ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 146, 2022-06-22 00:00

מיקי לוי: היום כ"ג בסיוון התשפ"ב, 22 ביוני 2022, אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הכנסת, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון מס' 12) (ריבית מיוחדת והתיישנות), התשפ"ב–2022; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (ייעוץ, שיווק ומערכת סליקה פנסיוניים) (תיקון מס' 11), התשפ"ב–2022.

דן מרזוק: תודה.

מיקי לוי: שרת התחבורה פה?

מיקי לוי: מגיעה.

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, נראה לי שאיני זקוק לעזרתך.

מיקי לוי: מה דעתך?

מיקי לוי: הינה, שרת התחבורה.

מיקי לוי: בזמן, אין לה פקקים והכול בסדר, והיא אחת השרות שמגיעות להשיב על כל השאילתות.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת אבוטבול, תיגש לצידי האולם.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת אבוטבול, היצמד לנוסח השאילתה.

משה אבוטבול: שלום.

משה אבוטבול: בשל עבודות, בכביש בירושלים, כמובן, צומצם משמעותית מספר תחנות האוטובוס של כל הקווים הבין-עירוניים, וכל התחנות באזור בר אילן בוטלו.

משה אבוטבול: רצוני לשאול: 1.

משה אבוטבול: מדוע לא נקבעו תחנות חלופיות להורדת הנוסעים באזור בר אילן?

משה אבוטבול: 2.

משה אבוטבול: למצער, מדוע לא מתאפשר לבאים לעיר מעבר לאוטובוסים עירוניים בלי תוספת תשלום?

משה אבוטבול: אלה השאלות שאנחנו שואלים.

משה אבוטבול: את יודעת, שם בבר אילן אלה עבודות של הרכבת הקלה וכל הדברים.

מרב מיכאלי: תודה רבה, חבר הכנסת אבוטבול, על השאילתות החשובות האלה.

מרב מיכאלי: אז יש פה שני עניינים שאתה מתייחס אליהם:

מרב מיכאלי: אחד הוא התעריפים והשני הוא השינויים בדרכים, כל הסדרי התנועה שנגרמים מכך שיש בעצם עבודות הכנה לקו החדש של הרכבת הקלה, שכמו שאתה יודע, ברגע שיש רכבת קלה – ובירושלים אנחנו רואות ורואים את זה מצוין – כמה היא משפרת את איכות החיים, כמה היא משפרת את יכולת התנועה ואת חופש התנועה של הציבור הרחב, בפרט, כמובן, לאלה שמבינות ומבינים שתחבורה ציבורית היא-היא הדרך להתנייע ממקום למקום.

מרב מיכאלי: בוא נתחיל מהעניין הזה של – בקשר לשינוי מסלול הקו, כאמור, הקו הירוק של הרכבת הקלה, אלה העבודות שגורמות להסטות בציר בר אילן, וזה באמת מוביל לצמצום הנתיבים והאטה משמעותית במהירות הנסיעה בציר, וגם לפגיעה ברמת השירות, זה מובן מאליו, אבל ברור שזה למען שיפור דרמטי בשירות שיהיה כשהקו יתחיל לפעול.

מרב מיכאלי: בשבועיים האחרונים בוצעה פעימה אחרונה של ההסטות, ואנחנו מזהות שיפור משמעותי בשירות מבחינת משך זמן הנסיעה שמבצעים הקווים הבין-עירוניים בתוך העיר, מבחינת אמינות השירות לנוסעות והנוסעים ומבחינת המענה לחוסר הוודאות, לעומסים שנוצרים בתחנות לאורך האיסוף, נוסף לשיפור דרמטי בשגרת החיים של תושבות ותושבי האזור, שנהנים מזרימת תנועה טובה בציר בר אילן ואיכות חיים משופרת.

מרב מיכאלי: צריך לציין גם שמשתמשות ומשתמשי הקווים שהוסטו מציר בר אילן, רבות ורבים מהם שלא מתגוררים לאורך הציר הזה, כמו תושבות ותושבי רמות, רמת שלמה, בית וגן, גבעת שאול והר נוף – גם הם עשו עד היום נסיעה משלימה בשירות העירוני כדי להגיע לציר בר אילן.

מרב מיכאלי: היום, לאחר ההסטה של חלק מהקווים לציר המת"צ החדש או לנקודת הקצה, יש משתמשות ומשתמשים שנאלצו לבצע מעבר קודם ועכשיו יוכלו להגיע לנקודת המוצא בלי נסיעת מעבר; יש כאלה שעדיין יצטרכו לעשות נסיעת מעבר.

משה אבוטבול: כן, אבל עדיין זה עולה למשלמים ולמשלמות.

מרב מיכאלי: סליחה, אדוני, אני עדיין לא סיימתי את התשובה.

מיקי לוי: תן לה לסיים, בבקשה, חבר הכנסת אבוטבול.

מיקי לוי: שב במקומך.

מיקי לוי: אם תהיה לך שאלת המשך אני אאפשר לך.

מיקי לוי: תודה.

מרב מיכאלי: באשר לתעריפים, אני שמחה לבשר לאדוני שאכן בדיוק אלה הדברים שראינו לנגד עינינו, יחד עם עוד מטרות חברתיות רבות, כשתכננו את מהפכת "דרך שווה", שהיא מהפכה שמשפרת באופן ניכר את התעריפים של התחבורה הציבורית לנוסעות ולנוסעים.

מרב מיכאלי: בדיוק הדבר הזה, שלא יכולת להשלים נסיעה באותו כרטיס, הוא הדבר שהמהפכה הזאת באה לתקן, והיא אכן תתקן, משום שעכשיו אתה תשלם לפי המרחק שאתה נוסע ולא לפי איזה אוטובוס עלית עליו, ובמחיר של נסיעה מקומית תוכל להחליף כמה אוטובוסים שצריך ולנסוע כמה שאתה רוצה בתוך 15 ק"מ – מרחק עצום – ובמשך שעה וחצי.

מרב מיכאלי: ערים בודדות שהדבר הזה היה קיים בהן לפני שתיכנס לתוקף המהפכה ב-1 באוגוסט היו אסירות תודה.

מרב מיכאלי: קיבלנו ללא הרף פניות מציבור שאמר: למה אין אצלנו את הסידור הזה של 90 הדקות?

מרב מיכאלי: גם אנחנו רוצות ורוצים.

מרב מיכאלי: ועכשיו, באמת, במקום למעלה מ-80 תעריפים שונים, שהיית צריך לעבור ולהחליף ולקנות עוד כרטיס ועוד כרטיס אם היית צריך לעבור אוטובוס, עכשיו קודם כול החישוב הוא רק לפי מרחק, לא לפי שום קומבינה אחרת, והוא מאפשר נסיעה כביכול עירונית, מקומית, למרחק של 15 ק"מ למשך שעה וחצי.

מרב מיכאלי: זה כולל, אגב, מעבר גם בתוך הרכבת הקלה בירושלים – גם היא נכללת בתוך השעה וחצי ובתוך 15 הק"מ האלה.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד יותר מזה.

מרב מיכאלי: האפשרות לקנות, במיוחד בגליל, בנגב, ביו"ש, בגולן, את כרטיסי האזור, חופשי-חודשי אזורי, שמקנה יכולת לנסוע ברדיוס של 40 ק"מ באופן בלתי מוגבל לחלוטין בתעריף של 99 שקלים בלבד, ולילדות-ילדים, נוער, גמלאיות-גמלאים, זכאיות-זכאי ביטוח לאומי וסטודנטים זה 49.5 שקלים – אני מזכירה: בנות ובני 75 ומעלה לא ישלמו בכלל על תחבורה ציבורית, כולל לא על הרכבת הכבדה – כך שאנחנו בדיוק ראינו לנגד עינינו קהלים כמו הציבור החרדי, שהם באמת האנשים שמשתמשים הכי הרבה בתחבורה הציבורית, ונוסעות משפחות שלמות מקצווי הארץ לקצה לשבתות, לאירועים, ועד היום היו צריכים לשלם על כרטיסים בודדים יקרים מאוד למרחקים כאלה.

מרב מיכאלי: היום תהיה להם, מ-1 באוגוסט, אפשרות לרכוש כרטיס חופשי ארצי, שגמלאיות וגמלאים, ילדים, נוער, זכאי ביטוח לאומי, ישלמו עליו 112 שקלים לחודש, לנסוע באופן חופשי במשך החודש בכל רחבי הארץ.

מרב מיכאלי: לאדם שהוא לשמחתו ללא מוגבלויות ולא בגיל השלישי ולא ילדות וילדים זה יהיה 225 שקלים, אבל זה נותן בדיוק לציבור שעד היום היה צריך לשלם, כמו שאתה מתאר, בצדק, עוד כרטיס ועוד כרטיס ועוד כרטיס – נותן לו את האפשרות להשתמש בתחבורה הציבורית בצורה המשתלמת ביותר.

מרב מיכאלי: אז בעניין התוואי, בעניין ההסטות של התוואי, הדבר הזה הוא פשוט תוצאה של עבודות לשיפור התחבורה הציבורית, והוא דבר שהוא כבר משתפר והוא ייפתר.

מרב מיכאלי: לעניין התעריפים, ב-1 באוגוסט, אני מבטיחה לך, אתה תראה שבמיוחד משפחות חרדיות, אבל בוודאי המשתמשות והמשתמשים בתחבורה הציבורית, יחסכו באמת מאות שקלים בחודש על השימוש בתחבורה הציבורית.

מיקי לוי: יש לך שאלת המשך?

מיקי לוי: בבקשה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

משה אבוטבול: אני רוצה לשאול שאלת המשך, כבוד היושב-ראש.

משה אבוטבול: בסקר התחבורה הציבורית שפרסמת התבקשו הנוסעים היהודיים ללכת ולענות ולשייך את עצמם שם לאחת משתי הקטגוריות: חרדים ולא חרדים.

משה אבוטבול: מדוע לכתחילה סווגו הנוסעים כך, כאילו אין בארץ מגזר מסורתי או חילוני או דתי-לאומי?

משה אבוטבול: כמה מתוך 150,000 משתתפי הסקר הם חרדים?

משה אבוטבול: האם הסקר הונגש גם לציבור הנוסעים שאינו מחובר לאינטרנט, כדי שיהיו לך תוצאות אמת?

משה אבוטבול: זו השאלה.

משה אבוטבול: תודה.

מרב מיכאלי: שוב אני מודה לך על השאלה המצוינת, חבר הכנסת אבוטבול.

מרב מיכאלי: אכן, כמו שציינת, האמת היא שהמילה "סקר" היא פחות מתאימה פה; זה יותר שיתוף ציבור, הדבר הזה שעשינו.

מרב מיכאלי: 150,000 אישה ואיש, אדוני היושב-ראש – אני לא חושבת שהיה אי פעם במדינת ישראל שיתוף ציבור שהשתתפו בו כל כך הרבה אזרחיות ואזרחים.

מרב מיכאלי: זה רק מראה עד כמה הסוגיה היא כל כך בוערת ונוגעת, ואנחנו יודעות עד כמה מצב התחבורה הוא מורכב, קשה, מאתגר, כמה הזנחה לאורך כל כך הרבה שנים הייתה, שהציבור, היא באמת משוועת לפתרונות.

מרב מיכאלי: קודם כול, התשובה היא שהרבה מאוד אזרחיות ואזרחים קיבלו הזדמנות להשיב שלא באמצעות האינטרנט.

מרב מיכאלי: הייתה חברה שפיזרה ברחבי הארץ, במוקדים שהציבור מסתובב-מסתובבת בהם, סוקרות וסוקרים, אנשים שהלכו עם שאלונים כתובים והנגישו ונתנו לאנשים הזדמנות לענות.

משה אבוטבול: גם בערים חרדיות?

מרב מיכאלי: בכל רחבי הארץ, אני בטוחה שגם בערים חרדיות.

מרב מיכאלי: אבל אני רוצה להגיד גם שהציבור החרדי נוסע גם למקומות, הוא נוסע לא רק בתוך הערים החרדיות, ברוך השם.

מרב מיכאלי: בוא, אנחנו מדינה, אנחנו מתערבבות ומתערבבים.

מרב מיכאלי: אני שואפת לזה שנתערבב גם יותר.

מרב מיכאלי: אבל בוודאות הציבור החרדי קיבל הזדמנות לנגישות רבה לשיתוף הציבור הגדול הזה.

מרב מיכאלי: להגיד לך כמה השתתפו כאלה וכמה כאלה – אני עדיין לא קיבלתי את התוצאות, לא הגיעו עדיין לשולחני, זה עדיין בעיבוד.

מרב מיכאלי: ברגע שיהיו התוצאות אנחנו כמובן גם נפרסם אותן, כי זה דבר שחשוב שנדע.

מרב מיכאלי: הרי הסיבה שעשינו את שיתוף הציבור הזה הייתה כדי לקבל כלים לטייב את התחבורה הציבורית שלנו, כדי לתת שירות טוב יותר, כדי להבין בצורה המקסימלית מה חסר, מה אנשים רוצות ורוצים, מה הם צריכים, באילו בעיות הם נתקלים חוץ ממה שכולנו יודעים, שיש פקקים.

מרב מיכאלי: כולנו יודעים ויודעות שאין מספיק שירות בתחבורה הציבורית, שוב, בגלל הזנחה ארוכת שנים, באמת כל כך הרבה שנים שהייתה כל כך הרבה בנייה נוספת, לציבור החרדי, בין השאר, בנייה נוספת שלא הוסיפה לבסיס התקציב כסף לשירות בתחבורה הציבורית; שהנהגים והתנאים שלהם הוזנחו בשנים האחרונות, ולכן יש לנו מחסור כל כך גדול במקצוע הכל-כך חשוב הזה שהתחבורה הציבורית נסמכת עליו.

מרב מיכאלי: אז יש דברים שהם ידועים.

מרב מיכאלי: אבל בסוף אנחנו רצינו לדעת גם דברים שהם אולי לא רק הדברים הגדולים, הרוחביים, אלא דברים ספציפיים – קו כזה, קו אחר, שכונה כזאת, שכונה אחרת – ו-150,000 אישה ואיש לבטח ייתנו לנו תמונה מאוד טובה.

מרב מיכאלי: ברגע שיהיו תוצאות, אני מבטיחה לך שהן יתפרסמו.

שלמה קרעי: למה גרמת לפריפריה לסבסד את - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השאלה הבאה.

משה אבוטבול: - - - למה - - - הייתה רק לחרדים?

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, מספיק.

משה אבוטבול: למה רק לחרדים?

קריאה: זאת שאלה אמיתית.

מיקי לוי: שאלה אמיתית הייתה נכללת בתוך השאילתה, ואישרתי לו שאלת המשך.

משה אבוטבול: אבל היא לא ענתה על זה.

מיקי לוי: בבקשה תפנה אליה בכתב.

מיקי לוי: חברת הכנסת בן משה, בבקשה.

שלמה קרעי: אבל למה דימונה וירוחם צריכות לממן את - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה ראשונה.

שלמה קרעי: הערת ביניים.

משה אבוטבול: השרה לא ענתה על זה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת רון בן משה.

יעל רון בן משה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעל רון בן משה: גברתי שרת התחבורה, ברשותך, בתחילת חודש יוני פורסמה הודעה לתושבי עכו והסביבה על שינויים בתחבורה הציבורית בקווי האוטובוס בעיר עכו, שנכנסה כבר לתוקף ב-10 ביוני, ובמסגרת השינויים, לפי המודעה שפורסמה לציבור בוטלו הרבה מאוד קווי אוטובוס בעכו ובעצם הוסטו, כך שכרמיאל הופכת להיות המרכז התחבורתי הגדול של האזור.

יעל רון בן משה: הדבר הזה יוצר פגיעה בתושבי עכו.

יעל רון בן משה: אני העברתי שאלה לאנשי משרדך כבר לפני שבועיים.

יעל רון בן משה: לצערי, טרם התקבלה תשובה.

יעל רון בן משה: רציתי לדעת אם את מודעת לכך ואם יש לך איזושהי התייחסות לכך.

שלמה קרעי: רק שאלות על המזגן היא יודעת.

מרב מיכאלי: תודה רבה, חברת הכנסת רון בן משה.

מרב מיכאלי: קודם כול, אני תכף מבקשת את ההתייחסות הספציפית, אבל אני קודם כול רוצה להגיד: את יודעת שבעכו משרד התחבורה שם מטרונית ששיפרה באופן מאוד משמעותי את יכולת התנועה של תושבות ותושבי עכו.

מרב מיכאלי: התגובות שאני שומעת הן ממש ברמת שינוי חיים.

מרב מיכאלי: עכשיו אנחנו מרחיבות הרי את המטרונית גם לנהריה, ויש גם מטרונית חדשה שנוסעת במנהרות הכרמל, ואנחנו באופן כללי מאוד מאוד מאוד השקענו בטיוב כל המערכת של התחבורה הציבורית באזור הזה של הצפון וממשיכות וממשיכים לעשות את זה, כך שללא ספק המטרה הייתה לשפר את הרשת של התחבורה הציבורית.

מרב מיכאלי: בסוף אנחנו חייבות וחייבים לייצר רשת, כי קו כזה או קו אחר אף פעם לא עומד בפני עצמו.

מרב מיכאלי: השאלה היא איך את נותנת לאנשים אפשרות להתנייד.

מרב מיכאלי: אני מבקשת – את השינוי הספציפי הזה שאת מדברת עליו, אני לא מודעת לו, וזאת פעם ראשונה שאני שומעת על תחושה של פגיעה מתושבות ותושבי עכו.

מרב מיכאלי: צר לי על כך, כמובן, אבל אני מבטיחה לך – אני רואה שאיתי פה מסתובב בניסיון להביא את הפרטים כבר עכשיו – אני מבטיחה לך, בואי ניגש מייד אחרי ואחבר אותך ליועצות וליועצים.

יעל רון בן משה: אני אשמח שכבר היום נוכל לקדם מענה לתושבים.

מרב מיכאלי: אני אגיד ככה: רשות התחבורה הציבורית באופן כללי באמת עושה – רגע אגיד אחד אחורה.

מרב מיכאלי: בתקציב האחרון אני הבאתי תוספת חסרת תקדים, תקציבית, שמיועדת – בתקציב האחרון הבאנו תוספת תקציבית חסרת תקדים שמיועדת להרחבת השירות בתחבורה הציבורית.

מרב מיכאלי: ברגע שבפעם הראשונה מזה שנים הייתה תוספת לשירות, זה אפשר לארגן מחדש את הקווים.

מרב מיכאלי: המטרה היא כמובן לטייב את השירות, לטייב את אפשרויות התנועה.

מרב מיכאלי: ספציפית לעניין עכו, אני מבטיחה לך, בואי נטפל בזה כבר עכשיו ותקבלי תשובה.

יעל רון בן משה: בהחלט.

יעל רון בן משה: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מקלב – שאלה נוספת.

שלמה קרעי: יעל רון בן משה, בכמה העלו את התעריפים בעכו?

שלמה קרעי: למה את לא שואלת על התעריפים, שהשרה רוצה שהפריפריה תממן - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי השרה, מכובדי היושב-ראש.

אורי מקלב: השנה סוף חודש אוגוסט ובין הזמנים, בין תשעה באב לראש חודש אלול, הם חופפים.

אורי מקלב: המשמעות של הדבר הזה – שיהיה ביקוש גדול וצריכה גדולה מאוד במה שצפוי בשימוש בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: אני מבקש לשאול: האם משרד התחבורה יפעל בהתאם לתגבר את הקווים, לתגבר גם את הנסיעות בימים האלה, כדי לתת מענה?

אורי מקלב: אני רק רוצה לציין, כפי שאת ציינת בתשובה הקודמת: הרפורמה בתחבורה הציבורית – ידועות לך ההשגות שיש לנו לגבי חלקים מתוך הרפורמה, כמו ערי הפריפריה וכמו שתי ערים חרדיות, מודיעין עילית וביתר עילית, שיש שם ריבוי משתמשים בתחבורה הציבורית והם הולכים להיפגע מאוד.

אורי מקלב: אבל אני גם מודה ואנחנו יודעים ויודעות שיש מעלות גדולות מאוד ויש יתרונות ברפורמה בתחבורה הציבורית וזה יביא לשימוש גובר, כפי שאת אמרת.

מרב מיכאלי: נכון.

אורי מקלב: אם זה יחול מייד אחר כך, השאלה אם אנחנו נערכים – אתם נערכים, משרד התחבורה – לתת מענים לביקושים הגדולים הצפויים בחודש אוגוסט ובין הזמנים, בין תשעה באב לראש חודש אלול.

אורי מקלב: תודה.

מרב מיכאלי: תודה רבה לך, חבר הכנסת מקלב.

מרב מיכאלי: אכן, אתה צודק.

מרב מיכאלי: חלק מהכוונה במהפכת "דרך שווה" היא שהיא גם תהיה יותר משתלמת וגם תגרום לציבור לנסוע ולהשתמש יותר בתחבורה הציבורית.

מרב מיכאלי: אני רוצה לספר לך, ואני חושבת שאתה יודע את זה, שבפסח האחרון אנחנו עשינו מאמץ אדיר לתגבור התחבורה הציבורית בחול המועד, במיוחד לציבורים שמשתמשים ומשתמשות בתחבורה הציבורית, ובאופן תקדימי וראשוני הוספנו קווים ושירות בתחבורה הציבורית גם לציבורים שקודם לא חשבו עליהם בהקשרים האלה.

מרב מיכאלי: נתנו אפשרות לכל חלקי החברה הישראלית ליהנות בחול המועד בחופשה מתחבורה ציבורית לכל היעדים שהם יעדי פנאי, נופש וכו'.

מרב מיכאלי: קל וחומר שכשאתה מפנה את תשומת ליבנו, אני בטוחה שברשות התחבורה הציבורית כבר יש מודעות לכך, וככל שיש צורך בתגבור ספציפי לאירוע מסוים או בזמנים מסוימים, ודאי שייעשה תגבור.

מרב מיכאלי: הרעיון הוא באמת לספק את השירותים, לתת לציבור את היכולת לנוע ממקום למקום, את היכולת להגיע לאן שאת רוצה או אתה רוצה להגיע בחיים.

מרב מיכאלי: אז אני מודה לך שאתה מפנה את תשומת ליבי.

מרב מיכאלי: אני אוודא, למרות שמהיכרותי את העובדות והעובדים במשרד התחבורה – שגם אתה מכיר אותם היטב, ברשות התחבורה הציבורית – אין לי ספק שזה כבר נמצא על שולחנם, אבל אני בוודאי אוודא שזה המצב.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם כך, תודה רבה לך, שרת התחבורה.

מרב מיכאלי: אז ברשותך, אדוני, מילה בטרם אני יורדת מהדוכן, שכן החוק הראשון שמונח על שולחננו להצביע עליו כעת הוא חוק פיזור הכנסת הזאת, ואני רוצה להגיד שאני מצירה על כך מאוד.

מרב מיכאלי: לא סוד הוא שכיושבת-ראש מפלגת העבודה, סיעת העבודה הייתה סיעת היציבות בקואליציה ובממשלה הזאת, ועשינו מאמצים אדירים לשמור עליה.

מרב מיכאלי: אני עומדת כאן בגאווה רבה לא רק כשרת תחבורה ולא רק כיושבת-ראש מפלגת העבודה אלא כחברה בממשלה הזאת וחברה בקואליציה הזאת, שהן שתיהן היסטוריות וחשובות למדינת ישראל בצורה בלתי רגילה, ולא היו צריכות לסיים את דרכן עכשיו, ממש ממש לא.

מרב מיכאלי: אנחנו מדברות על קואליציה ראשונה אי פעם שהורכבה ממגוון כל כך רחב של מפלגות, ממגוון כל כך רחב של חלקים בחברה הישראלית - -

משה אבוטבול: בפרט בלי חרדים.

משה אבוטבול: בלי חרדים בפרט.

מרב מיכאלי: - - אנחנו מדברות על הקואליציה הראשונה במדינת ישראל שהייתה חברה בה מפלגה ערבית - -

מיכאל מלכיאלי: שהזיקה לפריפריה - - -

מרב מיכאלי: - - בשיתוף פעולה מלא לטובת כלל אזרחיות ואזרחי ישראל.

קריאות: - - -

משה אבוטבול: - - - יום ולילה - - -

מרב מיכאלי: אנחנו מדברות על ממשלה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, אל תצבור מספיק הערות כדי שאני אוציא אותך.

קטי קטרין שטרית: אבל זה לא נאום בחירות, עם כל הכבוד.

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: היא שרה.

מיקי לוי: היא עולה, יכולה להגיד מה שהיא רוצה, מה לעשות.

קריאות: - - -

מיקי לוי: בבקשה להמשיך.

שלמה קרעי: אתה לא זוכר שהורדת אותי - - -

מרב מיכאלי: אנחנו מדברות ומדברים על ממשלה - - -

מיקי לוי: היא שרה, בניגוד אליך.

מיקי לוי: כשתהיה שר אז יגיע לך.

קטי קטרין שטרית: התחבורה הציבורית התייקרה - - -

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, חבר הכנסת - - -

קטי קטרין שטרית: שתמנה גם את כל הכשלים - - -

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: מספיק.

קטי קטרין שטרית: - - - כשלים - - -

פטין מולא: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, קריאה שנייה.

מיקי לוי: תודה רבה.

שלמה קרעי: בדימונה וירוחם - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה ראשונה.

שלמה קרעי: בדימונה וירוחם נושמים לרווחה.

שלמה קרעי: נמאס להם מכם.

מרב מיכאלי: אנחנו מדברות ומדברים על ממשלה שהתחילה להחזיר את מדינת ישראל לידי האזרחיות והאזרחים שלה - -

פטין מולא: אוה, חבל על - - -

מרב מיכאלי: - - שהתחילה לשקם את המשרדים המוזנחים והמפוררים שמצאנו.

קטי קטרין שטרית: ובגלל זה - - -

מרב מיכאלי: במשרד התחבורה היא התחילה - -

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, די.

מרב מיכאלי: - - להוסיף שירות של תחבורה ציבורית, בכלל להתייחס לעובדה - -

פטין מולא: - - -

מרב מיכאלי: - - שתחבורה ציבורית היא העתיד והיא הדבר שאזרחיות ואזרחי ישראל זקוקים לו כדי שהם יוכלו להתחיל לצאת מהפקק.

פטין מולא: - - - בפקקים - - -

מרב מיכאלי: אנחנו מדברות ומדברים על ממשלה שהתחילה לראשונה אי פעם לטפל בבעיית האלימות והפשיעה, בחברה הישראלית בכלל ובחברה הערבית בפרט - -

שלמה קרעי: תשעה נרצחים - - -

מרב מיכאלי: - - שהיה לה אומץ לעמוד מול ארגוני פשיעה - -

פטין מולא: - - - תשתיות - - -

מרב מיכאלי: - - ולטפל בהם כמו שצריך.

מרב מיכאלי: אנחנו מדברות ומדברים על ממשלה שחזרה לדבר אל יהדות התפוצות.

משה אבוטבול: אבל אנחנו נתקעים ונתקעות - - -

מרב מיכאלי: אנחנו מדברות על ממשלה שהחזירה את השיח מול אחינו ואחיותינו בתפוצות להיות שיח של שותפות ולא שיח של ניכור.

שלמה קרעי: נגמר לכם.

מרב מיכאלי: אנחנו מדברות ומדברים על ממשלה - -

פטין מולא: - - - תעמולת בחירות - - -

מרב מיכאלי: - - שהתחילה לבנות את מדינת ישראל מחדש.

מרב מיכאלי: אני אומרת לך, אדוני היושב-ראש, הכנסת הזאת ראתה לצערי שפל של התנהגות אופוזיציונית.

שלמה קרעי: אף אחד כבר לא מאמין לכם.

מרב מיכאלי: שפל.

מרב מיכאלי: כמי שהייתה חברת אופוזיציה שנים רבות, אף פעם לא הייתה התנהגות כזאת מצד האופוזיציה - -

קריאות: - - -

מרב מיכאלי: - - שלא רצתה להפיל את הממשלה אלא שממש רצתה להפיל את מדינת ישראל כל זמן שהם לא בשלטון בה.

מרב מיכאלי: אנחנו לצערי נלך עכשיו שוב לבחירות, דבר שהוא לא טוב למדינת ישראל - -

דסטה גדי יברקן: הפלתם את המדינה - - - קיבלתם הזדמנות - - -

מרב מיכאלי: - - אבל התוצאה של הבחירות האלה, אין לי שום ספק, תהיה ממשלה טובה עוד יותר מזאת שהייתה עכשיו - -

פטין מולא: - - -

מרב מיכאלי: - - ממשלה שתמשיך להגן על מדינת ישראל מפני הסכנות שמקבלות כאן מופע מסוכן ומחריד - -

שלמה קרעי: כוחות האופל.

מרב מיכאלי: - - שבוע אחרי שבוע אחרי שבוע.

שלמה קרעי: כוחות האופל.

מרב מיכאלי: אנחנו נלך לבחירות בראש מורם, אדוני היושב-ראש, ואנחנו נחזור ונבנה את מדינת ישראל כמו שעשתה הממשלה הזאת.

מרב מיכאלי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לשרת התחבורה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1730/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ממשיכים.

משה אבוטבול: שירת הברבורים והברבורות.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, מספיק.

מיקי לוי: אתה בשתי קריאות, אני נמנע מלהוציא אותך.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום – הצעות חוק פרטיות לדיון מוקדם.

מיקי לוי: פ/1730, הצעת חוק התפזרות הכנסת העשרים-וארבע, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת לוין.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: באמת, אל תכריחו אותי.

מיכאל מלכיאלי: - - - לשמח את - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: אל תכריחו אותי, לא מולא ולא מלכיאלי.

מיקי לוי: אל תכריחו אותי.

מיקי לוי: אני מנסה לנהל את זה בצורה הגונה.

מיקי לוי: תודה.

קטי קטרין שטרית: מיקי, יש לו יום הולדת היום, ליריב.

מיקי לוי: אני מברך אותו.

מיקי לוי: אני יודע שיש לו יום הולדת, כי הוא יום אחריי - -

דסטה גדי יברקן: תראה איזה מתנה.

מיקי לוי: - - אז אדוני היושב-ראש לשעבר חבר הכנסת לוין - -

קטי קטרין שטרית: אז מזל טוב גם לך.

מיקי לוי: - - מזל טוב והרבה בריאות.

קריאות: - - -

יריב לוין: תודה, אדוני, אבל נדמה לי שמגיע מזל טוב לעם ישראל היום, לא לי באופן אישי - -

קריאה: לך יש יום הולדת.

מיקי לוי: עשר דקות לרשותך.

יריב לוין: - - שהגענו באמת לרגע הזה.

בנימין נתניהו: יריב, מזל טוב.

משה אבוטבול: אין לו מתנה טובה מזו.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, אם יש כזאת – יש כאן שר מהממשלה בכלל?

אמיר אוחנה: יש ממשלה?

יואב בן צור: אין ממשלה - - -

קריאות: - - -

יריב לוין: הינה, אין פלא, תסתכלו איזה מחזה.

יריב לוין: היושב-ראש, אני מציע - - -

קריאות: - - -

יריב לוין: אני מבין שכולם בורחים, אבל - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי, תבדוק אם יש בחוץ שרה.

מיקי לוי: אה, יש שרה, אדוני, יש.

יריב לוין: איפה?

מיקי לוי: השרה זנדברג ממול.

יריב לוין: אה, השרה זנדברג.

יריב לוין: טוב.

תמר זנדברג: פה, פה.

יריב לוין: ברוכה הבאה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חברות וחברי הכנסת, שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה.

קריאות: אמן.

יריב לוין: לפני כשנה הושבעה בכנסת הממשלה הגרועה בתולדות ישראל, ממשלה שקמה על בסיס שנאה עיוורת ומעילה חסרת תקדים באמון הבוחרים.

יריב לוין: נכנסתם למשרדי

יריב לוין: כם אחרי שהשארנו לכם מדינה משגשגת.

יריב לוין: בנימין נתניהו כראש ממשלה הוביל את המדינה להישגים אדירים, ובהם כלכלה עוצמתית, הסכמי שלום פורצי דרך והפיכת ישראל למעצמת אנרגיה עולמית.

יריב לוין: עבורכם, כמה פוליטיקאים קטנים, שהקנאה העבירה אתכם על דעתכם, זה היה קשה מדי.

יריב לוין: חברתם לפוליטיקאים קטנים לא פחות, שתאוות הכיסא והשררה הניעה אותם לוותר על כל ערך אידיאולוגי ולרמוס כל התחייבות לבוחר.

יריב לוין: יחד הקמתם ממשלה חלשה, כושלת, ומעל הכול – מפלגת ומסכסכת.

יריב לוין: מונעים משנאה נוראה ביקשתם להוביל יהודים במריצות; לקחתם מפיהם של ילדים עניים את מעט המתוק שהוריהם יכלו לקנות להם; פגעתם בכוונת מכוון בצביונה היהודי של המדינה; החרמתם מיליונים מאזרחי ישראל ורמסתם את כבודם.

יריב לוין: פגעתם בכבודה של מדינת ישראל כולה בעיני רבים בעולם.

יריב לוין: ממשלת השנאה והקנאה שהקמתם, נטולת כל דרך אידיאולוגית, נידונה לכישלון מראש.

יריב לוין: היא אכן תעבור מן העולם בתוך זמן קצר ובבושת פנים.

יריב לוין: דרדרתם את כלכלת ישראל ומחקתם בשנה הישגים של עשור שלם; העליתם את יוקר המחיה לשיאים שלא היו כמוהם; חולשת

יריב לוין: כם תורגמה מייד אצל אויבינו כאישור לרצוח ישראלים ברחובות, כאור ירוק לדהרה לעבר פצצה גרעינית; הייתם עסוקים באובססיביות במחיקת כל סממן יהודי וציוני; פגעתם בחקלאים, פגעתם בעצמאים, פגעתם בעובדים, פגעתם בקשישים ופגעתם בילדים; קניתם על בסיס יומי חברי כנסת וסיעות שלמות בתפקידים ובכספים רק כדי להאריך באופן מלאכותי את כהונתכם; העברתם מיליארדים לעסקני האחים המוסלמים, ולא קידמתם במאומה לא את איכות חייהם ולא את ביטחונם האישי של כלל אזרחי ישראל, ובפרט לא של אזרחי ישראל הערבים.

יריב לוין: אפשרתם לרמוס פעם אחר פעם אחר פעם את הגאווה הלאומית של כולנו.

יריב לוין: אין זה פלא שגם אקורד הסיום שלכם נעשה באופן מחפיר.

יריב לוין: לפיד ובנט ברחו מהספינה הטובעת והכריזו על פירוק הממשלה מאחורי גבם של שותפיהם, שהלכו – ואגב, באופן מדהים ממשיכים ללכת – אחריהם כעדר של כבשים.

יריב לוין: היום אנחנו מתחילים בתהליך להעברת הממשלה הרעה הזאת מן העולם ולפיזורה של הכנסת העשרים-וארבע, כנסת אשר גם אותה רמסתם ברגל גסה, תוך פגיעה היסטורית בעקרונות היסוד של דמוקרטיה פרלמנטרית, ובראשם העיקרון שכל קול, בין שניתן לקואליציה ובין שניתן לאופוזיציה, שווה למשנהו.

יריב לוין: אל מול הדורסנות שלכם התייצבה אופוזיציה נחושה ומלוכדת, אשר כל אחת ואחד מראשיה וחבריה זכאים – ומקבלים בצדק רב – להערכה ציבורית גדולה.

יריב לוין: ביחד עמדנו מולכם, נאבקנו על האמת, נאבקנו למען ההווה ולמען העתיד של מדינת ישראל.

יריב לוין: היום אנו מוציאים את ישראל לדרך חדשה.

יריב לוין: אנחנו מתחילים להחזיר את ישראל למסלול.

יריב לוין: אנחנו יוצאים לדרך שבסופה נקים ממשלה לאומית חזקה ויציבה בראשות בנימין נתניהו, שתחזיר לישראל את העוצמה ואת התנופה; ממשלה שתחזיר לישראל את הביטחון; ממשלה שתחזיר לאזרחי ישראל את הגאווה.

יריב לוין: אנחנו נפעל להקים ממשלה שנשענת על אהבה גדולה – אהבה לעם ישראל, אהבה לכל אזרחי ישראל, אהבה לארץ ישראל ולמסורת ישראל.

יריב לוין: יש בנו אהבה והיא מנצחת.

יריב לוין: יש בנו אהבה והיא תוסיף ותנצח בגדול.

קריאות: - - -

מיקי לוי: לא, לא, לא, אני לא מסכים, אני לא מסכים לזה.

מיקי לוי: אתם רוצים שזה יתנהל כמו שצריך?

מיקי לוי: כל אחד בבקשה נדרש לזה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת לוין.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1456/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: להצעה הזו הוצמדה הצעה נוספת, הצעת חוק להתפזרות הכנסת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת לוין.

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין.

מיקי לוי: תודה רבה, חברי הכנסת, אפשרתי את זה.

מיקי לוי: כל אחד יתפוס את מקומו מחדש.

מיקי לוי: אני מבקש שכל אחד מחברי הכנסת יתפוס את מקומו מחדש.

מיקי לוי: מי שאינו מעוניין מתבקש לשתות קפה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, שלוש דקות.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: חברות וחברי הכנסת, יום חשוב עוד פעם הגיע, בטלטלה של חוסר יציבות פוליטית מתמשכת.

סמי אבו שחאדה: אנחנו החלטנו להצמיד את ההצעה שלנו - - -

מיקי לוי: רק שנייה.

מיקי לוי: בבקשה, מי שאינו צריך להיות על מדרגות המליאה, שירד למטה.

מיקי לוי: אני מבקש שקט.

מיקי לוי: בראשי, צר לי שאני אומר את זה כל פעם מחדש: שקטף בבקשה.

מיקי לוי: את כן דיברת, אני שומע אותך עד לכאן.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: מהתחלה.

מיקי לוי: דקה אחת.

מיקי לוי: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: חברות וחברי הכנסת, הכנסת עוד פעם מתפזרת.

סמי אבו שחאדה: החלטנו להצמיד את ההצעה שלנו לפיזור הכנסת כי אנחנו לא רואים שהסיבות של האופוזיציה הן שהניעו אותנו לפיזור הכנסת, וגם לא ההצעה שתבוא מטעם הקואליציה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו רואים שלא אלה מייצגים אותנו ולא אלה מייצגים אותנו.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא מהאופוזיציה בכנסת ולא מהקואליציה.

סמי אבו שחאדה: יש את המשותפת, זה זרם שלישי שונה שחושב בצורה שונה.

סמי אבו שחאדה: הבעיה שלנו עם נתניהו היא לא בעיה אישית.

סמי אבו שחאדה: אנחנו חושבים שמן הראוי היה שיהיה חוק שיגיד שמי שחשוד על פי הדין הבין-לאומי בפשעי מלחמה לא יכול להיות מועמד לראשות ממשלה.

סמי אבו שחאדה: יש לנו תפיסת עולם אחרת.

סמי אבו שחאדה: אם הוא שתה שמפניה ורודה או בצבע אחר – זה פחות מטריד אותנו.

סמי אבו שחאדה: הממשלה הזאת צריכה ללכת הביתה בגלל המדיניות של הממשלה הזאת, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: הממשלה הזאת צריכה לסיים את דרכה כי היא הייתה ממשלה גרועה והיא פגעה בחברה הערבית-פלסטינית בצורה הרבה יותר קשה מזאת שהייתה לפניה, גם ברמה של אחוז הריסות הבתים בנגב, גם ברמה של העמקת הכיבוש, ייהוד ירושלים, גם ברמה של התקיפות על מסגד אל-אקצא, גם ברמה של ההסתה, גם ברמה של חוק אפרטהייד של ועדות קבלה וגם ברמה של חוק הדגל.

סמי אבו שחאדה: בכל הרמות, הקואליציה הזאת – כל מי שבודק את המדיניות שלה – פגעה בחברה הערבית פלסטינית, ולכן מבחינתנו היא לא ראויה להמשיך את דרכה.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, אנחנו שומעים הרבה לאחרונה בתקשורת הישראלית ועל ידי ח"כים שמתנגחים, מהקואליציה ומהאופוזיציה: מה, הערבים רוצים להביא את בן גביר וסמוטריץ' לכנסת?

סמי אבו שחאדה: היושב-ראש, החברה הערבית לא מצביעה לאנשים ההזויים והמסוכנים האלה.

סמי אבו שחאדה: מי שמביא את בן גביר וסמוטריץ' לכנסת אלה בנט ונתניהו.

סמי אבו שחאדה: מי שהכשיר את בן גביר זה היה נתניהו.

סמי אבו שחאדה: אלה החברים שלו.

סמי אבו שחאדה: אנחנו לא מצביעים בשבילו.

סמי אבו שחאדה: החבר של סמוטריץ' זה בנט.

סמי אבו שחאדה: אין לו קולות בחברה הערבית.

סמי אבו שחאדה: האמת שמי שלא רוצה אותם וחושב שהוא רוצה לתת לחברה הערבית במדינה להביא קול אחר בכנסת, יש לי הצעה פרקטית: שהפעם, בכנסת העשרים-וחמש, ישבו היהודים בבית ויראו את התוצאות.

סמי אבו שחאדה: תתקבל כנסת שונה, לא גזענית, שרוצה לסיים את הכיבוש, שרוצה לסיים עם העליונות היהודית, שרוצה לקדם חברה שוויונית וצודקת.

סמי אבו שחאדה: תתקבל כנסת אחרת לגמרי.

סמי אבו שחאדה: אבל אי-אפשר לבוא ולהטיל על המיעוט במדינה, שממילא נמאס לו ממוסדות המדינה ואיבד את הביטחון במוסדות המדינה ואין לו בכלל – הרוב בחברה הערבית החליט בכלל לא להצביע בבחירות האחרונות.

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אני מסיים, אדוני, אני מסיים, אבל עם הרעש הזה ממש קשה.

מיקי לוי: אבל נתתי לך עוד דקה.

סמי אבו שחאדה: אני מסיים.

מיקי לוי: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אני אומר שהחברה הערבית מביעה אי-אמון בממשלה.

סמי אבו שחאדה: בהצבעה בכלל – הרוב בכלל לא הלך להצביע, כי נמאס להם מכל המפלגות הציוניות, מהשמאל הציוני ומהימין הציוני ומכל מה שמוצע פה בכנסת.

סמי אבו שחאדה: החברה הזאת לא מצביעה.

סמי אבו שחאדה: מי שמצביע ומביא את הפשיזם לכנסת זה הרוב היהודי במדינה, לכן, אי-אפשר להטיל את האחריות של הפשיזם הזה על המיעוט.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1554/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, שלוש דקות.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן.

יצחק פינדרוס: אחרי שנה מורכבת מאוד, שנה קשה, ומאמצים גדולים מאוד – כאן צריך להודות גם ליריב, גם ליואב, גם לרב גפני, גם לרב דרעי, לבצלאל סמוטריץ', על עבודה מאומצת של שנה – הגענו ליום הזה שהדבר הזה מתפרק.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, עוד משהו, ואתה יודע שאמרתי את זה כאן על הבמה הזו במשך כל השנה.

יצחק פינדרוס: הייתה כאן סייעתא דשמיא מופלאה, אבל היו שליחים טובים, השליחים שאמרתי קודם, אבל היו עוד שליחים.

יצחק פינדרוס: אנשים שעלו וקיבלו את רסן השלטון ודיברו גבוהה-גבוהה על שידאגו לכולם – על היום הראשון דאגו ועשו הכול בשביל לאחד את האופוזיציה על ידי זה שלא נתנו חברים בוועדת הכספים – נתנו במקום זה בוועדת המדע; בוועדת הכנסת לא נתנו חברים – נתנו במקום זה בוועדת המדע; בוועדת חוקה לא נתנו חברים לפי מה שמגיע להם – נתנו בוועדה למעמד האישה.

יצחק פינדרוס: חשבו שעושים בהצלחה כבירה.

יצחק פינדרוס: קוראים לזה ניצחון פירוס.

יצחק פינדרוס: הקימו ועדות בלי לדבר עם האופוזיציה, וכשהאופוזיציה ביקשה איזו ועדה לבריאות הנפש או איזה ועדה לביטוח לאומי – מה פתאום?

יצחק פינדרוס: אנחנו עם 61.

יצחק פינדרוס: אנחנו נראה לכם.

יצחק פינדרוס: יתרה מזו, מהם הדברים שהם עשו בשנה הזאת במקום להתמודד עם הבעיות האמיתיות?

יצחק פינדרוס: לפגוע בכשרות, לפגוע בטלפונים הכשרים, לפגוע ברבני ערים, לפגוע בציבור החרדי איפה שרק אפשר; לתת כסף למוכר שאינו רשמי – רק לא לחרדים.

יצחק פינדרוס: כשיש לך ממשלה כל כך הטרוגנית, כל כך בעייתית, מה חשבתם שיקרה?

יצחק פינדרוס: מה הייתה ההווה אמינא שלכם שיקרה?

יצחק פינדרוס: תארו לעצמכם שהייתם נוהגים טיפ-טיפה אחרת – כמה הייתם מקשים עלינו, על יריב, על יואב, לאחד את האופוזיציה?

יצחק פינדרוס: שנה שלמה הייתה כאן אופוזיציה של 52 חברים כיד ברזל.

יצחק פינדרוס: כיד ברזל.

יצחק פינדרוס: אני רוצה – לסיום, כי אני רואה שהשעון מתקתק – לומר לך, אדוני היושב-ראש:

יצחק פינדרוס: בפרשת השבוע קורח – קורח היה הפלורליסט והממלכתי הראשון שהיה לאנושות.

יצחק פינדרוס: הוא דיבר יפה.

יצחק פינדרוס: המדרש אומר: דיבר רכות.

יצחק פינדרוס: אמר: כל העדה כולם קדושים, צריך שוויוניות, צריך פלורליזם.

יצחק פינדרוס: דיבר על זה יפה.

יצחק פינדרוס: הוא אבי המחלוקת, ה"כאילו" הזה - -

מיקי לוי: תודה.

יצחק פינדרוס: - - הדיבור היפה הזה, כמו שבנט עמד פה ודיבר: דואג לכולם, אני בעד כולם, אני דואג.

מיקי לוי: תודה רבה.

יצחק פינדרוס: יש שוויוניות וממלכתיות.

יצחק פינדרוס: זה מה שהגענו ליום הזה, היום, כשאנחנו נגיד שלום שלום ולא להתראות לממשלה הזאת.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1555/24; נספחות]

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: חבריי חברי הכנסת, מעטים החוקים שאפשר לעלות לפה, אדוני היושב-ראש – ואתה ליווית לא מעט חוקים – שמגיש הצעת החוק יכול לבוא ולומר לכנסת: אנחנו הולכים להצביע על חוק שהוא גם חברתי, חוק שהוא גם ביטחוני, חוק שהוא גם כלכלי.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב שהצעת החוק הזאת לפיזור הכנסת תתרום חברתית לפריפריה של עם ישראל, תתרום בוודאי לפריפריה, לביטחון של עם ישראל, ותתרום לכלכלה של עם ישראל.

מיכאל מלכיאלי: את הצעת החוק הזאת הגשתי לא בשם מלכיאלי אלא בשם אלפי ומאות אלפי עניים במדינת ישראל; בשם תושבי הפריפריה; בשם האנשים החלשים ביותר; בשם הנשים החרדיות, שרמסתם את כבודן; בשם הילדים החרדים, שאיווט ליברמן רצה לגנוב את פת לחמם האחרונה; בשם ילדים שכפיתם ורציתם לכפות עליהם לימודים שלא לרוחם; בשם אותם אנשים שהיום מגיעים למכולת בסופי שבוע ולא מצליחים לסיים את החודש, לא מצליחים למלא עגלה.

מיכאל מלכיאלי: בשם כולם.

מיכאל מלכיאלי: באנו לכאן להגיש את הצעת החוק של פיזור הממשלה הרעה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: היינו בתקופה הזאת אופוזיציה חזקה מאוד.

מיכאל מלכיאלי: אני גאה להיות חבר בסיעת ש"ס, שהרב אריה דרעי, יושב-ראש התנועה, מהיום הראשון הנחה: אין פשרות ואין דיבורים - -

חיים ביטון: בקרוב חוזר לפה.

חיים ביטון: יחזור לפה בקרוב.

מיכאל מלכיאלי: - - ואין אף משא ומתן איתכם.

מיכאל מלכיאלי: מהיום הראשון, ההנחיה של מועצת חכמי התורה של ש"ס ויושב-ראש תנועת ש"ס אריה דרעי – הורו לא לנהל איתכם משא ומתן, לא לדבר איתכם.

מיכאל מלכיאלי: היום אנחנו מבינים, אחרי שנה, כמה הזקתם לזהותה היהודית של מדינת ישראל, כמה הזקתם לפריפריה, גם הזקתם לחלשים.

מיכאל מלכיאלי: אתם, שהקמתם ממשלה עם אותו אדם שאת ילדיי ואת השכנים ואת האנשים שמכירים והקשורים אליי – במריצות למזבלה, ממשלה שקמה על הסתה פרועה על ציבור חרדי, ממשלה שחרתה על דגלה לתת לעשירים יותר ולעניים פחות.

מיכאל מלכיאלי: בשם כל זה יש לנו הצעת חוק שתלכו הביתה, כי עם ישראל רוצה ממשלה יציבה, אמיתית, יהודית, ימנית, שתדאג לזהות היהודית.

מיכאל מלכיאלי: ניסיתם לפרק את מועצת הרבנות, את הרבנות, את מעמד הרבנים, את המועצות הדתיות; להפוך גויים ליהודים בלחיצת כפתור; את רפורמת הכשרות – שלא תהיה כשרות.

מיכאל מלכיאלי: אין מקום בדת שלא הלכתם להזיק, והצלחתם חלקית.

מיכאל מלכיאלי: מעולם לא הייתה ממשלה עם הכרה ברפורמים כמו שאתם עשיתם – ראש ממשלה עם כיפה על הראש שנתן אחיזה שלא הייתה כאן לרפורמים.

מיכאל מלכיאלי: בשם אותם אלפי אנשים אני רוצה לומר לך, נפתלי בנט: לך הביתה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1581/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חבר הכנסת איימן עודה.

מיקי לוי: על הצעת החוק שלו חתומה גם חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, וגם עופר כסיף.

מיקי לוי: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

עאידה תומא סלימאן: חברי וחברות הכנסת, הגענו לשעה שבה אנחנו דורשים באמת את פיזור הכנסת – דבר שהרשימה המשותפת מתחילת הקדנציה הזו אמרה פעם אחרי פעם שהאופציה היחידה לפתור את הקומפלקס שנכנסנו אליו, לפתור את הבעיה שנקראת "ממשלת השינוי" זה ללכת לבחירות, להחזיר את המנדט לציבור במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה הזו, שקמה תחת הכותרת ממשלת שינוי – השינוי היחידי שאולי ייזקף לטובתה זה שינוי בשמות, מנתניהו לבנט.

עאידה תומא סלימאן: זה השינוי היחידי שעשתה.

עאידה תומא סלימאן: כל השאר זה דווקא המשך של מדיניות ההתנחלויות, הרחבת התנחלויות, מדיניות של אפרטהייד.

עאידה תומא סלימאן: הרי זה הנושא שהממשלה הכריזה שוב ושוב שהיא לא מתקרבת אליו.

עאידה תומא סלימאן: בנט, שאמר שהוא לא מתייחס אפילו לקיום של העם הפלסטיני, בסופו של דבר החליט לפרק את הממשלה דווקא בגלל העם הפלסטיני, דווקא בגלל שרצה להמשיך את הכיבוש, להרחיב את הכיבוש, להקים סופית את מדינת האפרטהייד.

עאידה תומא סלימאן: הפחד הזה מהחלת החוק הישראלי על המתנחלים – אפרופו חוק האפרטהייד: שתחת אותו שלטון של אותה מדינה יהיו תושבים ואנשים שייהנו מחוק ישראלי ואנשים אחרים ייהנו מדיכוי ישראלי וחוק אחר, זה מה שנקרא אפרטהייד.

עאידה תומא סלימאן: למענו בנט היה מוכן לוותר על כיסא ראש הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: כדי להמשיך ולהעמיק את מדיניות האפרטהייד הוא היה מוכן לוותר על כיסא הממשלה, רק שלא יאבד את ההזדמנות להעמיק את הכיבוש ולהעמיק את ההתנחלויות.

עאידה תומא סלימאן: לצערנו הרב, אנחנו אומרים בצורה הכי ברורה, ולשמחתנו: כל מי שמנסה לדבר על שינוי שהביא שותפות ערבית-יהודית – תפסיקו עם הדיבור הזה.

עאידה תומא סלימאן: אתם רציתם ערבים לפי המידות של ממשלה שמעמיקה את הכיבוש.

עאידה תומא סלימאן: רציתם ערבים שירכינו ראש כאשר מרחיבים את התנחלויות.

עאידה תומא סלימאן: רציתם ערבים שירימו יד למען תקציבים למיליטריזציה.

עאידה תומא סלימאן: אז הינה, הערבים אומרים לכם: תלכו הביתה, תפזרו את הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: בואו נחזור לציבור, ושהוא יכריע סוף-סוף.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1986/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשבוע הבא, בעזרת השם, תסתיים הכהונה של הממשלה הגרועה והקצרה ביותר בתולדות מדינת ישראל.

אלי כהן: אני כאדם מאמין חושב שגם לאופוזיציה הזאת, במשך תקופה של שנה הייתה חשיבות גדולה מאוד – הייתה חשיבות גדולה מאוד על מנת שהציבור הישראלי יוכל לבוא ולהשוות בין הכהונה של הימין ושל הליכוד בראשות בנימין נתניהו לבין הכהונה של ממשלת בנט-עבאס: ממשלה שלא הייתה מסוגלת להעביר שום חוק ציוני, לא לטובת חיילי צה"ל, לא לטובת ההתיישבות; ממשלה שהשחיתה כל דבר בכספים קואליציוניים, שהיו בשיא של כל הזמנים, במינוי של שרים נורבגים, במינויים מושחתים של אנשים שלא הסכימו עם דעותיהם רק על מנת שלא יצביעו.

אלי כהן: הממשלה הזאת נלחמה רק על דבר אחד – רק על מנת לשבת על הכיסאות שלהם, כאשר אזרחי ישראל נאנקו תחת יוקר המחיה במשך כל השנה האחרונה: זינוק חסר תקדים בנדל"ן, מן הצד האחד, ובמחירי המזון.

אלי כהן: ממשלה חסרות חמלה, ממשלה שרצתה להעלות גם את מחירי התחבורה הציבורית בפריפריה, העלתה את מחירי התרופות.

אלי כהן: אני אומר לכם, בשבוע שעבר, או יותר נכון בתחילת השבוע, נרשמה בפני אזרחי ישראל תחושת הקלה, אנחת רווחה, אנחה שבאמת הולך להיות כאן שינוי חשוב ומשמעותי.

מיקי לוי: תודה רבה.

אלי כהן: אין לי ספק שמי שירצה לשמור על מדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי, לבוא ולחזק את כוחות הביטחון וחיילי צה"ל ולתת תקווה לזוגות הצעירים – אנחנו בהחלט נמצאים בפתח של בשורה ועידן חדש.

אלי כהן: אין לי ספק שהציבור לא יהיה אדיש, אחרי מה שקרה במהלך השנה האחרונה.

אלי כהן: בעזרת השם, יעלה בידנו להקים ממשלה לאומית ימנית וחזקה.

אלי כהן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/2140/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חברת הכנסת גמליאל, בבקשה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, לפני כשנה, ביהירות ובזחיחות, גנבו את קולותיהם של אזרחי ישראל והכריזו "עלה בידי".

גילה גמליאל: היום, שנה לאחר מכן, אנחנו מחזירים את המנדט לעם שמעולם לא נתן את האמון בממשלה הזו ושמים סוף לממשלת המדיניות הכושלת, חסרת החזון ונטולת האידיאולוגיה, ממשלה של פוליטיקאים שבשם תאוות שלטון וגחמות אישיות בחרו להזניח את טובת ישראל ולנהוג במקרה הטוב בצורה מביכה ובמקרה הרע בצורה מחפירה.

גילה גמליאל: יושבי-ראש ממנים חברות וחברי כנסת ושולטים בהם כאילו הם בובות על חוטים, מרסנים את האידיאולוגיה ואת הערכים של חברי מפלגתם ומחליטים אם יצביעו בעד או יצביעו נגד, אם יכהנו כחברי כנסת או שמא ישבו בבית.

גילה גמליאל: בשיעורי האזרחות של הדורות הבאים עוד יילמד כיצד הם רמסו את מעמד הכנסת וביזו את בית המחוקקים.

גילה גמליאל: ניסיון להדביק פלסטר ועוד פלסטר כדי לחבר את הממשלה המתפוררת, שהתפוררה להם וכופפה מדינה שלמה בשירות האינטרסים הפוליטיים הצרים, בשירות הכיסא שממש עוד רגע יילקח מכם, ובצדק.

גילה גמליאל: בלי בושה התחלתם בקמפיין בחירות מסית ושקרי כשקראתם לנו כוחות האופל.

גילה גמליאל: איזו חרפה.

גילה גמליאל: מאות אלפי מצביעי הליכוד הם לא כוחות אופל – הם עם ישראל, הם הישראלי היפה, הם מגשימים את החזון הלאומי.

גילה גמליאל: בזמן שלנו יש דרך, ערכים, אידיאולוגיה וחזון, כל מה שיש לכם זה "רק לא ביבי".

גילה גמליאל: אני חייבת לומר לכם שכשאני חושבת על סידור העבודה הזה שנעשה כאן – אחד ראש ממשלה יזם, שדאג בתוך שנה לעשות עוד אקזיט של 50 מיליון שקלים בשיפוץ הבית, ואחר שלא היה לו שום סיכוי להיות ראש ממשלה ומצא לו על הדרך מישהו לרכוב עליו ואולי להיכנס לבלפור בשבוע הבא לזמן קצוב וקצר – מה שאנחנו עוד יכולים לחשוב זה ששיפוץ מבצר לפחות לא יהיה בנוסף.

גילה גמליאל: כשאנחנו השקענו בחברה הערבית, עשינו זאת עם חזון מרחיק לכת, בשיתוף אנשי מקצוע ותחת תוכנית סדורה, מתוך ראייה של טובת אזרחי מדינת ישראל.

גילה גמליאל: אבל הממשלה הזו ביזתה, וחילקה כספים רק למי שתומך באינטרסים – בזבוז כספי ציבור שלא ידוע לאן יגיעו, ואם יגיעו ליעדם - -

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

גילה גמליאל: - - והאם לא יגיעו למשפחות הפשע – כי זה לא נעשה בצורה מקצועית.

מיקי לוי: תודה.

גילה גמליאל: אלה דברים שמראים, כבוד היושב-ראש, שכאן הייתה מכירת חיסול של מדינת ישראל.

גילה גמליאל: הרסו שנים של תנופה ושגשוג של הליכוד בהובלת נתניהו.

גילה גמליאל: כל זה למה, כבוד היושב-ראש?

גילה גמליאל: לטובת שני אנשים שמה שהם רוצים זה להיות ראש ממשלה.

מיקי לוי: תודה רבה.

גילה גמליאל: מה, נגמר לי הזמן?

מיקי לוי: הרבה מעבר לזמן, רק בגלל הידידות בינינו.

גילה גמליאל: טוב, אז רק נאמר שבאמת, בשעה טובה אנחנו נגיע לעם, נגיע לאזרחי ואזרחיות מדינת ישראל.

גילה גמליאל: אין לי ספק שנקבל את האמון, כי כמו שאני רואה בשטח, כולם כבר מתגעגעים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/2371/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ממשלה שקמה מתוך שנאה עיוורת, מתוך מחלוקת רעה שאינה לשם שמיים על ג'ובים ועל שר המים, אין סופה להתקיים.

שלמה קרעי: בדיוק כמו מחלוקת קרח ועדתו, הממשלה המקוללת הזו לא השלימה את שנתה; קמה בפרשת קרח בד' בתמוז ונופלת היום בפרשת קרח בכ"ג בסיוון.

שלמה קרעי: אתם יודעים מה מיוחד בתאריך הזה, כ"ג בסיוון?

שלמה קרעי: זה תאריך סגולי, שמסמל - - -

אורי מקלב: - - -

שלמה קרעי: נכון, הרב מקלב, תאריך סגולי, שמסמל את ניצחון היהודים אוהבי העם והארץ.

שלמה קרעי: במגילת אסתר המהפך התחולל גם בתאריך הזה: "ויקראו ספרי המלך בעת ההיא בחדש השלישי הוא חדש סיון בשלושה ועשרים בו" – כ"ג בסיוון – "ויכתב ככל אשר צוה מרדכי אל היהודים", ואז – "ליהודים הייתה אורה ושמחה וששן ויקר".

שלמה קרעי: זה יום סגולי, רבותיי, לביטול גזרות קשות על עם ישראל, תודה לאל.

שלמה קרעי: כמו אז גם היום, אויבינו עלו לגדולה.

שלמה קרעי: אחרי הבחירות גידל נפתול את עבאס וישם אותו מעל כל השרים.

שלמה קרעי: על פיו יישק כל דבר, וכל שקל שנגבה כמס הולך ישר לעבאס.

שלמה קרעי: כמו אז גם היום כ"ג בסיוון הפך ליום אסונה של ממשלת האחים המוסלמים, ולכל בני ישראל נהיה אור במושבתם.

שלמה קרעי: תראה איזה חיוך.

שלמה קרעי: תצא לרחוב, רון, תראה איך אנשים שמחים.

רון כץ: אז למה ניהלתם איתו משא ומתן?

שלמה קרעי: אתם פשוט כישלון חרוץ.

שלמה קרעי: פגעתם פגיעה קשה בכלכלה והבאתם לגל של עליות מחירים מתוך ניתוק ובורות.

שלמה קרעי: השפלתם עד עפר את הגאווה הלאומית שלנו מול אויבינו מבית ומחוץ ורמסתם ברגל גסה, בזדון, ברשעות, את לומדי התורה ואת כל הקדוש והיקר לעם ישראל.

שלמה קרעי: אבל חברים, עשיתם לנו בשנה הזו – כמו במגילת אסתר, הקדוש ברוך הוא מקדים רפואה למכה.

שלמה קרעי: הוא הביא אתכם ביחד, גם הרפואה וגם המכה.

שלמה קרעי: כתוב: "מחצתי ואני ארפא" – מתוך המכה עולה הרפואה.

שלמה קרעי: מה הרפואה?

רון כץ: קרעי, כשיאיר יהיה ראש ממשלה בפעם הבאה מה תגיד?

שלמה קרעי: אתם עשיתם לנו את הקמפיין הטוב ביותר.

שלמה קרעי: עכשיו כולם יודעים מי המושחתים והנוכלים שאסור להצביע להם.

שלמה קרעי: לכו הביתה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אבל אפשר להגיד "יריב פוליטי".

מיקי לוי: "אויבינו" – ואללה; "ממשלה מקוללת" – ואללה.

שלמה קרעי: האחים המוסלמים.

שלמה קרעי: אויבינו.

מיקי לוי: אמרת "ממשלה מקוללת", אוי ואבוי.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: ממשלה מקוללת שקמה מן - - - של אויבי ישראל.

מיקי לוי: שמעתי אותך, חבר הכנסת קרעי, לא הפרעתי לך.

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, אתה בשתי קריאות.

משה אבוטבול: מה, אסור לענות?

שלמה קרעי: אתה לא יכול לנצל את הבמה לענות לי ולא לאפשר - - -

מיקי לוי: לא, אסור לך לענות.

מיקי לוי: אסור לך, אני אומר לך.

משה אבוטבול: מה זה, שאלה רטורית?

מיקי לוי: אין שאלה רטורית עכשיו.

שלמה קרעי: ממשלה שקמה בתמיכת אויבי ישראל היא ממשלה מקוללת.

אופיר כץ: - - - כוחות האופל - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

מיקי לוי: הנימוס האלמנטרי – ממשלה היא לא "מקוללת" והיא לא "אויבינו".

אופיר כץ: ממשלה של כוחות החושך והאופל - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, בבקשה.

מיקי לוי: אם מישהו חי עם האמירות האלה בשלום, יבושם לו.

שלמה קרעי: אם אנחנו כוחות האופל, אז אתם ממשלה מקוללת.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, הבנתי.

מיקי לוי: תודה רבה.

שלמה קרעי: יש לך מה לומר ליאיר לפיד על כוחות האופל?

שלמה קרעי: תגיד ליאיר לפיד מילה על כוחות האופל – ממשלה מקוללת ועוד איך.

קריאות: - - -

קריאות: [הצעת חוק פ/3660/24; נספחות.

קריאות: ]

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, בבקשה, שלוש דקות.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, האמת, אני לא יכול להתעלם מהאירוע הזה, היושב-ראש.

יואב קיש: אומר יו"ר סיעתך "כוחות האופל" ו"בואו נהיה מאוחדים".

יואב קיש: זו דוגמה לצביעות שלכם.

יואב קיש: אתה, היושב-ראש, עומד פה עכשיו ואומר, בא בביקורת לחברי מהאופוזיציה כשהבוקר מתפרסם: "יו"ר הכנסת קובר את 'חוק הנאשם'" – אני מצטט ציטוט של זאב קם.

יואב קיש: "מיקי לוי", היושב-ראש, שיושב פה לידי, הבהיר לבכירי הקואליציה – מתנגד נחרצות לחקיקת החוק בצורה חפוזה כחלק מהחקיקה לפיזור הכנסת.

יואב קיש: לדבריו, מדובר בחוק שעוסק בנושא מהותי, הדורש דיון מעמיק, ושהליך מהיר יפגע בכבוד הכנסת".

יואב קיש: עכשיו, כנראה שברמה הפוליטית נוצר איזה מצב שעמדתך השתנתה.

יואב קיש: לצערי, ההתנהלות הזו – כך פעלת לכל אורך השנה האחרונה, ולקחת שיקולים פוליטיים צרים – דרך אגב, אני חושב שבסוף הם יעזרו לנו גם בבחירות – והחלטת כן לאפשר את הנושא של חוק המהפכה, ההפיכה השלטונית.

רון כץ: יואב, תגיד לי, זה נראה לך נורמלי – היית קצין בצבא.

רון כץ: בן אדם עם שלושה כתבי אישום, הוא בעצמו קרא לאולמרט להתפטר.

רון כץ: לא, זה לא יאומן, הדבר הזה.

רון כץ: לא יאומן, הדבר הזה.

יואב קיש: זה פשוט – הינה, אתה רואה.

יואב קיש: אתה בורח.

יואב קיש: קודם כול, ראינו איך תפרו את התיק.

רון כץ: תפרו את התיק?

קריאה: לא יאמן - - -

יואב קיש: רון, גם אתה רואה שהתיק תפור ומתפרק בבית משפט, וכל מה שנעשה שם זה בשביל שנתניהו לא יהיה ראש ממשלה, כל השאר שטויות.

רון כץ: מי עשה את זה?

רון כץ: מי עשה את זה?

רון כץ: היועץ שהוא מינה?

רון כץ: מי עשה את זה?

יואב קיש: עכשיו אני אומר לך יותר מזה.

יואב קיש: היושב-ראש פה – אתה אוהב כדורגל, אוהב או לא?

רון כץ: כן.

יואב קיש: נגיד שעכשיו יש לך שני משחקים, משחק ביתי ומשחק חוץ.

יואב קיש: אתה עכשיו לצורך העניין גמרת את המשחק בתיקו ואתה הולך למשחק החוץ.

יואב קיש: אבל לפני משחק החוץ, אתה אומר שהשופט יוציא מהמשחק הבא את החלוץ, השוער והבלם הכי טוב של הקבוצה השנייה, כי ככה בא לי.

יואב קיש: כי ככה בא לי.

רון כץ: אם הוא עשה עבירה, יוציאו אותו.

יואב קיש: אתה לא עשית את זה שנה שלמה.

יואב קיש: אתה עושה אקט פוליטי גרוע, נגד ייעוץ משפטי, נגד הבנה בסיסית.

רון כץ: זה לא אקט פוליטי.

רון כץ: זה מוסר בסיסי.

רון כץ: איזה אקט משפטי?

יואב קיש: יש פה חקיקה פרסונלית על הנקודה הכי קריטית של פיזור הכנסת.

יואב קיש: אתם מתבזים, כי גם אתם משחקים אותה אבירי הדמוקרטיה.

יואב קיש: היושב-ראש פה, שיושב בכיסא שלו - - -

רון כץ: גם אתה לא רוצה שמי שינהיג אותך יהיה עם שלושה כתבי אישום.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: אני לא רוצה לצעוק.

מיקי לוי: אתה מתווכח איתו.

יואב קיש: לא, לא מתווכח יותר.

יואב קיש: היושב-ראש פה, שיושב בכיסא שלו, אמר הבוקר: לא יהיה, זה פוגע בכנסת.

יואב קיש: כנראה ששיחת טלפון אחת מיושב-ראש אחר כבר לא פוגעת בכנסת אלא פוגעת בדברים אחרים.

בצלאל סמוטריץ': - - - המפלגה ששומרת על - - -

קריאות: - - -

רון כץ: לא.

רון כץ: הוא בן אדם ערכי.

יואב קיש: ביזיון גדול.

יואב קיש: אנשים הלכו פה, דיברו כל מיני דברים.

יואב קיש: אני אומר לך, אתה מבזה את הכנסת אם אתה תאפשר לדבר הזה להתנהל.

מיקי לוי: הבנתי.

יואב קיש: אני אומר לך.

מיקי לוי: מישהו דיבר?

יואב קיש: אני משתמש בדבריך שלך.

מיקי לוי: שמעת?

יואב קיש: אני ציטטתי מה ששמעתי.

מיקי לוי: תבדוק איתו מה הוא אמר.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: אני אבדוק איתו.

מיקי לוי: קודם כול, אם דיברתי.

יואב קיש: אז אתה אומר שזה בסדר כשכנסת מתפזרת לעשות חוק פרסונלי למנוע בחירה דמוקרטית במדינה דמוקרטית.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, משפט לסיום, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

יואב קיש: אני אגיד משפט לסיום.

יואב קיש: משפט הסיום הוא כזה: אתם התנהלתם פוליטית בביזיון לדמוקרטיה.

יואב קיש: לא כיבדתם את הדמוקרטיה, וברוך השם, אנחנו נחליף אתכם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/4037/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי, ואחריו – חבר הכנסת מוסי רז.

מיקי לוי: אני מחליף ביניכם, חבר הכנסת רז.

מיקי לוי: בבקשה, עשר דקות.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: חבריי חברות וחברי הכנסת, זה יום עצוב לדמוקרטיה כאשר הכנסת מחליטה לפזר את עצמה לפני זמנה.

בועז טופורובסקי: אנחנו עושים את זה בלב כבד אך בלב שלם, בגלל שטובת המדינה תמיד הייתה ותמיד תהיה לפני כל טובה אחרת, תמיד תהיה לנגד עינינו.

בועז טופורובסקי: מדינת ישראל חשובה יותר מהמשחקים שאנחנו עושים כאן.

בועז טופורובסקי: חשובה יותר מהקטנוניות וחשובה יותר מאיזשהו הישג פוליטי כזה או אחר.

בועז טופורובסקי: הקואליציה הבטיחה לאזרחי ישראל שאנחנו תמיד נשים את טובתם לפני טובתנו האישית, אל מול אופוזיציה שלא הייתה כדוגמתה בתולדות מדינת ישראל; אופוזיציה שמעדיפה פעם אחר פעם להשיג הישג פוליטי קטן על חשבון טובת אזרחי מדינת ישראל, ותוך כדי פגיעה באזרחי מדינת ישראל; אופוזיציה שמעבירה חוקים, או שמנסה למנוע העברת חוקים, שהיא בעצמה תומכת בהם; אופוזיציה שמוכנה לפגוע במצביעים שלה עצמה רק בשביל לקבל איזו כותרת שתביך את הקואליציה.

בועז טופורובסקי: ראש הממשלה הודיע שכאשר במבחן הסיכויים, או במאזן הסיכונים מול הסיכויים, טובת המדינה נמצאת באיזשהו סיכון אל מול טובתו הפוליטית – טובת המדינה תנצח.

בועז טופורובסקי: הוא אמר את זה, ועשה מעשה יחד עם זה, לא רק אמר את זה ופעל אחרת.

בועז טופורובסקי: וכאן נתונה הערכתנו לראש הממשלה היוצא בנט על כך שבא והראה, יחד עם ראש הממשלה הנכנס לפיד, שאפשר לעשות פוליטיקה אחרת.

בועז טופורובסקי: יכולים להיות יחסי אמון בין אנשים בפוליטיקה.

בועז טופורובסקי: אנשים יכולים לכבד הבטחה, לחיצת יד, או הסכם חתום.

בועז טופורובסקי: העולם הזה, שהתרגלנו אליו בתקופת בנימין נתניהו, שבו הבטחה נועדה כדי לא לקיים אותה – זה לא העולם הרגיל, זה היה עיוות של המציאות שצריכה להיות בפוליטיקה.

בועז טופורובסקי: המציאות שצריכה להיות בפוליטיקה היא שאנשים יכולים להסתכל אחד לשני בעיניים ולא לחפש איפה הטריק; לא לחפש איפה התרגיל, אלא להאמין שהבן-אדם אומר שמבחינתו ומבחינת האידיאולוגיה שלו זה הדבר החשוב לאזרחים, אז הוא באמת מאמין בזה ומעשיו יהיו בהתאם לאמונתו.

ינון אזולאי: בועז, שאלה: האם טובת המדינה - - -

בועז טופורובסקי: מה שקורה עכשיו ומה שאנחנו רואים היום, כאשר באים ועושים עוד עבירה על החוקים הבלתי-כתובים בבניין הזה, כאשר הקואליציה באה ואומרת – בעקבות הרצון שלנו להגיע לבחירות ולהכרעה נוספת של העם, האופוזיציה עדיין מעכבת את ההחלטה.

בועז טופורובסקי: לא ראיתי כזה דבר, שאנחנו מנסים להגיע עם האופוזיציה לתאריך מוסכם על בחירות, למהלך מוסכם, להסדרה, והם אומרים א', ב', ג' – תנאים שלא קשורים, או שאנחנו עושים בלגנים.

בועז טופורובסקי: זו אופוזיציה שהתאהבה בלתקוע את המערכת השלטונית.

בועז טופורובסקי: זו אופוזיציה שאפילו עכשיו מנסה לעצור את המהלך של הבחירות, אחרי שכל הזמן הם אומרים, בואו היום לבחירות.

בצלאל סמוטריץ': אתה צודק, תחליף את האופוזיציה, זו המטרה.

בצלאל סמוטריץ': חייבים להחליף את האופוזיציה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ', תודה.

בועז טופורובסקי: בואו היום נסיים בקריאה ושנייה ושלישית את הצעת חוק הבחירות, אבל אנשים שמדברים בשבחה, יש להם תנאים אחרים, שאם אנחנו לא נקיים אותם, הם אומרים, מבחינתנו, שימשיך השיתוק.

בועז טופורובסקי: שלא יהיו בחירות.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, תודה.

בועז טופורובסקי: זו האופוזיציה שיש למול מדינת ישראל.

בועז טופורובסקי: והינה, הנה אני אומר לכם, יושב-ראש הקואליציה עומד כאן ואומר לכם: אם האופוזיציה רוצה, היום יש תאריך מוסכם לבחירות.

בועז טופורובסקי: הסיבה שאין תאריך מוסכם לבחירות היא כי האופוזיציה לא רוצה.

בועז טופורובסקי: היא מעמידה תנאים מושחתים בשביל שאנחנו נגיע לתאריך מוסכם של הבחירות.

שמחה רוטמן: אם נסכים איתך – מוסכם.

שמחה רוטמן: אם לא נסכים איתך – לא מוסכם.

בועז טופורובסקי: ובגלל זה אני אומר כאן לאזרחי מדינת ישראל, גם אם אנחנו הולכים לבחירות, שלא תחשבו לרגע שאנחנו מורידים את הרגל מהגז.

בועז טופורובסקי: אנחנו ממשיכים במסע הזה לאיחוד חלקי החברה הישראלית על כל גווניה.

בועז טופורובסקי: אנחנו נמשיך במסע הזה לחיבור ואהבה.

דסטה גדי יברקן: איזה איחוד?

דסטה גדי יברקן: איך אפשר לדבר על אחדות?

דסטה גדי יברקן: כוחות האופל והאור?

דסטה גדי יברקן: איך זה בא בדיוק ביחד כוחות האופל?

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, שב.

בועז טופורובסקי: אנחנו לא נוותר, כי מדינת ישראל חשובה לנו יותר מתפקיד כזה או אחר, מכיסא כזה או אחר.

דסטה גדי יברקן: איך אפשר לדבר על אחדות?

דסטה גדי יברקן: העיקר אתה מדבר על אחדות.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, מספיק.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, לא זכור לי שהוא הפריע.

בועז טופורובסקי: אני זוכר וכולנו זוכרים שהמקום שאליו נבחרנו לא שייך לנו, הוא שייך לאזרחי ישראל ואנחנו קיבלנו אותו בהשאלה.

בועז טופורובסקי: לכן אנחנו מוכנים להחזיר את המנדט לבוחר ולהגיד לבוחר פעם נוספת: מה אתם מעדיפים, אהבה, אור ואחדות או פחד, שנאה ותיעוב?

בועז טופורובסקי: אני אומר לאזרחי ישראל: תהיו אופטימיים.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: אחדות.

דסטה גדי יברקן: אחדות.

דסטה גדי יברקן: אהבתי.

משה ארבל: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, תודה.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1345/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה, הוצמדה להצעת החוק של חבר הכנסת טופורובסקי.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: אחריה – חבר הכנסת סמוטריץ'.

מיקי לוי: שקט, בבקשה, בצד השני.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברות וחברי הכנסת, הממשלה הזאת, שציינה בשבוע שעברה שנה, ניבאו לה שלא תקום, ניבאו לה שלא תחזיק מעמד יומיים וניבאו לה שלא תעביר תקציב וניבאו לה שלא תשרוד עימות בעזה – ניבאו לה הרבה דברים והם טעו בכל הנבואות.

מוסי רז: ממשלה חשובה, ראשונה מקום המדינה, ששילבה מפלגה ערבית, בניסוי שהצליח מעל המשוער, בהזנקה של החברה הערבית, בהזנקה של השותפות ושל דו-קיום בין כל חלקי החברה.

מוסי רז: גם בעתיד נמשיך לפעול לממשלות, שיהיו בהן גם יהודים וגם ערבים.

מוסי רז: ממשלה מוצלחת שקידמה ממש מהפכה סביבתית, קידמה את הוצאת החד-פעמי, קידמה שיקום בחברה הערבית בנושא הסביבה, מקדמת החלטות משמעותיות, חינוך סביבתי בשותפות של משרדי הסביבה והחינוך; ממשלה שקידמה והנכיחה את הקהילה הלהט"בית במשרד הבריאות; ממשלה ששיפרה את יחסי החוץ של ישראל בעולם, בעיקר במצרים, בירדן ובארצות הברית, אבל לא רק.

מוסי רז: ממשלה שהורידה את הפשיעה בחברה הערבית ובכלל את הפשיעה.

מוסי רז: הממשלה הזאת עמדה מהיום הראשון בפני הסתה חסרת תקדים.

מוסי רז: כמעט בכל פעם שעלו לכאן דוברי אופוזיציה, הם הסיתו כנגד חברי כנסת מהקואליציה וקראו להם תומכי טרור, בלי ביסוס, בלי הוכחה, למרות שהם חברי כנסת נאמנים, טובים, מסורים.

מוסי רז: שוב ושוב הסיתו כאן מעל הדוכן הזה.

מוסי רז: קראו להם תומכי טרור, איימו בכל מיני דברים, אמרו שהם לא יצביעו, שהם לא יעשו.

מוסי רז: שוב ושוב טעו, אבל הם לא הרפו מהאסטרטגיה הזאת של לצייר את הממשלה כלא לגיטימית, של לצייר את רע"מ כלא לגיטימית.

מוסי רז: הם לא הרפו מאסטרטגיית ההסתה, כי זו האסטרטגיה שהם מכירים: הסתה, הסתה ועוד הסתה.

מוסי רז: בשבילם, כל מי שיש לו דעה שונה מהם הוא תומך טרור.

מוסי רז: מי שהורשע בתמיכה בארגון טרור הוא לא תומך טרור, עליו לא מדברים; מדברים רק על מי שחושב אחרת, בעיקר אם הוא ערבי.

מוסי רז: עליו מותר להגיד הכול; נגדו מותר להסית.

מוסי רז: מול ההסתה הזאת, שלושה חברי כנסת מימינה, לא עמד להם כוחם והתקפלו.

מוסי רז: שלושה חברי כנסת מימינה איימו להצטרף לאופוזיציה המסיתה.

מוסי רז: הם אלה שהפילו את הממשלה הזאת, אבל אנחנו נמשיך הלאה.

מוסי רז: אני רוצה לאחל מפה הצלחה לראש הממשלה הנכנס יאיר לפיד.

מוסי רז: בקרוב הוא נכנס, ולא לארבעה חודשים – לארבע שנים.

מוסי רז: כי לאחר הבחירות תשוב לפה ממשלה במודל הזה אבל משופרת, שלא תיכנע להסתה שלכם, שתקדם את הסביבה, את הבריאות, שתהיה בשותפות יהודית-ערבית ולא תיכנע לאיומים מימין.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת מוסי רז.

מיקי לוי: חבר הכנסת וסגן השר אביר קארה, עמדת הממשלה.

מיקי לוי: אם כך, אני לא ממתין ואני ממשיך הלאה לרשימת המתנגדים.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ', בבקשה.

קריאה: רגע, הממשלה.

מיקי לוי: אני לא מחכה לכם.

מיקי לוי: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שלוש רעות עשתה הממשלה הזאת ושתיים טובות.

בצלאל סמוטריץ': שלוש רעות: הראשונה – הרס היסוד היהודי של מדינת ישראל, כן, ראשית צמיחת גאולתנו.

בצלאל סמוטריץ': בעצם הקמתה של הממשלה הזאת על יסודות של אויבי ישראל, תומכי טרור אנטי-ציוניים, שחותרת תחת האתוס הציוני המכונן של המדינה היהודית, המשיכה הממשלה הזו בפגיעה עמוקה בזהותה היהודית של המדינה ובערכיה.

בצלאל סמוטריץ': שנית – הרס היסוד הדמוקרטי של מדינת ישראל: שקרים, הונאה, גנבת בחירות, עיוות רצון הבוחר, עיוות יחסי הכוחות האמיתיים בין הגיבוי הציבורי שפוליטיקאי זוכה לו לכוח השלטוני המופקד בידיו, וכמובן, רמיסת הדמוקרטיה הפרלמנטרית, כפי שראינו כאן, בכנסת הזו.

בצלאל סמוטריץ': ושלישית – פירוק המחנה הלאומי ואחדות העם והפצה של שנאה, חרמות ופילוג.

בצלאל סמוטריץ': קראתם לזרוק את החרדים לזבל במריצות.

בצלאל סמוטריץ': קראתם לנו תתי-אדם, צאצאיו של יגאל עמיר, חלאות המין האנושי, מזהמי אוויר, מכונות רעל, כוחות אופל.

בצלאל סמוטריץ': עטפתם הכול כמובן באיזה מלל אחדות שקרי וצבוע.

בצלאל סמוטריץ': כמו שהשלום אצלכם הוא מלחמה, ככה אחדות אצלכם היא שיסוי, שנאה ופילוג.

בצלאל סמוטריץ': אבל יש גם שתיים טובות שעשתה הממשלה הזאת: ראשית, בזכותה עם ישראל מתפקח.

בצלאל סמוטריץ': הבאתם את המציאות לאבסורדים קיצוניים ועזרתם לציבור הישראלי לחזור ולהבחין בין טוב לרע, בין אור לחושך ובין ישראל לעמים.

בצלאל סמוטריץ': את תוצאות ההתפכחות הזאת, בעזרת השם, נראה בבחירות הקרובות.

בצלאל סמוטריץ': שנית, לימדתם אותנו לשלוט, ותאמינו לי, אנחנו תלמידים טובים.

בצלאל סמוטריץ': חבריי, נצח ישראל לא ישקר ולא יינחם.

בצלאל סמוטריץ': עם ישראל חי, והוא יראה את הדלת ויזרוק החוצה את מי שהונו, שיקרו, בגדו בערכים, בדרך ובשותפים.

בצלאל סמוטריץ': הוא יראה את הדלת החוצה למי שאפשרו לשנאה, לקנאה, לתאווה ולכבוד להוציא אותם מן העולם, להמיר את דתם ודעתם, והוא יחזיר חזרה לעם הזה את מה שהוא ראוי לו – הנהגה אמונית, יהודית, לאומית, ציונית, שתמשיך להוביל את מדינת ישראל לפסגות חדשות.

מיקי לוי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, חברת הכנסת רגב, חברת הכנסת רגב, את מוותרת?

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק.

בועז טופורובסקי: - - -

מיקי לוי: היא יכולה להתנגד.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אתה יכול לעשות - - -

מיקי לוי: בבקשה.

אורית סטרוק: אתה יכול לעשות באולם שקט?

מיקי לוי: אפשר בבקשה קצת שקט במליאה?

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: חבריי חברי הכנסת, זה היום עשה ה' נגילה ונשמחה בו.

אורית סטרוק: תודה לך ה' על כך שלא מלאה אפילו שנה לממשלה הרעה והמסוכנת הזו, לממשלה שהוקמה מלכתחילה – לא רק עכשיו, לא רק בימיה האחרונים - -

מיקי לוי: אני מבקש שקט בתאי המפלגות.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

מיקי לוי: בבקשה להמשיך.

אורית סטרוק: - - לא רק עכשיו ולא רק בימיה האחרונים, כשהיא מונשמת מפה לפה על ידי אחמד טיבי, יועצו של ערפאת, ועל ידי אוסאמה סעדי תומך הטרור ועל ידי איימן עודה תומך הטרור, לא רק עכשיו – מלכתחילה, כשהיא הוקמה כממשלה עם רע"מ, היא הוקמה כממשלה עם תומכי טרור.

אורית סטרוק: כרתם ברית עם מוות ועם שאול עשיתם חוזה, והחוזה הזה דינו להיות מושלך לפח האשפה של ההיסטוריה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, השותף שלכם, יושב-ראש רע"מ מנסור עבאס, בחלקלקות הלשון שלו יום-יום אומר שהוא בכלל לא תומך טרור וההתנגדות לו היא התנגדות גזענית.

אורית סטרוק: מה אתה אומר, מנסור עבאס?

אורית סטרוק: מה אתה אומר?

אורית סטרוק: אתה, מנסור עבאס, הלכת לעכו כשמת בכלא מחבל, יימח שמו, פאוזי נימר, שנידון ל-700 שנה בכלא – 27 מאסרי עולם – על רצח, על פיגועי טרור נגד מדינת ישראל.

אורית סטרוק: מנסור עבאס חלקלק הלשון, שהוא חלק מהקואליציה, הלך להביע לו כבוד אחרון ועמד דום לזכרו.

אורית סטרוק: אתם, חבריי חברי הקואליציה, אתם כרתם ברית עם מוות.

אורית סטרוק: מתן כהנא ושרן השכל וקינלי ואלעזר שטרן, אתם כרתם ברית עם מוות.

אורית סטרוק: אתם כרתם ברית עם מחבקי מחבלים ומצדיעים למחבלים – זה מה שרע",– ואתם ממשיכים.

אורית סטרוק: ולכן, תודה לך ה' שאתה שולח את הממשלה הרעה הזו הביתה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, על הרבה מאוד דברים שעשתה הממשלה הרעה הזאת לא ניתן יהיה לסלוח, אבל העוול והעיוות הגדול ביותר שאחראית לו הממשלה הזאת הוא העיוות של השפה העברית: מי שהקים ממשלה עם תומכי טרור מדבר על ממשלת אחדות; מי שהקים ממשלה עם יאיר גולן, שקרא למתיישבי יהודה ושומרון "תת-אדם", זיהה תהליכים, השווה אותנו לנאצים, השווה למחלה ממארת, מדבר על למה לא מדברים יפה.

שמחה רוטמן: שמעתי אותך, אדוני היושב-ראש, יש לך בעיה ויש לך השגות על איך שמתבטאים כלפי הממשלה הזאת, וכשחבר הקואליציה מדבר ככה זה עובר לך מתחת לרדאר.

שמחה רוטמן: מי שאתמול ושלשום סיפר לנו - - -

מיקי לוי: כל מי שמדבר מעל הדוכן – אני לא אחראי לזה.

שמחה רוטמן: מי שאתמול ושלשום סיפר לנו, כשדגל מדינת ישראל מאחוריו, על כך שכל המתנגדים לו הם כוחות האופל – לא פחות ולא יותר, כוחות האופל.

יאיר גולן: כמו שאתה מדבר על - - - מדבר על נאצים.

יאיר גולן: מי מכה את חיילי צה"ל?

יאיר גולן: מי מכה את חיילי צה"ל - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גולן.

יאיר גולן: - - פעם אחר פעם, פעם אחר פעם?

מיקי לוי: חבר הכנסת גולן.

יאיר גולן: מי עושה את זה?

מיקי לוי: חבר הכנסת סגן השר גולן, תודה רבה.

מיקי לוי: שקט.

אופיר כץ: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, נראה לי שאני מסתדר.

מיקי לוי: בבקשה, להמשיך.

מיקי לוי: אני אצטרך קצת זמן.

שמחה רוטמן: מי שגרם לפילוג ולשיסוי ולא בוחל במילים – עמד פה מעל הדוכן, אגב, אם אדוני היושב-ראש רוצה תזכורת, עמד פה מעל הדוכן ואמר שמי שיושבים פה הם הצאצאים האידיאולוגיים של יגאל עמיר.

שמחה רוטמן: חברת מפלגתו סיפרה שהקמפיין הפוליטי הוביל לרצח רבין.

רון כץ: וזה לא נכון?

שמחה רוטמן: לא, בוודאי שלא נכון.

רון כץ: די כבר.

שמחה רוטמן: אבל על שקר אנחנו כבר לא סופרים לכם.

שמחה רוטמן: פשוט צריך אמת כדי לדעת מהו שקר, ומאחר שאתם לא יודעים מהי האמת, אתם בוודאי גם לא יכולים לשקר.

שמחה רוטמן: פשוט אין אצלכם את המושגים האלה של אמת ושקר.

רון כץ: - - - זאת האמת.

שמחה רוטמן: והממשלה הזאת, הממשלה הזאת שלידתה בחטא, שהורתה בחטא, שכל קיומה בחטא, מסיימת את תפקידה והולכת בדרך כל בשר.

שמחה רוטמן: זה אמור להיות יום מאוד מאוד שמח.

שמחה רוטמן: אבל למעשה מי שאחראים לכך שבמקום הממשלה הרעה הזאת אין לנו ממשלה טובה הם חברת הכנסת שרן השכל ולא-חבר הכנסת גדעון סער וחברי הכנסת של תקווה חדשה כולם, וחברי הכנסת שלי ימינה כולם, שמעדיפים לגרור את מדינת ישראל לבחירות חמישיות, רק לא לתת, חס ושלום, למישהו אחר לשלוט.

שמחה רוטמן: השנאה, הקנאה, התאווה והכבוד מוציאים את האדם מהעולם ומוציאים את הממשלה הזאת גם כן מהעולם, ויפה שעה אחת קודם.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, בבקשה.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, עמד כאן לפני דקות ספורות יושב-ראש הקואליציה ודיבר על האור, על האהבה ועל האחווה, ועל האחדות ועל הריפוי, ועל אותה אופוזיציה נוראית שמלהיטה ומסיתה ומפלגת ומפיצה רעל.

משה ארבל: היה זה בחודש מרץ למניינם, ממש ערב חג הפורים, בי' באדר ב' בשנה שעברה, שהגיע לתוכנית שר האוצר איווט ליברמן.

משה ארבל: וכשנשאל על החרדים, אמר שהוא קורא ומציע להעמיס את החרדים על מריצות ולזרוק אותם ביחד עם ביבי נתניהו לאיזו מזבלה טובה.

משה ארבל: על הדברים האיומים הללו הוא התבקש פעם אחר פעם לחזור בו, להתנצל, להבהיר את דבריו.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, בחודש אוקטובר פנה אליו בוועדה, בוועדת הכספים, חברי חבר הכנסת ינון אזולאי ואמר לו בדיון בוועדה: אני קורא לך להבהיר את דבריך, אולי להתנצל.

משה ארבל: הוא סירב, הוא לא הסכים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, יושב-ראש הקואליציה עמד פה – יושב-ראש הקואליציה בזמן הכי קצר שהיה, בועז טופורובסקי – עמד פה ואמר, כמו שחברי משה ארבל אומר: אחדות, הכול, אחריות.

ינון אזולאי: אני רק רוצה לשאול אותו ואת ראש הממשלה – החליפי, העתידי, הרזרבי, איך שאתם רוצים תקראו לו: בשביל ארבעה חודשים אתם לוקחים את כספי הציבור?

ינון אזולאי: בשביל ארבעה חודשים אתם לוקחים וגוזלים מהציבור עוד כסף?

ינון אזולאי: למה, יש לנו כסף מיותר?

ינון אזולאי: איפה הכסף?

ינון אזולאי: תסתכלו על האנשים שנמצאים, יש להם חיוך על זה שיוצאים לבחירות, אבל אין להם חיוך בכיס.

ינון אזולאי: הרגתם אותם.

ינון אזולאי: גמרתם על המדינה שלנו מבחינה כלכלית.

ינון אזולאי: בכל פעם שרק יכולתם להטיל מיסים – הטלתם, ועוד הייתה לכם רשימה ארוכה.

ינון אזולאי: ולך, יאיר לפיד, אני רק מציע לך דבר אחד: הבית ברעננה שופץ.

ינון אזולאי: אולי כדאי שתעבור אליו.

ינון אזולאי: תעבור לבית ברעננה, יש שם כבר שיפוץ, יש שם כבר ביטחוני, השב"כ היה שם, הכול מוכן שם.

ינון אזולאי: היתרי בנייה עדיין אין שם, אבל זה בסדר.

ינון אזולאי: במקום שפעמיים תעברו על החוק – תעשה את זה.

ינון אזולאי: שאלתי לפני שנה ידיד שמכיר את יאיר לפיד, אמרתי לו: תגיד לי, למה יאיר לפיד לא ראש ממשלה?

ינון אזולאי: הוא אומר לי: הוא מפחד.

ינון אזולאי: הוא מפחד להיות ראש ממשלה, הוא לא מסוגל.

ינון אזולאי: התקשרתי אליו השבוע, ואמרתי לו: תגיד לי, איך קרה?

ינון אזולאי: מה השינוי שהיה?

ינון אזולאי: הוא אמר: אחרי בנט אין יותר נמוך מזה, ולכן הוא לוקח את זה.

ינון אזולאי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רון כץ, חבר הכנסת רון כץ – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג, חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, אני לא בטוח שזו שעתה היפה של הכנסת.

איתן גינזבורג: כשהכנסת מחליטה על הקדמת בחירות, זה אומר שמשהו לא טוב קורה בכנסת, בטח כשהדבר הזה קורה פעם אחר פעם, שנה אחרי שנה.

איתן גינזבורג: ומי שבדרך כלל מוביל את המהלך הזה של הקדמת בחירות הוא אותו גוש, הוא אותה מפלגה.

איתן גינזבורג: אני אומר לכם, חבריי בליכוד, שמובילים פעם אחר פעם הקדמת בחירות, ההתמכרות הזאת לבחירות רק מכיוון שאתם לא נמצאים בשלטון, רק מכיוון שאתם לא מצליחים להקים ממשלה, היא בסוף תהיה בעוכריכם.

איתן גינזבורג: היא הייתה בעוכריכם, זה הוכח בבחירות האחרונות, וזה ימשיך להיות בעוכריכם.

איתן גינזבורג: אם אתם מוכנים רק בשל תאוות השלטון שלכם להיות בשלטון – ולא רק להיות בשלטון – להיות בשלטון ללא מצרים, להיות בשלטון ללא גבולות, שבו תוכלו למנות הכול בלי שום מגבלות, זאת כבר לא דמוקרטיה.

איתן גינזבורג: הרצון הזה שלכם הוא סכנה למדינה, סכנה אמיתית למדינה.

איתן גינזבורג: אבל האמת היא שאנחנו לא מתפלאים, כי ראינו איך הצבעתם פעם אחר פעם כנגד האינטרסים של המדינה; הצבעתם ומנעתם העברת תקציב, מנעתם העברת תקנות לשעת חירום, מנעתם את העברת חוק האזרחות.

איתן גינזבורג: את כל הדברים הללו - - -

מיכאל מלכיאלי: מי מנע להביא חיסונים, איתן?

מיכאל מלכיאלי: אתם - - - שכחת?

איתן גינזבורג: אתה הצבעת נגד.

איתן גינזבורג: אתה הצבעת נגד.

איתן גינזבורג: אתה הצבעת נגד כל אותם חוקים שהם לטובת המדינה.

איתן גינזבורג: במקום להיות אופוזיציה לממשלה הפכתם להיות אופוזיציה למדינה.

איתן גינזבורג: מתמכרים לבחירות אם אתם לא נמצאים בשלטון.

איתן גינזבורג: זה בסוף לא יצליח, בסוף הציבור רואה.

איתן גינזבורג: גם כשיש ציבור רב שתומך בכם, עדיין הרוב חושב שדרככם מוטעית, שדרככם לא נכונה.

איתן גינזבורג: מה שקורה היום, חבריי חברי הכנסת, הוא תעודת עניות.

איתן גינזבורג: איך?

אמיר אוחנה: אנחנו נבחן את זה.

איתן גינזבורג: נכון, נבחן.

איתן גינזבורג: בעוד ארבעה חודשים שום נגיע לבוחר.

איתן גינזבורג: במקום לכבד אותו ולומר: בחרת נבחרים, בחרת כנסת, אתם הפוליטיקאים עכשיו, תסתדרו ביניכם, תגיעו להסכמות, הפכתם להיות במקום שבו אתם מתנגדים לכל דבר – לעזאזל הכול, העיקר שנגיע לשלטון.

איתן גינזבורג: אני מקווה שבסוף קו הממלכתיות יהיה הקו המוביל, קו האמצע, קו המרכז, הקו שיודע להתווכח, אבל הקו שיודע גם להתפשר; הקו שיודע לומר ולדבר גם עם ימין וגם עם שמאל, גם עם דתיים וגם עם חילונים, גם עם ערבים וגם עם יהודים.

איתן גינזבורג: כולנו חברה ישראלית אחת, מורכבת, גדולה, שלמה, עם מטרה אחת – להמשיך לקיים את מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

איתן גינזבורג: זו המטרה שלנו, אנחנו נמשיך לפעול בקו הזה, ואני מקווה שגם אתם תתעשתו ותבינו שלא קו הקיצוניות – המאבק שלכם מי יותר קיצוני, אתם או בן גביר – הוא לא מתאים למפלגת הליכוד, אתם הפכתם להיות ממש מתחרים מי יותר קיצוני.

איתן גינזבורג: אני אומר לכם שבסוף אזרחי ישראל רוצים ממלכתיות, רוצים מרכז, רוצים פשרות, רוצים הסכמות.

איתן גינזבורג: בעזרת השם, אני מקווה שאחרי הבחירות האלה אזרחי ישראל ידעו לבחור נכון, ידעו לבחור בקו האמצע, ולא בקו הקיצוניים.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, אחרון הדוברים.

מיקי לוי: אני מודיע למרכזי האופוזיציה והקואליציה במליאה: הצלצול אינו עובד, ולאחר הדובר האחרון אנחנו ניגשים להצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: נא בבקשה הכניסו את כל חברי הכנסת אל המליאה.

מיקי לוי: תודה רבה.

רון כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רון כץ: כנסת נכבדה, אני נמצא פה היום איתכם ביום רע מאוד למדינת ישראל, יום שמאבקים בלתי פוסקים, לא ענייניים, מיותרים, נבזיים, של האופוזיציה הביאו למצב שהכנסת הזאת משותקת.

מיכאל מלכיאלי: - - -

משה ארבל: - - -

רון כץ: והגיע הזמן שמישהו פה יגיד לכם את האמת.

קריאות: - - -

רון כץ: הגיע הזמן שיגידו לכם את האמת: זה לא לגיטימי, ההתנהלות הזו.

רון כץ: זה לא לגיטימי, הדרך שאתם מחזיקים את מדינת ישראל כבני ערובה.

מיקי לוי: מה קרה לסיעת ש"ס?

רון כץ: אנחנו לא נאפשר לזה לקרות.

רון כץ: אני רוצה גם - - -

מיקי לוי: תודה, חברי הכנסת מש"ס.

רון כץ: אני רוצה גם לתת לכם תחזית עתידית: כל מה שאתם עושים עכשיו לא יעזור לכם, כי הצד הזה יילחם בשביל המדינה שלנו.

מיכאל מלכיאלי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי.

רון כץ: ואני לא יודע אם אתם עוקבים, אבל גם אחרי כל הטירוף שהגעתם אליו, אחרי כל הדברים ההזויים שעשיתם, אתם באותו מקום.

רון כץ: מדינת ישראל לא רוצה אתכם בשלטון, מדינת ישראל לא רוצה את בן גביר שר בממשלה.

רון כץ: מדינת ישראל רוצה חופש.

רון כץ: מדינת ישראל היא המדינה הכי טובה בעולם לגור בה, עם הכלכלה שתהיה הכי טובה בעולם, עם מערכת הבריאות הכי טובה בעולם, עם ההייטק הכי טוב בעולם – מגיעה לנו גם הממשלה הכי טובה בעולם.

יובל שטייניץ: עשיתם את זה בשנה אחת.

רון כץ: ואני אומר לכם פה, ותזכרו שאני אומר את זה, כי לא יעזרו לכם החיוכים המזויפים שלכם, כשאתם נמצאים פה עכשיו.

רון כץ: אני רוצה גם איזה סקופ קטן, לפני שאנחנו מגיעים לתקופת הטירוף הבאה.

רון כץ: עוד מעט הפריימריז, אז התחרות תהיה מי יותר קיצוני בשביל להביא עוד מצביע, אבל על חשבון מי?

רון כץ: על חשבון אזרחי מדינת ישראל.

דוד אמסלם: - - - זה לא טוב.

רון כץ: תראו מה אתם עושים פה, תראו מה אתם עושים במדינה.

רון כץ: כבר אי-אפשר לשבת בשולחן בלי להתווכח.

רון כץ: יהודי שונא יהודי – למה?

רון כץ: למה אתם עושים את זה?

רון כץ: למה אתם עושים את זה?

מיכאל מלכיאלי: - - -

רון כץ: ינון, אתה – גם הרב הראשי של מדינת ישראל אומר את מה שאני חושב.

רון כץ: גם הוא יודע שבן גביר בשלטון זה רע למדינת ישראל.

רון כץ: גם הוא מבין.

רון כץ: גם הוא מבין.

מיכאל מלכיאלי: - - -

רון כץ: הרב הראשי למדינת ישראל, ינון, עליו אתה לא יכול להתווכח – גם הוא יודע שבן גביר הוא רע מאוד למדינת ישראל.

רון כץ: אל תתווכח, אתה יודע שאנחנו צודקים.

רון כץ: אל תתווכח על זה.

קריאות: - - -

רון כץ: ואני רוצה רגע להחזיר אתכם למציאות.

רון כץ: לא משנה מה תעשו – תתקעו את תקנות איו"ש, תתקעו את מי שגר שם, תתקעו את המענקים לאומיקרון, תתקעו את העסקים הקטנים, תתקעו את הכלכלה, אבל בסוף, בעוד ארבעה חודשים או באיזה מועד מוסכם שאתם תגיעו אליו אחרי רשימת הדרישות הסחטנית הבאה שלכם, אנחנו נרכיב את הממשלה הזאת ויאיר לפיד יהיה ראש הממשלה.

רון כץ: תזכרו שאמרתי את זה, מצולם ומוקלט.

רון כץ: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת - - -

איתמר בן גביר: - - -

מיקי לוי: לא, לא, הוא לא אמר עליך כלום.

איתמר בן גביר: - - -

מיקי לוי: שב, שב.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שב, בבקשה.

איתמר בן גביר: - - -

מיקי לוי: ככה, כי אני קובע.

מיקי לוי: הסמכות היא שלי.

מיקי לוי: שב.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: הוא לא אמר לך דבר.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שב.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, שב, בבקשה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לשבת במקומות.

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, אני רוצה להתחיל בהצבעה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי.

מיקי לוי: נא להתיישב, חברי הכנסת, הצלצול אינו עובד.

מיקי לוי: בבקשה להתיישב.

מיקי לוי: אני עובר להצבעה, אבל טרם ההצבעה – קורס קצינים של משטרת ישראל נמצא במליאה.

מיקי לוי: אני מקדם אתכם בברכה.

מיקי לוי: ברוכים הבאים.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק הראשונה, של חבר הכנסת יריב לוין.

מיקי לוי: שימו לב, כל הצעת חוק בהצבעה בנפרד.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: אני מבקש לא להפריע.

מיקי לוי: אני לא אהסס להוציא אותך בזמן הצבעה, אבוטבול.

מיקי לוי: אני אומר לך, יש עשר הצבעות.

מיקי לוי: אני יכול להוציא, להכניס, להוציא, להכניס, אתה רוצה את זה?

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: אני כבר מספיק מתוחכם.

מיקי לוי: לא, לא, אתם לא תפריעו לי בזמן הצבעות, חברת הכנסת גולן.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 110

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 110 בעד, אין מתנגדים.

מיקי לוי: ההצעה עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, תפסיק להפריע לי בזמן הצבעה.

מיקי לוי: תודה.

משה אבוטבול: - - -

יואב קיש: ההצעה עברה לאן?

מיקי לוי: הצעת החוק תועבר או לוועדת חוקה או לוועדת הכנסת.

מיקי לוי: ועדת הכנסת.

יואב קיש: לוועדת הכספים.

מיקי לוי: תקשיב, חבר הכנסת קיש, אתה לא צריך לצעוק.

מיקי לוי: שב.

מיקי לוי: ההצעה תעבור לוועדת הכנסת כדי שתקבע.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: אנחנו נוסיף להצבעה את חבר הכנסת שיין.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, של חבר הכנסת אבו שחאדה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 104

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 104 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיקי לוי: לפיכך, גם הצעת החוק הזאת תועבר לוועדת הכנסת – כדי למנוע את הצעקות האלה אמרתי מלכתחילה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעתו של חברת הכנסת פינדרוס וקבוצת חברי הכנסת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 105

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 105, נגד – אחד.

מיקי לוי: לפיכך, גם הצעת החוק הזאת תועבר לוועדת הכנסת כדי שתקבע היכן תידון.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, של חבר הכנסת מלכיאלי.

מיקי לוי: נא לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 104

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 104, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מיקי לוי: לכן, גם הצעת החוק הזאת תועבר לוועדת הכנסת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק, של חבר הכנסת איימן עודה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 95

מיקי לוי: נמנעים – 2

מיקי לוי: בעד – 95, שני נמנעים.

מיקי לוי: גם הצעת החוק הזאת תועבר לוועדת הכנסת לקביעה, להמשך דיון באיזו ועדה תידון.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעה הבאה, הצעתו של חבר הכנסת אלי כהן.

מיקי לוי: בבקשה, הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 99

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 99, שני מתנגדים, אין נמנעים.

מיקי לוי: לפיכך, גם הצעה זו תועבר לוועדת הכנסת להמשך טיפול.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה הבאה, הצעתה של חברת הכנסת גמליאל.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 110

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 110 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיקי לוי: הצעתה של חברת הכנסת גמליאל תועבר לוועדת הכנסת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה הבאה – הצעת החוק של חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 89

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: בעד – 89, אין מתנגדים, נמנע אחד.

מיקי לוי: ההצעה תועבר לוועדת הכנסת.

מיקי לוי: הצעת החוק של חבר הכנסת קיש – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 98

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: 98 בעד, אין מתנגדים, נמנע אחד.

מיקי לוי: תועבר לוועדת הכנסת להמשך טיפול.

מיקי לוי: הצעתו של חבר הכנסת בועז טופורובסקי – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 106

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 106, מתנגד אחד.

מיקי לוי: לפיכך, הצעתו של חבר הכנסת טופורובסקי תועבר לוועדת הכנסת להמשך טיפול.

מיקי לוי: עוברים להצעת החוק האחרונה, של חבר הכנסת מוסי רז.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 107

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 107, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיקי לוי: לפיכך, גם הצעת החוק של חבר הכנסת רז תועבר לוועדת הכנסת.

מיקי לוי: לא, נו, מספיק.

מיקי לוי: די, נגמר.

איתמר בן גביר: רק להם מותר למחוא כפיים?

משה ארבל: הוא רוצה הודעה אישית, הוא רוצה זכות דיבור.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

משה ארבל: זה בניגוד לתקנון.

משה ארבל: למה?

משה ארבל: יש תקנון כנסת - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, תירגע, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, תירגע.

מיקי לוי: קריאה ראשונה.

משה ארבל: למה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, קריאה שנייה.

משה ארבל: - - - ארבל.

משה ארבל: למה?

מיכאל מלכיאלי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, קריאה שנייה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, קריאה שנייה.

מיקי לוי: זהו, תלמד את התקנון.

מיקי לוי: יש לי סמכות לקבוע.

שלמה קרעי: אין לך סמכות.

שלמה קרעי: אתה משתמש בסמכות שלך לרעה.

שלמה קרעי: [הצעת חוק פ/3100/24; נספחות.

שלמה קרעי: ]

מיקי לוי: ובכן, אנחנו ממשיכים בסדר-היום – הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – חובת בעל רישיון להעברת תוכני חוזי-שמע להפקה או רכישה של הפקות מקומיות), של חברת הכנסת אמילי מואטי, בתמיכת הממשלה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: לא רוצה לתת לך.

מיקי לוי: בבקשה.

אמילי חיה מואטי: אדוני היושב-ראש, חברות וחברים, יש לי המון נקודות לחלוק אתכם באשר לחוק שלנו.

אמילי חיה מואטי: יש שחושבים שהחוק נועד לעזור לתעשייה, וברצוני להעמיד את מי שחושב כך על טעותו.

אמילי חיה מואטי: היצירה הישראלית – מעבר להיותה תמונה מרתקת, לפעמים חד-פעמית ומפעימה של הקיום שלנו כאן – לא נופלת – שימו לב – לא נופלת מיצירות קולנועיות וטלוויזיוניות בעולם, שאנחנו לפעמים נושאים אליו עיניים.

אמילי חיה מואטי: אדוני היושב-ראש, אני מתקשה - - -

מיקי לוי: אני יכול להבין אותך.

מיקי לוי: אני מבקש את עזרת הסדרנים.

מיקי לוי: או שתושיבו את חברי הכנסת או שתבקשו מהם לצאת לשתות קפה.

מיקי לוי: בבקשה, אני מבקש את עזרת הסדרנים.

מיקי לוי: בבקשה, מי שרוצה לשוחח שיצא החוצה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: נראה לי שאני מסתדר, אני לא צריך את העזרה שלך.

קריאה: - - -

מיקי לוי: אל תדאג, אני אוסיף לה.

מיקי לוי: אל תדאג.

מיקי לוי: אתה פתאום שומר על האינטרסים שלה.

מיקי לוי: הבנתי אותך.

אמילי חיה מואטי: ובכן, היצירה הישראלית, מעבר להיותה תמונה מרתקת, לפעמים חד-פעמית ומפעימה של הקיום שלנו כאן, לא נופלת מיצירות קולנועיות וטלוויזיוניות בעולם, שאנחנו לפעמים נושאים אליו עיניים.

אמילי חיה מואטי: היצירה הישראלית – ואני מתאפקת שלא לציין סדרות וסרטים – היא משנה מציאות; היא מרחיבה דעת והיא שלנו.

אמילי חיה מואטי: היוצרים הישראלים לא נופלים מפאוזוליני וגודאר; פי'צחזדה, חיים בוזגלו, חנה אזולאי הספרי, שלומי אלקבץ ואבי נשר לא נופלים מקלוד ללוש; גיתאי, מיכל בת אדם, משה מזרחי ובני תורתי לא נופלים מטריפו ולא מסקרוסזה.

אמילי חיה מואטי: וזה עוד לפני שהזכרתי את ג'ולי שלז ואת רונית אלקבץ זיכרונה לברכה.

אמילי חיה מואטי: גם חברות ההפקה הישראליות לא נופלות מ-HBO.

אמילי חיה מואטי: הסיפור הוא התקציב.

אמילי חיה מואטי: קחו למשל את ההפקה הישראלית פאודה.

אמילי חיה מואטי: היא לא הייתה צריכה אותנו כדי להוכיח שהיא בשורה אחת עם הומלנד, אם לא מעבר לכך, בכל הצניעות.

אמילי חיה מואטי: מה שאני מנסה להגיד זה שאם הסיפור הוא כלכלי, אז היצירה יכולה להיות רווחית אם רק אם נשקיע בה.

אמילי חיה מואטי: אבל הרווח האמיתי, כזה שלא יכנס לשום טבלת אקסל, הוא הרווח של הרוח הישראלית.

אמילי חיה מואטי: כפי שהבנתם, אני אוהבת יצירה ישראלית.

אמילי חיה מואטי: בעלי הראשון, זיכרונו לברכה, הקים את פסטיבל הקולנוע הישראלי בפריז – פסטיבל שהניב קופרודוקציות וחברויות אמת בין קרנות הקולנוע ובין היוצרים.

אמילי חיה מואטי: חברות וחברים, עבודה רבה לפנינו.

אמילי חיה מואטי: המון צריך להשתנות וישתנה.

אמילי חיה מואטי: באנו לדרך ארוכה וזו שאלה של זהות, ביקורת והדורות הבאים.

אמילי חיה מואטי: אני מבקשת להודות לחברתי חברת הכנסת אבתיסאם מראענה ולשר התקשורת המצוין והיסודי יועז הנדל, מבקשת להודות לארגונים שח"ם, אקט ותל"י, איגוד עובדי הטלוויזיה והקולנוע, איגוד המפיקים, ולכם, הבימאים, האנימטורים, המלהקים, השחקנים, המקליטים, המלבישים, נערות המים.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

אמילי חיה מואטי: אני קוראת לכל החברים שבמליאה להצביע בעד הצעת החוק.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחברת הכנסת אמילי מואטי.

מיקי לוי: השרה תמר זנדברג, בשם השר הנדל, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: לפני שאפנה לתשובה שביקש ממני שר התקשורת להשיב בשמו, נכחתי כאן – לצערי לא הצבעתי, בגלל החוק הנורבגי, אבל נכחתי כאן – בשעה האחרונה, בזמן ההצבעות, בימים, בשבועות, אפילו בחודשים האחרונים.

תמר זנדברג: אני רוצה לומר לנו, קודם כול, לכולנו, ולחברות ולחברים שלי בגוש השינוי – אגב ימין ושמאל, יהודים וערבים – ולציבור שבחר בנו ושבוודאי צופה בנו עכשיו קצת בתמיהה, מה בדיוק אנחנו עושים כאן, ולומר לנו – קודם כול כדי שאנחנו נזכור – שהניסוי הצליח.

תמר זנדברג: חברות וחברים, הייתה לנו ממשלת ניסוי, זה נכון, אבל ממשלה מוצלחת, שהצליחה מעל ומעבר למשוער – קודם כול בתקופה שהיא כיהנה – הרי שהספידו אותנו עוד לפני שהושבענו.

תמר זנדברג: דבר שני, בהצלחות שלה, גם במניעת האלטרנטיבה שאנחנו רואים אותה כאן מדי יום, אבל לא פחות מזה, וגם את זה חשוב לומר, בהישגים שהיא עשתה.

תמר זנדברג: במה שעשינו, במה שהשגנו.

תמר זנדברג: סגרנו פערים ותיקנו עוולות לא של שנים, של עשורים, קודם כול בשותפות של מפלגה ערבית בקואליציה, אדוני היושב-ראש, בגאון ובגאווה ובגלוי, לא בסתר ובמחשכים ובכל מיני טריקים ושטיקים.

תמר זנדברג: זה לא רק היה סמלי, זה גרר גם תיקון בהורדת הפשיעה והאלימות בחברה הערבית, בתוכנית ממשלתית חסרת תקדים, שכל משרדי הממשלה התגייסו אליה ועמדו מאחוריה.

תמר זנדברג: גם לנו, אני חייבת לומר – כמפלגות השמאל, כן – הוכחנו שיש עוד אופציות פוליטיות מלבד ממשלת ליכוד וכהנא וזהו.

תמר זנדברג: כן, גם שמאל, גם את האופציה הזאת כבר הספידו.

תמר זנדברג: ומכאן, חברות וחברים, אנחנו לא הולכים אחורה.

תמר זנדברג: עלינו על פסים שלא נרד מהם כבר ואין מהם דרך חזרה, במובן הזה שיש עוד אפשרויות פוליטיות במדינת ישראל.

תמר זנדברג: יש כל מיני אופציות, מלבד ממשלה אחת, שממליכה בן אדם אחד שמכפיף את האינטרסים הציבוריים לאינטרסים האישיים שלו.

תמר זנדברג: גם עבדנו ביחד, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: אני רוצה לספר לך, אני יודעת שראש הממשלה נפתלי בנט אמר שהייתה ממשלה מצוינת, שנשענה על קואליציה קשה.

תמר זנדברג: אני יודעת את זה; אני מודעת לזה שהחיים פה בכנסת באמת היו קשים מאוד.

תמר זנדברג: אבל אנחנו בממשלה, וגם בכנסת וגם בקואליציה, עבדנו ביחד.

תמר זנדברג: כל אחד בא לשרת את הציבור בתחום שלו – ועשה – אבל גם שיתפנו פעולה, ועל כך יעידו רבות רבות מההצלחות שלנו.

תמר זנדברג: כשאני חושבת על ניסויים, אז יכול להיות שדווקא הניסוי לנסות להמליך נאשם בשוחד לראש ממשלה, תוך כדי מסע שיסוי והסתה ושנאה ומכונת רעל – שלא פסקה לרגע אחד – ומכונת דה-לגיטימציה, זה הניסוי שכשל.

תמר זנדברג: זה הניסוי שכשל, קודם כול בלהשיג את תמיכת הציבור.

תמר זנדברג: הוא כשל ארבע פעמים וייכשל שוב ושוב ושוב, מכיוון שבבחירות הבאות נחזור בכוח גדול יותר, נחושים יותר, אופטימיים יותר, וגם עם הידיעה שעשינו את זה ונעשה את זה שוב.

תמר זנדברג: אני רוצה להשיב בשם השר הנדל על הצעת החוק של חברות הכנסת אמילי מואטי ואבתיסאם מראענה: רגולציית השידורים בישראל היא ארכאית ואינה תואמת את הטכנולוגיה המתפתחת ואת המגמות העולמיות, שאליהן נע השוק.

תמר זנדברג: החקיקה כיום מייחסת לשידורי הכבלים, הלוויין והברודקאסט המסורתיים ומותירה ואקום בעולם הסטרימינג, שהוא למעשה העתיד של הפצת השידורים.

תמר זנדברג: הדבר יוצר פערים רבים בין השחקנים הפועלים בשוק, ומייצר חשש לפגיעה בהפקות מקור ישראליות.

תמר זנדברג: יצוין כי בכל הנוגע להיקפי הפעילות וחובות ההשקעה המופיעים בהצעה, ההצעה חורגת מהמלצות פולקמן אשר אומצו על ידי השר.

תמר זנדברג: יש אף פערים נוספים בין ההצעה הפרטית לתזכיר המסתמן.

תמר זנדברג: לפיכך, בהסכמה עם המציעה ועל פי החלטת ועדת השרים לענייני חקיקה, הצעת החוק הפרטית תוצמד לחקיקה הממשלתית בנושא.

תמר זנדברג: שר התקשורת רואה חשיבות גדולה בשמירה על הפקות מקור מקוריות ועל היצירה הישראלית, לצד שמירה על תחרות בשוק וקיומם של שחקנים רבים אשר יוכלו לספק היצע תכנים רחב ומחירים אטרקטיביים לצרכן הישראלי.

תמר זנדברג: בכוונת המשרד לפרסם את התזכיר הממשלתי בימים הקרובים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, בבקשה.

מירי רגב: תודה רבה לך, כבוד היושב-ראש.

מירי רגב: אני קוראת מכאן ליועצת המשפטית לממשלה לעצור את כל המינויים.

מירי רגב: אני שומעת ששר הביטחון בני גנץ נבהל פתאום – צריך להקדים את החלפתו של הרמטכ"ל.

מירי רגב: ולטובת מה?

מירי רגב: לטובת ראש ממשלה חליפי שמבין בענייני צבא כמו רוב הכתבים שיושבים פה במליאה.

מירי רגב: אז אני מבקשת וקוראת לך: על פי הנהלים הקיימים אין לאפשר לממשלה בבחירות, שלא פועלת מכוח אמון הכנסת, אלא מכוח עקרון הרציפות, למנות מינויים, נקודה.

מירי רגב: הדבר השני – אני שומעת ממשרד הביטחון שאתם מתכוונים לגנוב את מינויים של מפקד גל"צ או מפקדת גל"צ ומנכ"ל התאגיד, אז גם פה, אני קוראת לך, שר המשפטים גדעון סער, לוודא שהיועצת המשפטית לממשלה לא תגנוב אף מינוי – לא של גל"צ, לא של מנכ"ל התאגיד, לא של הרמטכ"ל.

מירי רגב: אתה מכיר את הכללים – ואתה, כשר המשפטים, צריך לוודא שהממשלה הזאת פועלת על פי הכללים, ולא מעדיפה אינטרסים ואג'נדה פוליטית על האמת, החוק והנהלים.

מירי רגב: ולכן, כשר המשפטים, עליך לוודא שהיועצת המשפטית לממשלה מונעת את כל המינויים: רמטכ"ל, גל"צ ומנכ"ל התאגיד.

מירי רגב: אני מתכוונת לשלוח גם אליך מכתב וגם אל היועמ"שית ולקבל תשובה ברורה בעניינים האלה.

מירי רגב: ואל נושא אחר.

מירי רגב: 90 יום הנער מוישי קליינרמן נעדר.

מירי רגב: 90 יום נער בן 16 ממודיעין נעלם, ואף אחד לא פותח עם זה מזועזע את החדשות.

מירי רגב: אף אחד לא מדבר על זה.

מירי רגב: השר לביטחון פנים לא קיים, המשטרה לא קיימת.

מירי רגב: אני שואלת אתכם: נער בן 16 לפני 88 יום נעלם, ההורים שלו בחרדה, האימא שלו לא ישנה ימים ולילות, ואתם לא עושים עם זה דבר.

מירי רגב: למה, כי הוא חרדי, אזולאי?

מירי רגב: כי הוא חרדי, אז אף אחד לא מתעניין בו.

מירי רגב: בושה וחרפה.

קריאה: - - -

מירי רגב: איפה את?

מירי רגב: איפה את?

מירי רגב: 90 יום, מירב בן ארי.

מירב בן ארי: תגידי, את רצינית?

מירב בן ארי: לא היית בדיון בכלל.

מירי רגב: מירב, 90 יום.

מירב בן ארי: 15 חברי כנסת - - - את בכלל לא נכנסת.

מירי רגב: ומה עשתה עם זה המשטרה?

מירב בן ארי: פתאום שמעתי שאת מדברת על מוישי.

מירי רגב: מה עשתה עם זה המשטרה?

מירב בן ארי: איפה מלכיאלי?

מירב בן ארי: איפה יוסי טייב?

מירי רגב: מירב, מה עשתה עם זה המשטרה?

מירב בן ארי: לא הגעת לדיון בכלל.

מירי רגב: אני שואלת אותך: מה עשתה עם זה המשטרה?

מירב בן ארי: לי את אומרת מה עשיתי?

מירי רגב: כן.

מירב בן ארי: את יודעת - - - של 300 שוטרים.

מירי רגב: מה עשתה עם זה המשטרה?

מירי רגב: 88 יום.

מירב בן ארי: איפה היית אתמול?

מירי רגב: 88 יום.

מירי רגב: מה זה הדבר הזה?

מירי רגב: 88 יום נער חרדי, מויש, נעלם.

מירב בן ארי: לי את אומרת?

מירב בן ארי: אני רוצה להגיב על זה.

מירי רגב: אתם יודעים מתי, אתם יודעים מתי המשטרה פתחה תיק של נעדר?

מירי רגב: לפני שבוע.

מירב בן ארי: את רצינית?

מירי רגב: הגישו תלונה כבר לפני 88 יום.

מירי רגב: אז אני שמחה שמירב בן ארי, כיושבת-ראש הוועדה, אולי קיימה דיון, וזה יופי, אבל זה לא מספיק.

מירב בן ארי: פתאום נפל לי האסימון על מה את מדברת.

מירב בן ארי: אין גבול?

מירב בן ארי: אין גבול?

מירי רגב: יש גבול.

מירי רגב: את יודעת למה יש גבול?

מירב בן ארי: היית בדיון בכלל?

מירב בן ארי: שמעת את הנתונים?

מירי רגב: את יודעת למה יש גבול?

מירי רגב: כי לא ראינו מסוקים באוויר - -

מירב בן ארי: איזה מסוקים?

מירי רגב: - - ולא ראינו צוותי חיפוש ולא ראינו את המשטרה - -

מירב בן ארי: את רצינית?

מירי רגב: - - מתקשרת לאימא של מויש ואומרת לה מה מצב הבן שלה.

מירב בן ארי: לא באת בכלל.

מירב בן ארי: נגמר הזמן.

מירי רגב: זה שקיימת דיון בכנסת זה מצוין, אבל לא מספיק.

מירי רגב: אני מבטיחה לך שאם הוא לא היה נער חרדי - -

איתן גינזבורג: תודה, חברת הכנסת רגב.

מירי רגב: - - כנראה כל המדינה הייתה מדברת עליו - -

מירב בן ארי: איזה שטויות.

מירב בן ארי: למה כל היום להסית?

מירב בן ארי: למה כל היום להסית?

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: נגמר הזמן.

מירב בן ארי: אפשר לגמור את הדבר הזה כבר.

מירי רגב: - - וכל התקשורת הייתה מדברת עליו.

איתן גינזבורג: תודה, חברת הכנסת רגב.

איתן גינזבורג: זמנך תם.

מירי רגב: אבל התקשורת לא מדברת עליו - -

איתן גינזבורג: תודה.

מירי רגב: - - והמדינה לא עוצרת, כי מדובר בנער בן 16, חרדי.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מירי רגב.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת אבתיסאם מראענה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מראענה, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

קריאות: - - -

אבתיסאם מראענה: אדוני היושב-ראש – די, שקט שם.

אבתיסאם מראענה: מספיק.

אבתיסאם מראענה: בואו נדבר עכשיו על תרבות, על סרטים ועל רגולציה.

אבתיסאם מראענה: בואו נתחיל לדבר על תרבות, כן.

אבתיסאם מראענה: בואו נתחיל לדבר על תרבות.

אבתיסאם מראענה: בואו נתחיל לדבר אולי על הטיקט היחיד שמדינת ישראל יכולה להתגאות בו, וזה היצירה המקורית.

אבתיסאם מראענה: מדינת ישראל – עדיין חוק התקשורת הוא 40 שנה אחורה.

אבתיסאם מראענה: כן, 40 שנה אחורה.

אבתיסאם מראענה: היום כל שוק התקשורת השתנה.

אבתיסאם מראענה: הכול משודר באינטרנט.

אבתיסאם מראענה: כל אחד יכול מבחינתו לפתוח ערוץ ולהתחיל לשדר מה שהוא רוצה או מה שהיא רוצה.

אבתיסאם מראענה: היעדר רגולציה בלי לראות את הפקות המקור, בלי לראות את היוצרות ואת היוצרים.

אבתיסאם מראענה: תעודת הזהות הכי מוצלחת - -

שלמה קרעי: מה עם זיכרון יעקב?

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת קרעי.

אבתיסאם מראענה: - - בתחום התרבות זה עשיית הסרטים.

אבתיסאם מראענה: כן, אנחנו נשלחות ונשלחים למדינות אחרות, מייצגות את מדינת ישראל.

אבתיסאם מראענה: כן, התרבות מצליחה לספר את הסיפור האמיתי של החברה הישראלית.

אבתיסאם מראענה: התרבות הישראלית מצליחה להסתכל על המוחלשים.

אבתיסאם מראענה: התרבות, הסרטים והקולנוע הם היחידים שמצליחים לספר את האמת, את האמת של המוחלשים, את האמת של הקול שלא נשמע.

אבתיסאם מראענה: התרבות הישראלית והסרטים של מדינת ישראל בכל השפות: בעברית, בערבית, באמהרית, ברוסית – כל השפות – כל התמהיל הזה של החברה הישראלית חייב להיות על המסך, בטלוויזיה.

אבתיסאם מראענה: הסדרת חוק התקשורת – זה המאני-טיים שלנו.

אבתיסאם מראענה: זה הזמן לעשות את הסדר הזה.

אבתיסאם מראענה: זה הזמן להביא את הקולות האלה ואת היוצרות והיוצרים האלה, שעושים עבודה מצוינת, להביא את זה אל המסך.

אבתיסאם מראענה: צריך רגולציה.

אבתיסאם מראענה: צריך פיקוח כדי שהילדות והילדים שלכם לא ישבו כל היום מול הטלוויזיה בלי רגולציה, בלי פיקוח, בלי לראות את העובדות ואת העובדים של היצירה של ישראל, ערבית ועברית, בחיים משותפים.

אבתיסאם מראענה: כן, אנחנו רוצים לראות את זה על המסך.

אבתיסאם מראענה: אם אנחנו נכשלים כאן בפוליטיקה, הם יכולים להצליח על מסך הטלוויזיה.

שלמה קרעי: את הולכת הביתה.

שלמה קרעי: אתם הולכים הביתה.

שלמה קרעי: אתם הולכים הביתה.

אבתיסאם מראענה: הסיפור שלך, קרעי, והסיפור שלי – לגיטימי שיהיה, והוא יהיה.

אבתיסאם מראענה: אם אתה רוצה את הסיפור שלך – צריך שגם הסיפור שלי יהיה, ואנחנו יודעות לספר אותו.

אבתיסאם מראענה: יודעות לספר אותו טוב מאוד על מסך הטלוויזיה והקולנוע.

אבתיסאם מראענה: היוצרות והיוצרים, חברים שלי, הם השופר האמיתי של החברה הישראלית.

אבתיסאם מראענה: אסור להדיר אותם.

אבתיסאם מראענה: אסור לנצל אותם.

אבתיסאם מראענה: אסור לשלוח אותם להיות מאחורה, שתהיה אבטלה.

אבתיסאם מראענה: ממש לא.

אבתיסאם מראענה: זה חטא.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אבתיסאם מראענה: אדוני, אני מסיימת.

אבתיסאם מראענה: לפני שנהייתי ח"כית – באתי אחרי 18 שנה שבהן עבדתי כבמאית קולנוע וטלוויזיה.

איתן גינזבורג: תודה.

אבתיסאם מראענה: כן יצרתי סרטים, כן סיפרתי את הסיפורים של האחרים והאחרות.

איתן גינזבורג: תודה.

אבתיסאם מראענה: כן התגאיתי בזהות הערבית שלי, בזהות הפלסטינית שלי - -

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: - - בזהות הישראלית שלי.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: ואת התרבות הזאת אנחנו ננכיח, וחוק התקשורת הזה הוא קריטי - -

איתן גינזבורג: תודה רבה, חברת הכנסת.

אבתיסאם מראענה: - - למען זכויות אדם, למען שוויון.

איתן גינזבורג: תודה.

אבתיסאם מראענה: זה הדבר השפוי שצריך לעשות.

אבתיסאם מראענה: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת אבתיסאם מראענה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת הממשלה, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מזכיר הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – נגד אלון טל – בעד יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד מתן כהנא – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב –

דן מרזוק: בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) אלי אבידר – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלי כהן – נגד עופר כסיף – אינו נוכח יאיר לפיד – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח יצחק פינדרוס – אינו נוכח אביר קארה – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

דן מרזוק: (קורא בשם חבר הכנסת) נפתלי בנט – בעד

איתן גינזבורג: האם יש פה עוד מישהו שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם לא, תמה ההצבעה.

איתן גינזבורג: נא לספור את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 53, נגד – 51, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק נתקבלה, ותעבור להמשך דיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: קידום מעמד האישה – הנושא יעבור לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

מיכאל מלכיאלי: ועדת כספים.

שלמה קרעי: תמשיכו לרקוד כל הדרך הביתה.

איתן גינזבורג: הודעה אישית לחברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: לאיפה עברה?

איתן גינזבורג: חברת הכנסת – אם הייתם מקשיבים, לא הייתם צועקים אחרי – אמרתי שיעבור לוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: קיש ביקש מעמד האישה.

מירב בן ארי: שמחה רוטמן ביקש.

מירב בן ארי: אתה ביקשת ועדה לקידום מעמד האישה.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: אדוני השר, אני רוצה לשאול את מירי – איפה את, מירי?

מירב בן ארי: איפה את?

מירב בן ארי: איפה היית אתמול כש-20 חברי כנסת באו לשאול על מוישי קליינרמן?

מירב בן ארי: איפה היית?

מירב בן ארי: ינון, למה אתה יוצא?

מירב בן ארי: איפה כל ש"ס?

מירב בן ארי: בואו, בוא, אולי תספרו למירי איך היה הדיון, כי היא לא הייתה, היא לא שאלה.

מירב בן ארי: אבל נורא קל - - -

ינון אזולאי: - - -

מירי רגב: אני אגיד לך למה אנחנו - - -

מירב בן ארי: לא, נורא קל - - -

מירי רגב: - - - מה את עשית?

מירב בן ארי: אני?

מירב בן ארי: מה את עשית?

מירב בן ארי: אפילו לדיון לא טרחת להגיע.

מירי רגב: - - -

מירב בן ארי: מדהימה אותי היכולת הפנומנלית – למה את הולכת, מירי?

מירי רגב: כי יש יום הולדת ליריב.

מירב בן ארי: מזל טוב, קודם כול.

מירי רגב: תודה.

מירב בן ארי: היכולת הפנומנלית שלכם לקחת כל מקרה בחברה הישראלית ולהסית שני מגזרים – זה מדהים.

מירב בן ארי: למה לא חיפשו את מוישי?

מירב בן ארי: בגלל שהוא חרדי.

מירי רגב: נכון.

מירב בן ארי: אבל מירי אפילו לא טרחה לגבות את המשפחה, כי היא לא הגיעה לדיון.

מירב בן ארי: היא לא הגיעה.

מירב בן ארי: זה לא עניין אותה.

מירב בן ארי: אז בואו, אני אספר לכם מה עושים.

מירב בן ארי: תשעה ימים אחרי שמוישי נעלם, המשפחה הגיעה והגישה תלונה, ומהיום שהוגשה התלונה לא מפסיקים לחפש אותו.

מירב בן ארי: נכון, צריך לחפש עוד, והיום 300 שוטרים עם כלבנים ומתנדבים מהצבא מחפשים אותו בתא שטח מורכב במירון, בנחל עמוד, שכל מי שמטייל בו יודע – מחפשים, ואכפת לנו.

מירב בן ארי: לא אכפת לי אם זה חרדי, ערבי, יהודי – לא אכפת לי.

מירב בן ארי: זה ילד שכבר 90 ימים לא בבית, אז מה זה קשור, למען השם?

שלמה קרעי: זה קשור - - -

מירב בן ארי: מה זה קשור לזה שהוא חרדי?

שלמה קרעי: - - - במריצות למזבלה.

שלמה קרעי: זה ליברמן, שר האוצר שלך.

מירב בן ארי: כל הזדמנות שיש לשסות – למה?

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: אפילו לדיון היא לא טרחה להגיע.

מירב בן ארי: עכשיו, אני מבינה כאלה שאכפת להם – אתה יודע, שלמה, מי בא?

מירב בן ארי: באו רק חברי כנסת מהאופוזיציה, ואז הגיעה נירה שפק, והגיעו חברי כנסת נוספים כי זה מעניין אותם.

מירב בן ארי: מה זה קשור לזה שהוא חרדי?

מירב בן ארי: למה צריך כל דבר לשסות אחד בשני?

מירב בן ארי: שחררו את זה, המשטרה ומפקד מחוז ש"י - -

שלמה קרעי: תגידי את זה לליברמן - - -

מירב בן ארי: - - נמצא בשטח.

מירב בן ארי: בשבוע הבא, בעזרת השם, הוועדה שלי גם הולכת למחוז ש"י, אתה גם מוזמן להגיע.

מירב בן ארי: אם אכפת לכם – תהיו שם.

מירב בן ארי: תפסיקו כבר לשסות אחד בשני, זה לא רלוונטי, זה לא רלוונטי.

מירב בן ארי: המשטרה מחפשת, לחברת הכנסת אכפת, והכי חשוב שגם גיטי וגם שמואל, ההורים שלו, אנחנו מחזקים אותם ואוהבים אותם, ולא אכפת לי אם יש לו כיפה או מה שהוא לא עושה.

מירב בן ארי: די עם זה כבר, נמאס לי - - -

שלמה קרעי: שמונה חודשים - - -

מירב בן ארי: נמאס מהשיסוי המיותר הזה.

מירב בן ארי: מה אכפת לי מאיזו דת הוא מגיע?

מירב בן ארי: ילד נעלם - - -

שלמה קרעי: שלושה חודשים זה יותר מדי זמן - - -

מירב בן ארי: גם אתה לא באת לדיון.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: אני סומך עלייך שאת עושה עבודה טובה - -

מירב בן ארי: אני שמחה.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

שלמה קרעי: - - אבל ליברמן, שמשסה נגד החרדים - - -

שלמה קרעי: [הצעת חוק פ/2309/24; נספחות.

שלמה קרעי: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – מינוי שופטים לבית המשפט העליון וקציבת כהונתם), של חברת הכנסת מאי גולן וקבוצת חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת גולן לעלות ולנמק את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: אני לעולם לא מתחיל לפני שאת מתחילה לדבר.

איתן גינזבורג: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

מאי גולן: תודה, אדוני היושב-ראש.

מאי גולן: כנסת נכבדה, אני היום מגישה הצעת חוק שאומנם אני יודעת שאין לה סיכוי לעבור, גם מכיוון שיושב-ראש הוועדה - - -

רון כץ: תהיי אופטימית.

מאי גולן: אני לא אופטימית, לא בנושא הזה.

מאי גולן: יושב-ראש הוועדה לענייני חקיקה גדעון סער הטיל וטו מייד כשראה את השם שלי על החוק, ודבר שני, כי יש לו דעות אחרות היום על מערכת המשפט כשר המשפטים משהיו לו כשאני, לפחות, הכרתי אותו.

מאי גולן: אגיד כמה מילים על החוק ואז אני אדבר על המהות, מכיוון שיש לי מעט זמן.

מאי גולן: החוק הוא חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – מינוי שופטים לבית המשפט העליון וקציבת כהונתם), ואני אסביר במילים פשוטות לציבור: מה שקורה היום הוא מחטף על ידי מערכת משפט שחושבת שהיא המהות, היא-היא הכול, היא יכולה להחליט מה נכון ומה לא, והיא, בשיטת "חבר מביא חבר" ו"שמור לי ואשמור לך", לוקחת רק את חבריה מהצלחת, ככה, מהמשפחה, מה שנקרא, וממנה אותם אחד אחרי השני.

מאי גולן: מה שביקשתי בסך הכול הוא שכנהוג בדמוקרטיות בעולם, באירופה ובארצות הברית – הדמוקרטיה הגדולה ביותר בעולם – שניתן את הכוח הזה לעם, למי שבעצם הוא-הוא הדמוקרטיה; שהכוח הזה יגיע לכנסת בצורה שקופה, אל נבחרי העם, שאותם שופטי בית המשפט העליון ייצגו את רוב העם.

מאי גולן: אבל זה כמובן משהו ששר המשפטים מתנגד לו למרות כל הרפורמות שהוא הבטיח שהוא יעשה במערכת המשפט.

מאי גולן: אני רוצה להגיד לכם שאת הצעת החוק הזאת, שהגיש בראשונה חברי חבר הכנסת עמית הלוי המוכשר, החלטתי להגיש שוב בכנסת הזו, כי חשבתי שלמרות שיש וטו על מה שהליכוד מגיש, שר המשפטים גדעון סער, שיודע כמה חשוב לעשות שינוי במערכת המשפט למען העם הזה, שאני יודעת שהוא אוהב – בכל זאת מסרב אפילו לקרוא אותו.

מאי גולן: אני הגעתי להצעת החוק הזאת עקב המאבק שלי בדרום תל אביב בהסתננות הבלתי-חוקית.

מאי גולן: שם לראשונה נחשפתי לאטימות ולניתוק של שופטי בית המשפט העליון.

מאי גולן: שם גם פגשתי לראשונה את מי שהיה שר הפנים דאז – שלא מקשיב לי, זה בסדר, אולי הוא יראה את זה אחר כך – גדעון סער, שהסתכל לי אז בעיניים ואמר לי: מאי, אני מבטיח לך, אנחנו נציל את דרום תל אביב.

מאי גולן: אנחנו נוציא מכאן את כלל המסתננים הבלתי-חוקיים.

מאי גולן: ואמרתי לו: אדוני שר הפנים, זה רק שופטי בית המשפט העליון.

מאי גולן: זה רק הם שמעכבים, שמתוך גחמות שמאל מאוד מאוד עקרוניות, הם לא יודעים אפילו איך נראה מסתנן אריתריאי אבל הם מקבעים לנו אותם בשכונות.

מאי גולן: הם נותנים למקרי האונס, הרצח וההתעללות להמשיך לקרות.

מאי גולן: אני תופסת את הראש ואני אומרת, באמת, גדעון, בנימה אישית: אתה אומנם לא מקשיב לי, אבל אתה יודע, לקחת את המנהיגות שלך, לקחת את אותה מנהיגות כדי להתנקם במנהיג אחר, זו לא מנהיגות.

מאי גולן: זו לא מנהיגות.

מאי גולן: מנהיגות זה לקחת את הכוח הפוליטי העצום שיש לך כדי לקדם את מה שאתה, אתה, גדעון סער, מאמין בו, ואני יודעת שאתה מאמין בו.

מאי גולן: מנהיגות לא מוגדרת, אדוני, על ידי שנאה, לא על ידי חרמות אישיות.

מאי גולן: אתה היית בדרום תל אביב אין-ספור פעמים.

מאי גולן: אני ישבתי איתך, אני דיברתי איתך.

מאי גולן: אתה יודע את הכאב, ואתה יודע שהמחסום היחיד להוציא את המסתננים האריתריאים – ואתה פגשת שם את התושבים, שהיום כועסים עליך מאוד – הם אותם שופטי בג"ץ, הם אותם שופטי בית המשפט העליון.

מאי גולן: אתה יכול להתעלם עד מחר ממה שאני אומרת, אבל אתה יודע שזה נכון.

מאי גולן: ובחיבור מצמרר למה שקרה היום – היום החלה נפילת אותה ממשלה פוסט-ציונית שאנחנו עדים לה, ואני רואה את התקשורת רק מדברת על אותן סיסמאות: ביבי, בן גביר, סמוטריץ', דודי אמסלם.

מאי גולן: אלה הדברים שכאילו יש להם על מה לדבר, על הסגנון ועל הכול.

מאי גולן: אז אני רוצה להגיד לכם, וגם לך, אדוני היושב-ראש:

מאי גולן: אני החלטתי באמת, לכבוד אותה תקשורת ולכבוד החוק החשוב הזה, שבעזרת השם עוד נעביר, לא להסתפק רק בפיזור סיסמאות ורמיזות לכם, אזרחי ישראל, אלא לבוא ולהגיד לכם בלי למצמץ ולהגיד בבירור מה אנחנו מתכוונים לעשות יום אחרי שנזכה לאמון הציבור, בלי בלבולים ובלי מצמוצים.

מאי גולן: נתחיל בגולת הכותרת: מערכת המשפט – קודם כול, החזרת השלטון שנלקח מהריבון בעורמה משפטית על ידי פסקת התגברות ביום הראשון לבחירתנו.

מאי גולן: זוהי חובתנו כלפי הציבור שלנו.

מאי גולן: הדבר השני: בחירת שופטים – בדיוק החוק שהגשתי היום – לפי השיטות הדמוקרטיות הגדולות בעולם, על ידי ריבון, הריבון, שזו הכנסת, באמצעות שימוע פומבי וכלל דברים שישמרו על הדמוקרטיה, אותה דמוקרטיה גדולה שאנחנו כל כך מתגאים בה, שבעצם היום נשלטת על ידי דיקטטורה שאני יודעת ששר הפנים אחרי זה ילך אולי לאופירה וברקו, לתוכנית כזאת או אחרת, ויגיד: איך חברת הכנסת מאי גולן מדברת על מערכת המשפט?

מאי גולן: איך היא אומרת דברים נוראיים כאלה?

מאי גולן: ככה אנחנו רוצים שהילדים שלנו ילמדו?

מאי גולן: אז כן, אדוני שר המשפטים, אני רוצה שהילדים שלי, בעזרת השם, והילדים של כולנו, ידעו שיש פה מי שנלחם על העם היהודי, על הדורות הבאים, ולא נותן למיעוט שמאל כזה או אחר להנהיג את מה שקורה לנו במדינה.

מאי גולן: הדבר הבא זה שיטת הסניוריטי, שצריכה להיעלם מהעולם.

מאי גולן: באמת, אותה מערכת משפט מוכשרת ומצוינת תכהן כמגדלור משפטי אבל תהיה עצמאית ולא תתערב אצלנו בחוקים.

מאי גולן: חוק היועמ"שים הוא מאוד חשוב.

מאי גולן: נגמרו הימים שיועמ"ש מגיע למנכ"ל משרדו ומזהיר אותו: אם לא תתנהג יפה, תוך שעה אני קורא לאבא שלי לעשות כאן סדר ולהסביר לך מי מחליט כאן.

מאי גולן: מי זה אבא שלו?

מאי גולן: היועמ"ש, כמובן, אם תהיתם.

מאי גולן: בנוגע לפרקליטות – משהו חשוב: לגוף המושלם הזה, באמת, החסר שום פגיעה הזה, יוקם גוף ביקורת אמיתי אשר בראשו נעמיד בצו 8 אישיות מקובלת על כולם, כמו כבוד הנשיאה הילה גרסטל או פרופ' פרידמן.

מאי גולן: הם יקבלו מהמחוקק כלים אמיתיים לביקורת, לא כאלה שהם ממציאים לעצמם.

מאי גולן: וכאשר כבוד הנשיאה גרסטל תגיע ותאמר שבאמות מידה שלה אדם כמו שי ניצן לא יכול לשמש פרקליט המדינה, אז אנחנו נרצה לדעת מדוע, ולא נטאטא את זה מתחת לשטיח.

מאי גולן: על אפכם ועל חמת

מאי גולן: כם נקים ועדת בדיקה על תיק גיבור עם ישראל גל הירש; על אפכם ועל חמת

מאי גולן: כם נקים ועדת בדיקה על חקירות ראש הממשלה וכל כנופיית האיפכא מסתברא.

מאי גולן: נפצל את תפקיד היועמ"ש, כי מסתבר שהפרקליטות היא אותה פרקליטות, זה רק הגרון שמתחלף שם – פעם זה יועמ"ש, פעם זה שר.

מאי גולן: וכמובן, זהות יהודית – נקים ועדה ממלכתית על פרעות תשפ"א, כי כשיורקים עלינו אנחנו לא אומרים שזה גשם.

מאי גולן: זה חשוב לדעת.

מאי גולן: אנחנו לא כפופים למועצת השורא, לא משחררים 400 זורקי בקבוקי תבערה כי מנסור עבאס ביקש.

מאי גולן: אנחנו נתגבר נטיעות למניעת השתלטות על שטחים בנגב, והחשמל היחיד שיקבלו פולשי הקרקעות זה מהבונקר של בנט ברעננה שהוא בנה ב-50 מיליון.

מאי גולן: אנחנו לא מחלקים שטחים לפורעים, נגמרו פנקסי הצ'קים.

מאי גולן: אגף התקציבים, אגב, לא ייסע יותר לכפר קאסם, שזו בירת הממשלה הנוכחית.

מאי גולן: אנחנו חוזרים לבלפור, בעזרת השם, ומניפים את דגל ישראל בגאון, לא את דגל מועצת השורא.

מאי גולן: המדינה הזאת חייבת לחזור לשפיות.

מאי גולן: חייבת.

מאי גולן: הרי לא הסברתם לנו שבלי תקציב אין מדינה?

מאי גולן: זה מה שאמרתם לנו כל הזמן.

מאי גולן: אז אני שואלת: יש אזרח אחד, אחד, בשנה האחרונה, שהרגיש שאין תקציב?

מאי גולן: כי הרי מה שהם כן הרגישו זה שאין כאן כנסת, אין ממשלה, אין חקיקה.

מאי גולן: התקציב משתנה לפי כל גחמה של איזה ח"כ בודד כזה או אחר שקצת ממורמר ורודפים אחריו עם פנקס צ'קים.

מאי גולן: בקיצור, ארץ נהדרת סידרתם לנו.

מאי גולן: אבל אני רוצה לומר מעבר – את החוק הזה היום אני מקדישה לתושבי דרום תל אביב, תושבי השכונות הכבושות, שלא מסתכלים עליהם, לא רואים אותם שם במגדל השן המשולש של בית המשפט העליון.

מאי גולן: שם הם אפילו לא יודעים איך המנקה האריתרחאי שלהם נראה במסדרון.

מאי גולן: אבל אני מבטיחה לכם, אזרחי מדינת ישראל היקרים ותושבי דרום תל אביב היקרים, שכשנחזור – ונחזור במהרה, בעזרת השם – נחזיר את הארץ הנהדרת שהייתה לנו, נחזיר את השפיות ונשמור על דמוקרטיה אמיתית, לא כזאת שמתנהלת על ידי דיקטטורה משפטית שמהלכת אימים ואומרת לנו מה צריך לעשות, מבטלת לנו חוקים, מחליטה איזה חדר בבית של מחבל ייהרס, באיזו אדמת הקודש שלנו נבנה, איזה עץ ניטע, כן או לא, ואיך תיראה מדיניות ההגירה שלנו.

מאי גולן: נגמרו הימים, נגמרו הסיפורים.

מאי גולן: אנחנו בעזרת השם מגיעים כדי להשליט פה סדר, סדר שלא היה פה שנים, כי לא היה לנו רוב, וכאן אני קוראת לכם: ברגע שיוצאים לבחירות, תצאו להצביע בהמוניכם, כדי שלא ניתקע עוד פעם עם אנשי ימין מזויפים שמשקרים לכם ולשאר אזרחי מדינת ישראל בפנים.

מאי גולן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת גולן.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1511/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: להצעת חוק זו הוצמדה הצעת חוק של חבר הכנסת שלמה קרעי באותו עניין, שמספרה 1511.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת קרעי לנמק את הצעת החוק שלו במסגרת זמן שלא תעלה על שלוש דקות.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: לפני שתתחיל אני רק רוצה להסב את תשומת לב חברי הכנסת, וגם – בעיקר – של מנהלי ומנהלות הסיעות: מערכת הצלצול לא עובדת, ועל כן, אנא קראו לחברי הכנסת בזמן.

איתן גינזבורג: אני מניח שכשיעלה השר, מייד אחר כך נגיע להצבעה.

איתן גינזבורג: קחו את זה בחשבון לאורך כל היום.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

שלמה קרעי: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, דבר קשור בדבר.

שלמה קרעי: מערכת המשפט, שיצרה לה כוח יש מאין, יצרה לה סמכויות לבטל את דעת הציבור, את נבחרי הציבור, קשורה בקשר הדוק עם הדיקטטורה שאתם משליטים כאן במליאת הכנסת בשנה האחרונה, בכנסת בכלל.

שלמה קרעי: יושב-ראש הכנסת מיקי לוי, שעמד כאן קודם והטיף לי שאמרתי שהממשלה היא ממשלה מקוללת, יושב-ראש הכנסת הזה הוא חרפה לכנסת ישראל.

שלמה קרעי: מיקי, אתה חרפה.

שלמה קרעי: יושב-ראש התנועה שלך קורא לנו חארות - -

יסמין פרידמן: - - - מי אתה בכלל?

שלמה קרעי: - - קורא לנו כוחות האופל, יושב-ראש התנועה שלך.

שלמה קרעי: החלול, הבזוי הזה, קורא לנו כוחות אופל.

יסמין פרידמן: חוצפן.

יסמין פרידמן: מי אתה בכלל?

יסמין פרידמן: תראה איך אתה מדבר ואיך אתה מתנהג, על יו"ר הכנסת.

שלמה קרעי: את נורבגית, אין לך שום סמכות.

יסמין פרידמן: האצבע שלי והאצבע שלך אותו דבר.

יסמין פרידמן: עד מחר אתה יכול לקרוא לי נורבגית.

יסמין פרידמן: אותה אצבע יש לנו.

יסמין פרידמן: אותה אצבע.

שלמה קרעי: את הולכת עכשיו לבזבז ארבעה חודשים ולמעלה מחצי מיליון שקל לציבור ולא לעשות כלום.

שלמה קרעי: מובטלת נורבגית.

יסמין פרידמן: אתה יכול לשבת שנה בוועדות ולא לעשות מה שעשיתי בוועדות השנה הזאת.

יסמין פרידמן: תלמד לדבר בכלל, דוקטור - - - תלמד להתנהג.

שלמה קרעי: אילו התועלת היחידה מפיזור הכנסת הייתה רק שמיקי לוי יעוף מהכיסא הזה, דיינו.

שלמה קרעי: מתנהל כמו דיקטטור כאן בכנסת הזו כאילו הוא בריון שכונתי שמשרת רק את יש עתיד.

שלמה קרעי: כשנחזור לשלטון אני אמליץ לשים דגל, דגלון - - -

יסמין פרידמן: שמענו, שמענו.

יסמין פרידמן: יאללה, בוא נתחיל עם כל האיומים - - - כל האיומים תרשום.

יסמין פרידמן: מהתחלה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לעצור לי את הזמן.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת פרידמן, תודה.

איתן גינזבורג: אפשר, גם כשכועסים, חבר הכנסת, אפשר לדבר בכבוד למי שיושב על הדוכן הזה.

איתן גינזבורג: סליחה, אני אעצור לך הזמן.

שלמה קרעי: אתה לא עוצר.

שלמה קרעי: בינתיים אתה והיא מפריעים לי והזמן ממשיך.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: בוא, סמוך עליי.

איתן גינזבורג: אף פעם אני לא - - -

שלמה קרעי: אל תצנזר אותי.

איתן גינזבורג: אני לא מצנזר אותך, ותן לי להתערב בדיון, זה כן דבר שמותר לי.

איתן גינזבורג: ואני מציע - - -

שלמה קרעי: זה חלק מהדיקטטורה, לעצור לי את שטף הדברים.

שלמה קרעי: תמשיך, תפריע לי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אני מציע שגם כשאתה חלוק, בשל המעמד, אני לא חושב שכדאי לדבר בצורה כזאת על יושב-ראש הכנסת, גם כשיש, מה שנקרא - - -

שלמה קרעי: אה, באמת?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: זאת דעתי, וזהו.

שלמה קרעי: אוקיי.

שלמה קרעי: אז דעתך לא התקבלה.

שלמה קרעי: כשנחזור לשלטון אמליץ לשים דגלון של צפון קוריאה מעל לתמונתו של מיקי לוי בלשכת יושב-ראש הכנסת, שנזכור אותו לדיראון עולם.

שלמה קרעי: כולכם חבורה של שרלטנים.

שלמה קרעי: הבאתם לשיא את השחיתות הציבורית כאן, בישראל.

שלמה קרעי: אני לא אתפלא אם נטפס במעלה הפסגה לתואר המדינה המושחתת ביותר.

שלמה קרעי: מה יעשו כאן עשרות נורבגים, 20 נורבגים, ארבעה חודשים בכנסת?

יסמין פרידמן: הרבה יותר ממה שאתה עשית בשנה האחרונה.

ינון אזולאי: - - -

שלמה קרעי: הרי למה מינו אתכם כאן?

איתן גינזבורג: תודה, חברת הכנסת פרידמן.

שלמה קרעי: מינו אתכם כדי להחליף את השר כדי שיעשה את העבודה שלו במשרד.

שלמה קרעי: מה תעשו ארבעה חודשים?

שלמה קרעי: תבזבזו למעלה מ-10 מיליון שקל באופן מושחת.

שלמה קרעי: גם איך זה שהיועצת המשפטית לממשלה לא אומרת מילה על המינויים המושחתים?

שלמה קרעי: שופרות התעמולה, שאתם מנסים לבצע עכשיו במחטף: מפקד גלי צה"ל; מנכ"ל תאגיד השידור.

שלמה קרעי: את כל שופרות התעמולה שלכם אתם עושים עכשיו, בתקופה של ממשלת מעבר.

שלמה קרעי: אתם הבאתם לשיא את השחיתות, את הנבזות, את המינויים למקורבים, את הבת דודה של לפיד ואת הגיסה של לפיד.

שלמה קרעי: אתם עושים כאן מעשים שלא ייעשו, והדבר הזה יחזור אליכם כבומרנג מאוד מאוד בקרוב.

שלמה קרעי: ומילה אחרונה ליאיר: אתה נכנס לכס ראש הממשלה, כנראה, לבושתנו ולחרפתנו, אבל יש לך הזדמנות לתיקון קטן.

שלמה קרעי: הכנסת לא מתפקדת עכשיו, בארבעת החודשים הקרובים.

שלמה קרעי: תשלח את הנורבגים שלך הביתה.

שלמה קרעי: תחסוך לציבור כמה מיליונים, רבים, על מובטלים, שלא עשו פה כלום בקדנציה שלהם ובטח לא יעשו כלום כשהכנסת תהיה סגורה.

שלמה קרעי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שר המשפטים וסגן ראש הממשלה חבר הכנסת גדעון סער להשיב על שתי הצעות החוק במשולב.

יסמין פרידמן: - - - בן כמה אני הייתי ובן כמה אתה היית - - - עשתה, וזה הרבה יותר ממך.

שלמה קרעי: כדאי באמת שתבדקי.

שלמה קרעי: קדימה, בשביל הספורט, גלי לנו.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הפרדוקס הכי גדול היה לשמוע את חברת הכנסת גולן מדברת, בהקשר של הצעת החוק הזאת, על הצורך בהחזרת המדינה לשפיות.

גדעון סער: לא, בכל הכנסות שכיהנתי בהן אני מתקשה לזכור הצעה כל כך קיצונית, כל כך הזויה, כל כך מסוכנת למדינת ישראל, למשטר הדמוקרטי, לאיזונים בין הרשויות, מאשר ההצעה הזאת.

גדעון סער: לא בכדי חברת הכנסת גולן דיברה על ההצעה במילים ספורות ומייד הפליגה למחוזות אחרים – אם כי גם במחוזות האחרים היא לא דייקה - -

מאי גולן: ממש לא.

מאי גולן: ממש לא.

מאי גולן: אין לי בעיה להקריא את כל החוק.

גדעון סער: - - כי היא יכולה הייתה לספר לבית, אם היא דיברה על נושא המסתננים, מי באמת טיפל בנושא המסתננים מכל שרי הפנים שכיהנו מאז שהבעיה הזאת התעוררה, לפני למעלה מעשור.

גדעון סער: אני רוצה להתייחס לתוכן ההצעה.

גדעון סער: מה שמוצע פה על ידי חברי כנסת, גם מהליכוד, גם מהציונות הדתית, גם מש"ס, גם מיהדות התורה, זה פוליטיזציה טוטלית של בחירת השופטים לבית המשפט העליון במדינת ישראל.

גדעון סער: טוטלית.

מיכאל מלכיאלי: למדנו מהקואליציה משהו.

יריב לוין: איך הוא נראה עכשיו?

יריב לוין: איך הוא נראה עכשיו?

מאי גולן: מעניין שלארצות הברית זה טוב.

גדעון סער: הממשלה, באישור מליאת הכנסת, אדוני היושב-ראש, תבחר את שופטי בית המשפט העליון, את נשיא בית המשפט העליון ואת משנהו.

גדעון סער: מאוד קל לשער – ולא משנה איזו ממשלה תכהן – איך ייראה הליך בחירת השופטים במדינת ישראל אם חוק כזה חלילה יעבור.

יריב לוין: הוא פשוט בחדרי חדרים - - -

מאי גולן: לגרמניה זה טוב, לכולם זה טוב.

מאי גולן: רק פה זה פוליטיזציה.

אמיר אוחנה: - - - לשרת את המשפט.

מאי גולן: איזה שטויות.

מאי גולן: הצעה מסוכנת.

יריב לוין: יושבים בחדרי-חדרים, בלי פרוטוקול, ממנים בשיטת חבר מביא חבר, בלי שום דיון ציבורי, בלי שום דבר.

גדעון סער: ראשית, יש פרוטוקול.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: בושה וחרפה.

גדעון סער: ראשית, יש פרוטוקול.

גדעון סער: שנית, אני זה שעשיתי והכנסתי את הנושא של שימוע פומבי - -

יריב לוין: אחרי שעשית שינויים, לא לפני.

גדעון סער: - - ומבחירת השופטים בבית המשפט העליון, שני השופטים שייבחרו - - -

קריאות: - - -

גדעון סער: תשמע, היחיד שעשה שינויים זה אני.

גדעון סער: אתם לא עשיתם אף שינוי מעולם.

גדעון סער: אתם רק דיברתם, ייללתם - -

שלמה קרעי: עשית רק שינויים לרעה.

שלמה קרעי: נתת לשופטים זכות וטו בוועדה למינוי שופטים.

גדעון סער: - - קיטרתם וקשקשתם, זה הכול.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

גדעון סער: המהלך שבו הוועדה לבחירת שופטים בראשותי קיבלה את ההחלטה לפומביות במעמד השימוע, הראיונות למועמדים – החלטה היסטורית חשובה מאוד.

מאי גולן: - - - בפסק הדין.

מאי גולן: שטויות.

מאי גולן: איזה שטויות.

גדעון סער: אבל מה עומד על הפרק פה, אדוני היושב-ראש?

גדעון סער: להפוך את זה לחלק מחלוקת השלל הקואליציונית.

גדעון סער: הרי איך זה ייראה?

מאי גולן: איזה שטויות, איזה שטויות.

גדעון סער: יבואו המפלגות החברות בקואליציה - -

שלמה קרעי: גדעון, אתה הולך הביתה, גדעון.

מאי גולן: יש לך את זה ביותר דמגוגי?

גדעון סער: - - ויגידו: אנחנו דורשים כך וכך שופטים למפלגה שלנו, וכדומה.

גדעון סער: הרי כאשר אתה מביא את זה לממשלה באישור הכנסת זה בדיוק – ככה זה ייראה.

גדעון סער: לא יהיה שום שוני מזה.

מאי גולן: ממש לא.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גולן, יש לך זכות להשיב, אלא אם כן את מפריעה.

איתן גינזבורג: אם את מפריעה – אפשר לשלול את זכות התגובה שלך.

מאי גולן: אה, תודה רבה.

איתן גינזבורג: אז לא כדאי.

איתן גינזבורג: בואי תקשיבי לו ואז תשיבי בזמנך.

מאי גולן: לא, אני רק שואלת.

איתן גינזבורג: את לא רוצה להשיב?

שלמה קרעי: באיזו סמכות תשלול את זכות התגובה שלה?

שלמה קרעי: באיזו סמכות תשלול את זכות התגובה שלה?

גדעון סער: מדברים על אמריקה.

גדעון סער: באמריקה יש גם חוקה, אבל באמריקה אין התגברות.

גדעון סער: מצד אחד, אתם מבקשים שהרשות המבצעת באישור הרשות המחוקקת – והרשות המבצעת, כידוע, שולטת באמצעות הרוב הקואליציוני ברשות המחוקקת.

גדעון סער: זו לא ארצות הברית.

גדעון סער: זה לא משטר שבו יכול להיות שלנשיא אין רוב בקונגרס או בסנאט – שהרשות המבצעת השולטת ברשות המחוקקת גם תבחר את השופטים, ובצד השני, שתהיה התגברות של 61 חברי כנסת.

גדעון סער: שכל פסק דין – ואני, אגב, בעד פסקת התגברות ברוב מיוחס, בהקשר של חוק-יסוד: חקיקה רחב, שמסדיר את כל הנושא.

גדעון סער: אבל מה המשמעות?

גדעון סער: הרי פה אין חוקה.

גדעון סער: בארצות הברית אין פסקת התגברות.

גדעון סער: אין דבר כזה.

גדעון סער: פסק דין של בית משפט עליון זה פסק דין של בית משפט עליון.

גדעון סער: חייבים לקיים אותו, אוהבים אותו או לא אוהבים אותו.

שלמה קרעי: מה המשמעות של שלושה שופטים שבוחרים את עצמם?

שלמה קרעי: הם לא מייצגים אף אחד - -

גדעון סער: המשמעות המצטברת - - -

שלמה קרעי: - - יקומו בבוקר ויחליטו אחרת.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, זו לא קריאות ביניים, זה פשוט לא לאפשר לי לדבר.

גדעון סער: אני מבקש שתוסיף לי את כל הזמן.

שלמה קרעי: איתן, אגב, בדקתי בתקנון – אין לך סמכות לשלול את זכות התגובה - - -

מאי גולן: לא, לאיתן יש סמכות להמציא את התקנון מחדש.

דוד אמסלם: - - - למה אין לו עוד הרבה נאומים עוד, פה בכנסת.

דוד אמסלם: תוסיף לו זמן.

שלמה קרעי: עלינו.

דוד אמסלם: עלינו.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כאשר אתה יוצר את החיבור הזה בין בחירת שופטים על ידי הרשות המבצעת ששולטת ברשות המחוקקת, שהיא מאשרת את מינוי הרשות המבצעת לבין פסקת התגברות שברוב רגיל של 61, אז אתה שולט במינוי וגם את פסק הדין אתה יכול בקלות לבטל.

גדעון סער: אז איפה רשות שופטת עצמאית?

גדעון סער: זה מיסודות המשטר שלנו במהלך כל שנות קיום מדינת ישראל.

מאי גולן: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת, איש לא הפריע לך.

גדעון סער: האם יש אדם אחד שיכול לדמיין שהצעת חוק כזאת הייתה מוגשת מטעם סיעת הליכוד בתקופת כהונתו של מנחם בגין כיושב-ראש הליכוד או כראש הממשלה?

מאי גולן: למנחם בגין לא הייתה דיקטטורה שיפוטית.

מאי גולן: זאת השוואה גרוטסקית.

מאי גולן: אתה מדבר שטויות.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גולן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גולן, מספיק.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: קריאת ביניים זאת קריאה, זאת לא הפרעה קונסיסטנטית.

גדעון סער: אני מציע לקרוא את מה שמנחם בגין אמר בשנות החמישים, הרבה לפני האקטיביזם השיפוטי, על היכולת של בג"ץ, או בית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ, לפסול כל חוק שאינו עולה בקנה אחד עם חוקי היסוד.

גדעון סער: 40 שנה לפני פסק דין המזרחי אמר את זה מנחם בגין בכל מקום, כשדיבר על עליונות המשפט.

גדעון סער: האם מישהו יכול לדמיין בתקופת יצחק שמיר שסיעת הליכוד הייתה מגישה את הדבר הזה?

שלמה קרעי: מישהו דמיין בג"ץ שלא הורס בתי מחבלים?

שלמה קרעי: מישהו דמיין בג"ץ שקורא - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי.

גדעון סער: בג"ץ נותן אישור כדבר שבשגרה להריסת בתי מחבלים.

שלמה קרעי: מישהו דמיין בג"ץ כזה פרוגרסיבי?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, די.

גדעון סער: אני אומר, אדוני היושב-ראש:

גדעון סער: בואו נראה מי הגיש את הצעת החוק הזו.

גדעון סער: לצד מאי גולן ודודי אמסלם מיוצגות כאן כל סיעות מה שמכונה "גוש נתניהו".

מאי גולן: לא, גוש הימין, הקונספט הזה ששכחת מה הוא, המחנה הלאומי.

גדעון סער: איתמר בן גביר ופינדרוס, שהודה שהחלום שלו הוא לפוצץ את בית המשפט העליון.

מאי גולן: ומה החלום שלך?

גדעון סער: זה החלום שלו.

דוד אמסלם: מה החלום שלך?

גדעון סער: זאת תוכנית העבודה של הגוש הזה.

גדעון סער: אם חס וחלילה יגיע לרוב של 61 בבחירות דמוקרטיות – הינה, זו תוכנית העבודה – פוליטיזציה טוטלית, הרס הרשות השופטת כרשות עצמאית - -

דוד אמסלם: - - - עבודה.

גדעון סער: - - ובעצם תהיה רשות אחת במדינת ישראל, יותר נכון – ראש אחד.

דוד אמסלם: אנחנו נאזן את מה שאתה לא עושה.

גדעון סער: רשות מבצעת - - -

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: את מה שדיברת ודיברת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

גדעון סער: רשות מבצעת ששולטת בכנסת מכוח רוב קואליציוני - -

דוד אמסלם: אנחנו נעביר את החוק שלך.

גדעון סער: - - כמו פיונים, ושולטת - - -

דוד אמסלם: אנחנו נעביר את החוקים שלך, שאתה מפחד להעביר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, די.

גדעון סער: - - ושולטת בבחירות השופטים ומבטלת כלאחר יד כל החלטה שיפוטית שאיננה נראית לה.

דוד אמסלם: הוא היום מפחד להעביר את החוקים שלו.

גדעון סער: סכנה כזאת למשטר הדמוקרטי - - -

דוד אמסלם: אני מקווה שאתה לא תהיה פה, ואז אנחנו נעביר את - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת אמסלם, די.

גדעון סער: חבר הכנסת אמסלם - - -

דוד אמסלם: אתה לא תהיה פה, בעזרת השם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דודי אמסלם, מספיק.

גדעון סער: עדיין אתם שולחים לי בכל שעה שליח חדש, אז תירגעו, תירגעו.

גדעון סער: תירגעו, תירגעו.

דוד אמסלם: לא לא, אתה מת מפחד.

גדעון סער: בכל שעה שליח חדש.

גדעון סער: זה דבר מדהים.

דוד אמסלם: אתה מת מפחד.

דוד אמסלם: אתה לא יוצא מהבית מרוב פחד.

דוד אמסלם: ראיתי - - - כבר מזמן.

שלמה קרעי: תפסיק לספר סיפורים.

שלמה קרעי: אני אצביע נגדך.

דוד אמסלם: החבר'ה שלך פה מוטרדים, מחפשים לאן ללכת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, די.

גדעון סער: החברים שלי עמדו כצוק איתן מול ניסיונות הפיתוי שלכם ומול הלחצים שלכם.

דוד אמסלם: כל הקרטונים שלך רועדים, הם מחפשים עבודה.

דוד אמסלם: אתה זורק אותם יחד איתך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, מספיק, די.

גדעון סער: ואתם תמשיכו לצעוק פה - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם - - -

גדעון סער: כל הקדנציה תמשיך לצעוק - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דודי אמסלם, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: די.

גדעון סער: ואתה תמשיך לצעוק פה, כולך אדום, ולצרוח ולגדף, כי אנחנו לא נאפשר לכם - - -

דוד אמסלם: שלושה חודשים ונראה.

דוד אמסלם: שלושה חודשים – נראה.

דוד אמסלם: בעוד שלושה חודשים נראה.

דוד אמסלם: נראה, לא יהיה לך צ'אנס, אתה תהיה בבית.

גדעון סער: לא נאפשר לכם לרסק את כל מה שנבנה כאן ב-74 שנים.

דוד אמסלם: הלכת לשמאל.

דוד אמסלם: אתה הרי מעודד אותם, אתה חלק מהבעיה.

מאי גולן: נחיה ונראה.

מאי גולן: על אפך ועל חמתך נחזור.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

דוד אמסלם: את החוק שלך אתה לא העלית.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אתה בקריאה שנייה.

איתן גינזבורג: די.

דוד אמסלם: את החוק שלו - - -

איתן גינזבורג: די, נו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, כמדומני, יש לך עוד הצעת חוק שלך, אז אני מבקש ממך להפסיק להפריע.

איתן גינזבורג: בבקשה.

דוד אמסלם: הכול צבוע, עזוב אותך.

איתן גינזבורג: די, אבל מספיק.

איתן גינזבורג: מספיק.

איתן גינזבורג: אתה רוצה לצאת רגע החוצה להירגע?

איתן גינזבורג: די.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, זאת תוכנית העבודה המוסכמת - -

דוד אמסלם: ואנחנו גאים בה.

מאי גולן: גאים בזה, גאים.

גדעון סער: - - מדודי אמסלם ומאי גולן ועד איתמר בן גביר - -

מאי גולן: ושל עם ישראל כולו.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גולן.

מאי גולן: - - - יש לך ארבעה מנדטים, אתה לא עובר את אחוז החסימה.

גדעון סער: - - וחבר הכנסת פינדרוס - -

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא לא פחות ציוני ממך.

גדעון סער: - - כדי לשנות - - -

דוד אמסלם: הם אוהבים את המדינה.

גדעון סער: לא להחליף את השלטון במדינת ישראל, להחליף את המשטר במדינת ישראל למשטר מסוג אחר, שאיננו מכירים ואיננו רוצים להכיר.

שלמה קרעי: תזכיר גם אותי.

מאי גולן: יותר טוב.

דוד אמסלם: לאזן את המדינה.

שמחה רוטמן: זה המצע שלנו, דרך אגב.

שמחה רוטמן: - - - בצרפת, בגרמניה, בארצות הברית.

שמחה רוטמן: לא דמוקרטיות.

גדעון סער: לא פרסמתם מצע כמה שנים.

גדעון סער: אני אשמח שתכללו את זה במצע שלכם.

גדעון סער: זה טוב שהפעם תפרסמו מצע, הרי מאז שביבי נבחר, הפסיקו את העניין הזה של לפרסם מצע לפני הבחירות בכל מערכות הבחירות האחרונות.

דוד אמסלם: אז למה רצת איתנו?

דוד אמסלם: למה רצת איתנו בלי מצע?

דוד אמסלם: למה התחננת להיכנס לרשימה?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם.

גדעון סער: לכן תמיד היה לי ויכוח על זה, ולא רק לי – אפילו לגלעד ארדן, לידידנו גלעד ארדן, שהיה בשעתו שר.

גדעון סער: תמיד היינו באים לנתניהו לפני הבחירות, היינו אומרים: בכל זאת – לא ראוי לפרסם מצע למען האזרחים, את תוכנית העבודה?

גדעון סער: אבל במקרה הזה, הינה, אתם מאשרים, זאת תוכנית העבודה - -

מאי גולן: אחלה מצע.

מאי גולן: טוב שאתה אומר את זה.

גדעון סער: - - פוליטיזציה מוחלטת של בחירת השופטים, ריסוק טוטלי של עצמאות הרשות השופטת ושינוי המשטר במדינת ישראל.

גדעון סער: לכן - - -

מאי גולן: נכון.

מאי גולן: תסית עוד קצת.

מאי גולן: תסית עוד, זה מה שאתה עושה.

דוד אמסלם: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, זה בלתי נסבל, אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שמחה רוטמן, אתה גם עומד ואתה גם קורא קריאות ביניים ולא מאפשר לו לדבר, אז די, מספיק.

איתן גינזבורג: קריאות ביניים אני מבין.

איתן גינזבורג: אי-אפשר לשסוע נאום כל הזמן.

איתן גינזבורג: מייד, תכף תעלו לדבר, כל אחד בנאומו.

איתן גינזבורג: בטוח יהיה לכם מלא זמן.

איתן גינזבורג: די.

גדעון סער: ואנחנו נמצאים לקראת רגע מכריע בתולדות המדינה, משום שבכל מערכות הבחירות הקודמות הייתה העמדת פנים.

גדעון סער: אתם מכירים את – ה"מה פתאום?

גדעון סער: " הייתה העמדת פנים.

גדעון סער: אז הינה, בישורת האחרונה לפני הבחירות ברור לכולם מה עומד על הפרק ולמה חיוני למנוע את שינוי המשטר במדינת ישראל למשטר אחר.

דוד אמסלם: ודאי, אם אתה איש שמאל.

דוד אמסלם: דרך אגב, מאז קום המדינה ועד היום זה ככה.

דוד אמסלם: אם אתה איש שמאל, זה המצב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם – אני עוצר את זמן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אי-אפשר.

מאי גולן: הוספת לו כבר - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גולן, די.

מאי גולן: לא, בוא תוסיף עוד עשר דקות.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מאי גולן: מעניין אם לנו - - -

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

איתן גינזבורג: פעם שלישית – בחוץ.

איתן גינזבורג: אז די.

מאי גולן: אל תאיים.

איתן גינזבורג: אני אומר לך את זה, אני לא מאיים.

איתן גינזבורג: אני מודיע לך.

איתן גינזבורג: את תפסיקי להפריע.

מאי גולן: מי מפריע?

מאי גולן: אני קוראת קריאות ביניים.

איתן גינזבורג: פשוט תפסיקי להפריע.

מאי גולן: כולם קוראים קריאות ביניים.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גולן, תפסיקי להפריע.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גולן, תפסיקי להפריע.

איתן גינזבורג: בבקשה.

גדעון סער: כל אזרח במדינת ישראל צריך לדעת מה – וגם בהצעות החוק הבאות שיעלו פה על הפרק אחת אחרי השנייה, ואני מקווה שהן גם יופיעו במצע הרשמי שלכם לבחירות.

גדעון סער: אבל מאחר שאני לא בטוח - -

דוד אמסלם: על זה הבחירות.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אתה בקריאה שלישית.

גדעון סער: אני לא בטוח שיושב-ראש הליכוד יפרסם איזה מצע, ושיקוליו עימו, אז אני - -

דוד אמסלם: אלה הבחירות והזהות הלאומית.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אנא, צא רגע.

גדעון סער: - - ממקד את זה - - -

איתן גינזבורג: די, אבל למה?

איתן גינזבורג: אתה מפריע בלי סוף.

איתן גינזבורג: אתה הבא בתור בדוברים, אז אני לא מבין את העניין.

דוד אמסלם: הוא מנהל איתנו דיאלוג.

איתן גינזבורג: לא, זה לא דיאלוג.

איתן גינזבורג: הוא - - -

דוד אמסלם: הוא שואל.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, הוא משיב לשני חבריך שהעלו הצעת חוק.

איתן גינזבורג: אתה לא חייב להשיב על כל דבר.

איתן גינזבורג: עוד מעט יש לך הצעת חוק, עשר דקות בפניך – תדבר על כל מה שאתה רוצה.

גדעון סער: כאשר היה פרופ' פרידמן שר המשפטים, הצלחתי בעזרתו, בהצעת חוק פרטית שזכתה לרוב מכריע של כל הכנסת, זולת, באמת, בסיעות השמאל, לשנות את דרך בחירת השופטים לבית המשפט העליון, לייצר רוב מיוחס של שבעה מתוך תשעה.

גדעון סער: הדבר הזה שינה באופן משמעותי מאוד – היום זה כבר ניכר, אחרי 15 שנה – את הרכב בית המשפט העליון, הפך את ההרכב להרכב הטרוגני, יותר מגוון.

דוד אמסלם: מגוון.

דוד אמסלם: הטרוגני של השמאל.

דוד אמסלם: כולם שמאלנים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, בוא, תצא.

גדעון סער: חבר הכנסת אמסלם התגולל מעל הדוכן הזה גם על השופט מינץ, כמדומני, בעקבות אחת ההחלטות השיפוטיות.

גדעון סער: מינץ הוא תושב חבל בנימין, הוא איש ההתיישבות ביהודה ושומרון, הוא ודאי לא איש שמאל.

גדעון סער: אבל אצלכם אין הבדל – כולם באותה קדרה, ואין בכלל התייחסות לגוונים - -

שמחה רוטמן: ככה זה בכוחות האופל.

דוד אמסלם: יש גוונים כבר בשמאל.

גדעון סער: - - שנוצרו בהרכב בית המשפט העליון ב-15 השנים האחרונות.

שמחה רוטמן: 50 גוונים של אופל.

דוד אמסלם: גם בשמאל יש גוונים.

גדעון סער: וזה בדיוק ההבדל בין שינוי אבולוציוני של השיטה, שמבוסס על עקרונות היסוד של השיטה, לבין רמיסה ודריסה של כל מה שנוצר פה במשך 74 שנים.

גדעון סער: גם כשבאתי לוועדה לבחירת שופטים בפעם האחרונה, והיה שם גם חבר הכנסת רוטמן, ואני מודה לו על התמיכה – העברנו את נושא השימוע הפומבי לבחירת השופטים לבית המשפט העליון.

גדעון סער: אגב, מי שהתנגד היה דווקא חברת הכנסת רייטן, שהיא חברת כנסת שנמנית עם - - -

קריאה: - - -

גדעון סער: נמנעה, נמנעה.

גדעון סער: בסדר, אני מדייק את זה.

שמחה רוטמן: אני מבקש הודעה אישית.

שמחה רוטמן: להגיד ששיתפתי פעולה – זה דורש הודעה אישית.

גדעון סער: אלה היסודות של שינויים שאתה מקיים, כי צריך לקיים שינויים, צריך לקיים רפורמות, אבל לא צריך לחלום על ה-9D.

גדעון סער: זאת הצעת ה-9,D ואני קורא למליאת הכנסת להוריד אותה מסדר-היום.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר המשפטים גדעון סער.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת גולן להשיב.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

גדעון סער: אני מבקש הצבעה שמית.

מאי גולן: תאפס לי, בבקשה.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: תתחילי.

מאי גולן: קודם כול, אני שמחה לדעת – אתה אומר שלא פירטתי את החוק ודיברתי על דברים אחרים.

מאי גולן: אני מצטערת, באמת, שר הפנים, שדרום תל אביב חשובה לי.

מאי גולן: אני לא יודעת בכלל איך הצלחת לשמוע משהו כשדיברת כל הזמן, אבל כנראה ששמעת.

מאי גולן: אם הצעת החוק הזאת כל כך הרסנית – אתה יודע, לא היה לי זמן לגולל את כל הדפים של החוק, אבל מעניין איך בדמוקרטיה הגדולה ביותר בעולם, בארצות הברית, זה קורה, איך זה קורה בגרמניה, איך זה קורה ביפן; אבל בסדר, אתה אומר את הקשקושים שאתה אומר.

משה ארבל: בקנדה.

מאי גולן: בקנדה.

מאי גולן: אני רק רוצה להגיד שאתה אומר שהצעת החוק הזאת היא פופוליסטית במובן שכל מפלגה תוכל לבחור את השופטים שלה.

מאי גולן: אז אם אתה מתכוון לזה שתהיה באמת הטרוגניות והומוגניות, ולכל חלק בעם יהיה שופט שייצג אותו – זו משמעות הדמוקרטיה, אדוני שר הפנים; לא רק, אתה יודע, מפלגה כמו שלך, שבקושי עוברת את אחוז החסימה, ואיכשהו גונבת שלטון, עם הצבעות שבאמת לא התכוונו להצביע לכם בכלל.

מאי גולן: אבל מה לעשות, אני מבינה שהכול כשר כשגונבים ממשלה.

מאי גולן: ומעבר לזה אני אגיד לך: אתה מדבר על מנחם בגין, על יצחק שמיר – אני רוצה להגיד לך שלולא היה קורה המצב של אותה דיקטטורה שיפוטית שמתרחשת היום בתקופתם, הם היו מגישים חוק הרבה יותר חזק וקריטי מזה, שכן, זה לא חוק הרסני וזה לא D9.

מאי גולן: זו בקשה לשמר את הדמוקרטיה, לשמר את השוויון, להעביר את הרוב במדינת ישראל גם בתוככי בתי המשפט, שהיום מתנהלים במחשכים.

מאי גולן: ואתה, גדעון סער, יודע את זה, יודע את זה יותר טוב מכולם.

מאי גולן: אין לי מושג – אולי אתה תספר לנו למה אתה בוחר להגיד דברים אחרים מאלה שהאמנת בהם כל חייך.

מאי גולן: ואני רוצה להגיד לך, אמרת על מצע, אמרת על החוק הזה, אז אני אומרת לך, בשמי ובשם כל החברים שאמרת – דודי אמסלם, שלמה קרעי, כל מי שהיה פה – זה המצע של הליכוד, ופעם זה גם היה המצע שלך, אבל זה המצע.

גדעון סער: זה מעולם לא היה המצע שלי.

מאי גולן: מעולם לא היה?

מאי גולן: יופי, אני שמחה, אני שמחה שאתה אומר את זה.

גדעון סער: מעולם לא היה המצע שלי.

מאי גולן: אתה יודע למה אני שמחה?

גדעון סער: העמדות שלי וההצעות שלי מהכנסת השש-עשרה ידועות לכל הציבור.

מאי גולן: כי עכשיו הורדת את עצמך מחוץ לאחוז החסימה בכללי.

מאי גולן: אז אני מודיעה לך: זה המצע של הליכוד.

מאי גולן: והבחירות האלה, גדעון סער, הן רק על זה; הן רק על מערכת המשפט, הן רק על ריבונות, הן רק על משילות; הן רק על העובדה שאנחנו צריכים להחזיר את הכוח לריבון.

רם בן ברק: ובגלל זה אתם תפסידו.

רם בן ברק: בדיוק בגלל זה.

רם בן ברק: אתם אנטי-דמוקרטים, זה מה שאתם.

רם בן ברק: זה מה שאתם.

מאי גולן: אתה נתת כוח לאנשים האלה.

מאי גולן: אתה רואה, גדעון?

איתן גינזבורג: תודה.

מאי גולן: לאנשי השמאל – להם נתת כוח.

מאי גולן: עם ישראל לא ישכח ולא יסלח.

מאי גולן: ואני מודיעה לך שביום הראשון תחת מנהיגותו של בנימין נתניהו החוק הזה יעבור יחד עם פסקת ההתגברות, ונראה, נראה מי מייצג את רוב העם ומי לא.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת גולן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אדוני, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גדעון מדבר על דמוקרטיה – ממש גידי והדמוקרטים.

שלמה קרעי: איפה בנט?

שלמה קרעי: זו המלצה לספר חדש שבנט יכול לכתוב על שר המשפטים הדיקטטור ביותר שהיה כאן במדינת ישראל.

שלמה קרעי: אתה מדבר על דמוקרטיה?

שלמה קרעי: אתה לא מתבייש?

שלמה קרעי: אתה רוצה להעביר את חוק ההפיכה המשפטית; לתת ליועץ משפטי, לפקיד, כוח להפיל כאן ראשי ממשלות.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: כי אתם, כולכם ביחד, לא מסוגלים להפיל את היריב הפוליטי היחיד שמביס אתכם שוק על ירך.

שלמה קרעי: אתה מדבר על דמוקרטיה?

שלמה קרעי: אתה רוצה לסתום פיות.

שלמה קרעי: אתה נותן לשוטרים יכולת לבצע חיפוש בלי צו.

שלמה קרעי: אתה עושה כאן מה שמתחשק לך כי אתה חושב שהמדינה הזו היא הפקרות, אבל היא לא.

שלמה קרעי: אתה הולך הביתה להפקרות, ואנחנו נתקן.

שלמה קרעי: הבג"ץ שאתה מדבר עליו זה בג"ץ שפוגע במדיניות ההרתעה של מדינת ישראל – הוא לא נותן להרוס בתי מחבלים, ומצד שני הורס בתי יהודים; בג"ץ שמעקר ומסרס את כל הקדוש והיקר לעם ישראל.

שלמה קרעי: שופט בג"ץ – אותו שופט שמשה ניסים אמר לי עליו: "לא תסור מן הדבר אשר יגידו לך ימין ושמאל".

שלמה קרעי: זה שופטים שלנו?

שלמה קרעי: "שפטים ושטרים תתן לך בכל שעריך" שייצגו את העם?

שלמה קרעי: שופט שאומר שפסח הוא לא יותר מדיאטת מצות?

שלמה קרעי: אלה השופטים שלך?

שלמה קרעי: אלה שופטיך ישראל?

שלמה קרעי: האם בן-גוריון חלם על דיקטטורה כזו?

שלמה קרעי: האם בגין חשב שזה מה שיהיה מהשופטים בירושלים?

שלמה קרעי: שופטים שאין גבולות לכוח שלהם; שמאז בריאת העולם לא היה דבר כזה שאנשים בראו יש מאין, עד שהגיע בג"ץ, נטל לעצמו סמכויות ועיבה את הסמכויות שלו לפסול חוקים, לפסול חוקי-יסוד, לדון בשאלה אם בחירת העם שנתניהו יהיה ראש ממשלה היא מוצדקת או לא מוצדקת.

שלמה קרעי: אלה השופטים שלך?

שלמה קרעי: אלה דיקטטורים.

שלמה קרעי: אלה חבורה של מועצת גדולי השמאל הפרוגרסיבי, שכל מה שמניע אותם זה שתהיה כאן ממשלה כזאץ שישלבו יד ביד ויוכלו להנחיל כאן אג'נדה פרוגרסיבית – שאותה אתה רוצה, גדעון.

שלמה קרעי: אתה רוצה כאן מדינת כל אזרחיה.

שלמה קרעי: אתה רוצה לעקור את הזהות היהודית מהתוכן.

שלמה קרעי: אתה רוצה שלא תהיה כאן מדינה יהודית ודמוקרטית.

שלמה קרעי: זה מה שכל החבורה שאתה יושב איתה רוצה, ואנחנו לא ניתן לכם לעשות את זה.

שלמה קרעי: אנחנו נחזור, ונחזיר את האיזון.

שלמה קרעי: אם אתה חושש ש-61 חברי כנסת יקבלו החלטה שגויה – חברי כנסת שעומדים לביקורת ציבורית נוקבת, שעומדים למבחן הציבור.

שלמה קרעי: איך אתה לא מפחד ששלושה שופטי בג"ץ – שחיות תקום בבוקר יום אחד ותקבע לתת כאן את זכות השיבה?

איתן גינזבורג: תודה.

שלמה קרעי: איך אתה לא מפחד מאנשים כאלה, שנבחרים על ידי עצמם ושלא מייצגים אף אחד?

שלמה קרעי: אנחנו נתקן, נחזיר את הדמוקרטיה ונחזיר את המדינה היהודית, ואתם תלכו הביתה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת קרעי.

קריאה: לך הביתה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מזכיר הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד יעקב טסלר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

דן מרזוק: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח דוד ביטן – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – בעד בנימין גנץ – נגד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח יעקב טסלר – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת בצלאל סמוטריץ' – בעד יואב קיש – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד

איתן גינזבורג: האם יש חברי כנסת שלא הצביעו?

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) חיים כץ – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד

איתן גינזבורג: אם יש עוד חבר כנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם כך, תמה ההצבעה.

איתן גינזבורג: נא לספור את הקולות.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 50, נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא אושרה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה הנוספת, על הצעת חוק של חבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: גם ההצבעה הזאת תהיה שמית.

איתן גינזבורג: מזכיר הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

דן מרזוק: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: האם יש חבר כנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: סליחה, סיבוב שני.

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) אלי אבידר – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח

אופיר אקוניס: אני פה.

איתן גינזבורג: הוא פה.

איתן גינזבורג: אנחנו בסוף הסיבוב נעשה.

איתן גינזבורג: עברנו כבר לשלב הבא.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) אופיר אקוניס – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד אבי דיכטר – בעד צבי האוזר – נגד אחמד טיבי – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מתן כהנא – נגד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אביר קארה – נגד יואב קיש – בעד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע - נגד

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: יצחק פינדרוס.

דן מרזוק: (קורא בשם חבר הכנסת) יצחק פינדרוס – בעד

איתן גינזבורג: האם יש עוד חבר כנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם אין, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 48, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא אושרה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום.

שמחה רוטמן: הודעה אישית.

איתן גינזבורג: אה, הודעה אישית, נכון.

איתן גינזבורג: הבטחתי הודעה אישית.

איתן גינזבורג: הודעה אישית לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שעליתי לפה למחות, מאחר שבהצעה על דיון בשינוי שיטת בחירת השופטים, עמד פה שר המשפטים ואמר שאני שיתפתי איתו פעולה.

שמחה רוטמן: אז נכון שהוא התכוון ששיתפתי איתו פעולה שאת השופטים הבאים – שימנה בעזרת השם שר משפטים אחר, אולי ועדה אחרת, ואולי בעזרת השם בממשלה הקרובה בכנסת הקרובה נתקן את החוק והמינוי שופטים בכלל לא יהיה בדרך הזאת – אז כן, אז הכנסנו איזו החלטה של הוועדה לבחירת שופטים שתהיה שקיפות ויהיה שימוע פומבי, אבל במינוי השופטים, לצערי ולצער כל מדינת ישראל, אדוני שר המשפטים, לא היה שיתוף פעולה.

שמחה רוטמן: הייתי בדעת מיעוט מזהרת, והשופטים שמונו מונו על ידי הווטו שאתה יצרת – הווטו לשופטים על מי יבוא בקהלם, מי יבוא בשעריהם, וטו שלא קיים באף מדינה דמוקרטית בעולם.

שמחה רוטמן: לכן לבוא ולהגיד שאנחנו רוצים בהצעות חוק האלה לשנות את המבנה הדמוקרטי – אין דבר רחוק מזה בעולם, ואני נאלצתי לעלות ולמחות.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת רוטמן.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2840/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום – הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – כשירות שופטים), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת דודי אמסלם.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אמסלם להציג את הצעת החוק.

משה ארבל: דודי, רק היית סנדק – התפרקה הממשלה.

איתן גינזבורג: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

דוד אמסלם: אדוני שר המשפטים, רצינו לדעת אם השיפוצים של ה-50 מיליון הפסיקו עכשיו.

דוד אמסלם: אולי הגענו עד 40.

דוד אמסלם: אז קודם כול צריך לעצור דחוף, דחוף.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אנחנו זורקים כסף טוב אחרי כסף רע כל הזמן.

דוד אמסלם: ועכשיו אנחנו עוברים לשפץ את הבית של מר לפיד, כמובן.

דוד אמסלם: אני רוצה גם להזכיר לגנץ: מר גנץ, אנחנו עדיין מדינת דמוקרטית.

דוד אמסלם: אני מבין שאתה רוצה למנות רמטכ"ל עכשיו.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: חבר שלך, למרות שיש עוד חצי שנה.

דוד אמסלם: דרך אגב, למה לא עשית את זה לפני שנה?

דוד אמסלם: אתה יודע שאתה פוגע ברמטכ"ל הנוכחי בצה"ל.

דוד אמסלם: הי, מהרגע שאתה קובע מי יהיה הרמטכ"ל ומביא לממשלה, מר כוכבי כבר לא רלוונטי.

דוד אמסלם: אבל מה אכפת לך לפגוע במר כוכבי?

דוד אמסלם: כנראה, אולי אתה לא אוהב אותו.

דוד אמסלם: מה אכפת לך לפגוע בו, לפגוע בכל המערכת בצה"ל?

דוד אמסלם: בגלל שבא לך עכשיו, אתה, בגלל האגו שלך, רוצה לשים שם חבר שלך, אבל בדרך כלל נהוג שלושה חודשים לפני סיום תפקיד הרמטכ"ל.

דוד אמסלם: אבל הרי אתה בן אדם לא אחראי.

דוד אמסלם: לא מעניין אותך.

דוד אמסלם: ואתה מדבר איתנו על יציבות?

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: אתה חושב שאנחנו אהבלים?

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך עוד הערה קצרה, מר בנט.

דוד אמסלם: שמעתי אותך אתמול, שמעתי את כל המשפטים ואת ההבלות כשישבת באותה מסיבת עיתונאים וסיפרת שאתה עושה את זה למען עם ישראל.

דוד אמסלם: מר בנט, אתה ידעת שייקח בדיוק עוד 48 שעות ואתה תיזרק כמו חתול לרחוב.

דוד אמסלם: אתה הלכת והבנת שאתה לא תהיה ראש ממשלה יותר.

דוד אמסלם: אם היה לך סיכוי של 1%, אתה היית נלחם על זה.

דוד אמסלם: לפני שאני מגיע להצעת החוק, אני רוצה לדבר אל אנשי השמאל בתל אביב.

דוד אמסלם: אדוני חבר הכנסת קארה, הרי היום מר לפיד בסקרים מגיע כמעט ל-20 מנדטים.

דוד אמסלם: זה הבן אדם שבעצם השמאל בוחר בו כמנהיגו.

דוד אמסלם: ושאלתי – הרי לכאורה, אתם בשמאל אוחזים מעצמכם: אנשים אליטיסטים, משכילים, אוחזים בכל העמדות החשובות במדינה, הצווארון הלבן.

דוד אמסלם: ואת מי אתם בוחרים לכם כמנהיג?

דוד אמסלם: בן אדם שלא שירת בצה"ל באופן מעשי, כתב במחנה, שהגדר היחידה שהוא ראה זו הגדר של הקריה.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: אימא שלו הייתה אומרת לו בשעה 10:00: יאיר, תבוא ב-11:00, למה השניצלים כבר מוכנים.

דוד אמסלם: זה המודל שלכם?

דוד אמסלם: זה המודל של הילדים שרוצים להתגייס לצה"ל?

דוד אמסלם: אני שואל אתכם: האם אתם חושבים שיש לו תוקף מוסרי בכלל לשלוח חיילים לסכן את חייהם כשהבן אדם הזה היה פרופיל 97, מתאגרף, שידע לעשות פרסומות בינוניות לאיזו בירה?

דוד אמסלם: לזה היה לו זמן, אבל לשרת את עם ישראל בצבא, במילואים, כמו צריך, כמו שכולנו עשינו פה כמעט – זה לא.

דוד אמסלם: היום אתם בוחרים אותו למנהיג שלכם?

דוד אמסלם: אתם מסתכלים על עצמכם במראה ומבינים את מי בחרתם?

דוד אמסלם: זה בן אדם נטול השכלה, מדי פעם זורק איזו שטות, איזו מילה שלא קשורה בכלל לעניין.

דוד אמסלם: בן אדם שיש לו 12 שנות לימוד בספק.

דוד אמסלם: זה המנהיג שאתם, הפרופסורים בתל אביב ובאוניברסיטת חיפה, בוחרים לשים אותו על ראשכם?

דוד אמסלם: זה רק מראה שבעצם המניע שלכם באמת זה שנאה תהומית.

דוד אמסלם: לא אכפת לכם מי יהיה שם.

דוד אמסלם: אתם בכלל לא בוחרים מנהיג.

דוד אמסלם: אתם יודעים שמר לפיד לא יכול אפילו לנהל מה שנקרא מדור בשר ברמי לוי.

דוד אמסלם: הוא לא עשה כלום בחיים שלו, לא עבד יום בחייו.

דוד אמסלם: אבל זה לא מעניין אתכם.

דוד אמסלם: אתם מוכנים לזרוק את המדינה תחת הגלגלים של לפיד, העיקר שהימין לא יחזור לשלטון.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין אתכם, לא מדינת ישראל באמת.

דוד אמסלם: עכשיו, אדוני שר המשפטים, אני רוצה לעבור לצביעות שלך.

דוד אמסלם: הרי בגלל אנשים כמוך הגענו לאן שהגענו – שהימין בעצם שולט במדינת ישראל, לכאורה, במשך 40 שנה, אבל למעשה לא יכול למנות דירקטור בחברת חשמל.

דוד אמסלם: הכול כלאם פאדי.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: בגלל אנשים כמוך, דן מרידור ודומיהם – אתם הרסתם את הליכוד.

דוד אמסלם: ולכן, אני שמח שאתה לא בליכוד.

דוד אמסלם: אתה הגשת את החוק פירות העץ המורעל.

דוד אמסלם: אני רבתי עם ניסנקורן על החוק שלך.

דוד אמסלם: מה קרה לך?

דוד אמסלם: פתאום מנסור עבאס מינה אותך לשר המשפטים – פתאום אתה מתנגד לחוק של עצמך.

דוד אמסלם: בוודאי, זה היה החוק, אני לקחתי אותו as is, לא נגעתי בו.

דוד אמסלם: אתה באת למערכת הבחירות, אמרת: אנחנו רוצים לעשות רפורמה במערכת המשפט.

דוד אמסלם: איזה רפורמה ואיזה בטיח.

דוד אמסלם: אתה כל היום מתחזק אותם.

דוד אמסלם: אתה מפחד מהם.

דוד אמסלם: אתה לא עושה דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: אתה כולה מביא לנו פה חוקים כאילו אתה צובע איזושהי פינה קטנה באיזה צבע שלא רלוונטי בכלל.

דוד אמסלם: הלכה למעשה אתה לא משנה דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: ועכשיו אני רוצה לומר לך על מה אנחנו הולכים במערכת הבחירות.

דוד אמסלם: תבין, אדוני השר: אנחנו הולכים במערכת הבחירות על הזהות היהודית.

דוד אמסלם: אנחנו הולכים למערכת הבחירות ושואלים את הציבור: האם אנחנו רוצים מדינה יהודית – כן או לא?

דוד אמסלם: ואתה לא רוצה מדינה יהודית, ולכן, כדי שתהיה פה מדינה יהודית, אנחנו קודם כול צריכים לעשות רפורמות במערכת המשפט, מבית המשפט העליון ועד הפרקליטות ועד המשטרה.

דוד אמסלם: בלי זה אין לנו מדינה יהודית.

דוד אמסלם: מי שקבע שמותר להכניס חמץ לבתי החולים זה לא איזה פקיד, זה שופט בבית המשפט העליון שאין לו סמכות לכך.

דוד אמסלם: מי שמחליט להכניס לצה"ל ודוחק לזה, מי שמחליט להכניס את המסתננים, זה בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: מי שמחליט בעצם שאנחנו לא מדינה יהודית אלא אנחנו מדינה ככל העמים זה בית המשפט, אותו בית משפט עליון שכל היום אתה בעצם יושב ושומע מה הם אומרים לך ועל פי זה בכלל אתה דוחה את החוקים שלנו.

דוד אמסלם: עכשיו, איזו הצעת חוק הגשתי?

דוד אמסלם: היום במדינת ישראל, אני ביקשתי שני דברים: א.

דוד אמסלם: שהיועץ המשפטי, פרקליט המדינה – זה התפקיד האחרון שלהם.

דוד אמסלם: שלא יהיו להם אספירציות בכלל לספק את רצונו של מישהו – מה שקרה למנדלבלוף.

דוד אמסלם: הרי הוא בונה להיות שופט בבית המשפט העליון.

דוד אמסלם: אולי תמנה אותו, תיתן לו פרס על זה שהוא עשה הפיכה שלטונית.

דוד אמסלם: אני אומר, אדוני: התפקידים האלה הם סופיים.

דוד אמסלם: גמרת – אתה יוצא הביתה.

דוד אמסלם: דבר שני, היום לשופטי בית-המשפט השלום, יש אולי 50% שהם באים מהפרקליטות ומהמשטרה.

דוד אמסלם: הרי אתמול הוא היה תובע משטרתי, חבר הכנסת שלמה קרעי, ומחר הוא שופט.

דוד אמסלם: ומי בא אליו?

דוד אמסלם: אותו אחד שהוא גידל אותו, והוא אומר לו: אדוני השופט – זה מה שנקרא השופטים בבית המשפט בראשון לציון, אתם מכירים.

דוד אמסלם: אתמול הוא היה בפרקליטות ועכשיו הוא עובר להיות שופט.

דוד אמסלם: תבינו את האבסורד, את ניגוד העניינים.

דוד אמסלם: והיה מחנייך נקי – זאת הכוונה.

דוד אמסלם: אמסלם דוד בא להיטיב עם מערכת המשפט, לסדר אותה.

דוד אמסלם: מערכת המשפט לא רוצה.

דוד אמסלם: היא ניכסה אליה, בגללך ובגלל אנשים כמוך, כוח מדהים, מטורף, שאין כמוהו בעולם.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים ליישר אותו.

דוד אמסלם: הרי, צא וחשב, מה אתה חושב שאתה הגאון היחיד פה בכנסת, במדינה?

דוד אמסלם: אנחנו לא מבינים את חשיבות בתי המשפט?

דוד אמסלם: אלא שאתה רוצה מבית המשפט שהשמאל ימשיך כפי שהוא ושידרוס אותנו באמצעות הכוח הכי גדול שלו, שזה בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: אז לכן, מה ביקשנו?

דוד אמסלם: ששופטים קודם כול – יצאו מהפרקליטות מהמשטרה.

דוד אמסלם: כשחז"ל אמרו: אין קטגור, נעשה סנגור – הכוונה בראש.

דוד אמסלם: הקטגור לא יכול להיות הסנגור, אבל אם הוא יצא ויסתובב בין הבריות חמש, שש שנים, יהיה מאוזן – אהלן וסהלן, עכשיו תחזור.

דוד אמסלם: היות שאנחנו קבענו ואתם קבעתם וכל הזמן אמרתם שהשופטים זה דבר מקצועי, אז בוודאי שופטים מהמחוזי אמורים להיות מהשופטים מתוך בית המשפט השלום, לא להביא מנהל מחלקה מהפרקליטות, למנות אותו פתאום לשופט בבית המשפט המחוזי.

דוד אמסלם: עכשיו אני אספר לך, כשדיברתי עם אילת שקד בזמנו על זה, מה היא אמרה לי: דודי, ולאן הם יתקדמו, הפרקליטות?

דוד אמסלם: לא אכפת לכם להרוס את כל מערכת המשפט במדינת ישראל, העיקר שהפרקליטות, יהיה להם לאן להתקדם.

דוד אמסלם: שיישארו בפרקליטות 40 שנה כמו כל עובד עירייה, עובד מס הכנסה, עד הפנסיה, ואם לא רוצה – שיצא החוצה, ייקח לעצמו צינון ויחזור.

דוד אמסלם: לכן, אנחנו מביאים הצעות חוק שבאות לשפר את המערכת, לעשות טוב למדינת ישראל, לעשות משפט צדק ולהביא לשם אנשים מקצועיים ואמיתיים.

דוד אמסלם: אבל אתה, איפה שאתה יכול להפריע, וללקק להם – בגלל שהם כנראה אוחזים אותך בכמה מקומות, אתה רק מפריע לנו פה לתקן.

דוד אמסלם: ואתה עוד מאשים אותנו: כזאת מדינה אתם רוצים?

יבגני סובה: משפט סיום, בבקשה.

דוד אמסלם: אדון שר המשפטים, בעזרת השם, אתה לא תהיה בכנסת הבאה, בגלל האג'נדה הזאת, בגלל שהציבור שלנו רוצה את זה – בעיקר את זה.

דוד אמסלם: אתה בעצם עברת לשמאל.

דוד אמסלם: הרי הימין היום זה לא רק אם אתה תומך באיזו התיישבות בארץ ישראל.

יבגני סובה: חבר הכנסת אמסלם, מיצית עשר דקות.

דוד אמסלם: אתה, באמצעות זה, עוקר את כל הסמלים היהודיים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתה נותן את הכוח לאותם גופים שרוצים לעקור - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת אמסלם - - -

דוד אמסלם: משפט אחרון.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: יהיו לך עוד שלוש דקות להשיב אחרי שהשר ישיב, אז אל תחרוג, בבקשה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: משפט לסיום, בבקשה.

דוד אמסלם: אתם עוקרים בעצם את היסודות היהודיים, ושם אתה מקבל את הכוח, בגלל שאתה מפחד.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: השר, שר המשפטים, ישיב על הצעת החוק הזאת.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: עשר דקות לרשותך, בבקשה.

גדעון סער: תודה, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: כנסת נכבדה, חבר הכנסת אמסלם הציע לקבוע שלושה דברים: 1.

גדעון סער: שלא ייבחר לבית המשפט העליון מי שכיהן בתפקיד היועץ המשפטי לממשלה או פרקליט המדינה; 2.

גדעון סער: לשנות את כשירות שופטי בית המשפט המחוזי כך שימונו מקרב שופטי בית המשפט השלום בלבד.

גדעון סער: אגב, הדבר הזה לא יאפשר גם למנות סנגורים ולא יאפשר למנות עורכי דין פרטיים.

גדעון סער: אני בטוח שבבתי המשפט השלום תהיה שמחה גדולה, שרק הם כשירים להתקדם לבית המשפט המחוזי.

גדעון סער: אני חייב להגיד לך, זה דבר חשוב בצורה בלתי רגילה שעורכי דין, בין מהסקטור הפרטי ובין מהסקטור הציבורי – ונבחרו הרבה בשתי הוועדות האחרונות, מעולים שבמעולים – ולא רק מקרב שופטי בית המשפט השלום - - -

דוד אמסלם: יש אנשי מקצוע.

גדעון סער: 3.

גדעון סער: שלא יתמנה לשופט או לרשם בית משפט שלום מי שכיהן בתפקיד עורך דין בפרקליטות המדינה או בתביעה המשטרתית בכלל במשך חמש שנים מיום סיום כהונתו.

גדעון סער: אגב, זה כלל צינון שאין כמותו בפסיקה, אבל הוא גם מאיין את האפשרות המעשית להיבחר, מכיוון שאדם שעושה מסלול כתובע וצריך חמש שנים להתנתק ממנו, כבר ילך לסקטור הפרטי, הוא כבר לשיפוט לא ילך.

גדעון סער: ויש הרבה מאוד אנשים, תובעים, שהם ברמה טובה, והם יכולים להיות שופטים.

דוד אמסלם: נדון על שלוש שנים.

גדעון סער: לגבי הסעיף הראשון שבהצעת החוק: סעיף 2א לחוק בתי המשפט קובע שלא יתמנה לשופט בית המשפט העליון מי שכיהן בתפקיד היועץ המשפטי לממשלה או פרקליט המדינה אלא אם כן עברה תקופה של 18 חודשים מיום סיום כהונתו.

גדעון סער: אז בסך הכול יש כלל צינון, שנותן מענה, לדעתי טוב – זה בין תקופות הצינון היותר-ארוכות שיש בשירות הציבורי.

גדעון סער: אבל לומר שיועץ משפטי לממשלה או פרקליט מדינה לעולם לא יוכלו להתמנות, לפי דעתי זו שגיאה.

גדעון סער: לפי דעתי, קשה להכחיש, למשל, שהנשיא בדימוס מאיר שמגר, זיכרונו לברכה, היה מגדולי השופטים במדינת ישראל.

גדעון סער: לפי השיטה האוחזת בהצעת החוק, הוא לא יכול היה להיבחר.

גדעון סער: הרבה מאוד משופטי בית המשפט העליון – זה לא אומר שכל אחד שכיהן כפרקליט מדינה או יועץ משפטי לממשלה מתאים שהוא יהיה, אבל היו בהחלט שופטים, מגדולי השופטים בבית המשפט העליון, שהגיעו.

גדעון סער: אז לבוא ולהגיד, במקום כלל צינון – שקיים היום, שחוקק על ידי הכנסת בשנת 2004, דרך אגב – במקום זה איסור מוחלט?

גדעון סער: לפי דעתי זה שגוי.

גדעון סער: אני מזכיר: בדרך כלל יש בחוק שירות הציבור הגבלות לאחר פרישה ותקופת הגבלה של שנה, וכאן הכלל הוא יותר ארוך מתקופת ההגבלה הרגילה, אבל מניעה מוחלטת היא פשוט דבר לא נכון.

גדעון סער: בסופו של דבר, אם הצעת החוק הזאת תתקבל, יהיו לנו בתי משפט עם פחות – אנחנו מייצרים כמה חסימות: אנחנו מייצרים חסימות מקרב התביעה; החסימה השנייהף לעניין קידום רק מבית משפט שלום לבית משפט מחוזי, יוצרת גם חסימה מקרב עורכי הדין הפרטיים, סנגורים, עורכי דין פרטיים שעוסקים במשפט אזרחי, שעוסקים במשפט מינהלי.

גדעון סער: אז בסופו של דבר, מי ייבחר לבתי המשפט?

גדעון סער: לא הטובים, לא הסנגורים, לא מי שהיה בתביעה לסוגיה, לא מי שבא מהשוק הפרטי.

גדעון סער: אני חושב שזאת הצעה מאוד לא טובה וגם מאוד לא מאוזנת.

גדעון סער: אני גם לא מכיר דוגמה לתקופת צינון נצחית, זאת אומרת איסור מוחלט על אדם שהיה בתפקיד מסוים להיבחר.

גדעון סער: היו מקרים בהיסטוריה שבהם באה הכנסת והגבילה, למשל נושא האלופים בדימוס, והרמטכ"לים לתקופת צינון של שלוש שנים, ראשי מערכות הביטחון.

גדעון סער: אבל לבוא ולהגיד שאדם, ההגבלה שלו היא לנצח, זה לא נכון.

גדעון סער: אני אתן כמה דוגמאות לעורכי דין פרטים מעולים, מעולים, שנבחרו לבתי המשפט שלנו – אגב, גם בתמיכת נציג האופוזיציה בוועדה לבחירת שופטים, במהלך השנה האחרונה: עו"ד דרור ארד-איילון, יעל מושקוביץ, קובי שרביט, מיכל רוזן-עוזר – כל אלה עורכי דין פרטיים שמונו היישר לבתי המשפט המחוזיים.

גדעון סער: לפי הצעת החוק, הם לא יכולים להיבחר.

גדעון סער: גם עו"ד יחיאל כשר, שנבחר והתחיל לשרת בבית המשפט העליון לפני כמה שבועות, היה עורך דין פרטי כל חייו, הוא לא היה שופט.

גדעון סער: היה מגדולי הליטיגטורים במדינת ישראל, אבל הוא הגיע לבית המשפט העליון על פי כישוריו.

גדעון סער: כל אדם שרוצה בטובת מערכת המשפט רוצה שיהיה גיוון ויהיו אנשים מרקעים שונים.

גדעון סער: ודאי אדם שבא מהסקטור הפרטי מגיע ממקום שונה, עם כיווני חשיבה שונים, עם ניסיון אחר.

גדעון סער: על כן, מכל הטעמים שציינתי, הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

גדעון סער: אני מבקש שההצבעה על הצעת החוק תהיה שמית.

יבגני סובה: תודה רבה לשר המשפטים.

יבגני סובה: חבר הכנסת אמסלם, אתה רוצה להגיב?

דוד אמסלם: כן.

יבגני סובה: בבקשה.

גדעון סער: רגע.

גדעון סער: הצעת החוק של פסלות ראיה, שנגע בה חבר הכנסת דודי אמסלם – הצעת החוק הזאת אושרה לקריאה שנייה ושלישית.

גדעון סער: אגב, זו מההצעות הבודדות שהיה עליהן קונסנזוס במליאה.

גדעון סער: אגב, רק לפני כמה ימים דיברתי עליה עם יושב-ראש סיעת הליכוד חבר הכנסת יריב לוין כדי להביא אותה בהסכמה, במסגרת ניקוי השולחן.

דוד אמסלם: אתה שינית אותה ועיכבת אותה.

גדעון סער: לא נכון, היא בדיוק על פי המתווה.

גדעון סער: חבר הכנסת אמסלם, תמיד יש שינויים.

גדעון סער: תאמין לי שאני מכיר.

גדעון סער: הלכתי, הייתי בוועדת ארבל, היה שם דעת רוב, דעת מיעוט.

גדעון סער: דווקא מי שכפופים לי – גם היועץ המשפטי לממשלה וגם פרקליט המדינה – רצו נוסח שהיה כדעת המיעוט.

גדעון סער: אני עמדתי על הנוסח שלפי דעתי הוא נכון.

גדעון סער: בסופו של דבר היו שינויים מסוימים גם בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

גדעון סער: לא רק שלא ירדתי מזה – אני חושב שחשוב מאוד שהצעת החוק הזאת תעבור, ואני גם מעריך שהיא תעבור בקונסנזוס לפני פיזור הכנסת.

יבגני סובה: תודה רבה לשר המשפטים.

יבגני סובה: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

יבגני סובה: כפי שאמר שר המשפטים, על פי בקשת הממשלה, ההצבעה תהיה הצבעה שמית, אז אין טעם גם בבקשה מצד האופוזיציה.

יבגני סובה: בבקשה, חבר הכנסת אמסלם, שלוש דקות.

דוד אמסלם: אני אשיב מהסוף.

דוד אמסלם: קודם כול, ההצעה של פירות העץ המורעל הוכרה, בסופו של דבר.

דוד אמסלם: ברגע שאנחנו הולכים ל"רשאי", פספסנו את כל האירוע.

דוד אמסלם: עשינו יחסי ציבור פה, כרגיל - -

גדעון סער: אני מעולם לא אמרתי - - -

דוד אמסלם: - - זו שאלה של יחסי ציבור שלך, אבל הלכה למעשה, שום דבר לא קורה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה מסדיר את המצב הקיים היום, זה היה החוק, אבל בוא נתקדם.

גדעון סער: יש תחולה - - -

דוד אמסלם: לגבי שלוש ההערות שלך, אני אשיב לך: 1.

דוד אמסלם: כשאתה ממנה יועץ משפטי לממשלה, הוא צריך לבוא נקי מול בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: הוא לא צריך בכלל לבוא ולחשוב מה יחשבו עליו שופטי בית המשפט העליון בתפקיד הבא שלו.

דוד אמסלם: הוא צריך להיות נקי.

דוד אמסלם: הוא לא מעניין אותנו, מעניין אותנו המשפט במדינת ישראל, תשעה מיליון אזרחים, ולכן הוא צריך לדעת מראש שההחלטה שלו לא קשורה לקידום העתידי שלו.

דוד אמסלם: 2.

דוד אמסלם: לגבי בית משפט השלום, בסופו של דבר לא יעלה על הדעת – זה המצב האבסורדי היום – שהקטגורים או בכלל התביעה המשטרתית הופכת להיות שופטת מחר בבוקר.

דוד אמסלם: זה אבסורד.

דוד אמסלם: מי מאמין לשופטים – או לחלקם?

דוד אמסלם: בגלל אותו מצב.

דוד אמסלם: אז לכן חשבנו – אני חשבתי – שצריך לעשות שם בית משפט נקי, לא בגלל שהוא חבר שלו.

דוד אמסלם: דרך אגב, בכל ארגון אחר היינו פוסלים את עצמנו.

דוד אמסלם: הרי ברור לך לחלוטין שאת חיים כץ מעמידים לדין על זה שחבר שלו בא אליו – לתת ייעוץ, הרי הם חברים.

דוד אמסלם: 3.

דוד אמסלם: הרי בסוף אנחנו צריכים לקדם למחוזי אנשים טובים, שיש להם ניסיון שיפוטי.

דוד אמסלם: הרי לא יעלה על הדעת – אני מספר לך, מי שרוצה לעשות מעל 15 טון לא ישר מגיע למעל 15 טון.

דוד אמסלם: קודם כול, אומרים לו: תעשה רישיון עד 15 טון, תנהג כמה שנים, ואחרי זה תבוא.

דוד אמסלם: אז לכן, אם מסדירים את כל המערכת, נורמלית, מקצועית, כך – אבל מה קורה כאן?

דוד אמסלם: אתה, לא אכפת לך מהמערכת.

דוד אמסלם: אתה, אכפת לך מה יגידו עליך במשרד המשפטים שם.

דוד אמסלם: מנהלי המחלקות, הרי הם רוצים לבוא ישר לבית המשפט המחוזי, לא נעים להם בבית המשפט השלום, מה פתאום.

דוד אמסלם: אז אתה דואג לסידורי עבודה, לא לאמת.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לך, יש עשרות אלפי עורכי דין בחוץ, חבל על הזמן, מוכשרים כמו שדים.

דוד אמסלם: הם, דרך אגב, יאיישו את הספסלים של בית המשפט, ברובם, לא החברים שלך מהפרקליטות או מישהו שרוצים לצ'פר אותו או להזיז אותו; לפעמים שם רוצים להזיז מישהו, הוא מפריע – עושים אותו שופט.

דוד אמסלם: אז אתה מבין את האבסורד, לאן הגענו?

דוד אמסלם: ולזה בעצם אתם מתנגדים.

דוד אמסלם: אנחנו באים לטייב את המערכת באופן נקי, נכון, אבל היות שהמפא"יניקים – אתה הפכת להיות נציגם של המפא"יניקים שם, חבר דואג לחבר.

דוד אמסלם: איך אמרת?

דוד אמסלם: איך אמרה לי אילת שקד?

דוד אמסלם: לאן הם יתקדמו?

דוד אמסלם: לא מעניין אותם לדפוק את כל מערכת המשפט במדינת ישראל.

דוד אמסלם: לא מעניין אותם מה יחשבו עליהם.

דוד אמסלם: לא מעניין אותם שלא מקבלים שם, חלק מאנשים, משפט צדק בכלל, שהם, חצי מהם, יושבים שם בניגוד עניינים עצום – מעצם העניין שהוא מכיר אותו בכלל, עבד איתו פעם.

יבגני סובה: לסיום, בבקשה.

דוד אמסלם: אז אתה אומר לי שאתה לא מקבל בגלל שזה לא מידתי?

דוד אמסלם: אתה אומר לי: אנחנו רוצים לעשות רפורמות במערכת המשפט, בגלל שאנחנו בעצם מה?

דוד אמסלם: רוצים להרוס את המערכת?

דוד אמסלם: אנחנו מבקשים לתקן את המערכת.

דוד אמסלם: מי שעומד להרוס אותה כל הזמן ועוזר זה אתה.

דוד אמסלם: אתה, דן מרידור ודומיכם הרסתם את הליכוד, בגלל שהבאתם אותנו - -

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה.

דוד אמסלם: - - לנקודה הזאת, בגלל שבית המשפט השתלט על המדינה היום.

דוד אמסלם: הוא הלכה למעשה מנהל את הכול.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אמסלם.

יבגני סובה: אנחנו נעבור להצבעה.

יבגני סובה: כאמור, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

יבגני סובה: אבקש ממזכיר הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני המזכיר.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – אינו נוכח יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – בעד אבתיס

דן מרזוק: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

יבגני סובה: אני מבקש ממזכיר הכנסת לקרוא שנית בשמם של חברי הכנסת.

יבגני סובה: בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח דוד ביטן – בעד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת יואב גלנט – בעד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מתן כהנא – נגד עופר כסיף – נגד ישראל כץ – בעד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת אבי מעוז – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח עמיחי שיקלי – בעד

יבגני סובה: האם יש חברי כנסת שלא קראו בשמם ולא הצביעו?

יבגני סובה: חבר הכנסת אדלשטיין.

דן מרזוק: (קורא בשם חבר הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – בעד

יבגני סובה: עוד מישהו?

יבגני סובה: אם לא, תמה ההצבעה.

יבגני סובה: מכובדיי, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 50, נגד – 60.

יבגני סובה: אם כך, אני קובע שהצעת החוק הזאת לא התקבלה.

יבגני סובה: לפני שנעבור לסעיף הבא בסדר-היום – הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה השנייה ולקריאה השלישית: הצעת חוק איסור אלימות בספורט (תיקון מס' 3 והוראת שעה), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת החינוך, התרבות והספורט; הצעת חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו (תיקון מס' 47), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת הכלכלה.

דן מרזוק: תודה.

דן מרזוק: [הצעת חוק פ/3654/24; נספחות.

דן מרזוק: ]

יבגני סובה: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק משמר עירוני, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת ניר ברקת.

יבגני סובה: בבקשה, חבר הכנסת ברקת.

יבגני סובה: אדוני, עשר דקות לרשותך.

ניר ברקת: תודה רבה.

ניר ברקת: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום לפני שנה בדיוק הסתיים מבצע שומר החומות.

ניר ברקת: שנה חלפה מאז שנחשפנו לפרעות של ערבים ביהודים בתוך מדינת ישראל.

ניר ברקת: קם לנו אויב מבית בתוך הארץ, אויב אכזרי וכפוי טובה, שבמלחמה הבאה מתכנן להצית את האש בתוך המדינה.

ניר ברקת: מה שראינו בשומר החומות הוא פרומו – פרומו למה שמחכה לנו בסבב הבא.

ניר ברקת: במלחמה הבאה, ההיקפים, העוצמות של האלימות שתופעל נגד יהודים בפרעות בתוך המדינה יהיו חמורים פי כמה וכמה.

ניר ברקת: מערכת הביטחון כולה מבינה זאת.

ניר ברקת: הרי האיראנים פועלים יום וליל כדי לייצר בתוך מדינת ישראל, בקרב ערביי ישראל, תאי טרור שיופעלו בבוא העת.

ניר ברקת: בזמן שצה"ל שלנו יהיה עסוק בלחימה בחיזבאללה ובחמאס לאורך כל גבולות המדינה, הם ירימו את הראש.

ניר ברקת: ומה עשתה ממשלת בנט כדי להתמודד עם האיום שלפנינו מאז שומר החומות?

ניר ברקת: האמת היא שכמעט כלום; לא עשתה דבר, ואפילו לא חצי דבר.

ניר ברקת: לצערי הרב, אנחנו שרויים היום בתוך קונספציה.

ניר ברקת: הקונספציה אומרת שצה"ל אחראי לגבולות המדינה והמשטרה אחראית לביטחון בתוך המדינה.

ניר ברקת: רק שבעת חירום לצה"ל יש על כל לוחם חמישה לוחמים במילואים, ולמשטרה, לאתגר שבא עלינו, אין את הכוחות ואת היכולות.

ניר ברקת: סדר הגודל של המשטרה לא מאפשר לה להתמודד עם כמה מוקדים במקביל בהיקפים שאנחנו צופים.

ניר ברקת: המפכ"ל בעצמו אמר זאת שוב ושוב.

ניר ברקת: אבל גם אם נכפיל את המשטרה – שאת זה שמעתי שמתכננים לעשות – גם זה לא יפתור לנו את הבעיה, כי במלחמה הבאה נראה פרעות במאות מוקדים שונים, אלימים מאוד, טרור נגד יהודים, ובמתכונת הנוכחית לא יהיה מי שיגן עלינו.

ניר ברקת: הביזור של הפעילות החבלנית העוינת, הלאומנית, יהיה בהיקף שגדול על המשטרה בכמה מידות.

ניר ברקת: אבל יש פתרונות.

ניר ברקת: הפתרון הוא הצעת החוק שאני מניח.

ניר ברקת: כדי שנוכל להתמודד עם ההיקפים הללו אנחנו זקוקים לסדר גודל של 200,000 לוחמים – לא 30,000 של המשטרה ולא עוד 10,000 שרוצים לגייס למילואים, לא 40,000 ו-50,000 איש, אלא פי ארבעה ופי חמישה יותר אנשים שיודעים להתגייס ולתת מענה.

ניר ברקת: אני רק רוצה להמחיש: מספיק שאחוז אחד מהתושבים הערבים במדינה – אחד בלבד – יקום וייקח חלק במהומות בתוך הארץ, ואנחנו מדברים על היקפים של 20,000, עשרות אלפים של מתפרעים.

ניר ברקת: זה יכול להיות קטסטרופה.

ניר ברקת: חברות וחברים, התרחיש הזה איננו דמיוני.

ניר ברקת: הדוגמית שקיבלנו לפני שנה רק מסבירה לנו.

ניר ברקת: תדמיינו מה יכול להיות לנו.

ניר ברקת: זה מה שמתכננים האיראנים, והם עמוק בתוך התכנון הזה והפיתוח.

ניר ברקת: מדהים אותי שלמרות השיח על הנושא הזה עם הגורמים הרלוונטיים, עדיין, אחרי כל ההצהרות, לא נעשה כלום.

ניר ברקת: ואם נעשה משהו, זה באותה קונספציה – עוד קצת כוח למשטרה.

ניר ברקת: אבל ההבנה העמוקה היא שאנחנו צריכים להעביר את האחריות או לשתף באחריות להגנה את הלוחמים לשעבר, שישמרו על המשפחה, על הקהילה, על מקום העבודה, על בית הספר; אנשים חמושים ומיומנים שיודעים ויכולים להשתלב בהגנה המרחבית.

ניר ברקת: אני רוצה להזכיר שכשהייתי ראש העיר בירושלים והיה לנו גל אלימות, ביקשתי מהתושבים שיש להם נשק אישי לשאת אותו.

ניר ברקת: שליש מהאירועים בירושלים שנוטרלו, אירועי הפח"ע שנוטרלו, נוטרלו על ידי אזרחים.

ניר ברקת: זאת הוכחה לכך שכשאתה מערב את האזרחים בשמירה על הקהילה ועל הסביבה, אתה מקבל תגבור מאוד מאוד גדול למשטרת ישראל.

ניר ברקת: אני אומר לכם עוד דבר.

ניר ברקת: בגלל הצורך בביזור ובהיקפים גדולים, אנחנו בהחלט יכולים וראוי שנסת

ניר ברקת: מך על השלטון המקומי.

ניר ברקת: אני בא משם.

ניר ברקת: ראש עיר יודע לגייס מערך גדול של מתנדבים – כל אחד באזור שלו, בשכונה שלו, בבלוק שלו, במקום העבודה שלו, בקהילה שלו.

ניר ברקת: יש לו יכולת לגייס אותם, להכשיר אותם, לסייע להם, להשתמש בהם כמובן בחירום, אבל ואללה, גם בשוטף.

ניר ברקת: מתוך ניסיוני כמ"פ בצנחנים, וגם כראש העיר ירושלים, אני אומר לכם באחריות: השלטון המקומי, ובוודאי חלקו, יכול לקחת חלק גדול, ואפילו יותר משמעותי, בנטל של האירועים הבאים.

ניר ברקת: גם אם לא כל השלטון המקומי ייתן מענה, בואו ניתן לחלקו לפחות לעשות עבודה, ואיפה שהשלטון המקומי יצטרך את הסיוע, אין בעיה לתת לו את הסיוע.

ניר ברקת: הרעיון המרכזי של הצעת החוק של המשמר המקומי הוא לגייס את השלטון המקומי, לגייס את מאות אלפי המתנדבים, לוחמים לשעבר.

ניר ברקת: כל עיר עושה את תרחיש הייחוס שלה.

ניר ברקת: קריית שמונה שונה מבאר שבע, ששונה מעכו או מעפולה, או ממעלה אדומים וירושלים.

ניר ברקת: כל עיר – יש לה אתגרים משלה, ואנחנו צריכים לתת לה את התפירה המתאימה יחד עם התושבים שלה.

ניר ברקת: רק ככה נוכל לתת מענה אמיתי לאיום שבא עלינו.

סמי אבו שחאדה: החוק גם מכיל איך להביא גם אזרחים?

סמי אבו שחאדה: לפי החוק לא נשאר כלום במדינה חוץ מכוחות ביטחון וצבא - - - אזרחים על פי החוק הזה.

סמי אבו שחאדה: אפשר להביא קצת אזרחים מחו"ל?

ניר ברקת: כשהתושבים הערבים יתנהגו כמו בני אדם, הם יקבלו יחס מצוין.

ניר ברקת: ברגע שהתושבים הערבים מרימים נשק, מרימים יד על יהודים, הם יקבלו את כל נחת זרוענו.

סמי אבו שחאדה: כמו בני אדם?

סמי אבו שחאדה: אתה צריך - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת אבו שחאדה, תודה.

יבגני סובה: שאלת שאלה, אבל לא מעבר לזה.

יבגני סובה: תודה.

סמי אבו שחאדה: אתה שמעת מה שהוא אמר - - - כמו בני אדם?

סמי אבו שחאדה: הוא צריך ללמוד איך להתנהג.

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

יבגני סובה: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: - - - האזרחים הערבים מלמדים אותנו.

סמי אבו שחאדה: אתה תלמד להיות בן אדם.

ניר ברקת: בסך הכול כל ראש עיר, לפני האיום המסוכן של הטרור האסלאמי - - -

סמי אבו שחאדה: אני לא יודע אם אתה יכול, אבל תנסה.

סמי אבו שחאדה: לפחות, לפחות תנסה.

סמי אבו שחאדה: אולי אתה לא יכול להיות בן אדם, אבל - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת אבו שחאדה, תודה רבה.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: אתה לא חייב להסכים עם הצעת החוק, אבל אתה לא יכול להפריע ליוזם החוק.

סמי אבו שחאדה: הוא לא יכול להגיד לאזרחים הערבים - - -

יבגני סובה: תודה.

סמי אבו שחאדה: מה תודה?

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תן לו להמשיך להציג את החוק שלו.

סמי אבו שחאדה: - - -

יבגני סובה: אדוני, אתה רוצה שאני אקרא אותך לסדר?

יבגני סובה: אתה מפריע.

יבגני סובה: תודה.

סמי אבו שחאדה: - - - אני נותן לו הזדמנות.

סמי אבו שחאדה: למה - - - הוא יכול לפחות לחנך אותם - - -

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: שמעתי אותך.

יבגני סובה: תודה.

סמי אבו שחאדה: - - -

ניר ברקת: חבר הכנסת, אני מבין שהמציאות מוציאה אותך מהכלים, אבל אני רוצה לומר לך שאנחנו צריכים 2% מכל עיר, להגן על היהודים מפני הערבים.

סמי אבו שחאדה: לא, פשיסטים מוציאים אותי מהכלים.

סמי אבו שחאדה: גזענים מוציאים אותי מהכלים.

סמי אבו שחאדה: גזענים קטנים מוציאים אותי מהכלים - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יבגני סובה: תודה.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, הוא אמר שהאזרחים הערבים צריכים ללמוד להיות בני אדם.

יבגני סובה: אדוני, אתה יכול לבקש הודעה אישית.

יבגני סובה: אם הוא הזכיר את שמך, אתה יכול לגשת ולבקש.

ניר ברקת: לא הזכרתי.

יבגני סובה: לא הזכיר.

יבגני סובה: לכן אני מבקש לא להפריע ליוזם החוק להציג את הצעת החוק.

סמי אבו שחאדה: - - - אתה בעד שנאה - - -

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה.

סמי אבו שחאדה: - - -

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: אני לא בעד ולא נגד.

יבגני סובה: אני מבקש לא להפריע לו להציג את החוק שלו.

יבגני סובה: זה הכול.

יבגני סובה: תודה.

סמי אבו שחאדה: - - - לא משנה לו - - - אבל עדיין - - -

יבגני סובה: תודה רבה לך.

יבגני סובה: חבר הכנסת אבו שחאדה, אתה כבר בקריאה ראשונה.

יבגני סובה: אם אני אקרא אותך פעם שנייה – אני לא רוצה.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני, תמשיך.

יבגני סובה: יש לך עוד דקה וחצי.

ניר ברקת: לא, תן לי את הדקה וחצי שלקח לי המפריע.

ניר ברקת: אני מבין שקשה לך לשמוע איך היהודים בישראל מתגוננים ויתגוננו מפני טרור אסלאמי קיצוני, לצערי הרב, של תושבים ערבים כפי שראינו בסבב האחרון.

ניר ברקת: ולסיום, אני רוצה להעביר מכאן, בדיוק באותה רוח, מסר מעל במת הכנסת, מסר חשוב מאוד לאזרחים הערבים שלקחו חלק בפרעות נגד היהודים בעבר, ואולי, חלילה, מתכננים לקחת חלק בפרעות במלחמה הבאה: אנחנו, היהודים, חזרנו לארצנו אחרי אלפיים שנה, אחרי גלות ואחרי שהשואה כמעט השמידה את כל עמנו.

ניר ברקת: "כי את כל הארץ אשר אתה ראה לך אתננה ולזרעך עד עולם".

ניר ברקת: כך הבטיח הקדוש ברוך הוא לאברהם אבינו מאז ועד היום ולנצח נצחים.

ניר ברקת: ארץ ישראל שייכת לעם היהודי.

ניר ברקת: היהודים הם עם רחום וחנון וביתנו פתוח כביתו של אברהם אבינו.

ניר ברקת: אנחנו מחויבים לטפל בגר שגר בקרבנו בשוויון ובהוגנות – כך עשיתי וכך אעשה כל חיי – אבל יש, לצערנו, מי שמפרש את טוב הלב הזה כחולשה ומרים את הראש שלו כדי לפגוע ביהודים.

ניר ברקת: אנחנו מעניקים זכויות רבות, חירות וחופש שלא תמצא בשום מקום אחר במזרח התיכון.

ניר ברקת: אז אל תתבלבלו, לנו היהודים אין ארץ אחרת.

ניר ברקת: יש לנו רק את ארץ ישראל.

סמי אבו שחאדה: גם לערבים אין.

ניר ברקת: ארץ ישראל וירושלים, בירתנו המאוחדת לנצח, זורמות בדם שלנו - -

סמי אבו שחאדה: לכן לא נעביר את החוק הזה.

ניר ברקת: - - הן חלק מהדנ"א שלנו.

ניר ברקת: זה הבית היחיד - - -

צבי האוזר: 20 שניות.

ניר ברקת: אתה מסכים איתי על המשפטים האלה.

ניר ברקת: זה הבית היחיד שלנו בעולם כולו - -

צבי האוזר: אני לא יכול לתת לך ארכה בגלל שאני מסכים.

ניר ברקת: - - ואנחנו נילחם עליו עד הסוף, כפי שכבר הוכחנו בדורות הקודמים, למי שניסה להילחם בנו: כשאנחנו עם הגב לקיר וכשאין לנו ברירה אנחנו תמיד תמיד מנצחים.

ניר ברקת: ננצח גם את הפורעים, ונילחם בכם עד חורמה.

ניר ברקת: הגישה שמנחה אותי היא תמיד להיות טוב עם הטובים, אבל גם לדעת להיות רע מאוד עם הרעים.

ניר ברקת: אנחנו כמובן פותחים את ביתנו ותמיד נושיט יד לשלום, אבל נאחז חרב בידינו – חרב מגן – ונדע לפעול ביד ברזל כנגד כל מי שיעז להרים את הראש נגדנו.

ניר ברקת: הצעת החוק ששמתי נותנת מענה בדיוק לזה.

ניר ברקת: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בשם הממשלה ישיב השר עיסאווי פריג'.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: בבקשה, כבוד השר, עשר דקות.

עיסאווי פריג': חברי ואדוני היושב-ראש, חברים, שרים נכבדים - - -

חיים ביטון: מה יש לך להגיד?

עיסאווי פריג': יש לי המון מה להגיד, אבל זה לא הזמן.

עיסאווי פריג': בינתיים תחיו את הרגע, תחיו את האשליה - -

חיים ביטון: איזה רגע?

עיסאווי פריג': - - תחיו את האשליה, אבל תצטרכו להתרגל שאנחנו ממשיכים.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, הצעת החוק מבקשת להקים משמר מקומי ברשויות המקומיות, לפי האמור בדבר ההסבר לתיקון הזה.

עיסאווי פריג': רעיון שיתוף תושבים מתנדבים במשמר מקומי אינו רעיון חדש, ובפקודת המשטרה מעוגנת סמכות להקמת משמר אזרחי אשר יסייע בכל פעולה שהמשטרה מוסמכת לעשות למען שמירת ביטחון הנפש והרכוש ומפני פגיעת איבה.

עיסאווי פריג': רק אתמול ראש הממשלה והשר לביטחון הפנים הכריזו על היציאה לדרך של המשמר הישראלי כחלק ממשמר הגבול, שיחזק את ביטחון הפנים של מדינת ישראל, כחלק מהפקת הלקחים ממבצע שומר חומות.

עיסאווי פריג': המשמר הישראלי יוכל לפעול בכמה זירות בו בזמן ולהתמודד עם הפרות סדר ותרחישי חירום.

עיסאווי פריג': בנוסף, ברשויות המקומיות פועל מערך שיטור עירוני, שנמצא בסמכות הרשויות המקומיות, וצוותי חוסן יישוביים, שהמשרד פועל לחיזוקם בימים אלה.

עיסאווי פריג': לאור כל האמור, והעבודה המאומצת של כלל משרדי הממשלה ומשרד הפנים לחיזוק הביטחון ברשויות המקומיות והגברת המוכנות של המדינה לטיפול במצבי חירום, ובהמשך להחלטת ועדת השרים לענייני חקיקה, אבקש להצביע נגד הצעת חוק זו.

עיסאווי פריג': תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בבקשה.

ניר ברקת: אדוני השר, אני חייב לומר לך שכנראה לא הבנתם את הקונספציה.

ניר ברקת: להגדיל את המשטרה ואת משמר הגבול בעוד 10,000 לוחמים – אני לא נגד, אני בעד.

ניר ברקת: זה טוב, אבל זו אותה קונספציה.

ניר ברקת: אתה תעבור מ-30,000 ל-40,000, ואתה צריך 200,000 אנשים.

ניר ברקת: בפעם הבאה, בהיקפים הגדולים – כשאנחנו רואים מה הולך להיות במדינת ישראל, לצערי הרב, אנחנו לא ערוכים.

ניר ברקת: צריך לשנות קונספציה.

ניר ברקת: הייתי ראש העיר ירושלים, עברנו מחמישה ל-50 צוותים של שיטור עירוני.

ניר ברקת: הם עושים יופי של עבודה.

ניר ברקת: בירושלים יש 2,000 שוטרים.

ניר ברקת: הם עושים עבודה נפלאה במקום שהם נמצאים, אבל ירושלים זקוקה ל-12,000 – 12,000 מתנדבים.

ניר ברקת: אני מסביר לכם שאתם מסתכלים על המלחמה של אתמול במקום להסתכל מה הולך להיות מחר.

ניר ברקת: יש ערים שלצערנו הרב, ב-250,000 טילים סביבנו, יהיה לנו סדר גודל של 5,000 אתרי הרס.

ניר ברקת: אין מספיק כוחות בצה"ל להתמודד עם זה.

ניר ברקת: לצערנו הרב, אם רק 20,000 מהתושבים הערבים, 1% מהאוכלוסייה, ישתתפו במלחמה הבאה, לצערנו הרב – וזה לא דמיוני – אתה תצטרך לפרוס אלפי צוותים בצירים אל הערים, בתוך הערים, במקומות העבודה, במתקנים האסטרטגיים.

ניר ברקת: אני מדבר על היקפים – אתם כנראה לא קולטים מה עומד מולנו.

ניר ברקת: אני כאן עומד על במת הכנסת ועונה לך, שלא תגידו שלא אמרנו היום.

ניר ברקת: יש לכם עוד זמן.

ניר ברקת: ולתת לראשי ערים להרים את הקונספט הזה זה לא בשמיים.

ניר ברקת: הם יעשו את זה מאוד מאוד מהר.

ניר ברקת: אתם צריכים לסמוך עליהם, או לפחות תיתנו לכמה מהם להוביל מהלכים ולהוכיח שזה מודל נכון.

ניר ברקת: זה מודל שרותם את התושבים הלוחמים להגן על הקהילה.

מירב בן ארי: תהפוך אותם למליציות של אזרחים?

ניר ברקת: אני רוצה לומר לכם שבדיזינגוף – באירוע של דיזינגוף אחד הלוחמים שהיה שם, שלקחו לו את הנשק, איך הוא אמר?

ניר ברקת: אם הייתי שם, הוא היה מייצר מגע.

ניר ברקת: לוחמים יודעים לייצר מגע.

מירב בן ארי: מי שרוצה מוזמן להתנדב למשטרה או למג"ב, לא צריך להקים מליציות.

ניר ברקת: רק שהמספרים הם קטנים, ואנחנו צריכים מספרים גדולים.

ניר ברקת: את כנראה צריכה לעשות חשבון אחרת, כי אני מדבר על היקפים בפקטור, בסדר גודל יותר גדול.

צבי האוזר: לסיכום.

ניר ברקת: וצר לי להגיד, אדוני השר, שאתם עדיין בקונספציה, ואנחנו לא ערוכים למלחמה הבאה.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אם כן, נעבור להצבעה, וההצבעה, על פי בקשת האופוזיציה, תהיה הצבעה שמית.

צבי האוזר: אני מבקש מסגנית מזכיר הכנסת להתחיל לקרוא את השמות.

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – אינו נוכח יעקב טסלר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – נגד מתן כהנא – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – אינה נוכחת גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – בעד אבתיס

ראדה חסייסי: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – נגד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

צבי האוזר: אבקש לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח מיכאל ביטון – נגד דוד ביטן – בעד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת מאי גולן – בעד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אבי דיכטר – בעד שרן מרים השכל – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מתן כהנא – נגד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד אבי מעוז – בעד אבתיס

ראדה חסייסי: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – נגד מאיר פרוש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד עמיחי שיקלי – בעד רם שפע – אינו נוכח

צבי האוזר: טוב, האם יש חבר כנסת שנמצא במליאה וטרם השתתף בהצבעה?

צבי האוזר: בבקשה.

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר כץ – בעד איתמר בן גביר – בעד אופיר אקוניס – בעד

צבי האוזר: טוב.

צבי האוזר: אם כן, אני מכריז על כך שההצבעה הסתיימה.

צבי האוזר: אבקש למנות את הקולות.

צבי האוזר: להלן תוצאות ההצבעה: בעד הצעת החוק הצביעו 46 חברי כנסת, נגד – 57, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע כי הצעת החוק לא נתקבלה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2396/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה, הצעת חוק החלת הריבונות – כן, אנחנו נתחיל, לאור בקשה מיוחדת, בהצעה מוצמדת – הצעת חוק החלת הריבונות של מדינת ישראל בחבלי יהודה והשומרון, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת שלמה קרעי, שהיא מוצמדת להצעה דומה, של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' וקבוצת חברי כנסת נוספים.

צבי האוזר: אשר על כן, שלמה קרעי יתחיל בדברים.

צבי האוזר: יש לך שלוש דקות, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: כנסת נכבדה, הממשלה הזו נופלת, ולא רק בגלל – אבל בין היתר בגלל שהיא נשענת על כאלה שלא מכירים בזכות קיומנו כאן, בארץ הזו; ממשלה וקואליציה שלא מסוגלות להעביר חוק לשמירה על הסדר ביהודה ושומרון.

שלמה קרעי: והרי אתם, חלק מחברי הקואליציה, שרן השכל, הרי אתם, כביכול, רוצים להציג מצג של ימין.

שלמה קרעי: אתם אומרים: "אנחנו ימין".

שרן השכל: אנחנו ימין, מתי - - -

שלמה קרעי: בבקשה, אם אתם ימין, אז למה אתם לא – אז תצביעו יחד איתנו על החוק - - -

שרן השכל: - - - ממשל צבאי - - -

שלמה קרעי: על החוק – לא, אני הצבעתי כהצבעה טקטית לשלוח אתכם הביתה, אבל עכשיו אנחנו כבר הולכים הביתה, הולכים לבחירות, הולכים לבוחר, אז למה אתם מתנגדים עכשיו?

שרן השכל: אז למה עכשיו אתם מתנגדים להצעת החוק - - -

שלמה קרעי: אז הינה, אנחנו לא מתנגדים, הבאנו הצעת חוק להחלת הריבונות ביהודה ושומרון.

שלמה קרעי: קדימה, שרן, תצביעי בעד, ותעשי משהו למען ההיסטוריה המפוארת של העם שלך, אבות אבותינו שלחמו כאן על כל שעל בארץ הזו, ותבואו, תחזירו את הגאווה הלאומית במעט, את מה שרמסתם עד דק.

שלמה קרעי: תבואו ותצביעו בעד החלת הריבונות ביהודה ושומרון.

שלמה קרעי: "שתי גדות לירדן – זו שלנו, זו גם כן", אבל לפחות שגדה אחת תהיה כולה שלנו בינתיים.

שלמה קרעי: הצביעו בעד הצעת החוק הזו.

שלמה קרעי: ולך, חברת הכנסת יסמין, אתגרת אותי קודם, אמרת לי: אתה לא מגיע לוועדות; אני כל היום בוועדות, אני לא נורבגית סתם, אני נורבגית שבאה לוועדות יותר ממך".

שלמה קרעי: אז בדקתי, "שקוף" פרסמו את הנתונים: בין אפריל 2021 לפברואר 2022 את היית ב-95 דיוני ועדות.

יסמין פרידמן: נכנסתי רק ביוני, אז יש לך בעיה.

שלמה קרעי: ואני הייתי – אוקיי, אז חודשיים פחות.

שלמה קרעי: אני הייתי יותר מפי שניים ממך, ב-204 דיוני ועדות, אז כדאי שתשבי בצניעות, בשקט, ובפרט בארבעת החודשים - - -

יסמין פרידמן: אני צנועה, אתה זה שלא צנוע.

יוראי להב-הרצנו: לפני שאתה קורא לחברת כנסת - - -

שלמה קרעי: את זאת שאתגרת ואמרת: בשביל הספורט - - -

יוראי להב-הרצנו: לפני שאתה אומר לחברת כנסת לשבת בשקט, של נעליך מעל רגליך.

שלמה קרעי: את זאת שאמרת:

שלמה קרעי: בשביל הספורט בואו ונבדוק אם אתה היית - - -

יוראי להב-הרצנו: אל תגיד לחברות כנסת - - -

שלמה קרעי: אל תגיד לי מה להגיד.

יוראי להב-הרצנו: אל תגיד לחברת כנסת לשבת בשקט.

שלמה קרעי: אתה דיקטטור כמו היושב-ראש שלך.

שלמה קרעי: אני אגיד מה שבא לי להגיד.

שלמה קרעי: אתה רוצה – תעלה להגיב.

יוראי להב-הרצנו: לא, אתה לא תשפיל פה חברות כנסת.

שלמה קרעי: את נורבגית, ואת הולכת לבזבז כספי ציבור עם כל החברים הנורבגים שלך בארבעת החודשים הקרובים – מיליונים על גבי מיליונים, שחיתות, מינויים פוליטיים – אתם עושים הכול ולא רואים אף אחד בעיניים.

יוראי להב-הרצנו: תתבייש לך, שוביניסט שכמוך.

שלמה קרעי: אנחנו נשלח אתכם הביתה, ואני יודע שהחוק הזה כנראה לא יעבור, כי אתם חבורה שלא יודעת מה היא גאווה לאומית, לא יודעים מה זה להרים את הראש, אתם תמיד מרכינים את הראש.

שלמה קרעי: יאיר לפיד כורע ברך, נופל אפיים ארצה בפני אחמד טיבי כדי לקבל עוד שיתוף פעולה קטן.

צבי האוזר: תודה רבה.

שלמה קרעי: אנחנו נתקן את זה.

יוראי להב-הרצנו: שוביניסט וגזען.

יוראי להב-הרצנו: [הצעת חוק פ/3681/24; נספחות.

יוראי להב-הרצנו: ]

צבי האוזר: תודה רבה, אנחנו נעבור להצעת החוק הראשית.

צבי האוזר: עודכנתי כאן, במזכירות, שהייתה פה טעות, והסידור הזה איננו תקין, אל תראו בזה סוג של תקדים.

צבי האוזר: אני אומר את זה לפרוטוקול.

בצלאל סמוטריץ': להמשך ימיה של הכנסת הארוכה.

צבי האוזר: להמשך ימיה של הכנסת, בעזרת השם, כן, והכנסות שאחריה.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' יציג את הצעת חוק החלת הריבונות של מדינת ישראל בחבלי יהודה והשומרון, התשפ"ב–2022, ההצעה הראשית.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות עומדות לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': גברתי סגנית המזכיר, על הטעות – יש טעויות טובות.

בצלאל סמוטריץ': תראו, חברים, האמת היא שמאוד נגעה לליבי דאגתם הכנה של כמה חברים כאן בקואליציה בשבועות האחרונים למתיישבי יהודה ושומרון ולהמשך שליטתה של מדינת ישראל בחבלי המולדת יהודה ושומרון דרך איזו קונסטרוקציה רעועה של טלאי על טלאי, של תקנות שעת חירום.

בצלאל סמוטריץ': ראיתי את התחנונים ואת זעקות השבר ואת האחריות שדרשו מאיתנו לגלות, ואמרתי: תראו, חברים, בואו, אדוני היושב-ראש, אם זה באמת כל-כך חשוב לכם, אז אני מציע, בואו נלך לפתרון שהוא בוודאי יותר נכון, יותר אמיתי, יותר יעיל, יותר מוסרי, יותר צודק וודאי ובוודאי יותר ציוני ויותר אמיתי-ערכי.

בצלאל סמוטריץ': הפתרון הזה הוא נורא פשוט.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים, לפני בערך עשר שנים שתי נשים – נדיה מטר ויהודית קצובר, "נשים בירוק", קראו להן בזמנו – כשהן התחילו לדבר על הצורך להחיל את הריבונות הישראלית ביהודה ושומרון, זה באמת היה חזון נפרץ.

בצלאל סמוטריץ': הייתה איזו תחושה שזה משהו רחוק, אי שם מעבר להרי החושך.

בצלאל סמוטריץ': ברוך השם, שתי הנשים הללו גילו ולימדו את כולנו מה כוחה של נחישות, של התמדה.

בצלאל סמוטריץ': השאיפה, החתירה והדרישה להחלת הריבונות הישראלית בחבלי המולדת ביהודה ושומרון הלכה והתרחבה, הלכה וקנתה לה תומכים, ובמחנה הלאומי אני חושב שהיום היא דרישה טריוויאלית.

בצלאל סמוטריץ': חברי יואב קיש ואנוכי בכנסת העשרים, עסקנו בזה הרבה כראשי שדולת ארץ ישראל.

בצלאל סמוטריץ': למה הדרישה הזאת נהפכה פתאום לכל כך טריוויאלית וצודקת, ולכאורה מתבקשת ומחויבת המציאות?

בצלאל סמוטריץ': אז א.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי קודם – כי זה הדבר הנכון; כיוון שחיים שם מאות אלפי אזרחי מדינת ישראל, שווי חובות, כאלה שאוהבים את המדינה, מחויבים לה, נושאים בעול בכל התחומים: משלמים מיסים, משרתים בצבא, עושים מילואים, מתפרנסים, משלמים, אמרתי, מיסים, והם לא שווי זכויות.

בצלאל סמוטריץ': שלל הרבדים של החקיקה, שמתחילה מחקיקה מנדטורית וטורקית וירדנית וחקיקה צבאית, מייצרים פערים בלתי נסבלים בין הזכויות שמוקנות לאזרחי מדינת ישראל שחיים בתוככי מה שקרוי "ישראל הקטנה" לאותם אזרחים שחיים ביהודה ושומרון, לכן הדבר הזה טבעי ומתבקש.

בצלאל סמוטריץ': הוא טבעי ומתבקש עוד יותר, כמו שאמרתי קודם, כיוון שזה הדבר הנכון ציונית, יהודית, מוסרית.

בצלאל סמוטריץ': זו ארצנו.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב – וזו אולי הנקודה המשמעותית, אני אומר את זה גם לחבריי בשמאל, אולי למעט שוליים קיצוניים, סהרוריים – לכולם ברור שאנחנו כאן כדי להישאר, שההתיישבות הישראלית ביהודה ושומרון היא עובדה מוגמרת, בלתי הפיכה.

בצלאל סמוטריץ': כמובן, צריך להוריד את הכובע בפני חבריי, ובהם מוריי ורבותיי מייסדי ההתיישבות, ממשיכיה, מוביליה לאורך למעלה מארבעת העשורים האחרונים, שבמסירות גדולה, בנחישות גדולה, קבעו עובדות בשטח וביססו התיישבות גדולה, רם, משמעותית, חזקה.

רם בן ברק: אתה מתכוון - - -

בצלאל סמוטריץ': אין היום אדם אחד נורמלי – קודם כול, ודאי, זו בדיוק הנקודה.

בצלאל סמוטריץ': כן, ההתיישבות ביהודה ושומרון היא המשך מימוש החזון הציוני של תל חי ושל חניתה.

בצלאל סמוטריץ': אתה הרי יודע, רם, שמשפחתי מצד אימי הייתה מראשוני המתיישבים במטולה, ביסוד המעלה, בתל חי, בכפר אתא.

בצלאל סמוטריץ': עד היום.

רם בן ברק: לא באנו בתלונות - - - שמרנו על עצמנו.

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו ממשיכים את העשייה הציונית שאולי לחלקכם, לצערי – ואני אומר את זה בכאב – שלצערי, חלקכם קצת התעייפתם.

בצלאל סמוטריץ': כן, צריך להודות באמת.

בצלאל סמוטריץ': חלקכם, דור שני ושלישי לדורות מייסדי המדינה, קצת התעייפתם, אבל אנחנו ממשיכים.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שלמעט אולי שוליים סהרוריים ממש ממש, אין אף אדם שפוי שחושב שההתיישבות ביהודה ושומרון היא משהו הפיך.

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שכך, ומכיוון שזו ארצנו, ומכיוון שאנחנו כאן כדי להישאר – כפי שאמרתי, אנשים נורמליים מבינים שזה המצב, בין שהם אוהבים אותו ובין שלא, ומכיוון שזה הדבר הנכון ציונית, מוסרית ואזרחית ברמת זכויות אזרח, הצעד הנכון, חברי היושב-ראש צביקה האוזר, הוא סוף-סוף לקבל את ההחלטה להחיל את הריבונות הישראלית.

משה ארבל: אתה חושב שהוא יהיה בעד?

בצלאל סמוטריץ': תכף, אני אשאיר לו את הדקה האחרונה – להחיל את הריבונות הישראלית.

בצלאל סמוטריץ': והחוק הזה הוא הכי מינימליסטי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מחילים אותו על מרחבי ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': אתם מכירים את עמדתי: מדינת ישראל צריכה – ובעזרת השם, זה גם יקרה – היא תחיל את הריבונות הישראלית על כל מרחבי יהודה ושומרון, ותציב בפני ערביי הארץ הזו משני צידי הקו הירוק – ותשימו לב בקדנציה הזו כמה האמת הגדולה הזו התחדדה – אנחנו נציב בפניהם את אותן שלוש חלופות שיהושע בן-נון, המנהיג הראשון שהוביל אותנו בכיבוש הארץ – אגב, אז באמת כיבוש; היום שחררנו, לא כבשנו מאף אחד שזה היה שלו.

בצלאל סמוטריץ': אז באמת היו כאן שבעת עממים, ויהושע כובש, וכשהוא מגיע לפתחה של ארץ ישראל, אומרת הגמרא ומביא הרמב"ם, שלוש אגרות הוא שולח ליושבי הארץ: הרוצה להשלים – ישלים; הרוצה ללכת – ילך; הרוצה להילחם – יילחם.

בצלאל סמוטריץ': מי שרוצה להיזכר, ימצא את תוכנית ההכרעה שלי באינטרנט.

בצלאל סמוטריץ': הסברתי את הרציונל שלי בצורה מאוד ברורה ופשוטה גם משפטית וחוקתית, אבל עוד הרבה יותר מזה – פסיכולוגית, ביחס לתגובות אנושיות אפשריות למציאות עובדתית, כי אנחנו כאן, זה שלנו.

בצלאל סמוטריץ': נקודה.

בצלאל סמוטריץ': מי שרוצה להשלים עם זה ולחיות כאן תחת המדינה היהודית – אנחנו מכניסי האורחים הגדולים בעולם עוד מאז ימי אברהם אבינו.

בצלאל סמוטריץ': באף מדינה מסביב אין לערבים פרומיל ממה שיש להם כאן, לא ברווחה כלכלית, חברתית, תרבותית, העושר הגדול שזכינו להביא לארץ הזו אחרי אלפיים שנה שהיא חיכתה לנו בשיממונה, וגם לא ברמת זכויות וחירויות.

בצלאל סמוטריץ': מי שרוצה ללכת – זה בסדר; מי שלא מסוגל לקום בבוקר ולהבין שהוא חי תחת מדינה יהודית, והאנטישמיות, שנאת ישראל אצלו היא כל כך חזקה, מוזמן ללכת, לעשות רילוקיישן לאירופה – יש הרבה מדינות שזקוקות לידיים עובדות; ומי שרוצה להילחם, יילחם, יפגוש צבא נחוש שמסתכל עליו דרך כוונות ומחסל אותו במהירות.

בצלאל סמוטריץ': זה הפתרון האמיתי.

בצלאל סמוטריץ': לכן מדינת ישראל תחיל את ריבונותה שם בסוף על כל המרחבים ותציף את הברירות האלה, חברת הכנסת זועבי.

בצלאל סמוטריץ': תחליטי אם את רוצה לחיות בנצרת בתנאים שאת חיה בהם היום, במדינה יהודית, או ללכת לסוריה או למקומות אחרים או לאירופה או להילחם.

בצלאל סמוטריץ': ואז אני מבטיח: אנחנו, בעזרת השם ובנחישות ובאמונה גדולה בצדקת הדרך, יודעים לנצח מאוד מהר, אם רק נרצה.

בצלאל סמוטריץ': אבל הלכנו עכשיו, צביקה, למשהו יותר מינימליסטי, כי לא רציתי להעמיד אותך בדילמה מאוד גדולה.

בצלאל סמוטריץ': בסוף חברת לתומכי טרור, הלכת עם השמאל הקיצוני.

בצלאל סמוטריץ': אתה משול, עם גדעון וחבריך, לשישה לוחמים תקועים להם בעומק לבנון, שם בתוך חיזבאללה, ולא מצליחים לפלס את דרכם חזרה לשטח כוחותינו.

בצלאל סמוטריץ': לא יודע – האגו, היצרים, הכעסים, השנאה שלכם לביבי העבירה אתכם על דתכם ודעתכם, אז הנחתי בפניכם משהו נורא קטן ומינימליסטי, בערך שווה ערך לאותן תקנות.

בצלאל סמוטריץ': בואו נחיל את הריבונות הישראלית על מרחבי ההתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': כן, אני אומר, בשלב הראשון אני מוכן ללכת בשיטת הסלמי, עוד דונם ועוד עז.

בצלאל סמוטריץ': ככה אנחנו בונים את הארץ הזאת מאז ראשית ימי הציונות, ברוך השם.

בצלאל סמוטריץ': תאמין לי, לא צריך את תקנות שעת חירום.

בצלאל סמוטריץ': זה ייצור השוואת חקיקה, זה ייצור נורמליזציה של החיים של המתיישבים ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': זה כמובן יעביר מסר מאוד ברור גם לאויבים שלנו: חברים, לא תחלישו אותנו, לא תפגעו בנו.

בצלאל סמוטריץ': חבל על הזמן שלכם.

בצלאל סמוטריץ': כיוון שהטרור הוא רציונלי והוא נובע מתקווה להשיג באמצעותו הישגים, אין דבר שיגדע את התקווה יותר מזה, וממילא שימגר את הטרור, ובעיקר – יטפל במוטיבציות שמניעות אותו.

בצלאל סמוטריץ': חברים, זאת עובדה מוגמרת.

בצלאל סמוטריץ': נקודה.

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שאנחנו כבר אחרי פיזור הכנסת בקריאה טרומית, אני גם לא חושב שיש לכם מה להפסיד.

בצלאל סמוטריץ': תצביעו בעד, תצביעו פעם אחת, סוף-סוף, עם המצפון והמצפן, אם עוד נשאר לכם כזה – אני כבר לא בטוח אחרי השנה הזאת, אבל אם עוד נשאר איזה - - - קצת ריח של מצפון, של ערכים, של ציונות, של מה שאתם חושבים שהוא אמיתי ונכון למדינת ישראל ולתהליך התחייה הלאומי שלנו, אנחנו יכולים להעביר עכשיו את החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שזה יהיה רק דקלרטיבי, כי הכנסת מתפזרת, אבל גם לדקלרטיביות יש משמעות גדולה מאוד.

בצלאל סמוטריץ': והציבור – אם יהיו כאלה שירוצו ויצעקו שהם ימנים גדולים אבל יש להם בעיה עם ביבי, הציבור יראה מי ימני באמת ומי פייק ימין שמכר את דרכו ואת ערכיו בגלל כל מיני חשבונות אישיים.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בשם הממשלה תשיב השרה יפעת שאשא ביטון.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות עומדות לרשותך.

קריאה: - - -

יפעת שאשא ביטון: את מעליבה.

יפעת שאשא ביטון: את יודעת, גדעון, אני, זה הכול אותו דבר.

יפעת שאשא ביטון: מפלגת תקווה חדשה, מאוחדים אנחנו.

יפעת שאשא ביטון: קודם כול, אדוני היושב-ראש וחבריי חברי הכנסת, אני מבינה שלאופוזיציה קצת קשה עם ההצבעה חסרת האחריות שהייתה נגד חוק יהודה ושומרון, ולמעשה בעד ההתנתקות מיהודה ושומרון.

יפעת שאשא ביטון: על הרקע הזה, חבר הכנסת סמוטריץ', מגיעה הצעת ההטרלה הזו, נכון?

יפעת שאשא ביטון: על הרקע הזה מגיעה הצעת ההטרלה הזו.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו, בוא נחשוב ביחד, חבר הכנסת סמוּטריץ' - -

בצלאל סמוטריץ': סמוֹטריץ', בחולם.

יפעת שאשא ביטון: - - סמוֹטריץ', סמוֹטריץ'.

יפעת שאשא ביטון: למה, חבר הכנסת סמוֹטריץ', במשך 12 שנים בנימין נתניהו עם הליכוד לא העבירו את חוק ההתנתקות?

יפעת שאשא ביטון: בוא, תעזור לי.

יפעת שאשא ביטון: אולי יש משהו שאתה יודע, ואני לא יודעת.

משה ארבל: סמוטריץ' לא היה שם.

יפעת שאשא ביטון: אבל עובדה ש-12 שנים היו להם לעשות את זה והם לא עשו את זה.

יפעת שאשא ביטון: וכשהם היו צריכים, ביום הדין פה, להצביע על תקנות יו"ש, מה שהם עשו הרבה מאוד פעמים לפני כן –הם פתאום החליטו שהם שמים את האינטרס של בן אדם אחד ואת טובתו האישית לפני טובתם של האזרחים ביו"ש ובכלל, טובתם של אזרחי מדינת ישראל, כי אנחנו יודעים שחוק יו"ש משפיע על כל מה שקורה כאן במדינה.

יפעת שאשא ביטון: והינה לכם, האופוזיציה, מה באמת חשוב לה – מדינת ישראל או ההישרדות הפוליטית של בן אדם אחד?

יפעת שאשא ביטון: אני גם רוצה להזכיר לכם את ההתחייבות של ביבי לטראמפ להשעות את עניין הריבונות לכמה שנים על רקע הסכמי אברהם – מי ששכח, אז הינה לכם תזכורת.

יפעת שאשא ביטון: עצם הבאת ההצעה עכשיו, חבר הכנסת סמוטריץ', זה חוסר אחריות לאומית נוספת.

יפעת שאשא ביטון: זה ניסיון לפגוע בביקור של הנשיא ביידן במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: אבל אתה יודע בעיקר מה זה?

משה ארבל: - - -

יפעת שאשא ביטון: זה ניסיון לפגוע באינטליגנציה של אזרחי מדינת ישראל, שיודעים טוב מאוד מה היה כאן ב-12 שנות שלטון נתניהו ומה קורה כאן עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: כל מה שאמרנו לפני שנה – שיש כאן קבוצה שלמה של אנשים שהולכת אחרי אינטרס פוליטי צר של בן אדם אחד לפני טובת המדינה – נכון לצערנו גם בעת הזאת.

יפעת שאשא ביטון: לכן אני מבקשת מכולם להצביע נגד הצעת ההטרלה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת סמוטריץ', זכות התשובה.

צבי האוזר: אתה יכול לנסות לשכנע את הממשלה לשנות את עמדתה.

צבי האוזר: שלוש דקות עומדות לרשותך.

קריאות: - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, את מפריעה לחבר סיעתך לדבר.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות.

בצלאל סמוטריץ': גברתי, ואני מרשה לעצמי אפילו לומר חברתי, השרה, שרת החינוך.

בצלאל סמוטריץ': אני מבין שקשה לכם קצת בימים האלה עם האינטליגנציה של הציבור, מכיוון שהיא ממקמת אתכם אי שם מתחת לאחוז החסימה, אז זה קצת לא כל כך נעים.

יפעת שאשא ביטון: - - -

בצלאל סמוטריץ': קודם כול, אני חושב שהאופוזיציה הוכיחה כאן גם במהלך של התקנות שהיא מבינה מה טוב ונכון למדינת ישראל, ועובדה היא שזה הפיל את הממשלה הנוראה והאיומה שהקמתם עם השמאל הקיצוני ועם תומכי הטרור בגלל אותם השיקולים האישיים שאת, באיזו פסיכולוגיה של השלכה, מנסה להשליך על מישהו אחר.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת סמוטריץ', באיזו קואליציה - - -

בצלאל סמוטריץ': נכון, התעקשנו על זה, והמציאות מלמדת שהפלנו את הממשלה הרעה ביותר למדינת ישראל והרעה ביותר להתיישבות ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': ברוך השם, חברינו המתיישבים מבינים את זה, וגיבו אותנו בהחלטה במאה אחוז, והינה הממשלה הרעה הזאת נפלה ותוחלף, בעזרת השם, מהר מאוד, בזכות האינטליגנציה הציבורית הטובה מאוד - -

יפעת שאשא ביטון: לא, המשותפת - - -

בצלאל סמוטריץ': - - בממשלה יהודית, ציונית ולאומית, בעזרת השם.

בצלאל סמוטריץ': מי שנראה לי כרגע הולכת להצביע יחד עם המשותפת נגד ההצעה הזאת זו גברתי, זה לא אני.

בצלאל סמוטריץ': אני באמת לתומי חשבתי שאפשר לנסות לנהל דיון לגופו של עניין.

בצלאל סמוטריץ': הרי גם בחוק האזרחות הפלנו את החוק לראשונה כיוון שסברנו שהוא חוק רע, והתעקשנו על הצעה משופרת יותר.

בצלאל סמוטריץ': כי מה לעשות?

בצלאל סמוטריץ': כשקואליציה שנשענת על תומכי טרור ואין לה רוב להעביר חקיקה ציונית רוצה את זה, אז היא משלמת לאופוזיציה ומביאה הישגים יותר טובים לטובת מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': בחוק האזרחות טענו שאנחנו חסרי אחריות והוכחנו שאנחנו מבינים עניין, והצלחנו להביא חוק הרבה יותר טוב, ואגב – להפיל את האבן הראשונה בחומת הקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת זועבי אמרה שאז אצלה העסק התחיל להזדעזע, בחוק האזרחות.

בצלאל סמוטריץ': אז ברוך השם הזרעים, חברי שמחה רוטמן, נזרעו אז, והמהלך מושלם עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': הינה, העובדה היא שהממשלה הזאת סיימה את דרכה והולכים לבחירות.

בצלאל סמוטריץ': אני עדיין חושב שיש לכם הזדמנות קצת לתקן במשהו את החרפה שהמטתם, בעיקר על עצמכם.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אני אומר לך, יפעת, עוד דבר שבעיניי הוא יותר חשוב מזה: אתם עכשיו הולכים לבחירות.

בצלאל סמוטריץ': הרי באף סקר ובאף תרחיש אין לכם יכולת לקיים שתי הבטחות סותרות – לא לשבת עם נתניהו ולא לשבת עם המשותפת.

בצלאל סמוטריץ': אחרי הבחירות, או שלנו, בעזרת השם, יהיו למעלה מ-61 מנדטים ואנחנו נוביל את מדינת ישראל, או שנחזור למצב הקיים, ואז אתם תהיו על קרני הדילמה: או לשבת עם ביבי או לשבת עם המשותפת, כי אין 61 בשום תרחיש היום בלי המשותפת.

בצלאל סמוטריץ': אז אתם הולכים עכשיו לשקר במערכת הבחירות, מה שלא יהיה, כי אתם הרי תרוצו באולפנים – כמו בנט אז – ותתחייבו לא לשבת עם המשותפת ולא לשבת עם ביבי.

בצלאל סמוטריץ': או שתשקרו כל מערכת הבחירות ובסוף תשבו עם ביבי, או שתשקרו בכל מערכת הבחירות ובסוף תשבו עם המשותפת, אז אני לא כל כך מבין בשביל מה לגרור את המדינה לבחירות.

סמי אבו שחאדה: - - - כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: נגד, נגד - - -

בצלאל סמוטריץ': שבו עכשיו עם המשותפת, אין שום בעיה.

בצלאל סמוטריץ': אז אני רק מתנחם בזה אולי לא תצטרכו להפר את הבטחת הבחירות, מכיוון שלהערכתי רוב הסיכויים שלא תהיו כאן ולא תקבלו את ההזדמנות להפר את אחת ההבטחות הללו.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אם כן, בבקשה, חבר הכנסת קרעי, שלוש דקות.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שומע כאן את השרה יפעת שאשא ביטון קוראת להצעת חוק להחלת ריבונות על ארץ נחלת אבותינו, קוראת לה "הטרלה".

יפעת שאשא ביטון: - - -

שלמה קרעי: זאת גם הצעת חוק שלי, גברתי השרה.

שלמה קרעי: לא נורא.

שלמה קרעי: גם אם הדברים כואבים, תיאלצי לשבת ולהקשיב.

שלמה קרעי: אוי לאוזניים שכך שומעות, שאת קוראת לריבונות על ארץ ישראל "הטרלה".

שלמה קרעי: האם אבותייך, אבות אבותייך, שישבו בגלות ונפשם כמהה להגיע לציון, הם יודעים או ידעו שהצאצאית שלהם תבוא ותקרא לריבונות על ארץ ישראל "הטרלה"?

שלמה קרעי: לא רק שמחקת את התנ"ך מספרי הלימוד, את גם רוצה למחוק עכשיו חלקים ממפת ארץ ישראל.

שלמה קרעי: אם לא היית מוחקת את התנ"ך מספרי הלימוד אולי הייתה לך גאווה לאומית.

יפעת שאשא ביטון: מה אתה מקשקש?

יפעת שאשא ביטון: די עם השקרים.

יפעת שאשא ביטון: יש גם אמת בעולם הזה.

יפעת שאשא ביטון: יש גם אמת.

שלמה קרעי: האמת היא שאת ביטלת את הבגרות בתנ"ך, ואם לא היית מוחקת את התנ"ך מספרי הלימוד, אולי היית קוראת קצת על זה שעם ישראל כבש את ארץ ישראל וירש אותה בזכות היסטורית.

שלמה קרעי: אין לנו כאן שר בקהל, אדוני, אז תעצור את הזמן, אני מבקש.

צבי האוזר: אני רואה את יפעת שאשא ביטון בקהל.

קריאה: מאיר כהן.

שלמה קרעי: גם מאיר כהן הוא שר, הוא שר טוב, אפילו.

רם בן ברק: למה - - -

שלמה קרעי: גברתי השרה, אם לא היית מוחקת את התנ"ך מספרי הלימוד אולי היית שמה לב לשבוע הסמלי שאנחנו נמצאים בו היום, בין פרשת שלח לך, בין מוציאי דיבת הארץ רעה – אותה חבורה כאן שלא רוצה את ארץ ישראל, רוצה לחלוק אותה עם אויבינו ומבקשי נפשנו, מוציאים את דיבת הארץ רעה – לבין פרשת קורח, מחלוקת שאינה לשם שמיים.

שלמה קרעי: גם הרפורמים כנראה יודעים את זה, קריב.

רם בן ברק: - - -

גלעד קריב: קורח זה פשוט עניין של מנהיג מושחת שרצה עוד ועוד.

גלעד קריב: וגם בני קרח - - - אשתו של קרח - - -

שלמה קרעי: מחלוקת שאינה לשם שמיים אין סופה להתקיים.

שלמה קרעי: אתה יודע זה מה זה קיום?

שלמה קרעי: קיום זה שנה.

שלמה קרעי: מה שלא מחזיק מעמד שנה זה אומר שהוא לא התקיים.

גלעד קריב: - - -

שלמה קרעי: כלומר, הממשלה שלכם, שבאה וקמה – יחד עם השרה שאשא ביטון, יחד עם שר המשפטים, ששונא את נתניהו, ושונאים חצי מהעם – הם קמו במחלוקת שאינה לשם שמיים, ולכן אין לכם זכות קיום, ואתם הולכים הביתה.

שלמה קרעי: גם אתה, קריב, הולך הביתה.

גלעד קריב: - - - את המושחת הזה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת קריב, תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת החוק של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

צבי האוזר: מונחת בפנינו בקשה להצבעה שמית.

צבי האוזר: אבקש מסגנית מזכיר הכנסת בבקשה להתחיל לקרוא בשמות.

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת צבי האוזר – אינו משתתף בהצבעה צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה –

ראדה חסייסי: אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: אבקש לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא נטלו חלק בהצבעה.

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח חיים ביטון – בעד דוד ביטן – בעד מירב בן ארי – נגד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד בנימין גנץ – נגד משה גפני – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח מיקי לוי – נגד לימור מגן תלם – אינה נוכחת טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח אלון שוסטר – אינו נוכח יוסף שיין – נגד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: האם יש מבין חברי הכנסת מי שנוכח באולם ולא הצביע?

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד אמסלם – בעד אלי אבידר – נגד

צבי האוזר: אין עוד אף אחד?

צבי האוזר: אם כן, אני מכריז שההצבעה הסתיימה, ואני מבקש למנות את התוצאות.

דוד אמסלם: האוזר, אנחנו ממליצים לך לקרוא את בן חיים.

דוד אמסלם: לא הכול הרצל.

דוד אמסלם: אל תהיה לי מתנשא.

דוד אמסלם: קראתם את הרצל, ז'בוטינסקי.

צבי האוזר: אבות הציונות – תקרא, יש ספר טוב.

דוד אמסלם: אנחנו קוראים הכול, אל תדאג.

דוד אמסלם: אתה עכשיו - - -

צבי האוזר: בן ציון נתניהו.

צבי האוזר: תשאל את בנימין נתניהו, הוא מכיר את הספר הזה.

דוד אמסלם: דרך אגב, את זה קראנו כבר מזמן, אבל תקרא את של בן חיים גם.

צבי האוזר: אקרא.

דוד אמסלם: ד"ר בן חיים - - -

צבי האוזר: אקרא.

שלמה קרעי: עוד מעט יהיה לכם הרבה זמן לקרוא.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: בבית.

אורלי לוי אבקסיס: - - - יגיד לך מה זה - - -

צבי האוזר: אם כן, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 46 חברי כנסת, נגד – 52.

צבי האוזר: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת החוק המוצמדת, של חבר הכנסת שלמה קרעי.

צבי האוזר: גם כאן יש לנו בקשה להצבעה שמית.

צבי האוזר: אבקש להתחיל לקרוא בשמות חברי הכנסת.

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת צבי האוזר – אינו משתתף בהצבעה צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – נגד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה –

ראדה חסייסי: אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אבקש לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא השתתפו בהצבעה.

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ניר אורבך – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד משה גפני – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת שרן מרים השכל – אינה נוכחת מתן כהנא – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח מיקי לוי – נגד לימור מגן תלם – אינה נוכחת טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – נגד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: האם יש חבר כנסת כאן במליאה שטרם הצביע ומעוניין להצביע?

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת) גלית דיסטל אטבריאן – בעד יריב לוין – בעד אפרת רייטן מרום – נגד

צבי האוזר: עוד מישהו?

צבי האוזר: אם כן, אני מכריז על כך שסיימנו את ההצבעה.

צבי האוזר: אבקש למנות את הקולות.

צבי האוזר: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 46 חברי כנסת, נגד – 51.

צבי האוזר: אני קובע כי ההצעה לא עברה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/3077/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה – הצעת חוק זכאות לאבחון לקויות למידה לילדים ממשפחות מעוטות יכולת, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת יואב בן צור.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק המונחת לפניכם עוסקת בתיקון חברתי מהמעלה הראשונה, והיא צמצום פערים לימודיים והתנהגותיים בין ילדים.

מיכאל מלכיאלי: ינון, הרב שלך.

יואב בן צור: ינון, שלא יגידו שהחינוך שלי לא טוב.

קריאה: הליכודניקים האלה, תאמין לי - - -

יואב בן צור: המצב כיום הוא שכשילד או ילדה שהמוסד החינוכי או ההורים מבחינים בקושי שלו להגיע להישגים לימודיים, המוסד מיידע את ההורים על הבעיה, וההורים צריכים לפנות למאבחן לשם אפיון לקויות הלמידה שיש לילד ולתת כלים שיסייעו לילד להיות בשורה אחת עם חבריו לספסל הלימודים.

יואב בן צור: וכאן, רבותיי, הנקודה שבה נוצרים פערים בשוויון ההזדמנויות.

יואב בן צור: אני אסביר.

יואב בן צור: אם להורה הילד יש יכולת כלכלית, ההורים פונים למאבחן פרטי במימון מלא, שעלותו מעל 1,500 ש"ח, ואילו הורים אחרים, שגורלם הכלכלי פחות שפר עליהם, יתחילו תהליך של פרוצדורה ארוכה, יעברו דרך רופא המשפחה שיפנה לאבחון מסובסד באמצעות קופות החולים.

יואב בן צור: כמה מסובסד?

יואב בן צור: אני אתן לכם נתונים:

יואב בן צור: בקופות החולים זה כרוך בהשתתפות עצמית של בין 200 ל-1,200 ש"ח לאבחון רגיל או אבחון פסיכו-דידקטי.

יואב בן צור: אלה נתוני הבסיס.

יואב בן צור: אני לא נכנס לפערי המחירים בין הקופות, כי כל אחד ומערכת השיקולים שלו, לא זה העניין, אלא להמחיש את הסכומים שההורים נדרשים להוציא על אבחון.

יואב בן צור: וכעת, כאשר אנחנו יודעים את העלות הכספית והתהליך הארוך, ואנו יודעים שלפעמים מדובר במשפחות שיש אצלן כמה ילדים שזקוקים לאבחון, ולכן ההוצאה הכספית הזו יקרה למשפחה מעוטת יכולת, שזו מילה מכובסת למשפחה שצריכה לשלם שכר דירה ומזון וחשמל ומים יקרים.

יואב בן צור: למשפחה שכזאת אין ברירה.

יואב בן צור: הם חייבים לשלם מכספם לפי סדר עדיפויות קודם: מזון ודיור לפני חינוך מיטבי.

יואב בן צור: אין מה לעשות, אלה סדרי העדיפויות של כל אדם.

יואב בן צור: ולכן, היעדר מימון מלא מצד המדינה של השירות הזה לילדים ממשפחות מעוטות יכולת גורם לפערי מעמדות בין הילדים והסללה לעוני.

יואב בן צור: בכך נפגע שוויון ההזדמנויות בשוק עבודה לאותם אנשים.

יואב בן צור: כולנו חיים בתוך עמנו, ושומעים על הפרעות קשב וריכוז שלא אובחנו מחוסר יכולת כלכלית, ואותם ילדים צמחו לאנשים שקיבלו את המסלול הקשה יותר של החיים.

יואב בן צור: אלו עובדות שידועות לכל מי שעוסק בתחום.

יואב בן צור: כולנו יודעים – כל מי שיכול להרשות לעצמו כלכלית, יפנה לאבחון בשוק הפרטי במהירות, והילד הזה שיש להוריו קצת יותר כסף בבנק, יקבל הקלות לימודיות ומיומנויות למידה מותאמות שיאפשרו לו הישגים טובים יותר בלימודים, מה שינתב אותו בסופו של דבר לאותם מקומות לימוד טובים ולמקומות עבודה נחשקים בשכר גבוה; אלה שאין להם ימשיכו לשרת את אלו שיש להם, כי הם לא קיבלו בזמן הזדמנות שווה.

יואב בן צור: חבריי, אני רוצה לצטט בפניכם את סעיף 2 לחוק חינוך ממלכתי, שחוקק בשנת 1953, ואת אחת ממטרות החינוך הממלכתי.

משה ארבל: במחילה, כבוד הרב בן צור, רק לעדכן את היושב-ראש שאין שר תורן.

משה ארבל: ממשלה כל כך מנופחת וגדולה, אבל אין שר תורן.

חיים ביטון: אולי שהנורבגים ישמשו כשר תורן?

יואב בן צור: מי?

חיים ביטון: הנורבגים.

חיים ביטון: הנורבגים.

משה ארבל: מן הראוי לכבד את הכנסת ואת הדובר.

צבי האוזר: אפשר לקרוא לשר?

חיים ביטון: זה לא פחות חמור מאשר לדבר בטלפון במליאה, שאדוני - - -

יואב בן צור: אני רוצה לצטט.

צבי האוזר: אני מסכים איתך.

צבי האוזר: זה לא פחות חמור, ולדבר בטלפון, גם זה לא פחות חמור.

חיים ביטון: גם זה.

צבי האוזר: על זה אני מקווה שאתה מסכים איתי.

חיים ביטון: אבל תקפיד גם על זה.

צבי האוזר: אני אקפיד גם על זה וגם על זה, ואקווה שגם אתה תקפיד גם על זה וגם על זה.

חיים ביטון: אנחנו ממתינים לשר.

צבי האוזר: אנחנו ממתינים.

צבי האוזר: אבל אתה, נדמה לי, יכול להמשיך לדבר - - -

קריאות: לא, לא.

קריאות: איך אפשר בלי שר?

צבי האוזר: אני עצרתי את השעון.

צבי האוזר: אי-אפשר בלי שר.

חיים ביטון: אפילו שר נורבגי.

חיים ביטון: תעשה הפסקה.

חיים ביטון: תעשה הפסקה.

חיים ביטון: תן לי שר נורבגי.

חיים ביטון: תכריז על הפסקה קצרה.

חיים ביטון: לא קרה כלום.

יוסף טייב: נצא כולם להפסקת קפה.

קריאה: נתפשר על שר זוטר.

יואב בן צור: כנראה זה לא מספיק חשוב.

יואב בן צור: הילדים האלה לא מעניינים.

יואב בן צור: ממשלה עשירה ושבעה – הילדים לא מעניינים אותה.

יוסף טייב: יש להם שמיעה סלקטיבית.

חיים ביטון: לקויות למידה, למה זה צריך לעניין אותם?

יוסף טייב: בן צור, יש פה שמיעה סלקטיבית.

קריאה: נתפשר על שר תורן.

עיסאווי פריג': - - - כוס קפה.

צבי האוזר: בבקשה, השר פריג'.

קריאות: הו.

קריאות: הו.

צבי האוזר: אני מבקש להישאר.

צבי האוזר: בבקשה, להמשיך.

יואב בן צור: אולי במסגרת המשרד לשוויון אזורי יימצא התקציב לטובת אותם ילדים.

קריאות: - - -

יואב בן צור: אני רוצה לצטט את מה שהיה בסעיף 2 לחוק חינוך ממלכתי, שחוקק בשנת 1953, ואת אחת ממטרות החינוך הממלכתי: "לטפח מעורבות בחיי החברה הישראלית, נכונות לקבל תפקידים ולמלאם מתוך מסירות ואחריות, רצון לעזרה הדדית, תרומה לקהילה, התנדבות וחתירה לצדק חברתי במדינת ישראל".

יואב בן צור: ברוח זו התבטא השופט זילברג המנוח, מי שהיה ממלא מקום קבוע לנשיא בית המשפט העליון הרביעי, וככה אמר בבג"ץ 358 ברמן נ' שר הפנים: "כי בדמוקרטיה השלטון גופו עצמו, ובשרו של האזרח הוא.

יואב בן צור: השלטון מחויב לשרת את הציבור, להבטיח שלום וסדר ולספק שירותים חיוניים להגן על הכבוד והחירות של כל אזרח, לעשות צדק חברתי".

יואב בן צור: עד כאן דבריו.

יואב בן צור: מי שמפרש יפה את המושג צדק חברתי הוא השופט יצחק זמיר, שאמר בבג"ץ 164/97 קונטרם בע"מ נ' משרד האוצר: "לשיטתי, האדם הוא יותר מאשר אגד זכויות; הוא גם אגד של צרכים, נטיות ושאיפות.

יואב בן צור: לפיכך, יש לומר גם בנשימה אחת שתפקיד נוסף של המשטר הדמוקרטי הוא לקדם את רווחת האדם, כל אדם.

יואב בן צור: ועוד תפקיד הוא לעשות צדק חברתי, צדק לכול, צריך שאדם יהיה שבע כדי שיוכל ליהנות למעשה, ולא רק להלכה, מזכויות האדם.

יואב בן צור: זהו תפקיד משולב, ואין להטיל תפקיד זה על השלטון בלבד.

יואב בן צור: זהו, בראש ובראשונה, תפקיד של החברה".

יואב בן צור: אלו דבריו של השופט זמיר.

יואב בן צור: וכאן אני שואל אתכם: כיצד אנו כחברה דואגים שיהיה פה במדינה צדק חברתי?

יואב בן צור: כיצד אנו באים לקראת החלשים בחברה?

יואב בן צור: כיצד אנו תומכים בהם?

יואב בן צור: כיצד אנו דואגים שכל אדם יהיה שבע וייהנה היטב מזכויות האדם שלו בחברה?

יואב בן צור: הלוא אם אנחנו כחברה אזרחית מחויבים למצוינות אישית ומיצוי יכולת מכל ילד, הרי שאנו מחויבים לתת לכל ילד את האפשרות הזאת למיצוי יכולות לימודיות, גם למי שהוריו מעוטי יכולת כלכלית מספיקה, שהרי מי שיכול להרשות לעצמו ולילדיו, לא מחכה בתור, וילדיו מקבלים מה שנקרא "פור" על החברים שלהם בכיתה.

יואב בן צור: הדבר לא ראוי חינוכית ופוגע בנו חברתית.

יואב בן צור: זהו שירות בסיסי לילדים בעולם שבו שינויים גנטיים בתעשיית המזון ואורח החיים המודרני מייצרים הפרעות שונות שמחייבות אותנו לתת מענה לכך – לא במסגרת סבסוד חלקי, כי איננו יכולים להמשיך את העוול לאותם ילדים עניים; כי זוהי חובתנו, וזוהי גם זכותנו.

יואב בן צור: זוהי הוצאה ציבורית מהמוצדקות ביותר.

יואב בן צור: זוהי השקעה משתלמת שמחזירה את עצמה בעתיד, כי אומנם בשלב המיידי המדינה כביכול תממן את האבחונים הנדרשים בעלות כספית יקרה, אבל בעתיד הכלכלה הישראלית תיהנה מהפירות העתידיים, כי ילד שמקבל הזדמנות שווה להצליח בצעירותו, מתקדם בלימודיו ומפרנס בכבוד, הוא אדם שנותן לחברה פי כמה מאשר ילד שלא קיבל הזדמנות, ונזרק מהכיתה מבית הספר ומידרדר למצב סיכון, והחברה תיאלץ לטפל בו.

יואב בן צור: לקראת סיום דבריי אני מבקש לספר לכם סיפור ששמעתי ממנהל בית ספר לנוער בסיכון על נער שהגיע אליהם כחלק מחלופת מעצר, נער בן 15 עם נשמה גדולה, נער שעשה צרות גדולות בכל מקום שהגיע אליו עד שהגיע למצב לא פשוט, והוא נזקק לחלופת מעצר.

יואב בן צור: הנער הזה הגיע למקום מיוחד שמתאים לו, ובו אנשי צוות אחדים קלטו כי הנער לא יודע לקרוא כפי שאתם יודעים, ילד בן 15 שלא יודע לקרוא.

צבי האוזר: חבר הכנסת מלכיאלי, יש פה סיפור נוגע ללב.

יואב בן צור: הפירוש הוא שהוא מחפש תשומת לב בצורה אחרת כדי שירגישו אותו.

יואב בן צור: רק אחרי שאנשי הצוות הבינו שיש בעיה, הם מצאו פתרון לימודי ופיתחו לילד הזה מיומנות למידה אישית מותאמת, והילד הזה למד לקרוא, ולמד ללמוד, והוא סיים שם תעודת בגרות ומקצוע לחיים.

יואב בן צור: כיום הנער הזה הוא אזרח מן השורה.

יואב בן צור: אם רק היה מי שמאפשר לילד הזה לעשות אבחון בגיל צעיר יותר, היו נחסכות מן הילד הזה צרות רבות שעשה להוריו ולסביבתו רק כי סבל מהפרעת קשב שלא טופלה, כי לא הייתה להוריו יכולת כספית.

יואב בן צור: רבותיי, זה התיקון החברתי הנדרש כיום.

יואב בן צור: זוהי חובתנו כלפי אותם ילדים, כלפי העתיד שלנו.

יואב בן צור: כל מי שמאמין באמת בשינוי במציאות החברתית בישראל, מוכרח לתמוך בכך.

יואב בן צור: אני קורא לכם לתמוך בהצעתי, שהיא חוצה מפלגות ומגזרים, כי היא לטובת הילדים של כולנו: ימין ושמאל, דתיים וחילונים, יהודים ושאינם יהודים.

יואב בן צור: חובתנו לתת לכל ילד הזדמנות שווה, גם אם הוא נולד להורים חלשים כלכלית.

יואב בן צור: תתעלו מעל שיקול פוליטי, תתמכו בילדים, והלוואי שהממשלה הזאת לפחות תסיים את ימיה בחוק חברתי כל-כך טוב.

יואב בן צור: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: להצעה הזאת מוצמדת הצעה דומה, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

צבי האוזר: עד שהיא תעלה, יש לנו הודעה מטעם מזכירות הכנסת.

צבי האוזר: בבקשה.

ראדה חסייסי: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 34), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הטיפול הרפואי, התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת עידית סילמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 40) (אחים שכולים), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

ראדה חסייסי: עוד הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אופיר כץ, יעל רון בן משה, אורי מקלב ויעקב מרגי בנושא: מחסור חמור ברדיולוגים.

ראדה חסייסי: כמו כן הונחו מסקנות ועדת ביטחון הפנים בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת משה ארבל, אורית מלכה סטרוק ושלמה קרעי בנושא: הפשרת כספים לרשויות מקומיות ערביות, בניגוד להמלצות דוח ועדת הירש.

ראדה חסייסי: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/ 1564/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: נמשיך בסדר-היום.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: חבריי חברי הכנסת, צודק חברי חברי הכנסת בן צור – זאת אחת מהצעות החוק החשובות ביותר, שלא רק שבאות למנוע עיוות חברתי, עיוות אנושי, יכולת של ניצול פוטנציאל של ילדים, שיכולים לתרום לחברה, לסביבה שלהם, למשפחה שלהם, לעיר שלהם, אבל בהחלט גם למדינה.

אורלי לוי אבקסיס: אותו ילד קטן שלא אובחן בזמן, שלא קיבל את ארגז הכלים המותאם לו כדי למצות את הפוטנציאל שלו, עלול לא רק להיות מוסלל לשוליים של החברה הישראלית, אלא עלול לעלות הרבה מאוד כסף.

אורלי לוי אבקסיס: תסלחו לי על הנושא הכלכלי, אבל על כל שקל שאנחנו נחסוך ממנו נצטרך להוציא עליו הרבה מאוד בהמשך הדרך, אם הוא לא ימצא את עצמו בחברה כמועיל וכמסייע.

אורלי לוי אבקסיס: הרי בסוף, הילדים האלה עם הפוטנציאל ועם היכולות ימצאו מקום אחר או נתיבים אחרים להוציא שם את היכולות שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: חלילה וחס, לא מעט פעמים אנחנו יודעים שבסוף זה קורה בשוליים של החברה – הופכים להיות עם התנהגויות עברייניות כאלה ואחרות – ואת זה אנחנו רוצים למנוע, גם ברמה האנושית הבסיסית ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: ההשקעה הזאת היא פרומיל ממה שהמדינה יכולה להוציא מאותו ילד, כי אחר כך, במקום להיות זה שמרוקן את ארגז המיסים שלה, הוא יהיה זה שתורם למילוי אותו ארגז מיסים, שרק אחר כך החברה כולה נשענת עליו ונהנית ממנו.

אורלי לוי אבקסיס: אז רק כדי שאנשים יבינו, בכל שכבת גיל במערכת החינוך יש לצערי הרב בערך כ-40,000 ילדים שחיים מתחת לקו העוני.

אורלי לוי אבקסיס: בין 10% ל-15% מהם זקוקים לאבחונים.

אורלי לוי אבקסיס: אלה ילדים שבצורה כזאת או אחרת יש להם לקות, שמתבטאת בקשת של נושאים.

אורלי לוי אבקסיס: לעיתים הלקות חריפה מאוד ולעיתים היא צריכה הכוונה קטנה, אבל עקב המצוקה הכלכלית ובשל עלותם הגבוהה מדי של האבחונים הללו – שלפעמים מגיעים לאלפי שקלים, בעיקר אם אנחנו צריכים לא רק את האבחון הדידקטי אלא את הפסיכו-דידקטי – אז אנחנו מגלים שאבחונים כאלה יכולים להגיע ל-3,000, 3,500 שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו יעלו פה מהממשלה ויגידו שיש חלק בהכרה וחלק בסבסוד וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד להם משהו – נעמה, תקשיבי: בקופות התור לאבחונים האלה יכול לקחת גם שנה שלמה.

אורלי לוי אבקסיס: אותו ילד, לא רק שהוא מפספס, אלא בסוף, בגלל המצב הכלכלי של ההורים שלו, הוא נמנע מלמצות את הזכויות הלימודיות שלו.

אורלי לוי אבקסיס: הדבר הזה שאנחנו מדברים עליו כל הזמן, החינוך השוויוני – לא רק חינוך שוויוני פורמלי, אלא מהותי – זה בעצם להתאים את החליפה לילד.

אורלי לוי אבקסיס: אז לא רק שהוא לא זוכה לה, הוא נזרק בשוליים והוא גם הופך להיות – אותו ילד הרבה פעמים, איך אמרת, מחפש תשומת לב, אז הוא עושה קצת רעש.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא מוצא את עצמו בכיתה, ואז הוא משתעמם, אז הוא מוצא כל מיני גירויים אחרים, או אפילו קולות רקע.

אורלי לוי אבקסיס: הבת שלי עם הפרעת קשב וריכוז.

אורלי לוי אבקסיס: מפריע לה החידוד של העיפרון בכיתה.

אורלי לוי אבקסיס: דבר כזה היה מוציא באותה מדעתה.

אורלי לוי אבקסיס: לעיתים אתה מגלה שעם אבחון נכון ועם טיפול נכון, בין שזה תרופתי ובין שזה טיפול התנהגותי, הילד הזה פתאום מגלה את עצמו ופתאום מרקיע שחקים והופך להיות מאואטסיידר להיות מוביל.

אורלי לוי אבקסיס: המוביליות החברתית פה תלויה הרבה מאוד באיך הילד יכול להוציא את הפוטנציאל שלו.

צבי האוזר: לסיכום.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני באמת באה ומבקשת מכם, חברי הכנסת:

אורלי לוי אבקסיס: בואו נשים רגע בצד את הקואליציה ואת האופוזיציה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם תגלו שלפי מחקרים – אנחנו יודעים משנת 2018 ואילך, ממחלקת המחקר של הכנסת - -

צבי האוזר: משפט סיכום.

אורלי לוי אבקסיס: סיכום רק כדי להראות את האבסורד.

אורלי לוי אבקסיס: - - ביישובים שבהם המצב הסוציו-אקונומי גבוה, רמת הילדים המאובחנים כל כך גבוהה, הרבה מעבר ליחס הממוצע הארצי.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתה מסתכל על זה אתה מבין שהכסף קונה אבחונים, והאבחונים האלה קונים הטבות בבחינות.

אורלי לוי אבקסיס: זה לאוכלוסיות חזקות - -

צבי האוזר: משפט סיכום.

אורלי לוי אבקסיס: - - שיכולות לתת שיעורים פרטיים, שיכולות לתת להם את היכולות גם להתקדם הלאה.

צבי האוזר: את חורגת כבר מעבר ל-30% מהזמן.

אורלי לוי אבקסיס: פה אנחנו מדברים על הדבר הצודק ביותר, האנושי ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: ההזדמנות האמיתית – מיכאל, מי כמוך יודע – לקחת את הילדים האלה מהמסלול הבעייתי ולהחזיר אותם לנתיב הראשי ולהגיד להם: אנחנו לא רק מאמינים בכם – אתם תקבלו את כל הכלים כדי שזה יקרה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעות.

צבי האוזר: גם כאן יש הצבעה – סליחה, תשובת הממשלה, מתנצל.

צבי האוזר: ישיב מטעם הממשלה סגן שרת החינוך מאיר יצחק הלוי.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות.

מאיר יצחק הלוי: נכבדי היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, חברי ואהובי יואב, חברת הכנסת אורלי – חברים כולם – הצעת החוק נדונה בוועדת השרים לענייני חקיקה בישיבתה מיום 19 ביוני 2022.

מאיר יצחק הלוי: החלטת ועדת השרים הייתה לדחות את המשך הדיון בהצעה לשלושה חודשים.

מאיר יצחק הלוי: זו הייתה ההחלטה.

מאיר יצחק הלוי: יכול להיות שכבר צפו את פני העתיד.

מאיר יצחק הלוי: כיוון שכך, ובהתאם לסעיף 66ה' לתקנון הממשלה, הצעות חוק פרטיות שיובאו לדיון במליאת הכנסת בטרם קבעה לגביהן ועדת השרים עמדה כנדרש, תהיה עמדת הממשלה להתנגד להן.

מאיר יצחק הלוי: עד כאן אמרתי - - -

משה ארבל: - - -

מאיר יצחק הלוי: תן לי רגע, משה.

מאיר יצחק הלוי: חבר הכנסת ארבל, תן לי, בבקשה.

משה ארבל: מה יעשו העניים בשלושת החודשים האלה?

מאיר יצחק הלוי: תאמין לי.

מאיר יצחק הלוי: כשאתה מדבר על עניים ואתה מדבר איתי, תן לי הזדמנות לפרוס בפניך את משך חיי שבו עסקתי רק בעניינים הללו, האמן לי.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר יותר מזה – מדובר בנושא שהוא מוכר לי היטב מתפקידיי הקודמים.

מאיר יצחק הלוי: מי כמוני יודע ומי כמוך יודע, יואב, כמה שנים אנחנו עוסקים בסוגיה.

מאיר יצחק הלוי: אבל מסתבר שגם לזעקה הזו היו אוזניים קשובות, ותכף תשמעו את אמירת המשרד, ואמירת המשרד מלמדת שגם המשרד קשוב.

מאיר יצחק הלוי: אולי לא נצא עם כל תאוותנו בידנו – אנחנו נמצאים בתוך תהליך שתכף נתייחס אליו – אבל בהחלט יש רגישות.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד עוד משפט אחד מחוץ לדברים הכתובים.

מאיר יצחק הלוי: בתקציב המשרד הועברו 300 מיליון שקלים, שלא היו בעבר, לטובת שוויון הזדמנויות לילדים שצריכים סיוע בנושא כספי.

מאיר יצחק הלוי: כאשר אציג את הרפורמה של החינוך המעצים, של החינוך הבלתי-פורמלי, אין לי ספק, אורלי, שאת תהיי ראשונת התומכים, כי הוא בהחלט פונה לכיוונים הללו.

מאיר יצחק הלוי: אני אתייחס עכשיו לגופה של תשובה, ברשותכם.

מאיר יצחק הלוי: לגופו של עניין, הצעת החוק מפנה להגדרות הקבועות כיום בחוק זכויות התלמידים עם לקויות למידה במוסדות על-תיכוניים – חשוב שאקריא את מה שנאמר פה – התשס"ח–2008, אשר כלל אינו חל על מערכת החינוך עד סיום כיתה י"ב.

מאיר יצחק הלוי: חשוב שתדע את זה.

מאיר יצחק הלוי: ההגדרות מופיעות בחוק זה מתייחסות לאבחונים - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה?

אורלי לוי אבקסיס: מה?

אורלי לוי אבקסיס: לא הבנתי.

מאיר יצחק הלוי: אני חוזר עוד פעם, אני חוזר על מה שנאמר:

מאיר יצחק הלוי: הצעת החוק מפנה להגדרות הקבועות כיום בחוק זכויות תלמידים עם לקויות למידה, עם לקות למידה במוסדות על-תיכוניים – שמעת, אורלי?

מאיר יצחק הלוי: כן – אשר כלל אינן חלות על מערכת החינוך עד סיום כיתה י"ב.

מאיר יצחק הלוי: שווה לבדוק את זה, יואב.

מאיר יצחק הלוי: ההגדרות המופיעות בחוק זה מתייחסות לאבחונים המבוצעים במוסדות על-תיכוניים, ואינם מתאימים לדרישות הייחודיות לאבחון תלמידים במערכת החינוך, ובפרט בבתי הספר היסודיים.

מאיר יצחק הלוי: כמו כן, הותקנו תקנות מכוח החוק אשר קובעות מיהו – טרם הותקנו תקנות מכוח החוק אשר קובעות מיהו מאבחן מוכר ומהו אבחון מוכר.

יואב בן צור: - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - מה שאתה אומר - - - שבעלי היכולת - - -

מאיר יצחק הלוי: שנייה, לא, לא.

מאיר יצחק הלוי: אם תקשיבו עד הסוף תקבלו תשובה מלאה.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו לא מראים את חצי הדרך.

מאיר יצחק הלוי: בנוסף, הצעת החוק אינה כוללת התייחסות לגיל התלמידים הזכאים לאבחון, שכן ידוע, אורלי, כי יש משמעות - -

יואב בן צור: - - -

מאיר יצחק הלוי: בוודאי, יואב, אתה מכיר את זה מעברך כמחנך.

מאיר יצחק הלוי: - - כי יש משמעות להבדלים בין קבוצות הגיל השונות באשר לנחיצות האבחונים עבורם.

מאיר יצחק הלוי: יתר על כן - -

אורלי לוי אבקסיס: רגע - - - יש טעות.

מאיר יצחק הלוי: - - על פי המלצת – דקה, דקה.

מאיר יצחק הלוי: אני אסיים ואני אהיה פתוח לשאלות, ברשותך.

מאיר יצחק הלוי: יתר על כן, על פי המלצת גורמי המקצוע במשרד, במקרים שבהם נדרש אבחון, יתבצע תחילה אבחון דידקטי, וזאת בניגוד לנאמר בהצעת החוק שלפניכם.

צבי האוזר: חבר הכנסת ביטון, יש פה דיון חשוב.

צבי האוזר: אני מבקש.

צבי האוזר: אז אם אתה בטלפון – שם.

מיכאל ביטון: אני מצטער - - - לשאלות.

מיכאל ביטון: לא נתת לי לדבר.

מיכאל ביטון: קראו בשמי - - -

צבי האוזר: אז או שם, או – אני מבקש לעצור.

צבי האוזר: חבר הכנסת ביטון.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: בבקשה, תמשיך.

מאיר יצחק הלוי: חשוב לציין כי כבר כיום - - אורלי, יואב.

צבי האוזר: חבר הכנסת קיש.

מאיר יצחק הלוי: - - מוקצב מדי שנה סכום למימון מלא של אבחונים לתלמידי כיתות ח'–י' ממשפחות מעוטות יכולת, קורה הלכה למעשה, כשקיים חשד ללקויות למידה, וזאת באמצעות ועדות שהוקמו בכל מחוז של משרד החינוך.

מאיר יצחק הלוי: רוצה לומר שהזעקה נשמעת, ויש תהליך שהוא תהליך מתגלגל, ואני מאוד מקווה שעוד נשלים אותו.

מאיר יצחק הלוי: משרד החינוך מקצה מדי שנה בין 1,000 ל-2,000 מלגות אבחון לתלמידים מאוכלוסייה מעוטת יכולת על מנת להתגבר על היעדר השוויוניות, בכפוף לקיומו של תקציב.

מאיר יצחק הלוי: זאת אומרת, יש כאן בהחלט הבנה לאמירות שלכם.

מאיר יצחק הלוי: אמרתי: יש כאן אוזניים קשובות, אבל יש כאן הליך שהוא הליך מודרג.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, זו סוגיה מאוד מורכבת.

מאיר יצחק הלוי: מאוד מורכבת.

מאיר יצחק הלוי: באשר לתלמידי בתי הספר היסודיים וחטיבות הביניים, ניתן לקיים – תקשיבו לזה, בבקשה –בעבורם אבחונים על ידי השפ"ח – השירות הפסיכולוגי הייעוצי חינוכי הרשותי, ללא השתתפות כספית מטעם הורי התלמידים.

מאיר יצחק הלוי: ניתן לעשות זאת.

מאיר יצחק הלוי: אני יכול לספר לכם שבעיר אחת שאני מכיר היטב זה נעשה.

מאיר יצחק הלוי: אני יכול להניח שהיום – כשאני מכיר את רגישותם של ראשי הרשויות, ויש לנו 250 ראשי רשויות – אני יכול להגיד כמעט בוודאות מלאה שהם קשובים ורגישים.

מאיר יצחק הלוי: משרד החינוך משקיע כיום את מרב המאמצים – זה גם התייחס לחוק שלכם, הרב יואב בן צור – לאתר תלמידים מתקשים ולצמצם פערים.

מאיר יצחק הלוי: הרי אנחנו יודעים להגיד שהאבחון הוא השלב המשמעותי ביותר בתוך הליך הטיפול.

מאיר יצחק הלוי: במסגרת זו אף הקצה המשרד לאחרונה – תקשיבי, אורלי – כ-8 מיליון שקלים להרחבת יישום התוכנית ללקויות ללמידה.

מאיר יצחק הלוי: רוצה לומר שיש כאן עוד אירוע שמלמד על האוזן הקשובה והרגישה, מן הסתם, המחויבת מציאות.

מאיר יצחק הלוי: אף אחד לא עושה פה מערופים, אף אחד לא עושה טובות.

מאיר יצחק הלוי: צריך לבצע זאת.

מאיר יצחק הלוי: זוהי תוכנית מערכתית כוללנית המתייחסת לתהליכי איתור, התערבות וטיפול בתלמידים עם לקויות למידה והפרעות קשב לצד הקניית כלים ומיומנויות לצוותי החינוך.

מאיר יצחק הלוי: כיום – וגם את זה כדאי שנשמע, יואב, ואם את שואלת, אורלי, זה אחד האתגרים היותר-גדולים; כסף אפשר להביא, האמינו לי, אבל יש כאן אתגר יותר משמעותי, וכדאי שנקשיב לו.

מאיר יצחק הלוי: זה חלק מהזעקות שלנו בימים הללו.

מאיר יצחק הלוי: כיום ניצב המשרד בפני קושי משמעותי באיתור וגיוס מאבחנים מקצועיים ואיכותיים.

מאיר יצחק הלוי: קושי זה, לצערנו הגדול, צפוי להתעצם לנוכח הגדלת היקף האבחונים שיידרשו כאמור לפי הצעת החוק.

מאיר יצחק הלוי: זאת אומרת, יש כאן הצעת חוק שמאתגרת מאוד, ולכן אני חושב שצריך ללכת ולתת למשרד להמשיך לעבוד בצורה מודרגת, כי המשרד בהחלט מבין את גודל האתגר.

מאיר יצחק הלוי: נציין כי הצעת החוק כפי שהוגשה כרוכה בתוספת תקציבית המוערכת על ידי גורמי המקצוע במשהו בסדר גודל של כ-25 מיליון שקלים לבסיס התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: ממש - - -

מאיר יצחק הלוי: לאור הדברים האמורים, אני רוצה לסכם ולומר – ואחרי זה כמובן אני ממליץ לחברי הכנסת שהציעו את ההצעה להצטרף לעמדת הממשלה ולהתנגד להצעה מהטעמים שכבר מנינו – אני רוצה לומר את הדברים שלדעתי הם אמירות הליבה.

מאיר יצחק הלוי: אמירה אחת: יש משרד שקשוב לעניין של איתור.

מיכאל מלכיאלי: יצחק, חבר הכנסת, להתנגד לרב בן צור – קשה לי לשמוע אותך אומר את זה.

מיכאל מלכיאלי: זה לא מסתדר לי, כאילו מה?

ינון אזולאי: הוא שואל אם אתה מתנגד לרב בן צור.

ינון אזולאי: יכול להיות דבר כזה?

מיכאל מלכיאלי: לא יכול להיות.

מאיר יצחק הלוי: האמת, אתה לא מבין מה אתה מעלה עכשיו.

מאיר יצחק הלוי: אתה יודע שיש לי מלוא ההערכה - - -

מיכאל מלכיאלי: לא, לא עושים דבר כזה.

ינון אזולאי: אני, בשביל הכבוד, לא הייתי עולה להתנגד.

ינון אזולאי: אתה מדבר עשר דקות.

מיכאל מלכיאלי: - - - התחמקה מלהגיד את זה.

מיכאל מלכיאלי: יש כאן 40 שרים, לא העזו לומר את זה.

מאיר יצחק הלוי: - - יושב כאן מנטור של הרבה מאוד אנשים, כולל של עבדכם הנאמן, כך שאני אומר את זה באהבה גדולה, ולא רק משום שאנחנו נמצאים באותו שושלת ובאותו עץ.

מאיר יצחק הלוי: אבל בהחלט ראוי.

מאיר יצחק הלוי: ולכן אני אומר במילת הכבוד ובמילת החסד גם לך וגם לך אורלי – ואני בדקתי את זה לפני שבאתי להשיב - -

מיכאל מלכיאלי: אה, חלאס, חלאס, לנו אמרו שמשפחה לפני הכול.

מאיר יצחק הלוי: - - שהמשרד קשוב לאתגר הנכון והצודק.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד, אורלי והרב יואב, שנעשות פעולות, כפי שציינתי.

מאיר יצחק הלוי: אתם שואלים: האם סיימנו את החלק?

מאיר יצחק הלוי: התשובה היא לא.

מאיר יצחק הלוי: האם המשרד מתכוון להמשיך ולטפל טוב באירוע?

מאיר יצחק הלוי: התשובה היא כן.

מאיר יצחק הלוי: כל זמן שאני יושב במשרד – אני לא יודע מה המשך – אז היו סמוכים ובטוחים שהנושאים שקשורים לאוכלוסיות שזקוקות להתייחסות נוספת, אחרת, חריגה, משום האתגרים שלהם, תיפולנה לאוזניים קשובות.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: משפט לסיכום.

צבי האוזר: משפט לסיכום.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד משפט לסיכום.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב, הרב יואב, אני אומר לך, צריך להמשיך ללוות את הנושא ביחד עם המשרד.

מאיר יצחק הלוי: אין צורך, כפי שאמרת, לחלק את זה, לפלג את זה.

מאיר יצחק הלוי: כולם מבינים את הצורך לטפל בילדים הללו.

מאיר יצחק הלוי: גם המשרד קשוב, ולכן אני מציע שנדחה את הנושא, כפי שוועדת השרים החליטה, בשלושה חודשים, ונדון בו בהמשך.

מאיר יצחק הלוי: אני מאוד מודה לכם.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

קריאות: - - - לא, הוא רוצה להתנגד.

משה גפני: אבל מה יעשו העניים שלושה חודשים?

משה גפני: מה יעשו הילדים העניים?

קריאות: - - -

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת בן צור, שלוש דקות לרשותך לשכנע אולי את הממשלה לשנות את דעתה.

צבי האוזר: בבקשה.

יואב בן צור: ידידי ומחמדי סגן שר החינוך, ידידי מאיר, ידידי ומחמדי סגן שר החינוך, שאר בשרי, שמעתי את דבריך בקשב רב, ואני רוצה לומר לך שדיברת דברים של טעם.

יואב בן צור: ברגע שאמרת גם את העלות של החוק – 25 מיליון שקלים – זה שני גרוש וחצי בממשלה הזאת, שנותנת מאות מיליונים להצבעה אחת, שנותנת עשרות מיליארדים, עשרות מיליארדים, שאנחנו לא יודעים לאן הם הולכים בכלל ולאילו מטרות.

יואב בן צור: אם הכול כל כך יפה, אז מה בדיוק מפריע החוק הזה לממשלה?

יואב בן צור: מה יפריע לה אם החוק הזה יעבור, אם הוא כזה חוק זול?

יואב בן צור: אם הוא כזה חוק חשוב – וגם אתה אומר שהוא חשוב, וכולם מבינים שהוא חשוב – אז למה?

יואב בן צור: למה עכשיו להתנגד?

יואב בן צור: שלושה חודשים, באמת, פתרון פנטסטי.

יואב בן צור: שלושה חודשים.

יואב בן צור: תבואו עוד שלושה חודשים ואנחנו נתנגד לחוק כל כך טוב.

יואב בן צור: האצבע של מי שילחץ נגד תרעד, תרעד.

יואב בן צור: אוי ואבוי, זה גורלם של ילדים.

יואב בן צור: אלו נפשות, אלו נשמות, זה משפחות שיוכרו בדרך אחרת.

יואב בן צור: מה מפריע החוק הזה, שבמשרד החינוך עתיר התקציבים, עתיר התקציבים, 25 מיליון שקלים – ואני לא יודע אם זה 25 מיליון שקלים, כי לא כולם מנצלים את הזכות הזאת, לא כולם מצליחים להגיע, אבל לאלה שרוצים להגיע ואין להם, אין להם את ה-1,500 שקלים, או כמו שאמרה חברת הכנסת אורלי, אין להם את ה-3,500 שקלים לפסיכו-דידקטי.

משה גפני: הרב בן צור, אנחנו הבנו את מה שאתה אומר, אנחנו רוצים להצביע.

יואב בן צור: אני מודה לך, אדוני הרב גפני.

יואב בן צור: אני לא כל יום מדבר ככה בסערת רגשות.

יואב בן צור: תן לי לפרוק את זה, בבקשה.

יואב בן צור: אני מודה לך מאוד שאתה תומך בי.

יואב בן צור: אני פשוט מדבר מתוך כאב לב, כאיש שביסודו ובמקורו מחנך, כאיש שניהל מערכת רשת חינוך גדולה של 60,000 תלמידים.

יואב בן צור: אני אומר לכם שאלו בעיות שאנחנו נתקלים בהן יום-יום.

יואב בן צור: אנחנו רואים שכשמטפלים בבעיות האלה איזה תוצאות, איזה דברים יוצאים מן הכלל יוצאים בסופם של דברים מאותם תלמידים שהצליחו לקבל את האבחון הזה.

יואב בן צור: אני קורא לכם, חבריי מהקואליציה והאופוזיציה: בבקשה, רגע לפני שיורד המסך, רגע לפני שאתם מסיימים, בואו ותעשו מעשה טוב אחד למען ילדי ישראל.

צבי האוזר: אם כן, אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: מכיוון שאין לנו בקשה להצבעה שמית, אני אעבור להצבעה אלקטרונית.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 27

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: אם כן, בעד – 27 חברי כנסת, נגד – אחד, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק לאבחון לקויות למידה לילדים ממשפחות מעוטות יכולות, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת יואב בן צור, עברה בקריאה הטרומית, והמשך הדיונים יהיה בוועדת החינוך, תרבות - - -

קריאה: כספים.

צבי האוזר: כספים – אם כן, היא תעבור לוועדת הכנסת לקביעת ועדה שבה ימשיכו הדיונים.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת החוק המוצמדת, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: גם כאן ההצבעה אלקטרונית.

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 29 חברי כנסת, מתנגד אחד, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שגם הצעת החוק של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס עברה בקריאה הטרומית, וגם המשך הדיון בה יעבור לוועדת הכנסת לקביעה.

קריאה: - - -

צבי האוזר: לא משנה, זה מוצמד, אז ועדת הכנסת היא שתקבע.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/3364/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה בסדר-היום – הצעת חוק האקלים, התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת גילה גמליאל.

צבי האוזר: בבקשה, חברת הכנסת גמליאל, עשר דקות לרשותך.

משה גפני: גילה, לא להשתמש בעשר דקות.

משה גפני: יותר חשוב להצביע.

גילה גמליאל: הבנתי, אין בעיה.

גילה גמליאל: חוק האקלים שהצגנו מציב את מדינת ישראל בשורה אחת עם המדינות המתקדמות בעולם.

גילה גמליאל: בחוק הזה יש יעדים שאפתניים של מניעה וצמצום של פליטות גזי חממה, יחד עם קידום ההיערכות להשפעות של משבר האקלים.

גילה גמליאל: זהו חוק שמדינת ישראל הייתה צריכה להעביר מזמן, ואנחנו הבאנו אותו כאן לראשונה השנה.

גילה גמליאל: אנחנו נמצאים בנקודת אל-חזור.

גילה גמליאל: ישראל חייבת להיערך למשבר האקלים עם חוק שמוביל אותנו אל עבר היעד השאפתני של אפס פליטות גזי חממה עד שנת 2050.

גילה גמליאל: הדרך ליעד הזה מחייבת היערכות מהפכנית להגדלה משמעותית של היעדים של אנרגיות מתחדשות, אנרגיות חלופיות, תחבורה נקייה מזיהום אוויר ותעשייה מופחתת פליטות פחמן.

גילה גמליאל: כל אלו ימנעו השלכות קשות ביותר שעומדות לפתחנו אם לא נפעל עכשיו.

גילה גמליאל: אני לא מחכה שחוק האקלים יצא מהמגירה התחתונה של השרה – בקרוב לשעבר – תמר זנדברג.

גילה גמליאל: אני בוחרת לפעול כאן ועכשיו.

גילה גמליאל: הממשלה כבר הפילה את החוק הזה בעבר, ועכשיו אנחנו נדאג להעביר אותו.

גילה גמליאל: אנו, כאומת סטרטאפ, חייבים ויכולים להתמודד עם משבר האקלים לא רק על מנת למנוע אסונות, אלא כדי למנף את המשבר הזה לצמיחה כלכלית של תעשיית קלינטק, של מפעלים ירוקים, שייצרו עבורנו עשרות אלפי מקומות עבודה חדשים ויחזקו את היצוא.

גילה גמליאל: זאת הכלכלה החדשה – כלכלה שמבוססת על טכנולוגיות נקיות ועל סביבה ירוקה.

גילה גמליאל: אני בהחלט רוצה להודות לחבריי וחברותיי ולהוביל את החוק הזה להצבעה.

גילה גמליאל: זו אמירה בבית הזה שסוף-סוף מדינת ישראל תעביר גם את חוק האקלים.

גילה גמליאל: הממשלה הרעה הזאת הפילה לי את החוק הזה כבר פעם אחת, אבל היום אנחנו נראה להם שגם את זה נצליח להעביר בלעדיהם.

גילה גמליאל: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: תשיב מטעם הממשלה השרה להגנת הסביבה תמר זנדברג.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

משה גפני: - - -

תמר זנדברג: אני שמעתי שיש כאן חבר כנסת – אתם יודעים, משבר האקלים זה המשבר הגדול של דורנו, ושמעתי כאן חבר כנסת שאומר שהוא לא מבין מה זה, הוא לא מבין בזה כלום.

תמר זנדברג: זה לא מקור לגאווה, אדוני חבר הכנסת, זה מקור - - -

חיים ביטון: ב-2050 - - -

תמר זנדברג: אז כדאי שתבין: ב-2050, מכיוון שהילדים שלך והנכדים של כולנו - -

גילה גמליאל: בגללך מרצ לא יעברו את אחוז החסימה.

גילה גמליאל: רק בגללה מרצ לא יעברו את אחוז החסימה.

גילה גמליאל: השרה הכי גרועה שהייתה לאיכות הסביבה.

תמר זנדברג: - - הולכים לא רק לסבול בעתיד מהמשבר הזה אלא כבר היום.

תמר זנדברג: ואגב, רק שתדע, זה לא דבר ל-2050, וזה גם לא דבר ככה גלובלי לעולם, לאטמוספרה.

גילה גמליאל: בגלל זה לא טיפלת בו.

יצחק פינדרוס: היא לא עומדת ביעדים.

גילה גמליאל: היא לא הציבה יעדים.

תמר זנדברג: המזרח התיכון, ומדינת ישראל בתוכו, מתחממת בקצב כפול מהקצב העולמי – שרפות, הצפות, גלי חום.

תמר זנדברג: במחקר שפרסמנו לפני כמה שבועות במשרד להגנת הסביבה הראינו שבשמונה השנים האחרונות היו גלי חום שבהם הייתה תמותה עודפת של 360 בני אדם, 45 בני אדם בממוצע מתו תמותה עודפת יחסית לכלל סיבות התמותה האחרות במהלך כל גל חום.

תמר זנדברג: ודרך אגב, יש מתאם בין תמותה עודפת, בין פגיעות לאסונות אקלים באופן כללי, לבין אוכלוסייה מוחלשת, מעמדות נמוכים, עוני אנרגטי, כאלה שלא יכולים להרשות לעצמם להתגונן מפני הנזקים של משבר האקלים, בין שעם חום, בין שעם אסונות, בין שעם עליית מחירים כתוצאה מיבולים של חקלאות שלא מצליחים להיות מגודלים.

תמר זנדברג: כך שבאמת באמת באמת לא מדובר בנושא למשחק פוליטי, לציניות – מדובר באיום החריף ביותר על האנושות.

תמר זנדברג: ולכן אנחנו בממשלה הזאת בשנה אחת תיקנו פערים של עשורים, של אפס עשייה, שמבקר המדינה אפילו הגדיר כפיגור, לא רק כאפס.

תמר זנדברג: מבקר המדינה נתן ציון לממשלות הליכוד והחרדים: בין אפס לפיגור – ככה הוא הגדיר את זה.

תמר זנדברג: משבר האקלים זה דבר מתמשך, זה דבר שצריך לטפל בו לטווח הארוך, זה לא ככה זבנג וגמרנו.

תמר זנדברג: למרות זאת, בשנה אחת עשינו יותר ממה שנעשה כאן במשך עשורים בתחום הזה.

חיים ביטון: בשנתיים שלא הייתם בקואליציה, מה היה?

תמר זנדברג: אגב, משבר האקלים יכול להיות סכנה לביטחון הלאומי.

תמר זנדברג: המל"ל – המועצה לביטחון לאומי, רק לאחרונה הגדירה את משבר האקלים כאיום ייחוס בביטחון הלאומי של ישראל, ועובדים כרגע, ברגעים אלה, גופי הביטחון על סיכוני הביטחון לביטחון הלאומי, בגלל יציבות משטרים במזרח התיכון.

תמר זנדברג: אני אומרת לך, אדוני היושב-ראש, כי אתה מכיר היטב את הנושא.

צבי האוזר: רק לאחרונה, כפי שאמרת, באיחור מה.

תמר זנדברג: באיחור רב מאוד.

תמר זנדברג: אנחנו מביאים שורה של החלטות ותקציבים בסכומים של מיליארדים.

תמר זנדברג: תקציב המדינה, שאתם לא העברתם, כלל 15 מיליארד שקלים, אדוני היושב-ראש, להתמודדות עם משבר האקלים על פני המשרדים השונים: מניעת שרפות, התמודדות עם שיטפונות, חדשנות אקלימית.

תמר זנדברג: ביום ראשון הקרוב נביא החלטה בשווי 3 מיליארד שקלים לקידום החדשנות האקלימית והפיכת ישראל באמת, ולא רק בהצהרות ובתיאוריה, לאומת הסטרטאפ בתחום האקלים.

תמר זנדברג: בכך יש לנו, מדינת ישראל, פוטנציאל גם לתרום ולא רק להפחית את חלקנו שלנו בעוגת הפליטות העולמית.

תמר זנדברג: דרך אגב, הרבה אנשים אומרים שהיא קטנה, כי מדינת ישראל קטנה.

תמר זנדברג: א.

תמר זנדברג: מדינת ישראל כבר לא כל כך קטנה, לגאוותנו.

תמר זנדברג: אנחנו, ככה, פחות או יותר מדינה אירופית, עברנו כבר מדינות אירופיות לא מעטות במספר התושבים.

תמר זנדברג: אבל אנחנו מדינה מתועשת ומפותחת שפולטת 60% יותר גזי חממה מאשר חלקנו באוכלוסייה – אני לא יודעת אם ידעתם את זה – באוכלוסייה העולמית, אז בהחלט יש לנו עניין רב לא רק לטפל במשבר עבורנו – גם לתרום את חלקנו למאמץ העולמי, גם להגן על האוכלוסייה שלנו, שהיא פגיעה יותר מאשר במקומות אחרים בעולם, בגלל שאנחנו מתחממים בקצב כפול מהעולם ובגלל שיש לנו אי-שוויון ופערים חברתיים גבוהים, והמשבר פוגע יותר באוכלוסיות המוחלשות; אבל גם בגלל שיש לנו כאן פוטנציאל, דרך הטכנולוגיה והחדשנות, להשפיע גם על מדינות גדולות מאיתנו וחזקות מאיתנו, שפולטות גזי חממה הרבה יותר מאיתנו, אם הן יאמצו את הטכנולוגיות הישראליות שמפותחות כאן, אצלנו, בחממות הסטרטאפ, בחברות הישראליות.

תמר זנדברג: אני לא יודעת אם אתם יודעים, אבל ישראל היא כבר מובילה עולמית ביותר מתחום אחד בתחום האקלים – מובילה עולמית בתחום המים ומובילה עולמית בתחום החלבון האלטרנטיבי, שתי גאוות ישראליות שנמצאות היום בהרבה מאוד מקומות ברחבי העולם.

תמר זנדברג: ואני שמחה לבשר למליאה שביום שני הקרוב אנחנו נביא לכאן, לאישור מליאת הכנסת, את חוק האקלים שעבדנו עליו במהלך השנה האחרונה – הוא חלק מקווי היסוד של הממשלה – בעבודה מאומצת, נוקבת לפעמים, אבל מאוד מאוד מוצלחת, יחד עם כל משרדי הממשלה.

תמר זנדברג: כל משרדי הממשלה מחויבים לעבודה הזו, לרבות המשרדים הכלכליים והמשרדים שככה אולי, בוודאי בממשלות הקודמות אפילו לא התקרבו לעשות איזשהו מעשה בתחום האקלים, ובהם משרד האוצר, משרד האנרגיה, משרד הכלכלה, משרד התחבורה, משרד החקלאות.

תמר זנדברג: אלה המשרדים שאחראים לחלקים המשמעותיים מפליטות גזי החממה של מדינת ישראל.

תמר זנדברג: ובאמת הצלחנו, בתהליך משותף – כי עוד דבר שמאוד מאוד מאפיין את הממשלה שלנו, בניגוד לממשלות הקודמות, זה עבודה משותפת, בשיתוף פעולה.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, אתה ואני מגיעים, לדעתי, מהשקפות עולם מאוד מאוד שונות, אולי אפילו מנוגדות.

תמר זנדברג: אבל בממשלה הקודמת ראינו אנשים אפילו מאותה מפלגה שמסכימים אחד עם השני אולי על הכול, אבל לא הצליחו לעבוד יחד בשיתוף פעולה בתחומי המשרדים שלהם.

תמר זנדברג: משרד הגנת הסביבה ומשרד האנרגיה, שהיו שניהם בידי הליכוד, הם אולי דוגמה מאוד מאוד מובהקת.

תמר זנדברג: כל הזמן עיתונאים אמרו לנו: איך שני המשרדים האלה מתקוטטים כל הזמן אחד עם השני.

תמר זנדברג: אבל בקדנציה הזאת באמת הצלחנו, בשיתוף פעולה היסטורי ופורץ דרך שלא היה בעבר, לעשות כמה דברים מאוד מאוד משמעותיים, וחוק האקלים ביניהם, ואני חושבת שזו באמת עדות לרוח הטובה שהייתה בממשלה הזו.

צבי האוזר: חברת הכנסת גמליאל, היא משיבה לך, אז לפחות לא עם הטלפון.

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: לא, לא מעניין.

צבי האוזר: כנ"ל צחי הנגבי.

תמר זנדברג: לא נורא.

צבי האוזר: שיחה ערנית.

גילה גמליאל: מה זאת אומרת?

צבי האוזר: לא, לא.

צבי האוזר: לא לכבודה של הכנסת.

צבי האוזר: צחי הנגבי, תראה.

תמר זנדברג: זה אולי הדבר המרכזי - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת אתי עטייה, תודה.

תמר זנדברג: זה אולי הדבר המרכזי שאפיין ומאפיין את הממשלה הזו - -

מיכאל מלכיאלי: או טלפון או להפריע בקריאות ביניים.

צבי האוזר: קריאות ביניים זה בסדר, סימן שאתה מאזין.

תמר זנדברג: - - בניגוד מוחלט לממשלה הקודמת.

תמר זנדברג: אני מאוד מאוד שמחה, אגב, שיש כאן תמיכה.

תמר זנדברג: אני רואה כאן לא מעט חברי כנסת שיתמכו עכשיו בהצעת החוק הזו.

תמר זנדברג: אני מציעה שככל שההצעה הזאת תעבור – ועדת השרים החליטה לדחות בשבוע ולשלב את ההצעה הזו ביחד עם ההצעה הממשלתית.

מיכאל מלכיאלי: - - -

תמר זנדברג: אבל, אבל – אין בעיה.

תמר זנדברג: אנחנו נביא את ההצעה הממשלתית עוד לפני פיזור הכנסת ביום שני וניתן לכולם הזדמנות לתמוך ולהמשיך ביחד.

מיכאל מלכיאלי: לא לבוא - - - הקואליציה - - -

תמר זנדברג: כמובן שתתנגדו, כי לא משבר האקלים מטריד אתכם אלא הפוליטיקה הקטנה והצינית.

תמר זנדברג: אבל אני יכולה להגיד לך, בחוויה האישית שלי בטיפול בתחום הסביבה והאקלים – תאמין לי, אם היית מבין משהו בתחום הזה, או אם עכשיו מה שאמרתי ישכנע אותך קצת ללמוד - - -

קטי קטרין שטרית: זה הורג אותי - - - אם אתם מבינים.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: הוא אמר שהוא לא מבין.

קטי קטרין שטרית: תפסיקו עם ההתנשאות.

קטי קטרין שטרית: תפסיקי עם ההתנשאות הזאת.

קטי קטרין שטרית: כל הזמן אותה התנשאות.

תמר זנדברג: קטי, קטי.

קטי קטרין שטרית: לא מבינים, אתם לא מבינים.

צבי האוזר: קטי, הוא אמר שהוא איננו מבין.

צבי האוזר: הוא אמר.

תמר זנדברג: ברוכה הבאה לדיון.

קריאות: - - -

תמר זנדברג: ברוכה הבאה לדיון.

תמר זנדברג: טוב שנכנסת.

קטי קטרין שטרית: די.

קטי קטרין שטרית: די.

תמר זנדברג: אבל יש שיח מכבד בינינו.

תמר זנדברג: הסתדרנו מצוין בלעדייך.

קטי קטרין שטרית: מה זה שיח מכבד, בטח מכבד.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה - - - מכבד - - -

תמר זנדברג: אבל הייתה כאן אמירה שאין הבנה בתחום.

תמר זנדברג: ואני חושבת – הסברתי כמה דברים כמיטב יכולתי, אבל אני רוצה לומר לך שאחרי שנה של עיסוק אינטנסיבי במוגנות - - -

קטי קטרין שטרית: לא ייאמן.

קטי קטרין שטרית: היא לא מפסיקה.

קטי קטרין שטרית: לא מפסיקה.

אורלי לוי אבקסיס: רק השמאל מבין באקלים.

קטי קטרין שטרית: רק השמאל מבין באקלים.

קטי קטרין שטרית: רק השמאל מבין באקלים.

חיים ביטון: רק באקלים.

חיים ביטון: הם מבינים רק באקלים, רק באקלים.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת קטי שטרית, בבקשה.

צבי האוזר: עד עכשיו הדברים נשמעו בנחת.

צבי האוזר: בבקשה.

אופיר אקוניס: ונגמר הזמן.

אופיר אקוניס: הזמן נגמר.

תמר זנדברג: אבל אחד הדברים שאני למדתי בעיסוק בנושא הזה הוא שבאמת כל הבלי הפוליטיקה והציניות הקטנה שלפעמים אופפת את הבית הזה מתגמדים אל מול משבר האקלים והצורך לשלב ידיים כדי לעמוד בו ולהתגונן מפניו ואפילו לנצח אותו או להיות מוכנים לו ביחד.

תמר זנדברג: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, אם במפלגת בנט היו יודעים מה זה באמת יהדות.

קטי קטרין שטרית: שנת השמיטה – השמיטה, שהיא אבי אבות - - -

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: אין לנו שמית.

צבי האוזר: אם כן, נעבור להצבעה אלקטרונית.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 27

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 27 חברי כנסת, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע כי הצעתה של חברת הכנסת גילה גמליאל עברה בקריאה הטרומית ותמשיך לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/3341/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור לנושא הבא בסדר-היום – הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון – שפת הלימוד במוסד לחינוך מיוחד), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת מאיר פרוש.

צבי האוזר: בבקשה, אדוני.

צבי האוזר: עשר דקות לרשותך.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני כמה מערכות בחירות ניהלנו, אני וחבריי ביהדות התורה, משא ומתן על תקצוב מלא של מוסדות החינוך המיוחד לציבור החרדי, והבקשה שלנו הייתה אלמנטרית ופשוטה – שאותם מוסדות יתוקצבו כפי שמתקצבים מוסדות של חינוך מיוחד בחינוך הממלכתי.

מאיר פרוש: פקידי האוצר שישבו איתנו אמרו לנו שזה בלתי אפשרי, מכיוון שלשיטתם יהדות התורה מיצתה את הכספים הקואליציוניים שלה על בקשות וצרכים אחרים שהם ביקשו עבור הציבור שלהם.

מאיר פרוש: ואנחנו שאלנו את אותם פקידים: מדוע הצרכים של אותו ילד בחינוך המיוחד קשורים לכספים הקואליציוניים?

מאיר פרוש: מדוע הילד שזקוק לעזרה לא מקבל את זה בצורה הטבעית והלגיטימית כמו כל ילד אחר שלומד בחינוך הממלכתי המיוחד?

מאיר פרוש: מדוע אנחנו, חברי הכנסת החרדים, צריכים להגיע כעניים בפתח ולבקש תקצוב עבור דבר אלמנטרי?

מאיר פרוש: הרי מתבקש שהמדינה היא זו שתממן אותו בצורה אוטומטית.

מאיר פרוש: הוספתי גם ואמרתי: גם אם תאמרו שמדובר במוסדות שנמצאים תחת הזרם של מוכר שאינו רשמי או מוסד פטור, מה אותו ילד חסר אונים, שמשווע לעזרה, אשם?

מאיר פרוש: מדוע שלא יקבל את העזרה המגיעה לו? זו הרי דרישה ובקשה אלמנטרית עבור כל ילד מיוחד שגר כאן במדינה, ולא משנה לאיזה זרם הוא משתייך או באיזה מוסד הוא לומד.

מאיר פרוש: וזה יכול להיות ילד ששפת האם שלו היא גם אולי אנגלית או ערבית או יידיש.

מאיר פרוש: מרכיב חשוב בנתינת העזרה זה מתן מענה בשפת האם של אותם הילדים בחינוך המיוחד, שגם ככה מתמודדים עם קשיים.

מאיר פרוש: זו השפה שמדברים בה בבית, והיא השפה הטובה ונכונה ביותר לתקשר איתם בה.

מאיר פרוש: יש מקרים רבים שהם אינם דוברים בכלל את השפה העברית, גם בגלל המגבלות המיוחדות שלהם.

מאיר פרוש: אני מספר פה סיפור מכיוון שאולי זה יכול לקרב עוד כאלה שחושבים להתנגד.

מאיר פרוש: כשאבי, הרב מנחם פרוש, זיכרונו לברכה, נפטר, אהרן ידלין, שהיה שר החינוך מטעם מפלגת העבודה בממשלתו של רבין, שיגר למשפחה מכתב תנחומים, והוא כתב לנו על ידידותו וקשריו עם אבי, זיכרונו לברכה.

מאיר פרוש: אני מצטט מהמכתב שלו.

מאיר פרוש: כך כותב אהרן ידלין: "נכנסנו יחדיו לחברות בכנסת הרביעית, ובתפקידי כסגן שר וכשר החינוך והתרבות, שיתפתי איתו פעולה לקידום החינוך העצמאי בדאגה לבנות בתי ספר, בהכשרת המורים, בהגברת ההישגים הלימודיים ובהקניית ערכים".

מאיר פרוש: ואהרון ידלין מוסיף וכותב את השם של אבא שלי: "מנחם פרוש מאוד התרשם מהעזרה שהגשתי, אפילו בתלמודי התורה מלמדים ביידיש.

מאיר פרוש: הוא מאוד העריך את חרדתי דווקא כנאמן הלשון העברית וספרותה לגורלה ועתידה של שפת היידיש", ומוסיף: "כל פגישה בינינו הייתה נרגשת ולבבית והיא הוכיחה שעל אף הבדלי ההשקפות ביחסי דת ומדינה ובתחום הפוליטי, אנחנו בני עם אחד – גאים על היותנו יהודים וממשיכי היסטוריה מופלאה ארוכת שנים ושואבי השראה ממורשת הדורות".

מאיר פרוש: עד כאן ציטטתי ממכתבו של אהרן ידלין.

מאיר פרוש: כלומר ניתן לראות את החשיבות הרבה שראה אחד כמו שר החינוך לשעבר אהרן ידלין, איש מפלגת העבודה, מפא"י, במוסדות הלימוד החרדיים שמלמדים ביידיש ככאלה שממשיכים את המסורת היהודית ההיסטורית.

מאיר פרוש: לצערי, אנחנו נתקלים במקרים רבים שמגיעים לפתחנו ובהם נוצר מצב שישנם ילדים עם צרכים מיוחדים ששפת האם שלהם היא יידיש – או, אמרתי, יכול להיות גם אנגלית או ערבית – שגרים באזורים שבהם אין מוסדות לחינוך מיוחד שמדברים את השפה שהם מדברים בבית, והם מוצאים את עצמם ללא מסגרות טיפול ולימוד שיכולות לתת להם מענה.

מאיר פרוש: אבל כמו שאמרתי, במקרה הזה של מוסדות לחינוך מיוחד או חינוך מיוחד שאינו רשמי או פטור, זה לא כך, והרשויות המקומיות לעיתים מקטינות ראש ואינן דואגות למוסד מתאים לתלמידים מיוחדים מתחום השיפוט של הערים האחרות, כי החוק לא מחייב אותן, וגם לא מקבלים תקציב ממשרד החינוך לממן הסעות לילדים כאלה, ובעצם הדרישה היא גם למשרד החינוך.

מאיר פרוש: במהלך השנים האחרונות אנחנו – ואני במשרד החינוך – קיבלנו פניות רבות של הורים חסרי אונים שביקשו שנעזור להם עם העוול המשווע הזה.

מאיר פרוש: אני מבקש מחברי הכנסת להתעלות.

מאיר פרוש: מטרת הצעת החוק היא לקבוע בחוק שעל הרשות המקומית לדאוג לשיבוץ התלמידים עם צרכים מיוחדים שדוברים שפה שאינה עברית במוסדות חינוך המתאימים להם, שמדברים את שפתם, גם אם המוסד נמצא בתחום שיפוטה של רשות מקומית אחרת.

מאיר פרוש: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, שאני מתקשה לראות חבר כנסת שמצביע נגד הצעת חוק כל כך חשובה, נחוצה ואלמנטרית.

מאיר פרוש: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: תשיב להצעה, מטעם הממשלה, השרה זנדברג.

תמר זנדברג: אני מתכבדת להשיב בשם - -

צבי האוזר: שרת החינוך והתרבות.

תמר זנדברג: - - שרת החינוך והתרבות.

תמר זנדברג: תודה.

צבי האוזר: סליחה, לא התרבות, שרת החינוך.

תמר זנדברג: שרת החינוך.

תמר זנדברג: הצעת החוק נדונה בוועדת השרים לענייני חקיקה ב-22 במאי, ונדחתה מהטעמים הבאים: ראשית, סעיף 3 לחוק חינוך מיוחד קובע כי תלמיד בעל צרכים מיוחדים זכאי לשירותי חינוך מיוחדים חינם באזור מגוריו, ובמקרים שבהם לא נמצא מוסד חינוך כאמור, באחריות הרשות המקומית לתת שירותי חינוך מיוחדים לתלמיד במוסד מתאים אחר, קרוב ככל האפשר לאזור מגוריו, אף אם המוסד נמצא בתחום שיפוטה של רשות מקומית אחרת.

תמר זנדברג: כיום תלמידים בעלי צרכים מיוחדים משובצים למסגרות החינוך בהתאם לשפות הרשמיות במדינת ישראל – עברית וערבית.

תמר זנדברג: לאור הרכבי האוכלוסייה המגוונים הקיימים בישראל, התיקון המוצע יוביל לפתיחת כיתות רבות בחינוך המיוחד בשפות שונות ובאזורים שונים, וצפוי להרחיב באופן משמעותי את מספר מקרי הזכאות של תלמידים בעלי צרכים מיוחדים לשירותי הסעה וליווי, וזאת גם אם קיימת כיום מסגרת חינוך מיוחד המתאימה לצורכיהם באזור מגוריהם.

תמר זנדברג: יצוין כי על פי חוות דעתם של גורמי המקצוע, הסעתם של תלמידי החינוך המיוחד בדרך קבע למרחקי נסיעה שמחוץ לאזור מגוריהם כרוכה בפגיעה בהם, לאור צורכיהם המיוחדים, מה גם שלאור מהותו הייחודית של החינוך המיוחד, השפה שהתלמידים לומדים אינה בעלת השפעה ניכרת, שכן מרבית התכנים החינוכיים והטיפוליים אינם שפתיים.

תמר זנדברג: הצעת החוק כרוכה בהקצאת משאבים כלכליים ניכרים ומחייבת פתרונות הסעה בהיקף נרחב – מסלולי הסעה ארוכים ויקרים, גידול ניכר בהעסקת מלווים על ידי הרשויות, עלויות תקציביות משמעותיות שצפויות להיות מושתתות הן על המדינה והן על הרשות המקומית.

תמר זנדברג: לאור האמור ומהנימוקים שצוינו, השרה מציעה לחברי הכנסת להצטרף לעמדת הממשלה ולהתנגד להצעת החוק.

תמר זנדברג: תודה.

את יכולה להגיד את זה ביידיש?

צבי האוזר: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: אדוני היושב-ראש, עשיתי טעות, עשיתי טעות והצבעתי מהכיסא של חיים כץ.

צבי האוזר: גברתי, היא עשתה כאן טעות, היא הצביעה מהכיסא של חיים במקום מהכיסא שלה, אז אנחנו נספור את הקול שלך על הכפתור שלך ונמחק את התמיכה של חיים כץ.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: התוצאות: 18 בעד, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק של חבר הכנסת מאיר פרוש עברה בקריאה הטרומית, והדיון בה יימשך בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

מירב בן ארי: ועדת חוקה.

צבי האוזר: ועדת חוקה – אם כן, ועדת הכנסת תקבע היכן יימשך הדיון.

קריאות: - - -

צבי האוזר: בוועדת הכנסת יקבעו.

צבי האוזר: היא אמרה ועדת חוקה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2986/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת חוק הרבנות הראשית לישראל (תיקון – ייצוג הציבור באסיפה הבוחרת), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת משה טור פז.

צבי האוזר: אם כן, נקיים דיון – הוא משך את הצעת החוק?

צבי האוזר: אני לא יודע אם הוא משך.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת חוק איסור הלבנת הון (תיקון – איסור גביית דמי שמירה בלא רישיון), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת מירב בן ארי וקבוצת חברי הכנסת.

צבי האוזר: בבקשה, מירב בן ארי.

קריאות: מה עם הצעת החוק של טור פז?

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: חבריי וחברותיי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת – מה?

מירב בן ארי: הוא קורא לך.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, מה עם ההצעה של טור פז?

צבי האוזר: אני מברר, אני כבר אענה לך.

מירב בן ארי: נראה לי שאתה פחות מוטרד מזה.

קריאות: - - -

מירב בן ארי: אז בוא נמשיך למשהו טוב – הצעת חוק איסור על הלבנת הון (תיקון – איסור גביית דמי שמירה בלי רישיון) היא הצעת חוק שלי ושל חבר הכנסת שיקלי.

מירב בן ארי: איפה הוא?

מירב בן ארי: תקשיב, שלא תדבר איתך עכשיו, אוקיי?

מירב בן ארי: הצעת החוק הזו הגיעה אחרי הרבה סיורים של הוועדה גם במחוז הצפון וגם במחוז הדרום, אבל גם במרכז.

מירב בן ארי: המצב במדינה – וכנראה אחרי הזנחה של שנים אנחנו רואים שתופעת הפרוטקשן נמצאת בכל מקום: היא נמצאת במסעדות, היא נמצאת בכל עסק במדינה, היא נמצאת באתרי בנייה, וכמעט בכל מקום בארץ יש לנו תופעה של דמי חסות, שהיא שם מכובס לפרוטקשן.

מירב בן ארי: ביום חמישי האחרון הוזמנתי לכנס "בוני הארץ", כנס הקבלנים, ובו שמעתי שהיום הם בכלל לא מבזבזים זמן, כי מראש נותנים לאותן "חברות שמירה" – משלמים להן מראש, וכך חוסכים את ההתנהלות בלאבטח את המקום.

מירב בן ארי: מה מדהים?

מירב בן ארי: כמה השתדרגו חברות הפרוטקשן – זה מה ששאלת אותי במסדרון, חבר הכנסת אבו שחאדה – שהיום כבר יש חברות רכובות, זאת אומרת, הם כבר לא שמים אפילו שומר.

מירב בן ארי: הם אומרים: תן לנו כסף מכמה אתרים ואנחנו נעבור בין האתרים.

סמי אבו שחאדה: יצילו אותם מעצמנו.

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: מה שיפה זה שאין הבדל: ערבים, יהודים – כולם משלמים פרוטקשן.

מירב בן ארי: יש אחדות.

מירב בן ארי: מה שמטריד במיוחד זה שהתופעה התרחבה בצורה מטורפת.

מירב בן ארי: היא התרחבה בצורה כזאת שמראש מוותרים.

מירב בן ארי: הדבר שהכי מטריד הוא שאפילו חברות ממשלתיות משלמות.

מירב בן ארי: אנחנו חייבים לשים לזה סוף.

מירב בן ארי: תדעו לכם שהעונש היום על גביית דמי חסות – כביכול, זה שם מכובס – הוא בעצם חודש מאסר או 10,000 לירות.

מירב בן ארי: אז לירות - - - אבל החוק שלנו בא להחמיר קודם כול את הענישה ובמקביל להסיר מאלפי בעלי עסקים את האיום הזה – שהוא לא רק איום כלכלי, הוא גם איום נפשי, הוא איום פיזי, והוא גורם להתרסקויות של קבלנים, של סוחרים, של אנשים טובים שבסך הכול רוצים להתפרנס.

מירב בן ארי: העבריינים השתפרו.

מירב בן ארי: הם מכירים את החוקים, הם אפילו מוציאים חשבוניות.

מירב בן ארי: זאת אומרת, לא מספיק שאותו קבלן או אותו סוחר משלם – הוא גם מקבל חשבונית, וזה מוכר לו, זאת אומרת, גם המדינה משלמת.

מירב בן ארי: התופעה הזאת חייבת להיפסק.

מירב בן ארי: זו מלחמה שאנחנו צריכים לנהל ביחד, קואליציה ואופוזיציה, ולכן ביקשתי מהמזכירות, מאדוני היושב-ראש, שגם את העשר דקות שלי אני אחלוק עם חברי חבר הכנסת שיקלי – איפה הוא?

מירב בן ארי: בכוונה ביקשתי את זה, בגלל החשיבות של הנושא.

מירב בן ארי: בגלל שזה לא מפריד בין שום אדם במדינה, ביקשנו, קואליציה ואופוזיציה, להביא את זה ביחד, ואני גם חולקת את הזמן שלי עם שיקלי.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לשר המשפטים גדעון סער, שתמך בהצעה ואף התעקש להביא אותה היום.

מירב בן ארי: שתדע, שיקלי, שהיה ניסיון לדחות, ושר המשפטים התעקש להביא את זה היום, אז מגיע לו את הקרדיט; לשר עמר בר לב, שכתב חוק חדש על ארגוני השמירה.

מירב בן ארי: אני מקווה שנצליח להעביר, אבל אנחנו מציאותיים ורואים שתהיה בעיה; לחברי חבר הכנסת שיקלי, שהוא שותף שלי גם בוועדה וגם לחוק.

מירב בן ארי: אני קוראת לכולכם, כולם, להצביע בעד החוק הזה, שהוא מחמיר ענישה של אותם ארגוני שמירה, שבסוף הם ארגוני פשיעה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת שיקלי, יתרת הזמן לרשותך.

משה גפני: אתה יודע מה עם החוק - - -

צבי האוזר: החוק הוסר.

צבי האוזר: החוק של משה טור פז הוסר.

משה גפני: - - - אנחנו חיכינו פה במתח.

משה גפני: אז זה לא יכול להגיע יותר חצי שנה.

צבי האוזר: אז אתה יודע, פתר לך את הבעיה.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת שיקלי.

עמיחי שיקלי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, אני מבקש להודות לחברתי חברת הכנסת מירב בן ארי, יו"ר הוועדה לביטחון פנים, שיחד הובלנו את המאמצים לקדם את החוק הזה, וגם לשר המשפטים, שדאג שהחוק יעלה היום.

עמיחי שיקלי: לפני כשלושה שבועות נשרפו שמונה אוטובוסים באזור התעשייה הצפוני של קריית שמונה; לפני שבוע – עוד 18 אוטובוסים בצפת.

עמיחי שיקלי: הכול, כך על פי גורמים במשטרה, פעילות של ארגוני פשיעה, עבריינים שמטילים אימה כדי לגבות פרוטקשן, דמי חסות, מבעלי עסקים.

עמיחי שיקלי: תופעת הפרוטקשן הפכה למכת מדינה של ממש בנגב ובצפון.

עמיחי שיקלי: בראש פינה ובחצור הגלילית כמעט כל בתי העסק משלמים: מוסכים, מסעדות, קבלנים, גם חקלאים מקיבוצים וממושבים.

עמיחי שיקלי: בנגב זה רמות מטורפות לחלוטין.

עמיחי שיקלי: היום גם גורמים ציבוריים כמו מע"צ ורשויות מקומיות וגם חברות ענק – ובהן גם חברת החשמל, בחלק מהפרויקטים – משלמים פרוטקשן.

עמיחי שיקלי: לפני כמה חודשים – כך מתוארת בכתבה של יפעת ארליך, כתבה חשובה שהתפרסמה זה עתה – לפני כמה חודשים שלפו קבלן מרכב, מצמידים לו אקדח לרקה.

עמיחי שיקלי: קבלנים גדולים נסחטים לא רק על דמי שמירה אלא גם על מכרזים; מאיימים עליהם שלא לגשת למכרזים.

עמיחי שיקלי: אם הם זכו במכרז, מאיימים עליהם שישלמו 6% לעבריינים.

עמיחי שיקלי: יש קבלן מצליח ברמת הגולן - -

סמי אבו שחאדה: - - מה עושה החוק נגד התופעה של הפרוטקשן?

סמי אבו שחאדה: מה עושה החוק?

עמיחי שיקלי: - - שקיפל את העסק אחרי 30 שנה מכיוון שאיימו עליו.

עמיחי שיקלי: אגב, זה לא מפתיע שאתה, סמי אבו שחאדה, אויב מדינת ישראל - -

סמי אבו שחאדה: תגלה מה אומר החוק - - -

עמיחי שיקלי: - - בא וקופץ בראש, ולא פלא שאתם גם אלה שמתנגדים לדבר הזה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: מטעם הממשלה ישיב השר עיסאווי פריג', בבקשה.

צבי האוזר: בינתיים אנחנו ננצל את הזמן להודעה מטעם סגנית מזכיר הכנסת.

צבי האוזר: בבקשה.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה ושומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית) (תיקון), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת החוץ והביטחון.

אלינור ימין: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

אלינור ימין: הצעת חוק איסור לכידת בעלי חיים באמצעות מלכודות, התשפ"ב–2022, של חברות הכנסת גילה גמליאל וגבי לסקי; הצעת חוק הספורט (תיקון מס' 17) (זכויות ספורטאי קטין), התשפ"ב–2022, של חברי הכנסת שרן השכל וסימון דוידסון.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: (הצעת קבוצת חברי הכנסת)

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נפל בחלקי לענות בשם השר הממונה על הצעת חוק, שאני חושב שזה אחד הדברים שנפל בחלקי להגיד אותם.

עיסאווי פריג': אני אדבר על החברה שממנה אני בא, חברה שסובלת מרמת פשיעה לאורך ולרוחב החברה.

עיסאווי פריג': חלק מתופעות הפשיעה בחברה שאני בא ממנה הוא תופעת דמי החסות, תשלום הפרוטקשן, וחוק הג'ונגל שקיים.

עיסאווי פריג': מונחת כאן הצעת חוק שתכליתה החמרת הענישה על תשלומי הפרוטקשן והגדלת הקנס בגין כך.

עיסאווי פריג': כל מי שמסוגל להיאבק בתופעת דמי החסות, זה דבר מבורך.

עיסאווי פריג': אני חושב שהבית הזה צריך להיות בעד.

עיסאווי פריג': אני אקריא את התשובה, שלדעתי משקפת את הרצון של כל חברי הכנסת.

עיסאווי פריג': ההצעה מבקשת לטפל בתופעת הפרוטקשן באמצעות תיקון חוק איסור הלבנת הון על ידי הוספת העבירות לפי סעיפים 18 ו-19(ב) לחוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה, התשל"ב–1972, לרשימת עבירות המקור הקבועה בתוספת הראשונה לחוק איסור הלבנת הון, התש"ס–2000, כך שפעולות ברכוש הקשור לעבירות אלה ייקבעו כעבירות הלבנת הון.

עיסאווי פריג': העבירות הקבועות בסעיפים 18 ו-19 לחוק חוקרים פרטיים ושירותי שמירה עוסקות בהפרת חובת הרישוי החלה על אדם המקיים משרד לשירותי שמירה, מארגן שירותי שמירה, ושומר בסוגי שמירה מסוימים, וכן באיסור החל על משרד לשירותי שמירה ומארגן שירותי שמירה להעסיק שומר החב ברישיון, ללא רישיון, אלא אם כן בידם אישור מתאים ממשטרת ישראל.

עיסאווי פריג': בשם החוק אתה יכול לקבל דמי שמירה רק אם יש לך רישיון.

עיסאווי פריג': תכלית ההצעה היא לתת כלים נוספים להתמודד עם תופעת הפרוטקשן, וגם לעמדת הממשלה ראוי להגביר את כלי האכיפה נגד התופעה, בין היתר באמצעות אכיפה כלכלית.

עיסאווי פריג': אולם ההצעה כלשונה מעלה קשיים, בעיקר נוכח היותו של חוק שירותי שמירה חוק שאינו מותאם לעת הנוכחית – היעדר הגדרות הולמות למי שנדרש ממנו רישיון לפי חוק שירותי שמירה ובמיוחד למי שמארגן שמירה, וכן היעדר הסדרה הולמת של חברות השמירה.

עיסאווי פריג': בימים אלה המשרד לביטחון הפנים מקדם הצעת חוק ממשלתית בתחום שירותי האבטחה, בהתאם לכמה החלטות ממשלה.

עיסאווי פריג': הצעת החוק כוללת הסדר מקיף ושלם של רישוי שירותי אבטחה, שמתייחס בין השאר לנושא סמכויות הפיקוח והאכיפה.

עיסאווי פריג': ההצעה גם קובעת עבירות מסוימות על החוק כעבירות מקור לפי חוק איסור הלבנת הון.

עיסאווי פריג': הצעת החוק הממשלתית נמצאת בשלבי עבודה מתקדמים.

עיסאווי פריג': נוכח האמור לעיל, ועדת השרים לענייני חקיקה תומכת בהצעת החוק בקריאה טרומית בלבד, בתנאי שהצעת החוק תוכפף ותוצמד להצעת החוק הממשלתית של המשרד לביטחון הפנים, כאשר הצעה זו תוגש.

עיסאווי פריג': תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת משה ארבל רוצה לנסות לשכנע את הממשלה להתנגד לחוק, אני מבין.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, יש רגעים שבהם פשוט אי-אפשר לשתוק.

משה ארבל: בדקות אלה ממש, כאשר אנחנו מדברים על ביטחונם של אנשים, יושב יהודי בתא מעצר של השב"כ ומנוע מפגש עם עורך דין, אחרי שהוא עבר אמש לינץ' ליד השער המזרחי של העיר אריאל בשומרון, דבר שהביא את הרבש"צ אפילו לירי באוויר, על פי הפרסום של העיתונאי אלישע בן קימון.

משה ארבל: האם זה נשמע לכם הגיוני, גם חבריי מהימין וגם חבריי מהשמאל?

משה ארבל: יהודי מותקף על ידי עשרות פורעים עם אלות, ומוצא את עצמו בלי הזכות הדמוקרטית הבסיסית ביותר – מפגש עם עורך דין?

משה ארבל: אני לא מדבר על היותו זכאי או חייב, הוא צריך לפגוש עורך דין.

משה ארבל: לא נותנים לו את זה.

משה ארבל: אדם מן השורה, בשנות הארבעים לחייו, בן רגע הופך לעבריין.

משה ארבל: לעומתו עשרות פורעים, עם רצח בעיניים, ממשיכים להסתובב חופשי.

משה ארבל: האם לסדום היינו, לעמורה דמינו?

משה ארבל: אין דין?

משה ארבל: אני מבקש לקבל בדחיפות משר הביטחון ומהשר לביטחון הפנים תשובות.

משה ארבל: מה קורה כאן?

משה ארבל: איבדתם את הראש?

משה ארבל: עוד היום אני מתכוון לפנות ולדאוג לכך שהאזרח הזה מקבל את הזכות הבסיסית ביותר, מפגש עם עורך דין.

משה ארבל: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה, בבקשה.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 47

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 47, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: ביקש חבר הכנסת שמחה רוטמן להוסיף לפרוטוקול את תמיכתו.

צבי האוזר: אני קובע כי הצעת החוק עברה, ותידון בוועדת החוקה.

קריאה: ביטחון הפנים.

צבי האוזר: יש פה רצון לוועדה לביטחון הפנים.

צבי האוזר: ועדת הכנסת תקבע היכן יימשך הדיון.

אלעזר שטרן: למה ועדת הכנסת?

צבי האוזר: היה פה ועדת החוקה.

קריאה: רוצים לקדם את מעמד האישה - - -

חיים ביטון: ועדת החינוך.

צבי האוזר: אנחנו נמשיך להצעת החוק הבאה – הצעת חוק התמודדות עם תופעת נטילת דמי חסות, התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת שרן השכל.

צבי האוזר: קיבלתי הערה שיש הסכמה.

צבי האוזר: מישהו פה צעק ועדת החינוך.

צבי האוזר: הינה, יש כאן הסכמה?

שמחה רוטמן: אם הייתי היחיד, אני מוותר.

צבי האוזר: אתה מסכים?

קריאה: כן, ביטחון הפנים.

צבי האוזר: אז זו הוועדה לביטחון הפנים, יעבור לדיון בוועדה לביטחון הפנים.

צבי האוזר: חברת הכנסת שרן השכל, כאן?

אורית סטרוק: איך קפצתם ל-29 בלי להזכיר שני חוקים?

אורית סטרוק: איך קפצתם ל-29?

משה ארבל: מה קרה לסדר-היום, אדוני היושב-ראש?

צבי האוזר: אתם צודקים, אני מתנצל, התבלבלתי.

צבי האוזר: ראיתי את חבר הכנסת עמיחי שיקלי – התבלבלתי.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/3165/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעה מס' 26, הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – מחיקה ממאגרי מידע), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: אני מתנצל.

צבי האוזר: הנמקה מהמקום, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכל שיר סגמן: כשאזרח מכניס את הפרטים שלו למועדון לקוחות, אתרי אינטרנט כאלה ואחרים, אפילו אחרי שנגמרת לו החברות באותו המועדון והוא מפסיק לשלם, לצורך העניין, הפרטים שלו עדיין נשמרים בחברות של מאגרי מידע.

מיכל שיר סגמן: אותו אזרח לא יודע לכמה זמן ואיפה בכלל הפרטים האישיים שלו שמורים.

מיכל שיר סגמן: החוק הזה מדבר על הזכות להישכח.

מיכל שיר סגמן: היום, בגלל שאין חובה חוקית לבעלי מאגרי המידע למחוק בכלל את הפרטים האישיים, וכל יומיים יש פריצת סייבר, ואתה אפילו לא יודע אם פרצו למאגר שבו יש את הפרטים שלך, כן או לא – אז היום אין חובה.

מיכל שיר סגמן: לכן, ראשית החוק מדבר על להוסיף לחובות מבקש המידע גם את החובה לציין מתי יבוקש אישור מחודש להחזיק במידע, תוך ציון של הזכות למחוק את המידע.

מיכל שיר סגמן: הדבר השני – מוצע לעגן את זכותו של אדם לדרוש מחיקת מידע על אודותיו, אם בפנייתו לבעל המאגר ואם באופן אוטומטי, אם חלפו חמש שנים מקבלת הודעה לפי סעיף 11, ולא התקבל אישור מחודש להחזיק במידע.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת למחוק את המפלגות – להחריג מפלגות מהחוק הזה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: תשובת הממשלה תהיה – איזה שר משיב?

צבי האוזר: השרה מרב מיכאלי תשיב בשם הממשלה.

צבי האוזר: בבקשה.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מרב מיכאלי: אני שמחה לענות בשם שר המשפטים.

מרב מיכאלי: ללא ספק זו הצעת חוק ראויה.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אנחנו חיות וחיים בעידן שבו הטכנולוגיה מתפתחת הרבה יותר מאשר תהליכי החקיקה שצריכים להסדיר אותה.

מרב מיכאלי: ההתפתחויות הטכנולוגיות הן באמת מהירות בסדרי גודל יותר מהאופן שבו מתנהלים תהליכי חקיקה ואסדרה – רגולציה.

מרב מיכאלי: לכן מתפתחות מציאויות שלמות שהחוק לא התייחס אליהן בשלב ראשון, ובוודאי לא נתן את התשובות הנדרשות.

משה ארבל: שרת התחבורה, אופיר כץ שואל - - -

מרב מיכאלי: בעניין זה החוק הזה בא לעשות תיקון חשוב.

מרב מיכאלי: ההצעה מבקשת לתקן את חוק הגנת הפרטיות כך שתיקבע בו חובת מחיקת מידע אישי ממאגרי מידע.

מרב מיכאלי: הצעת החוק מבקשת לטפל בסוגיה חשובה שמקדמת את ההגנה על הזכות החוקתית לפרטיות - - -

צבי האוזר: חברים, לא שומעים שום דבר.

צבי האוזר: באמת.

קריאות: - - -

צבי האוזר: אני מבקש לא להניף דברים.

צבי האוזר: זה מנוגד לתקנון.

צבי האוזר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

צבי האוזר: באמת.

מרב מיכאלי: זה מה שנקרא המקוננים.

צבי האוזר: בבקשה.

שלמה קרעי: אולי תספרי לנו - - -

מרב מיכאלי: תודה.

מרב מיכאלי: הצעת החוק מבקשת לטפל בסוגיה חשובה שמקדמת את ההגנה על הזכות החוקתית לפרטיות ואת יכולתו של אדם לשלוט במידע האישי המצוי על אודותיו ועל אודותיה במאגר מידע.

מרב מיכאלי: זכות מחיקת מידע היא היום חלק מאמת מידה מקובלת בעולם, והיא הוכרה אף בסעיף 17 לתקנות הגנת המידע האירופיות.

מרב מיכאלי: התקנות האירופיות מעגנות את זכות נושא או נושאת המידע לדרוש את מחיקת המידע על אודותיו בהתקיים אחד מהמקרים המנויים בתקנות.

מרב מיכאלי: על מנת שהצעת החוק תהיה מאוזנת, נדרש לאמץ שינויים מבניים בדיני הגנת הפרטיות, לרבות התייחסות לבסיסי העיבוד המותרים, מעבר לאלו שקיימים היום בדין הישראלי.

מרב מיכאלי: משרד המשפטים נמצא בימים אלו בעיצומה של עבודת מטה לתיקון מבני כולל לחוק הגנת הפרטיות, ובמסגרתה נבחנת האפשרות לעבות ולעדכן את רשימת הזכויות המוקנות לנושאי המידע, ובכלל זה, כאמור, זכות המחיקה.

מרב מיכאלי: עם זאת, עיצוב הזכויות, ובכלל זה זכות המחיקה, היא מלאכה מורכבת שדורשת עריכת איזונים עדינים בין ההגנה על זכותו של נושא או נושאת המידע לבין זכויות ואינטרסים אחרים, ובכלל זה הצורך להבטיח המשך חיי מסחר תקינים, וכן לאפשר לרשויות המדינה להמשיך ולמלא את תפקידם.

מרב מיכאלי: התיקון האמור שעליו משרד המשפטים שוקד בימים אלה צפוי לכלול לצד עיבוי ועדכון זכויות נושאי המידע אף הרחבה של הבסיסים המשפטיים המותרים לעיבוד מידע, מעבר לבסיסי העיבוד הקיימים היום בדין הישראלי.

מרב מיכאלי: לפיכך, לאור האמור, ועדת השרים החליטה לתמוך בהצעה בקריאה טרומית בכפוף לכך שהיא תוכפף להצעה שתובא בנושא על ידי שר המשפטים.

מנסור עבאס: תודה, השרה מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: מנסור, באת.

מנסור עבאס: מה שלומך?

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל?

מנסור עבאס: חבר הכנסת גפני, ביקשת להתנגד?

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, יום שמחה היום לדמוקרטיה הישראלית.

משה גפני: הייתה פה שנה שהשתלטו על מערכת השלטון בישראל, מה שהעם לא אמר.

משה גפני: העם רצה ממשלה אחרת.

משה גפני: הייתה מין קומבינציה כזאת של חיבור של כמה אנשים שהתחברו ביניהם כדי להשתלט על המערכת השלטונית בישראל.

משה גפני: התוצאות היו נוראיות: יוקר המחיה השתולל באופן דרמטי; מחירי הדירות הגיעו לשיאים בלתי נודעים מבחינת גובהם, כך שזוג צעיר לא יוכל להגיע לרכישת דירה; הארנונה עלתה, החשמל עלה, הדלק עלה, מחיר החלב עולה עכשיו, בתחילת החודש הבא.

משה גפני: המציאות הזו היא בלתי אפשרית.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם, אדוני היושב-ראש:

משה גפני: העלו את מחירי הכוסות החד-פעמיות כדי להגן על האקלים, כדי להגן על כדור הארץ.

משה גפני: אני לא יודע אם אתם יודעים – היום היה דיון בוועדת הפנים על זיהום מפרץ חיפה.

משה גפני: מיליון תושבים נמצאים בסכנת בריאותית קשה.

משה גפני: בז"ן, הטייקונים הגדולים, היו אמורים להגיע לדיון הזה, שניהל מוסי רז.

משה גפני: הם פשוט לא הגיעו.

משה גפני: הם לא האימא לילדים שלוקחים לה כסף על זה שהיא נותנת להם לגן כוס חד-פעמית, או חולה בבית חולים שצריך לקחת מים לשתות, אז לוקחים ממנו מס על הצלחת החד-פעמית.

משה גפני: עם הטייקונים הממשלה הזו לא מתחילה.

משה גפני: ראינו למי חבר שר האוצר, מי הם החברים שלו.

משה גפני: הם לא הגיעו בכלל לכנסת.

משה גפני: אני אומר לכם, אנחנו נפטרים היום מהממשלה הרעה הזו.

משה גפני: מהניסיון שלי, חוץ מכל הדברים שדיברתי עליהם, מי שמתחיל עם התורה, מי שפוגע חס וחלילה בתורה ובלומדי התורה, מי שמונע חינוך תורני מילדים – מהר מאוד הקדוש ברוך הוא משלם לו.

משה גפני: היום קיבלתם את החשבונית ואת הקבלה, את התשלום על ההתנהגות הבזויה שלכם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה גפני.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל שיר, את רוצה להגיב?

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל, את מוותרת?

מנסור עבאס: את רוצה?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק הגנת הפרטיות (תיקון – מחיקה ממאגרי מידע), התשפ"ב–2022.

מנסור עבאס: הצבעה שמית, חברים.

מנסור עבאס: הצבעה שמית.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני מזכיר הכנסת.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – נגד אלון טל – בעד יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד מתן כהנא – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב –

דן מרזוק: אינו נוכח שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מנסור עבאס: המזכיר יקרא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו, בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח חיים כץ – אינו משתתף בהצבעה טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח יבגני סובה – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת איימן עודה – אינו נוכח גלעד קריב – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מנסור עבאס: האם יש חברי כנסת וחברות כנסת שלא הצביעו ומעוניינים להצביע?

מנסור עבאס: יש?

מנסור עבאס: חבר הכנסת גלעד קריב.

דן מרזוק: (קורא בשם חבר הכנסת)

מנסור עבאס: יש עוד חברי כנסת שלא הצביעו?

מנסור עבאס: ההצבעה תמה.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני.

מנסור עבאס: 52 חברי כנסת בעד, 48 חברי כנסת מתנגדים.

מנסור עבאס: הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – מחיקה ממאגרי מידע), עוברת בקריאה טרומית ועוברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

משה גפני: ועדת הפנים.

מנסור עבאס: לוועדת הכנסת.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/3332/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק העונשין (תיקון – קביעת עונש מינימום לעבירות יידוי אבנים), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת קטי קטרין שטרית.

מנסור עבאס: בבקשה.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

קטי קטרין שטרית: חבריי חברי הכנסת, החוק שלי נמצא בהסכמה.

קטי קטרין שטרית: גם הממשלה תומכת בחוק הזה, ואני רוצה להודות לכם על ההחלטה להסכים לחוק הזה.

קטי קטרין שטרית: זהו חוק שמציל ויציל חיים.

קטי קטרין שטרית: אבן הורגת; בקבוק תבערה הורג.

קטי קטרין שטרית: יעל ישראלי, תושבת רחלים, נפגעה בפנים.

קטי קטרין שטרית: בדרכה לבית החולים היא סיפרה: ראיתי רעולי פנים על הכביש, ממש על המעקה של הבטיחות, שזרקו אבנים על המכוניות.

קטי קטרין שטרית: אחת מהן ניפצה את השמשה ונכנסה פנימה לאוטו.

קטי קטרין שטרית: זה היה מבהיל מאוד.

קטי קטרין שטרית: כל המכונית, כולל אני, התמלאנו ברסיסים.

קטי קטרין שטרית: אלה אבנים שנזרקו על מנת להרוג.

קטי קטרין שטרית: שרה, בת 67 מנווה צוף, ספגה אבנים בכביש 465 בדרכה ליישוב: הייתי לבד ברכב ולא ראיתי כלום.

קטי קטרין שטרית: פתאום שמעתי בום אדיר, והחלון שלי התנפץ.

קטי קטרין שטרית: זאת תחושה קשה ומפחידה, אבל המשכתי לנסוע.

קטי קטרין שטרית: אם הרכב לא היה ממוגן, לא הייתי מדברת איתכם היום.

קטי קטרין שטרית: אנשים לא מבינים שאבן הורגת.

קטי קטרין שטרית: ורד, בת 40, הייתה עם בתה התינוקת ברכב כשפלסטינים השליכו עליהם סלע, ליד ענתות, מדרום לירושלים.

קטי קטרין שטרית: הייתי מרוכזת בנסיעה, ופתאום בום מטורף, היא סיפרה.

קטי קטרין שטרית: מייד הסתכלתי לאחור לראות שהכול בסדר עם הבת שלי, לחצתי על הגז והגעתי עד ליישוב, ואז ראיתי מלא זכוכיות ברכב.

קטי קטרין שטרית: הוצאתי את הזכוכיות מהראש של הילדה שלי.

קטי קטרין שטרית: זרקו עליי סלע.

קטי קטרין שטרית: ניצלנו בס.

קטי קטרין שטרית: זה אותו סיפור בכל יום: נסיעה שגרתית, צעירים פלסטינים מתחבאים בדרך, קול נפץ, רסיסי שמשות לכל עבר, ומייד הימלטות מהירה.

קטי קטרין שטרית: יידויי אבנים לעבר המכוניות הישראליות ביהודה ושומרון חולפים מתחת לרדאר הציבורי והביטחוני, ואין אף אחד שמזכיר את זה.

קטי קטרין שטרית: במציאות הישראלית, שלפרקים היא עמוסה בטרור סכינים או בנשק חם, נותר מעט מאוד קשב ציבורי ותקשורתי דווקא למה שמטיל סכנת חיים יום-יומית על מי שמתמודד יום-יום בנסיעות בכבישים ביהודה ושומרון – יידוי אבנים לעבר מכוניות ישראליות.

קטי קטרין שטרית: זה קורה בעיקר בשעות החשיכה, בעיקר על ידי צעירים תושבי הכפרים באזורים.

קטי קטרין שטרית: אפשר רק קצת לשמור על השקט, חבר'ה שם?

קטי קטרין שטרית: בועז - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת בועז.

קטי קטרין שטרית: אני מנסה להתמודד עם הרעש שלכם.

מנסור עבאס: קטי, תני לי, אני אעזור לך.

קטי קטרין שטרית: אבל זה בלתי אפשרי.

קטי קטרין שטרית: זה ממש צעקות.

מנסור עבאס: זה נכון.

מנסור עבאס: סליחה, מנהלי הסיעות, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: בצה"ל מעריכים שמדובר בחמישה עד שבעה מקרים ביום, אף שבשנים האחרונות ידעו כמה וכמה אירועים כאלה שהסתיימו במוות ובפציעות קשות.

קטי קטרין שטרית: בוודאי זכור לכם הסיפור של אדל ביטון בת השלוש, שהמשפחה שלה עדיין סובלת מתת-דיווח ולא תופסת נפח בשיח הציבורי – המקרה של אדל בת השלוש.

קטי קטרין שטרית: למרות כל המסע שעשתה אימה, זה בעצם לא תופס מקום בשיח הציבורי.

קטי קטרין שטרית: לא תופס נפח.

קטי קטרין שטרית: בשנה החולפת נרשמה עלייה דרמטית באירועי הטרור ביהודה ושומרון כלפי היהודים, ולפי הנתונים שיש בידי הצלה ללא גבולות ביהודה ושומרון, בחודשים דצמבר 2021 עד ינואר 2022 – שימו לב למספר – בוצעו 594 אירועי זריקת אבנים כלפי יהודים ביהודה ושומרון.

קטי קטרין שטרית: בסיכום השנתי של צה"ל הוצגה עלייה של 38% בזריקת האבנים ב-2021 ו-36% בזריקת בקת"בים על ידי מחבלים פלסטינים לעבר התושבים והמכוניות הנוסעות מדי יום.

קטי קטרין שטרית: לאחרונה גם אמר השר לביטחון פנים עמר בר לב כי חלה עלייה באירועי הטרור הפלסטינים נגד יהודים.

קטי קטרין שטרית: כך הוא אומר: לצערי, בשנת 2021 קיימים יותר אירועים מ-2020 ומ-2019.

קטי קטרין שטרית: בשנים האחרונות חשפו ארגון לביא ותנועת אם תרצו כי רוב מוחלט של תיקי החקירה שנפתחו כלפי מיידי האבנים וזורקי הבקת"

קטי קטרין שטרית: בים נסגרו בהסדרי טיעון מקילים, ובמרבית המקרים העונש המקסימלי היה רק שנתיים.

קטי קטרין שטרית: צה"ל עוסק מדי יום בביטחון השוטף שלנו, שעיקרו הגנה על הצירים, מפני אותם משליכי בקבוקי תבערה, וכמובן פיגועי ירי ודריסה.

קטי קטרין שטרית: כאשר גוברים מקרי יידויי האבנים במקום ספציפי, מה עושה מפקד החטיבה הגזרתית?

קטי קטרין שטרית: הוא פשוט מה שנקרא מעמיד לרשות אותם זורקי אבנים סוג של הידברות: הוא פונה לאנשי הכפר שממנו זורקים את הבקבוקים והאבנים, קנסות להורים, הצבת מארבים ביום ובלילה בנקודות השולטות על הצירים, מעצרים של פעילי פח"ע עממי וגם הצבת לוחמים על הצירים.

קטי קטרין שטרית: שימו לב כמה דברים עושים כשאפשר לעשות דבר כל כך פשוט: להחמיר את הענישה ואז, אולי, להחזיר את ההרתעה, וכל זה קורה לאורך ציר 60 ביהודה ושומרון.

קטי קטרין שטרית: דווקא במצב הפוליטי הנוכחי יש אפשרות להעביר את החוק הזה בקריאה טרומית ולהמשיך לחוקק אותו בתקופת ממשלת המעבר.

קטי קטרין שטרית: זה קונסנזוס.

קטי קטרין שטרית: רק לפני כמה שבועות נפצעו ארבעה בני משפחה אחת, משפחת סימן טוב, מיידוי אבנים בדרכם ליישוב עלי.

קטי קטרין שטרית: נדהמנו לשמוע על החיילים שנאלצים ללוות פלסטינים לבתי ספר – כל זה כדי למנוע מהם לזרוק אבנים.

קטי קטרין שטרית: חיילים שומרים על פלסטינים כדי שלא יזרקו אבנים.

קטי קטרין שטרית: לאן הגענו?

קטי קטרין שטרית: שגרת זריקת האבנים הפכה להיות גם חלק מהמציאות של נהגי האוטובוסים בדרך לאילת.

קטי קטרין שטרית: הצעת החוק שלי תשים סוף-סוף קץ לענישה מקילה ותייצר הרתעה משמעותית.

קטי קטרין שטרית: בנושא זה אין קואליציה–אופוזיציה – חייבת להיות יד מגובשת אחת כדי להציל חיים.

קטי קטרין שטרית: בניגוד למציאות שמנסים להציג שרים בממשלה ופעילים קיצוניים במימון האיחוד האירופי, התופעה המרכזית בשנים האחרונות ביהודה ושומרון היא עלייה משמעותית בניסיונות לפגוע ביהודים.

קטי קטרין שטרית: כל הסימנים מראים שאנו עומדים בפני גל טרור נוסף וחמור.

קטי קטרין שטרית: בעבר נחשף כיצד מרביתם של תיקי החקירה נגד פלסטינים שיידו אבנים מסתיימים בענישה מקילה בהסדרי טיעון.

קטי קטרין שטרית: החיילים שלנו עושים לילות כימים כדי לחפש חשודים, ולבסוף אותם מחבלים מקבלים ענישה מקילה; כאילו שהאבנים האלה הן בעצם איזה סוג של שעשוע ולא ניסיון רצח.

קטי קטרין שטרית: האבנים האלה – המטרה שלהן היא לרצוח.

קטי קטרין שטרית: הצעת החוק שיזמתי חשובה מאוד, ואני קוראת לכל מי שמגדיר עצמו ציוני לתמוך בה.

קטי קטרין שטרית: האבנים האלה לא מבחינות לא בחיילים – הן בדרך כלל פוגעות בילדים שנמצאים ברכבים, באימהות שלהם שמנסות להגן עליהם, וזה קורה באמצע נסיעה.

קטי קטרין שטרית: תארו לעצמכם שאתם נוסעים ברכב עם ילדיכם מאחורה ואבן נזרקת עליכם, בלי שום יכולת להתגונן.

קטי קטרין שטרית: זה חמור מאוד, ואני ממש מקווה שנוכל להעביר את הצעת החוק הזאת.

קטי קטרין שטרית: ומי שחושב לזרוק אבנים או בק"תבים, שיחשוב פעמיים.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת קטי שטרית.

מנסור עבאס: ישיב השר מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים – קטי, חבר הכנסת יברקן.

מאיר כהן: את אמרת כאן: מי שהיה שם ומרגיש.

מאיר כהן: אני רוצה לספר סיפור שלא סיפרתי לך.

מאיר כהן: בפתיחת האינתיפאדה הראשונה אני נוסע, אני ונעמה אשתי, תיבדל לחיים ארוכים, מבאר שבע לירושלים ללמוד ספרדית בסוכנות היהודית.

חיים כץ: ואללה?

חיים כץ: כל הכבוד לך.

מאיר כהן: אנחנו נכנסים לחברון - -

חיים כץ: יש לך זמן?

מאיר כהן: זה היה לפני הרבה שנים.

מאיר כהן: חיימק'ה, לפני שחשבתי על פוליטיקה.

מאיר כהן: - - ותוקפים את האוטובוס במטח אבנים.

מאיר כהן: לא נשארה שמשה אחת.

מאיר כהן: באוטובוס נוסעים מבאר שבע לירושלים דרך חברון.

קטי קטרין שטרית: פעם היו עוברים שם.

מאיר כהן: לא נשארה שמשה אחת.

מאיר כהן: נעמה אשתי חטפה סלע גדול מאוד בראש, ואני יושב בתוך האוטובוס, וזה כאילו שפתחו באש על האוטובוס.

מאיר כהן: שמשה אחת לא נשארה.

מאיר כהן: היו שם פצועים רבים, וזה נורא.

מאיר כהן: אי-אפשר לתאר את זה אלא אם כן אתה נמצא שם.

מאיר כהן: הפגיעה של אבן באוטו שנוסע זה ירי לכל דבר.

מאיר כהן: למזלי הגדול אני זוכר שצעקתי כמו בצבא: חובש, ומתייצב לידי חייל שעלה לפניי עם ערכת חובשים, וחבשתי את נעמה וטיפלנו בפצועים.

מאיר כהן: האוטובוס ניתק מגע.

מאיר כהן: זה היה נורא.

מאיר כהן: זה היה פשוט נורא.

מאיר כהן: הגענו לבית החולים – כ-15 תפרים בראש.

מאיר כהן: עברנו תקופה לא נעימה.

מאיר כהן: ברוך השם – איך אומרים?

מאיר כהן: לא מזהים כלום, הכול בסדר גמור, והיא ממשיכה להיות מיוחדת ביותר.

מאיר כהן: את כל כך צודקת בהצעה הזאת, את כל כך צודקת, ולכן אנחנו באמת תומכים.

מאיר כהן: אני רק מבקש ממך, היות שזאת ההחלטה שהייתה בסיכומים איתך, אני רק אקריא את הבקשה של ועדת השרים: על פי דברי ההסבר, תכלית ההצעה היא להרתיע מחבלים מביצוע מתקפות טרור, במיוחד נוכח העלייה במספר פיגועי הטרור מסוג יידויי אבנים באזור יהודה ושומרון.

מאיר כהן: נוכח חשיבות ההצעה והצורך להתמודד עם הפשיעה והתקפות הטרור, החליטה ועדת השרים לענייני חקיקה לתמוך בהצעה שלך בתנאים הבאים: תהליכי החקיקה יקודמו ביחד עם הצעת החוק הממשלתית; הצעת החוק תיקבע כהוראה לשלוש שנים; נוסח ההצעה יתואם איתך; הצעת החוק תוחזר לדיון בוועדת השרים על פי ההחלטה שלך.

מאיר כהן: אני מבקש ומפציר בכנסת באמת להצביע ולתמוך בהצעת החוק שלך.

מנסור עבאס: תודה, השר מאיר כהן.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי שטרית, את רוצה להשיב?

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית סטרוק ביקשה להתנגד.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, חברי השר מאיר כהן, ששאלת למה, למה, אז שב ותשמע למה, תקשיב.

מאיר כהן: אני מקשיב.

אורית סטרוק: מצוין.

אורית סטרוק: תקשיב, כי זה חשוב מאוד, מאיר.

אורית סטרוק: הסיפור שסיפרת הוא חשוב, ואני רוצה להסביר לך למה עליתי לכאן להתנגד.

אורית סטרוק: חבריי חברי הכנסת, היום כ"ג בסיוון – עבר כמעט חודש.

אורית סטרוק: לפני חודש, בכ"ד באייר, הבן שלי ידידיה והנכדים המתוקים שלי רבקה ואיתמר נסעו ברכב הביתה.

מנסור עבאס: בבקשה, חברי הכנסת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, סמי אבו שחאדה, נא לשבת.

מנסור עבאס: מנהלי הסיעות, בבקשה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת עידית סילמן, חבר הכנסת מיקי זוהר, חברי הכנסת, בבקשה להקשיב.

אורית סטרוק: לפני חודש הבן שלי ידידיה והנכדים המתוקים שלי רבקה ואיתמר נסעו ברכב שלהם הביתה.

אורית סטרוק: הם נסעו בכביש הראשי, בדרך היחידה שהם יכולים לנסוע בה הביתה.

אורית סטרוק: הם גרים ביישוב ברכה, והם נסעו דרך חווארה – אין דרך אחרת, מאיר.

אורית סטרוק: אין.

אורית סטרוק: כולכם יודעים שרגמו אותם באבנים.

אורית סטרוק: ואני רוצה להגיד בהזדמנות הזאת: מספיק עם הביטוי הזה "זריקות אבנים".

אורית סטרוק: זריקות אבנים זה כאילו מישהו זרק איזה אבן.

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: זה לרגום באבנים.

אורית סטרוק: אתה תיארת את זה נכון, מאיר, קודם.

אורית סטרוק: תיארת את זה נכון.

אורית סטרוק: ידידיה נפגע מאבן בראש.

אורית סטרוק: הוא איבד את השליטה על הרכב.

אורית סטרוק: הנכד המתוק שלי, איתמר, בן שנתיים וחצי – כולכם ראיתם איך כל המצח שלו נפתח.

אורית סטרוק: ידידיה איבד את השליטה על הרכב.

אורית סטרוק: הרכב סטה מהמסלול והתנגש, ואז הם נפגעו פגיעה נוספת.

אורית סטרוק: בנס, בנס גדול – תודה, ריבונו של עולם – בנס גדול לא היו שלוש הלוויות.

אורית סטרוק: בנס גדול.

אורית סטרוק: עד היום הם סובלים מהפציעה הזאת, הם עוד לא החלימו.

אורית סטרוק: ידידיה לא חזר ללימודים.

אורית סטרוק: הוא הפסיד את סוף הסמסטר.

אורית סטרוק: הוא מתקשה, כי יש לו – אני לא אפרט את כל מה שיש לו, בסדר?

אורית סטרוק: זה העולם הרפואי הפרטי שלו.

אורית סטרוק: לא ניכנס לזה, אבל הוא סובל מאוד מהפציעה הזאת עד עכשיו, ועבר חודש.

אורית סטרוק: אתה חושב, מאיר, שמישהו ממיידי האבנים האלה נתפס?

אורית סטרוק: אתה חושב שניסו בכלל לתפוס אותם?

אורית סטרוק: ניסו?

אורית סטרוק: לפני שבוע פרסם אלישע בן קימון בידיעות אחרונות כתבה עם 26 מקרי יידוי אבנים, זריקות אבנים, רגימה באבנים, ביהודה ושומרון בחודש האחרון.

אורית סטרוק: בשני מקרים נתפסו המפגעים, בשני מקרים.

אורית סטרוק: מקרה אחד, כי זה היה יהודי – הוא זרק אבנים על איזה אנשי שמאל, אז אותו תפסו.

אורית סטרוק: והמקרה השני – כי הבן אדם שנסע ברכב היה בעל תושייה, עצר, פתח את הרכב, ובמקרה היה שם גם חייל.

אורית סטרוק: תפסו אותו.

אורית סטרוק: 24 מקרים – נאדה, שום דבר.

אורית סטרוק: אתמול היה אירוע של לינץ', מאיר, לינץ' נגד קבוצת ילדים ליד הגדר של אריאל, והיה שם מבוגר אחד שכנראה הגן עליהם.

אורית סטרוק: כמה עצורים יש מהאירוע הזה?

אורית סטרוק: אחד – היהודי שכנראה הגן על אותם ילדים שהיו שם ליד הגדר של היישוב שלהם.

אורית סטרוק: הוא עצור ומונעים ממנו פגישה - - -

משה ארבל: גם עורך דין אין לו.

אורית סטרוק: כמו שאומר בצדק מוישה ארבל, מונעים ממנו פגישה עם עורך דין.

אורית סטרוק: אבל אף אחד מהערבים שהיו בלינץ' הזה, שהתקיפו קבוצה של ילדים – אף אחד לא עצור.

אורית סטרוק: אז מאיר, כשיש חקירה בררנית, חקירה בררנית, ולא מחפשים את הערבים שמפגעים בנו אם הם ערבים, אבל כן מחפשים כשזה יהודי, כן מחפשים, אני אומרת שהחוק הזה הוא מעוקר מהעיקר.

אורית סטרוק: אני אומרת: נכון, ודאי צריכים להגביר את הענישה, אבל קודם כול תגביר את החקירה, קודם כול.

אורית סטרוק: איפה, איפה הערבים שניסו לרצוח את הבן שלי בחווארה?

אורית סטרוק: איפה הם?

אורית סטרוק: מישהו בכלל מחפש אחריהם?

אורית סטרוק: מישהו בכלל רוצה לבוא איתם חשבון?

אורית סטרוק: שום דבר.

אורית סטרוק: הבן שלי בבית סובל, סובל ייסורי תופת, והם מסתובבים חופשי, ממשיכים לזרוק אבנים, לרגום באבנים את כל מי שנקרה בדרכם.

אורית סטרוק: זה מה שרציתי לומר.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי, את רוצה להשיב?

קטי קטרין שטרית: אדוני השר, אני רוצה לחזור ולהודות לוועדת השרים לענייני חקיקה, שבאמת מצאה לנכון לתמוך בחוק הזה, כי זה חוק מציל חיים.

קטי קטרין שטרית: אני מאמינה בהרתעה.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, אנחנו באים מתחום החינוך, אנחנו יודעים - - -

מאיר כהן: בהכנת החוק אפשר - - -

קטי קטרין שטרית: ברור.

קטי קטרין שטרית: בהכנת החוק נשב ונכין את הדברים האלה לטובת אותם אנשים שמשתמשים בצירים האלה, כך שהם יוכלו להיכנס ולצאת בלי להסתכל לצדדים.

קטי קטרין שטרית: איך היום סיפרה לי ללי, בחורה שגרה בעלי?

קטי קטרין שטרית: היא אומרת: אני נוהגת, ואני כל הזמן מסתכלת ככה; אני לא מסתכלת ככה, כי אני צריכה לראות אם לא יקפצו לי לתוך הכביש כל מיני בקת"בים או יידויי אבנים.

קטי קטרין שטרית: ככה אנחנו מצילים חיים של אנשים שבסך הכול משתמשים בציר.

קטי קטרין שטרית: אני, כמו כל חבריי שישבו כאן, כל כך מודה לך גם על הסיפור הנוגע ללב שאתה ואשתך חוויתם.

קטי קטרין שטרית: הלוואי שלא היית חווה את זה, הלוואי שהיית נוסע מדימונה לירושלים ולא צריך גם להסתכל ולדעת שאו-טו-טו זורקים עליך אבנים.

קטי קטרין שטרית: אבן הורגת – אדל בת השלוש נרצחה, אני קוראת לזה נרצחה, מאבן שנזרקה.

קטי קטרין שטרית: היא בת שלוש, לעזאזל.

קטי קטרין שטרית: מה היא הספיקה בחיים שלה?

קטי קטרין שטרית: כלום.

קטי קטרין שטרית: היא נסעה, היא הייתה מאושרת עם המוצץ בפה, אימא שלה שרה שירים כל הדרך כשהיא נוסעת, והאבן נחתה ורצחה את הילדה האומללה הזו, שרק התחילה את חייה.

קטי קטרין שטרית: המשפחה נהרסה.

קטי קטרין שטרית: למה הכוונה המשפחה נהרסה?

קטי קטרין שטרית: האימא ליוותה את הילדה שלה שנה שלמה בבית החולים; האבא עזב את מקום העבודה וישב לצד בתו וסעד אותה.

קטי קטרין שטרית: אין עבודה, אין זוגיות, אין פרנסה, אין שום דבר – בגלל אבן.

קטי קטרין שטרית: אבל מה שהאבן הזאת מייצגת הוא הרצון לרצוח, הרצון להרוג.

קטי קטרין שטרית: המטרה של אותם זורקי אבנים היא לפגוע, היא להרוג, ולא ניתן להם את זה.

קטי קטרין שטרית: זה המקום שלנו כנבחרי ציבור להחזיר את הביטחון האישי לכל מי שנוסע בכבישי המדינה, ולדעת שמי שזורק אבנים – דינו יהיה ארבע שנים; מי שזורק בקת"בים – דינו יהיה עשר שנים.

קטי קטרין שטרית: כך נוכל להציל את אותם אנשים ממוות בטוח.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה לך ולכל מי שהחליט את ההחלטה הזו.

קטי קטרין שטרית: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: אנחנו נעשה הצבעה אלקטרונית, אלא אם כן יש בקשה מהאופוזיציה.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק העונשין (תיקון – קביעת עונש מינימום לעבירות יידוי אבנים).

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 56

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 56 חברי כנסת בעד, שבעה חברי כנסת מתנגדים.

מנסור עבאס: ההצעה מאושרת ועוברת להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

משה ארבל: היושב-ראש, השר אמר להצביע בעד.

משה ארבל: אתה לא הסכמת להצביע בעד.

משה ארבל: אתה בעד טרור?

משה ארבל: רק תענה לנו.

מנסור עבאס: תקשיב – בבקשה, אנחנו עוברים - - -

משה ארבל: תענה לנו.

משה ארבל: אתה בעד טרור?

מנסור עבאס: משה, שב, שב.

משה ארבל: תתבייש.

משה ארבל: תתבייש.

מנסור עבאס: אין לך בושה.

מנסור עבאס: אין לך בושה.

יוסף טייב: מה בושה, מה?

יוסף טייב: תתבייש - - -

מנסור עבאס: ההצעה עוברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק שירות המדינה (תיקון – מתן העדפה למשרתים בהעדפה מתקנת), של חבר הכנסת אופיר סופר.

מנסור עבאס: בבקשה.

קריאה: אדוני היושב-ראש, ועדת הכנסת, אמרתי.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, ועדת הכנסת.

מנסור עבאס: סליחה, הכרזתי על ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנסור עבאס: עברתי לסעיף הבא על סדר-היום.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: צעקו?

מנסור עבאס: אוקיי, אז נעביר לוועדת הכנסת והיא תחליט.

מנסור עבאס: בסדר, אוקיי.

מנסור עבאס: בסדר, לא שמעתי אתכם.

מנסור עבאס: זה לא נושא עקרוני, חברים.

מנסור עבאס: בסדר, ועדת הכנסת.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/877/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מיומי הראשון בכנסת לקחתי על עצמי לפעול למען לוחמי צה"ל; מיומי הראשון בכנסת אני פועל למען לוחמי צה"ל, למען חיילי צה"ל, למען הפצועים – פצועי צה"ל, נכי צה"ל, כמובן, למען מילואימניקים.

אופיר סופר: בכלל, אני חושב שבעת הזו חשוב לייקר את מעמדם של הלוחמים ולהרים את קרנם.

אופיר סופר: וכשאני אומר את זה, אני מתכוון שהם צריכים להרגיש שהחברה הישראלית אכן רוחשת להם כבוד, אכן מעריכה את השנים היקרות שהם נותנים בצה"ל ומסכנים את נפשם בעבור ביטחון המדינה.

אופיר סופר: צריכים להרגיש את זה בקהילה, צריכים להרגיש את זה בסופר ובחנות המכולת, הם צריכים להרגיש את זה בבית הכנסת, צריכים להרגיש את זה בכל מקום.

אופיר סופר: האימא שבעלה יוצא למילואים ושולחת את הילד לגן – גם האימא וגם הבת או הילדה שבגן צריכות להרגיש ולהיות גאות בזה שאבא במילואים.

אופיר סופר: הדבר נכון לגבי כל החברה הישראלית – סטודנטים מילואימניקים יכולים לספר לכם על זה המון – אבל הדבר הוא נכון גם לגבי בני המיעוטים.

אופיר סופר: לפעמים באותו תיכון ובאותו כפר יכול לצאת בחור ולהחליט שהוא הולך עכשיו לתת את מיטב שנותיו הצעירות שלוש שנים לשרת ביחידה קרבית, והבחור האחר יצא ישר ללימודים באקדמיה.

אופיר סופר: אותו בחור, לאחר שיסיים את שירותו הצבאי, יצטרך להתחיל לזכור את האנגלית, את המתמטיקה, את הפיזיקה, לעשות פסיכומטרי ולהתמודד – דבר מאוד מאוד רלוונטי לאחינו לנשק, הדרוזים – ולעומת זאת חברו כבר יפליג, כבר יסיים כמעט את לימודי הרפואה וימשיך קדימה, וזה במקרה הטוב.

אופיר סופר: במקרה הטוב יצרנו תגמול שלילי, יצרנו קיפוח למי שבחר לשרת את המדינה.

אופיר סופר: במקרה היותר-כואב ויותר רע – וראינו את זה הרבה בשנה האחרונה; זה לא התחיל מהשנה האחרונה אבל בשנה האחרונה ביתר שאת – בזמן שהוא משרת, אם זה בקו בלבנון, אם זה בעוטף עזה ואם זה במבצעים חודרים, הם יניפו דגלי פלסטין באוניברסיטאות.

אופיר סופר: אז את מי תגמלנו כאן?

אופיר סופר: איזה עידוד?

אופיר סופר: איזה מסר העברנו?

אופיר סופר: ההצעה שלי לא מבקשת לעשות – היא מבקשת את הדבר הכי טריוויאלי: לתת תיעדוף, אדוני היושב-ראש, למי שמשרת בצה"ל, וגם למי שמשרת שירות לאומי; למי שנושא בנטל, למי שגאה לשאת בנטל הישראלי, הביטחוני.

אופיר סופר: זוהי מדינה יהודית, זוהי מדינה ציונית, זוהי מדינה שמעריכה את לוחמיה, זוהי מדינה שמעריכה את מי שמקריב למענה.

אופיר סופר: אין פה שום דבר של ציניות.

נירה שפק: - - -

אופיר סופר: זה שלא הגענו – אני אתייחס בהמשך – זה שלא הגענו לזה עד היום זוהי תקלה, אבל בגלל זה אנחנו צריכים לעצור ובגלל זה אנחנו צריכים לחשוב.

אופיר סופר: עכשיו אני אומר לכם, ההסתכלות שלי בעניין הזה – קודם כול, תשימו לב, נירה, חברת הכנסת שפק, לגודל הפרדוקס.

אופיר סופר: גודל הפרדוקס זה בין מישהו שהולך ונלחם על הארץ הזו לבין מישהו שהולך ונלחם נגד הארץ הזו.

אופיר סופר: זהו גודל הפרדוקס, זהו גודל הפרדוקס שנוצר כאן במציאות, זה הפרדוקס שאנחנו חיים בו, ואנחנו רואים את המציאות הזאת הולכת וגואה, הולכת ומתעצמת.

אופיר סופר: אנחנו חיים את האנרגיות האלה – אנחנו חיים את האנרגיות האלה באוניברסיטאות, אנחנו חיים את זה, ואני, את התסכול הזה שומע, אני שומע מחברים שהיו איתי בצבא; אני שומע כי ישב איתי קצין במילואים ואמר לי: תשמע, הבן שלי נאלץ לטוס לשם ולטוס לשם והוא לומד בפראג.

אופיר סופר: ולמה?

אופיר סופר: למה?

אופיר סופר: בגלל שהוא בחר ללכת ולשרת את המדינה?

אופיר סופר: ומי שלמד איתו בתיכון, מה הוא עושה עכשיו?

יוראי להב-הרצנו: - - -

אופיר סופר: אני אתייחס, אני אתייחס.

יוראי להב-הרצנו: לא - - -

אופיר סופר: החוק מאפשר גם לשירות לאומי, הוא נותן מעמד גם לשירות לאומי.

אופיר סופר: אני אומר לכם, לעניות דעתי, אנחנו צריכים להגיע למצב שלא חוששים למי מגיע יותר.

אופיר סופר: אני אומר שצריך לדעת להבדיל בין לוחמים לבין שאינם לוחמים – לא כל זה נמצא בחוק – בין שירות לאומי לשירות צבאי, לגבי גברים לפחות.

אופיר סופר: אנחנו צריכים לדבר ערכים של מדינה יהודית ולא ערכים של שוויון.

אופיר סופר: ומכאן אני רוצה להגיע לנקודה שלי, שהיא מאוד מהותית.

אופיר סופר: אני זכיתי ללמוד תורה בישיבה.

אופיר סופר: לא המתתי עצמי, לא זכיתי להמית עצמי באוהלה של תורה כמו שזוכים רבים, שבאמת ממיתים עצמם באוהלה של תורה, במסירות נפש של שנים רבות.

אופיר סופר: אנחנו כמדינה יהודית חייבים ליצוק ערך במילה "יהודית"; לא רק ערך למילה "דמוקרטית" ולא רק ערך ל"שוויון", אלא ליצוק תוכן, ליצוק תוכן גם למילה "יהודית".

אופיר סופר: אני רואה ערך בלימוד התורה, ומדינת ישראל חייבת לראות ערך.

אופיר סופר: בדיוק כמו שהיא רואה בשירות לאומי, היא צריכה לראות ערך בלימוד התורה.

אופיר סופר: הדברים אולי לא מדויקים בחוק, הדברים אולי לא מכוונים בחוק, אבל את זה צריכה לעשות מדינת ישראל.

אופיר סופר: חברי חבר הכנסת ניר ברקת, ואולי גם חברים נוספים, החתימו אותי על חוק מתוקן יותר, וכן, כוונתי לקדם את החוק הזה, אם נזכה.

אופיר סופר: לומר את האמת, הערכה שלי היא שאנחנו רק מעלים את זה לטרומית, ובעזרת השם הממשלה הזאת תמשיך להתפרק, כי זה הדבר הנכון כיום למדינת ישראל.

אופיר סופר: אבל כמסר, מסר ללוחמים שלנו, מסר להיותנו מדינה יהודית, מסר להיותנו מדינה ציונית ומסר למי שבוחר להיות נאמן – היה פעם איזה שר אחד שדיבר על אזרחות ונאמנות; אנחנו כבר שכחנו את זה.

אופיר סופר: כן, זה חשוב.

אופיר סופר: זה חשוב.

אופיר סופר: אסור לנו לוותר על זה לרגע.

אופיר סופר: אסור לנו להתבלבל.

אופיר סופר: ולכן, כל מי שרואה את עצמו מחויב להיותה של מדינת ישראל מדינה השומרת על ערכיה, שלא תהפוך לאיזה מדינת כלל אזרחיה ותטבע בג'ונגל של המזרח התיכון, חלילה – וזה לא יקרה, אל תדמיינו לרגע – מחויב להצביע בעד ולתמוך בחוק הזה.

אופיר סופר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת אופיר סופר.

מנסור עבאס: השר המשיב מאיר כהן, בבקשה.

איימן עודה: מאיר כהן, הוא אומר שאתה יצאת מהג'ונגל - - - אל תקבל את זה.

איימן עודה: אל תקבל.

מאיר כהן: חברות וחברי הכנסת, אופיר סופר – איפה אופיר?

אופיר סופר: פה.

מאיר כהן: אחרי תפילתך להצלחת הפירוק של הממשלה - - -

קריאה: לא שומעים.

מאיר כהן: בסוף הדברים שלך אמרת:

מאיר כהן: ובמסגרת פירוק הממשלה – אנחנו גם יודעים לעשות - - -

אופיר סופר: - - - לזה אתה מתכוון.

מאיר כהן: שנייה.

מאיר כהן: אנחנו גם יודעים לעשות הפרדה בין בוז ואמירות כאלה, שהן לא מאפיינות אותך, ולהגיד לך שאנחנו תומכים בהצעת החוק שלך, ואנחנו גם חושבים כמוך, שצריכים לקבל עדיפות לשירות צבאי, לשירות לאומי, לשירות אזרחי, ולכן אני מבקש מכולם לתמוך בהצעה הטרומית של הצעתך.

מאיר כהן: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: לא לתמוך בחוק שנותן עדיפות לחיילי צה"ל.

מנסור עבאס: ביקש להתנגד חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

קריאה: - - -

מאיר כהן: איך אתם כל הזמן מתנגדים?

שמחה רוטמן: לא לחוק, רק - - -

מאיר כהן: איך?

שמחה רוטמן: אנחנו רק צריכים להסביר מה הבעיה.

מאיר כהן: שמחה, אני מקווה שלרוטמן אתה לא מתנגד.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אנחנו בסיטואציה מאוד מאוד משונה פוליטית, אנשים יכולים להתנגד גם לעצמם.

שמחה רוטמן: עליתי לפה כדי להגיד שמה שמתרחש ברגעים אלו ממש באריאל הוא דבר מזעזע, שצריך, לדעתי, לגרום לעצירה מוחלטת של הדיונים.

שמחה רוטמן: אדם הגיע לתחנת משטרה כדי למסור עדות על אירוע שהוא השתתף בו – אפשר לחשוב שהוא פעל בו כשורה, אפשר לחשוב שהוא פעל בו לא כשורה, אבל אירוע חמור של כמעט לינץ' שהוא וקבוצת חבריו עברו, ובמקום – גם אם רוצים לחקור את ההתנהלות שלו שם - - -

אוסאמה סעדי: - - - הם רצחו פלסטיני.

אוסאמה סעדי: אתה מדבר על לינץ'?

עאידה תומא סלימאן: הם רצחו פלסטיני - - -

קריאות: - - -

שמחה רוטמן: אני מבין, אוסאמה, אני מבין, אוסאמה, שאתה סיימת את החקירה - - -

אוסאמה סעדי: - - -

שמחה רוטמן: אני מבין שאתה כבר סיימת את החקירה, אבל אנחנו מדינת חוק עדיין, כל עוד לא השתלטתם לגמרי על המדינה.

שמחה רוטמן: אתם כבר בשלבים - -

קריאות: - - -

שמחה רוטמן: - - אתם בשלבים, אתם בשלבים שליהודים לא יהיו זכויות במדינה הזאת, אבל אתם בשלבים - -

קריאות: - - -

שמחה רוטמן: - - אתם בשלבים, אז אנחנו עוד לא שם.

שמחה רוטמן: אנחנו עוד לא שם, ומותר וצריך לחקור את האירוע.

שמחה רוטמן: בסופו מת אדם, וזה דבר שצריך ודרוש שתהיה בו חקירה.

אחמד טיבי: - - -

שמחה רוטמן: גם אתה יודע כבר?

אחמד טיבי: - - -

שמחה רוטמן: גם אתה כבר יודע?

שמחה רוטמן: כן, סיימת את החקירה?

קריאות: - - -

שמחה רוטמן: סיימת את החקירה?

שמחה רוטמן: סיימת את החקירה?

שמחה רוטמן: סיימת?

עופר כסיף: - - - סכין בלב.

עופר כסיף: מה זה אם לא רצח?

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: - - - אתה לא מביע צער - - -

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, אני, א.

שמחה רוטמן: אבקש שתוסיף לי את הזמן; וב.

שמחה רוטמן: שתגן עליי מפני קריאות הביניים - - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תנו לו להשלים, בבקשה.

שמחה רוטמן: עכשיו, משטרת ישראל, במקום לחקור אותו, אם הם רוצים, מונעת ממנו מפגש עם עורך דין - -

קריאה: - - -

שמחה רוטמן: - - ופוגעת בזכות הכי בסיסית שלו של להתייעץ עם עורך דין - -

עופר כסיף: אתה יודע כמה - -

שמחה רוטמן: - - לפני חקירה.

עופר כסיף: - - -

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, זה בלתי אפשרי.

עופר כסיף: - - פלסטינים, לא נותנים להם לראות עורך דין?

עופר כסיף: לא שמעתי אותך - - -

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, זה בלתי אפשרי.

עופר כסיף: זה בסדר מבחינתך - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת עופר, חבר הכנסת.

שמחה רוטמן: ובעבר, כאשר השב"כ, עם האצבע הקלה שלו על ההדק, הפעיל אמצעים מיוחדים, הגיעה השרה אילת שקד ואמרה שהכול בסדר.

שמחה רוטמן: נאמרה האמירה המפורסמת של נפתלי בנט: למי אתם מאמינים יותר, לאילת שקד או לאיתמר בן גביר?

שמחה רוטמן: אז בעידן ההוא - - -

בצלאל סמוטריץ': לאילת.

בצלאל סמוטריץ': לאילת.

שמחה רוטמן: בעידן ההוא עוד היו כמה תמימים שהאמינו לאילת שקד.

שמחה רוטמן: היום אנחנו יכולים להגיד בצורה ברורה: אנחנו מאמינים לבן גביר.

שמחה רוטמן: כאשר יש חשש בשאלה אם השב"כ משתמש בכוחותיו באופן לא תקין כנגד יהודים כדי לרצות – אולי כדי לרצות את השליטים החדשים במדינה, המשותפת ורע"ם, אני לא יודע – אנחנו מאמינים לבן גביר, כן.

שמחה רוטמן: ואנחנו חושבים שלא ייתכן ששלילת מפגש עם עורך דין תיעשה בדרך הזאת.

שמחה רוטמן: זה לא ייתכן.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת שמחה רוטמן.

מנסור עבאס: תודה רבה.

שמחה רוטמן: ולכן אני חושב שצריך לעצור את כל הדיונים בכנסת עד שהדבר הזה ייפתר וייבדק בצורה המהירה ביותר.

מנסור עבאס: תודה, תודה רבה.

שמחה רוטמן: לא ייתכן שאדם ייחקר באופן שכזה, גם אם הוא עשה משהו לא תקין, ואת זה אנחנו בכלל לא יודעים, את זה החקירה תגלה.

מנסור עבאס: אוקיי, תודה רבה, חבר הכנסת שמחה רוטמן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר סופר, אנחנו נעבור להצבעה?

אופיר סופר: - - -

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית - - -

אופיר סופר: שמית.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה שמית, בבקשה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: אופיר, אתה רוצה שמית או לא?

בצלאל סמוטריץ': שמית, שמית.

מנסור עבאס: שמית?

מנסור עבאס: אוקיי, הוא ביקש הצבעה שמית.

קריאות: אופיר, אנחנו איתך.

מנסור עבאס: לבטל?

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

מנסור עבאס: הצעת חוק שירות המדינה (מתן העדפה למשרתים בהעדפה מתקנת) – נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 36

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 36 חברי כנסת - - -

מירי רגב: אני - - -

מנסור עבאס: לפרוטוקול – את בעד, חברת הכנסת מירי רגב, חברת הכנסת גלית.

מנסור עבאס: חבר הכנסת גדי יברקן בעד.

מנסור עבאס: 36 חברי כנסת בעד, 15 חברי כנסת מתנגדים.

מנסור עבאס: ההצעה מתקבלת ועוברת להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/3548/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעת חוק התמודדות עם תופעת נטילת דמי חסות, התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת שרן מרים השכל.

מנסור עבאס: בבקשה, עשר דקות.

שרן השכל: ערב טוב לכולם, ערב טוב לחברי הכנסת.

שרן השכל: אנחנו בשנים האחרונות, עוד מאז כניסתי לכנסת, מדברים על הבעיה של הפשיעה בחברה הערבית, ואנחנו מחפשים כלים כיצד לפתור את אותם אתגרים אדירים, שפוגעים פגיעה אנושה ביסודות החברה שלנו.

שרן השכל: האלימות שאנחנו ראינו בשנים האחרונות, אחד היסודות שלה, שבו לא טיפלו במשך שנים, היה תופעת הפרוטקשן.

שרן השכל: אומנם בהתחלה היא החלה באיזשהם סממנים קטנים.

שרן השכל: אני זוכרת עוד כח"כית צעירה, לפני שבע שנים, הגעתי ללא מעט אדמות חקלאיות שבהן החקלאים ישבו מסביב לשולחן וסיפרו מה הם עוברים על מנת לנסות ולשמור על הציוד החקלאי, על המקנה, על הצאן או הבקר או התוצרת החקלאית שלהם.

שרן השכל: הם הראו לי קומביינים בסכומים של לפעמים מיליון שקל ויותר, שרופים, עומדים בכניסה לאותם קיבוצים ולאותם מושבים.

שרן השכל: למה?

שרן השכל: מסיבה אחת: הם לא הסכימו לשלם דמי חסות לקבוצת עבריינים שהגיעה ודרשה מהם דמי פרוטקשן.

שרן השכל: בהתחלה הזדעזענו ולא האמנתי שיש תופעה כזאת במדינת ישראל.

שרן השכל: לאט-לאט ראינו את ההתרחבות שלה, כלומר היו לדעתי עשרות של מפעלים - - -

עאידה תומא סלימאן: שרן, זה לא רק - - -

שרן השכל: ברור, שנייה, אני גם אגיע לזה.

שרן השכל: זה לאט-לאט, עם השנים.

שרן השכל: אנחנו לוקחים שבע שנים אחורה, כשביקרתי בראש פינה את החקלאים, ובמטולה, והם הראו לי מחסנים שלמים של תוצרת חקלאית שנשרפו כליל.

שרן השכל: הם העבירו צילומים למשטרה, ולמשטרה פשוט לא היה מה לעשות עם זה.

שרן השכל: עד שאותם חקלאים לא החלו לשלם את דמי הפרוטקשן האלה הם פשוט שבוע אחר שבוע נפגעו בסכומים אדירים, שלפעמים גרמו לפשיטות רגל אמיתיות.

שרן השכל: ברגע שראו אותן קבוצות עברייניות שבשיטת מצליח זה עובד, הם מקבלים שכר, פתאום ראינו את תופעת דמי החסות מתחילה להשתלט במקומות אחרים – החל באתרי בנייה ובתי עסק, מסעדות, תחנות דלק.

שרן השכל: ביקרתי בשנתיים-שלוש השנים האחרונות וסיפרו לי שאם לא – פשוט שורפים, הורסים, בוזזים.

שרן השכל: הם צריכים לשלם לפעמים סכומים של כמה אלפי שקלים, לפעמים גם עשרות אלפי שקלים.

שרן השכל: ממש לפני כמה שבועות ראינו את המקרה המזעזע בצפת שבו נשרפו אוטובוסים אחרי שביקשו דמי פרוטקשן ולא נענו להם.

שרן השכל: הדבר הזה חייב להיות מחוסל אחת ולתמיד.

שרן השכל: לא ייתכן שבמדינה ריבונית, מדינה דמוקרטית, מדינה מערבית כמו מדינת ישראל, תופעת הפרוטקשן פשוט עוברת ככה מתחת לרדאר.

שרן השכל: לשם כך הבאתי את הצעת החוק הנוכחית, שתטפל בתופעה הזו.

שרן השכל: היא תיתן למעשה קודם כול הגדרה משפטית, מה זה פרוטקשן.

שרן השכל: עד היום, ברגע שהמשטרה באה ומנסה להעמיד לדין, הם באים ואומרים: רגע, אבל אנחנו לא מבקשים פרוטקשן, אנחנו מספקים אבטחה – אנחנו מאבטחים את אותה גדר, אנחנו מאבטחים את השטח החקלאי, אנחנו מאבטחים את תחנת הדלק.

שרן השכל: עם הצעת החוק הזו תהיה הגדרה משפטית ברורה של מה זה עבירת פרוטקשן, והעבירה הזו, דינה יהיה מאסר חמור, כולל עונשי מינימום.

שרן השכל: הצעת החוק הזו כוללת גם זכויות לנפגעי עבירה ופיצויים – אפשרות לתבוע את אותו מבקש חסות.

שרן השכל: אז נכון, עבדתי על הצעת החוק הזו בחודשים האחרונים, וביום ראשון, כשהיא עלתה לוועדת שרים לענייני חקיקה, עדיין לא ידעתי שהכנסת מתפזרת, וקיוויתי שיהיה לנו מספיק זמן להעביר את ההצעה החשובה כל כך הזאת כדי לסייע לאותם חקלאים ולאותם בעלי עסקים ולמגר את התופעה המכוערת הזאת.

שרן השכל: אני מקווה שנספיק, אם לא לפחות להעביר את זה בסוג של העברה - -

אורית סטרוק: זה תלוי בכם.

אורית סטרוק: אפשר להקים ממשלה בכנסת הזו.

שרן השכל: - - אם לא להעביר את זה, אז לפחות בסוג של קריאה ראשונה, על מנת להחיל על כך דין רציפות.

אורית סטרוק: שרן, זה תלוי בכם.

שרן השכל: אני קוראת לכל חבריי בקואליציה ובאופוזיציה להעביר את הצעת החוק החשובה הזו, לטובת חקלאי מדינת ישראל, לטובת בעלי העסקים ואפילו לטובת תחנות האוטובוס, כפי שראינו בשבועות האחרונים.

שרן השכל: במעמד זה אני רוצה גם להודות לתנועת אם תרצו, שסייעה לי בהכנה של הצעת החוק הזו - - -

אוסאמה סעדי: את רוצה שנצביע בעדה או שנצביע נגד?

אוסאמה סעדי: מה זה?

שרן השכל: תודה רבה לכם.

שרן השכל: אני קוראת לכולם להצביע בעד הצעת החוק הזו.

שרן השכל: תודה רבה לכולם.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת שרן השכל.

מנסור עבאס: ישיב השר יועז הנדל.

מנסור עבאס: בבקשה, יועז.

משה אבוטבול: - - -

יועז הנדל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יועז הנדל: אני שמח שחבריי ממפלגת ש"ס מרוצים כל כך מהסיבים.

יועז הנדל: בכל פעם שאני עולה הם מזכירים את פריסת הסיבים - - -

משה ארבל: את מרגי, את מרגי.

יועז הנדל: נכון, ושוב אני אגיד שזה בזכות - - -

משה ארבל: מגיע לו.

יועז הנדל: מגיע לו הרבה קרדיט, ליושב-ראש ועדת כלכלה הקודם חבר הכנסת מרגי, בנושא הסיבים.

יועז הנדל: אבל אני רוצה להגיד לכם שכמו שאני מרוצה מאוד מפריסת הסיבים במדינת ישראל, כך אני מאוד לא מרוצה מהשנה האחרונה בנושא המשילות.

יועז הנדל: אמרתי את זה שוב ושוב כשר תקשורת, כמי שאחראי לפרוס תשתיות תקשורת מתקדמות בכל מדינת ישראל.

יועז הנדל: בנושא אחד נכשלנו.

יועז הנדל: שנה זה לא מספיק; זה דורש שנים כדי לתקן את מה שראינו בעשורים האחרונים במדינת ישראל, וזה חוסר הריבונות והמשילות בנגב, בגליל, באזורים שלמים במגזר הערבי, לטובת כלל אזרחי ישראל, כלל אזרחי ישראל, ולא משנה מה דתם ומוצאם, דתיים, חילונים, ולמי הם מצביעים.

יועז הנדל: המשילות והריבונות הן המשימה הכי גדולה של כל ממשלה בישראל.

יועז הנדל: צר לי שלא הצלחנו להתאחד סביב הנושא הזה ולהצביע בעד הרבה מאוד תהליכים שהיינו צריכים להעביר; צר לי שאנחנו לא נצליח לראות בכנסת הזאת את השלמת המשימה של גיוס אלפי שוטרים, 1,100 שוטרים בתור התחלה, ואחרי זה סיום חקיקת כלל עונשי המינימום, תהליך שהתחיל והוא מאוד משמעותי.

יועז הנדל: אני מאוד שמח שאנחנו עכשיו מקבלים ומקדמים את הצעת החוק של חברת הכנסת שרן השכל, הצעת חוק חשובה למאבק בפרוטקשן.

יועז הנדל: הפרוטקשן הוא רעה חולה.

יועז הנדל: הוא בדיוק הסממן שפוגע במשילות, בריבונות, ביכולת של אדם לחיות בביתו ולהרגיש בטוח.

יועז הנדל: העובדה שכנופיות פשע לוקחות ממך כסף תמורת חיים שלווים, והמשטרה לא מצליחה להתמודד עם התופעה, והחקיקה לא מצליחה להתמודד עם התופעה – זה משהו שהיה צריך להיעלם מזמן.

יוסף טייב: - - -

יועז הנדל: ולכן, חבריי חברי הכנסת, אני מבקש מכם, אחרי שוועדת השרים לחקיקה תומכת בסעיף 7 של הצעת החוק בקריאה טרומית, בכפוף להצעת החוק הממשלתית של המשרד לביטחון הפנים, אני מבקש מכם להצביע בעד.

יועז הנדל: זה מסר משמעותי וחשוב.

יועז הנדל: יש פה עבודה של שנים כדי להחזיר את הריבונות והמשילות למדינת ישראל.

יועז הנדל: אני משוכנע, חבריי חברי הכנסת, שיבוא היום – וזה לא חלום של מרטין לותר קינג – יבוא היום שנצליח יחד להעביר פה חוקים ותהליכים שטובים למדינת ישראל, כמו החוק הזה, המאבק בפרוטקשן, המאבק נגד כאוס ואיים של ריק בחברה הישראלית, בנגב, בגליל - - -

אורית סטרוק: אפשר עכשיו.

אורית סטרוק: עכשיו אפשר.

יועז הנדל: מה?

אורית סטרוק: עכשיו - - -

יועז הנדל: אנחנו מעבירים.

יועז הנדל: בבקשה, תעבירי.

אורית סטרוק: תבואו לממשלה לאומית.

אורית סטרוק: אפשר עכשיו - -

יועז הנדל: אורית, איכשהו תמיד – את יודעת מה את מזכירה לי?

אורית סטרוק: - - להעביר את כל החוקים, את כל הסיבים, את כל הדברים.

אורית סטרוק: הכול אפשר.

יועז הנדל: כשהייתי צעיר היו מפגשים של דתיים וחילונים.

יועז הנדל: אני הייתי כמובן מאלקנה - - -

שמחה רוטמן: מאיזה צד באת?

יועז הנדל: תמיד היינו אומרים: בואו תעשו אצלנו שבת, לא אנחנו אצלכם.

יועז הנדל: בואו נתחבר, אבל על הצד שלנו.

אורית סטרוק: למה?

אורית סטרוק: אני מוכנה לבוא לעשות גם אצלך שבת.

יועז הנדל: אז אני שמח שאת עושה: בואו תעשו אצלנו שבת, אבל אצלי בבית.

אורית סטרוק: יועז, בוא, כן, תעשו.

אורית סטרוק: העם הצביע ימין.

אורית סטרוק: תבואו לממשלת ימין - - -

יועז הנדל: אם העם הצביע, זה מה שהיה בכנסת.

אורית סטרוק: בוא נשים את כל הסיבים ונעביר את כל החוקים.

אורית סטרוק: אין שום בעיה.

יועז הנדל: אורית, אני אלמד אותך משהו.

יועז הנדל: ההצבעה – אני יודע שגם את מרוצה מהסיבים.

יועז הנדל: אני רואה שהיום הסיבים פה הם מאפיין של כלל החברים.

שמחה רוטמן: - - -

אורית סטרוק: אתה שולח את עם ישראל לבחירות מיותרות.

אורית סטרוק: אתה שולח את עם ישראל לבחירות מיותרות.

יועז הנדל: אז עכשיו, חבריי חברי הכנסת, אני מבקש מכם לתמוך בהצעה.

אורית סטרוק: שרן השכל צריכה להחליט בין אם תרצו - - -

שמחה רוטמן: - - -

יועז הנדל: אני שמח שאתם מודים שהממשלה הזאת הייתה מועילה לפחות בתחום הסיבים – אני רואה שאתם חוזרים על זה שוב ושוב – וצר לי שלא הספקנו להשלים את כל התהליכים בנוגע למשילות והריבונות.

שמחה רוטמן: - - -

אורית סטרוק: אבל לא צריך - - - תבואו לממשלה, נפרוש עוד סיבים.

יועז הנדל: אני יודע שאתם מסתכלים אחורה בדאגה ומבינים שזה לא עבד - -

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית סטרוק, שבי, בבקשה.

יועז הנדל: - - בשנים שאתם הייתם בשלטון.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית סטרוק, שבי במקומך.

מנסור עבאס: שבי.

אורית סטרוק: אנחנו חברים.

אורית סטרוק: זה בסדר.

אורית סטרוק: אנחנו מסתדרים.

שמחה רוטמן: - - - בצעדי ריקוד - - -

יועז הנדל: ולכן, ולכן - - -

מנסור עבאס: שמחה, תקשיב.

יועז הנדל: ולכן אנחנו נצביע כאן בעד החוק הזה, ונעשה כל מאמץ כדי לחזור ולעבוד למען אזרחי מדינת ישראל.

יועז הנדל: אני מבטיח לכם שהריבונות והמשילות יהיו חלק מהשיח שאנחנו ננהל במדינת ישראל.

יועז הנדל: הייתי מאוד שמח לנהל את השיח הזה לא בתקופת בחירות, ואני מבטיח לכם שזו תמשיך להיות משימה מרכזית בכל סיטואציה ובכל בממשלה שתקום.

יועז הנדל: תודה.

שמחה רוטמן: בריקוד.

שמחה רוטמן: בריקוד.

מנסור עבאס: תודה, השר יועז הנדל.

מנסור עבאס: ביקש להתנגד חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

חיים ביטון: אתה מבטיח את זה גם אם תהיה באופוזיציה?

יועז הנדל: כן, כן.

יועז הנדל: בניגוד אליכם, כן.

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש - - -

מנסור עבאס: בבקשה, חברי הכנסת, בואו נקשיב לחבר הכנסת סעדי.

מנסור עבאס: בבקשה, שלוש דקות.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, תראו, מרוב עצים לא רואים את היער, ומרוב שמדברים – אדוני השר, מרוב שמדברים על פרוטקשן ועל דמי חסות, רק היום עוברים שני חוקים, ואנחנו כל הזמן מחכים – סגן השר סגלוביץ', כל הזמן מחכים להצעת החוק הממשלתית על מלחמה בפרוטקשן.

אוסאמה סעדי: אבל שרן, את מביאה חוק טוב שאנחנו רוצים לתמוך בו, אבל בסוף את אומרת תודה לתנועת אם תרצו.

אוסאמה סעדי: תודה רבה לך.

אוסאמה סעדי: מה קשורה תנועת אם תרצו לפשיעה ולחסות בחברה הערבית?

אוסאמה סעדי: מה?

אוסאמה סעדי: תגידי לי, מה זה?

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: ברוך שפטרנו מהתנועה הזאת.

אוסאמה סעדי: למה אנחנו צריכים את התנועה הזאת?

שמחה רוטמן: - - -

אוסאמה סעדי: רק שלא יתערבו בחברה הערבית, ואנחנו בסדר גמור, תאמיני לי.

מנסור עבאס: אוסאמה, אבל היא לא דיברה על דמי חסות בחברה הערבית.

מנסור עבאס: זה באופן כללי, זה לא שייך.

אוסאמה סעדי: אז בסדר.

אוסאמה סעדי: אז הם ייכנסו.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: זה לא שייך, לא שייך.

אוסאמה סעדי: אבל לא, כבוד השר אמר, דיבר על החברה הערבית ועל הזה, אז אנחנו בעד.

אוסאמה סעדי: ואתה יודע, סגן השר וכבוד היושב-ראש, שאנחנו תמכנו ותומכים במאבקים.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר, גם משפטית עכשיו – יש עבירה.

אוסאמה סעדי: אני אומר למשטרה, הרי יש עבירה שנקראת סחיטה באיומים.

אוסאמה סעדי: מהי סחיטה באיומים?

אוסאמה סעדי: אלה דמי חסות, פרוטקשן.

אוסאמה סעדי: הגדרה: סחיטה באיומים היא איום לפגוע שלא כדין במטרה להניע אדם אחר לעשות מעשה או להימנע ממעשה שהוא רשאי לעשותו, והיא עבירה פלילית שעונשה שבע שנים.

אוסאמה סעדי: ואם אדם נכנע לאיום וביצע את המעשה, העונש הצפוי הוא תשע שנים.

אוסאמה סעדי: אז יש עבירות, רק מה?

אוסאמה סעדי: תתחילו לאכוף, ואנחנו בעדכם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

משה ארבל: 53 מיליארד זה לא סחיטה באיומים?

מנסור עבאס: חברת הכנסת שרן השכל, את רוצה להשיב?

מנסור עבאס: את רוצה?

משה ארבל: אין תשובה.

משה ארבל: מילא היית מקבל אותם, אבל לא קיבלת אותם.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת – אה, שרן.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אנחנו בהצבעה אלקטרונית?

קריאה: כן, כן.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית, חברי הכנסת, על הצעת חוק התמודדות עם תופעת נטילת דמי חסות, של חברת הכנסת שרן השכל.

מנסור עבאס: בבקשה, נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 27

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 27 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מנסור עבאס: הצעת החוק מתקבלת, ועוברת להמשך דיון בוועדת החוקה.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להוסיף?

מנסור עבאס: מה?

עאידה תומא סלימאן: להוסיף אותי.

מנסור עבאס: לפרוטוקול נוסיף, אבל הוועדה היא החוקה, חוק ומשפט, בבקשה.

שמחה רוטמן: לא, הכנסת, הכנסת.

מנסור עבאס: כנסת.

מנסור עבאס: עוברת לוועדת הכנסת.

אורית סטרוק: הכול אתה שולח לחוקה.

אורית סטרוק: יש לך איזו עסקה - - -

אורית סטרוק: [הצעת חוק פ/865/24; נספחות.

אורית סטרוק: ]

מנסור עבאס: הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון – ועדה לבחינת סגירת סניפי בנק), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יבגני סובה, יוליה מלינובסקי ואלכס קושניר, אבל יציג חבר הכנסת יבגני סובה.

מנסור עבאס: עשר דקות.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שאני אתייחס להצעת החוק, שבעיניי היא חשובה, אני רוצה להתייחס למצב הכללי וגם לדברים שקרו כאן

יבגני סובה: בבוקר באולם הזה בעקבות הצעות חוק לפיזור הכנסת שעברו בקריאה טרומית.

יבגני סובה: היום בבוקר שמעתי את ידידי חבר הכנסת יריב לוין, שדיבר הראשון, נדמה לי, על הממשלה ועל כך שהוא שמח שהממשלה הזאת נפלה.

יבגני סובה: היו פה חיבוקים, היו פה מחיאות כפיים.

יבגני סובה: הייתה תחושה – אם נשים לרגע את השידור של הטלוויזיה על mute, אפשר לחשוב שכבר עברנו את מערכת הבחירות החמישית והאופוזיציה כבר חזרה לשלטון.

יבגני סובה: מה שצרם לי הוא ההתייחסות למצב הכלכלי של היום ביחס למצב הכלכלי שהיה לפני שנה.

יבגני סובה: נאמר שהממשלה הקודמת השאירה את הכלכלה משגשגת.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: אני למדתי טוב מתמטיקה, הייתי התלמיד המצטיין, למרות שהלכתי אחר כך לכיוון של מדעי הרוח, הומניטרי, אבל עדיין במתמטיקה הייתי תמיד חזק.

יבגני סובה: תגידו לי, גירעון של 160 מיליארד שקל זה כלכלה משגשגת?

יבגני סובה: כשזה מגיע ל-11.5% מהתוצר הלאומי, זה כלכלה משגשגת?

יבגני סובה: ולעומת זאת, צמיחה כלכלית של השנה האחרונה, 8%, האם זה לא כלכלה משגשגת?

יבגני סובה: זאת המהות של האופוזיציה: לבוא ולהצביע על שחור ולהגיד לבן ועל הלבן להגיד שחור.

יבגני סובה: תגידו, אתם חושבים שאנחנו מטומטמים?

יבגני סובה: שהציבור יושב בבית והוא מטומטם?

יבגני סובה: חבר'ה מהאופוזיציה, על תבנו על זה שלציבור יש זיכרון קצר.

יבגני סובה: מבחינה כלכלית הממשלה הזאת עשתה דברים ש-12 שנה לא עשיתם.

יבגני סובה: עכשיו אני אתן לכם עוד דוגמה.

יבגני סובה: ראש האופוזיציה בנימין נתניהו תמיד אוהב להגיד שהוא הציל את הכלכלה ב-2003, כשהיה שר האוצר.

יבגני סובה: יש כאלה שעדיין מאמינים שזה נכון.

יבגני סובה: אני חושב שמבחינה כלכלית אין הבדל בין הליכוד של היום – מבחינת התפיסה הכלכלית – לבין ישראל ביתנו: אנחנו בעד כלכלה חופשית, אנחנו ימניים בכלכלה.

יבגני סובה: לפחות אל תשקרו לעצמכם, משום שמה שאתם עשיתם בשנים האחרונות כשהייתם בממשלה זה לא מה שאתם מאמינים בזה מבחינה כלכלית.

יבגני סובה: הרפורמות שנעשו בחוק ההסדרים האחרון עולות על כל הרפורמות שנתניהו עשה ב-2003, לפני 19 שנה.

יבגני סובה: עכשיו אני אגיד עוד משפט: אני לא יודע כמה מחיילי צבא הגנה לישראל צופים בערוץ 99, אבל החיילים צריכים לדעת, קודם כול לפי תלוש השכר שלהם – למרות שזה לא שכר, זה דמי קיום – שמ-1 בפברואר הם מקבלים 50% יותר.

יבגני סובה: אפשר להגיד, אתם יכולים להגיד עד מחר שאתם רציתם להעלות, אבל הממשלה הזאת עשתה את הדבר הזה.

יבגני סובה: יש לנו בארץ 115,000 ניצולי שואה שלא מקבלים כל חודש כסף בגלל שהם היו במחנות ריכוז או בגטאות.

יבגני סובה: יש אנשים שמקבלים את זה רק פעם אחת בשנה, והאנשים האלה, בזכות הממשלה, הזאת קיבלו תוספת של 60%, והמענק שלהם 6,500 שקלים.

יבגני סובה: אתם רק דיברתם ואנחנו הוספנו להם.

יבגני סובה: אני כבר לא מדבר על 240,000 איש שחיים מהשלמת הכנסה.

יבגני סובה: אלה שעבדו שנים במדינת ישראל ובגלל שעד 2009 לא היה חוק שמחייב את המעסיק להפריש לגמלאות, הפנסיה שלהם אחרי שנים היא 200 שקלים, 300 שקלים.

יבגני סובה: אז הודות לחוק של השלמת הכנסה של הביטוח הלאומי אנחנו העלינו להם את זה לרמה של 70% משכר המינימום – שזה 3,800 שקלים ליחיד ו-6,000 שקלים לזוג.

יבגני סובה: אני לא אשכח איך הממשלה הקודמת וראש האופוזיציה הבטיח בכל פעם לאוכלוסייה הזאת להעלות את הקצבה הזאת, ושום דבר לא זז.

יבגני סובה: באה הממשלה הזאת, ותוך שנה מתקנת מה שלא נעשה ב-12 שנים.

יבגני סובה: עכשיו חבר'ה, אני מבין שכל פעם אתם צריכים לשקר ולשקר ולשקר, אבל חלאס, יש גבול גם לשקר הזה.

יבגני סובה: לפחות תגידו – אתם יודעים מה?

יבגני סובה: תדברו על משהו שנראה לכם, אבל אל תדברו על העובדות.

יבגני סובה: מתמטיקה זה מדע מדויק; כלכלה זה מדע מדויק.

יבגני סובה: הכלכלה מתבססת על המתמטיקה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, אני מאמין שגם אחרי הקמפיין החמישי שנכפה עלינו, אנחנו לא ניתן להם את השלטון.

יבגני סובה: אני מאמין, אני מאמין שזה מה שיהיה.

יבגני סובה: אבל כל עוד זה לא קרה, בינתיים אנחנו נמשיך לנהל את הכלכלה, כי הממשלה הזאת היא עדיין תמשיך לפעול.

יבגני סובה: עכשיו אדוני היושב-ראש, בדקות שנותרו לי אני רוצה להתייחס להצעת החוק, שבעיניי היא הצעת חוק שאמורה לאחד את רוב יושבי הבית הזה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת בצד השמאלי, מנהלי הסיעות, בבקשה.

מנסור עבאס: מנהלי הסיעות, בבקשה.

מנסור עבאס: מנהלי הסיעות, בבקשה.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני.

יבגני סובה: תארו לכם בן אדם הוא מבוגר או חלש או שהוא מוגבל.

יבגני סובה: בכל השנים הוא היה רגיל ללכת לסניף של הבנק שלו, אם זה לקבל כל חודש למשוך את הכסף, אם זה לקבל איזשהו שירות, אם זה להוציא פנקס צ'קים.

יבגני סובה: מה לעשות?

יבגני סובה: לא כולם יודעים להשתמש בשירותים הדיגיטליים.

יבגני סובה: האנשים המבוגרים – וזה לא קשור לימין ושמאל – לפעמים ההליכה והביקור בבנק הוא מעבר לפעולה שקשורה לשירות הבנקאי.

יבגני סובה: מה שאנחנו רואים בשנים האחרונות, אדוני היושב-ראש, היא תופעה של סגירת הסניפים, שלמעשה פוגעת באוכלוסיות המוחלשות.

יבגני סובה: החוק שאני מציע וחבריי מסיעת ישראל ביתנו מציעים זה בעצם לקחת בחזרה את הסמכות שניתנה ב-2016 למפקח על הבנקים להיענות לבקשה של הבנקים לסגור סניפים ללא פיקוח חיצוני – אפילו ללא פיקוח של הממשלה, תקרא לזה ככה.

יבגני סובה: מה שאנחנו ראינו, לצערי, שהרוב המוחלט של הבקשות לסגירת הסניפים, הבקשות האלה מאושרות, ולנו, למחוקקים, כמעט אין יכולת לבדוק את זה.

יבגני סובה: נכון שוועדת הכלכלה אמורה לפקח על זה, אבל לא תמיד הוועדה הזאת – שבעיניי היא אחת הוועדות החשובות, ואני לא פעם אמרתי את זה – יכולה למנוע את הסגירה הזאת, כלומר הפיקוח, גם אם הוא קורה, הוא בדיעבד.

יבגני סובה: זה לא משנה – זה יכול להיות במקום שנמצאת אוכלוסייה מוחלשת, זה יכול להיות במגזר הערבי, זה יכול להיות במגזר החרדי, זה יכול בכל מקום: הבנק מחליט ששווה לו לעבור לשירות הדיגיטלי ופשוט ביום אחד סוגר את הסניף.

יבגני סובה: היו מקרים, ואני לא רוצה לנקוב בשמות של בנקים ספציפיים, אבל היו מקרים שהם העמידו עגלות, אדוני היושב-ראש, עגלות שירות.

יבגני סובה: בא בן אדם ואומר – אז מה אם סגרנו סניף?

יבגני סובה: אנחנו נשים לך עגלה.

יבגני סובה: אתה תגיע, תעמוד בשמש ותקבל את השירות בעגלה.

יבגני סובה: אנשים לא רוצים להתבזות, לא רוצים עכשיו את השירות הזה.

יבגני סובה: הם מעדיפים לנסוע באוטובוס כמה תחנות או כמה קילומטרים ולהגיע לסניף אחר.

יבגני סובה: אם זאת עיר גדולה אז יש כמה סניפים, אבל אם העיר הזאת קטנה או יישוב קטן, אז אין שם כמה סניפים, והם נאלצים לנסוע לסניף אחר.

יבגני סובה: כולנו מכירים את הסיפור שהיה עם סגירת הסניף בגבעת אולגה.

יבגני סובה: לכן ההצעה אומרת דבר פשוט: להקים ועדה שתכלול נציגים של המשרדים הרלוונטיים לאוכלוסיות המוחלשות.

יבגני סובה: אני מדבר, למשל, כמובן, על משרד האוצר, על משרד העלייה והקליטה.

יבגני סובה: אין לי גם בעיה להוסיף לזה גם את המשרד לשוויון חברתי.

מנסור עבאס: הרווחה.

יבגני סובה: הרווחה, כמובן, לא הזכרתי את משרד הרווחה.

יבגני סובה: הוועדה הזאת תוכל לפקח מה שנקרא בשידור חי ולא בדיעבד, כי בדיעבד כולנו מקבלים את הדיווחים על המספרים של סגירת הסניפים.

יבגני סובה: בכך אפשר למנוע פגיעה באוכלוסיות החלשות.

יבגני סובה: כשהכנתי את הצעת החוק כמעט לא ראיתי התנגדות.

יבגני סובה: היו כאלה שאמרו שזה התערבות בשוק הפרטי.

יבגני סובה: אני לא חושב שזאת התערבות בשוק הפרטי, משום שכל נושא הבנקאות הוא בפיקוח.

יבגני סובה: זה נושא – למדינה חשוב שהבנקים יצליחו, כי בסופו של דבר ההצלחה של הבנקים זה ההצלחה של כלכלת ישראל.

יבגני סובה: לא מדובר חלילה בפגיעה בעצמאותו של המפקח על הבנקים.

יבגני סובה: גם איתו נפגשתי במסגרת הכנת החוק, ואמרתי לו שאין שום כוונה לפגוע ביכולת שלו.

יבגני סובה: יש הכוונה למנוע פגיעה באוכלוסיות המוחלשות, וזו מהותה של הצעת החוק הזאת.

יבגני סובה: אני מבקש מחבריי לתמוך בדבר הזה.

יבגני סובה: שוב, לאור ההתפזרות, אני לא יודע מה יהיה בגורלה של ההצעה הזאת, אבל אני בהחלט מבקש לתמוך בדבר הזה.

יבגני סובה: זה דבר טוב.

יבגני סובה: זה יחזק את הפיקוח של הכנסת; זה יחזק את הפיקוח של רשויות המדינה, כמו שאמרתי, כולל המשרדים, וימנע פגיעה באוכלוסיות החלשות, שמה לעשות?

יבגני סובה: אינם מסוגלים לעבור לשירות הדיגיטלי.

יבגני סובה: קשה להם מסיבות שונות, אם זו השפה, אם זה מסיבות של הרגלים וגם בשל מרחקים שהם נאלצים לעבור בשביל להגיע לסניף הבנק שלהם.

יבגני סובה: אז אני מבקש לתמוך בהצעה הזאת.

יבגני סובה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יבגני סובה.

מנסור עבאס: תשיב השרה מרב מיכאלי.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברות הכנסת, הצעת החוק שמובאת כעת מבקשת להתמודד עם מצב ההאצה של סגירת סניפי בנקים פיזיים בישראל, במטרה לצמצם את הפגיעה באוכלוסיות מוחלשות או בכאלה שהשירותים הדיגיטליים לא זמינים, לא נגישים, לא רלוונטיים עבורם.

מרב מיכאלי: האמת, אנחנו גם רואים ורואות לנגד עינינו את החשש מצמצום לא פרופורציונלי של מספר עובדות ועובדים בתאגידים הבנקאיים.

מרב מיכאלי: לכן, ההצעה היא כאמור להעביר את הסמכות לאשר סניפים קבועים של בנקים מהחלטה בלעדית של המפקח על הבנקים לידי ועדה שבה, כמובן, יש למפקח על הבנקים נציגים וגם נציגות, וגם נציגים ונציגות לשר העבודה והרווחה, לשירותים החברתיים, ונציג או נציגה למועצה הישראלית לצרכנות, ומוצע גם לקבוע את סדרי העבודה של הוועדה.

מרב מיכאלי: ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה לתמוך בקריאה הטרומית בהצעת החוק, כפוף לכך שהמשך הליכי החקיקה יקודמו בהסכמת משרדי האוצר, המשפטים, שוויון חברתי, ובהסכמת בנק ישראל.

מרב מיכאלי: היוועצות הוועדה תהיה גם עם ועדת הרישיונות, המורכבת כולה מנציגי ציבור או נציגות ציבור, טרם מתן אישור לסניף בנק בעולם הפיזי.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, השרה מרב מיכאלי.

מנסור עבאס: ביקש להתנגד חבר הכנסת אחמד טיבי.

מנסור עבאס: בבקשה.

שמחה רוטמן: אחמד, אז תגיד עכשיו שאתה בעד.

אחמד טיבי: החוק הוא חוק ענייני.

אחמד טיבי: אני רוצה לדבר על בנקאות בנגב, למשל.

אחמד טיבי: חוץ מרהט, יש שבעה יישובים מוכרים – אין בהם סניף בנק; גם המצב הכלכלי לא טוב וגם אין שירות בנקאי לציבור הערבי בנגב.

אחמד טיבי: פעם אחר פעם אנחנו מבקשים מהבנקים, והעלינו את זה בוועדת הכספים.

אחמד טיבי: לכן, טוב שיש ועדה לגבי סגירת סניפים.

אחמד טיבי: אסור להשאיר אוכלוסיות שלמות ללא השירות הבנקאי.

אחמד טיבי: צריך לפתוח בלי ועדה.

אחמד טיבי: אנשים צריכים.

שמחה רוטמן: אתה בעד או נגד?

אחמד טיבי: שמעת – הבנת מה אמרתי.

אחמד טיבי: עכשיו אני רוצה לדבר על הרצח - - -

שמחה רוטמן: רק תגיד בבקשה במפורש.

אחמד טיבי: על הרצח של חסן (אומר בערבית:) המשפחה קיבלה הודעה שמתנחלים באים כדי לשים אוהל, so called מאחז, באדמות שלהם.

אחמד טיבי: בהתחלה היה ויכוח ועימות שהסתיימו בלי נפגעים.

אחמד טיבי: אחר כך המתנחלים יצאו וחזרו מלווים בצבא, ואז התפתח העימות, ואחד המתנחלים, לדברי עדי ראייה, דקר את חסן בלב ורצח אותו.

אחמד טיבי: שימו לב שהנושא כמעט עבר כלאחר יד – פשע נתעב, נורא, שמייצג נאמנה את המציאות בשטחים הכבושים בימים אלה, איך שהרצח והתוקפנות והאגרסיביות של המתנחלים כלפי פלסטינים, כלפי בעלי האדמה, עולים ועולים ועולים בחסות צבא הכיבוש.

אחמד טיבי: הם לא היו יכולים לעשות את זה לבד, הם באו בחסות הצבא.

אחמד טיבי: ואני לא סומך על מה שקרוי "חקירה ממצה", כי היו מקרים רבים שהמשטרה באזור לא עשתה כלום.

אחמד טיבי: כמעט שלא נפתחים תיקים נגד המתנחלים האלה, אבל אין ספק שמדובר בפשע נתעב.

אחמד טיבי: (אומר בערבית:)

שמחה רוטמן: שנייה, אתה בעד - - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

מנסור עבאס: נא לשבת.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון – ועדה לבחינת סגירת סניפי בנק), התשפ"א–2021.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 34 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מנסור עבאס: ההצעה מתקבלת ועוברת להמשך דיון – לא ציינו כאן.

קריאה: ועדת הכנסת.

מנסור עבאס: אוקיי, לוועדת הכנסת, והיא תחליט.

קריאה: - - -

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: כבר ביקשו, אז נעביר לוועדת הכנסת, והיא תחליט.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/24/24; דברי הכנסת, חוב' ל"א, ישיבה 143.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: הצעת חוק למניעת העסקה בתחום החינוך והטיפול של אדם שהורשע או שמואשם בתקיפה או בהתעללות בחסר ישע, של חבר הכנסת אופיר כץ – תשובה והצבעה עכשיו, נכון?

מנסור עבאס: מי משיב?

מנסור עבאס: השרה מרב מיכאלי, את משיבה?

מנסור עבאס: מי משיב בשם הממשלה?

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת, בואו נירגע קצת.

מנסור עבאס: מרב.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: הממשלה תומכת בהצעת החוק, אז אנחנו עוברים להצבעה.

משה ארבל: רגע, אני מבקש להתנגד.

מנסור עבאס: מישהו מבקש להתנגד?

אופיר כץ: לא, אבל החוק שלי.

משה ארבל: כן, כן, תעלה, דבר.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: אוקיי, אז אנחנו עוברים להצבעה.

קריאות: לא, לא, הוא רוצה להתנגד.

קריאות: אני עצרתי אותו.

מנסור עבאס: שנייה.

מנסור עבאס: אני לא הזמנתי אותך.

מנסור עבאס: בבקשה, אתה יכול לרדת.

מנסור עבאס: מי מחברי הכנסת מבקש להתנגד?

משה ארבל: הממשלה נזכרה להגיע - - -

מנסור עבאס: אז ישיב השר מאיר כהן.

מנסור עבאס: בבקשה, תעלה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, עניינה של הצעת החוק במניעת העסקתו של מי שהורשע בעבירות התעללות ואלימות כלפי קטין במשפחתונים, פעוטונים ומקומות נוספים המטפלים בקטינים.

מאיר כהן: ועדת השרים לענייני חקיקה סברה כי תכליתה של ההצעה, שהיא למנוע מאדם שהורשע בעבירות אלימות כלפי קטין לעבוד במסגרות חינוכיות או טיפוליות, היא תכלית ראויה וחשובה ויש לקדמה.

מאיר כהן: עם זאת, בהצעת החוק ישנם קשיים שמצריכים תיקון והידוק נוסף על מנת להגשים את התכלית אך לא לפגוע יתר על המידה בחופש העיסוק.

מאיר כהן: לכן, ועדת השרים לענייני חקיקה תומכת בהצעת החוק, כפוף לתיקונם של כמה היבטים.

מאיר כהן: להלן ההיבטים: ראשית, יוחרגו מהצעת החוק מוסדות שחל עליהם חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות; שנית, הצעת החוק תחול רק על מי שהורשע בעבירות המפורטות בה ולא על נאשמים; שלישית, תיווסף להצעת החוק הוראה בדבר הקמת ועדת מומחים שתהיה מוסמכת לפטור בגיר מהאיסורים הקבועים בחוק על סמך מסוכנות לביצוע עבירת אלימות נוספת כלפי ילד שהוא אחראי לו; רביעית, תיקבע תקופת התיישנות לאיסורים שקבועים בהצעת החוק; חמישית, הצעת החוק תקודם בהסכמת המשרדים משפטים, ביטחון הפנים, הרווחה והביטחון החברתי, הכלכלה והתעשייה והחינוך; שישית, ההצעה תחזור לדיון בוועדת שרים לפני קריאה ראשונה.

מאיר כהן: על כן, אבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק בתנאים האמורים, אשר סוכמו עם המציע.

מאיר כהן: אופיר, זה אתה המציע?

מאיר כהן: סוכמו איתך ההצעות האלה.

מאיר כהן: אני אבקש לתמוך בהצעת החוק, בבקשה.

מאיר כהן: תודה.

מנסור עבאס: תודה, השר מאיר כהן.

מנסור עבאס: ביקש להתנגד חבר הכנסת משה ארבל.

מנסור עבאס: בבקשה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, מכובדי שר הרווחה והביטחון החברתי השר מאיר כהן, ידוע לכולם פה וזה לא סוד שאני חבר אופוזיציה.

משה ארבל: בדרך כלל, בהיותנו חברי אופוזיציה, תפקידנו בין היתר הוא גם לבקר ולפקח על עבודת הממשלה.

משה ארבל: בהזדמנות הזאת אני רוצה לצאת מגדרנו ולנצל את ההזדמנות הזאת של הצעת החוק הספציפית הזאת ולדבר על פעולות שאתה ביצעת מייד לאחר אסון קשה מאוד במעון לחוסים, שבו אנשים מצאו את מותם מהרעלת מזון.

משה ארבל: המשמעות היא שלא היה מי שראה אותם.

משה ארבל: בדרך כלל, כאשר אדם מגיע למצב של הרעלת מזון, התוצאה של זה – שלשולים, הקאות, איבוד נוזלים וכדומה – תוך זמן קצר מאוד אפשר לתת נוזלים בעירוי – נמצא כאן גם רופא, ד"ר טיבי, הוא יודע את זה – והבן אדם חוזר לעצמו.

משה ארבל: לא ראו אותם, לא ראו אותם כמה וכמה ימים – דבר שהביא בסופו של דבר, לכאורה, למותם.

משה ארבל: יחד עם זאת, אני רוצה לנצל את הבמה הזאת וכן להודות על מהלך חשוב שעשית במינוי מיידי של ועדת בדיקה בראשות השופטת בדימוס שולמית דותן, שהמטרה המרכזית של פעולותיה היא להגיע לחקר האמת בנושא הזה ולחקור את זה - - -

מאיר כהן: יחד עם המשטרה.

משה ארבל: שוב.

משה ארבל: לא שמעתי.

מאיר כהן: יחד עם המשטרה.

משה ארבל: יחד עם המשטרה, בוודאי, אבל להגיע לחקר האמת ברמת חקירה כזאת שלא תיפול מתחקיר שמבצע חיל האוויר אחרי, חלילה, תאונה.

משה ארבל: כי בסופו של דבר, כשאנחנו מגיעים לתובנה שמדובר כאן באנשים שאין להם לוביסטים ואין להם אנשים שידחפו מרפקים ויבואו ויצעקו בעבורם וישמיעו את קולם – אתה זיהית את הנקודה הזאת, ידעת, ובאופן מיידי טיפלת בנושא.

משה ארבל: ואני רק מתחנן אליך שבזמן ממשלת המעבר הזאת, כאשר אתה עדיין נושא בתפקידך, אל תיתן את המפתחות של המשרד לשר שיבוא אחריך בלי שיש מסקנות ברורות בנושא הזה, כדי שנוכל להבטיח שידינו לא שפכו את הדם הזה.

משה ארבל: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה ארבל.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה?

משה ארבל: אופיר כץ רוצה להשיב.

מנסור עבאס: בבקשה.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: את הצעת החוק החשובה הזאת נימקתי בשבוע שעבר.

אופיר כץ: היא באה ואומרת דבר שהוא אמור להיות מובן מאליו – שמי שבעצם הרביצה לילדים, התעללה בהם בגן הילדים, אחרי שהיא תורשע, היא לא תוכל לחזור ולעבוד איתם.

אופיר כץ: לצערי, המצב כיום כן מאפשר להן.

אופיר כץ: נתקלתי במקרים באמת הזויים של מטפלות שהורשעו, למשל בשבירת יד לילדה בת חמש, ולאחר מכן חזרו לעבוד עם ילדים, ושוב התעללו ופגעו באותם ילדים.

אופיר כץ: אז כן, גם את המובן מאליו אנחנו צריכים לחוקק פה.

אופיר כץ: לצערי, בכל מה שקשור בנושא הזה, זה תמיד מאבקים מאוד מאוד קשים מול משרדי הממשלה.

אופיר כץ: לשמחתי, הפעם אנחנו מצליחים סוף-סוף.

אופיר כץ: זה אומנם צעד קטן, ולצערי הוא מתקיים לקראת הסוף, אבל זה צעד גדול לביטחון של הילדים שלנו.

אופיר כץ: גם אם לא נספיק להשלים את תהליך החקיקה, אני מתחייב שבכנסת הבאה, בעזרת השם, זה יהיה החוק הראשון שאעלה, כי הילדים הם מעל הכול והם הכי חשובים.

אופיר כץ: זו לא רק סיסמה, אנחנו צריכים גם ליישם את זה במעשים.

אופיר כץ: אבל מה שהייתי רוצה להמשיך עוד בכנסת הזאת, זה חוק שאני מנסה להעביר כבר שלוש שנים, שנמצא כרגע בתהליך החקיקה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, אצל גלעד קריב, שגם מנסה לסייע ולהעביר את החוק, חוק החמרת ענישה למתעללות – כל אלה שמקבלות קנסות ומאסר על תנאי, לגמור עם החגיגה, עם הקייטנה הזאת.

אופיר כץ: עדיין יש התנגדות ממשרד המשפטים.

אופיר כץ: אני מאוד מקווה שאצליח לחוקק כבר בכנסת הזאת.

אופיר כץ: אפשר לעשות את זה, זה אחרי קריאה ראשונה.

אופיר כץ: לסיום, אני רוצה להגיד תודה ענקית למטה המאבק, אנשים נפלאים, אלונה דניאל וכל החברים, שבאמת עושים עבודה.

אופיר כץ: אין מילים לתאר כמה הם מקדישים, והכול בהתנדבות, כמה הם מקדישים מעצמם לטפל בכל ההורים שלצערנו מתווספים למעגל הזה.

אופיר כץ: הם עושים הכול בהתנדבות ומלווים אותם ועוזרים להם מול הממשלה, מול המשטרה, מולנו, חברי הכנסת; להגיד לכם תודה ענקית על מה שאתם עושים.

אופיר כץ: זה הדבר הישראלי הכי הכי יפה שיכול להיות – להגיד לכם תודה ולהבטיח לכם שאני תמיד אהיה פה למענכם, בשבילכם, איתכם, ואנחנו נמשיך לעשות פה דברים למען הילדים שלנו.

אופיר כץ: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אופיר כץ.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק למניעת העסקה בתחום החינוך והטיפול של אדם שהורשע או שמואשם בתקיפה או בהתעללות בחסר ישע.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 27

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 27 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ונמנעים.

מנסור עבאס: ההצעה מתקבלת ועוברת להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/3758/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום – הצעת חוק המקרקעין (תיקון – מנגנון שבת למשאבת מים), של חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני, אורי מקלב.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת יעקב אשר.

מנסור עבאס: הממשלה צריכה להחליט מי משיב.

מנסור עבאס: יש תמיכת ממשלה.

יש תמיכת ממשלה.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו מדברים והצעת החוק מדברת על שבת קודש, שבת המלכה.

אני לא יודע אם יש הרבה חברי כנסת שיודעים שבמקומות, בבתים גבוהים, כשיש משאבת מים, כדי לתת לחץ מים, ברגע שבן אדם פותח את הברז, הוא גורם למשאבה להתחיל לפעול, וכך הוא, חלילה, מחלל שבת.

יש הרבה יהודים דתיים, מסורתיים, חרדים, שגרים בבית משותף באזורים מעורבים, והם אינם רוצים לחלל שבת.

הם גם לא יודעים שהם מחללים שבת, וכשזה נודע להם, הם צריכים לפתור את הבעיה, והצעת החוק הזאת בדיוק באה לעניין הזה.

בחוק המקרקעין נקבעים הסדרי ניהול בית משותף.

בכלל זה, החוק קובע איזונים מתאימים כך שכל בעל נכס יכול לעשות שימוש ברכוש המשותף בלי לפגוע בשימושים של בעלי נכסים אחרים.

בחוק נקבע הסדר למעליות שבת ולמנגנון תאורה בשבת, והסדרים אלו מאפשרים לדיירים בבית משותף להשתמש במעלית או בתאורה על ידי התקנת מנגנון שבת.

בשנים האחרונות, עם התקדמות הטכנולוגיה בבניית בניינים רבי-קומות, מותקנים בבניינים רבים משאבות מים חשמליות, שתפקידן ליצור לחץ מים גם לקומות הגבוהות.

דיירים שומרי שבת ומסורת המתגוררים בבניינים שבהם מותקנת משאבה חשמלית ניצבים בפני בעיה, שכן בפתיחת ברז המים אצלם בדירה הם מפעילים את המשאבה וגורמים על ידי כך לחילול שבת.

הצעת חוק זו מבקשת לקבוע הסדר שבת למשאבות המים בדומה להסדר הקיים לגבי מעליות שבת ומנגנוני תאורה, המאפשר התקנת משאבות מסוג זה על חשבונו של הדייר הרוצה בלא צורך בהסכמת בעלי דירות אחרים ובכפוף לתנאים המפורטים בהצעה.

אני רוצה להסביר לכם, רבותיי, אדוני היושב-ראש: זה חוק המקרקעין, אבל הצעת החוק היא דבר הלכתי ואמוני.

אם אדם מסורתי או דתי גר – או אפילו אדם שהוא לא דתי, והוא מארח את בני משפחתו הדתיים אצלו בשבת, הוא לא רוצה להכשיל אותם בעוון חילול שבת, חלילה.

הדבר הזה יאפשר לו – החוק הזה, התיקון הזה, יאפשרו את הדבר הזה, כמובן, כפוף לחוק, כמו שעשו במעליות שבת, כמו שעשו במנגנוני שעוני שבת בתאורה.

לכן הדבר הזה הוא מהותי.

אני חושב שגם הנקודה הזאת שאדם לא מודע לזה, וברגע שפתאום הוא יודע שחלילה, כשהוא מוזג לעצמו כוס מים או רוצה מים חמים לצורך דבר מסוים, הוא פשוט מחלל לשבת.

והשבת היא מקור הברכה של עם ישראל; השבת היא זאת ששומרת על העם היהודי אלפי שנים ודורות.

אנחנו נכבד את השבת – השבת תכבד את עם ישראל.

זו הייחודיות של עם ישראל, ולכן הצעת החוק הזאת חשובה מאוד.

אני רוצה להודות לוועדת השרים שאישרה את הדבר הזה, שהבינה את החשיבות של זה; אני רוצה להודות לאנשי לשכתי שעמלו על הצעת החוק הזאת; אני רוצה להודות לרבני משמרת השבת, שאנשי המקצוע מטעמם עמדו בקשר מול רשות המים ואחרים בשאלות כאלה ואחרות.

ואני מבקש את תמיכת חברי הכנסת.

תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יעקב אשר.

מנסור עבאס: ישיב השר חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ועדת שרים לחקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק עם התנאים שסוכמו עם המציע.

חמד עמאר: המשך קידום הליכי החקיקה ייעשו בתיאום והסכמה עם משרד המשפטים, משרד הבינוי והשיכון, משרד האנרגיה, ולעניין בטיחות מערכות כיבוי האש – גם בתיאום עם המשרד לביטחון הפנים.

חמד עמאר: בעל הדירה המתקין את המנגנון יישא בכלל ההוצאות העודפות בבית המשותף כתוצאה מהתקנת המנגנון והשימוש בו.

חמד עמאר: התקנת המנגנון תיעשה בתיאום עם גורם מקצועי מומחה – מהנדס מים וחשמל.

חמד עמאר: סוגיית היקף הסכמת בעלי הדירות הנדרשת לשם ההתקנה תידון בהמשך הליכי החקיקה.

חמד עמאר: ההצעה תוחזר לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה בטרם הבאתה לקריאה הראשונה.

חמד עמאר: נוכח האמור, ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית.

מנסור עבאס: תודה, השר חמד.

חמד עמאר: בכפוף לתנאים שהצגתי.

חמד עמאר: בכפוף לתנאים.

מנסור עבאס: בהחלט.

מנסור עבאס: תודה לשר חמד עמאר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול ביקש להתנגד.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כמובן, כשהייתי ילד צעיר, הדוד שלי שאל אותי: מה יותר טוב מכוס חלב?

משה אבוטבול: אני לא ידעתי בדיוק לענות, אבל בסוף הוא ענה לי: שתי כוסות חלב.

משה אבוטבול: הצעת החוק של חבר הכנסת ידידי הרב יעקב אשר היא הצעה מצוינת וטובה.

משה אבוטבול: חבל לי וצר לי שלא הוצמדה אליה גם הצעת חוק מצוינת וטובה של חברנו בצלאל סמוטריץ', שעשה את החוק הזה, שתואם לא רק לאדם אחד אלא בצורה שכל חברות הבנייה יוכלו לאמץ את אותו המנגנון הזה – בהצעת חוק שבעצם הוא הגיש והתקבלה וגם נרשמה במזכירות הכנסת והועברה, שזה גם כן בחוק התכנון והבנייה, להתקנת מנגנון שבת למשאבות מים מראש לבניינים שלמים.

משה אבוטבול: מי שיודע, זה כל כך יכול לפתור המון המון בעיות של חילולי שבת.

משה אבוטבול: אני אומר את זה גם כאחד שברוך השם, זכינו להקים עיר ואם בישראל, את העיר בית שמש, את השכונות החדשות, ובה המנגנונים באמת היו מחויבי המציאות כדי שלא להגיע לחילולי בשבת.

משה אבוטבול: לא אשכח את הפגישה החשובה שלי עם מרן שר התורה הגאון הגדול הרב חיים קניבסקי, שביקש ממני באותה תקופה כראש עיר לפעול שמדי מים בתאגיד המים יהיו מותאמים למנגנונים של שבת.

משה אבוטבול: ואני שמח שברוך השם, בתאגיד המים מי שמש הפעלנו את הנושא הזה, ועם רבני העיר הגענו למצב שכל אותם מדי המים פעלו ללא חילולי שבת.

משה אבוטבול: אני שמח שלאחר מכן ערים נוספות אימצו את הרעיון הזה, וגם הן עשו מנגנונים של שבת בתוך שעוני המים.

משה אבוטבול: זו גם דוגמה מאוד טובה לכך שהממשלה הזאת צריכה לדעת – ואני שמח שזה גם בהסכמת הממשלה, אבל היא יכלה לאמץ עוד המון ועשרות ומאות חוקים, זה לא מפריע לאף אחד.

משה אבוטבול: הנושא הזה של שמירת השבת במדינה היהודית, כך שתיראה השבת בצביון יהודי, להגן על זכותו של מי שכן רוצה לשמור את השבת, זה דבר אוניברסלי.

משה אבוטבול: אני לא צריך להגיד לכם מה אמרו גדולי האומה שהם לא בדיוק מהעולם החרדי והתורני על ערך שמירת השבת, איך דיבר ראש עיריית תל אביב מאיר דיזינגוף על הנושא הזה של שמירת השבת במרחב הציבורי וכן הלאה – המשורר חיים נחמן ביאליק, דוד בן-גוריון, מנחם בגין.

משה אבוטבול: כולם הבינו את ערך השבת.

משה אבוטבול: אז אני שמח שגם כאן ממשלת ישראל - -

מנסור עבאס: כן.

משה אבוטבול: - - הבינה את חשיבות החוק הזה של ידידי הרב יעקב אשר, חבר הכנסת, ואני רוצה להודות לו על החוק גם בשמי וגם בשם השדולה למען שמירת השבת בכנסת.

משה אבוטבול: כ-40 חברי כנסת מודים לך ומצפים שיאמצו גם את החוק השני של ידידנו בצלאל, שזה גם כן יהיה, אם לא בכנסת הזו - -

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

משה אבוטבול: - - בכנסת הבאה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: מסתבר - - -

משה אבוטבול: תודה רבה.

משה אבוטבול: מנסור, משהו – תודה רבה לך.

משה אבוטבול: את הנאום סיימתי, אבל משהו בנימה אישית –אני רק מזכיר לך, אחי היקר, ב-02:00, ב-03:00, לפני כמה חודשים פניתי אליך בלב כואב: תיקח מזומנים, את מה שנתנו לך.

משה אבוטבול: ייקחו לך את זה, יעבדו עליך.

משה אבוטבול: לא שמעת בקולי – תמשיך לבכות.

משה אבוטבול: להתראות.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: אנחנו מקבלים את מה שהובטח לנו, לכן אני לא צריך לבכות.

משה אבוטבול: הלך הכסף, הלך הכסף.

מנסור עבאס: יעקב, אתה רוצה להשיב?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: בבקשה, כולם לשבת.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק המקרקעין (תיקון – מנגנון שבת למשאבת מים).

מנסור עבאס: בבקשה להצביע.

משה אבוטבול: - - -

מנסור עבאס: הינה, משה, אני מצביע בעד, בסדר?

משה אבוטבול: אוהו, אוהו - - -

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: אני מצביע בעד.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 22

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 22 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מנסור עבאס: ההצעה עוברת להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט?

לא, לא.

פנים.

מנסור עבאס: מה?

מנסור עבאס: אז נעביר לוועדת הכנסת ושם יוחלט לאן.

מנסור עבאס: אה, לווליד?

יוליה מלינובסקי: לא, לא.

יוליה מלינובסקי: טוב - - -

- - -

מנסור עבאס: אתם לא מתנגדים?

יוליה מלינובסקי: לוועדה לשירותי דת.

מנסור עבאס: מה?

יוליה מלינובסקי: לוועדה לשירותי דת.

מאיר פרוש: היא כבר לא תהיה שם.

מנסור עבאס: אה, לוועדה שלך.

מאיר פרוש: היא כבר לא תהיה שם.

מנסור עבאס: אז לוועדת הכנסת.

מנסור עבאס: לוועדת הכנסת, חברים.

מאיר פרוש: היא כבר לא תהיה שם.

מנסור עבאס: תודה, תודה.

יוליה מלינובסקי: - - - מה תעשה?

יעקב טסלר: לא.

יעקב טסלר: אני - - -

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: את מוותרת.

מנסור עבאס: אז נעביר לוועדת הפנים?

מנסור עבאס: חבר הכנסת וליד טאהא, תדאג להעביר את זה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2103/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: הלאה.

מנסור עבאס: הצעת חוק בינוי ופינוי של אזורי שיקום (כפר שלם), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת קטי קטרין שטרית.

מנסור עבאס: תשובה מהממשלה אין.

מנסור עבאס: את רוצה?

מנסור עבאס: אתן לך הזדמנות.

מנסור עבאס: הממשלה מתנגדת, אז יש לך זכות לשלוש דקות.

קטי קטרין שטרית: אני בטוחה שאני אצליח לשכנע את הממשלה גם בחוק הזה, כי החוק הזה בעצם מתקן עוול, וזה לא עניין של אופוזיציה–קואליציה, הוא עניין שמתקן עוול של שנים רבות.

קטי קטרין שטרית: החוק שמוגש היום הוא תיקון והשלמה לחוק פינוי ובינוי באזורי שיקום, התשכ"ה–1965.

קטי קטרין שטרית: החוק שחוקק ב-1965 חל על כפר שלם ועל עוד שני מקומות נוספים: הרובע היהודי בצפת ושכונת נחלאות בירושלים.

קטי קטרין שטרית: החוק הוגש בכנסת העשרים, עבר בקריאה טרומית וכמה ישיבות בוועדת הכלכלה והיה מוכן לקריאה ראשונה.

קטי קטרין שטרית: עקב פיזור הכנסת, לא הושלמה חקיקתו.

קטי קטרין שטרית: ועד כפר שלם ותושביו הגישו ב-2012 בג"ץ נגד ההתנהלות של המדינה בעניינם, ובשנת 2017 הוחלט בבג"ץ – בהסכמת התושבים והמדינה – כי נושא כפר שלם ייפתר בחקיקה בכנסת.

קטי קטרין שטרית: למרות זאת, גורמים מסוימים ובראשם עיריית תל אביב, לא חדלו לרגע מניסיונותיהם לגזול את התושבים ולעקור אותם ממקומם ללא פיצוי – או בעצם פיצוי מגוחך.

קטי קטרין שטרית: יושב פה גם חבר הכנסת עופר כסיף מהרשימה המשותפת.

קטי קטרין שטרית: הוא לא מהמחנה שלי, והוא נלחם על שכונות נוספות כמו גבעת עמל, שכונת הארגזים ואבו כביר.

מאיר כהן: - - -

קטי קטרין שטרית: כן, אני אומרת שהוא בעצמו גם נלחם על השכונות האלה, כך שזה לא עניין של ימין ושמאל, זה עניין של אנשים שאומרים להם: תפנו את הבתים, אז או שתתנו פיצוי הולם או שלא תפנו אותם, אבל אי-אפשר לפנות אותם ולא לתת להם שום פיצוי הולם; זה פשוט לא מסתדר עם ההיגיון.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, עיריית תל אביב והעומד בראשה, ומינהל תושבי כפר שלם – ההתעמרות בהם, לא הייתה לה אח ורע במדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: תושבי כפר שלם, שהתיישבו ב-1948, המדינה אמרה להם: תשבו.

קטי קטרין שטרית: אמרו להם: תשבו פה, מ-1948, בעיצומה של מלחמת השחרור ועד היום הזה.

קטי קטרין שטרית: יש מי שמעז להגדיר אותם פולשים, שהרי המדינה שמה אותם שם.

קטי קטרין שטרית: במאמר מוסגר אציין כי אם תושבי כפר שלם פולשים, אז כול תושבי מדינת ישראל פולשים, כי זה היינו הך.

קטי קטרין שטרית: על כפר שלם חל קריטריון המוכר בשם: קריטריון משרד הבינוי והשיכון 96.

קטי קטרין שטרית: הקריטריון הנ"ל מוסכם על התושבים, ועל בסיסו פונו מאות משפחות בהסכמה בשנות התשעים.

קטי קטרין שטרית: אני צריכה עשר דקות.

מנסור עבאס: לא, שלוש דקות, גברתי.

מנסור עבאס: קטי, תנסי לסכם, חצי דקה, בבקשה.

מנסור עבאס: ההצעה נומקה ב-27 באוקטובר 2120.

קטי קטרין שטרית: אז כמו שאמרתי, החוק הונח לקריאה ראשונה, אבל בגלל פיזור הכנסת והכאוס השלטוני שנוצר - - -

מנסור עבאס: חברת הכנסת, אנחנו חייבים להיות צמודים לתקנון.

מנסור עבאס: אני אתן לך דקה ותנסי לסכם את זה כי אנחנו צמודים - - -

קטי קטרין שטרית: בסך הכול הכללי, הזכרתי את מה שנעשה פה לגבי – עופר, לא שמעת, אבל אמרתי והזכרתי – ופשוט החוצפה הזאת בלתי נתפסת.

קטי קטרין שטרית: אתם מפנים תושבים?

קטי קטרין שטרית: תפצו אותם.

קטי קטרין שטרית: אתם לא מפצים אותם?

קטי קטרין שטרית: אל תפנו אותם.

קטי קטרין שטרית: אי-אפשר לקחת תושבים שמגיעים ומתיישבים בשכונה שהמדינה החליטה – מספיק.

קטי קטרין שטרית: באומץ רב צריך להחליט לתת להם את הפיצוי הראוי להם מפני שיש פה אינטרסים של כל מיני טייקונים לבנות שם את המגדלים ואת כול מה שצריך.

קטי קטרין שטרית: לצערי הרב, הייתי בטוחה שהנאום שלי יהיה ארוך יותר.

קטי קטרין שטרית: אני קוראת מעל הבמה הזאת גם ליושב-ראש ועדת הכנסת ניר אורבך לכנס את הוועדה על מנת להעביר את החוק הזה לוועדת הכלכלה.

קטי קטרין שטרית: אני בטוחה שמיכאל ביטון, עם הרגישות החברתית שלו, יידע לקיים דיון דחוף על מנת לאשר את החוק בקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת קטי שטרית.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: נא לשבת.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק בינוי ופינוי של אזורי שיקום (כפר שלם).

מנסור עבאס: נא לשבת.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 22

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 22 בעד, שני מתנגדים.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, סיימנו את ההצבעה, הייתם בחוץ.

מנסור עבאס: תודה רבה לכם.

מנסור עבאס: ההצעה מתקבלת ועוברת להמשך דיון בוועדת הכלכלה?

מיכאל מלכיאלי: הכנסת.

מנסור עבאס: היא ביקשה בוועדת הכלכלה.

מנסור עבאס: קטי, את רוצה בוועדת הכלכלה?

קטי קטרין שטרית: כן.

מנסור עבאס: קטי?

מנסור עבאס: ועדת הכלכלה.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי, הינה הפרוטוקול.

מנסור עבאס: אכן דיברת בהצגת החוק בפעם שעברה.

מנסור עבאס: את יכולה להסתכל על זה, אין בעיה.

קטי קטרין שטרית: לא, שנייה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להסביר נקודה: כפר שלם – להגיד את זה מפה?

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להסביר לך.

מנסור עבאס: לא, סליחה, אי-אפשר.

מנסור עבאס: תודה רבה, את לא צריכה להסביר.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/619/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – הכשרה מתאימה לממונה תעסוקה), התשפ"א–2021.

מנסור עבאס: תשובה והצבעה במועד אחר.

מנסור עבאס: תשובה יש?

מנסור עבאס: חברת הכנסת חוה אתי עטייה, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, הצעת החוק המובאת לפניכם, חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות (תיקון – הכשרה מתאימה של ממונה תעסוקה בגופים ציבוריים).

חוה אתי עטייה: על פי תיקון 15 לחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות, גוף ציבורי שמעסיק יותר מ-25 עובדים ימנה ממונה תעסוקה לעובדים עם מוגבלויות.

חוה אתי עטייה: גוף ציבורי שמעסיק 100 עובדים ומעלה חייב להבטיח כי לפחות 5% מבין עובדיו הם אנשים עם מוגבלות משמעותית.

חוה אתי עטייה: ממונה זה יכול שימונה נוסף על תפקידים אחרים שהוא ממלא, לפי מספר המועסקים בגוף הציבורי.

חוה אתי עטייה: תפקידי הממונה על פי החוק: הממונה יקבל פניות של עובדים ומועמדים ושל הגוף הציבורי בנושא ייצוג הולם; ייזום פעולות להגברת המודעות לייצוג הולם והמידע לגביו וליישומו בקרב הממונים והעובדים בשיתוף עם הגורמים הנוגעים בדבר; ייתן ייעוץ והדרכה בדבר חובות הגוף הציבורי לפי פרק התעסוקה בחוק.

חוה אתי עטייה: לפי זה הממונה הוא הגורם המרכזי בארגון, ותפקידו להניע, ללוות ולהטמיע את תהליך השילוב של עובדים עם מוגבלויות בגוף הציבורי בכל ההיבטים.

חוה אתי עטייה: לממונה התעסוקה יש סמכויות נוספות רבות שלא ציינתי.

חוה אתי עטייה: בתיקון המובא לפניכם מוצע כי ממונה תעסוקה לאנשים עם מוגבלויות ימונה לתפקיד הזה רק לאחר שנמצא מתאים לתפקיד לאור כישוריו וניסיונו בעבודה, וכמובן, חשוב שיהיה לו ידע נרחב על אנשים עם מוגבלויות.

חוה אתי עטייה: כיום אין בחוק הוראה שנוגעת לכישורים של ממונה תעסוקה.

חוה אתי עטייה: לפיכך, מוצע לייעד לתפקיד הזה עובד מתאים, כדי שההשתלבות של עובדים עם מוגבלויות עם המועסקים האחרים תהיה מיטבית.

חוה אתי עטייה: הממונה אמור לתת מענה מלא לצורכיהם בעבודתו ויעביר לגורמים בממשלה את הבקשות וההתאמות שדורשים העובדים עם המוגבלויות.

חוה אתי עטייה: התיקון יאפשר מיצוי שוויון הזדמנויות בעבודה ותמיכה מלאה להשתלבות של אנשים עם מוגבלויות בשוק העבודה החופשי.

חוה אתי עטייה: בישראל חיים יותר ממיליון ו-600-000 אנשים עם מוגבלויות, ו-40% מתוכם שהם בגיל העבודה, אין להם תעודת בגרות – כך עולה מהסקר החברתי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, יעקב אשר, בבקשה, בואו תקשיבו לחברת הכנסת.

חוה אתי עטייה: שיעור התעסוקה של אנשים עם מוגבלויות קטן יותר באופן ניכר משל אנשים בלי מוגבלויות.

חוה אתי עטייה: בדרך כלל הכנסתם קטנה מהממוצע והקושי שלהם למצוא עבודה גדול יותר.

חוה אתי עטייה: לצערי, היחס לאנשים עם מוגבלויות עדיין נתקל בתקרת זכוכית.

חוה אתי עטייה: עברנו כברת דרך ארוכה בהבנת הצורך והחשיבות של ההנגשה הפיזית, אך המצב רחוק מלהשביע רצון.

חוה אתי עטייה: אחת הבעיות היא היעדר הבנה והפנמה שלאנשים עם מוגבלויות יש רצונות, שאיפות ורגשות בדיוק כמו לכל אחד אחר.

חוה אתי עטייה: גם הם מחפשים תעסוקה מממשת, מפרנסת ומכבדת.

חוה אתי עטייה: במציאות היום בישראל, החזון החברתי הנדרש, שבו החברה תכיל את השונה, רחוק מלהתגשם.

חוה אתי עטייה: אני מדברת על שינוי מהותי שבו רוב האזרחים לומדים להכיר, לכבד ולהכיל זה את זה.

חוה אתי עטייה: לשמחתי הרבה גופים וארגונים נרתמו לקדם את השינוי החברתי המעודד שוויון וקבלת השונה.

חוה אתי עטייה: מושקעים בנושאים הללו מאמצים ומשאבים משמעותיים מאוד, אבל הדרך להצלחה היא ארוכה וקשה.

חוה אתי עטייה: ההשתלבות של אנשים עם מוגבלויות בקהילה מהווה מרכיב משמעותי לחיזוק חוסנה של החברה הישראלית.

חוה אתי עטייה: חובתנו לדאוג ליישום ראוי ונכון של התיקון בחוק ושהאנשים האמונים על כך בגופים הציבוריים יהיו המתאימים ביותר לתפקיד.

חוה אתי עטייה: כנסת נכבדה, נדרשת שותפות של נבחרי הציבור מכל סיעות הבית כדי לתת מענה וייצוג ראוי והולם לאנשים עם מוגבלויות.

חוה אתי עטייה: אודה על תמיכתם בחוק החשוב.

חוה אתי עטייה: אני מקווה כי נציבות שירות המדינה לא תתנגד לתיקון ותתמוך בו.

חוה אתי עטייה: אני מדגישה כי כל גורמי המקצוע מהמשרדים הממשלתיים ואף גם נציגי האוצר תומכים בתיקון.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת חוה אתי עטייה.

מנסור עבאס: תשובה והצבעה במועד אחר.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/3475/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק העונשין (תיקון – הגנת בית מגורים, נכס, בית עסק, משק חקלאי מוגדר ורכב), של חבר הכנסת עמיחי שיקלי.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: תשובה והצבעה במועד אחר.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

עמיחי שיקלי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הגמרא במסכת ערובין מביאה את דבריו של רבי יהושע בן חנניה, שסיפר: פעם אחת הייתי מהלך בדרך וראיתי תינוק יושב על פרשת דרכים ואמרתי לו: באיזו דרך נלך אל העיר.

עמיחי שיקלי: אמר לי: זו קצרה וארוכה, וזו ארוכה וקצרה.

עמיחי שיקלי: והלכתי בקצרה ובארוכה.

עמיחי שיקלי: כיוון שהגעתי לעיר, מצאתי שמקיפין אותה גנות ופרדסים ולא ניתן להיכנס אל העיר.

עמיחי שיקלי: לפני כשנה הפצרתי בך, נפתלי בנט, שלא לבחור בדרך הקצרה, שכן זו תתברר כארוכה.

עמיחי שיקלי: אתה אולי תזכה בתואר, אבל לא תוכל להיכנס אל העיר.

עמיחי שיקלי: את מדיניות ישראל ביהודה ושומרון לא תוכל להוביל כשגנץ, שמוביל מפלגת שמאל גדולה משלנו, הוא שר הביטחון.

עמיחי שיקלי: וזה בדיוק מה שקרה: הבטחנו בהצהרה חגיגית להסדיר את ההתיישבות הצעירה עוד ביום הראשון לכהונת הממשלה, ההתיישבות הצעירה עדיין ממתינה; אגב גם אביתר.

עמיחי שיקלי: הבטחנו להילחם בהשתלטות הפלסטינית והאירופאית על שטחי C, אבל את גנץ כידוע זה כלל לא מעניין, והוא לא נקף אצבע כדי להגן על אדמות המולדת בבקעה, בגושי ההתיישבות ובמדבר יהודה.

עמיחי שיקלי: ההפך, הוא שם יהבו ואת מרכז הכובד על חנופה לאבו מאזן, שחרור כספי דמים לפלסטינים, הרס ישיבת חומש בתגובה ציונית הולמת לרצח יהודה דימנטמן, השם ייקום דמו, ובהתנכלות בלתי פוסקת להתיישבות ביהודה ושומרון.

עמיחי שיקלי: כל זה, נפתלי בנט, קרה במשמרת שלך.

עמיחי שיקלי: איך נחזק את הביטחון האישי אם נעלה את השמאל לשלטון ונאפשר לאדם כמו עמר בר לב, ממייסדי שלום עכשיו, להיות השר לביטחון פנים?

עמיחי שיקלי: בנאום הסיכום שלך הרהבת עוז ואמרת שביטחון ישראל לא נפגע השנה אלא התחזק, ואני שואל אותך, נפתלי בנט: אנחנו חיים באותה מדינה?

עמיחי שיקלי: בדבריך בחרת להתעלם לחלוטין מגל הטרור הקשה שפקד אותנו זה עתה – אגב, בדיוק כפי שהתעלמת מרוב מוחלט של המשפחות השכולות, שאותן לא טרחת לחזק ולבקר, לא אתה ולא המענטש שנשבעת שבשום תנאי לא תאפשר לו להיות ראש ממשלה.

עמיחי שיקלי: אבל תושבי הנגב ובאר שבע לא שכחו, וכמוהם גם תושבי חדרה, תושבי בני ברק, תל אביב ואלעד.

עמיחי שיקלי: 19 בני אדם נרצחו כאן במשמרת שלך, ובהם אימהות, אבות, לוחמים ולוחמות.

עמיחי שיקלי: נדמה לי ששכחת אותם.

עמיחי שיקלי: איך נוביל מדיניות חוץ איתנה כשלפיד מוביל את יחסי החוץ של המדינה?

עמיחי שיקלי: וראה זה פלא, אם לא יחול שינוי של הרגע האחרון, לראשונה צפוי לבקר נשיא אמריקאי במוסד פלסטיני בירושלים הבירה ללא נציגות ישראלית, לראשונה יעמדו שוטרים פלסטינים במעבר אלנבי בבקעה.

עמיחי שיקלי: "יום אחד של נזק לא ייגרם לביטחון ישראל", אמרת בנאומך, אבל ראה לאן דרדרת את ריבונותנו בבקעה ואת מעמדה וכבודה של ירושלים, שאף הגלת ממנה את מעון ראש הממשלה.

עמיחי שיקלי: אתה האחראי הישיר לא לנזק של יום אחד אלא לנזק של שנה שלמה.

עמיחי שיקלי: את הכול, כמובן, עשית לשם שמיים.

עמיחי שיקלי: שקר וכזב.

עמיחי שיקלי: את הכול עשית כדי לזכות בכבוד ובשררה הנלווים לתואר ראש ממשלה.

עמיחי שיקלי: המהלך הקשה בחייך – אני יכול לדמיין את הקושי.

עמיחי שיקלי: באמת רחמים.

עמיחי שיקלי: לא כל אזרח נאלץ לעמוד בנטל של התפקיד הרם והחשוב במדינה; לא כל אזרח נאלץ לשפץ את ביתו הפרטי בעשרות מיליוני שקלים על חשבון משלם המיסים; לא כל אזרח נאלץ להתנייד ממקום למקום בשיירת רכבי שרד.

עמיחי שיקלי: בהחלט החלטה קשה.

עמיחי שיקלי: אגב, לא זו שזה היה המהלך הקשה ביותר בחייך, אלא גם הציוני ביותר.

עמיחי שיקלי: אבל האמת היא שזה זמן רב שהציונות לא ראתה שנה כל כך קשה – שנה שבה לראשונה נעצרו נטיעות הקרן הקיימת לישראל תחת לחץ אלים; שנה שבה לראשונה ניתנה דריסת רגל לאחים המוסלמים ולתומכי אש"ף בלב-ליבם של משרדי הממשלה.

עמיחי שיקלי: הניסוי, מר בנט, נכשל כישלון חרוץ.

עמיחי שיקלי: הוא נכשל על חשבונה של הציונות, הוא נכשל על חשבונם של אזרחי ישראל, על חשבונם של מצביעי ימינה ועל חשבונם של האנשים שליוו אותך, לרבות הקרובים ביותר.

עמיחי שיקלי: המינימום המתבקש היה להודות בכישלון, כמו מענטש, בוודאי כשאפילו את ההבטחה האחרונה, למנוע בחירות חמישיות, לא הצלחת לממש.

עמיחי שיקלי: בל נשלה את עצמנו, אזרחי ישראל, אנחנו נכנסים לתקופה לא פשוטה.

עמיחי שיקלי: למשרד ראש הממשלה ייכנס בשבוע הבא, אם לא תהיינה הפתעות, אדם שהגם שברמה האישית אין לי נגדו דבר, ברמה הלאומית הוא איננו כשיר לתפקיד ראש ממשלה.

עמיחי שיקלי: מי שמצא לנכון למנות לקונסולית במדינה חשובה לאומנית פלסטינית, לא כשיר לתפקיד; מי שמאמין שאנטישמיות היא כל מקום שיש בו שנאה, לרבות היריבות בין ההוטו לטוטסי, לא כשיר לתפקיד; מי שמוכן להציע ברצינות לאדם עם ניסיון מועט את תפקיד יושב-ראש הסוכנות היהודית, לא כשיר לתפקיד; מי שחושב שמה שמאיים על עתיד המדינה זה איתמר בן גביר ולא הבדלנות והלאומנות של ערביי ישראל, לא כשיר לתפקיד.

עמיחי שיקלי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שיקלי.

איתן גינזבורג: תשובה והצבעה ייקבעו במועד אחר, לפי תיאום בין הצדדים.

איתן גינזבורג: [מס' פ/2565/24; דברי הכנסת, חוב' כ"ט, ישיבה 137.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום, חברי הכנסת:

איתן גינזבורג: הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – פטור משכר לימוד לסטודנטים מתחת לקו העוני).

איתן גינזבורג: הנושא נדון ב-1 ביוני 2022.

איתן גינזבורג: ההצעה נומקה אז.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שרת החינוך – היא נמצאת?

איתן גינזבורג: סגן שרת החינוך יעלה לתת תשובה, ואז נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך.

משה ארבל: הממשלה תומכת.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני סגן שרת החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת החוק נדונה בוועדת השרים לענייני חקיקה בישיבתה מיום 29 במאי.

מאיר יצחק הלוי: החלטת ועדת השרים הייתה לדחות את המשך הדיון בהצעה בחודש.

מאיר יצחק הלוי: כיוון שכך, ובהתאם לסעיף 66 לתקנון הממשלה, הצעות חוק פרטיות שיובאו לדיון במליאת הכנסת בטרם קבעה לגביהן ועדת השרים עמדה כנדרש – תהיה עמדת הממשלה להתנגד להן.

מאיר יצחק הלוי: ראשית יצוין כי מבנה שכר הלימוד וגובהו במוסדות להשכלה גבוהה שהמדינה משתתפת בתקציבם נקבע על ידי הממשלה, לפי המלצות ועדות ציבוריות שהוקמו על ידה.

מאיר יצחק הלוי: בהתאם לסעיף 25ב לחוק המל"ג ולשם הגשמת תכליתו מפעילות ות"ת ומל"ג מערך רב של תמיכה בסטודנטים על פי תבחינים סוציואקונומיים ותבחינים נוספים לקידום אוכלוסיות ייחודיות.

מאיר יצחק הלוי: להלן התוכניות ומערכי התמיכה לסטודנטים.

משה ארבל: - - - לעניים, מה יהיה?

מאיר יצחק הלוי: קרן הסיוע לסטודנטים – קרן מלגות הסיוע הגדולה בישראל, התומכת בתלמידי תואר ראשון ובתלמידי קדם-מכינות בכלל המערכת האקדמית, בהיקף שנתי – משה ארבל – של למעלה מ-110 מיליון שקל; תוכנית ראויים לסיוע במכינות הקדם-אקדמיות – תוכנית הכוללת מערך תמיכה רחב ללומדים במכינות הקדם-אקדמיות, בהיקף תקציב שנתי של כ-15 מיליון שקל; תוכנית הרחבת הנגישות להשכלה גבוהה של ות"ת לאוכלוסייה ייחודית – תוכנית הנותנת מענה לחסמים של אוכלוסיות ייחודיות הכוללת את החברה הערבית הכללית, האוכלוסייה הבדואית בנגב, ערביי מזרח ירושלים, האוכלוסייה החרדית ויוצאי אתיופיה, והכול תוך מתן מענה ייחודי לכלל האוכלוסייה בהתאם למאפיינים שלה, לרבות חלוקת מלגות ייעודיות.

מאיר יצחק הלוי: סך התקציב השנתי של התוכנית – חבר הכנסת ארבל – עומד על כ-400 מיליון שקל, מתוכן מערך המלגות מוערך בכ-100 מיליון שקל.

מאיר יצחק הלוי: זאת אומרת, אנחנו במצטבר של מאות מיליוני שקלים לטובת הנושא.

מאיר יצחק הלוי: מלגות פר"ח – במסגרת פרויקט זה הסטודנטים מתנדבים בחונכות לילדים בעיקר מהפריפריה החברתית.

מאיר יצחק הלוי: מפעל חונכות פר"ח מחלק 20,000 מלגות מדי שנה בהיקף נוסף של למעלה מ-100 מיליון ש"ח.

מאיר יצחק הלוי: בנוסף קיימים מערכי סיוע נוספים וקרנות המחלקות מלגות לסטודנטים גם מגורמים אחרים שאינם ות"ת, בהיקף של מאות מיליוני שקלים בשנה.

מאיר יצחק הלוי: לאור האמור, ההסדרים הקיימים נותנים מענה הולם לסטודנטים מעוטי יכולת אשר הצעת החוק מתייחסת אליהם – וזה נאמר פה בצורה ברורה, במספרים ברורים, שיש כאן היקפים חסרי תקדים במתן סיוע לסטודנטים מעוטי יכולת.

מאיר יצחק הלוי: הצעת החוק מציבה קריטריון אחד פשטני לקביעת מצב סוציואקונומי, אשר חוק המל"ג אינו המקום המתאים לעיגונו, ומעניקה פטור מלא משכר לימוד ללא כל שיקול דעת ומבלי שתצביע על מקור תקציבי לכך, ולנוכח ההסדרים הקיימים אינה נחוצה.

מאיר יצחק הלוי: לפיכך, אני מציע לחברי הכנסת להצטרף לעמדת הממשלה ולהתנגד להצעה, כי התשובה אומרת שיש מענים ראויים לכלל הסטודנטים במדינת ישראל, ואני אומר את זה גם ממקור ראשון.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, לא נמנו פה מפעל הפיס ועוד מלגות רבות שניתנות לסטודנטים.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה לכם.

איתן גינזבורג: תודה לסגן שרת החינוך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עודה, ביקשת להשיב.

איתן גינזבורג: איימן עודה, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת וחברות הכנסת - - -

משה ארבל: היזהרו בבני עניים, שמהם תצא תורה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת, חברות הכנסת, זהו חוק חברתי למהדרין, חוק שייטיב עם השכבות המוחלשות ביותר.

איימן עודה: אבל זו ממשלה שמיטיבה עם מי?

איימן עודה: עם פנסיות לקצינים, קצינים שמקבלים לפחות 60,000 שקל בחודש.

איימן עודה: זו ממשלה שמעבירה כן כסף להתנחלויות, כן, למה שנקרא "ביטחון", אבל לשכבות מוחלשות – לא.

איימן עודה: אנחנו מבחינתנו, תקשיבו טוב, האוכלוסייה הערבית, שמהווה 18% מהאוכלוסייה, מהווה 19% מהסטודנטים במדינה – מבחינתנו הלימודים זה גם חינוך, גם פרנסה בטוחה לעתיד, גם נשק לבני מיעוטים – נשק במובן הטוב, התרבותי, נשק במובן הדמוקרטי, נשק במובן של איך להשפיע לטובה במרחב הכללי.

איימן עודה: אנחנו מתכוונים לקדם וליישם את החוק הכל-כך חשוב הזה, שהוא נותן פטור בשכר לימוד לבני משפחות מתחת לקו העוני.

איימן עודה: בקרב האוכלוסייה הערבית, למשל, לצערי הרב 56% מהמשפחות הערביות חיות מתחת לקו העוני.

איימן עודה: כלומר, החוק הזה ייטיב עם יותר מ-50% מהסטודנטים הערבים ו-20% מהסטודנטים בכלל במדינה.

איימן עודה: אני קורא לחברי הכנסת ולחברות הכנסת להצביע בעד החוק החשוב הזה.

איימן עודה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עודה.

איתן גינזבורג: הצבעה מס' 24

איתן גינזבורג: נגד – אין

איתן גינזבורג: ההצעה להעביר את הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – פטור משכר לימוד לסטודנטים מתחת לקו העוני), התשפ"ב–2021, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

איתן גינזבורג: בעד – 25, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: די, מספיק, יואב.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק אושרה.

איתן גינזבורג: אנחנו מוסיפים את הקול של חברת הכנסת חוה אתי עטייה, אבל התוצאה לא השתנתה.

איתן גינזבורג: הצעת החוק תועבר להמשך דיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

איתן גינזבורג: הכספים?

איתן גינזבורג: אם כן, היא תעבור לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1717/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון – איסור על תעמולה גזענית), של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת תומא סלימאן לנמק את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היושב-ראש.

עאידה תומא סלימאן: חברי וחברות כנסת, האמת היא שכשחשבתי להעלות את הצעת החוק הזו, חשבתי שאני מקדימה תרופה למכה.

עאידה תומא סלימאן: אני מקדמת הצעת חוק שתשרת אותנו בבחירות הבאות.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, חשבתי שיש עוד טווח זמן, כדי שנוכל לעבוד על הצעת החוק הזו, מתוך הבנה ואמונה בחשיבות שלה.

איתן גינזבורג: את אומרת שסמיכות המועדים הוא מקרי.

עאידה תומא סלימאן: סמיכות המועדים – אתה יודע את זה.

עאידה תומא סלימאן: אני הגשתי את זה בשבוע שעבר ביום שני.

עאידה תומא סלימאן: ההודעה הגיעה, מתי?

עאידה תומא סלימאן: ביום - - -

איתן גינזבורג: ביום שני האחרון.

עאידה תומא סלימאן: ביום שני בלילה כבר הגשתי אותה.

איתן גינזבורג: שבוע אחרי, כן.

עאידה תומא סלימאן: אבל האמת, אני חייבת להגיד, קודם כול, תודות לחברי חבר הכנסת לשעבר יוסף ג'בארין, שהיה הראשון שהגיש את הצעת החוק הזו בכנסת ה-23, ומתוך אמונה בחשיבות הצעת החוק הזו גם אני מביאה אותה.

עאידה תומא סלימאן: הצעת החוק, מטרתה לקבוע כי בתקופת הבחירות תיאסר תעמולה גזענית, בכל אופן ובכל אמצעי שהוא, הן בבחירות לכנסת והן בבחירות לרשויות המקומיות ולמועצות האזוריות.

עאידה תומא סלימאן: אולי אולי נצליח להעביר את זה, כך שבבחירות לרשויות המקומיות ההצעה הזו אכן תפעל.

עאידה תומא סלימאן: המשנה לנשיאת בית המשפט העליון, כבוד השופט חנן מלצר, שהיה גם יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, אף התייחס לנושא באחת מהחלטותיו בנושא זה, בכותבו: לשיטתי, תעמולת בחירות הכוללת ביטויים גזעניים, במפורש או במשתמע, המבקשים לייחס תכונות שליליות לאדם מחמת מוצאו, גזעו, צבע עורו, דתו, הלאום שלו, מינו או נטייתו המינית, השקפתו, גילו, מעמדו האישי או השתייכותו לקבוצת מיעוט כלשהי, איננה יכולה לדור בכפיפה אחת עם עקרונות הדמוקרטיה והשוויון.

עאידה תומא סלימאן: סוף הציטוט של השופט מלצר.

עאידה תומא סלימאן: אבל גם הוועדה הציבורית לבחינת חוק הבחירות (דרכי תעמולה), בראשות נשיאת בית המשפט העליון בדימוס דורית בייניש, המליצה, בשנת 2017, לאסור תעמולה גזענית בתקופת בחירות, בכל הקשור לביטוי גזעני או מסית לאלימות, סברה הוועדה כי יש לקבוע מגבלה ברורה וחדה.

עאידה תומא סלימאן: תוכן גזעני או תוכן שמסית לאלימות, אין לו מקום בחברה דמוקרטית.

עאידה תומא סלימאן: קביעת האיסור בחוק דרכי תעמולה, כאמור, תאפשר גם ליושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית לתת צו האוסר על קמפיין גזעני, ולהורות על הסרתו, לפי סעיף 17ב לחוק, אשר מסמיך את יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית לתת צו המונע ביצוע מעשה עבירה לפי החוק.

עאידה תומא סלימאן: כשאנו בפתחה של עוד מערכת בחירות – הרעש בלתי נסבל.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: ראש מטה שר המשפטים.

עאידה תומא סלימאן: כשאנו בפתחה של עוד מערכת בחירות, מכונת ההסתה הגזענית ממשיכה לפמפם רעל בעורקי הפוליטיקה הישראלית.

עאידה תומא סלימאן: מימוש הזכות הדמוקרטית להצביע בבחירות נהפכת לערבים נוהרים לקלפיות.

עאידה תומא סלימאן: אפילו לשותפות הפוליטית עם אזרחי המדינה הערבים קוראים הישענות על תומכי טרור.

איתן גינזבורג: רק שנייה, חברת הכנסת סלימאן, אני עוצר את השעון.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברת הכנסת רייטן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רייטן; חברת הכנסת רייטן מרום, אנא.

איתן גינזבורג: היא ממשיכה, היא לא מקשיבה אפילו.

איתן גינזבורג: מנהלות הסיעות של הקואליציה.

איתן גינזבורג: רונית.

איתן גינזבורג: אי-אפשר לנהל כך דיון.

איתן גינזבורג: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: פעם, בכנסת הזו, על כל מרכיביה, הכנסת התנגדה לשיח הכהניסטי ולהסתה הגזענית הפרועה, והיו יוצאים מהאולם כאשר כהנא עמד לנאום.

עאידה תומא סלימאן: היום, לצערי הרב, לא רק שעוברים בשקט על השיח הגזעני הזה, שמקבל תוקף ולגיטימציה, כאשר הוא קורה בשידור חי מתוך הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: עומדים על הדוכן ומסיתים נגד האזרחים הערביים באופן כללי, אבל גם נגד הנציגים של האוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שתצא הצהרה מאוד ברורה מהבית הזה, שאומרת:

עאידה תומא סלימאן: פעם פסלו רשימות כי הפיצו מסרים גזעניים וכי דיברו בגזענות, היום הגיע הזמן שתהיה סמכות לוועדת הבחירות לבדוק כל תעמולה שקורית בתקופת הבחירות, וכן למנוע הפצת תעמולה גזענית נגד אוכלוסייה כלשהי – אם זו האוכלוסייה הערבית, או כל אוכלוסייה אחרת, גם, נגיד, של יוצאי אתיופיה, נגד חרדים, נגד כל קבוצת אוכלוסייה.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סובה, חבר הכנסת יבגני סובה, חבר הכנסת סובה, יבגני סובה, תעזור לי להשליט שם סדר.

איתן גינזבורג: רק לך הם יקשיבו.

איתן גינזבורג: תעזור לי להשליט שם סדר.

איתן גינזבורג: תגיד להם.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: אני מוסיף לך דקות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו בפתחה של מערכת בחירות, שכנראה תהיה אחת מהקשות – לא רק בגלל שהיא חמישית תוך שלוש שנים, ולא רק בגלל שהחלוקה כאילו בין הגושים היא חלוקה כמעט שווה, וכולם יובילו קמפיינים מאוד מאוד חזקים לכיוון של להביא יותר קולות לכל מפלגה.

עאידה תומא סלימאן: אסור לנו לעמוד בשקט, כאשר יש אפשרות שישתמשו בתעמולה גזענית כדי להפוך את הגזענות להון פוליטי; כדי להביא ליותר ויותר אנשים שיצביעו ויעלו את כוחם של הגזענים בתוך הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: הפחד האמיתי הוא לא רק מתוצאות הבחירות.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שיש לגיטימציה להפיץ תעמולה באופן ובצורה הרשמיים – אם זה בטלוויזיה, אם זה בכל צורה אחרת של תעמולת בחירות – זו לגיטימציה לפשיזם להרים את ראשו בתוך מדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: זו לגיטימציה לאלימות, שעלולים להידרדר אליה אחרי הסתה פרועה כזו.

עאידה תומא סלימאן: יש בידינו היום הכוח לפחות להוציא הצהרה מאוד ברורה מהבית הזה, שאומרת: לא ניתן יד לזה וניתן האפשרות לוועדת הבחירות לבדוק אם יש תעמלה גזענית ולהפסיק אותה.

עאידה תומא סלימאן: אני קוראת לכולם להצביע בעד הצעת החוק הזו, כי היא הצעה – אם באים לדבר על כך שלכולנו יש עמדה דמוקרטית ושוויונית אז הינה, בבקשה, יש לכם את האפשרות לתמוך בהצעת חוק כזאת.

עאידה תומא סלימאן: האמת, הצעת החוק שלי בהתחלה לא קיבלה שום תמיכה מהממשלה, ודחו את ההחלטה עליה לשבועיים, ואני שואלת את עצמי איך יכול להיות, איך יכול להיות שממשלה תדחה החלטה בנושא הזה.

עאידה תומא סלימאן: מה ההתלבטויות?

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שהתשובה של הממשלה היום תהיה אחרת.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת תומא סלימן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שר הרווחה מאיר כהן להשיב בשם הממשלה, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, דנית.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, אני משיב בשם שרת הפנים ובשם ועדת השרים לחקיקה.

מאיר כהן: הצעת החוק מבקשת להוסיף בחוק הבחירות (דרכי תעמולה) התשי"ט–1959, סעיף אשר יקבע כי תעמולת בחירות לא תכלול תוכן גזעני.

מאיר כהן: אל מול הרצון המובן לקבוע כללי משחק לגיטימיים של ההתמודדות הדמוקרטית, מעוררת ההצעה קושי במובן זה שהיא קובעת הגבלת יתר מוקשית על חופש הביטוי הפוליטי לעניין תעמולת בחירות, ודווקא בתקופת בחירות, שבה יש ערך מיוחד לביטוי הפוליטי.

מאיר כהן: התיקון המוצע מרחיב את המגבלות של חופש הביטוי הפוליטי ואוסר תעמולה גם אם מדובר בביטויים שאינם אסורים לפי הדין הכללי ואין מתקיימים היסודות הנדרשים להרשעה בפלילים לפי חוק העונשין, דוגמת מטרה להסית לגזענות.

מאיר כהן: לאור ההגבלה הרחבה על חופש הביטוי בתקופת בחירות, שבה נודעת חשיבות מיוחדת להגנה רחבה על חופש הביטוי הפוליטי, במיוחד של המתמודדים שנמצאים בקצוות של הקשת הפוליטית, ועדת השרים לענייני חקיקה לא אישרה את ההצעה הזו, ועל כן אבקש להתנגד לה, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לשר הרווחה והביטחון החברתי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: אנא, תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סלימאן, תרצי להשיב?

איתן גינזבורג: לא.

עאידה תומא סלימאן: נצביע.

איתן גינזבורג: אם כך, עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: מי בעד הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון – איסור על תעמולה גזענית)?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

קריאה: רגע - - -

איתן גינזבורג: אנחנו כבר באמצע הצבעה, אדוני.

קריאה: - - - את ההצבעה?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בעד – 15, נגד – 14, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק אושרה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אבל היא לא אמרה לי את זה לפני שהצבעתי.

איתן גינזבורג: אני מצטער.

אוסאמה סעדי: מגיע לך, בועז - - -

איתן גינזבורג: סליחה, היא לא אמרה את זה לי.

איתן גינזבורג: היא לא אמרה לי - - -

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אבל היא לא פנתה - - -

אלעזר שטרן: אבל היא פנתה.

בועז טופורובסקי: היא כן פנתה, איך אני שמעתי ואתה – לא?

אוסאמה סעדי: לא, לא, לא, איתן, הסתיימה ההצבעה.

בועז טופורובסקי: תגידו, מה, אתם עושים צחוק?

אוסאמה סעדי: לא ביטל.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מותיר את ההצבעה כפי שהיא.

איתן גינזבורג: בעד – 15, נגד – 14, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה, אושרה על ידי הכנסת ותעבור להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

שמחה רוטמן: ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: ועדת הכנסת תקבע את הוועדה שתדון בהצעת החוק.

איתן גינזבורג: << הלסי >> מעמד הביניים כורע תחת נטל השכירות << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום, חברי הכנסת, הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: מעמד הביניים כורע תחת נטל השכירות, מס' 2979 ו-3017, של חברי הכנסת חוה אתי עטייה ויעקב טסלר.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת אתי עטייה לנמק את ההצעה הדחופה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גבירתי, שלוש דקות לרשותך.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדיי כולם, כולנו זקוקים לקורת גג ראויה כדי לחיות בכבוד.

חוה אתי עטייה: לצערנו, המחירים בשוק השכירות משתוללים.

חוה אתי עטייה: הדרך לרכוש דירה למגורים בישראל תלויה בחיסכון של שנים רבות.

חוה אתי עטייה: לפי מחקר שערכה חברת אלדר – שיווק נדל"ן, כדי לרכוש דירה בישראל צריך לעבוד כ-17 שנים, ונדרשות לשם כך כמאתיים ושלוש מאות משכורות.

חוה אתי עטייה: כיום, בישראל, כשאי אפשר לרכוש דירה, השכירות היא הברירה היחידה שנותרה.

חוה אתי עטייה: לדברי מר ארז רוזנבוך, יו"ר קרן הריט מגוריט, הביקוש לדירות עצום.

חוה אתי עטייה: בכל הפרויקטים יש רשימות המתנה.

חוה אתי עטייה: בחולון ניגשו 250 משפחות ל-13 דירות שהוצעו בהגרלה.

חוה אתי עטייה: לדברי מר רוזנבוך, מי ששוכר דירה מצבו הכלכלי גרוע משל רוכש דירה, וכ-30% מכלל התושבים בארץ גרים בשכירות.

חוה אתי עטייה: המדינה מעניקה סיוע לרוכשי דירות, למשל בתוכנית מחיר למשתכן.

חוה אתי עטייה: משרד האוצר מסר שעד היום המדינה הוציאה על תוכניות כאלה 29 מיליארד שקל.

חוה אתי עטייה: לעומת זאת השוכרים לא קיבלו מהמדינה כספי סיוע.

חוה אתי עטייה: עבור אנשים אלו, עלייה במחיר השכירות ב-1,000 שקל בחודש זו עלייה שרבים מהם יתקשו לעמוד בה.

חוה אתי עטייה: במצב שנוצר, אנו עלולים לראות משפחות שלא ימצאו דירות ומשפחות שלא יתפנו מהדירות כי לא ימצאו פתרון לילדים וקורת גג ראויה.

חוה אתי עטייה: עליית מחירי השכירות פוגעת בעיקר בקבוצות המוחלשות בחברה.

חוה אתי עטייה: רבות מהן זכאיות לדירה בדיור הציבורי והן עדיין ממתינות.

חוה אתי עטייה: המצב בלתי אפשרי.

חוה אתי עטייה: לפי נתוני משרד השיכון, לדיור הציבורי עומדים בתור 6,000 זכאים, 30,000 ממתינים לבירור מצבם, ו-8,000 מחכים לבירור של ועדות חריגים.

חוה אתי עטייה: בישראל חיים כ-180,000 זכאים לסיוע בשכר דירה.

חוה אתי עטייה: המענקים שהם מקבלים נותרו בעינם, וכשהמחירים עולים אין להם אפשרות להמשיך לשכור דירה.

חוה אתי עטייה: סיון, בת 40 מדרום הארץ, אם לשלושה ילדים, מנהלת מאבק על קורת גג כבר קרוב לעשור.

חוה אתי עטייה: לסיון שני ילדים על הרצף האוטיסטי ותינוקת בת חמישה חודשים.

חוה אתי עטייה: היא עצמה חולה במחלה, בעלה נהג אוטובוס אבל מתקשה להחזיק משרה יציבה בגלל המצב בבית.

חוה אתי עטייה: הילדים זקוקים לעזרה 24 שעות ביממה, סיפרה סיון לעיתונות, מאוד קשה לי לטפל בהם ובתינוקת במצבי.

חוה אתי עטייה: הגשנו בקשה נוספת לדיור ציבורי אבל אין דירה מתאימה עבורנו והשכירות שלנו לא מפסיקה לעלות.

חוה אתי עטייה: שוכרת דירה במרכז תל אביב סיפרה: בשנתיים האחרונות אני והשותף שלי שילמנו 5,900 שקלים על דירת שני חדרים צנועה, אבל לאחרונה בעל הדירה החליט להעלות את שכר הדירה שלנו ב-1,100 שקלים, ל-7,000 שקלים בחודש.

חוה אתי עטייה: נכון שאנחנו יכולים לעבור, אבל לחפש דירה בעיר הזאת זה כמו עוד עבודה ועולה לא מעט כסף, אז חידשנו חוזה בלית ברירה.

מיקי לוי, 20: הדוגמאות האלה כואבות, ומזכירות לנו שמדובר בתופעה שמתמודדים איתה אלפים של שוכרים ברחבי הארץ.

מיקי לוי, 20: אסור לנו להשאיר את מעמד הביניים והשכבות החלשות להתמודד עם המצוקה לבד.

מיקי לוי, 20: אני קוראת לחברי הכנסת לקיים דיון בכובד ראש, לתת את הדעת ולחשב צעדים כדי לפתור את המצוקה או לפחות לצמצם אותה כבר עכשיו.

מיקי לוי, 20: הממשלה חייבת להרחיב את היצע הדירות שלה ולדאוג שיושכרו לטווח ארוך, כפי שנוהגים באירופה ובארצות הברית.

מיקי לוי, 20: נוסף על כך, יש ליזום פיקוח הדוק על מחירי השכירות באמצעות הגבלת העלאת המחירים באופן דרסטי מעבר לאחוז מסוים.

מיקי לוי, 20: אסור לנו להזניח את עתיד האוכלוסייה, בואו ונעשה טוב לאזרחי ישראל.

מיקי לוי, 20: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טסלר, בבקשה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשעה טובה, ובחסדי השם, הממשלה הרעה הזו הולכת הביתה.

יעקב טסלר: אבל לאלפי אזרחים אחרים עוד מעט לא יהיה בית, לאן לחזור.

יעקב טסלר: רכישת דירה הפכה מזמן לחלום רחוק ולא אפשרי; עכשיו גם לשכור דירה הופך לבלתי אפשרי.

יעקב טסלר: משפחות אינן יכולות לעמוד יותר בתשלומי השכירות; מחירי השכירות כבר יותר גבוהים מתשלומי המשכנתה.

יעקב טסלר: הורים הגיעו למצב שבו הם צריכים לעשות את הבחירה הקשה בין אוכל לילדים, אדוני היושב-ראש, לבין תשלומי שכר דירה; בין תשלומי הלימודים או תשלום שכר דירה, ובפרט עם עליית מחירי החשמל, המים, הארנונה, יוקר המחיה.

יעקב טסלר: עוד מעט לא תהיה להם אפשרות כלל, והם פשוט ייזרקו לרחוב.

יעקב טסלר: אבל נראה שלאף אחד לא אכפת.

יעקב טסלר: חברי הכנסת, אלו לא אנשים שאינם עובדים, להפך, זהו מעמד הביניים שעובד ומשתכר אבל אינו יכול לעמוד יותר בעלויות השכירות, שעלו בתקופה האחרונה ב-25%.

יעקב טסלר: במקום לאפשר לכל אזרח קורת גג, שזה הצורך הבסיסי ביותר של האדם, הממשלה הייתה עסוקה לממן את ההישרדות האישית, ואפילו בזה היא לא הצליחה.

יעקב טסלר: במקום לדאוג לדירה לזוגות צעירים, דאגו לביתו של בנט ברעננה.

יעקב טסלר: הדבר היחיד שהממשלה עשתה בשביל מצוקת הדיור הוא לתת עצות.

יעקב טסלר: מה היו העצות?

יעקב טסלר: לעבור דירה.

יעקב טסלר: אבל לאיפה הם יעברו?

יעקב טסלר: כל מקום התייקר.

יעקב טסלר: איפה שאנחנו רוצים, איפה שאנחנו מסתכלים, הכול יקר.

יעקב טסלר: הגדיל לעשות שר האוצר ליברמן, שברשימת ניגוד העניינים שלו נמצאים כל עשירי הארץ, והניתוק שלו מהשכבות החלשות הוא עמוק ביותר.

יעקב טסלר: הוא בכלל התכחש למצוקה – איך הוא אמר?

יעקב טסלר: שלושה רחובות בתל אביב הם הבעיה.

יעקב טסלר: צעירים מכל הארץ – מהצפון ועד הדרום, במרכז – יוצאים לרחובות במחאה על עליית מחירי השכירות, אבל מבחינת שר האוצר אדון ליברמן הם אינם קיימים.

יעקב טסלר: זו פרצופה של הממשלה, שברוך השם, או-טו-טו מסיימת את דרכה.

יעקב טסלר: עשרות מיליארדי שקלים הושקעו בתוכניות מחיר למשתכן, מחיר מטרה, דירה בהנחה, אבל לצד כל התוכניות לרכישת דירה נדרשת תוכנית מסיבית להגדלת היצע הדירות להשכרה לזכאים.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, ממשלה שאינה יכולה לדאוג לדבר המינימלי של קיום בכבוד של אזרחיה, אין לה זכות קיום.

יעקב טסלר: אתם לא דאגתם לאזרחי ישראל לבית – עכשיו אזרחי ישראל זרקו אתכם מהבית.

יעקב טסלר: שלום ולא להתראות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ישיב השר חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ממשלת ישראל פועלת בכמה צעדים על מנת להביא למיתון קצב העלייה של מחירי הדירות והשכירות וכן להגדלת היצע יחידות הדיור לשכירות ארוכת טווח.

חמד עמאר: בתוך כך, החברה הממשלתית "דירה להשכיר" קידמה עד היום למעלה מ-16,000 יחידות דיור לשכירות ארוכת טווח הנמצאים בשלבי התקדמות שונים.

חמד עמאר: בשנת 2021 הגיעו שיווקי החברה לשיא שעמד על כ-6,500 יחידות דיור המיועדות לשכירות ארוכת טווח בכל חלקי הארץ.

חמד עמאר: לפי יעדי השיווק הממשלתיים, בשנת 2022 צפויה להגיע החברה לשיא שווקים חדש של כ-10,000 יחידות דיור להשכרה ארוכת טווח.

חמד עמאר: לצד זאת, בחוק ההסדרים האחרון אישרה הכנסת רפורמה לעידוד פרויקטים לשכירות ארוכת טווח, אשר כללה העמקה משמעותית של הטבות המס למי שבונה פרויקט לשכירות ארוכת טווח.

חמד עמאר: במקביל, יודגש כי הגדלת היצע יחידות הדיור הינו הפרמטר המרכזי המשפיע על קצב עליית מחירי הדירות והשכירות.

חמד עמאר: ממשלת ישראל מבצעת צעדים רבים על מנת להביא להגדלת היצע יחידות הדיור, וניתן לראות את הצלחתם בשטח.

חמד עמאר: לפי פרסומי הלמ"ס מהשבוע האחרון, בשנה האחרונה הגיע קצב התחלות הבנייה לשיא היסטורי של למעלה מ-25 שנה ועמד על כ-69,000 יחידות דיור חדשות.

חמד עמאר: מספר יחידות הדיור שקיבלו היתר בנייה בשנה זו עמד על היקף משמעותי של למעלה מ-79,000 יחידות דיור חדשות, שעתיד להביא לגידול נוסף בהתחלות הבניה בשנים הקרובות ולמיתון עליית המחירים.

חמד עמאר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר חמד עמאר.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים לנושא הבא, הצעה דחופה לסדר-היום: שביתה בתחבורה הציבורית, מחסור בנהגים ושימור תנאי העסקתם, מס' 3019 ו-3024, של חבר הכנסת אחמד טיבי.

מיקי לוי: אחמד טיבי.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי – איננו; חבר הכנסת אזולאי – איננו.

מיקי לוי: אשר על כן, שרת התחבורה – לא צריך שתעלה לכאן; היא תשלח להם את תשובתה בכתב.

מיקי לוי: שרת התחבורה.

מרב מיכאלי: - - -

מיקי לוי: לא, לא, לא, אין צורך, כי אלה שהגישו הצעה לסדר-היום אינם.

מיקי לוי: תבקשי מאנשי לשכתך לשלוח להם את זה בכתב.

מיקי לוי: << הלסי >> עומסים בנתב"ג ונזקים לאזרחים << הלסי >>

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים הלאה, הצעה דחופה לסדר-היום: עומסים בנתב"ג ונזקים לאזרחים, מס' 3025, של חבר הכנסת יואב בן צור.

מיקי לוי: בבקשה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מי שמבקש בתקופה הזו לצאת או להיכנס לארץ, נתקל בחומות משמעותיות.

יואב בן צור: הבעיה לצאת מהארץ ולהיכנס לארץ התחילה לפני תקופה, בקושי לחדש דרכון במשרד הפנים.

יואב בן צור: ולמרות שהנושא היה בכל מהדורה, גם הערב, בכל מהדורות הטלוויזיה התמונות מנתב"ג איומות.

יואב בן צור: אולי נשאל את שרת התחבורה – אם נקרא לבן-גוריון בת-גוריון, אולי זה יעזור במשהו כדי שתטפלו במשהו שם?

יואב בן צור: בוא ננסה, אולי.

קריאה: רעיון טוב.

מיקי לוי: רעיון טוב.

יואב בן צור: רעיון טוב.

יואב בן צור: כן.

יואב בן צור: אף אחד במערכת לא שם לב כי המערכת בפני קריסה.

יואב בן צור: דיברתי לפני דקות ספורות עם שר התחבורה והאוצר לשעבר ישראל כץ, והוא סיפר לי שהוא שמר 1,000 עובדים בחל"ת, ולאחר מכן לא השאירו אותם, פיטרו אותם, והם כבר נמצאים במקומות אחרים, וזה החוסר שעליו מדברים בנמל התעופה כדי שיוכלו לעמוד בעומסים.

יואב בן צור: אנחנו רק בתחילת תקופת הטיסות, וכשיגיעו החודשים יולי ואוגוסט, אני חושב שאנחנו נהיה במצב בלתי נסבל.

יואב בן צור: נוסעים רבים מתלוננים על התורים; התמונות מטרמינל 1, שפתחו אותו כדי להקל, הן קטסטרופליות; זמני ההמתנה למזוודות ארוכים; אנשים מתלוננים על מזוודות שהולכות לאיבוד, מזוודות שיש בהן רכוש אישי ורכוש סנטימנטלי; אנו מקבלים דיווחים על נוסעים שמוחזקים בתוך המטוס במשך זמן רב על הקרקע, ובעברית מדוברת: הברדק חוגג.

יואב בן צור: אני מוטרד מהעובדה הזו כי מה שמתרחש כעת יהיה כאין וכאפס לעומת מה שצפוי בשבועות הבאים בתקופת שיא התיירות של יולי ואוגוסט, ואם הנושא לא יטופל מיידית, הנזק יהיה בלתי משוער.

יואב בן צור: אני יודע שמדובר בבעיה עולמית של מחסור בכוח אדם בצוותי הקרקע ובצוותי האוויר, אולם אנו בישראל, שהיינו אור לגויים בניהול מגפת הקורונה והיינו אור לגויים בניהול של שדה התעופה שלנו, חייבים לפתור את שלל הבעיות באופן מיידי, לגייס כוח אדם זמני בשכר ראוי שיגרום להם להגיע לעבוד, כי הנזקים שנוצרים לאזרחים ולכלכלה הינם משמעותיים.

יואב בן צור: כי מי שנוסע לחופשה או מי שנוסע לשמחת חתונה, או חלילה בשעת אבל או נסיעה עסקית שגרתית חייב לקבל שירות סביר בנתב"ג.

יואב בן צור: זאת חובתה הבסיסית של המדינה לאזרח, וזאת גם חובתנו כמדינה לשרשרת הטיסות העולמית, כי אם אצלנו יש עיכובים לנוסעים או למזוודות זה ממשיך בשרשרת תקלות שונות לנוסעים ולחברות התעופה שצריכות לטפל בתקלות מצטברות שמשפיעות על איכות השירות, והדברים ברורים.

יואב בן צור: אני קורא מכאן לשרת התחבורה ולשרת הפנים, שמטיילת במרוקו כרגע כאילו כל העניינים הללו לא נוגעים לה, שאמונים על נתב"ג: עד להרכבת הממשלה הבאה שתחליף אתכם, אני קורא לכם לשנס מותניים לפתרון הבעיה.

יואב בן צור: אני מבקש להודות לנשיאות הכנסת על העלאת הנושא הזה על סדר יומה של הכנסת, ואני מקווה כי מכאן תצא בשורה לציבור בנושא.

יואב בן צור: תודה.

מיקי לוי: שרת התחבורה, בבקשה.

מרב מיכאלי: א.

מרב מיכאלי: נשפכו פה מים – אז אחר כך, בהזדמנות – שלא יהיו פה קצרים, חלילה, בחשמל.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת יואב בן צור, שמעתי אותך אומר מעל לדוכן היום פעמיים לאחד מחברי הכנסת "מחמדי".

מרב מיכאלי: זה היה ממש מקסים בעיניי.

מרב מיכאלי: זה נראה לי לא ראוי שאני אכנה אותך ככה, אבל ממש – שמעתי אותך, ומאז כל היום אני אומרת בלב "מחמדי".

מרב מיכאלי: זה היה מאוד מאוד יפה, במיוחד פה, באולם הזה, להגיד את זה.

מרב מיכאלי: באמת מקסים מאוד.

קריאות: - - -

מרב מיכאלי: אתה יודע שבקום המדינה הייתה החלטה – לכן כך דיברו בקול ישראל שנים ארוכות, שהעברית התקנית היא העברית הס"טית עם החי"ת והעי"ן הרכות והרי"ש הלשונית.

מרב מיכאלי: כן, בהחלט.

יואב בן צור: משה חובב.

מרב מיכאלי: משה חובב, ראומה אלדר, למרות שראומה אלדר וגם משה חובב היו תימנים.

מרב מיכאלי: אבל הם סיגלו – דן כנר הוא המודל.

מרב מיכאלי: בכל אופן, היום אנחנו מאושרות אם מישהו מדבר פשוט עברית נכונה, אתה יודע.

מרב מיכאלי: אם מדברת נכון, אם אומרת נכון את הזכר-נקבה, מספרים-ספרות, כמות מספר, וכן הלאה וכן הלאה.

מרב מיכאלי: לענייננו, חבר הכנסת בן צור, אני מודה לך מאוד שאתה מעלה את הסוגיה הבאמת-מאוד כואבת הזאת.

מרב מיכאלי: מצד אחד אנחנו באמת עדות ועדים לתופעה ברוכה ממש – החזרה לתעופה מתפקדת ופועלת.

מרב מיכאלי: אנחנו אחרי משבר אדיר, כמעט שנתיים שהתעופה או שבתה לחלוטין או גמגמה מאוד בגלל הקורונה שתקפה אותנו, המשבר, אולי החמור בתולדות התעופה העולמית.

מרב מיכאלי: העובדה שכולם חוזרות וחוזרים לטוס כל-כך בהתלהבות היא כמובן חדשות טובות.

מרב מיכאלי: אבל היציאה מהמשבר הזה היא מאוד מורכבת, ואנחנו אכן רואות את התמונות הקשות האלה בכל מיני מקומות בעולם.

מרב מיכאלי: אתה רואה את משבר המזוודות בבריסל, את הצפיפות והתורים בהית'רו, באמת – ברוב המקומות בעולם המערבי היום אנחנו רואות ורואים תמונות מאוד קשות בכל שדות התעופה.

מרב מיכאלי: חלק ניכר מהבעיה היא כאמור, באמת, התמודדות עם גיוס כוח אדם.

מרב מיכאלי: זאת בעיה שאנחנו רואות ורואים אותה בכל המשק, והיא במידה מאוד רבה תוצאה של מדיניות מוטעית של הממשלה שקדמה לנו, שבמקום באמת לתמוך במעסיקות ובמעסיקים שישמרו את העובדים בתקופת הקורונה, אפשרו לאנשים להיות מוצאות ומוצאים לחל"ת ואחר כך לפטר אותם.

מרב מיכאלי: הייתה טעות גדולה מאוד לאפשר או ליזום פיטורין של מאות עובדות ועובדים מרשות שדות התעופה - - -

יואב בן צור: - - -

מרב מיכאלי: לא בתקופתנו, ממש לא.

מרב מיכאלי: הרבה לפנינו.

מרב מיכאלי: הרבה לפנינו.

יואב בן צור: - - -

מיקי לוי: לא, אני אומר לך את זה באחריות, כאחד שהיה מעורב ברשות שדות התעופה.

מרב מיכאלי: חד-משמעית – הרבה לפנינו אפשרו לפטר אנשים.

מרב מיכאלי: אני, כשרה, שהיא יושבת ראש מפלגת העבודה, ודאי לא הייתי מאפשרת דבר כזה.

מרב מיכאלי: זה היה דבר שהיה לא נכון, גם לא מבחינה אנושית אבל בעיקר לא מבחינה משקית.

מרב מיכאלי: כולנו משלמות ומשלמים את המחיר של מחסור בכוח אדם היום בהרבה מאוד ענפים.

מרב מיכאלי: בשדה התעופה זה בא לידי ביטוי בפקקים הקשים.

מרב מיכאלי: אני לא רוצה לנקוט את הצעד שאני באמת חושבת שהוא יהיה הרבה יותר קשה ופוגעני, של צמצום הטיסות.

מרב מיכאלי: אפשר לצמצם, אפשר להגביל את מספר הטיסות שנכנסות ויוצאות, ואז יהיו פחות תורים, יהיו פחות אנשים.

מרב מיכאלי: אבל המשמעות תהיה הגבלה של מספר הטיסות שיעמדו לרשות הישראליות והישראלים.

מרב מיכאלי: בשום אופן לא הייתי רוצה את הדבר הזה.

יואב בן צור: - - -

מרב מיכאלי: מה?

מרב מיכאלי: אז אוקיי, רשות שדות התעופה משקיעה מאמצים אדירים בגיוס כוח אדם – מציעה מענקים, העלתה את השכר הממוצע.

מרב מיכאלי: ואני אגיד לך יותר מזה: כל מי שמוכנות ומוכנים לעבוד, מייד עושים להם קורס הכשרה, לא משנה כמה אנשים – אם שישה או שלושה – לא מחכות ומחכים שיהיה קורס מלא, אלא עושים הכשרה לכל מי שמוכן או מוכנה לבוא לעבוד.

מרב מיכאלי: יתרה מזאת, קודם כול, אני הוריתי באמת לפתוח פתיחה מלאה גם את טרמינל 1.

מרב מיכאלי: היום ראינו בבוקר תור שלא ראינו כדוגמתו מעולם מחוץ לטרמינל 1, וזה כשהוא עובד במלוא ההספק שלו.

מרב מיכאלי: אבל מה שעושים ברשות שדות התעופה – דבר שהוא באמת מרגש ויפה, אל"ף, יש התגייסות אדירה של עובדות ועובדי המטה, אנשים שהעבודה שלהם ברשות היא לשבת במשרד ולעשות כל מיני דברים.

מרב מיכאלי: הם עברו הכשרה, והם עושים היום תפקידים באולמות הנוסעות והנוסעים.

מרב מיכאלי: אנחנו מדברות על מאות אנשים – 400 עובדות ועובדי מטה הוכשרו לתפקידים של בידוק, והם עובדים בדבר הזה נוסף לעבודתם מתוך נכונות שלהם ומתוך המסירות שלהם לארגון הזה, שהוא בסך הכול ארגון מאוד מאוד יעיל, ומתוך אכפתיות לנוסעות ולנוסעים.

מרב מיכאלי: בנוסף, קודם כול, אני אגיד לך: למשל הבוקר 50 עובדות ועובדי מטה כאלה הביאו לזה שהתור הגדול מחוץ לטרמינל 1 פונה תוך שעה.

מרב מיכאלי: שתיים, יש גמלאיות וגמלאים של רשות שדות התעופה שבאים בהתנדבות ומצטרפות ומצטרפים למי שעובד היום, וככה מקדמות ומקדמים את התור במקסימום.

מרב מיכאלי: אחד הדברים שעושים היום הוא, למשל, מוציאים, מאתרים – יש אנשים שזאת העבודה שלהם, לאתר משפחות עם ילדות וילדים קטנים או אנשים בגיל השלישי שמן הסתם באופן טבעי יותר קשה להם לעמוד בתור – מוציאים אותם ומקדמים אותם בצורה יותר מהירה.

מרב מיכאלי: לצערי, אנחנו לא מצליחות ומצליחים לעשות את זה לכולם.

מרב מיכאלי: אגב, אני אגיד לך עוד דבר: המחסור בכוח אדם הוא נכון גם בחברות התעופה עצמן; גם בחברות התעופה יש מעט מדי כוח אדם בקרקע בשביל הצ'ק-אין וכל הדברים האלה.

מרב מיכאלי: יש מאמץ מאוד גדול להעביר כמה שיותר חברות תעופה לעשות צ'ק-אין בדיגיטל מהבית בשביל לחסוך את התור הזה בכניסה.

מרב מיכאלי: גם מאוד ייעלו את התחקור הביטחוני, ועדיין ההיקפים הם עצומים.

מרב מיכאלי: אני רוצה לספר לך, מצד שני, שזאת לא הפעם הראשונה שיש כאלה לחצים בשדה התעופה.

מרב מיכאלי: למשל, רק בשבוע שעבר ראינו בטוויטר פייק ניוז – תמונה של עומס עצום, אדיר, בשדה התעופה בן גוריון בשנת 2019, כשחבר הכנסת סמוטריץ' היה אז שר התחבורה.

מרב מיכאלי: פרסמו את זה כפייק, כאילו זה היה בזמן אמת.

מרב מיכאלי: האירוניה פחות או יותר קרסה לתוך עצמה, כשהשר סמוטריץ' עצמו עשה על ציוץ הפייק הזה לייק, כי הוא לא זכר שהתמונה הזאת היא מתקופתו.

מרב מיכאלי: אז בכל מקרה, אני ממש לא מקבלת את הדבר הזה כגזרת גורל.

מרב מיכאלי: אני מחר בבוקר יושבת בישיבת חירום ברשות שדות התעופה עם היו"ר, עם המנכ"ל החדש שנכנס לתפקידו ממש בימים אלה – רק ביום ראשון אישרנו אותו, לשמחתי, בממשלה.

מיקי לוי: מי זה?

מיקי לוי: וואו, נהדר.

מרב מיכאלי: זה חגי טופולנסקי, לשעבר ראש מטה חיל האוויר וראש אכ"א, איש שפעילותו החברתית היא נרחבת, ורגישותו החברתית היא רבה; איש יוצא מן הכלל, אהוד ויצירתי במיוחד, אהוב על הבריות.

מרב מיכאלי: הוא נכנס לזה, הוא ביקש בכל זאת שבועיים להיכנס לעבודה ולייצר תוכנית.

מרב מיכאלי: אבל כבר מחר אני אשב איתם בשביל לשמוע את הכיוונים ובאמת להגיד בצורה שאינה משתמעת לשני פנים שאנחנו חייבות וחייבים למצוא עוד פתרונות לעניין.

מרב מיכאלי: כך שאני יכולה רק להניח את דעתו של אדוני - - -

יואב בן צור: זה לא פייק, זה מהיום.

מרב מיכאלי: אני לא אמרתי, אני לא כפרתי בבעיה.

מרב מיכאלי: אני רק אומרת, היא לא התחילה היום.

מרב מיכאלי: עם כל מה שאמרתי, על הקושי ביציאה ממשבר התעופה ועם הקושי בגיוס כוח אדם, המציאות מראה שתקופות העומס שמייצרות עומס עצום בשדה התעופה לא התחילו היום, ולראיה נתתי את הדוגמה הזאת, של התמונה מ-2019.

מרב מיכאלי: אבל אני בוודאי לא כופרת בבעיה שקיימת היום, ומבטיחה לך שגם אני, וגם מנכ"לית משרד התחבורה מיכל פרנק וגם הנהלת רשות שדות התעופה על זה בכל הכוח.

מרב מיכאלי: אנחנו לא נפסיק להתאמץ עד שנמצא לזה פתרון הולם.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו מאחלים למנכ"ל רשות שדות התעופה הצלחה.

מיקי לוי: בבקשה?

יואב בן צור: דיון בוועדת הכלכלה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: אתה רוצה להעביר את זה לדיון.

מיקי לוי: אוקיי, יועבר לוועדת הכנסת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים הלאה, ל-42: הצעה רגילה לסדר-היום בנושא – סליחה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת גינזבורג, הודעה.

מיקי לוי: בבקשה.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): אני מתכבד להודיע הודעה מטעם ועדת הכנסת.

): אבקש להודיע על חילופי אישים בוועדת הכספים: מטעם סיעת מרצ, במקום חברת הכנסת ג'ידא רינאווי זועבי יכהן חבר הכנסת מוסי רז.

): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת גינזבורג.

מיקי לוי: << הלסי >>סגירת המכון האונקולוגי בבית החולים וולפסון חרף הצלחותיו של ד"ר ברנר<< הלסי >>

מיקי לוי: אנחנו עוברים לנושא הבא.

מיקי לוי: הצעה לסדר-היום 3013 בנושא: סגירת המכון האונקולוגי בבית החולים וולפסון, חרף הצלחותיו של ד"ר ברנר.

מיקי לוי: מציג חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: איזה שר נמצא פה?

מיקי לוי: הינה.

חמד עמאר: אני משיב בשם שר הבריאות.

משה אבוטבול: אה, אתה משיב בשמו?

חמד עמאר: מה אני אעשה.

משה אבוטבול: טוב, טוב, אוקיי, הבנו את המסר.

משה אבוטבול: כמה עומד לרשותי, אדוני?

מיקי לוי: שלוש דקות, בבקשה.

משה אבוטבול: לא יותר?

מיקי לוי: לא, זה רגילה.

משה אבוטבול: אוקיי טוב.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר.

משה אבוטבול: אז, קודם כול, נתחיל שממש כואב הלב על הזלזול הגדול והחמור הזה, ששר הבריאות בנושא כזה חריף לא מגיע, ושולח תשובה על ידי אחרים.

משה אבוטבול: סגירת מכון אונקולוגי זה לא דבר פשוט.

חמד עמאר: הוא לא שולח.

חמד עמאר: הוא מבקש מהשר התורן.

משה אבוטבול: כן, מה זה השר התורן?

משה אבוטבול: אבל בדבר כזה, שיש שם דברים כאלה חמורים, אני לא הייתי – תראה, בענייני חמץ בתוך בתי החולים, שם הוא אלוף בלדבר, בלהגיע, בלעשות תקשורת.

משה אבוטבול: כשמדובר בסגירת מכון אונקולוגי – זה איום ונורא.

משה אבוטבול: טוב, אדוני היושב-ראש, מכובדי שר הבריאות שלא נמצא, ביום חמישי האחרון שלח ד"ר דודו דגן, ראש חטיבת המרכזים הרפואיים הממשלתיים במשרד הבריאות, מכתב למנהל בית החולים תל השומר ולמנהלת בית החולים וולפסון, שבו כתב:

משה אבוטבול: במכון האונקולוגי בבית החולים וולפסון נוצר מצב שבו לא ניתן להבטיח את המשך הפעלתו באופן מיטבי.

משה אבוטבול: נעצור רגע פה.

משה אבוטבול: מה הכוונה: נוצר מצב?

משה אבוטבול: מי קבע שזה המצב?

משה אבוטבול: ואם זה המצב, מה גרם לכך?

משה אבוטבול: לא מקובל עלינו להטיח כל מיני ממצאים או המצאות בדבר כזה מרחיק לכת, בלי שום הסבר ונימוק.

משה אבוטבול: זה דבר שהוא לא מובן.

משה אבוטבול: אבל יותר מזה, אני מצפה ממשרד ממשלתי להסתער על אתגר כזה.

משה אבוטבול: לבוא, לקחת את זה, לפתור את הבעיות שם, כדי להבטיח את ההפעלה באופן מיטבי, ולא לחמוק מהמשימה.

משה אבוטבול: אנחנו מדברים פה על מכון אונקולוגי שנותן מענה מצוין לעשרות חולים.

משה אבוטבול: על זה אין שום ויכוח.

משה אבוטבול: אבל מה כותב משרד הבריאות: לאור זאת הנני מנחה אתכם להיערך ולעשות את ההכנות הנדרשות לקליטה מיידית החל מיום ראשון הקרוב, 19 ביוני, של מטופלים מהמכון האונקולוגי במרכז הרפואי וולפסון.

משה אבוטבול: רבותיי חברי הכנסת, אתם קולטים מה קורה כאן?

משה אבוטבול: מכתב שנשלח ממשרד הבריאות, ביום חמישי, מורה להעביר את כל הטיפול מוולפסון לתל השומר, תוך שלושה ימים.

משה אבוטבול: אגב, שלושת הימים כוללים גם את השבת ואת יום שישי – אם זה לא טירוף מוחלט, אני לא יודע מה זה טירוף מוחלט.

משה אבוטבול: איזה מין התייחסות יש לזה?

מיקי לוי: אני הוספתי כי צדקת.

מיקי לוי: זה עשר דקות.

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני ביררתי קצת את הפרטים.

משה אבוטבול: לסיפור הזה יש היסטוריה של האשמות שונות ומערכת יחסים עכורה.

משה אבוטבול: זה ממש – באמת לא מעניין אותי הדברים האישיים, אבל אני האחרון שמטיח האשמות כלפי מישהו.

משה אבוטבול: מבחינתי, לכולם יש את חזקת החפות עד שיוכח אחרת.

משה אבוטבול: במקרה הזה, מכיוון שמדובר בבתי חולים, מבחינתי לכולם יש את החזקה שהם לא סרים מהשבועה המפורסמת – שבועת הרופא.

משה אבוטבול: כמה שאני הבנתי, שמשרד הבריאות כבר נדרש להתנהלות המחלקה האונקולוגית בוולפסון ולטענות נגד מנהל המכון האונקולוגי והבדיקה העלתה שאין בו ובה – כלומר, לא במחלקה ובמנהל – שום דופי.

משה אבוטבול: אז אני באמת הייתי שמח לו היה פה כבוד השר – שר הבריאות – כדי לשמוע ממנו, מה יש לו לומר על זה, אחרי הממצאים שמראים שאין פה שום בעיה.

משה אבוטבול: בואו נהיה הכי גלויים: הנושא הוא כנראה המנהל של המכון, של ד"ר רונן ברנר.

משה אבוטבול: הם רוצים פשוט לעשות פה עניינים.

משה אבוטבול: אז על כל טענה אחת נגדו שומעים שבע טענות שהן בעדו; דברים טובים בעדו; על כל אמירה נגדו שומעים עליו שבחים מופלגים, גם ממטופלים, גם מבני ביתם, ודעתם של החולים, שנאבקים על חייהם, היא לדעתי החזות של הכול.

משה אבוטבול: רק להם אנחנו מחויבים, כחולים.

משה אבוטבול: ואם הנתונים וההיסטוריה מלמדים שאותו רופא, ד"ר ברנר, הצליח במקום שאחרים כשלו, הוא חייב לקבל ממשרד הבריאות את מלוא הקרדיט והסיוע; עזרה ותמיכה מכל אדם, ועל אחת כמה וכמה מהנהלת בית החולים, ועל אחת כמה וכמה ממשרד הבריאות.

משה אבוטבול: זה מה שמצופה משר בריאות בריא ונורמלי, שרוצה לטפל בבעיות אמיתיות בתוך התחום שלו.

משה אבוטבול: לצערי, הוא אפילו לא נמצא פה.

משה אבוטבול: בסיום דבריי אני רוצה להביא כמה מילים דווקא מהמטופלים של רונן ברנר עצמם – מה הם כותבים, מה הם חושבים עליו.

משה אבוטבול: מתוך מכתב של אחד מיני רבים, הוא כותב ככה:

משה אבוטבול: לאחר המלצות רבות החלטתי לבנות על ד"ר ברנר, כי אין לו תחליף במקרה שלי, והוא המענה היחיד להציל את חיי.

משה אבוטבול: ד"ר ברנר עשה זאת ללא לאות במאמצי-על.

משה אבוטבול: מלא ברצון טוב לעזור ולעשות הרבה, עם מקצועיות רבה, אוזן קשבת וסבלנות אין-קץ.

משה אבוטבול: את כל מרצו ואת יכולתו וכישוריו הוא רותם למען החולים ובני משפחותיהם.

משה אבוטבול: ועוד ציטוט ממכתב אחר: במכון יש אחיות העובדות בשיתוף פעולה עם ד"ר ברנר.

משה אבוטבול: אחיות אחראיות, מדהימות, אנושיות, מקצועיות, מכילות ותומכות.

משה אבוטבול: הצוות והמחלקה נפלא ביותר, עושה עבודת קודש.

משה אבוטבול: כל אחת בשמה הטוב תבורך.

משה אבוטבול: אנא עשו כל שאפשר שנוכל להמשיך ולקבל את המענה הרפואי מד"ר ברנר הנלחם על חיינו.

משה אבוטבול: שימו לב איזה מין מונחים: הנלחם על חיינו.

משה אבוטבול: תתרגשו קצת.

משה אבוטבול: מדובר פה באנשים שרוצים להמשיך לחיות.

משה אבוטבול: מאז שפורסם הרעיון לגזור על אותם חולים נדודים לבתי חולים אחרים – לתל השומר – נפתחה עצומה של החולים, וגם של בני ביתם ושל שוחרי טובתו של בית החולים וולפסון והמחלקה האונקולוגית, וכמובן אלה שאוהבים אותו, את ד"ר ברנר.

משה אבוטבול: ביום הראשון לעצומה חתמו על העצומה הזו 1,000 איש; כעבור יומיים נוספו 600 איש נוספים.

משה אבוטבול: אני מקריא לכם מתוך העצומה: עזרו לנו לשמור על המשך הפעלתו של המכון האונקולוגי בבית החולים וולפסון בחולון בניהולו של ד"ר רונן ברנר.

משה אבוטבול: ד"ר ברנר הוא היחיד שהחליט להילחם עלינו ועל זכותנו לקבל את הטיפול החדשני ביותר, גם כשכל האחרים כבר מזמן ויתרו עלינו.

משה אבוטבול: אנחנו רוצים לחיות.

משה אבוטבול: שימו לב אילו מילים: אנחנו רוצים לחיות.

משה אבוטבול: מה מבקשים?

משה אבוטבול: והשר לא נמצא פה, נו באמת.

משה אבוטבול: זה ממש מצב לא בריא.

משה אבוטבול: מילים כדורבנות.

משה אבוטבול: האם אפשר להפנות עורף לשוועתם?

משה אבוטבול: אדוני היושב-ראש, השר התורן, לפני כמה ימים שלחו עשרות חולי סרטן מכתב בהול לשר ולמנכ"ל משרד הבריאות; הכותרת שהם כתבו:

משה אבוטבול: פנייה נואשת של חולי סרטן המטופלים במרכז הרפואי וולפסון.

משה אבוטבול: במכתב הם מציינים שהם מוכנים לסבול את התנאים הקשים של בית החולים, ובלבד להמשיך ולקבל את המענה הרפואי בוולפסון אצל ד"ר רונן ברנר.

משה אבוטבול: ואני שואל: ראית את המכתב הזה, אדוני השר, שלא נמצא פה?

משה אבוטבול: האם ענית להם?

משה אבוטבול: מי יכול לשתף אותנו במידע הזה?

משה אבוטבול: שולחים שליחים, עם כל הכבוד וההערכה, אבל צריכים גם לבוא ולהבין שמדובר פה בסכנת חיים.

משה אבוטבול: במאמר מוסגר, הבנתי שיש לא מעט חולים שאין ספק שד"ר ברנר הצליח להאריך את חייהם.

משה אבוטבול: מכאן אני מבקש לחזק את ידיו ואת ידי כל עובדי המחלקה.

משה אבוטבול: מילה אחרונה לסיום.

משה אבוטבול: מי שהחליט להעביר את חולי הסרטן מוולפסון לתל השומר עשה לדעתי משגה עצום.

משה אבוטבול: אני דורש מכם להקפיא את ההחלטה הזו עד שהכנסת תאמר את דברה.

משה אבוטבול: ברור לי שאסור לסגור את המחלקה, אלא אדרבה, חובה לפתח אותה, ואם יש ליקויים אז לתקן את הליקויים, כי מצבם של החולים הוא מעל הכול והם מתחננים בתמצית דמם להשאיר אותם בוולפסון.

משה אבוטבול: אנחנו מחויבים למלא את בקשתם.

משה אבוטבול: לכן, אני מבקש באמת לקיים דיון בנושא הזה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, השר חמד עמאר.

משה אבוטבול: - - -

חמד עמאר: איפה שאתה רוצה, אין לי בעיה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני משיב בשמו של שר הבריאות.

חמד עמאר: במכון יש משבר ניהולי בין מנהל המכון לבין הצוות הסיעודי.

חמד עמאר: הרקע למשבר הוא בטענות, לכאורה, של צוות הסיעוד על התעמרות בו מצידו של מנהל המכון.

חמד עמאר: משרד הבריאות פועל לפתרון משבר זה בשני צירים מרכזיים: הבטחת רצף הטיפול במטופלי המכון – נכון למועד זה, כל מטופלי המכון הזקוקים לטיפול ממשיכים לקבל טיפול במכון האונקולוגי בוולפסון.

חמד עמאר: משרד הבריאות נקט משנה זהירות והכין חלופות לטיפול בעת הצורך במטופלי המכון בבתי החולים שיבא, איכילוב ושמיר.

חמד עמאר: חלופות אלו לא הופעלו מאחר שהמטופלים כאמור ממשיכים להיות מטופלים במכון האונקולוגי בוולפסון.

חמד עמאר: פתרון המשבר הניהולי – הטענות מוכרות למשרד הבריאות ונבדקות על ידי המשרד מתוך מטרה להביא המשבר לסיומו.

חמד עמאר: לסיום, משרד הבריאות פועל באופן הדוק על מנת לוודא שהחולים יקבלו את מלוא הטיפול שצריכים לקבל ולסיים את המשבר.

חמד עמאר: אני קורא בשמו של השר, שהיה אמור להיות כאן נוכח ולענות לך.

חמד עמאר: זו התשובה שקיבלתי, הקראתי את התשובה, ורק על זה אני יכול לענות, כי אני לא מכיר את הנושא.

חמד עמאר: תודה.

משה אבוטבול: לכל הפחות לא אמרת:

משה אבוטבול: אתם 12 שנים - - -

שלמה קרעי: ועדת הבריאות.

מיקי לוי: תודה רבה.

משה אבוטבול: מה הלאה?

מיקי לוי: ועדת הבריאות.

משה אבוטבול: ועדת הבריאות.

משה אבוטבול: אוקיי, בסדר, אני מקבל את זה.

משה אבוטבול: לוועדת הבריאות.

מיקי לוי: מוסכם, מעבירים לוועדת הבריאות.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מיקי לוי: אם מוסכם, אין צורך להצביע.

מיקי לוי: הקואליציה, ועדת הבריאות?

קריאה: חייבים להצביע.

משה אבוטבול: תעשה הצבעה.

מיקי לוי: הצבעה.

קריאה: אם מוסכם, לא צריך.

מיקי לוי: אם מוסכם, לא צריך אבל שמעתי: הצבעה.

מיקי לוי: נעשה הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – ארבעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מיקי לוי: לפיכך תועבר ההצעה לוועדת הבריאות.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לנושא הבא: אימוץ הגדרת העבודה לאנטישמיות של ארגון IHRA על ידי הכנסת, לצורך זיהוי תקריות וגילויים אנטישמיים ולמניעתם, מס' 1903, של חבר הכנסת צבי האוזר.

מיקי לוי: בבקשה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני חייב להגיד שאני – לא יודע אם להגדיר את זה שמח או שבע רצון מזה שכנסת ישראל טרם פיזורה תאמץ היום את הגדרת העבודה לאנטישמיות של ארגון IHRA, שזה הברית הבין-לאומית לזיכרון השואה, וזאת לצורך זיהוי של תקריות וגילויים אנטישמיים ולמניעתם.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, המלחמה באנטישמיות היא מלחמה יום-יומית - - -

שלמה קרעי: זה מיועד בשביל לפיד, צביקה?

שלמה קרעי: ההגדרה הזאת מיועדת ללפיד?

שלמה קרעי: כי אני זוכר שהוא לא כל כך ידע מה זה אנטישמיות.

צבי האוזר: אנחנו באמת ברגע – שרוב חברי הכנסת אולי לא נותנים את דעתם – באחד הרגעים ההיסטוריים החשובים - -

מיקי לוי: והלא-פוליטיים.

צבי האוזר: - - של הפרלמנט הזה, והלא-פוליטיים, שכן ההגדרה הזאת שאנחנו הולכים לאמץ היום היא הגדרה בין-לאומית שהתקבלה באמת בצורה נדירה בלמעלה מ-600 ארגונים, פרלמנטים, ממשלות, והיא לראשונה בהיסטוריה עושה סדר, אם נגדיר את זה כך, במהי אנטישמיות.

צבי האוזר: כמו שאמרתי, המלחמה באנטישמיות היא מלחמה יום-יומית, והגדרת העבודה של IHRA היא כלי חשוב בה.

צבי האוזר: אני רוצה להגיד לכם, חבריי חברי הכנסת, שממשלת ישראל הייתה מהגופים הראשונים בעולם שאימצה בהחלטתה, החלטה מס' 2315 מינואר 2017, את הגדרת העבודה הזו, ואולם, אדוני היושב-ראש – ואתה יודע, היו לנו על זה שיחות – אני נדהמתי, אני חייב להגיד, נדהמתי לגלות שכנסת ישראל טרם אימצה את ההגדרה הזאת.

שלמה קרעי: מה ההגדרה?

צבי האוזר: ולכן, אני רואה ביוזמתי זו לאימוץ ההגדרה על ידי הכנסת ציון דרך חשוב גם ברמה האישית שלי, אבל כמו שאמרתי, ברמה של הפרלמנט הזה, ההיסטוריה של הבית הזה, עשיית הטוב והראוי ברמה המדינית, הפילוסופית וההיסטורית.

שלמה קרעי: צביקה, מה ההגדרה?

צבי האוזר: אני עוד מעט אקריא אותה כחלק מההחלטה שהכנסת תאמץ.

צבי האוזר: אני אציין שאנחנו פועלים יומם ולילה על מנת לשכנע ממשלות, פרלמנטים, גופים וארגונים לקבל את ההגדרה; אפילו אנחנו כחברי כנסת נשלחים מעת לעת לעמיתינו בעולם ומשכנעים אותם שהפרלמנט יאמץ את זה.

צבי האוזר: כמו שאמרתי, 600 ארגונים, פרלמנטים, ממשלות, מועצות מקומיות, אוניברסיטאות, תאגידים וגופים ברחבי העולם אימצו את ההגדרה, והיום נצטרף אליהם.

צבי האוזר: הברית הבין-לאומית לזיכרון השואה, המוכרת יותר בשמה IHRA, הגדירה בשנת 2016 את האנטישמיות כדלקמן, ואני נותן את ראשית ההגדרה: תפיסה מסוימת של יהודים שיכולה לבוא לידי ביטוי כשנאה כלפי יהודים, ביטויים מילוליים וגופניים של אנטישמיות מכוונים כלפי יחידים, יהודים או לא יהודים ו/או נגד רכושם, נגד מוסדות של קהילה יהודית ואתרים דתיים.

צבי האוזר: הגדרת העבודה לאנטישמיות של הארגון היא מסמך שמשמש לזיהוי של תקריות וגילויים אנטישמיים ברחבי העולם ומאפשרת למנוע אותם.

צבי האוזר: לצד ההגדרה הרחבה, כפי שהקראתי אותה, נתן הארגון – ובזה אולי חשיבות העניין – 11 דוגמאות קונקרטיות שיש לראותן כעמדות אנטישמיות.

צבי האוזר: חבר הכנסת קרעי, שאלת, אז אני חושב שתשמח לדעת שבין הדוגמאות האלה ניתן למצוא את האנטישמיות המכוונת כלפי מדינת ישראל כמדינתו של העם היהודי.

צבי האוזר: הגדרת העבודה של IHRA היא מאמץ חשוב להתמודד עם האנטישמיות החדשה, אנטישמיות במסווה של אנטי-ישראליות, אנטישמיות המבוססת על תפיסה שאין לעם היהודי זכות להגדרה עצמית או שאיננו זכאי לממש זכות זו במדינתו, מדינת ישראל.

צבי האוזר: אותה מכונה אנטישמית חדשה שמפיצה אלימות, רעל, תעמולה, הסתה, לעיתים מתאפיינת בפעילות אנטישמית קיצונית, לעיתים על רקע דתי, של שנאה דתית, ובהחרפת הביטויים האנטי-ישראליים תוך שימוש באמצעים אנטישמיים, ניסיון לתייג את ישראל כמדינה אנטישמית ומדינה גזענית.

צבי האוזר: האנטישמיות הזאת זרועה במגוון רחב של תחומים, ממדינאות עד אומנות, מספורט ועד תרבות.

צבי האוזר: אני אספר לכם, חבריי חברי הכנסת, שרק השבוע - -

שלמה קרעי: צביקה, רק שאלת הבהרה.

צבי האוזר: - - היה מקרה של אנטישמיות קלאסית בעיר קאסל שבגרמניה, שם מתקיימת תערוכה אומנותית מהחשובות בעולם – הדוקומנטה, אחת התערוכות החשובות של אומנות מודרנית.

צבי האוזר: שם הציגו בפתיחה איזה ציור, או קראו לזה ציור, שעונה לשם "הצדק של העם".

צבי האוזר: על הציור הזה, נדמה לי, 11 מטר, הופיעה כבדרך אגב דמות של חייל תוקפני שעל צווארו ציור של מגן דוד ועל קסדתו רשומה המילה "המוסד", והוא היה עם פנים של חזיר.

צבי האוזר: באזור אחר של הציור דמות לבושה כיהודי חרדי עם פאות ושיניים מחודדות של ערפד, לשון של נחש, וסמל של אס.

צבי האוזר: אס על המגבעת.

צבי האוזר: אני מברך את הנהלת התערוכה "דוקמנטה", שהבינה את האנטישמיות הזאת במסווה של פסאודו-אומנות, והיא הורתה להוריד את המיצג המביש הזה.

צבי האוזר: נדמה לי שההגדרות האלה של האנטישמיות שהפכו את זה לסטנדרט בין-לאומי, מסייעות לאותם מוסדות, לאותם ארגונים, לתערוכות, לערים, למדינות – להבין מהי אנטישמיות.

שלמה קרעי: רק שאלת הבהרה: בני שבט ההוטו מרואנדה או קנאים מוסלמים לא נכללים בהגדרה הזאת?

צבי האוזר: לא, לא.

שלמה קרעי: - - -

צבי האוזר: אני אקריא לך אחר כך, בסיכום, את ההחלטה.

צבי האוזר: כמו שאמרתי על הכנסת, הפרלמנט הישראלי, להישיר מבט להיסטוריה, להישיר מבט לעבר ובפרט לעתיד ולהצטרף למשפחה הולכת וגדלה שנותנת באנטישמיות סימנים.

צבי האוזר: אם שאלת למה צורך העניין, לא עוד נראה באנטישמיות מה שהאמריקאים אמרו על הברווז: כאילו מה שנראה אנטישמיות, מה שהולך כמו אנטישמיות ועושה קולות של אנטישמיות – הוא אנטישמיות.

צבי האוזר: אלה כבר לא ההגדרות הכלליות האלה, אלא מהיום גם הבית הזה יעמוד על כך שיש לאנטישמיות הגדרות ברורות, ואת ההגדרות האלה אני אקריא כחלק מהצעת ההחלטה המסכמת שתבוא לפני ההצבעה.

צבי האוזר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני יכול להגיד לך, חבר הכנסת האוזר, שאני לא שמח, אני מתרגש.

מיקי לוי: מתרגש, ואחר כך אני אתייחס לעניין הזה.

מיקי לוי: להלן רשימת הדוברים לנושא הכל-כך חשוב הזה, שהוא ממש לא פוליטי, ואני מבקש מחברי הכנסת להימנע - - -

עופר כסיף: ברור שהוא פוליטי.

מיקי לוי: אוקיי, אנחנו חלוקים, אנחנו חלוקים.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף - - -

דסטה גדי יברקן: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, תאמין לי, זה בנפשי.

מיקי לוי: אני אחרי סיבוב של פרלמנטים, אני יודע בדיוק איך ההתייחסות לזה.

מיקי לוי: אז בוא נעזוב.

מיקי לוי: אני יודע להתווכח.

עופר כסיף: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת, אני ממש ממש – חבר כנסת כסיף, חולק עליך לחלוטין.

עופר כסיף: אתה יכול לחלוק, אבל אתה טועה.

מיקי לוי: מאה אחוז, זכותי.

מיקי לוי: אוקיי, רשימת הדוברים: חבר הכנסת אופיר כץ – איננו; חבר הכנסת שטייניץ – איננו; חבר הכנסת ביטון; חבר הכנסת אמסלם; חבר הכנסת לוין; חברת הכנסת סלימאן; חבר הכנסת גפני; חבר הכנסת טיבי; חבר הכנסת אבידר; חבר הכנסת סעדי; חבר הכנסת פרוש; חבר הכנסת איימן עודה; חבר הכנסת ינון אזולאי; חבר הכנסת רון כץ; חבר הכנסת אבו שחאדה; חבר הכנסת אוחנה – מוותר; חבר הכנסת גלנט – איננו; חבר הכנסת אייכלר – איננו; חבר הכנסת מעוז – איננו; חבר הכנסת מולה; חבר הכנסת טסלר – מוותר; חבר הכנסת פינדרוס – איננו; חבר הכנסת סמוטריץ' – איננו; חבר הכנסת קושניר – איננו; חבר הכנסת בן צור – איננו; חבר הכנסת שיקלי; חברת הכנסת מלינובסקי; חבר הכנסת ישראל כץ – איננו; חבר הכנסת יעקב אשר; חבר הכנסת מלכיאלי – איננו; חבר הכנסת ביטן – מוותר; חבר הכנסת אופיר סופר – איננו; חברת הכנסת ח'טיב – איננה; חברת הכנסת וסרמן – איננה; חבר הכנסת רוטמן – מוותר.

מיקי לוי: לפיכך – חבר הכנסת צבי האוזר, אתה רוצה לסכם?

מיקי לוי: איפה הוא?

עופר כסיף: - - -

מיקי לוי: אתה לא ברשימה, חבר הכנסת כסיף.

עופר כסיף: נרשמתי.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, אתה לא ברשימה.

מיקי לוי: אתה לא רשום אצלנו.

מיקי לוי: אני מקווה שלא תקלקל.

מיקי לוי: בסדר, אתה לא ברשימה, אני אוסיף אותך.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ההצעה הזאת כל-כך נבזית ומרתיחה, ואם צריך להוסיף חטא על פשע, אז גם האדון כבוד היושב-ראש אומר שזה לא פוליטי.

עופר כסיף: אז קודם כול, זה פוליטי, ואני אסביר גם מדוע זה פוליטי, ומדוע ההצעה הזאת כל-כך בזויה.

עופר כסיף: במרץ 2021 פורסמה הצהרת ירושלים על אנטישמיות, שעליה חתומים כ-350 חוקרים ישראלים ובין-לאומיים, היסטוריונים, מומחים בחקר השואה ובלימודי יהדות, לימודי ישראל ופלסטין, לימודי המזרח התיכון והאסלאם ועוד – 350 מומחים, פרופסורים וחוקרים.

עופר כסיף: במסמך זה יוצאים אותם מומחים בעלי השקפות פוליטיות מגוונות נגד הגדרת העבודה שנתנה הברית הבין-לאומית לזיכרון השואה, IHRA, לאנטישמיות – נגד.

עופר כסיף: הצהרת ירושלים מסתייגת מהתמקדותה של IHRA בביקורות על מדינת ישראל במקום בפשע האנטישמיות עצמו.

עופר כסיף: כך 7 מתוך 11 הדוגמאות לאנטישמיות שמציינת IHRA עוסקות בישראל, אך לא בשנאת ישראל.

עופר כסיף: ההצעה שלפנינו, כמו ההגדרה והדוגמאות של IHRA, מונעת ומוטה פוליטית, והופכת למעשה כל ביקורת על מדינת ישראל ועל הציונות לאנטישמיות.

איתן גינזבורג: - - -

עופר כסיף: זוהי גישה אנטי-דמוקרטית, גסה - -

איתן גינזבורג: בושה.

עופר כסיף: - - הפוגעת בחופש הביטוי והביקורת - -

קריאה: בושה וחרפה.

עופר כסיף: - - ואף עלולה דווקא לעודד אנטישמיות אמיתית.

עופר כסיף: הבושה היא שלך, חבר כנסת גינזבורג, על הבורות ועל השקרנות.

איתן גינזבורג: על מה?

איתן גינזבורג: על הכחשת זכותו של העם היהודי בארץ ישראל?

עופר כסיף: מי מדבר על זה?

עופר כסיף: מי מדבר על זה?

עופר כסיף: מה אתה מקשקש?

עופר כסיף: תקשיב קודם.

איתן גינזבורג: על הכחשת השואה?

איתן גינזבורג: על הכחשת השואה?

איתן גינזבורג: - - -

עופר כסיף: תקשיב קודם.

עופר כסיף: לפני שאתה מפזר שטויות לחלל האוויר, תקשיב.

עופר כסיף: מטרת הצהרת ירושלים שהזכרתי, אם כך, היא להבהיר ללא הטיה פוליטית ומשוא פנים, מהי אנטישמיות וכיצד היא באה לידי ביטוי, זאת במטרה כפולה: אחד, להיאבק ללא חת באנטישמיות – אבל באמת בה ורק בה.

עופר כסיף: שתיים, להגן על חופש הביטוי ולאפשר ביקורת עניינית ולגיטימית על ישראל ועל הציונות מבלי להיות מוכפשים בכחש ובכזב.

עופר כסיף: לפי הצהרת ירושלים, אנטישמיות היא סוג של גזענות, אחד מני רבים, ומשמעה: אפליה, דעה קדומה, עוינות או אלימות נגד יהודים או נגד מוסדות יהודיים מעצם היותם יהודים.

עופר כסיף: בהגדרה הזאת טמונים מרכיבים שבהכרח מאפיינים כל גזענות, בהם, למשל, מהותנות – הכללת תכונות מולדות, כביכול, ושליליות בעיקרן על קבוצה שלמה.

מיקי לוי: משפט לסיום.

עופר כסיף: הפריעו לי – אני מבקש שתיתן לי עוד כמה שניות.

מיקי לוי: חצי דקה, בבקשה.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: ההצהרה גם מגדירה פעולות שהן כשלעצמן אינן אנטישמיות: א.

עופר כסיף: תמיכה בדרישות הפלסטינים, למשל, לזכויות אדם; ב.

עופר כסיף: העברת ביקורת על הציונות או התנגדות לה ותמיכה בשוויון זכויות מלא לכל התושבים בין הנהר והים, בצורה של שתי מדינות, מדינה אחת או כל צורה אחרת; ג.

עופר כסיף: ביקורת על ישראל כמדינה, לרבות על מוסדותיה ועל עקרונות היסוד שלה; ד.

עופר כסיף: השוואה של ישראל למקרים אחרים, לרבות קולוניאליזם או אפרטהייד; ה.

עופר כסיף: חרם וסנקציות - -

מיקי לוי: תודה רבה.

עופר כסיף: - - בצורות לא אלימות של מחאה פוליטית.

מיקי לוי: תודה רבה.

עופר כסיף: כל אלה הם לא אנטישמיות.

עופר כסיף: זה שקר.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

עופר כסיף: אני מסיים, משפט אחד, ברשותך.

מיקי לוי: בבקשה.

עופר כסיף: אנחנו חייבים להילחם באנטישמיות ובכל סוגי הגזענות מלחמת חורמה.

עופר כסיף: בדיוק לשם כך – ולא פחות חשוב, למען הזכות להעביר ביקורת – אסור לאמץ את ההגדרה הספציפית הזאת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: איך דבר כזה הופך פוליטי?

קריאה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן – אמר שלא.

עופר כסיף: - - - תתבייש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מאוד מודה לך על מה שאמרת לי, אבל אני אתייחס לזה בסיום.

מיקי לוי: זו אנטישמיות לשמה, והיא נלחמת באנטישמיות.

מיקי לוי: זה לא פוליטי לחלוטין.

עופר כסיף: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, כבן לעם היהודי, אני אומר לך את זה.

עופר כסיף: - - - מה אתה מקשקש - - - דמוקרטיה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

עופר כסיף: בושה.

מיקי לוי: בושה למי שמדבר כך על אנטישמיות.

עופר כסיף: בושה מי שרואה - - - מדיניות.

עופר כסיף: אנטישמיות זו מחלה שצריך לטפל בה.

עופר כסיף: אנטישמיות זו גזענות לא - - -

שלמה קרעי: חבר הכנסת כסיף, אתה מכרת את נשמתך לאויבי ישראל.

עופר כסיף: לא מכרתי את נשמתי אליך - - - ישראל.

עופר כסיף: אתה - - - אתה - - -

שלמה קרעי: ואתה יודע שאתה הראשון שיטפלו בו במדינה שהם יקימו לעצמם.

שלמה קרעי: אתה חושב שאתה היהודי המחמד שלהם.

שלמה קרעי: אתה הראשון שיטפלו בו.

יוראי להב-הרצנו: קרעי, זה לא פוליטי - - - הוא - - -

שלמה קרעי: דיי, בוא, אל תצנזר ואל תטיף.

שלמה קרעי: תן לי לומר את מה שאני רוצה לומר.

ולדימיר בליאק: מי יכול לצנזר אותך?

ולדימיר בליאק: אתה לא יורד פה מהדוכן.

שלמה קרעי: תודה רבה.

שלמה קרעי: זאת העבודה שלי.

מיקי לוי: חברים, נא לאפשר לחבר הכנסת קרעי לדבר.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר, חבר הכנסת האוזר, שההחלטה שאתה מביא לכאן היום היא החלטה מאוד חשובה בעיניי.

שלמה קרעי: ולמה חשובה בעיניי?

שלמה קרעי: חבל שראש הממשלה החלופי לא נמצא כאן, זה שהולך שבוע הבא להיכנס לתפקיד ראש ממשלת ישראל.

שלמה קרעי: אז תשמע חבר הכנסת האוזר, וגם אתה אדוני היושב-ראש, תשמעו את הגדרת האנטישמיות של מר ראש הממשלה.

שלמה קרעי: לפי לפיד הגדרת האנטישמיות היא ככה: "המאבק אינו בין אנטישמים ויהודים.

שלמה קרעי: המאבק הוא בין אנטישמיים וכל מי שמאמין בערכים כמו שוויון, צדק ואהבת אדם".

שלמה קרעי: והוא ממשיך לפרט.

שלמה קרעי: לא סתם שאלתי אותך חבר הכנסת האוזר, ואתה העפת את מה שאמרתי מעליך כמו זבוב שאתה מעיף מעליך.

שלמה קרעי: ותשמע את ההגדרה של לפיד לאנטישמיות.

שלמה קרעי: "האנטישמים הם בני שבט ההוטו ברואנדה שטבחו בבני שבט הטוטסי.

שלמה קרעי: האנטישמים הם קנאים מוסלמים, דאעש ובוקו חראם".

שלמה קרעי: מתוך כתבה של יהודה באואר ב"הארץ", שבה הוא כותב: "לפי גישה זו של לפיד, האנטישמיות היא תופעה גלובלית שאינה מוגבלת משנאת יהודים, אלא מתבטאת במעשי זוועה כלליים".

שלמה קרעי: זו ההגדרה של זה שהולך להיכנס – אותו, כנראה קצת בור, כנראה קצת מנותק מערכים ומהמורשת – לתפקידו של ראש ממשלת ישראל.

שלמה קרעי: ולכן, ההגדרה שהבאת לכאן, חבר הכנסת האוזר, היא הגדרה מאוד מאוד חשובה, ואתה יודע למה?

שלמה קרעי: לא רק בגלל יאיר לפיד שלא יודע מהי אנטישמיות ועכשיו אולי יבין, אלא גם בגלל שבהגדרת האנטישמיות יש כמה דוגמאות.

שלמה קרעי: תשמעו איזו דוגמה יש כאן בהגדרת האנטישמיות.

שלמה קרעי: אחת הדוגמאות היא השוואה בין מדיניותה העכשווית של ישראל לבין זו של הנאצים.

שלמה קרעי: תשמע אדון מזהה התהליכים, יאיר גולן.

שלמה קרעי: לפי ההגדרה החדשה של צביקה האוזר, שהוא מביא כאן להחלטה בכנסת, אתה אנטישמי.

שלמה קרעי: אתה משווה את מדיניותה של ישראל לזו של הנאצים.

מיקי לוי: משפט לסיום.

שלמה קרעי: אז טוב מאוד שאתה מביא את זה לכאן, צביקה האוזר.

שלמה קרעי: אולי החלולים-חלולים, בקואליציה שלך ילמדו משהו.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת דסטה גדי יברקן.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני לא תכננתי לעלות ולדבר על החוק החשוב הזה.

דסטה גדי יברקן: אבל לא יכולתי לשבת מן הצד, כמי שעומד כיושב-ראש השדולה למאבק באנטישמיות – יושב-ראש משותף יחד עם חבריי עמיחי שיקלי ואופיר אקוניס.

דסטה גדי יברקן: אני חייב להגיד שמה ששמעתי קודם – גם אתה, אדוני היושב-ראש הצטמררת, ראיתי את זה על גופך.

עופר כסיף: יש 350 - - - שקר אנטישמי.

עופר כסיף: יודעים יותר טוב ממך ומהיושב-ראש - - - פוליטיים - - - אתם - - -

דסטה גדי יברקן: כשאדם שהמיר את עצמו, מכר את עצמו, את נשמתו לשטן.

דסטה גדי יברקן: איש שיושב כאן, אולי בהגדרה שהוא משתייך אליו - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, קריאה ראשונה.

דסטה גדי יברקן: התשובה הטובה ביותר לאנטישמיות - - -

עופר כסיף: - - - לא אתם, לא אתם.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, שב בבקשה.

עופר כסיף: - - - היהדות - - -

דסטה גדי יברקן: אתה עופר כסיף, אתה עופר כסיף, דוגמה חיה מהי אנטישמיות.

עופר כסיף: - - - אתם בושה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, תירגע.

מיקי לוי: תודה.

דסטה גדי יברקן: תן לי ללמד אותך מהי ציונות.

דסטה גדי יברקן: כופר.

עופר כסיף: אני יודע לא פחות טוב ממך - - -

דסטה גדי יברקן: תקשיב מה היא ציונות.

דסטה גדי יברקן: בניגוד אליך, אני חוויתי אנטישמיות עוד מגיל אפס, בגלל שהייתי יהודי עוד בגולה.

דסטה גדי יברקן: אחד כמוך הוא ההגדרה הטובה ביותר למהי אנטישמיות.

דסטה גדי יברקן: אתה חייב, ואני מקווה מאוד שבכנסת הבאה לא תיכנס לכנסת הזו, רק בגלל עמדתך האנטישמית נגד מדינת ישראל.

עופר כסיף: - - - אתה שקרן ואתה גזען.

עופר כסיף: אתה גזען - -

דסטה גדי יברקן: המאבק באנטישמיות יתחיל ממך.

דסטה גדי יברקן: אתה פשוט בור ועם הארץ.

עופר כסיף: - - תמיד היית.

עופר כסיף: תתבייש - - -

דסטה גדי יברקן: אחד כמוך הוא בושה לכנסת.

עופר כסיף: - - -

דסטה גדי יברקן: בושה לעם היהודי שאתה בכלל יושב בכנסת.

עופר כסיף: - - -

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, איך אספסוף כזה בכלל יושב כאן?

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, מספיק.

דסטה גדי יברקן: אני לא רוצה אפילו להמשיך להגיב לך.

דסטה גדי יברקן: פשוט בושה וחרפה.

עופר כסיף: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, שב בבקשה.

דסטה גדי יברקן: בגלל אנשים כמוך יהודים נרצחים בעולם.

דסטה גדי יברקן: ארור.

דסטה גדי יברקן: אנטישמי.

עופר כסיף: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף.

עופר כסיף: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, שב במקומך, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

עופר כסיף: - - -

מיקי לוי: הבנתי אותך.

מיקי לוי: חבר הכנסת האוזר, סיכום של חמש דקות.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: אתה רוצה להקריא אולי את הודעת הסיכום?

צבי האוזר: כן.

מיקי לוי: בבקשה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על התיקון על ההגדרה המדויקת לתחושתי בערב זה – התרגשות.

צבי האוזר: התרגשות רבתי על אירוע היסטורי, ולא ניתן לשוליים להפוך להיות מרכז, ולקחת רעיונות מרכזיים ולשים אותם – או לנסות לשים אותם – בשוליים.

עופר כסיף: - - - זה לא שוליים - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף.

קריאה: - - - החוצה.

מיקי לוי: הוא צריך לסכם.

מיקי לוי: אני לא רוצה להוציא אותו.

צבי האוזר: לטובת ההיסטוריה של המדינה הזאת, אדון כסיף, וההיסטוריה של הבית הזה, אני אקרא בגאווה ובענווה את הצעת הסיכום הזאת, שסוף-סוף שמה – לאחר 2000 שנות אנטישמיות – הגדרות מדויקות של מהי אנטישמיות, לרבות האמירות המנסות לשלול מהעם היהודי את זכותו להגדרה עצמית, ואת זכותו לממש את אותה הגדרה עצמית כאן במדינת ישראל.

צבי האוזר: ומי שמעקם את האף על הרעיון הזה – שהאף שלו יהיה עקום, כי הבית הזה יאמץ את ההגדרה וישתיק קולות אנטישמיים אחת ולתמיד.

עופר כסיף: - - -

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, אני גאה להקריא את הצעת הסיכום.

איתן גינזבורג: - - - כי השם - - - הוא הכנסת ולא כנסת ישראל.

מיקי לוי: תתקן את זה - - - חתומים על זה, אז הפרלמנט הישראלי צריך להיות - - -

צבי האוזר: נכון.

צבי האוזר: אז זה נוסח סיכום.

צבי האוזר: אני אקריא את נוסח הסיכום מטעם סיעות תקווה חדשה, יש עתיד, ימינה, יהדות התורה, ישראל ביתנו, הליכוד, הציונות הדתית, ש"ס, העבודה וכחול לבן.

מיקי לוי: למעשה זה כל סיעות הבית?

צבי האוזר: כמעט כל סיעות הבית עם קונצנזוס מלא.

מיקי לוי: חברים, אני מבקש שקט מופתי.

מיקי לוי: לפחות מבחינתי הסיכום הזה חשוב מאוד.

מיקי לוי: אני מבקש שקט.

מיקי לוי: היו קשובים.

מיקי לוי: בבקשה.

צבי האוזר: הכנסת מאמצת את הגדרת העבודה לאנטישמיות של IHRA – International Holocaust Remembrance Alliance, שזו הברית הבין-לאומית לזיכרון השואה – לצורך זיהוי של תקריות וגילויים אנטישמיים ולמניעתן כדלקמן: תפיסה מסוימת של יהודים שיכולה לבוא לידי ביטוי כשנאה כלפי יהודים; ביטויים מילוליים וגופניים של אנטישמיות המכוונים כלפי יחידים, יהודים או לא יהודים, ו/או נגד רכושם, נגד מוסדות של קהילה יהודית ואתרים דתיים.

צבי האוזר: כמו כן, מאמצת הכנסת את הדוגמאות המנחות של IHRA להבהרה כדלקמן: ביטויים מעין אלה יכולים גם להיות מכוונים נגד מדינת ישראל, כשזו נתפסת כקולקטיב יהודי.

צבי האוזר: עם זאת, ביקורת כלפי ישראל הדומה לזו המופנית כלפי כל מדינה אחרת אינה יכולה להיתפס כאנטישמית.

צבי האוזר: לעיתים קרובות אנטישמיות מאשימה יהודים ברקימת מזימות כדי להזיק לאנושות, ולעיתים קרובות נעשה בה שימוש כדי להטיל את האחריות על היהודים בגין כל מה שמשתבש.

צבי האוזר: אנטישמיות באה לידי ביטוי בדיבור, בכתיבה, באופנים ויזואליים ובמעשים, ועושה שימוש בסטראוטיפים אפלים ובקווי אופי שליליים.

צבי האוזר: דוגמאות עכשוויות של אנטישמיות בחיים הציבוריים, בתקשורת, בבתי ספר, במקומות עבודה ובמרחבים דתיים יכולות לכלול גם, אך לא רק, את הנקודות הבאות: קריאה לעזרה או הצדקת הרג יהודים או פגיעה בהם בשם אידאולוגיה קיצונית או בשם ראייה דתית קיצונית; העלאת התייחסויות זדוניות השוללות מיהודים את אנושיותם, עושות להם דה-הומניזציה, דמוניזציה או מייחסות להם סטראוטיפים כיחידים או כקשורים לעוצמה של יהודים כקבוצה, כמו – אם כי לא באופן בלעדי – המיתוס על מזימה יהודית עולמית לשלוט על התקשורת, הכלכלה, הממשלה או מוסדות אחרים של החברה; האשמת היהודים כעם בהיותם אחראים למעשים שליליים – אמיתיים או מדומים – שבוצעו על ידי אדם יהודי אחד או קבוצה, או אפילו למעשים שבוצעו על ידי לא יהודים; הכחשת קיום מטרת המכניזם, למשל, תאי הגזים והמגמתיות של השמדת העם היהודי בידי גרמניה הנאצית, תומכיה ובני בריתה במהלך מלחמת העולם השנייה, השואה; האשמת היהודים כעם, או את ישראל כמדינה, בהמצאת השואה או הגזמת ממדיה; האשמת אזרחים יהודים שאינם חיים בישראל בהיותם נאמנים יותר למדינת ישראל או בהעדפת האינטרסים של היהודים ברחבי העולם על פני האינטרסים של המדינה שבה הם חיים; הכחשת זכותו של העם היהודי להגדרה עצמית בין היתר באמצעות הטענה שקיומה של מדינת ישראל היא יוזמה גזענית; יישום סטנדרטים כפולים כלפי ישראל בדרישה ממנה לדאוג באופן שאינו צפוי, אינו נדרש מכל אומה דמוקרטית אחרת; שימוש בסמלים או בדימויים הקשורים לאנטישמיות הקלאסית, כמו למשל הטענה שהיהודים הרגו את ישו או עלילות דם, כדי לאפיין את ישראל או ישראלים; השוואה בין מדיניותה העכשוויות של ישראל לבין זו של הנאצים; ראייה קיבוצית של היהודים כאחראים לפעולותיה של מדינת ישראל.

צבי האוזר: עד כאן הצעת הסיכום, זה ציטוט מההחלטה.

צבי האוזר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, הצעת סיכום.

עופר כסיף: לפני שאני אקרא את ההצעה שלי, אני חייב להגיב לדברי ההבל והבלע, שלא לומר ההסתה, גם של הדובר הקודם, ולצערי, גם של היושב-ראש, שבדרך כלל אני מאוד מכבד ואכזב אותי עד מאוד, בלשון המעטה.

עופר כסיף: הרבה מאוד נקודות שפל ראיתי בבית הזה, במעט השנים שאני נמצא פה, והיום הוא אחת מנקודות השפל הגרועות ביותר.

עופר כסיף: מדוע?

עופר כסיף: משום ששמו להם פה כמה אנשים – שמו להם או לקחו להם את האנטישמיות, אחד מהפשעים האיומים והגרועים ביותר בהיסטוריה האנושית, לקחו את האנטישמיות ועשו בה שימוש פוליטי.

עופר כסיף: מה יותר מבזה מזה, לקחת את אחת העוולות, הפשעים האיומים בהיסטוריה האנושית, ולעשות בה שימוש פוליטי?

עופר כסיף: כי זה מה ש-IHRA עשתה.

עופר כסיף: אני התייחסתי פה וציטטתי מתוך מסמך של מאות פרופסורים להיסטוריה, חוקרי השואה ואנטישמיות, יהודים ואחרים, הם הוציאו מסמך שיוצא נגד ההגדרה של IHRA.

עופר כסיף: מישהו יגיד על פרופ' משה צימרמן, שהוא אנטישמי ולא יודע מה זאת אנטישמיות?

שלמה קרעי: על זה נאמר, לא תהיה אחרי רבים לרעת - - -

יצחק פינדרוס: - - -

עופר כסיף: מישהו יאמר על 350 חוקרי שואה - -

שלמה קרעי: לא תהיה אחרי רבים לרעת - - -

עופר כסיף: - - שהם לא יודעים מה זאת אנטישמיות, ורק כבוד היושב-ראש ואיש הפסטיבל סן רמו יודעים?

עופר כסיף: תתביישו, איך אתם עושים שימוש פוליטי.

שלמה קרעי: לא תהיה אחרי רבים לרעת - - -

עופר כסיף: להלן ההצעה שלי – שלנו, סליחה - - -

יצחק פינדרוס: שלמה - - -

מיקי לוי: שקט, תנו לו להקריא את ההצעה.

מיקי לוי: בבקשה.

עופר כסיף: להלן ההצעה שלנו: כולנו חייבים להילחם באנטישמיות ובכל סוגי הגזענות מלחמת חורמה.

עופר כסיף: בדיוק לשם כך, ולא פחות חשוב, למען הזכות להעביר ביקורת, אסור לנו לאמץ את הגדרת העבודה המעוותת של IHRA.

עופר כסיף: כפי שהראו מומחים, היסטוריונים, מומחים בחקר השואה ואחרים, במסגרת הצהרת ירושלים, הגדרת העבודה שנתנה הברית הבין-לאומית לזיכרון השואה, IHRA, מוטה ומונעת פוליטית.

עופר כסיף: הגדרה זו, לצד הדוגמאות ש-IHRA נתנה, מתייחסות לכל ביקורת על ישראל והציונות כאל אנטישמיות, ובכך גם מערערות על זכות הביקורת וגם מקטינות מנפשעותה של האנטישמיות האמיתית.

עופר כסיף: הווה אומר – וזאת ההגדרה של הצהרת ירושלים – אפליה, דעה קדומה, עוינות או אלימות נגד יהודים או נגד מוסדות יהודיים, מעצם היותם יהודים.

עופר כסיף: זאת ההגדרה של אנטישמיות, לא ההגדרה של IHRA, ובאנטישמיות הזאת חובה עלינו להילחם מלחמת חורמה, ואתם לא מאפשרים את זה.

עופר כסיף: לאור זאת, אנחנו מתנגדים להצעתו של חבר הכנסת האוזר, ותומכים באימוץ ההגדרה של הצהרת ירושלים לאנטישמיות, שכרגע הקראתי, הכורכת אותה בשאר סוגי הגזענות, למען המאבק באנטישמיות ובגזענות ולמען הזכות לבקר את המדינה ומוסדותיה.

שלמה קרעי: מה תעשה אם הכנסת תאמץ - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מבקש לנצל את זכותי, חבר הכנסת האוזר, לא מדובר בכמה מאות – מדובר על מעל 1,000 ארגונים ומדינות שאימצו את הגדרת העבודה של IHRA – מעל 1,000.

מיקי לוי: אני לא יודע אם 350 חוקרים חקרו.

מיקי לוי: זכותה של הכנסת לא להזדהות עם אותם חוקרים ולהצביע - - -

עופר כסיף: אבל לא להשמיץ.

מיקי לוי: אני לא הפרעתי לך, אל תפריע לי, בבקשה.

מיקי לוי: ולכן אני אומר, שזכותה של הכנסת לא לקבל.

מיקי לוי: אני יכול להגיד שכשהייתי בכנס של ראשי פרלמנט ביוון, הרבה, ועשיתי מספר פגישות, ולבושתי, בעוד פגישות שקיימתי מחוץ ליוון, הסתבר שכנסת ישראל לא אימצה את הגדרת העבודה לאנטישמיות של IHRA, והבטחתי לטפל בזה.

מיקי לוי: חבר הכנסת צביקה האוזר עשה את זה, ויש לי כמה מילים להגיד על העניין הזה.

מיקי לוי: אז אני אומר: אני לא שמח – אני מתרגש, ממש מתרגש.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, קיבלנו או נקבל היום החלטה היסטורית, כך אני מקווה.

מיקי לוי: הכנסת אימצה סוף-סוף את הגדרת העבודה לאנטישמיות של IHRA, הברית הבין-לאומית לשימור זכר השואה.

מיקי לוי: הכנסת מצטרפת ליותר מ-1,000 פרלמנטים, ממשלות וארגונים, מועצות מקומיות, אוניברסיטאות, ארגונים מסביב לעולם, שאימצו את ההגדרה האנטישמית הזאת כבסיס לעבודה.

מיקי לוי: הגיע הזמן לקבוע באופן ברור: כשמאשימים את כל היהודים כקולקטיב באחריות לעוולות שנעשו על ידי יהודי או קבוצה של יהודים – זו אנטישמיות.

עופר כסיף: על זה אין ויכוח.

מיקי לוי: כששוללים את זכותו של העם היהודי להגדרה עצמית ולא מעמים אחרים - - -

עופר כסיף: - - -

מיקי לוי: כששוללים את זכותו של העם היהודי להגדרה עצמית ולא מעמים אחרים – זו אנטישמיות.

מיקי לוי: כשמפעילים נגד מדינת ישראל סטנדרטים כפולים ודורשים ממנה לנהוג באופן שונה מזה שדורשים ממדינות אחרות – זו אנטישמיות.

מיקי לוי: הכנסת, כבית הנבחרים של העם היהודי, מחויבת להיאבק באנטישמיות על כל צורותיה המכוערות, וזה כולל הכחשה ועיוות של השואה כמו גם ביטויים אנטישמיים המסתתרים מאחורי אצטלה של ביקורת על מדינת ישראל ושלילת זכותו של העם היהודי להגדרה עצמית.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, רק לאחרונה פרסמה הליגה נגד השמצה כי בשנת 2021 נשבר השיא בתקריות אנטישמיות בתוך ארצות הברית.

מיקי לוי: ההחלטה שנקבל כאן היום תעודד פרלמנטים וגופי ממשל ברחבי העולם לאמץ גם הם את ההגדרה הזאת של אנטישמיות ובכך תעזור לאחינו ואחיותינו היהודים ברחבי העולם, אשר לצערי חווים את האנטישמיות על בשרם על בסיס יום-יומי.

מיקי לוי: האנטישמיות מכרסמת בערכים הדמוקרטיים הבסיסיים ביותר, והמאבק בה הוא מאבק הכרחי.

מיקי לוי: אני קורא לעוד פרלמנטים מסביב לעולם להצטרף למאבק ולאמץ גם כן את ההגדרות האנטישמיות של IHRA, כדי למנוע מהתופעה המכוערת הזאת להתפשט.

מיקי לוי: אני רוצה להודות לסגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת צביקה האוזר, על היוזמה החשובה הזאת, ולחברי הכנסת שיתמכו בהצבעה שכרגע אנחנו ניגשים אליה.

מיקי לוי: אימוץ הגדרות העבודה לאנטישמיות מבחינת מדינת ישראל – מאוד מאוד חשוב.

מיקי לוי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: - - - "לתומכיה ובעלי בריתה" ולא "בני בריתה".

איתן גינזבורג: אם אפשר לתקן את זה, אדוני.

מיקי לוי: אוקיי, "ובעלי בריתה" במקום "תומכי בריתה".

מיקי לוי: בסדר גמור, קיבלתי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים להצבעה על ההצעה – קודם כול נפנה להצבעה על ההצעה של הרשימה המשותפת.

מיקי לוי: מי בעד?

מיקי לוי: מי נגד?

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת עופר כסיף – 5

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: נגד – 30, בעד – חמישה.

מיקי לוי: הצעת המשותפת להגדרת האנטישמיות לא התקבלה.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו ניגשים להצעה השנייה, הצעתו של חבר הכנסת צביקה האוזר ושאר מפלגות הבית – אימוץ הגדרות העבודה לאנטישמיות.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד הצעת הסיכום שהביא חבר הכנסת צבי האוזר – 33

מיקי לוי: נמנעים – אין

קריאה: יפה, היושב-ראש.

מיקי לוי: בעד – 33, נגד – חמישה.

מיקי לוי: לפיכך אני קובע כי אימוץ הגדרת העבודה לאנטישמיות של IHRA שהביא חבר הכנסת צבי האוזר התקבלה.

מיקי לוי: יישר כוח גם לבית הזה.

מיקי לוי: תודה רבה.

קריאה: לא - - -

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/895).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: הצעת חוק פרטית בקריאה ראשונה – הצעת חוק הסדרת השימוש בקנביס למטרות רפואיות, התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת שרן השכל, בקריאה ראשונה, בבקשה.

שרן השכל: חבריי חברי הכנסת שנשארו בשעות המאוחרות - -

קטי קטרין שטרית: - - - אילצת אותנו להישאר - - -

שרן השכל: - - של המליאה, חלקם ככה מתנמנמים בשעה המאוחרת - -

קריאות: - - -

שרן השכל: - - אבל בסך הכול, המטרה היא מטרה טובה.

שרן השכל: תראו - -

קריאות: אבל - - -

שרן השכל: - - היום במדינת ישראל יש מעל ל-100,000 - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, תודה.

שרן השכל: אם אפשר להוסיף לי את הזמן אחר כך, משום - - -

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

שרן השכל: יש פה כאלה שממש - - -

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, תודה.

קטי קטרין שטרית: עשתה רשימה שחורה, מיקי.

קטי קטרין שטרית: עד איזה רמה היא ירדה - - - אחד כן אחד לא?

קטי קטרין שטרית: בושה וחרפה.

מיקי לוי: די, בסדר, הבנו.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, חברת הכנסת גולן, תודה רבה.

מיקי לוי: די.

קריאות: - - -

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית.

מיקי לוי: בבקשה.

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אז ככה - - -

מאי גולן: - - - זה מה שאת.

מאי גולן: מעלה חוק שאת יודעת שהוא לא יעבור.

מאי גולן: דמגוגית.

שרן השכל: אם אפשר - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: בבקשה.

מאי גולן: דמגוגית.

מאי גולן: היא הכריזה שאני לא רוצה להיות פה - - - פופוליסטית - - -

שרן השכל: איי.

שרן השכל: אם אפשר להוסיף לי דקה שהם מבזבזים לי, גם אחר כך - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, נו, מה?

שרן השכל: - - חשוב לי לומר הרבה דברים חשובים.

מיקי לוי: אז תתרכזי.

שרן השכל: חבריי חברי הכנסת, אני מעלה כאן את הצעת החוק לתיקון הרפורמה של הקנביס הרפואי שלה ממתינים מעל ל-100,000 מטופלים במדינת ישראל.

שרן השכל: 100,000 מבוגרים, קשישים, ילדים, נוער ובגירים שמשוועים לתרופה שתיתן מזור לבעיות הקשות ביותר של תפקוד ברמה נורמלית יום-יומית.

שרן השכל: חלק מחברי הכנסת שנמצאים כאן איתנו, להם יש בני משפחה, ילדים, הורים, אחים שמטופלים בקנביס רפואי.

שרן השכל: הם מכירים מקרוב את המצוקות.

שרן השכל: המחלות האלה לא פוסחות על שום מגזר, לא על גיל ולא על מיקום בארץ.

שרן השכל: יהודים וערבים כאחד.

שרן השכל: ילדים חולי אפילפסיה שהוריהם נאלצים לשלם אלפי שקלים בכול חודש רק כדי שלא יגיעו בכול יום לחדר מיון – הצעת החוק הזאת מביאה תקציב לאותם ילדים חולי אפילפסיה על מנת שיוכלו לרכוש את התרופה הזאת.

שרן השכל: מי שהיום יצביע נגד הצעת החוק הזאת למעשה מצביע נגד סבסוד של אלפי שקלים בחודש לילדים קטנים חולי אפילפסיה, שלא יכולים לשמור על שגרה.

שרן השכל: שלפעמים ההורים שלהם צריכים לקום בבוקר ולהחליט: היום אני אתן לו טיפה כדי שלא יהיה לו התקף אפילפסיה אבל מחר אני לא יכול להרשות לעצמי כי אותו בקבוקון קטן עלול לעלות לי גם 2,000 שקלים.

שרן השכל: אתם, חברי הכנסת, חלקכם מכירים את זה מיום-יום, ממה שקורה במשפחות שלכם.

שרן השכל: הצעת החוק הזאת מביאה מזור למעל 100,000 מטופלים שנדרשים כל שישה חודשים או כל שנה לעבור מסכת בירוקרטית מטורפת שלא מאפשרת להם להשיג תרופה.

שרן השכל: חולים אונקולוגיים, מטופלים שאין להם דרך אחרת לחיות חיי שגרה.

שרן השכל: היום היכולת של כמה עשרות רופאים לתת להם איזה רישיון – שגם להוציא אותו לוקח חודשים שלמים ולפעמים הם נשארים בלי תרופה בכלל – הצעת החוק הזאת פותרת את זה.

שרן השכל: היא מאפשרת סוף-כול-סוף מרשם רפואי כמו כל תרופה מסוכנת אחרת שרופאים בעלי הכשרה יוכלו לרשום אותה ומייתרת את הביורוקרטיה והרגולציה של חודשים שלמים.

שרן השכל: הצעת החוק הזאת מורידה את הסבך ומסייעת גם למפעלים במדינת ישראל, מפעלים כחול-לבן, ורק בחודשים האחרונים שמענו על מפעל ועוד מפעל ועוד מפעל שנסגרים במדינת ישראל בגלל הרגולציה המטורפת שמושתת עליהם, והם עוברים לחו"ל, לאירופה, לאוסטרליה, לאמריקה, לקנדה.

שרן השכל: מיסים, עובדים, הכול היה כחול-לבן ופתאום הם עוברים לשם.

שרן השכל: << אחרי_כן >> הצעת החוק הזאת הייתה מפשטת את ההליכים עליהם ולמעשה מייצרת כאן תרופה כחול לבן במחיר זול יותר, וזה רק על קצה המזלג מה שהצעת החוק הזאת מבקשת לעשות.

שרן השכל: מי שמצביע היום נגד הצעת החוק הזאת, מי שמצביע נגד, מצביע נגד ילדים, נגד קשישים, נגד סבסוד של תרופה – משהו שלא יוכלו לעשות לפחות בששת החודשים הקרובים עד שתקום ממשלה.

שרן השכל: במשך שלושה חודשים – שלושה חודשים, מרגע שנפתחה המליאה ונפתח המושב – ניסיתי להגיע להסכמות ולהבנות עם חברי הכנסת, עם סיעות, עם כל סיעות הבית.

שרן השכל: לצערי פעם אחר פעם סורבתי, אף אחד לא רצה להגיע להסכמות.

שרן השכל: אף אחד לא רצה לשמוע על הילדים הקטנים, על הקשישים, על הסבסוד של התרופה, ולצערי פשוט נתקלתי בדלת אטומה.

שרן השכל: האמנתי שאולי עוד קצת ונצליח להגיע להסכמות, אבל לצערי לא במקרה הזה, משום שכאשר אנחנו, כקואליציה, היינו 59 ונדרשנו לרוב דרך האופוזיציה, אף אוזן באופוזיציה לא הייתה קשובה לעניין הזה.

שרן השכל: אף אחד מחברי האופוזיציה לא רצה לשמוע על אותם מטופלים, שנמצאים במצב הכי קשה.

שרן השכל: אבל אני חייבת לומר שהאכזבה הגדולה ביותר שלי היא מאותן מפלגות ערביות, נציגי הציבור הערבי, שהיום גם הכריזו מעל גלי הרדיו שהם יצביעו נגד.

שרן השכל: כן, אתם יודעים, חברת הכנסת ג'ידא – שיושב-ראש המפלגה שלה - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - -

שרן השכל: - - ביקש להעביר את הצעת החוק הזאת – ממפלגת מרצ, שערכיה, הערכים, המצע, הדברים שמרצ מדברת עליהם, בדיוק על זה, שקודם יחד עם חברי הכנסת של המפלגה הזאת, מגיעה ואומרת שהיא הולכת להצביע נגד ולהפיל את החוק הזה.

שרן השכל: איך אין לה בושה לעשות את זה.

גלית דיסטל אטבריאן: איך את מסבירה - - -

שרן השכל: גלית, אני ממש מבינה שזה כנראה לא מזיז לך.

שרן השכל: יכול להיות שלבני המשפחה שלך יש מספיק כסף כדי לקנות את התרופה הזאת, אבל - - -

יוסף טייב: היא יכולה - - -

שרן השכל: אבל, לצערי, יש פה עשרות אלפי אנשים שלא.

יוסף טייב: - - -

שרן השכל: אז בוא אני אספר לך.

שרן השכל: אתה חושב שאפשר להעלות שבוע הבא?

שרן השכל: בשבוע הבא אנחנו נעלה חקיקות בהסכמה.

שרן השכל: אין לי שום התחייבות מהאופוזיציה, שהיא תסכים להצעת החוק הזאת.

שרן השכל: ולכן, ברגע שאין הסכמה, כפי שלא היה בשלושת החודשים האחרונים, לא תהיה לי אפשרות להעלות את הצעת החוק הזאת.

שרן השכל: לכן אני מאמינה - -

קריאות: - - -

שרן השכל: אז אני מאמינה - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, שב, בבקשה.

שרן השכל: - - לאופוזיציה, שבמשך שלושה חודשים אומרת לי שהיא תצביע נגד; אני מאמינה לאופוזיציה, שהיא לא מוכנה להתחייב, שנעביר חוק בעד חוק בשבוע הבא; שיתחייבו להעביר את חוק הקנביס הרפואי הזה, בעד חוק אחר של האופוזיציה.

שרן השכל: הינה, נעביר את זה ליום שני.

ינון אזולאי: את לא מאמינה - - -

שרן השכל: אבל בהיעדר התחייבות כזאת, אף אחד לא מבטיח שהצעת החוק הזאת פשוט תתקבל.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

מיקי לוי: אבל את תכף עולה, נכון?

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, את תכף עולה.

שרן השכל: ולכן החלטתי להעלות את הצעת החוק הזאת - - -

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

מיקי לוי: אני מעיר לאזולאי, לך, לכולם.

שרן השכל: - - ולהציג בפני אזרחי ישראל מי שהתחייבו במצעי הבחירות, בהבטחות הבחירות, לתקן את הרפורמה הנוראית הזאת, בנושא הקנביס הרפואי ומי פשוט מדבר ומשקר להם פעם אחר פעם.

שרן השכל: שנים שהם ממתינים, שמישהו יסייע להם.

שרן השכל: שנים.

שרן השכל: לצערי אנחנו פשוט נתקעים בדלת אטומה.

שרן השכל: לצערי הרב.

שרן השכל: אני מבקשת מכל חבריי פה לבוא ולהצביע בעד הצעת החוק החשובה הזאת, שלמעשה בפעם הראשונה תסייע ותטפל ביותר מ-100,000 ילדים, בגירים, מבוגרים, קשישים, יהודים, ערבים, שממתינים, רק ממתינים, למזור, ולא תתלו אותם על העץ לעוד שישה חודשים.

שרן השכל: תודה רבה לך ובוא נראה באמת מי יצביע בעד הצעת החוק.

מיקי לוי: תודה רבה לחברת הכנסת השכל.

מיקי לוי: רשימת הדוברים: אופיר כץ – איננו; חברת הכנסת שטייניץ – איננו; חבר הכנסת ביטון – איננו; חבר הכנסת אמסלם – איננו; חבר הכנסת לוין – איננו; חברת הכנסת סלימאן – איננה; חבר הכנסת גפני – איננו; חבר הכנסת טיבי – מוותר; חבר הכנסת אבידר – איננו; חבר הכנסת סעדי – איננו; חבר הכנסת פרוש – איננו; חבר הכנסת עודה – מוותר; חבר הכנסת אזולאי – איננו; חבר הכנסת רון כץ – איננו; חבר הכנסת אבו שחאדה – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמיר אוחנה?

אמיר אוחנה: אני מעביר את רשות הדיבור לחברת הכנסת דיסטל.

מיקי לוי: חבר הכנסת גלנט – איננו; חבר הכנסת אייכלר – איננו; חבר הכנסת מעוז – איננו; חבר הכנסת פטין מולא – איננו; חבר הכנסת טסלר – מוותר; חבר הכנסת פינדרוס – איננו; חבר הכנסת סמוטריץ' – איננו; חבר הכנסת קושניר – איננו; חבר הכנסת שיקלי – איננו; חבר הכנסת אשר – איננו; חבר הכנסת מיכאלי – איננו; חבר הכנסת דוד ביטן – מוותר; חבר הכנסת יואב בן צור – מוותר; חבר הכנסת אופיר סופר – איננו; חברת הכנסת יאסין – איננה; חברת הכנסת וסרמן – איננה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה, אני יֶשני.

גלית דיסטל אטבריאן: אני יֶשננה.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: אוקיי, תודה רבה, אדוני יושב-ראש הכנסת.

גלית דיסטל אטבריאן: חברים, כולנו יודעים שנשארנו פה כי שרן השכל, חברת הכנסת שרן השכל רצתה להשפיל אותנו, לעשות לנו שיימינג על זה שכולנו ידועים כפרו-לגליזציה ועכשיו נצביע נגד.

גלית דיסטל אטבריאן: אוי-אוי-אוי.

גלית דיסטל אטבריאן: ובכן, חברת הכנסת השכל, careful what you wish for, כמו שאומרים.

גלית דיסטל אטבריאן: אני אוחזת בידי כרגע, חברת הכנסת השכל, מכתב שהוא הודעה לציבור מיושב-ראש עלה ירוק, עו"ד חץ-דוד.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא כתב לי את זה לפני שתי דקות וביקש שאני אקריא לך, אז אני מקריאה.

גלית דיסטל אטבריאן: להלן מכתבו של יושב-ראש עלה ירוק לחברת הכנסת השכל: שרן היקרה, אני כותב לך מכתב זה בצער.

גלית דיסטל אטבריאן: אני מאחל לך את כל הטוב שבעולם, אך כנציגה של קהילת צרכני וצרכניות הקנביס – נכשלת.

גלית דיסטל אטבריאן: בתחילת הדרך, כאשר חששת לומר שאת בעד הסדרת שוק הקנביס, ורק בעד הפסקת הפללה, והגשת הצעת חוק עקומה, בניגוד להדרכתי, לא כעסתי עלייך.

גלית דיסטל אטבריאן: קיבלתי את הפשרנות כלגיטימית, כי היית חברת ליכוד צעירה שלא רצתה שיפעלו נגדה, אבל כבר אז היו ניצנים של פחדנות.

גלית דיסטל אטבריאן: כמה את מצטערת שהשארת אותי פה, שרן?

אמיר אוחנה: אני לא מאמין - - -

גלית דיסטל אטבריאן: לא, לא, לא, פליז, פליז, פליז.

גלית דיסטל אטבריאן: אני ממשיכה: ואז הצבעת בעד חוק הקנסות של ארדן ואמרת שזה הישג.

גלית דיסטל אטבריאן: זה היה שקר אז, שרן, וזה שקר גם היום, שרן.

גלית דיסטל אטבריאן: את גיבית החמרה של הענישה כנגד צרכני הקנביס ובגללך, שרן השכל, קיבלנו מעל ל-50,000 קנסות, ונגזלו מצרכני הקנביס מעל 60 מיליון ש"ח, שרן השכל.

גלית דיסטל אטבריאן: ואז הגיעה ממשלת החילופין בין נתניהו לגנץ.

גלית דיסטל אטבריאן: מבחינת צרכני וצרכניות הקנביס זו הייתה ממשלה שקידמה לגליזציה.

גלית דיסטל אטבריאן: ביטול הרישום, ההפללה והסדרת שוק הקנביס, כולל אפשרות לרכישה לכל מי שמעל גיל 21, אבל את, שרן השכל, העדפת להפיל את ממשלת הלגליזציה, רק כדי ללכת עם סער.

גלית דיסטל אטבריאן: גם אז ויתרנו לך.

גלית דיסטל אטבריאן: ואז הגיעה הממשלה הזאת, ופרסמתם שיש התחייבויות בהסכמים הקואליציוניים להסדרת שוק הקנביס.

גלית דיסטל אטבריאן: זה היה שקר מהיום הראשון, שרן השכל, סתם ספין תקשורתי, כי בנט ועבאס לא היו חתומים.

גלית דיסטל אטבריאן: ואכן, כאשר החוק שלך הגיע להצבעה – surprise, הוא נפל.

גלית דיסטל אטבריאן: ולא כעסנו עלייך, אבל אז פנינו לסער וביקשנו ממנו לבטל את הרישומים הפליליים, והוא סירב.

גלית דיסטל אטבריאן: מה היה הטיעון שלו?

גלית דיסטל אטבריאן: שהמחשב נפל לו ולא מרשה לו.

גלית דיסטל אטבריאן: מה את עשית?

גלית דיסטל אטבריאן: כלום, שרן השכל.

גלית דיסטל אטבריאן: את מחאת כפיים.

גלית דיסטל אטבריאן: ואז גדעון סער האריך את חוק הקנסות באמצעות תקנות מינהליות, ואת היית שותפה מלאה לשקר של סער שלפיו אין יותר הפללה.

גלית דיסטל אטבריאן: תתביישי לך – מילים שלו, לא שלי – לא רק שלא התנגדת למרמה הזו, שרן השכל, אלא את תמכת ופרסמת פוסטים כמה גדעון סער חכם ואחלה, כאשר מדובר – שוב, מילים שלו – באדם רשע שהתעלל בך – אוי – לא פעם - -

מיקי לוי: תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: - - ואני זוכר איך הוא צרח עלייך.

גלית דיסטל אטבריאן: עוד שני משפטים, אדוני היושב-ראש:

גלית דיסטל אטבריאן: במשך שבועות אנחנו דורשים ממך להעלות את הצעת החוק ולא לחכות להתמוטטות הממשלה, ואת דוחה אותנו בשם פופוליזם.

גלית דיסטל אטבריאן: אז עכשיו, אחרי שאין כלום, את מנסה להוציא סיבוב תקשורתי לקראת בחירות, הגב' השכל?

מיקי לוי: תודה.

מאי גולן: היא פופוליסטית בשקל תשעים.

מיקי לוי: תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: המשמעות היחידה להעברת החוק הזה היא הישג עלוב לחיזוק האגו של שרן השכל.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: אין לזה שום משמעות חוקית.

גלית דיסטל אטבריאן: את סתם מרמה ציבורית.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: תתביישי לך - -

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: מספיק.

גלית דיסטל אטבריאן: - - על הניסיון העלוב הזה.

מיקי לוי: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: סיימתי.

גלית דיסטל אטבריאן: בפעם הבאה אל תשאירי אותי כל כך מאוחר רק כדי להשפיל אותי.

מיקי לוי: תודה, חברת הכנסת השכל.

גלית דיסטל אטבריאן: אני נהניתי.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לא. לא.

קריאה: - - - שרן השכל.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה ראשונה.

שלמה קרעי: איך אתה רואה אותי?

אמיר אוחנה: - - - אין ברירה, נצטרך להצביע נגד.

אמיר אוחנה: אין ברירה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

קריאות: - - -

שמחה רוטמן: אחד מכל מפלגה, אמרו.

שמחה רוטמן: מה אתה רוצה?

מיקי לוי: קרעי, אתה כבר בשתי קריאות, תשים לב.

שמחה רוטמן: אני?

שמחה רוטמן: מה עשיתי?

מיקי לוי: קרעי.

מיקי לוי: קרעי.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא – תודה שאתה נותן לי שלוש דקות, כי אם לא היית קוצב – אני אומר לך, יש לי פה שעה.

שמחה רוטמן: מלבד העובדה שכל מה שגלית הקריאה במכתב של חץ-דוד חוויתי על בשרי, ואפילו אין לי זכות הצבעה בוועדת החוקה, אבל כשהקואליציה הזאת הביאה את החוק שיסדיר את הקנסות המינהליים שיטילו על משתמשי הקנביס, אני אמרתי להם: מה אתם עושים?

שמחה רוטמן: עד עכשיו זה עוד היה איזה משהו לא מוסדר, איזו תקנה שלא תמיד משתמשים בה, עכשיו אתם מקבעים מס קנביס חדש, שיטילו קנסות מינהליים ואפילו לא יגידו: צריך אולי ללכת למשפט, או מישהו יבקש להישפט, וזה מה שהממשלה הזאת עשתה למען משתמשי הקנביס בישראל.

שמחה רוטמן: גם מה ששמענו את שרן מדברת קודם, היא אמרה למה היא מעלה את זה היום.

שמחה רוטמן: היא מעלה את זה היום כי היא לא רוצה לחכות עם זה לוועדת ההסכמות של עוד שבוע, אחרי שתיפול הממשלה בעזרת השם.

שמחה רוטמן: למה היא לא רוצה לחכות לוועדת ההסכמות?

שמחה רוטמן: לא בגלל שידרשו ממנה איזה תשלום, חס ושלום, ואז היא אולי תצטרך גם לעשות משהו לטובת עם ישראל ולא רק לטובת הפריימריז שאין להם בתקווה חדשה.

שמחה רוטמן: זו אולי סיבה אחת שלא.

שמחה רוטמן: אבל הסיבה השנייה שהיא לא רוצה לעשות את זה היא כי אז לא יהיה לה image.

שמחה רוטמן: מתחילת הדיון – ואני לא יודע, אדוני היושב-ראש, אם זה מותר, היא בלייב פייסבוק, בשידור מתחילת הדיון, כי היא חושבת שזה יעזור.

שלמה קרעי: יש עוד שניים וחצי אנשים שמאמינים להם.

שמחה רוטמן: אז אני רק באתי לומר: מי שרוצה לטפל במצוקה האמיתית והנכונה של משתמשי הקנביס בישראל עושה את זה בצורה חכמה, מוסדרת, מגיע להסכמות, והכי חשוב – הוא לא עושה את זה כשראש מפלגתו ובכלל כל המפלגה שלו בניגוד עניינים.

שמחה רוטמן: למה?

שמחה רוטמן: כי נותן הערבות המרכזי של תקווה חדשה, שאפילו כלול בהסדר ניגוד העניינים של גדעון סער על ידי היועץ המשפטי לממשלה, הוא מי שעוסק בקנביס רפואי.

שמחה רוטמן: בהתחלה חשבתי למי שרן עושה את הלייב פייסבוק – למתפקדים.

אמיר אוחנה: הוא במקרה מכסרא-סמיע, שמחה?

שמחה רוטמן: חשבתי ששרן עושה את הלייב פייסבוק להמוני המתפקדים.

אמיר אוחנה: הוא במקרה מכסרא-סמיע, האיש הזה?

שמחה רוטמן: יש לי עוד 50 שניות, אמיר.

שמחה רוטמן: חשבתי שהיא עושה את זה להמוני המתפקדים של תקווה חדשה לצורך הפריימריז, ואז גיליתי שיש רק מי שחותם על הצ'קים של תקווה חדשה.

שמחה רוטמן: אז מסתבר שהלייב הזה הוא רק לאיש שנתן את הערבויות במיליונים לתקווה חדשה, כדי שאולי ישריינו אותה ברשימה החדשה, שלא תעבור את אחוז החסימה.

שמחה רוטמן: אז אני מציע לשרן: אם את רוצה להעביר משהו, יש דרך לעשות את זה, והדרך הטובה ביותר היא להצטרף לקואליציה שאולי רוצה לעשות את זה, אם רק תפסיקי את השותפות שלך עם תומכי הטרור, תבואי לקואליציה, ואני בטוח שכל יוזמה חשובה למען משתמשי הקנביס הרפואי תוכל לעבור בקלות.

שמחה רוטמן: רק שאת מעדיפה ללכת לבחירות, לעשות קמפיין, להשאיר בחוץ את החברים שלך מהעבר ואת האויבים שלך מההווה - -

מיקי לוי: תודה.

שמחה רוטמן: - - ולשתף פעולה עם תומכי טרור רק כדי לדפוק את משתמשי הקנביס בישראל.

מיקי לוי: תודה רבה.

שמחה רוטמן: תמוה מאוד בעיניי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: רשימת הדוברים סגורה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, שרן השכל, אני מקווה שהפייסבוק לייב שלך מכוון לבמה, כי אני רוצה שכל מי שעוד חושב שהוא מסתכל שם, שידע שאין בחוק הזה כלום.

יואב קיש: חוק פופוליסטי, מיותר.

יואב קיש: והאמת, את יודעת, כי אמרתי לך - -

אמיר אוחנה: זה חוק רע, משאיר 70% מהמטופלים בחוץ.

אמיר אוחנה: זה החוק.

יואב קיש: - - החוק רע, הוא גם נופל.

יואב קיש: תבינו את האבסורד – אמרתי לה: שרן, תחכי שבוע, תהיה ועדת הסכמות.

יואב קיש: אם זה כל כך חשוב לך, לא אכפת לי, אין בזה כלום, אבל לא.

מאי גולן: דמגוגי.

יואב קיש: אנחנו אמרנו: להראות לקואליציה הזאת שהם נופלים, שהם נפלו.

יואב קיש: זו הקואליציה שלך.

יואב קיש: היית איתה שנה.

יואב קיש: זו האחריות שלך.

יואב קיש: ומה עשית?

יואב קיש: הבאת חוק שאין בו כלום, חוק רע, רק מפריע, בלי הסכמות, ואני לקחתי עכשיו מגלית את הסוף של המכתב, כדי שכולנו נהנה, כי לא היה לך זמן, היושב-ראש אמר: לסיים, לסיים, לסיים.

גלית דיסטל אטבריאן: תקרא את כל העמוד השני.

יואב קיש: אז הינה, יש לנו שתי דקות ועשרה, ואני אקרא לך את המכתב שהתקבל מיו"ר עלה ירוק, עו"ד חוץ-דוד, אישית אלייך.

יואב קיש: אז הינה תשמעי עוד פעם.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא כתב אותו הערב, יואב.

גלית דיסטל אטבריאן: הערב הוא כתב.

יואב קיש: הערב.

יואב קיש: ואז הגיעה הפארסה של חוק הקנביס הרפואי.

יואב קיש: אם מישהו מהממשלה, זה היה מעניין אותו, אולי זה היה עבר.

יואב קיש: אבל כולם עבדו עלייך בעיניים, ופעם אחר פעם אמרנו לך את זה, אבל את בשלך.

יואב קיש: במשך שבועות דרשנו ממך להעלות את הצעת החוק ולא לחכות להתמוטטות הממשלה, ואת דוחה אותנו.

יואב קיש: אז עכשיו, כשזו קריאה ראשונה, ואין בזה כלום, את מנסה להוציא סיבוב תקשורתי לקראת הבחירות?

קריאה: - - -

יואב קיש: המשמעות היחידה – דברים שלו, לא שלי – להעברת החוק הזה היא הישג עלוב לחיזוק האגו שלך.

יואב קיש: אין לזה שום משמעות חוקית.

יואב קיש: סתם מרמה ציבורית.

יואב קיש: תמשכי את ההצבעה.

יואב קיש: תפרקו כבר את המפלגה העלובה שלכם "תקווה שהייתה חדשה והיום היא סתם חרטה" – טוב, את זה כבר הוא אומר על דעתו, אז שלא יישמע שאני אמרתי.

גלית דיסטל אטבריאן: גם לי היה קשה.

יואב קיש: תנהלי משא ומתן להקמת ממשלה חלופית, ואז אולי תעבירי את הלגליזציה או את החוק הזה", לא עם השותפים שיש לך היום.

יואב קיש: והאמת, הוא כותב פה בשורה האחרונה: "ותתביישי לך על הניסיון לספין העלוב הזה".

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לא.

יואב קיש: אני אומר לך, יש לכם שר בריאות - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר - - -

מאי גולן: לא.

מאי גולן: תגיד את זה על שר הבריאות שלהם.

מיקי לוי: שקט.

יואב קיש: אני אומר את זה - - -

מיקי לוי: אני אומר לכולם, אני אוציא אתכם.

מאי גולן: לא.

מאי גולן: לא לך אמרתי.

מיקי לוי: אני אוציא אתכם החוצה.

יואב קיש: אני רוצה לסיים.

מיקי לוי: בבקשה, תסיים.

יואב קיש: אני אומר לכם: יש לכם שר בריאות כושל.

יואב קיש: כל הקשקוש של החוק המטופש הזה קיים בסמכויות שלו, לא צריך חוק.

יואב קיש: הוא פשוט לא עושה כלום, בדיוק כמו הממשלה שלכם.

יואב קיש: ואתם יודעים מה, אני טעיתי, אמרתי: זה לא ייגמר.

יואב קיש: זה נגמר.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

יואב קיש: הוא ויתר.

מיקי לוי: ויתר.

מיקי לוי: חברת הכנסת השכל, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: אימאל'ה, אימאל'ה.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל.

גלית דיסטל אטבריאן: היא תעשה לנו שיימינג.

אמיר אוחנה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה, זה לא יאה.

גלית דיסטל אטבריאן: אוי - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, שבי בבקשה במקומך.

גלית דיסטל אטבריאן: שרן תעשה לנו שיימינג.

מיקי לוי: שבי בבקשה במקומך.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל היא עושה לנו שיימינג.

מיקי לוי: שבי, בבקשה, במקומך.

גלית דיסטל אטבריאן: שיימינג.

גלית דיסטל אטבריאן: אוי אוי אוי.

קריאות: - - -

מיקי לוי: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: איך נצא החוצה?

דסטה גדי יברקן: איך נראה את פנינו ברבים, שרן?

יואב קיש: היו"ר, אני לא חושב - - -

שרן השכל: אוקיי.

שרן השכל: חברים יקרים - -

מיקי לוי: אני מבקש שקט.

שרן השכל: - - קודם כול, אני רוצה להתייחס לכמה דברים שנאמרו כאן.

שרן השכל: בואו נתחיל עם חברת הכנסת דיסטל, שבאמת לדעתי לא הגיעה אפילו לא לדיון אחד במה שקשור לחוק הקנביס הרפואי - -

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

שרן השכל: - - ולא הייתה כאן גם בכנסות הקודמות ולא יודעת מה באמת היה עם רפורמת ארדן.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל עדיין אוהבים אותך, את לא אשמה.

שרן השכל: אז אולי כדאי שאני אספר לה - -

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל.

שרן השכל: - - מה למעשה קרה שם.

גלית דיסטל אטבריאן: היא מדברת אליי, אני עונה.

שרן השכל: חברת הכנסת דיסטל, כאן במליאת הכנסת השר לשעבר ארדן, שהיה השר לביטחון פנים - -

גלית דיסטל אטבריאן: רצית לעשות שיימינג.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, מספיק.

שרן השכל: - - והעביר את אותה רפורמת ארדן - -

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, אין שעון.

מיקי לוי: אין לה הגבלה.

מיקי לוי: ככה, תבדוק את התקנון.

מיקי לוי: תבדוק.

מיקי לוי: תבדוק את התקנון.

שרן השכל: - - שאת דיברת עליה, שלא נראה לי שאת באמת יודעת בכלל מהי ועל מה היא מדברת – אני עליתי כאן

שרן השכל: לבימת הכנסת מתוך הקואליציה שבה הייתי, קואליציה של 61, והטחתי בו שאותה רפורמת ארדן היא רפורמה לא טובה, אבל את, חברת הכנסת דיסטל, לא תביני מה זה.

שרן השכל: את לא תביני מה זה לקום מתוך קואליציה או אופוזיציה ולעשות את הדבר הנכון כשאת יודעת שאותה רפורמה היא לא טובה לאזרחי ישראל.

שרן השכל: וזו המציאות.

שרן השכל: באומץ רב קמתי והצבעתי בניגוד למשמעת הקואליציונית שהייתה.

שרן השכל: אני באתי ונאמתי כאן מעל, והטחתי את הדברים הקשים האלו בשר לביטחון הפנים.

שרן השכל: לכן, הקשקושים וההבלים האלו – שלמעשה נאמרו לפני כן, ואני לא חושבת שאת אפילו יודעת על איזה נושאים דיברת – בואו נשים את זה שנייה בפרופורציה, ובואו נשים את האמת כאן על השולחן.

שרן השכל: הדבר הנוסף הוא לעניין מפלגת עלה ירוק.

שרן השכל: מאוד תמוה אותו מכתב, שבאמת הגיע לידיה של חברת הכנסת דיסטל.

שרן השכל: מפלגת עלה ירוק הכריזה שהיא הולכת להתמודד בבחירות הקרובות.

שרן השכל: בסופו של דבר, קהל צרכני הקנביס, ובטח שמטופלי הקנביס, ראו את העבודה הרבה שאני עשיתי בשנים האחרונות לקידום הנושא הזה.

שרן השכל: כמעט אף חבר כנסת לא הסכים לשלם מחירים – לא פוליטיים ולא תקשורתיים, ולא פרלמנטריים – כפי שאני שילמתי בשבע השנים האחרונות, כדי לעמוד על הנושא הזה.

שרן השכל: ברור לי, ואין לי ספק, שגם מפלגת עלה ירוק, שהכריזה שהיא הולכת כנראה להתמודד בבחירות הקרובות – יהיו בחירות, ויש תחרות על אותו קהל מצביעים ולכן אין לי ספק שגם חברת הכנסת דיסטל תשתמש בכל חומר תעמולה שיגיע עכשיו – אבל, בסופו של דבר, אני מאמינה שרוב הקהילה של המטופלים ושל צרכני הקנביס רואים את הפעילות.

שרן השכל: הם רואים מי עובד, הם רואים מי קידם.

שרן השכל: לכן, גם בעניין הזה אני לא כול כך מודאגת.

שרן השכל: וחבר הכנסת רוטמן, שבא ואומר וטוען: למה עכשיו?

שרן השכל: או למה לא הגענו להסכמות?

שרן השכל: חבר'ה, אני שלושה חודשים מנסה להגיע איתכם להסכמות ולהבנות, ואף אחד.

שרן השכל: כולם אמרו בצורה מאוד מאוד ברורה: אין שום סיכוי שנגיע לפשרה בעניין הקנביס הרפואי.

שרן השכל: אז מה?

שרן השכל: להמשיך עוד שבוע ולשאול, ועוד שבוע ולשאול?

שרן השכל: למעשה, לא השארתם שום ברירה אחרת.

שרן השכל: עכשיו, פתאום בדרך נס, פתאום יואב אומר: אבל בשבוע הבא נגיע להסכמות.

שרן השכל: בשבוע הבא יעלו למליאת הכנסת אך ורק חוקים שמגיעים בהסכמה, ולכן היכולת או השליטה בהצעת החוק הזו כבר לא בידיים שלי.

שרן השכל: אם האופוזיציה תחליט עוד פעם – כפי שהיא החליטה בשלושת החודשים האחרונים – להתנגד להצעת החוק הזו, ולא להגיע להסכמות בכוונה, אין לי יכולת להעלות יותר את הצעת החוק הזו משום שאנחנו הולכים לבחירות.

שרן השכל: אני מקווה שיהיה לחברי הכנסת מהאופוזיציה את הלב לא לפגוע ביותר מ-100,000 מטופלים בקנביס רפואי.

שרן השכל: אני קוראת לכולכם להצביע בעד הצעת החוק.

שרן השכל: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שרת החינוך, בבקשה.

מיקי לוי: ביקשה.

מיקי לוי: לא? שמית?

מיקי לוי: אוקיי, בסדר.

שרן השכל: הם ביקשו שמית?

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת, נא להתיישב.

מיקי לוי: אין מה למהר, אנחנו ניגשים להצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, סגנית מזכיר הכנסת, להקריא את השמות.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – נגד

אמיר אוחנה: נגד שרן השכל.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח

מיקי לוי: חברת הכנסת השכל, בבקשה, שבי במקומך.

מיקי לוי: תודה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – בעד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, את כבר הצבעת.

מיקי לוי: אני לא רוצה - - -

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: מספיק, מספיק.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, יש לך חוב אצלי של שתי קריאות.

מיקי לוי: לא כדאי.

מיקי לוי: החובות האלה מהצוהריים.

משה אבוטבול: אה, זה לא מצטבר.

מיקי לוי: אני שומר.

מיקי לוי: אתה אל תגיד לי מה מצטבר, מה לא.

מיקי לוי: חוב הוא חוב.

קריאה: מיקי - - - זה לא מצטבר?

מיקי לוי: מצטבר.

מיקי לוי: גם לך יש.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ניר ברקת – נגד יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – נגד

מאי גולן: נגד - - - של שרן השכל - - - בזום.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד

גלית דיסטל אטבריאן: נגד מסע הקמפיין - - - של שרן השכל על חשבון צרכני הקנביס - - - נגמר הספין הפוליטי - - -

מיקי לוי: די, די, מספיק.

מיקי לוי: די, שבי, בבקשה.

אמיר אוחנה: שרן - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה, תודה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) צבי האוזר – בעד

קריאה: כל הכבוד.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, תודה רבה.

מיקי לוי: לכי לשתות קפה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – נגד אלון טל – אינו נוכח יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד מתן כהנא – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – אינה נוכחת גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת

מיקי לוי: הקהל מאחורה, אתם עוד לא חברי כנסת.

מיקי לוי: אני אוציא אתכם.

מיקי לוי: מספיק.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכחת יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש –

יואב קיש: זה מסובך, אני נגד, אבל אני לא יכול להצביע.

יואב קיש: אני לא משתתף.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יואב קיש – אינו משתתף בהצבעה גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, שב במקומך, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, שב במקומך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, שב במקומך.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה להמשיך.

קריאות: - - -

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין –

גלעד קריב: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, תודה.

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, שב במקומך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול.

גלעד קריב: זה עם כשרות של בד"ץ.

משה אבוטבול: אמריקה מחכה לך.

גלעד קריב: שמענו.

גלעד קריב: שמענו.

משה אבוטבול: לך לאמריקה - - -

מיקי לוי: אבל הוא יהודי, ויהודי כשר.

מיקי לוי: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכל רוזין – אינה משתתפת בהצבעה שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – אינה נוכחת מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: נא לקרוא פעם נוספת.

מיקי לוי: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת

קריאה: היי, מה זה?

קריאה: מה זה?

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח

קריאה: - - -

קריאה: סליחה.

קריאה: ניר ברקת הצביע קודם נגד.

קריאה: - - -

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח מתן כהנא – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יעל רון בן משה – אינה נוכחת אלון שוסטר – בעד אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת שנמצא במליאה, לא הצביע ומעוניין להצביע?

מיקי לוי: אין אחד כזה, ולכן ההצבעה הסתיימה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: לא התעייפה לך היד?

מיקי לוי: הרי אתה לא מצלם, אבוטבול.

מיקי לוי: לא התעייפה לך היד?

מיקי לוי: אתה גם לא מצלם.

משה אבוטבול: למדתי ממנה איך עושים את זה.

מיקי לוי: הוא לא מצלם.

מיכל שיר סגמן: - - - מאמינה בו - - -

משה אבוטבול: - - -

שלמה קרעי: זה יקרה רק כשתלכו הביתה.

מיכל שיר סגמן: - - -

משה אבוטבול: - - - שאת תשבי - - - ערוץ 13, 12 - - -

יואב קיש: איפה בועז?

מיכל שיר סגמן: - - -

משה אבוטבול: - - - אחוז החסימה - - -

מיקי לוי: 23:00 בלילה, יום ארוך.

מיקי לוי: יש לכם עוד כוח להחליף מהלומות?

יואב קיש: מיקי, נפלתם, סגרתם את המושב בעוד נפילה.

משה אבוטבול: יאללה, עמית סגל אמר שאתם מחוקים.

שלמה קרעי: הינה, אקורד הסיום של הממשלה - - -

יואב קיש: אקורד הסיום של - - -

מיכל שיר סגמן: יאללה כבר, כמו איזה חבורת תיכוניסטים בריונים, שאין להם - - -

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: שקט.

שלמה קרעי: אקורד הסיום של הממשלה - - -

מיקי לוי: 20 בעד - - -

משה אבוטבול: - - - זה הפך לשירת הברבור.

מיקי לוי: די.

יסמין פרידמן: תירגעו כבר, אישה בהיריון.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: די.

יסמין פרידמן: לאן אתה שולח - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת פרידמן.

מיכל שיר סגמן: - - - יעבור גם בקדנציה הבאה, זה - - -

שלמה קרעי: - - -

מיקי לוי: חברת כנסת פרידמן, חברת הכנסת שיר, שקט.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, שקט.

מיקי לוי: בעד – 20.

מיקי לוי: נגד – 29.

מיקי לוי: לפיכך, הצעת החוק - - -

יואב קיש: כמה?

יואב קיש: כמה נגד?

יואב קיש: לא שומעים.

יואב קיש: 29 הוא אמר?

משה אבוטבול: בהצלחה רבה.

משה אבוטבול: משירת התקווה לשירת הברבור.

מיקי לוי: עוד פעם, 20 בעד.

מיקי לוי: 29 נגד.

מיכל שיר סגמן: שבו כבר בשקט, בריונים.

יואב קיש: 29?

מיקי לוי: 29.

משה אבוטבול: - - - הביתה - - -

מיקי לוי: לפיכך, הצעת חוק הסדרת השימוש בקנביס למטרות רפואיות לא עברה.

מיקי לוי: תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ח בסיוון התשפ"ב, 27 ביוני 2022, בשעה 16:00.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.