ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 143, 2022-06-15 00:00

מיקי לוי: בוקר טוב.

מיקי לוי: היום ט"ז בסיוון התשפ"ב, 15 ביוני 2022.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: על סדר-היום – שאילתות דחופות.

מיקי לוי: שאילתות לשר האוצר – תקצוב הניתוחים הבריאטריים, של חבר הכנסת בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, אפילו פעם אחת לא זכינו שלשאילתות למשרד האוצר נראה פה את שר האוצר בכבודו ובעצמו.

אוריאל בוסו: אני מאוד מאוד מכבד את השר חמד עמאר במשרד האוצר, אבל אזרחי מדינת ישראל צריכים גם לראות את השר בכבודו ובעצמו.

מיקי לוי: אם יורשה לי, אז אני, כסגן שר האוצר לשעבר, אני חושב שהיו הכי הרבה שאילתות ב- 2013–2015 - - -

אוריאל בוסו: פעם אחת, פעם אחת.

מיקי לוי: אבל זה כורח המציאות.

מיקי לוי: אני הייתי עולה פה חמש פעמים ביום.

מיקי לוי: בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני השר, בחודש אוגוסט הצדקתם מיסוי על המשקאות הממותקים, ואמרתם: יש לנו 600,000 חולי סכרת במדינת ישראל, זה עולה מיליארדים למדינה.

אוריאל בוסו: ברצוני לשאול: 1.

אוריאל בוסו: מדוע מקדם משרדך פגיעה בניתוחים הבריאטריים, המצילים אנשים מסוכרת ומוות וחוסכים לקופת המדינה?

אוריאל בוסו: 2.

אוריאל בוסו: האם תאפשר לקופות החולים להרוויח על חשבון הפריפריה וקופת המדינה?

אוריאל בוסו: תודה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, קודם כול אני רוצה להשתתף בצערך, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

חמד עמאר: חבר הכנסת, אני מאוד שמח שאתה כבר מודה כאן שמשקאות עם סוכר ורמת סוכר גבוהה גורמים לסוכרת.

חמד עמאר: אתה בשאלתך טענת את זה.

חמד עמאר: ראשית כול, משרד האוצר רואה חשיבות עליונה באספקת שירותי בריאות ברמה הגבוהה ביותר לכלל האוכלוסייה בישראל באופן המיטבי, ובכלל זה ניתוחים בריאטריים.

חמד עמאר: מחירי הניתוחים הבריאטריים, בדומה למחירי כלל הפעולות הרפואיות המבוצעות בבתי החולים בישראל, כחלק מסל הבריאות מפוקחים במחירי מקסימום על ידי ועדת המחירים הבין-משרדית של משרד הבריאות והאוצר.

חמד עמאר: כחלק מעבודתה השוטפת מבצעת ועדת המחירים בחינה מחדש של מחירי הליכים רפואיים מעת לעת, וזאת בהליך מקצועי וסדור, תוך פרסום התמחור להערות הציבור.

חמד עמאר: בימים אלה עובדת ועדת המחירים על בחינה מחודשת של מחירי הניתוחים הבריאטריים על מנת לשקף נאמנה את העלויות שלהם.

חמד עמאר: מכל מקום, תמחור זה טרם פורסם להערות הציבור, ותינתן לכלל הגורמים הנוגעים בדבר ההזדמנות לשטוח את טענותיהם בפני ועדת המחירים בטרם פרסום ההחלטה הסופית.

מיקי לוי: בבקשה, שאלת המשך.

אוריאל בוסו: טוב, אדוני השר, אתה מתאר לעצמך שלא הגעתי משום מקום ושאלתי את זה בעלמא.

אוריאל בוסו: אני חבר ועדת בריאות ונמצא שם בדיונים, וגם בתוכניות ה-cap, וללא ספק אנחנו כבר רואים בתמחור שהיום מציגים – בתי החולים נמצאים היום בהפסדים בלעשות את הניתוחים הבריאטריים.

אוריאל בוסו: היום, אדם שרוצה להזמין ניתוח בריאטרי בשל השמנת יתר יחכה לפחות שנתיים, וגם יש מונופול של קופות החולים.

אוריאל בוסו: השאלה היא אם אנחנו הלוביסטים של קופות החולים ודואגים למי שיש לו מונופול או בתי חולים, שלהם יהיה יותר קל.

אוריאל בוסו: יש מסמכים פנימיים, למשל של בית החולים רמב"ם, שהם לא יוכלו יותר לבצע ניתוחים בריאטריים בהפסדים, ונהריה וכו' וכו'.

אוריאל בוסו: ברור לך שגם אתה, אדוני השר, אנחנו מוכרחים להודות שגם במגזר החרדי וגם במגזר הדרוזי יש חולי סוכרת יותר מאשר בכלל האוכלוסייה, ואנחנו צריכים לדאוג לזה, ואנחנו במו ידינו הולכים לפגוע בדיוק בנקודה הזאת במקום לעודד.

אוריאל בוסו: קחו לתשומת ליבכם שתמחור לא נכון – כי צריך לזכור שיש גם הנחה שבתי החולים מחויבים לתת לקופות החולים – תמחור לא נכון זה פגיעה אנושה בשביל אלה שמחויבים ורוצים להציל חיים בשביל להינצל מהסוכרת.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

חמד עמאר: קודם כול אתה יודע שאנחנו רואים חשיבות רבה במאבק בהשמנת יתר ובכל הנושא של הסוכרת, עובדתית.

חמד עמאר: אנחנו הטלנו מס סוכר על מנת שאנשים – במקום שיישתו את המשקאות הממותקים האלה, שמשמינים אותם וגורמים לסוכרת, הטלנו מס על זה, ואנחנו רואים שיש כבר ירידה בשתייה של אותם משקאות.

חמד עמאר: דבר שני, אמרתי באופן ברור שיש ועדה בין-משרדית שמורכבת ממשרד הבריאות ומשרד האוצר שעדיין לא פרסמה את מסקנותיה להערות הציבור.

חמד עמאר: ברגע שהיא תפרסם את מסקנותיה אני מאמין שאתה תגיע לוועדת הבריאות כאן בכנסת ותביע את דעתך.

חמד עמאר: חשוב מאוד שכל אזרח במדינת ישראל יקבל את השירות הרפואי הטוב ביותר, וזאת המטרה שלנו באוצר.

חמד עמאר: תודה.

אוריאל בוסו: קחו את זה לתשומת ליבכם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אורי מקלב – שאלה נוספת, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר במשרד האוצר, אתה יודע שיש לנו מחלוקת גדולה מאוד בנושא הזה, בהמשך לשאילתה של חבר הכנסת בוסו.

אורי מקלב: יש לנו מחלוקת גדולה מאוד איך צריך להתמודד עם בעיות של צריכת סוכר – האם במיסוי גבוה או בדרכים אחרות, של חינוך והסברה – ואתה יודע גם שיש עוד דברים אחרים שהם לא בריאים, עתירי קלוריות, עתירי סוכרים, שומנים.

אורי מקלב: המקררים בכל הסופרמרקטים מלאים עתירי שומן, ושם לא ממסים.

אורי מקלב: אבל אנחנו מעריכים את היושר שלך כשר במשרד האוצר, ובדברים שאמרת במליאה – כשהופתעת לשמוע מאיתנו שגם את הפטל מיסו באופן מאוד מאוד לא מידתי, דהיינו, ג'ריקן פטל שעלה 23 שקלים עולה היום קרוב ל-60 שקלים.

אורי מקלב: אתה אמרת שאתה תטפל בזה ויבוא שינוי בעניין הזה.

אורי מקלב: החישוב, גם לדעת ולגם לדעתנו, היה לא נכון – מדוע לוקחים 4 ליטר של פטל וממסים אותו במיסוי מאוד מאוד גבוה.

אורי מקלב: שאלתי, אדוני השר: מה המשרד עשה ומה אתה אמור לעשות בנושא הורדת המיסוי על פטל?

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד שכשילדים בכל אופן צריכים לשתות ונמנעים משתייה, בהרבה משפחות שמים קצת פטל, וממש לא כפי שמשרד האוצר חישב, 20%; לא שמים 20% והשאר מים.

אורי מקלב: אולי משתמשים ב-3%-4%, ולכן המיסוי הוא ממש ממש פוגעני ולא מוצדק.

חמד עמאר: קודם כול תודה על השאלה.

חמד עמאר: אני זוכר שהעלית את הנושא הזה בפניי.

חמד עמאר: אמרתי לך שאני לא יודע, ובאמת לא ידעתי אז שהטילו מס על הפטל.

חמד עמאר: בדקתי את זה עם משרד האוצר וקיבלתי תשובה ברורה גם מגורמי מקצוע בנושא, ונאמר לי שהפטל הוא אותו דבר כמו כל משקה עם רמת סוכר מאוד מאוד גבוהה, ולכן, על מנת שלא לעשות את זה בדרכים אחרות – לבוא ולאשר את המיסוי ולהוריד את המיסוי על הפטל, ואז לא נגיע למטרה שאליה אנחנו רוצים להגיע, להוריד את כמות השתייה, שישתו פחות משקאות עם סוכר.

חמד עמאר: זאת הייתה המטרה שלנו, ואני חושב שהשתכנעתי מהדברים שנאמרו לי על ידי אנשי מקצוע שגם בפטל יש רמת סוכר מאוד מאוד גבוהה, ולכן הוסיפו על זה את המיסים בהתאם.

אורי מקלב: סביר בעיניך – 60 שקל לג'ריקן?

אורי מקלב: סביר בעיניך?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאלה נוספת – חבר הכנסת עודה.

מיקי לוי: ביציע – תלמידי כיתה ז' מבית הספר הגימנסיה שמגיעים לכנסת ישראל.

מיקי לוי: ברוכים הבאים.

חמד עמאר: ברוכים הבאים.

איימן עודה: כבודה היושב-ראש, כבוד השר, פנינו אליך כמה פעמים בקשר לבניין המפלצת בטירה שבמשולש, אני, ראש העיר מאמון עבד אלחי וממלא המקום סאמח עיראקי.

איימן עודה: הבטחת לנו לעשות את הכול בשביל להרוס את הבניין, המפלצת ממש, שם בטירה, שנבנה לפני 40 שנה.

איימן עודה: הוא ממש מהווה מפגע סביבתי שם, פוגע בהתפתחות העיר.

איימן עודה: אנא ממך, לעשות את הכול בשביל להרוס את הבניין הזה, בשביל שהעירייה תשתמש באדמה לצורכי ציבור באמת.

חמד עמאר: קודם כול, תודה, חבר הכנסת עודה.

חמד עמאר: הנושא לא קשור, אבל אני אענה גם על הנושא הזה כי אני באמת מכיר ומטפל בנושא.

חמד עמאר: הנושא הזה נמצא על שולחנו של משרד האוצר וכל הגורמים המקצועיים במשרדים השונים – גם משרד השיכון מעורב בנושא, גם בנושא של המשכנתאות – גם הבנקים מעורבים בנושא.

חמד עמאר: אני קיימתי כמה וכמה דיונים.

חמד עמאר: אתה יודע שהנושא הזה תקוע כבר שנים רבות.

חמד עמאר: אני נחשפתי לנושא רק לפני פחות משנה, ואני מבטיח לך שאמשיך לטפל בנושא.

חמד עמאר: המטרה שלי היא להגיע לתוצאה שאותו שטח הפקר, שהוא היום באמת שטח הפקר, והבטחתי שאני ואתה נגיע לביקור שם – ואנחנו נגיע – אותו שטח הפקר ייהרס, וייבנו במקומו בניינים ודירות לזוגות צעירים.

חמד עמאר: אנחנו נעשה את הכול על מנת שהבניין הזה ייהרס.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השאילתה הבאה: הארכת תוקף לקבלת הפיצויים לנפגעי פרשת ילדי תימן.

חמד עמאר: גם על זה אני עונה.

מיקי לוי: כן, אבל חברת הכנסת שטרית איננה.

חמד עמאר: אז נשלח את התשובה בכתב.

חמד עמאר: תודה.

מיקי לוי: תשלחו את התשובה בכתב, אני אודה לך.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: שאילתה לשר הביטחון: תנאי סף לתפקיד מפקד גלי צה"ל, של חבר הכנסת קיש.

מיקי לוי: סגן שר הביטחון בדרכו, מכיוון שהוא חשב שיש שאילתה נוספת לפניו.

מיקי לוי: נחכה כמה דקות.

יואב קיש: קטי באה עוד רגע.

יואב קיש: השר חמד עמאר, השר חמד עמאר, קטי מגיעה.

יואב קיש: כמו שקרה לסגן השר שוסטר, לכן היא לא הגיעה.

חמד עמאר: היושב-ראש מחליט, לא אני.

מיקי לוי: אם היא תיכנס, אני אשמח.

יואב קיש: בואו נראה מי מגיע ראשון.

מיקי לוי: השר במשרד האוצר חמד עמאר, בבקשה.

מיקי לוי: תודה לך.

קטי קטרין שטרית: אגב, צריך להגיד תודה לכולם, כי זו בשורה לכל החטופים – תימן, בלקן והמזרח – שאנחנו נותנים להם ארכה.

קטי קטרין שטרית: אני מאוד שמחה שגם משרד המשפטים וגם משרד האוצר עסקו בזה.

קטי קטרין שטרית: אני צריכה לנשום.

חמד עמאר: קחי אוויר, קחי אוויר.

קטי קטרין שטרית: אני גם מתרגשת וגם צריכה להסדיר נשימה.

קטי קטרין שטרית: לפני כחצי שנה פרסם משרדך הודעה אודות האפשרות לקבל פיצויים לנפגעי פרשת תימן, מזרח, בלקן.

קטי קטרין שטרית: מאחר שלא היה פרסום מספק כדי שיוכלו אנשים להגיש, מאות משפחות לא הכירו באפשרות לקבלת את הפיצויים.

קטי קטרין שטרית: רצוני לשאול: האם בכוונתך להאריך את מועד קבלת הפיצויים לבקשת המשפחות?

חמד עמאר: כן.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: זו אמירה מאוד מאוד חשובה.

קטי קטרין שטרית: אני באמת מודה לכם.

חמד עמאר: ב-1 ביוני פג תוקף החלטת הממשלה, ומאז לא ניתן יותר להגיש בקשות במסגרת ההסדר.

חמד עמאר: עד לתאריך זה הוגשו בקשות מטעם בני משפחה של כ-800 ילדים שעניינם נדון בוועדות החקירה לאורך השנים, והבקשות נמצאות בשלבי טיפול שונים.

חמד עמאר: בסך הכול שולמו עד עכשיו כ-15 מיליון שקל.

חמד עמאר: סך הבקשות הנוספות שהוגשו ונמצאות בשלבי טיפול שונים מוערך בכ-40 מיליון שקל נוספים.

חמד עמאר: חלק גדול מהבקשות הוגש בחודש מאי 2020.

חמד עמאר: לפיכך, על מנת להגיע למיצוי הסכום שהוקצה בהחלטה, הממשלה המליצה לוועדת ההיגוי על הארכת תוקף החלטת הממשלה בתשעה חודשים, ובמסגרתו יבוצע גם קמפיין פרסום נוסף להערכת הוועדה.

חמד עמאר: פרק זמן זה יאפשר התארגנות מחודשת, הגברת המודעות וזמן מספיק להגשת הבקשות.

קטי קטרין שטרית: אז קודם כול, כל הכבוד.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה שנעניתם לפנייה שלי.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לומר שהפרסום הוא מאוד מאוד חשוב.

קטי קטרין שטרית: המשפחות לא יודעות איך להגיש את הבקשה, אם יהיה פרסום בכל אמצעי התקשורת האפשריים, כי יש פה עניין של אמירה היסטורית.

קטי קטרין שטרית: כולנו יודעים כמה הנושא הזה של חטופי תימן, בלקן והמזרח פגע בהרבה מאוד משפחות, ואני חושבת שהיסטורית לפחות נוכל לתת להם את הפיצוי הראוי להם על ידי כך שתאריכו את ההערכה.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להגיד לך באמת יישר כוח גדול.

קטי קטרין שטרית: זה לא עניין – לא ימין, לא שמאל, לא אופוזיציה, לא קואליציה.

קטי קטרין שטרית: יש פה משפחות רבות שעברו – אני קוראת לזה אסון, אסון הומניטרי.

קטי קטרין שטרית: ולכן לפחות הפיצוי הזה יוכל קצת להרגיע את המשפחות.

חמד עמאר: בחודש אפריל היה פרסום גם ברדיו, גם דיגיטל, גם עיתונאות, ואנחנו מקווים להמשיך כך.

חמד עמאר: אני מקווה שכל המשפחות יגיעו ויקבלו את הפיצוי.

חמד עמאר: הוקצה לנושא - - -

קטי קטרין שטרית: זהו, אתה יודע, אדוני, שהמשפחות מבוגרות, בחלקן הגדול.

חמד עמאר: בדיוק.

חמד עמאר: אנחנו נעשה את הכול על מנת להגיע, כי יש תקציב של 162 מיליון שקל, ונוצלו עד עכשיו 15 מיליון; לפי ההערכות, המשפחות הגישו עוד כ-40 מיליון, אז אנחנו מדברים על 55 מיליון שקל, ויש לנו יותר מ-100 שקל נוספים שנשארו – 107 מיליון שקל, שאנחנו - - -

קטי קטרין שטרית: זהו, הכסף קיים, רק צריך לסייע ולעזור בפנייה.

חמד עמאר: המטרה שלנו ברורה - -

קטי קטרין שטרית: יופי.

חמד עמאר: - - שכל אחד שמגיע לו הפיצוי יקבל את הפיצוי.

חמד עמאר: תקציב הוקצה, אני מקווה שכל המשפחות יגיעו.

קטי קטרין שטרית: זו הזדמנות גם לקרוא למשפחות להגיש את הבקשה.

קטי קטרין שטרית: קיבלתם את הארכה.

חמד עמאר: גם אני כאן קורא לכל המשפחות – אנחנו מאריכים את זה בתשעה חודשים – תיגשו, תגישו את הבקשות, תקציב הוקצה לנושא, אנחנו רוצים שהתקציב הזה ינוצל עד תום.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה לך.

קרן ברק: תודה לך.

חמד עמאר: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השאילתה הבאה, חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה.

מיקי לוי: סגן שר הביטחון, בבקשה.

יואב קיש: בנושא שאילתות דחופות אני רוצה לציין קודם כול שאני מעריך את זה שהבקשה אושרה, ואני חושב – דיברנו על זה קצת בהתכתבויות – שהנושא הזה צריך להיבחן, באמת לראות איך נעשית חלוקה הוגנת בבית בנושא שאילתות דחופות.

מיקי לוי: הכול שקוף ופתוח, ונתתי לך גם כן את המספרים: כ-30% מהשאילתות הן לטובת האופוזיציה, ואני מקפיד על כך כי אני מבין שזה כלי מאוד מאוד אפקטיבי.

מיקי לוי: הייתי שם, אין כלים אחרים לאופוזיציה, ואני מאוד מאוד מקפיד על זה.

מיקי לוי: הבעיה המרכזית היא שיש יום שלישי אחד בשבוע, מה לעשות.

יואב קיש: לא, אני מסכים.

מיקי לוי: יום שלישי אחד בשבוע, בין שלוש שאילתות, בדוחק זה ארבע שאילתות.

מיקי לוי: תכפיל ב-120 חברי כנסת – לא מספיק.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אני לא איכנס לנושא, אבל אני בהחלט מסכים עם האמירה שלך שזה כלי מאוד חשוב לחברי האופוזיציה.

יואב קיש: השאילתה שלי לשר הביטחון, לסגן שר הביטחון שיענה פה, חבר הכנסת שוסטר: תנאי הסף לתפקיד מפקד גל"צ – התפרסם קול קורא לתפקיד מפקד גל"צ, ללא דרישה שהמועמד יהיה בוגר שירות צבאי.

יואב קיש: כמובן גל"צ זו יחידה צבאית.

יואב קיש: רצוני לשאול: 1.

יואב קיש: כיצד שירות צבאי או לאומי אינו מהווה תנאי סף למינוי לתפקיד? 2.

יואב קיש: מדוע הדרישה על פירוט השירות לא הוזכרה אפילו בקול קורא או בשאלון למועמד הנלווה?

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: בתאריך 9 במאי 2022 מינה שר הביטחון ועדה מייעצת לאיתור מפקד או מפקדת לגלי צה"ל.

אלון שוסטר: לוועדה ניתנה סמכות לקבוע את תנאי הסף לתפקיד, לפרסם הודעה לציבור המזמינה מועמדים להציג מועמדותם ולקיים הליך איתור ומיון למועמדים לתפקיד.

אלון שוסטר: אשר לשאלתך, גם במקרים דומים בעבר לא נדרש לתפקיד זה שירות צבאי בתנאי הסף, וכאמור, שיקול הדעת בקביעת כלל תנאי הסף לתפקיד מסור בידי הוועדה המייעצת.

אלון שוסטר: לצד זאת אני אומר, ידידי חבר הכנסת קיש, אני מופתע מהאינטנסיביות של העיסוק שלך ושל חבריך במינויים ובנושא של התנהלות התחנה באופן כללי, וזה כשלעצמו מטיל צל בלתי ראוי לטעמי על גוף תקשורת שצריך להישאר מוגן מהתערבות פוליטית, בוודאי מפלגתית.

אלון שוסטר: טוב שגלי צה"ל, שהיא קיימת, תישמר כתחנה ממלכתית שבה חיילים אינם עוסקים בפוליטיקה.

אלון שוסטר: אם אני אוכל להוסיף, זה הדבר היחיד שהשר ביקש מחברי הוועדה שינחה אותם בבחירת מפקד או מפקדת התחנה.

יואב קיש: ציינת, סגן השר, שחשוב שהגוף יישאר מוגן בלי התערבות פוליטית מפלגתית.

יואב קיש: מה שקורה שם להערכתי זה בדיוק ההפך: יש שם ממלאת מקום, גלית אלטשטיין, שפועלת בדיוק מסיבות פוליטיות ומפלגתיות, ולכן אנחנו רואים חשיבות בערך השירות.

יואב קיש: אני מופתע שאתה לא רואה, והשר – לא אומרים לוועדה המייעצת שיש חשיבות בערך השירות כמפקד על תחנה צבאית שאמורה באמת להיות ממלכתית, וזה הדבר הכי בסיסי לעשות.

יואב קיש: אז מה שאתה אומר לי עכשיו בתשובה שלך זה בסך הכול: לא מעניין, יש ועדה מייעצת, ואפילו את ערך השירות אני לא מנחיל לאותה ועדה.

יואב קיש: בעיניי זה מסביר בדיוק את המעורבות הפוליטית באירוע הזה.

יואב קיש: אני רוצה להוסיף שאלה בעניין הזה: מדוע שונו תנאי הסף לתואר לא ישראלי?

יואב קיש: וזה בדיוק מתחבר למה שאמרתי, שבעצם יש פה תפירת מכרז לממלאת מקום גלית אלטשטיין הפוליטית שאתם רוצים לשים בתפקיד הזה.

יואב קיש: זה בדיוק מה שעשיתם בשינוי תנאי הסף לתואר לא ישראלי.

אלון שוסטר: אני רק אני אשיב שהפוך, השר לא הנחה את חברי הוועדה כיצד או איזה תנאי סף לשים.

אלון שוסטר: הם החליטו שהם ממשיכים בתנאים שהיו.

יואב קיש: לא, הם שינו את התנאי של התואר, זה מה שאני אומר.

יואב קיש: דיברנו, שירות צבאי לא מעניין אתכם, הבנתי.

אלון שוסטר: לא מכיר את זה.

אלון שוסטר: אני לא מכיר.

יואב קיש: אבל גם תואר – שאין לה תואר ישראלי והייתה דרישה לתואר ישראלי – שונה כדי שהיא תוכל להיות מועמדת.

יואב קיש: אני מבקש להבין אם זו לא תפירת מכרז מסודרת.

אלון שוסטר: יפה.

אלון שוסטר: שאילתה נוספת.

יואב קיש: לא, זו שאני מבקש תשובה.

אלון שוסטר: לא תקבל תשובה ממני כי אני לא מכיר את התשובה.

מיקי לוי: אז בשאלת המשך, בבקשה.

מיקי לוי: חבר כנסת שואל, תבדקו ותשלחו את זה בכתב או תשיב לו פעם נוספת.

מיקי לוי: בסדר?

יואב קיש: מתי?

יואב קיש: כי המכרז קורה, אז השאלה מתי אפשר לקבל תשובה לשאלה הזאת.

אלון שוסטר: אין לי מושג.

אלון שוסטר: אני לא יכול להתחייב.

יואב קיש: אז בוא לא נעשה שאילתות.

יואב קיש: נו, אז עזוב.

מיקי לוי: לא, אבל סגן השר.

יואב קיש: אני מבקש רק לדעת שתוך שבוע אני אבין למה שונו תנאי הסף במכרז.

אלון שוסטר: שאלה נוספת היא לא כדי להביא נושאים נוספים חדשים - -

יואב קיש: לא, זה לא נושא נוסף.

אלון שוסטר: - - ולבדוק בקיאות.

אלון שוסטר: ודאי שזה נושא נוסף.

יואב קיש: אין לי בעיה, אני מקבל שאין לך תשובה כרגע לשאלה.

מיקי לוי: שנייה, חבר הכנסת קיש.

מיקי לוי: אני מציע לכבד את בקשתו של חבר כנסת באשר הוא.

אלון שוסטר: זה ברור.

מיקי לוי: לא חשובה מפלגתו ולא חשוב שיוכו הפוליטי.

אלון שוסטר: חד-משמעית.

יואב קיש: אם יש שאלה נוספת במסגרת השאילתה שהוא ביקש, אפשר להגיד: בוא, אני ארשום אותה, אני אעביר לממונים, ואנחנו נדאג שהוא יקבל תשובה בכתב.

יואב קיש: אני רק מבקש תוך שבוע, ולא סתם – כי מדובר במכרז פעיל עם לוחות זמנים – לא סתם התעקשתי על שאילתה דחופה כמה שבועות, ואני מבקש לדעת שתוך שבוע נקבל תשובה מדוע שונתה ההנחיה על תואר ישראלי לתואר בכלל, גם לא ישראלי, ואם זה לא מסמן בדיוק את תפירת המכרז לגלית אלטשטיין.

אלון שוסטר: לא, אין פה שום תפירה, ואני רשמתי את הבקשה, חבר הכנסת קיש, אני מקווה לעמוד בלוח זמנים שלא יפגע במכרז.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: עוד פעם, רק אני מזכיר שיש פה מכרז ואנחנו לא רוצים תשובה עוד חודשיים.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חכה, סגן השר, יש שאלה נוספת לחבר הכנסת מעוז.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: כבוד סגן השר, לפני כעשרה ימים הציבו אנדרטה לזכרו של יהודה דימנטמן, השם ייקום דמו - -

אלון שוסטר: איך זה קשור?

אבי מעוז: - - בצומת העלייה לחומש, במקום שבו הוא נרצח.

אבי מעוז: האנדרטה הוצבה ליד מחסום צה"לי שנמצא שם באופן קבע.

אבי מעוז: כמה שעות אחר כך באו אנשי משרד הביטחון, הצבא, והסירו את האנדרטה.

אבי מעוז: ברצוני לשאול: האם לא היה נכון יותר לגלות רגישות?

אבי מעוז: מדובר פה על משפחה של נרצח טרור, מדובר פה על חלל טרור, שהמשפחה מאוד רואה במקום שבו הוא נרצח, במקום שבו הוא עלה בסערה השמיימה – רואה מקום - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אפשר לקצר.

מיקי לוי: תודה רבה.

אבי מעוז: בבקשה.

אבי מעוז: אני מסיים.

מיקי לוי: אני רק רוצה להעיר את תשומת ליבך, מכיוון שזיכרוני בדרך כלל הוא סביר פלוס: זו שאילתה שאני לא אישרתי אותה במסגרת השאילתות, כי יש לנו מכסה.

מיקי לוי: אם סגן השר יודע – ואני אתעלם מכך – אם סגן השר יודע להשיב, בבקשה.

מיקי לוי: אם לא - - -

אבי מעוז: זו לא הייתה שאילתה, אדוני.

אבי מעוז: זו לא הייתה שאילתה.

אלון שוסטר: ברור שזה לא במסגרת אותה שאילתה.

אלון שוסטר: אני רק אומר שאנחנו מגלים רגישות עצומה לרצח שהתקיים, והראיה – הכבוד שאנחנו נותנים לנוכחות הבלתי-חוקית בחומש.

אלון שוסטר: ואידך זיל גמור.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/3923/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום – הצעות חוק פרטיות לדיון מוקדם.

מיקי לוי: הצעת חוק 3923, הצעת חוק הספורט (תיקון – הסדרת העיסוק באימון ספורט), של חברת הכנסת יעל רון בן משה, בתמיכת הממשלה, קיבלה פטור מחובת הנחה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת בן משה.

יעל רון בן משה: רון בן משה.

מיקי לוי: זה יחד?

מיקי לוי: ואללה?

מיקי לוי: אני מתנצל.

מיקי לוי: בהתחלה אמרתי רון בן משה.

מיקי לוי: זה עשוי משם משפחה אחד?

יעל רון בן משה: אדוני היושב-ראש, רון הוא שם נעוריי, ואליו צירפתי את שם משפחתו של בעלי, בן משה.

מיקי לוי: אני אשתדל לזכור ולכבד את זה.

מיקי לוי: אני מתנצל.

יעל רון בן משה: זה בסדר גמור.

יעל רון בן משה: ראשית, אני מעוניינת להשתתף בצערך הכבד, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

יעל רון בן משה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמחה להציג בפניכם את הצעת חוק הסדרת העיסוק באימון ספורט, שיזם ומוביל שר התרבות והספורט חברי חילי טרופר, שבמסגרתו הספורט הישראלי יזכה לטיפול עומק, שישפיע על כל מאמן ומאמנת, ולא פחות חשוב מכך, על כל מתאמן ומתאמנת.

יעל רון בן משה: כדי לא להכביר במילים ביום עמוס כזה לכולנו, אתן דוגמה קיצונית: האם יעלה על הדעת שמי שהורשה בעבירות מין בילדים יעסוק באימון ילדים?

יעל רון בן משה: ודאי שלא.

יעל רון בן משה: יש הסכמה רחבה על כך, ואנחנו צריכים להסדיר זאת במסגרת חוק.

יעל רון בן משה: החוק ייתן מענה גם לסוגיית קיצון זו.

יעל רון בן משה: במרכז החוק מוצע שיהיו ארבע דרגות של מאמנים, ובהתאם לכך: הכשרות, תעודות הסמכה, קריטריונים, בקרה ופיקוח.

יעל רון בן משה: החוק הוא בשורה בעבור כל אזרח ישראלי העוסק בספורט, בכל רמה שהיא, ומבטיח רמה נאותה של אימון, הכשרה של מאמנים ותנאי בטיחות.

יעל רון בן משה: אלה, חשובים מאין כמותם לבריאותם – וגם להישגיהם – של כל העוסקים בספורט.

יעל רון בן משה: החוק מסדיר את מיקומם של האיגודים המקצועיים בתחומי ספורט שונים בנושא הכשרות המאמנים המתקדמות כמקובל בליגות המובילות בעולם.

יעל רון בן משה: החוק יקדם את תחום הספורט בישראל צעדים רבים קדימה ולמעלה, ויסייע לאוהבי הספורט כולם להגיע להישגים אישיים ומקצועיים.

יעל רון בן משה: החוק יסייע להבטיח כי הספורטאים הישראלים יקבלו סביבת הכשרה מעולה, כמקובל במקומות אחרים בעולם, ובתקווה אף יסייע להצמיח דור חדש של ספורטאים וספורטאיות מעולים, אשר גם יוכלו להגיע להישגים אישיים וגם ייצגו בכבוד את ישראל ברחבי העולם.

יעל רון בן משה: אני רוצה להודות שוב לשר התרבות והספורט, חברי חילי טרופר, על הבאת החוק החשוב הזה, וגם להודות לחבר הכנסת מיקי זוהר על ההסכמות.

יעל רון בן משה: אני מבקשת מכל מי שכאן לתמוך בחוק החשוב הזה.

יעל רון בן משה: תודה רבה.

יעל רון בן משה: [הצעת חוק פ/3856/24; נספחות.

יעל רון בן משה: ]

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת זוהר, בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אדוני היושב-ראש, כמובן, אני משתתף בצערך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מאחלים לך, שבעזרת השם לא תדע עוד צער, ומהיום תדע רק שמחות – לך ולבני משפחתך.

מכלוף מיקי זוהר: לגבי הצעת החוק – כמובן, מדובר בהצעת חוק חשובה שנועדה להסדיר את ענייני המאמנים בישראל, משהו שהיה צריך לעשות כבר לפני הרבה מאוד זמן.

מכלוף מיקי זוהר: השר חילי טרופר יזם את זה, ולצערנו – או יותר נכון, אני לא יודע, אולי לשמחתנו – המצב בכנסת לא פשוט מבחינת הקואליציה לחוקק חוקים, ולכן נעשתה פנייה גם אליי בסוגיה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: מאחר שספורט חשוב לי, ואני עוסק בנושא רבות, אז החלטתי לעזור בקידום החוק יחד עם חברתי חברת הכנסת יעל רון בן משה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נקדם את החקיקה היום בקריאה טרומית, ולאחר מכן נשלים אותה בשלוש קריאות.

מכלוף מיקי זוהר: אני רוצה לדבר בהזדמנות זאת על עוד נושא.

מכלוף מיקי זוהר: כבר קיבלתי את הבמה ויש לי עוד שתי דקות אז אדבר על נושא שהטריד אותי מאוד.

מכלוף מיקי זוהר: אתמול בערב שודרה בערוץ 12 תוכנית שבה רקמו שני פורשים מקהילת גור מזימה "לתפור" את האדמו"ר מגור.

מכלוף מיקי זוהר: הם באים ומסבירים איך הם יכולים באבחה אחת להפיל את כל עשייתו הברוכה והגדולה של האדמו"ר מגור, ובלשון עדינה – לפרק אותו.

מכלוף מיקי זוהר: ככה הם רוצים לעשות.

מכלוף מיקי זוהר: אני שואל את עצמי: לאן הגענו?

מכלוף מיקי זוהר: איך בדיוק החיים האלה מתנהלים, כשיש אנשים שמתוסכלים ממשהו מסוים, והחליטו שהם רוצים להרוס אדם שעשה כל כך הרבה למען העם שלנו; למען הקהילה שלו; למען הקהילה החרדית במדינה.

מכלוף מיקי זוהר: ראינו מה שעשו לנתניהו.

מכלוף מיקי זוהר: ראינו שלא אהבו את הצלחתו של נתניהו, אז החליטו לעשות את כל התרגילים האפשריים וכל מיני חקירות הזויות וכתבי אישום הזויים – שגם היום רואים כמה הם מתבררים והופכים להיות לא רלוונטיים.

מכלוף מיקי זוהר: אז עכשיו הבא בתור הוא האדמו"ר מגור?

מכלוף מיקי זוהר: נו, באמת.

מכלוף מיקי זוהר: עד לאן אפשר להגיע?

מכלוף מיקי זוהר: אגב, ראינו גם את התקשורת עושה מזה מטעמים, מן הסתם.

מכלוף מיקי זוהר: אני אומר דבר אחד: בסופו של יום אזרחי ישראל צריכים לדעת שהעשייה שלנו והדרך שלנו בעולם הציבורי הן לא פשוטות.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, יש עולם ציבורי רוחני ויש עולם ציבורי גשמי.

מכלוף מיקי זוהר: גם רבנים הם אנשי ציבור, באשר הם.

מכלוף מיקי זוהר: הדבר הזה, שקורה בימים אלה, כל הניסיונות לפגוע באישי ציבור על לא עוול בכפם כדי לנסות להוריד אותם מהתמיכה או מהאהבה שהם זוכים להן מהציבור כולו – בעיניי הם דבר חמור שצריך להיפסק.

מכלוף מיקי זוהר: הגיע הזמן שאנשים יידעו לכבד הכרעות של ציבור, לכבד את האהבה של הציבור כלפי אדם מסוים ולא לנסות כל הזמן לפעול נגדו באופן כזה שינסו לתפור אותו רק בשביל לייצר לעצמם איזשהו מסע נקם או לסדר את העניינים האישיים שלהם.

מכלוף מיקי זוהר: הדבר הזה חייב לעבור מהעולם.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השרה זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: קודם כול זאת הזדמנות לנחם אותך על מות אחותך.

תמר זנדברג: שלא תדעו צער.

תמר זנדברג: יהי זכרה ברוך – לכל המשפחה.

מיקי לוי: תודה.

תמר זנדברג: חברות וחברים, חברי הכנסת יעל רון בן משה ומיקי זוהר מקדמים את הצעת החוק להסדרת העיסוק באימון ספורט בתיאום ובשיתוף פעולה עם משרד התרבות והספורט – לא ציינתי שאני משיבה בשם השר חילי טרופר.

תמר זנדברג: מטרת ההצעה היא להסדיר את מעמדם ואת הכשרתם של מאמני הספורט בישראל ולשחרר את מערך הסדרת העיסוק באימון ספורט כך שהרמה המקצועית הנלמדת תהיה גבוהה יותר.

תמר זנדברג: החוק היום קובע כי לא יעסוק אדם באימון והדרכה, אלא אם כן יש בידו תעודת הסמכה מאת בית ספר שהוכר כמוסד להכשרת מאמנים.

תמר זנדברג: בשל חלוף הזמן ולאור הגידול בהיקפי המאמנים בארץ וכן במוסדות העוסקים בהכשרה נדרשת הסדרת הנושא כדי להבטיח רמת הכשרה אחידה ומספקת.

תמר זנדברג: במרכז ההצעה מוצע לאפשר ארבע דרגות הסמכה שונות במקום שתיים בלבד שקיימות היום.

תמר זנדברג: הדרגות יהיו: מדריך – דרגה 1, מאמן – דרגה 2, מאמן בכיר – דרגה 3 ומאמן מומחה – דרגה 4.

תמר זנדברג: לפי הצעת החוק, לא תינתן תעודת הסמכה, בכל דרגה שהיא, למי שהורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לעסוק באימון ספורט.

תמר זנדברג: בנוסף, מוצע להסמיך את השר לקבוע בתקנות תנאים נוספים למתן תעודת הסמכה, ובכלל זה חובת מעבר בחינות עיוניות או מעשיות שיערוך המשרד או גורם מטעמו.

תמר זנדברג: כמו כן פרטים על אודות המדריכים והמאמנים בדרגות השונות יהיו זמינים לציבור הרחב באמצעות פרסום באתר האינטרנט של המשרד.

תמר זנדברג: בנוסף, כוללת הצעת החוק הוראות בנוגע להכרה במוסדות להכשרה, בשים לב לכך שהכשרת מאמנים מבוצעת על ידי מוסדות אלה.

תמר זנדברג: ההצעה מסמיכה את השר לקבוע תנאים להכרה במוסד להכשר ולחידוש ההכרה.

תמר זנדברג: איכות הספורט ורמת ההישגים תלויות במידה רבה באיכות וברמת המאמנים.

תמר זנדברג: החוק יאפשר לפתח ולטפח את המאמנים הישראלים ובכך יתרום לשיפור איכות הספורט הישראלי.

תמר זנדברג: תודה רבה לחברת הכנסת יעל רון בן משה ולחבר הכנסת מיקי זהר.

תמר זנדברג: הממשלה מבקשת לתמוך בהצעת החוק.

מיקי לוי: תודה רבה לשרה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו מתנגד, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, כשאני נמצא כאן במליאה ואני רואה הצעת חוק שמדברת על נושא הספורט אני מבין כמה חשיבות יש לספורט.

אוריאל בוסו: ואז אני מזדעק על נקודה נוספת שהתעוררתי אליה, ואני חושב שאתה, כיושב-ראש בית הנבחרים, מסתכל מהצד, וצריך להיחשף לסיפור.

אוריאל בוסו: יש נער בן 16.5 שנעדר במשך 80 יום.

אוריאל בוסו: 80 יום נעדר.

אוריאל בוסו: אימא שלו – אימא לעשרה ילדים – עוזבת כל יום את הילדים שלה, והיא ובעלה, ומחפשים ומחפשים.

אוריאל בוסו: 80 יום הנער נעדר.

מיכאל מלכיאלי: - - - לא קיימת.

אוריאל בוסו: הנער הזה הוא חרדי מקריית ספר.

אוריאל בוסו: לפני שבוע ראיתי שכל המדינה עמדה מאחורי החיפושים אחרי ספיר נחום שנעדרה.

מיכאל מלכיאלי: - - -

אוריאל בוסו: המפכ"ל הגיע, הקימו חפ"קים, מאות אנשי מג"ב ואנשי יס"מ, וכך צריך להיות על כל אדם ואדם.

אוריאל בוסו: אבל למה על הנער מוישי קליינרמן, שנעדר 80 יום ואין שום קצה חוט אם הוא חי או מת – בצפון, בדרום – אף אחד לא מזדעק?

אוריאל בוסו: לא שמענו את המפכ"ל מדבר על זה, לא את הסמפכ"ל או מפקדי מחוזות.

אוריאל בוסו: האימא בכל יום עוזבת עשרה ילדים עם בייביסיטר ומחפשת בעצמה, כמו סיכה בערמת שחת.

אוריאל בוסו: למה אנחנו נראים ככה?

אוריאל בוסו: האם בגלל שדמו הוא אחר כי הוא חרדי?

אוריאל בוסו: כי זה פחות צבעוני?

אוריאל בוסו: כי לא מדובר במגזר כזה או אחר?

אוריאל בוסו: אנחנו מבקשים לזעוק כאן מעל דוכן הכנסת: חבר'ה, תתעוררו.

אוריאל בוסו: יש כאן אימא שזועקת בבכי, ואבא, ללא שום סיבה למה הילד הזה נעדר ומשטרת ישראל לא על הרגליים.

אוריאל בוסו: לא שמענו מסיבת עיתונאים אחת של מפכ"ל המשטרה, של מפקדי המחוזות, שאמרו: רבותיי, העברנו את זה לימ"ר להקים צוות חקירה מיוחד בנושא הזה.

אוריאל בוסו: זה פשוט פחד לראות מהצד ולשמוע את האימא בוכה.

אוריאל בוסו: זה חסר תקדים.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני אעיר ואומר – א.

מיקי לוי: שהתבקשה חברת הכנסת בן ארי, יושבת-ראש הוועדה לביטחון פנים עם חבר הכנסת מרגי - - -

אוריאל בוסו: הגישו הצעה לסדר-היום שבעה אנשים, וזה לא אושר.

מיקי לוי: אז אני אומר – בגלל שלא היה מקום ביקשנו בקשה מיוחדת, והיא התחייבה לקיים דיון עוד השבוע.

מיקי לוי: תבדקו את זה, אני מודה שלא בדקתי.

מיקי לוי: זו הייתה ההתחייבות של יושבת-ראש הוועדה עם חבר הכנסת מרגי.

מיקי לוי: רק צריך לבדוק אם זה נעשה.

מיקי לוי: היא הייתה אמורה להביא את כל גורמי המקצוע ממשטרת ישראל כדי לתת תשובות.

מיכאל מלכיאלי: היושב-ראש, שואל חבר הכנסת בוסו: למה הכנסת צריכה להתערב?

מיכאל מלכיאלי: למה המשטרה – במקום אחד המפכ"ל מקים חפ"ק; 80 יום אין - - -

מיקי לוי: הייתי שמח אם בידי היו כל התשובות.

מיקי לוי: מה שהיה בידי זה לחייב את הוועדה להתכנס.

מיקי לוי: אני אבדוק אם היא התכנסה.

מיכאל מלכיאלי: זה נותן הרגשה שיש אזרחים ששווים פחות.

אוריאל בוסו: אם אתה היית מפקד המחוז, אצלך זה לא היה קורה.

אוריאל בוסו: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים לשתי הצבעות בשתי הצעות החוק; הצעת חוק הספורט, פ/3923, של חברת הכנסת יעל רון בן משה.

מיקי לוי: אני מבקש – ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: בבקשה, הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 14, אין מתנגדים.

מיקי לוי: לפיכך הצעת החוק עברה ותועבר לוועדת החינוך, התרבות והספורט.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעה של חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, שהוצמדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 14, אין מתנגדים.

מיקי לוי: לפיכך גם הצעת החוק הזו, שהוצמדה להצעת החוק הקודמת, תועבר בצוותא לוועדת החינוך, התרבות והספורט.

מיקי לוי: בהצלחה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/2589/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים לסעיף 3 בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי, 2589 (תיקון – זכאות פדיון סכום החיסכון הצבור הכולל לחייל בודד), בתמיכת הממשלה, של חבר הכנסת אלכס קושניר.

מיקי לוי: בבקשה.

אלכס קושניר: במטרה או במשימה?

אלכס קושניר: טוב, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג את הצעת החוק הזו, שבעצם באה לתקן עוול.

אלכס קושניר: יש חסכונות שנצברים עבור הילדים, ועל פי החוק היום, אפשר למשוך את הפיקדון לפני גיל 21 ואחרי גיל 18 רק באישור ההורים.

אלכס קושניר: החוק התעלם לחלוטין מהעובדה שיש ילדים שאין להם עורף משפחתי, בעיקר כמובן כאלה שמתגייסים לצה"ל כחיילים בודדים.

אלכס קושניר: אלה הרבה מאוד אוכלוסיות – זה גם אוכלוסיית העולים, זה גם אוכלוסיית היוצאים מהחברה החרדית, שהקשר שלהם עם המשפחות מתנתק.

אלכס קושניר: החוק בא לעשות דבר מאוד מאוד פשוט: אם מדובר בילד או בילדה חסר או חסרת עורף משפחתי, אפשר יהיה למשוך את הכסף אחרי גיל 18 – זאת אומרת לא צריך לחכות לגיל 21.

אלכס קושניר: הכסף הזה, כמובן, יסייע לאותם ילדים וילדות להתפתח ולהתקיים, ולכן אני מבקש מכל חברי הכנסת מכל הבית לתמוך בחוק הזה.

אלכס קושניר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השרה זנדברג?

מיקי לוי: רגע, יכול להיות שאנחנו קוראים לך לשווא, מכיוון שהשר מאיר כהן אמור להיכנס בכל שנייה, אלא אם כן יש לך תשובה ביד.

מיקי לוי: או, הינה, השר כהן, בבקשה.

מיקי לוי: כן, כן.

מיקי לוי: הנושא הוא הצעת חוק הביטוח הלאומי.

מאיר כהן: אני מתנצל, אדוני, על האיחור.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, סעיף 74(ג) לחוק הביטוח הלאומי קובע כי כל ילד שיש לו תוכנית חיסכון ארוך טווח, זכאי למשוך את סכום החיסכון הצבור הכולל בהגיעו לגיל 18, ובלבד שאחד מהוריו אישר בחתימתו את עצם המשיכה.

מאיר כהן: הגעת לגיל 18?

מאיר כהן: אתה עדיין צריך שההורים יחתמו כדי שאתה תמשוך את הכסף.

מאיר כהן: הצעת החוק הטובה הזאת מבקשת לתקן את חוק הביטוח הלאומי כך שייקבע כי חייל בודד, כהגדרתו בפקודות הצבא או בכללים שקבע מינהל הרשות לשירות אזרחי, יהיה רשאי למשוך את סכום החיסכון הצבור הכולל ללא אישור הוריו.

מאיר כהן: עמדת המוסד לביטוח לאומי ועמדת משרד הרווחה תומכות בהצעה הזאת, ואני מבקש מחבריי לתמוך בהצעה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו מתנגד.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: << קריאה >> קריאה: << קריאה>> תבדוק אם יש שמית, אם הגישו.

מיקי לוי: אם לא - - -

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, אתה יודע שבכל מה שקשור לחיזוק ולפיקדונות, גם של החיילים המשוחררים – חבר הכנסת קושניר, ללא ספק אנחנו נהיה בעד.

אוריאל בוסו: אני חושב שזה דבר חשוב.

אוריאל בוסו: לא יודע אם אנחנו נהיה בעד או לא, אבל אלו דברים חשובים.

אוריאל בוסו: אבל לצד זה אני שומע היום שראש הממשלה בנט החליט לדחות את הריסת ביתו של המחבל מדיזינגוף עד לאחר ביקורו של נשיא ארצות הברית בארץ.

אוריאל בוסו: עכשיו, אני שואל אתכם: אותן משפחות שנפגעו מאותו טרור – האם המחבל הזה התחשב בביקור של ביידן או לא?

אוריאל בוסו: הוא מתחשב בלוחות הזמנים שלנו?

אוריאל בוסו: אנחנו יכולים להתחשב בלוחות הזמנים של נשיא ארצות הברית, אם הוא אמור להגיע לפה או לא אמור להגיע לפה?

אוריאל בוסו: מה יגידו אותן משפחות, איזה הרגשה?

אוריאל בוסו: הבנתי שכבר בצה"ל הייתה תוכנית מוכנה, הכוחות כבר היו מוכנים ליציאה, ובדקה האחרונה ביקש ראש הממשלה לבדוק את הנושא מחדש.

אוריאל בוסו: תגובת דובר צה"ל: אנחנו פועלים לפי מדיניות הממשלה.

אוריאל בוסו: בושה וחרפה שזאת ההסתכלות שלנו.

אוריאל בוסו: גם נשיא ארצות הברית יכיר ויעריך בכך שאדם שמחבל ורוצה לפגוע בעצמאות של מדינת ישראל – ביתו ייהרס.

אוריאל בוסו: זה המינימום כהתרעה למשפחה.

אוריאל בוסו: מה אנחנו משדרים להם?

אוריאל בוסו: חולשה.

אוריאל בוסו: שלא יהיו חלילה מתחים עם השותפים הקואליציוניים, שלא יהיו מתחים עם הג'יהאד, כי אם יהרסו שלו בג'נין, זה יכול לפתוח חזית חדשה.

אוריאל בוסו: זה בושה וחרפה, זה מראה חולשה גם כלפי ארצות הברית, גם כלפי המחבלים וכלפי המפגע הבא.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת בוסו.

מיקי לוי: אני בכל זאת שואל אם אנחנו מחויבים בשמית או באלקטרונית.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, לא נראה שיש צורך בשמית.

אוריאל בוסו: לא.

מירב בן ארי: לא צריך.

מיקי לוי: אין שמית.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: חברים, הצבעה.

מיקי לוי: נא להתיישב, חברי הכנסת, כל אחד במקומו.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: אתה לא הצבעת.

מיקי לוי: בעד?

מיקי לוי: אני אוסיף.

מיקי לוי: לפרוטוקול, השר שטרן, 21 בעד, אין מתנגדים.

מיקי לוי: החוק עברה ותועבר לוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/3165/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום לסעיף 4, פ/3165, הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – מחיקה ממאגרי מידע), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן וקבוצת חברי כנסת, בתמיכת הממשלה, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מיכל שיר?

בועז טופורובסקי: אפשר לעבור להצעה הבאה, אדוני היושב-ראש?

בועז טופורובסקי: כבר אמרו.

בועז טופורובסקי: כבר אמרו.

מיקי לוי: בסדר.

מיקי לוי: מישהו יכול לעלות ולהקריא.

קרן ברק: אין דבר כזה.

קרן ברק: אין דבר כזה.

מיקי לוי: הינה, היא הגיעה, אז לא צריך.

מיקי לוי: בבקשה.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, אני מבקשת הצבעה במועד אחר.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מיכל שיר עלתה וביקשה הצבעה במועד אחר.

מיקי לוי: זה על דעת הממשלה?

מיקי לוי: אני מבקש – רגע, אין פה שר.

מיקי לוי: השר מאיר כהן, הצבעה במועד אחר – רק תגיד לי שזה על דעת הממשלה.

מאיר כהן: - - -

מיקי לוי: על דעת הממשלה.

מיקי לוי: הוא אישר את זה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: לא, בסדר.

מיקי לוי: הצבעה במועד אחר.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להמשך סדר-היום.

מיקי לוי: פ/3644, הצעת - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: לסעיף 6?

מיקי לוי: אם כך, הודיעה הממשלה כי היא מורידה את הצעת חוק - - -

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, שנייה, רגע.

בועז טופורובסקי: בגלל שזה התקדם מהר, הרבה מאוד ח"כים עוד לא הגיעו.

בועז טופורובסקי: בדרך כלל ב-12:00 רק מתחילות ההצעות.

בועז טופורובסקי: הם עוד לא הגיעו.

בועז טופורובסקי: אנחנו מנסים לזרז את כולם.

בועז טופורובסקי: זה מתקדם מהר מבדרך כלל.

בועז טופורובסקי: אולי אפשר לעבור לחוק שיש מישהו - - -

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש - - -

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: עשר דקות הפסקה, בבקשה.

מיקי לוי: נחדש את המליאה ב-12:05.

בשעה 11: << הצח >> הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים (תיקון – סעיף העונשין), התשפ"ב–2022 << הצח >> [הצעת חוק פ/3906/24; נספחות.

בשעה 11: ]

מיקי לוי: אני מחדש את הישיבה.

מיקי לוי: אנחנו במס' פ/3906, הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים (תיקון – סעיף העונשין), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת קריב, שקיבלה פטור מחובת ההנחה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קריב.

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת הנכבדים, לפני שאגש להצעת החוק שאבקש את תמיכתה של הכנסת בה, הצעת חוק המידע הפלילי ותקנות השבים, התשע"ט–2019, אבקש להתייחס לשני דברים בקצרה.

גלעד קריב: ראשית, אני בטוח שכל חברי וחברות הבית יצטרפו להביע את הזעזוע מהמקרה הקשה של תקיפת הרופאה מקופת חולים כללית אתמול בבאר יעקב.

גלעד קריב: שוחחתי אתמול בערב עם יושב-ראש ההסתדרות הרפואית פרופ' חגי ציון והבוקר עם מנכ"לית קופת חולים כללית, רות רלבג, הבעתי את הזעזוע מן המקרה, אבל חשוב מכך – את המחויבות, שאני מאמין שהיא של הבית כולו, לבחון את הצעדים הנדרשים על מנת לחזק את ההגנה על עובדי ועובדות הציבור בכלל ועל אנשי סגל רפואי בפרט.

גלעד קריב: הדבר השני שאבקש להקדים אותו לדבריי הוא התחושה הקשה לנוכח התחדשות גל האלימות הרצחני.

גלעד קריב: למעלה מעשרה אזרחים ישראלים קיפחו את חייהם כתוצאה ממעשי אלימות רצחנית, מעשי פשיעה קשים, רובם ביישובים הערביים.

גלעד קריב: הדבר חייב להביא את כולנו להמשך המאמץ הממשלתי ולהמשך הגיבוי שהכנסת נותנת למאמץ הממשלתי לבלימת גל האלימות הרצחני.

גלעד קריב: חבריי וחברותיי, חוק המידע הפלילי ותקנת השבים שחוקק בשנת 2019 נועד להחליף את חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים משנת 1981.

גלעד קריב: תכלית החוק החדש הייתה להגדיר את נקודת האיזון הראויה בין הצורך לקיים מאגר מידע פלילי ולשקול מידע כאמור לבין העיקרון החשוב של תקנת השבים – הצורך לאפשר לאנשים בעלי רישומים פליליים, ובהם אף כאלה שלא הורשעו מעולם, לשוב למוטב ולהשתלב מחדש בחברה בלי שכתם הרישום הפלילי ילווה אותם כל חייהם.

גלעד קריב: סעיף 38 לחוק קובע את האיסור הנורמטיבי לשקול מידע פלילי על ידי מי שאינו זכאי לקבלו, וכן איסור שקילת מידע נוסף הנוגע למידע הפלילי שנודע בדרכים אחרות, כגון מפסקי דין או מהתקשורת.

גלעד קריב: על הפרת סעיף 38 לחוק חל איסור פלילי המעוגן בסעיף 42 לחוק, אשר קובע עונש מאסר של שנה למי שמביא בחשבון מידע פלילי, לרבות מידע נוסף, בניגוד להוראות סעיף 38.

גלעד קריב: המחוקק היה מודע לכך שמידע פלילי בעידן האינטרנט אינו מצוי רק במאגר המידע הפלילי המנוהל על ידי משטרת ישראל, וביקש להבטיח שעקרון תקנת השבים יחול גם במקרה שבו העבר הפלילי נודע ממקורות אחרים.

גלעד קריב: במסגרת הדיונים שהתקיימו בחודשים האחרונים בוועדת החוקה על דחיית מועד כניסת החוק לתוקף, התעוררה שאלה אם הסיפא, של סעיף 38, האוסרת שקילת מידע נוסף, ובגינה מוטל איסור פלילי, אינה רחבה מדי.

גלעד קריב: נוכח הקושי בקביעת עבירה הנעשית במחשבותיו של אדם ביחס לשקילת מידע נוסף והקושי באכיפתה, וכן נוכח היקפו הרחב של האיסור, הנפרס על מגוון ידיעות וסוגי מידע, מוצע לתקן את סעיף 42 לחוק באופן שיבטל את העבירה הפלילית של שקילת מידע נוסף באופן שיותיר את האיסור הזה כאיסור נורמטיבי בלבד.

גלעד קריב: הצעת התיקון הולמת את המגמה לצמצם את האחריות הפלילית בעבירות הקשורות לשיקול דעתו של האדם ולהלך מחשבותיו.

גלעד קריב: המחשבה שתוטל אחריות פלילית בגין הלך מחשבה, בגין שיקול דעת של אדם, כתוצאה ממידע שגלוי לעיני כול באינטרנט ובמקורות מידע אחרים, אינה מתאימה לימינו.

גלעד קריב: נוכח היקפו הרחב כאמור של האיסור, מוצע להחריג את האיסור על שקילת מידע נוסף הנוגע למידע פלילי כך שלא יחול במצבים הבאים: מקרים של מעסיקים קטנים מתחת לשישה עובדים כאשר התפקיד המיועד כרוך בעבודה עם קטינים או חסרי ישע וכאשר התפקיד כרוך באופן מיוחד ביחסי אמון ונאמנות אישיים.

גלעד קריב: גם במסגרת חריגים אלו מוצע לקבוע כי שקילת עברו הפלילי של המועמד לתפקיד יהיה מותר רק כאשר מדובר בעבירה חמורה הקשורה באופן ישיר לתפקיד ולאופן ביצועו, שלא חלף זמן רב מביצוע העבירה, ושהעבירה לא נעשתה כאשר המועמד היה קטין.

גלעד קריב: חריגים אלו, כמו גם הסייגים להחלתם, נועדו למצוא את האיזון העדין בין שתי התכליות המרכזיות של חוק המידע הפלילי: מחד גיסא לעודד את שיקומו של בעל הרישום הפלילי והשתלבותו המלאה בחברה ובשוק העבודה כך שחטאו לא ייזכר לו כל ימיו ויתאפשר לו לפתוח דף חדש בחייו; מאידך גיסא לשמור על זכות הקניין של בעל העסק ולאפשר לו לשקול את מלוא השיקולים הרלוונטיים טרם יעסיק עובד.

גלעד קריב: בנוסף, מוצע להבהיר כי אין לדרוש את המידע הנוסף בדרך של תצהיר, הצהרה או שאלון בכתב, גם לא במצבים שמוצע להחריג.

גלעד קריב: בנוסף ולסיום, מוצע לקבוע במפורש בסעיף קטן (ב) של סעיף 38 לחוק, כי האיסורים האמורים בסעיפים קטנים (א) ו-(א1) לא יחולו גם על מצבים שלא הייתה כוונה לאסור אותם מלכתחילה בחוק – שימוש בחומרי חקירה או במידע מודיעיני שיועברו כדין, וכן על העבירה שנעברה במסגרת העסקה אצל מקבל ההחלטה, וזאת נוסף למצב המעוגן כיום בחוק, הנוגע לשקילת המידע לשם ההגנה על אדם שהמידע עליו או על בן משפחתו, על קטין או על חסר ישע לשם אבחון של מי מהם או לשם הטיפול בהם.

גלעד קריב: אבקש, אדוני היושב-ראש, שתשובה תימסר במועד אחר, תשובה והצבעה במועד אחר.

גלעד קריב: תודה.

מיקי לוי: תשובה והצבעה במועד אחר, באישור הממשלה.

מיקי לוי: הערה נוספת: חברת הכנסת סילמן הודיעה כי היא הצביעה על סעיף 3 בסדר-היום, הצעת חוק הביטוח הלאומי, היא הצביעה בעד, והצבעתה לא נקלטה.

מיקי לוי: אני מודיע את זה לפרוטוקול.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/3522/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים לסעיף 7 בסדר-היום, מס' 3522, הצעת חוק העונשין (תיקון – פשיעה לאומנית כפשע שנאה), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת יואב גלנט.

מיקי לוי: בבקשה.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת - - -

מיקי לוי: שנייה, בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש שקט במליאה, בפרט בתאי הסיעות.

מיקי לוי: בבקשה, שקט.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להביא בפניכם היום הצעה שבאה ומכלילה בתוך הגדרת פשע שנאה לא רק את נושא הדת, לא רק את נושא העדה, לא רק את נושא הנטייה המינית ולא רק את נושא היותו של אדם עובד זר אלא גם את נושא הלאום.

יואב גלנט: אני אסביר מדוע הדבר הזה חשוב.

יואב גלנט: כאשר אנחנו מסתכלים על כל הסעיפים שמניתי קודם לכן, בדרך כלל הכוונה היא להגן על המיעוט.

יואב גלנט: במדינת ישראל מתקיים מצב חריג ביותר, והמצב הוא: המיעוט תוקף את הרוב על רקע לאומני.

יואב גלנט: ואני רוצה להסביר ולפרט, אבל תחילה אני מבקש לסקור בפניכם את סדרת האיומים שאנחנו נמצאים בפניהם כמדינה דמוקרטית שוחרת שלום אבל נמצאת בסביבה עוינת.

יואב גלנט: בעת הזאת ניתן להבחין בשלושה סוגים של איומים, שלצערי ילוו אותנו עוד שנים ארוכות.

יואב גלנט: הנושא הראשון: חתירתה של איראן לנשק גרעיני, דבר שמהווה בסיס לאיום אסטרטגי על מדינת ישראל.

יואב גלנט: אני מזכיר שהאיראנים קרובים כפסע להשגת כמות מתאימה לפצצה גרעינית של חומר בקיע, והם עמלים בעת הזאת גם על אמצעי הנשיאה, טילים, וגם על מערכת ההפעלה של הנשק הגרעיני, ולצערנו, מתקדמים בנושא הזה.

יואב גלנט: זהו הנושא הראשון.

יואב גלנט: אבל הסופה השיעית שנושבת ממזרח איננה שייכת רק לגרעין.

יואב גלנט: למעשה, מתקיים כאן עידוד ותמיכה של כל המדינות שנמצאות סביבנו, ובעיקר גורמי הטרור שנמצאים סמוך אלינו, ובראשם חיזבאללה, חמאס וג'יהאד אסלאמי, בתמרוץ איראני, על מנת לייצר עימות.

יואב גלנט: שוו בנפשותיכם מה יכול לקרות כאשר בידי חיזבאללה נמצאים 100,000 טילים, וזה מספר ממעיט.

יואב גלנט: לצערנו, גם אם ייעשו מאמצים מרביים בדרכים שונות מבעוד מועד ולאחר מעשה, אני מניח שההנחה שאומרת בצורה פשוטה שרק 10% מהטילים האלה ייפלו בשטח בנוי היא איננה הנחה מקילה, ולכן אנחנו צפויים לאיום גדול.

יואב גלנט: אבל יש גם איום שלישי, ולאיום הזה אנחנו, לצערי הרב, לא נערכים כראוי, וזהו איום הטרור, איום חמור ביותר בין הירדן לבין הים, בין מטולה לבין אילת.

יואב גלנט: ולמה הכוונה?

יואב גלנט: אני רוצה לציין את מה שקורה בשגרה, ודרך זה להעביר את דברים אל מציאות החירום.

יואב גלנט: לפני זמן לא ארוך ביקרתי באחת מחוות הבודדים במרחב מצפה רמון, ופגשתי שם את הכורם ערן רז.

יואב גלנט: ולאחרונה ראיתי שהמשק הנפלא שהוא בנה עם מטע הכרמים, עם היקב הקטן שבו מכינים יין – לאחרונה ראיתי אותו מדבר באחד מערוצי התקשורת ואומר כך: התעוררתי לעוד בוקר שבו שברו את הכול, רמסו את הכול, שפכו את מיכל הדשן על הרצפה, גנבו את המכל.

יואב גלנט: הדשן הזה משמש אותי לחקלאות.

יואב גלנט: הדשן הזה מאפשר לי לקיים את הכרם שאני עמל עליו.

יואב גלנט: וזו לא הפעם הראשונה ולא הפעם השנייה שבה אני נאבק בדברים.

יואב גלנט: חותכים את צינורות ההשקיה, רומסים את הגדרות ואת הכרמים, כורתים את שתילי הכרם, ולאחרונה גם גונבים את מיכל הדשן.

יואב גלנט: המילים האלה הן מילותיהם של עשרות אלפי אנשים במדינת ישראל – חקלאים, כורמים, מגדלי מטעים, מגדלי בקר.

יואב גלנט: והדוגמה הזאת של הפשיעה החקלאית היא סגמנט אחד בתוך הבעיה החמורה של פשיעה שמתחילה כפשיעה פלילית והופכת לפשיעה לאומנית.

יואב גלנט: אני רוצה מניסיוני הקודם לציין שהתנגדותה של הממשלה, התנגדותן של הסיעות הערביות בתוך ממשלת ישראל, בתוך הרוב הקואליציוני – הרוב שהופך למיעוט גם בתוך האופוזיציה – היא מדאיגה ביותר.

יואב גלנט: אני הצעתי כאן הצעה פשוטה שאומרת בואו נקבע ענישת מינימום על החזקת נשק – שלוש שנים; על שימוש בנשק – חמש שנים; על סחר בנשק – שבע שנים.

יואב גלנט: מי התנגד?

יואב גלנט: ממשלת ישראל, שר המשפטים וכל הקואליציה והערבים באופוזיציה – המשותפת – אני מניח שהם רוצים להתנגד גם להצעה הזאת כי היא מפריעה לממשלת ישראל לקיים כנראה את השותפות עם רע"מ.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השרה זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: אני מתכבדת להשיב להצעת חוק העונשין (תיקון – פשיעה לאומנית כפשע שנאה), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת יואב גלנט, בשמו של שר המשפטים גדעון סער.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - - -

סמי אבו שחאדה: גברתי השרה, אפשר - - -

תמר זנדברג: שומעים?

מיקי לוי: כן, כן.

מיקי לוי: בבקשה להמשיך.

תמר זנדברג: לא, פשוט הוער לי שלא שומעים, אז אני מנסה לכוון.

תמר זנדברג: שומעים?

תמר זנדברג: בסדר?

מיקי לוי: כן.

תמר זנדברג: בהצעת החוק מוצע לתקן את סעיף 144ו(א) לחוק העונשין הקובע נסיבה מחמירה של כפל העונש ביחס לעבירות שנעברו ממניע של גזענות או עוינות כלפי הציבור מחמת השתייכות לקבוצות דת, מוצא עדתי, נטייה מינית או היותם עובדים זרים, בשני אופנים.

תמר זנדברג: ראשית, לקבוע כי הנסיבה המחמירה תחול גם על מי שבוחר את קורבן העבירה ממניע של גזענות.

תמר זנדברג: שנית, להוסיף לנסיבה המחמירה מניע של עוינות כלפי ציבור מחמת לאום.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש - - - אני באמת מנסה - - -

מיקי לוי: אתה צודק.

מיקי לוי: אני מבקש שוב פעם במליאה, בבקשה, שקט.

תמר זנדברג: חברי הכנסת, יש כאן חבר כנסת שמבקש להאזין לתשובה.

תמר זנדברג: כיוונתי את המיקרופון לזווית האופטימלית ועדיין הוא לא מצליח לשמוע בגלל הרעש.

תמר זנדברג: בבקשה.

מיקי לוי: להמשיך.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אז כאמור, הצעת החוק מציעה לקבוע נסיבה מחמירה של כפל עונש ביחס לעבירות שנעברו ממניע של גזענות או עוינות כלפי ציבור מחמת השתייכות לקבוצות דת, מוצא עדתי, נטייה מינית, או היותם עובדים זרים, בשני אופנים.

תמר זנדברג: ראשית, לקבוע כי הנסיבה המחמירה תחול גם על מי שבוחר את קורבן העבירה ממניע של גזענות.

תמר זנדברג: ושנית, להוסיף לנסיבה המחמירה מניע של עוינות כלפי ציבור מחמת לאום.

מיקי לוי: תמשיכי.

תמר זנדברג: בסדר, אני ממשיכה אבל עלה חבר כנסת, הציע הצעת חוק ואפילו אינו מעוניין להאזין לתשובה.

תמר זנדברג: נפלא הדבר בעיניי, אבל לשאר חברי הכנסת אני אומר שהחוק הקיים היום, חוק העונשין, הוא חוק כראוי למדינה דמוקרטית – למעשה לא היינו יכולים להעלות על דעתנו אופציה אחרת – הוא אכן מתייחס למניעים של גזענות, למניעים של השתייכות לאומית, דתית, אחרת, באופן שוויוני לכל בני ובנות כל הדתות, לבני ובנות כל הלאומים, לבני ובנות כל קבוצות ההתייחסות, שמוגנים מפני גזענות ואפליה.

תמר זנדברג: ועל כן, כבר היום, נסיבה מחמירה שקבועה בסעיף 144ו, שמבקשת לקיים נסיבה מחמירה בביצוע עבירה ממניע של גזענות על רקע השתייכותו למוצא לאומי או אתני מסוים, היותו ערבי או יהודי, קיימת בחוק והיא רלוונטית.

תמר זנדברג: הסיבה לכך היא, שסעיף 144א לחוק העונשין כולל כבר היום, תחת המונח גזענות, השתייכות למוצא לאומי אתני.

תמר זנדברג: ולכן ביצוע עבירה מתוך מניע של גזענות בשל השתייכות למוצא לאומי אתני נכללת כבר היום כנסיבה מחמירה.

תמר זנדברג: הוספת המונח "לאום" לסעיף 144ו עשויה להעלות חשש ליצירת הסדר שלילי ביחס לפרשנות המונח לאומי אתני – שקיים היום בסעיף 144א, בסעיף ההגדרות – ובכך לצמצם את עבירות ההסתה לגזענות.

תמר זנדברג: כך שלמעשה, חבר הכנסת גלנט, אם הצעתך תתקבל, ההגדרה לביצוע עבירה מתוך מניעה של גזענות עשויה דווקא להצטמצם ולא להתרחב, דווקא בעת שאנחנו עדים לעבירות שנוסף אליהן מניע גזעני, ואנחנו עדים לעלייה בשיח הגזעני במדינת ישראל.

תמר זנדברג: דווקא מול מציאות כזו אתה מבקש לצמצם את ההגדרה הזו, ובכך לפגוע במאבק החשוב בגזענות.

תמר זנדברג: בנוסף, הוספת הרכיב של בחירת קורבן עבירה לסעיף 144ו לחוק מעלה קשיים נוספים, שכן ביצוע עבירות כלפי קורבנות מתוך מניע של גזענות, היא כבר היום נסיבה מחמירה אשר מביאה להכפלת העונש.

תמר זנדברג: התוספת האמורה עשויה לסבך את הוכחת יסודות העבירה ולהשיג תוצאה הפוכה מזו שהמציע מבקש להשיג.

תמר זנדברג: אם כן, חברות וחברים, מתשובת משרד המשפטים עולה, שככל הנראה חבר הכנסת גלנט שרבט איזושהי הצעת חוק, מבלי לבדוק את הסעיפים הרלוונטיים בחוק העונשין; מבלי לבדוק את התועלת שלהם; מבלי לבדוק את הנסיבות, שבהן מוגשים כתבי אישום – ואולי אף העבירות האלה כבר היום מהוות נסיבות מחמירות.

תמר זנדברג: כנראה הוא ראה איזושהי מציאות של אוזלת יד או מציאות גזענית בפני עצמה וחשב שבאמצעות השרבוט הזה – כאילו אם נגיד פשיעה לאומנית, בכך בא לציון גואל.

תמר זנדברג: למעשה, מתשובת משרד המשפטים ומבחינה מדוקדקת, אני חייבת לומר שוועדת השרים לענייני חקיקה יושבת על המדוכה מדי שבוע, ומקבלת חוות דעת של משפטנים ממשרד המשפטים, שמסתכלים על הצעות החוק לא כהצהרות חוק, אלא באמת מסתכלים עליהן לעומקן, ובוחנים את סעיפי החוק.

תמר זנדברג: ואז הם מגלים, ששתי העבירות שמבוקש להוסיף כאן, אחת מהן כבר מתקיימת ולמעשה לא מומלץ לצמצם אותה כדי לא לייצר הסדר שלילי למקרים האחרים.

תמר זנדברג: והשנייה, היא מיותרת מכיוון שהיא רק תזיק, גם היא רק תצמצם את מצב העבירות האלה בדיוק.

תמר זנדברג: וזאת, כאמור, דווקא בשעה שהחברה הישראלית סובלת גם מפשיעה, גם מאלימות וגם מעבירה קשה מאוד של הסתה, גם בין היתר על רקע גזעני.

תמר זנדברג: לצערי הרב, הרבה פעמים משורות האופוזיציה – כאן, האופוזיציה שמצד ימין – זאת מציאות שבהחלט אנחנו מחויבים להיאבק בה.

תמר זנדברג: אנחנו מצפים – כפי שאכן קיים בלשון החוק, בחוק העונשין היום, אדוני היושב-ראש – החוק הוא שוויוני לכולם.

תמר זנדברג: החוק חל על יהודים וערבים, ועל פשיעה נגד יהודים ונגד ערבים באותה מידה.

תמר זנדברג: והינה, מסתבר שכאשר ניגשים להציע הצעת חוק ממניעים לא נכונים; ממניעים כנראה לא טהורים; ממניעים שכנראה נגועים בגזענות בפני עצמם, אז יוצאת האמת לאור, ואז רואים שבעצם לשון החוק כבר עודכנה בצורה מאוד נכונה על ידי המחוקק הישראלי לדורותיו, ואין צורך בשני התיקונים האלה.

תמר זנדברג: אז עומדת ועדת השרים קצת נבוכה, וקצת לא יודעת מה לעשות, ואז הרבה פעמים היא מחליטה להתנגד להצעת החוק.

תמר זנדברג: הרבה פעמים, כמו במקרה הזה, היא מחליטה לדחות את הצעת החוק, כדי לראות אם אולי בכל זאת אפשר לבוא בדברים עם המציע, אולי טעות בידו, אולי הוא הגיע להצעת החוק הזאת באיזה דרך עקלקלה ולא נכונה.

תמר זנדברג: זה מה שנעשה במקרה הזה.

תמר זנדברג: אבל ועדת השרים גם אומרת שככל שהמציע יעמוד על רצונו להעלות את ההצעה להצבעה, ועדת השרים, בשם הממשלה, תבקש מהכנסת להתנגד להצעת החוק וכך נעשה.

תמר זנדברג: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת, כל אחד יתפוס את מקומו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית, הצעת חוק העונשין, נא לשבת, בבקשה, הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 46

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 46, נגד – 58, לפיכך הצעת חוק העונשין לא עברה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/3267/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים לסעיף הבא, סעיף 8: הצעת חוק הנחה לנכים בתחבורה ציבורית, התשפ"ב–2002, של חבר הכנסת איתמר בן גביר וקבוצת חברי הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת בן גביר.

מיקי לוי: משיב השר חמד עמאר.

איתמר בן גביר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה, כבוד השרים, כנסת נכבדה.

מיקי לוי: אפשר בבקשה לבקש שקט?

מיקי לוי: אני מבקש, שגם מי שרוצה לדבר, ידבר בשקט.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

איתמר בן גביר: דליה היא אלמנה מחיפה, עם ארבעה ילדים נכים.

איתמר בן גביר: יש לה ילדה אחת בתרדמת, עיוורת ובלי מוח – אי-אפשר ככה, מי שלא רוצה לשמוע, שייצא.

מיקי לוי: אני אעיר.

מיקי לוי: חברי הכנסת, כל מי שרוצה לדבר, בבקשה, יזדמן יחד עם שותפו לקפה בפרסה, ישתה קפה ורק יחזור להצבעה.

איתמר בן גביר: חברים, אני מדבר גם על ילדים נכים, כדאי לשמוע – ומי שבאמת לא יכול, הכול בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתמר בן גביר: צודקת.

איתמר בן גביר: צודקת, חברת הכנסת אורלי אבקסיס לוי.

איתמר בן גביר: דליה היא אלמנה עם ארבעה ילדים נכים.

איתמר בן גביר: אחת מהילדות שלה, יש לה תרדמת.

איתמר בן גביר: היא עיוורת, ובלי מוח.

איתמר בן גביר: ילדה משותקת.

איתמר בן גביר: יש לה ילד שעבר ניתוח מוח, שני מסוגו בעולם, שבו הוציאו לו את הגידול.

איתמר בן גביר: פתחו לו את הראש, והוא איבד את השמיעה וסובל מהמון בעיות.

איתמר בן גביר: יש לה גם שתי תאומות, שלאחת מהן התפרצה מחלת נפש ועכשיו היא מאושפזת במחלקה הפסיכיאטרית.

איתמר בן גביר: הילדה הזאת כמעט לא מגיעה הביתה.

איתמר בן גביר: וכשדליה, האימא, שואלת אותה: למה את לא מגיעה בשבת הביתה?

איתמר בן גביר: היא אומרת: אימא, אני מצטערת, אבל בבית צפוף; בבית אין אוכל; בבית קר; בבית חם; אין מזגן; כאן יש לי ארוחה חמה; כאן יש לי פינה חמה; כאן יש לי לאן לחזור.

איתמר בן גביר: חבריי חברי הכנסת, הדברים הללו משקפים לא מעט מוגבלים ונכים, וכמובן את המשפחות שלהם, שסובלות ומתמודדות עם מציאות מאוד מאוד מאוד לא פשוטה, מציאות של עוני, מציאות של קור, מציאות של חום, מציאות של חסך, אפילו באוכל, אפילו בארוחות.

איתמר בן גביר: החוק הזה שעולה כאן על שולחן הכנסת הוא צעד קטן ברווחה של הנכים, והוא המעט שבמעט שניתן לעשות.

איתמר בן גביר: נמצאת כאן שרת התחבורה, שבדרך כלל מדברת בטלפון כשאנחנו מדברים.

איתמר בן גביר: טוב, האמת היא שגם כשהיה כאן עימות, שרת התחבורה רק דיברה בטלפון.

איתמר בן גביר: אבל גברתי השרה, אולי כדאי לחשוב, אולי כדאי לשמוע את זה, את העניין הזה של הנכים, ההנגשה בקווים הבין-עירוניים, כדי להבטיח לנכים את השימוש בתחבורה הציבורית.

איתמר בן גביר: יש בינינו מחלוקת בהרבה מאוד דברים, אבל בנושא הזה, נדמה לי שגברתי השרה תסכים, וגם בנושא ההצעה הזאת, שבאה להקל על הנכים, שבאה להקל על אנשים שקשה להם.

איתמר בן גביר: אוכלוסיית הנכים מונה בישראל 1.5 מיליון אנשים, שמתוכם 75% עם מוגבלות חמורה, עם מוגבלות שמונעת מהם תפקוד יום-יומי, מוגבלות שמקשה עליהם, ומוגבלות, שעם כל הכבוד לביטוח הלאומי ולמה שניתן, אי-אפשר לגמור עם הכספים האלה את החודש.

איתמר בן גביר: הנכים הללו שמשתמשים בתחבורה הציבורית הם אוכלוסייה שאנחנו יכולים לבוא לקראתה בצעד קטן.

איתמר בן גביר: ועל כן, הצעת החוק שהגשתי – הצעה שבעצם אומרת שהמצב הקיים ישתנה, שבמצב שבו מהנחה של 33%, ההנחה תהיה 50% – היא צעד מאוד מאוד קטן, מאוד קטן, אבל זה צעד שיכול להקל על האוכלוסייה הזאת רבות.

איתמר בן גביר: אני רוצה להגיד תודה רבה לעוזרים שלי – לרוני צוריה, לאלון אוריאל, לנילי קדוש – שעזרו בניסוח של הצעת החוק הזאת; לחנמאל דורפמן היועץ המשפטי; להדר טגנסקי, בחור מעולה ונפלא שבאמת בא עם ההצעה הזאת, ויחד עבדנו ובדקנו.

איתמר בן גביר: חבריי חברי הכנסת, אפשר להקל, אפשר להקל על הנכים.

איתמר בן גביר: ועוד מילה אחת: הממשלה הזאת מקילה בכל מיני כיוונים, ויותר ממקילה – גם מחלקת לא מעט כסף.

איתמר בן גביר: 53 מיליארד שקלים נתתם לתנועה האסלאמית.

איתמר בן גביר: חבר הכנסת קארה, 53 מיליארד שקלים לתנועה האסלאמית.

איתמר בן גביר: אין שום סיבה בעולם, אין שום סיבה בעולם - -

אביר קארה: - - - 1.6 מיליארד.

איתמר בן גביר: אין שום סיבה בעולם שלא ניתן לנכים.

איתמר בן גביר: אין שום סיבה בעולם שלא ניתן לנכים.

אביר קארה: - - - שנה שלמה - - - איתמר, 1.6 מיליארד כל שנה - - -

איתמר בן גביר: אביר, אביר, אביר, הנתונים ידועים, הנתונים ידועים לכולם.

אביר קארה: אבל תגיד את המספר - - -

איתמר בן גביר: הנתונים ידועים לכולם.

איתמר בן גביר: אבל אתה יודע מה?

איתמר בן גביר: אני הולך איתך.

אביר קארה: הנתון הוא 1.6 מיליארד.

איתמר בן גביר: אני הולך איתך.

איתמר בן גביר: הנתונים ידועים, מוכרים.

איתמר בן גביר: אני הולך איתך.

איתמר בן גביר: 1.6 מיליארד?

איתמר בן גביר: אדרבה.

אביר קארה: זה המספר.

איתמר בן גביר: אדרבה.

איתמר בן גביר: אדרבה.

איתמר בן גביר: תיתן את זה לנכים.

איתמר בן גביר: תן את זה לחיילי המילואים.

איתמר בן גביר: אתמול הייתי בדיון בוועדת החוץ והביטחון.

איתמר בן גביר: לכולם נותנים – לתנועה האסלאמית נותנים.

איתמר בן גביר: לכל מיני רשויות נותנים.

איתמר בן גביר: במיוחד - - -

משה ארבל: בן גביר, יוסי שיין אמר לך משהו?

איתמר בן גביר: כן, כן.

משה ארבל: מה הוא אמר לך?

איתמר בן גביר: אני צריך לחזור לרטווט את יוסי שיין?

איתמר בן גביר: ברגע שאני אומר את השם שלו, אני עושה לו כאן ריטווט.

איתמר בן גביר: רוב האנשים לא יודעים מי זה יוסי שיין.

איתמר בן גביר: אז אתה רוצה שאני אזכיר את השם שלו?

איתמר בן גביר: אבל את אביר קארה כן יודעים.

איתמר בן גביר: אתה יודע למה?

איתמר בן גביר: כי אביר קרא בא ואמר: יש לי בשורה; יש לי בשורה חדשה בבחירות.

איתמר בן גביר: אביר, אתמול היינו בדיון – אתה יודע, זה היה פשוט כל כך מרתיח.

איתמר בן גביר: לכולם חילקו.

איתמר בן גביר: למי לא נשאר?

איתמר בן גביר: לחיילי המילואים.

איתמר בן גביר: לחיילים שלנו.

איתמר בן גביר: ואחרי זה אתה בדיון בוועדה לביטחון פנים – לשוטרים שלנו גם לא נשאר.

איתמר בן גביר: בואו נקל.

איתמר בן גביר: בואו נלך לקראת אוכלוסיות מוחלשות.

איתמר בן גביר: וכאן, בנושא הזה, חבריי, לא צריך להיות כאן לא ימין ולא שמאל, לא דתיים ולא חילוניים.

איתמר בן גביר: כולנו, כולנו צריכים לתמוך בהצעה הזאת.

איתמר בן גביר: חבריי, תסתכלו על דליה בעיניים.

איתמר בן גביר: תסתכלו על דליה, על הילדים שלה.

איתמר בן גביר: תסתכלו על דליה ועל המציאות והמצוקה שבהן היא חיה.

איתמר בן גביר: תסתכלו על דליה שלא יכולה לגמור את החודש.

איתמר בן גביר: תסתכלו על דליה, שהמעט שבמעט שהיא מקבלת מביטוח לאומי לא מאפשר לה להכין לילדים שלה ארוחה בשרית כל יום, שלא לדבר על כל מיני מותרות.

איתמר בן גביר: לפחות בנושא הזה של תחבורה ציבורית, בואו לקראת הציבור.

איתמר בן גביר: אתם הבטחתם לפני הבחירות שיש לכם בשורה.

איתמר בן גביר: אתם הבטחתם לפני הבחירות שאתם תבואו לקראת המוחלשים.

איתמר בן גביר: אתם הבטחתם לפני הבחירות שזה יהיה כאן אחרת.

איתמר בן גביר: בפועל, אם אתם היום תצביעו נגד ההצעה שלי, אתם לא פוגעים באיתמר בן גביר.

איתמר בן גביר: אתם פוגעים באוכלוסייה של 1.5 מיליון, 1.5 מיליון אנשים, שמישירים אליכם עיניים ואומרים לכם: עדיין לא עיכלתם ולא פעלתם ולא עשיתם את כל מה שאתם צריכים לעשות, אבל לפחות בצעד הקטן הזה תבואו לקראת.

איתמר בן גביר: ואנחנו נסתכל עליכם היום בעיניים ונראה איך אתם מצביעים אחד-אחד.

איתמר בן גביר: יש כאן חברי כנסת שעשו כאן קריירה בקואליציה, שמציגים את עצמם כך שהם חברי כנסת חברתיים, שהם חברי כנסת שדואגים למוחלשים, שהם חברי כנסת שבאים לקראת השכבות החלשות, שהם חברי כנסת שהנכים עומדים בראש מעייניהם.

איתמר בן גביר: אז בבקשה, תתכבדו, חברי הכנסת, לבוא ולהצביע בעד הצעה שהיא כל כך הוגנת, כל כך נכונה, כל כך פשוטה, כל כך לא מסובכת.

איתמר בן גביר: נראה אתכם מצביעים בעד ההצעה הזאת.

איתמר בן גביר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השרה מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, הזקן הוא - - -

מיקי לוי: ככה זה.

מיקי לוי: נקווה לטוב.

מרב מיכאלי: מה?

מיקי לוי: נקווה לטוב.

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: כן.

מרב מיכאלי: ובכן, אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברות הכנסת, אכן הממשלה הזאת הבטיחה, ואני שמחה לבשר שהממשלה הזאת מקיימת.

מרב מיכאלי: וההצעה הזאת, שהיא אכן הצעה הגיונית והצעה ראויה והצעה טובה ונכונה, כבר מיושמת הלכה למעשה.

מרב מיכאלי: הנחה של 50% לכל, אגב, זכאיות וזכאי הביטוח הלאומי מכל הסוגים והמינים; מכל הסוגים, לא רק המוגבלויות ולא רק הנכויות ולא רק הקשיים, אלא כל זכאיות וזכאי הביטוח הלאומי לסוגיהם השונים יקבלו החל מ-1 באוגוסט 50% הנחה בתחבורה הציבורית לכל האורך והרוחב.

מרב מיכאלי: הבשורה הזאת נמצאת במהפכת "דרך שווה", הייתה לי הזכות ליזום אותה במשרד התחבורה יחד עם משרד האוצר.

אורלי לוי אבקסיס: גם הנכים ישלמו יותר - - -

מרב מיכאלי: שר האוצר ואני הודענו עליה.

מרב מיכאלי: היא כבר חתומה; היא יצאה כבר לדרך.

מרב מיכאלי: לשמחתי כבר כל המערכות מתאימות את עצמן; כל המערכות האלקטרוניות, כל מערכות התשלום; כל האפליקציות; כל הכרטיסים המיוחדים החדשים – במיוחד הכרטיסים החדשים המיוחדים לפריפריה, שיהפכו את הנסיעה בתחבורה הציבורית בפריפריה למשתלמת עוד יותר.

אורלי לוי אבקסיס: להעלות את המחיר מ-2.4 ל-5.5 לנסיעה בתוך העיר.

אורלי לוי אבקסיס: איזה ניגודי - - -

מרב מיכאלי: כולן כולן כולן כוללים 50% הנחה לכל זכאיות וזכאי הביטוח הלאומי; לכל האנשים עם המוגבלויות - -

אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין - - - בשקלים יותר.

אורלי לוי אבקסיס: זה הסיאוב של השמאל.

אורלי לוי אבקסיס: אישה רעה.

אורלי לוי אבקסיס: פשוט רעה.

בצלאל סמוטריץ': מה הבעיה - - -

מרב מיכאלי: - - כך שלצערי, הצעת החוק פשוט מתייתרת.

מרב מיכאלי: או יותר נכון, צריך להגיד: לשמחתי הצעת החוק מתייתרת, משום שהדבר כבר חתום.

מרב מיכאלי: זה לא בבחינת הבטחה; לא בבחינת התחייבות; זה לא רק כסף שכבר הבאנו ואנחנו מוציאות ומוציאים לפועל.

מרב מיכאלי: בהזדמנות הזאת, חשוב לי לעדכן אתכם שאנחנו משקיעות ומשקיעים 100 מיליון שקלים באוטובוסים בין-עירוניים נגישים.

מרב מיכאלי: זהו דבר שעדיין יש בו פער, לצערי.

מרב מיכאלי: עד סוף השנה יהיו 100 אוטובוסים בין-עירוניים נגישים, ועוד 6 מיליון שקלים שהביאה חברתי, חברת הכנסת פינטו, בהסכם הקואליציוני, שגם הם משמשים להנגשת האוטובוסים והתחבורה הציבורית לנכות ונכים.

מרב מיכאלי: אנחנו עושות מאמץ נוסף בשיפור השירות לכל מי שזקוקות וזקוקים לסיוע ברכבת.

מרב מיכאלי: אנחנו משוות את הגובה של המסילה עם הקרונות.

מרב מיכאלי: זה מאמץ שנעשה ברצף.

מרב מיכאלי: אנחנו מוסיפות ומוסיפים עזרים למי שמתקשות בשמיעה ולמי שמתקשים בראייה.

מרב מיכאלי: אני חייבת להגיד עוד דבר, וזה שמשרד התחבורה יצא בקרוב לעבודה על תוכנית אסטרטגית להנגשה מכל הסוגים של התחבורה הציבורית שלנו, על כל כליה השונים.

משה ארבל: שרת התחבורה, אני שולח לך - - - תפסיקי לבלבל - - -

מרב מיכאלי: בכל מקרה, כמו שאמרתי, הנחה של 50% לנכות, לנכים ולכל זכאיות וזכאי הביטוח הלאומי - -

מיכאל מלכיאלי: מה עם הפריפריה?

מיכאל מלכיאלי: מה עם נושא הפריפריה?

מיכאל מלכיאלי: מה עם תושבי דימונה, מה איתם?

מרב מיכאלי: - - נכנסת כבר לתוקף ב-1 באוגוסט.

מרב מיכאלי: ולכן, אדוני, הצעת החוק מתייתרת, והממשלה אינה תומכת בה.

מרב מיכאלי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: מה עם מיכאל ביטון - - - מה עם הפריפריה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מיכאלי, היא הזכירה את הפריפריה.

מיקי לוי: לא הקשבת.

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת - - -

איתמר בן גביר: - - -

מיקי לוי: אתה מבקש להגיב?

מיקי לוי: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: - - - פשוט אישה רעה.

אורלי לוי אבקסיס: אין, אישה רעה - - -

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיב.

איתמר בן גביר: קודם כול ולפני הכול, כי עכשיו אני רואה את הזקן של אדוני ובדיוק נזכר, תנחומינו, תנחומיי.

איתמר בן גביר: שלא תדעו עוד צער.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אמן.

איתמר בן גביר: השרה מיכאלי, קודם כול, אני חייב להגיד לך שכנראה נעלמו מעינייך הערות של חברתי, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שמוכיחה שדווקא הרפורמה שאתם מציעים רק תגרום להחמרת המצב, ולא איזשהו תיקון.

איתמר בן גביר: אבל אני חייב להגיד לך משהו, עזבי את זה שנייה, אני שומע בקולך שאתם מסכימים.

איתמר בן גביר: מה הבעיה?

איתמר בן גביר: מה הבעיה להעביר את זה עכשיו?

איתמר בן גביר: בסופו של דבר, הרי מה המחלוקת בינינו, על חודשיים?

איתמר בן גביר: על שלושה חודשיים?

איתמר בן גביר: הרי לפי שיטתך, אתם מסכימים.

איתמר בן גביר: אז מה, אתם תתנגדו רק כדי להגיד שלא הצבעתם עם איתמר בן גביר?

איתמר בן גביר: אני לא מאמין שתעשו את זה לנכים.

אורלי לוי אבקסיס: איתמר, אפילו שר האוצר היה מוכן לתת כסף לרפורמה - - -

איתמר בן גביר: אז הינה, אומרת חברת הכנסת לוי ששר האוצר היה מוכן לתת.

איתמר בן גביר: אני באמת אומר, אל תעשו פוליטיקה על הגב של הנכים.

איתמר בן גביר: בואו נצביע עכשיו כולנו לטובת הנכים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: האופוזיציה משכה את הבקשה להצבעה שמית, והקואליציה מבקשת שמית.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: מזכיר הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו משתתף בהצבעה משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד

שלמה קרעי: איך אתה לא מתבייש, מאיר, להצביע נגד הנכים.

שלמה קרעי: אין לכם בושה?

שלמה קרעי: אין - - -

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד

שלמה קרעי: נעמה לזימי - - - לשבת בכנסת הזאת?

שלמה קרעי: עאלק חברתית.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

דן מרזוק: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: מזכיר הכנסת, בבקשה לקרוא את הרשימה פעם נוספת.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת אחמד טיבי – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח יאיר לפיד – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: מי מחברי הכנסת נמצא מליאה ולא הצביע?

מיקי לוי: את ראש הממשלה להוסיף בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשם חבר הכנסת) נפתלי בנט – נגד

אוריאל בוסו: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, לא ביקשתי עזרה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: מי מחברי הכנסת נמצא במליאה ולא הצביע?

מיקי לוי: אם כך, הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אם כן, 47 בעד, 52 נגד.

מיקי לוי: הצעת החוק לא עברה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/2711/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעת החוק הבאה:

מיקי לוי: הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (סמכות שיפוט בהסכמה), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת מעוז.

מיקי לוי: בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני עושה עוד ניסיון להעביר את החוק הכול כך אלמנטרי הזה, הכול כך פשוט, הכול כך דמוקרטי.

אבי מעוז: אני רוצה מאוד לראות איך המחנה הדמוקרטי, שיושב פה משמאלי, איך הוא מצביע.

אבי מעוז: אני מאמין שהוא עוד יצביע בעד החוק הזה.

אבי מעוז: על מה מדובר?

אבי מעוז: אני רוצה להסביר בשפה הכי פשוטה.

אבי מעוז: שני בני אדם חיים במדינת ישראל ורוצים לממש את חופש הפרט, חופש הדעה וחופש הדת, והם מחליטים שהם רוצים על פי דין תורה להידון בסכסוך אזרחי שביניהם.

אבי מעוז: לאן הם פונים?

אבי מעוז: עד לפני 16 שנים הם היו יכולים לפנות לכל בית דין רבני – להסכים שבית הדין ישפוט אותם.

אבי מעוז: הנוהג היה – מאז שקמו בתי הדין הממלכתיים, הנוהג היה – שאפשר להידון בפני בית הדין על פי דין תורה, בהסכמת שני הצדדים, בכל סכסוך אזרחי בדיני ממונות וכו'.

אבי מעוז: דברים שלא נוגעים לחוק הפלילי, ודברים שלא נוגעים לעניין המינהלי, כהגדרתו בחוק בתי משפט לעניינים מינהליים.

אבי מעוז: חוץ מזה, אפשר להידון בבית הדין, על פי דין תורה.

אבי מעוז: וככה שני אנשים שרוצים לסיים את הסכסוך ביניהם, ושבית הדין יפסוק להם, יוכלו ללכת לבית הדין ולבקש את הסכמתו שידון בדבר הזה.

אבי מעוז: לפני 16 שנים הוגש בג"ץ, שמכונה פרשת סימה אמיר.

אבי מעוז: ואז בפסק הדין, החליטו שלושה שופטי בג"ץ, שהיו שם: חשין, פרוקצ'ה וג'ובראן – תקשיבו טוב.

אבי מעוז: בג"ץ החליט שלמרות שהם מכירים בצורך של קבוצות רבות בקרב הציבור היהודי בישראל ליישב סכסוכים בבתי דין הפוסקים על פי דין תורה, אין לבתי הדין הרבניים סמכות לדון בסכסוכים ממוניים, שאינם בגדר ענייני נישואין וגירושין, אפילו אם זה בהסכמת הצדדים.

אבי מעוז: בג"ץ הכיר בזכות של שני אנשים להידון בפני בית הדין על פי דין תורה, אבל אמר שאין בסמכותם.

אבי מעוז: לפי החוק שהיה הקיים אז, בשנת 2006, אין סמכות לבית הדין לדון בדבר הזה, אלא אם כן הסמכות תעוגן בחקיקה מפורשת של הכנסת.

אבי מעוז: כלומר, בג"ץ המליץ לכנסת: תחוקקו חוק.

אבי מעוז: אני רוצה לומר משהו על פסק הדין הזה.

אבי מעוז: פתאום שופטי בג"ץ נוקטים בפסיביות בלתי רגילה.

אבי מעוז: הם שכחו את אפשרויות הפרשנות, שהם מתמחים בהן, ונזכרו בהפרדת הרשויות של מדינת ישראל, כאשר ביטלו את הנוהג הקיים עד להסדרתו בחקיקת הכנסת.

אבי מעוז: אתם מבינים?

אבי מעוז: היה נוהג קיים.

אבי מעוז: לפי הנוהג הזה נהגו במשך עשרות שנים.

אבי מעוז: ופתאום בג"ץ אומר: כל הנוהג הקיים היה לא בסמכות, ואנחנו מחכים שהכנסת תחוקק חוק.

אבי מעוז: אם הכנסת תחוקק חוק, שאנחנו מכירים בזכותם של אזרחי ישראל להידון בפני בית הדין הרבני, אז תעוגן הסמכות הזאת להידון כל דבר אזרחי בפני בית הדין.

אבי מעוז: הצעת החוק, שאנחנו מצביעים עליה היום, זה הדבר הכי דמוקרטי שיכול להיות.

אבי מעוז: דמוקרטיה בפיכם?

אבי מעוז: זה החוק הכי דמוקרטי שיכול להיות.

אבי מעוז: מדובר בזכותם של אזרחי מדינת ישראל לבחור שעניינם יהיה נדון על פי דין תורה, בבתי הדין הממלכתיים הרשמיים של מדינת ישראל.

אבי מעוז: אשר על כן, אני פונה אליכם.

אבי מעוז: אני יודע שעוד מעט סגן השר כהנא יבוא להשיב על הצעת החוק.

אבי מעוז: אני משוכנע שסגן השר כהנא היה רוצה להצביע בעד.

אבי מעוז: אני גם מקווה מאוד.

אוריאל בוסו: - - -

אבי מעוז: אני משוכנע.

אבי מעוז: אני מקווה שהוא יממש את רצונו הפנימי למרות – אולי יש משמעת קואליציונית, אני לא יודע.

אבי מעוז: אני מקווה שאין משמעת קואליציונית.

אבי מעוז: זה דבר הכי דמוקרטי שיש.

אבי מעוז: ועכשיו אני רוצה להשיב לחברי חבר הכנסת אלכס קושניר.

אבי מעוז: אתמול אנחנו הפלנו את החלטת ועדת הכספים לאשר את הצו בעניין הסיגריות האלקטרוניות.

אבי מעוז: ואלכס קושניר פה במופע אגרסיבי, נקרא לזה ככה, פנה אלינו, לאופוזיציה, בפנייה מאוד דרמטית: עד לאיזו תחתית אתם מתכוונים לרדת?

אבי מעוז: כך היו המילים של אלכס קושניר.

אבי מעוז: ואני רוצה להשיב לאלכס קושניר אחת לאחת.

אבי מעוז: חבר הכנסת קושניר, ראש מפלגתך התבטא כך בעבר הלא-רחוק: "להעמיס את החרדים על מריצות ולהוביל אותם למזבלה".

אבי מעוז: חבר הכנסת קושניר, לתחתית הזאת אנחנו לא נגיע.

אבי מעוז: אי-אפשר להגיע לתחתית הזאת, אלא רק – לא בני אדם.

אבי מעוז: סגן השרה יאיר גולן, חבר הקואליציה, אחד החברים הבכירים בקואליציה, התבטא כמה התבטאויות מאוד מאוד נמוכות.

אבי מעוז: על אנשי חומש הוא אמר: תתי-אדם.

אבי מעוז: חבר הכנסת קושניר, לתחתית הזאת אנחנו לא נגיע.

אבי מעוז: לעולם לא נגיע לתחתית הזאת.

אבי מעוז: דרך אגב, לא זוכר ששמעתי כמה גינויים, מאף אחד, ולא שמעתי התנצלויות מאף אחד מאנשי הקואליציה הנאורים והדמוקרטים.

אבי מעוז: סגן השר יאיר גולן, שמככב באמירות מפוקפקות ותחתיתיות על תיכוניסט – בחור תיכוניסט שמע הרצאה של סגן השרה יאיר גולן והעז להביע את דעתו בדבר חשיבותם הביטחונית של יהודה ושומרון.

אבי מעוז: אמר לו סגן השרה גולן, בלי להתבלבל: אתה – התיכוניסט; שביעיסט הוא היה – אתה סכנה לביטחון ישראל.

אבי מעוז: לא פחות ולא יותר.

אבי מעוז: על זה אני אומר: חבר הכנסת קושניר, לתחתית הזאת אנחנו לא נגיע.

אבי מעוז: אתמול הגיע לשיא ההצהרות המפוקפקות שלו.

אבי מעוז: הוא כינה את ראש הממשלה לשעבר, ובעתיד הקרוב מר בנימין נתניהו – והוא התבטא כך לא רק כלפי נתניהו, גם כלפי כל המחנה היהודי לאומי: אתם מחלה ממארת.

אבי מעוז: לא שמעתי גינויים, לא שמעתי הסתייגויות.

אבי מעוז: חבר הכנסת קושניר, גם לתחתית הזאת אנחנו לא נגיע.

אבי מעוז: כי אנחנו בני אדם.

אבי מעוז: אנחנו לא מסוגלים להגיע לתחתיות שאתה וחבריך, ראש מפלגתך – אתם בהתבטאויות שלכם בחודשים האחרונים הגעתם אליהן.

אבי מעוז: אני מקווה שלתחתית של להצביע על הצעת חוק – הצעת החוק שאני מביא בפניכם שהיא כול כך דמוקרטית, היא כול כך באה לממש את חופש הדת, את חופש הרצון של האזרחים להידון בדין תורה בפני בתי הדין הרבניים – אני מקווה שלתחתית הזאת אתם לא תגיעו ותתמכו בחוק הזה.

אבי מעוז: תודה רבה.

גלעד קריב: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/3470/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: להצעת החוק הוצמדה הצעת חוק נוספת של חבר הכנסת גפני.

מיקי לוי: בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

משה גפני: חבר הכנסת פינדרוס, חבר הכנסת אשר, חבר הכנסת מקלב ואני, הגשנו הצעת חוק דומה לחוק של חבר כנסת אבי מעוז.

משה גפני: והאמת היא שאחד הדברים הלא מובנים לי הוא למה הממשלה מתנגדת לחוק הזה.

משה גפני: המציאות הייתה שבאים שני אנשים ואומרים: יש איזה סכסוך ממוני בינינו.

משה גפני: אנחנו רוצים לדון בבית דין רבני – למשל.

משה גפני: ואנחנו מסכימים, אנחנו חותמים על זה.

משה גפני: אנחנו רוצים שזה יידון שם, כבורר, כבוררות.

משה גפני: תמיד זה היה.

משה גפני: היו יכולים לבוא לבית הדין הרבני ולבקש את זה, וכך היה, כך זה קרה.

משה גפני: פסק בג"ץ בעקבות עתירה שהוגשה בעניין הזה.

משה גפני: הוא אמר שאם רוצים לעשות את זה אצל דיינים, שנבחרו על פי חוק, דיינים שהם בית הדין הרבני, צריך שהכנסת תאמר את דברה.

משה גפני: ולכן הסיפור הזה של מה שהיה תמיד, שאפשר לעשות את זה, צריך להיעשות בחוק, ולכן אנחנו הגשנו את הצעת החוק.

יואב קיש: איפה השר שמשיב?

יואב קיש: אין שר באולם.

יואב קיש: זה לא שר.

יואב קיש: אין שר באולם.

מיקי לוי: יש, השרה זנדברג באולם, והכול בסדר, את יכולה - - -

תמר זנדברג: אני נוכחת, אבל אני לא משיבה.

מיקי לוי: בסדר, את שרה תורנית, וזה בסדר גמור.

משה גפני: רק אם אפשר שזה לא יהיה על חשבוני.

מיקי לוי: כן, כן, אני אוסיף לך, זה בסדר, בבקשה.

משה גפני: האמת היא שאני לא כל כך הבנתי מה פירוש המילה "ליברלי"; מה זה אדם ליברלי או חבר כנסת ליברלי או כזה שהוא דמוקרטי, והוא רוצה לפעול לטובת הציבור?

משה גפני: אנחנו שני אנשים, אנחנו מבקשים לדון בסכסוך הממוני בינינו בבית דין.

מיקי לוי: עוד דקה.

גלעד קריב: שני אנשים שרוצים - - -

משה גפני: אנחנו שני אנשים יהודים בבית דין רבני; אנחנו שני מוסלמים רוצים לדון בבית דין שרעי; אנחנו שני דרוזים רוצים לדון בבית דין דרוזי – למה לא לאפשר לנו?

גלעד קריב: שלא יהיה - - -

משה גפני: מה קרה שפתאום המציאות הזאת, שאדם ליברלי, אדם דמוקרטי, יכול לקיים את הנושא הזה, לקיים את זה – אנחנו שנינו יחד רוצים את זה, למה להתנגד לעניין?

משה גפני: גם למוסלמים, גם לדרוזים וגם לנו, למה?

גלעד קריב: - - -

משה גפני: אני, אדוני היושב-ראש, לא הבנתי מה בדיוק העניין, למה רוצים לכפות עליי, אם אני רוצה בסכסוך בין שני אנשים - - -

גלעד קריב: אנחנו כופים עליך?

גלעד קריב: אנחנו לא כופים עליך.

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת קריב, תודה.

מיקי לוי: לא להפריע.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: לא להפריע, בבקשה.

גלעד קריב: אתה מדבר על כפייה?

מיקי לוי: לא, חבר הכנסת קריב, קריאה ראשונה, תודה.

גלעד קריב: חצי מיליון אזרחים לא יכולים להתחתן במדינה.

מיקי לוי: אני אוסיף לך, בבקשה.

משה גפני: אפשר - - -

מיקי לוי: כן, כן, אני משתדל להגן עליך.

משה גפני: מאה אחוז, בסדר.

משה גפני: אני לא מרגיש מותקף, אבל אני לא מבין למה אני לא יכול להסביר הצעת חוק פשוטה.

מיקי לוי: הינה, עוד דקה.

מיקי לוי: אתם גורמים לכך שבפעם השנייה אני מוסיף עוד דקה.

משה גפני: בסדר, לא משנה, אני לא כל כך מבין את העניין הזה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, האמת היא שאני הייתי בכולל, למדתי בישיבה, אני באתי לפה – יש מושגים חדשים שלמדתי פה.

משה גפני: למשל אדם ליברלי, לא ידעתי כל כך מה זה.

משה גפני: עכשיו אני שואל את עצמי: מה זה אדם ליברלי?

משה גפני: אדם הוא ליברלי רק אם הוא גורם לי לא לחיות כמו שאני רוצה?

משה גפני: הרי אני מסכים - - -

גלעד קריב: לא, זה נקרא אדם חרדי, זה לא אדם ליברלי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, בכל לשון של בקשה, אני כבר פעמיים הוספתי לו דקה.

מיקי לוי: הוא יגיע לעשר דקות בסוף.

גלעד קריב: עכשיו אני שותק.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: אני מבקש, תאפשר לי.

משה גפני: אני וחברי, יש סכסוך בינינו, שנינו רוצים לקבל פסק דין במקום מוסמך, בבית דין רבני.

משה גפני: אנחנו מבקשים שהם יפסקו בסכסוך הזה.

משה גפני: אין לזה קשר לשום דבר אחר.

משה גפני: אותו דבר בכל בית דין דתי, כפי שפירטתי.

משה גפני: למה אדם ליברלי דמוקרטי מתנגד לזה?

משה גפני: מה עשיתי לו?

משה גפני: למה אני צריך לחכות עד שיעלה רצון בפני הכנסת ויאפשרו לי את הדבר הזה?

משה גפני: למה?

משה גפני: אני יכול ללכת לבית דין רבני, שהוא איננו בית דין של הרבנות הראשית, איננו בית דין על פי חוק.

משה גפני: אני יכול ללכת לשם.

משה גפני: אני יכול – אבל ללכת לבית דין רבני אני לא יכול?

משה גפני: אני רוצה משהו שיש לו עמידה חוקית, שהדיינים נבחרים כחוק, שבית הדין פועל כחוק.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני מקווה שבסופו של דבר חברי הכנסת יתמכו בזה, חברי הכנסת מכל הדתות – גם היהודים, גם המוסלמים, גם הדרוזים – לאפשר לכל מי שרוצה בכל מקום לדון על פי הדין של אותה דת, של אותה עדה שקשורים אליה.

משה גפני: אותו דבר בבית דין רבני, אותו דבר בבית דין שרעי, אותו דבר בבית דין דרוזי.

משה גפני: אני מניח שאחרי שאני אראה את תוצאות ההצבעה, אני אלמד מה זה אדם ליברלי, שלא מאפשר לי לעשות את זה.

משה גפני: תודה רבה.

משה גפני: [הצעת חוק פ/3846/24; נספחות.

משה גפני: ]

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: להצעת החוק הוצמדה הצעת חוק נוספת, של חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, סיפור ידוע מספר על אדם שרצח את אביו ואת אימו והוא עמד לדין.

שמחה רוטמן: הביאו את העדים, לא היה שום ספק באשמתו.

שמחה רוטמן: התנהל הדיון, ובסוף ההליך ניתנה הכרעת הדין – אשם.

שמחה רוטמן: במסגרת הטיעונים לעונש אותו אדם פונה לבית המשפט ואומר לשופטים: רבותיי, אני מבקש שתרחמו עליי.

שמחה רוטמן: אין לי אבא, אין לי אימא – אני יתום, תרחמו עליי.

שמחה רוטמן: בית המשפט העליון שלנו לא מפסיק לבקש שנרחם עליו על כך שרצח את אביו ואת אימו.

שמחה רוטמן: הוא כל הזמן מתלונן.

שמחה רוטמן: מערכת בתי המשפט, אנחנו מגיעים – אדוני יושב ראש ועדת חוקה, בכל פעם מגיעים אלינו ומספרים לנו על העומס, על הסחבת, על כך שתיקים נמשכים זמן רב, שהשופטים לא עומדים בכך, שצריכים עוד תוספת תקנים – זו התלונה הקבועה של מערכת המשפט.

שמחה רוטמן: מי אשם בכך?

שמחה רוטמן: הייתה מערכת מהירה, יעילה, זולה, שדנה בתיקים אזרחיים במשך שנים רבות כבוררים: פסקי הדין שלהם היו הרבה יותר קצרים מהמגילות שכותבים אצלנו בבתי המשפט השונים, הצדדים היו מרוצים.

שמחה רוטמן: בא בית המשפט העליון, ומסיבה אחת ויחידה, שאין לה דבר וחצי דבר לא עם החוק, לא עם השכל ולא עם הסדר הטוב, נתן פסק דין שאומר – פסק דין סימה אמיר: אסור לבית דין רבני לדון כבורר, וביטל את הסמכות הזאת.

שמחה רוטמן: הצעת החוק הזאת מבקשת להחזיר את הסמכות הזאת, לתת לבית הדין הרבני את היכולת לדון כבוררים, לאנשים שמסכימים – לא מדובר בכפייה, מדובר בשני אנשים שיבואו ויחתמו שבזה הם מעוניינים; שהם מעוניינים שידונו ביניהם, ושידונו ביניהם על פי דין תורה.

שמחה רוטמן: הם יכולים לפנות לכל גורם ולעשות את זה.

שמחה רוטמן: אנחנו רק עושים להם את השירות הזה נגיש בצורה הרבה הרבה יותר זולה, יעילה ומהירה, שתוריד עומס של אלפי תיקים בשנה מבתי המשפט העמוסים שלנו.

שמחה רוטמן: אל תבואו לבכות לנו על העומס בבתי המשפט, אל תבואו לספר לנו שתיקים מחכים זמן רב; תיקים מחכים זמן רב, כי לקחתם את מערכת בתי הדין הרבניים וגם את בתי הדין האחרים, והחרבתם את היכולת שלהם לדון בהסכמה בין שני צדדים שמסכימים בדיני ממונות.

שמחה רוטמן: אני חושב שכל אדם שאין לו שנאה בלתי מוסברת לעצם המוסד בית דין רבני, אמור לתמוך בהצעת החוק הזו.

גלעד קריב: - - - למזונות - - -

שמחה רוטמן: אין שום סיבה בעולם, שום סיבה בעולם, שהמערכת לא תשפוט - - -

גלעד קריב: יש גם בתי משפט למשפחה שיהיו בוררים.

שמחה רוטמן: יש דיינים שאנחנו משלמים להם את משכורתם, הם יורידו עומס רב מבתי המשפט.

שמחה רוטמן: הדבר הזה יתרום לכולם, גם לאלו שהולכים לשם וגם לאלה שלא הולכים לשם.

שמחה רוטמן: הסיבה היחידה להתנגדות היא שנאה בלתי מוסברת לבתי הדין והאמירה: "גם לי גם לך לא יהיה גְזֹרוּ".

שמחה רוטמן: אדוני, יושב-ראש ועדת החוקה.

שמחה רוטמן: אדוני, יושב-ראש ועדת החוקה, יש בתי דין לממונות - -

גלעד קריב: גם דיור ציבורי - - -

שמחה רוטמן: - - פרטיים.

שמחה רוטמן: אין שום סיבה בעולם שאותה מדינה שמעמידה שירותי מהות, גישור, שעולים כסף רב - - -

גלעד קריב: אבל עושים את זה.

שמחה רוטמן: אבל אין סיבה שלא יעשו את זה לאזרחי - -

גלעד קריב: אבל המדינה עושה את זה.

שמחה רוטמן: - - המדינה שמעוניינים בדין תורה.

גלעד קריב: אבל עושים את זה.

שמחה רוטמן: אין שום סיבה בעולם.

שמחה רוטמן: למה אתה מתנגד?

שמחה רוטמן: אני לא מבין.

גלעד קריב: מדינת ישראל הקימה בתי דין לממונות במועצות הדתיות - - -

יבגני סובה: נא לסיים, בבקשה, נגמר הזמן.

שמחה רוטמן: לכן, אני בטוח שכל אדם שמעוניין בטובתם של המתדיינים ובהורדת העומס בבתי המשפט ובבתי הדין הרבניים יתמוך בהצעת החוק הזאת.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

יבגני סובה: מי שיסכם את הדיון הוא סגן השר מתן כהנא, בבקשה.

מתן כהנא: - - -

יבגני סובה: אתה יכול רק הצבעה, נכון, אבל רק אם זה בהסכמה.

יבגני סובה: אתם צריכים להבין, אם יש הסכמה אז אנחנו לא נקיים.

יבגני סובה: בכל זאת, סגן השר יעלה ויעדכן.

מתן כהנא: - - -

יבגני סובה: אין שום בעיה, אני מחכה לסגן השר שיעלה ויעדכן מה סיכמתם לגבי - - -

מתן כהנא: - - - הצבעה - - -

מתן כהנא: אנחנו רוצים הצבעות.

יבגני סובה: בסדר, תעלה ותגיד את זה, בבקשה, יש לך זמן לעלות וגם ליוזמים, אחר כך, יש זמן להשיב.

יבגני סובה: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

מתן כהנא: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, נאמרו פה על ידי חבריי המציעים דברים חשובים ונכונים.

משה ארבל: - - - אתה רוצה להתנצל על הרכבת?

מתן כהנא: הצעת חוק כמו שהוגשה על ידי חברי חבר הכנסת אבי מעוז, זו הצעת חוק שאני בעצמי עמלתי על כתיבתה במשרד לשירותי הדת, כי באמת, כמו שגם ציין פה חבר הכנסת רוטמן, יש לנו מערכת בתי דין מעולה עם דיינים מעולים, מקצועיים, שבקיאים בחומר, בקיאים בכל הנושאים האלה, וככול שזה תלוי בי, ככול שזה תלוי בי הייתי מאוד מאוד שמח אם הצעת החוק הזו הייתה עוברת.

מתן כהנא: אני חושב שמערכת בתי הדין הרבניים מסמלת אולי יותר מכל דבר אחר את המהות של מדינה יהודית ודמוקרטית; את השילוב הזה, שבו יש מדינה דמוקרטית עם מערכת משפטית, שפוסקת על פי ההלכה.

מירי רגב: - - - ההלכה.

מתן כהנא: אני חושב שזה סמל ואני חושב שצריכים לחזק שאת מערכת בתי הדין.

מיכאל מלכיאלי: חבל שהרבנים עצמם לא רוצים את זה.

מתן כהנא: מאז שאני במשרד לשירות הדת אני פועל ככל יכולתי לחזק את מערכת בתי הדין.

מתן כהנא: בין שאר הדברים גם הבאתי ועמלתי על הצעת חוק, שדומה מאוד להצעת החוק שאנחנו דנים בה עכשיו.

שלמה קרעי: גמרת לכרוע ברך בפני טיבי?

יבגני סובה: רבותיי, רק שנייה.

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו לא במעלית, לא צריך לעמוד.

יבגני סובה: שבו בבקשה במקומות שלכם ותשמעו את תשובת סגן השר.

יבגני סובה: לא להפריע בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

יבגני סובה: תודה.

שלמה קרעי: האם טיבי קיבל את כריעת הברך בהבנה?

משה אבוטבול: היושב-ראש - - - נמצא פה הכפתור - - -

מתן כהנא: לצערי הרב הקואליציה הנוכחית - -

שלמה קרעי: איפה הכפתור?

מתן כהנא: - - לא תומכת ברצון שלי לחזק עוד יותר את מערכת בתי הדין.

קטי קטרין שטרית: - - -

מתן כהנא: - - אבל אני חושב שיש כאן הזדמנות.

משה אבוטבול: כפתור ופרח, כפתור ופרח.

מתן כהנא: יש כאן הזדמנות, שבה חבר הכנסת אבי מעוז עושה יד אחת עם חבר הכנסת טיבי ובעזרת השם תצליחו.

מתן כהנא: תעבירו חוק חשוב למדינת ישראל.

שלמה קרעי: גמרת להשתחוות?

מתן כהנא: חבר הכנסת אבי מעוז, בעזרת השם, אני בעד.

מתן כהנא: אני מודה, אני בתוך משמעת קואליציונית - - -

יצחק פינדרוס: אם אתה עם קריב, עדיף להיות עם טיבי.

יצחק פינדרוס: כשאתה עם קריב, עדיף להיות עם טיבי.

מתן כהנא: בתוך משמעת קואליציונית.

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת פינדרוס.

יבגני סובה: תודה רבה, שמענו אותך.

שלמה קרעי: - - - היושב-ראש - - -

מתן כהנא: שיתוף הפעולה שלכם, שיתוף הפעולה שלכם עם המשותפת - -

יצחק פינדרוס: - - - קריב.

מתן כהנא: - - הרי זה דבר ידוע, אתם בדרך כלל משתפים פעולה - - -

קטי קטרין שטרית: - - - אתה לא מתבייש?

מתן כהנא: בדרך כלל - - -

קטי קטרין שטרית: אתה לא מתבייש?

ינון אזולאי: - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת אזולאי.

קטי קטרין שטרית: אתם לא מתביישים - - -

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית.

אוריאל בוסו: - - -

קטי קטרין שטרית: - - - יכול להבין.

ינון אזולאי: - - - תתבייש לך.

יוסף טייב: - - - המדינה היהודית.

יבגני סובה: חבר הכנסת אזולאי, אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר.

יבגני סובה: אני אקרא אותך לסדר אם אתה תמשיך כך.

מתן כהנא: בדרך כלל אתם משתפים פעולה עם המשותפת נגד האינטרסים של מדינת ישראל;

שלמה קרעי: - - -

מתן כהנא: נגד האינטרסים של המתיישבים ביהודה ושומרון– נגד האינטרסים של חיילי צה"ל, זה מה שאתם משתפים פעולה.

אוריאל בוסו: - - -

מתן כהנא: סוף-סוף, סוף-סוף אתם משתפים פעולה עם המשותפת לטובת בתי הדין הרבניים.

שלמה קרעי: למה בנט עצר היום הריסת בית מחבל?

יואב קיש: מתן, אמרת שזה חוק טוב.

מתן כהנא: אני בעד, אני שמח.

שלמה קרעי: - - - להשתחוות לטיבי, אולי תקבל משהו, שריון אצלו.

מתן כהנא: חבריי חברי הכנסת מהאופוזיציה, עד כה שיתפתם פעולה עם המשותפת נגד החיילים - -

קטי קטרין שטרית: תגיד, אתה לא מתבייש?

מתן כהנא: - - נגד האזרחים, נגד המתיישבים.

קטי קטרין שטרית: אתה לא מתבייש?

מתן כהנא: סוף-סוף, סוף-סוף אתם משתפים פעולה עם המשותפת - -

יוסף טייב: - - -

מתן כהנא: - - בעד בתי הדין, מצוין.

מתן כהנא: תכף, בזכות הרשימה המשותפת, יעבור פה, בעזרת השם – חוק שאני מאמין בו - - -

קטי קטרין שטרית: מתן, יש לך ורטיגו, מתן, תנחת.

מתן כהנא: חוק שאני מאמין בו.

קטי קטרין שטרית: אתה בוורטיגו, מתן, תנחת, אתם עם הרשימה המשותפת - - -

יבגני סובה: אדוני סגן השר, כשזה מפריע – תגיד.

יבגני סובה: אם אתה פונה אליהם ונותן להם לדבר אז אני לא אקטע אותם.

קטי קטרין שטרית: תנחת - - -

מתן כהנא: לא, אני לא פונה אליהם.

יבגני סובה: אם זה מפריע אז אבקש מחברי הכנסת לא להפריע לדבריו של סגן השר.

יבגני סובה: חברת הכנסת קטי שטרית - -

קטי קטרין שטרית: - - -

יבגני סובה: - - קריאה ראשונה, תודה.

קטי קטרין שטרית: אתה יכול לקרוא גם בקריאה שנייה - - - ההצבעה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, אני מבקש את הגנתך.

יצחק פינדרוס: לך כבר הביתה, די, די.

יבגני סובה: חבר הכנסת פינדרוס, אתה בקריאה ראשונה גם, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

יוסף טייב: - - -

מתן כהנא: חבריי, יש פה - - -

שלמה קרעי: אפילו אביר קארה כבר מנהל משא ומתן.

יבגני סובה: חברים, למי שקשה לשמוע את דבריו של סגן השר, הוא לא חייב להיות באולם.

יבגני סובה: אבל אם אתם תמשיכו להפריע לו, אני אצטרך לקרוא לכם לסדר.

יבגני סובה: יש לו עוד ארבע דקות.

יבגני סובה: קשה לכם?

יבגני סובה: צאו מהאולם, לא חייבים לשמוע אם קשה לכם, אבל לא להפריע לסגן השר, תודה.

קטי קטרין שטרית: יש לו ורטיגו, אני דואגת.

יוסף טייב: - - - עד עכשיו לא אמרת כלום ומעכשיו התחלת לדבר שטויות.

יבגני סובה: תודה, יוסי.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת טייב.

יבגני סובה: תודה.

משה אבוטבול: נאום כפתור ופרח, כפתור ופרח.

מתן כהנא: אני רק רוצה שוב להודות לקואליציה, להודות לאופוזיציה.

מתן כהנא: אני רוצה להודות לאופוזיציה שסוף-סוף משתפים פעולה עם המשותפת בשביל משהו חיובי.

מתן כהנא: עד עכשיו שיתפתם פעולה עם המשותפת נגד חיילי צה"ל, שיתפתם פעולה עם המשותפת נגד אזרחי מדינת ישראל, שיתפתם פעולה עם המשותפת נגד - -

משה אבוטבול: דבר על חוק החשמל, יא צבוע.

מתן כהנא: - - מתיישבי יהודה ושומרון.

משה אבוטבול: חוק החשמל, חוק החשמל - - -

מתן כהנא: ראינו את הצהלות ואת השמחה שלכם - -

יבגני סובה: חבר הכנסת אבוטבול, אני קורא אותך לסדר בפעם ראשונה, תודה.

מתן כהנא: ראינו את השמחה שלכם, כשיחד עם המשותפת הצבעתם נגד חיילי צה"ל, ראינו את השמחה שלכם כשיחד עם המשותפת הצבעתם נגד האזרחים שגרים ביהודה ושומרון.

מתן כהנא: ראינו את השמחה שלכם כשהצבעתם נגד חוק האזרחות יחד עם המשותפת.

מתן כהנא: ראינו.

מתן כהנא: סוף-סוף ימים טובים.

מתן כהנא: אתם משתפים פעולה עם המשותפת כדי להעביר חוק שמחזק את מערכת בתי הדין.

קריאות: - - -

מתן כהנא: אתם מחזקים את מערכת בתי הדין, ואני שמח על זה.

מתן כהנא: זה חוק שברמה האישית אני אוהב.

קריאות: - - -

מתן כהנא: זה חוק שברמה האישית – אני אפילו כתבתי הצעת חוק כזו.

קריאות: - - -

מתן כהנא: סוף-סוף שיתוף הפעולה של ביבי-טיבי יביא דברים טובים.

מתן כהנא: עד עכשיו נלחמתם באזרחי מדינת ישראל.

מתן כהנא: עד עכשיו אתם הולכים על הראש של אזרחי מדינת ישראל.

קריאות: - - -

מתן כהנא: פוגעים במתיישבים ביהודה ושומרון, פוגעים בחיילי צה"ל, פוגעים באזרחים של מדינת ישראל, ועכשיו אולי עם שיתוף הפעולה הזה של ביבי-טיבי תחזקו את מערכת בתי הדין.

מתן כהנא: אני מאוד מאוד בעד, אני שמח על הדבר הזה, ומאחל בהצלחה.

מתן כהנא: סוף-סוף תפעלו למען אזרחי מדינת ישראל.

שלמה קרעי: תתחיל לארוז, זה מה שחשוב.

מתן כהנא: יש לנו מערכת בתי דין מעולה, ואני שמח על זה שעכשיו שיתוף הפעולה שלכם יחזק את מערכת בתי הדין.

מתן כהנא: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לסגן השר מתן כהנא.

יבגני סובה: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

יבגני סובה: אתה יכול לעלות ולהגיב.

יבגני סובה: אדוני, יש לך שלוש דקות.

יבגני סובה: אני מבקש לא להפריע.

יבגני סובה: בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני סגן השר, האמת היא שאני כבר לא מופתע.

אבי מעוז: איך עומד פה אדם, מפקד טייסת, גדל בבית הגידול שגם אני גדלתי בו, ואומר: אני רוצה את החוק הזה.

אבי מעוז: אם זה לא היה בציניות, הייתי מאמין.

אבי מעוז: יש לך הזדמנות: אם אתה רוצה את החוק הזה, אתה יכול להצביע בעד.

אבי מעוז: אבל אני רוצה לדבר על משהו אחר.

אבי מעוז: אני רוצה להמשיך את מה שאמרתי קודם על התחתיות של הממשלה, שחבריה, חברי הקואליציה שבה – התחלתי עם שר האוצר, שדיבר על לזרוק במריצות את החרדים למזבלה, ואתמול חבר הכנסת קושניר שאל אותנו, את אנשי האופוזיציה: עד לאיזו תחתית עוד תרדו?

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, זה חברי מפלגתך, חברי סיעתך.

אבי מעוז: ואני אומר: אני, לתחתית כזאת, כפי שהגיע שר האוצר באמירה האומללה, הבוטה שלו, שהוא התכוון לזרוק את הציבור החרדי עם מריצות למזבלה – אני אגיד לך, באמת באופן אישי, בתור בן אדם, אי-אפשר להגיע.

אבי מעוז: רק מי שהוא לא בן אדם יכול להגיע לתחתית שכזאת.

אבי מעוז: באמת.

אבי מעוז: זו התחתית של התחתית של התחתית.

אבי מעוז: אנחנו, אנשי האופוזיציה, לעולם לא יכולים להגיע לתחתית שכזו.

אבי מעוז: ובחודשים האחרונים היה פה גם סגן השרה, שמתמחה באמירות שכאלה – אמירות שהייתי קורא להן התחתית של התחתית של הביבים.

אבי מעוז: אמירות שמופנות כלפי אנשים יקרים.

אבי מעוז: הוא הגדיר את מתיישבי חומש כתתי-אדם.

אבי מעוז: קרא לתיכוניסט בן 17: אתה סכנה לביטחון ישראל.

אבי מעוז: אתה מבין?

אבי מעוז: מה עשה התיכוניסט הזה?

אבי מעוז: הביע את דעתו, שחבלי מולדת של יהודה ושומרון הם חשובים למדינת ישראל מבחינה אסטרטגית-ביטחונית.

אבי מעוז: ואמירה אחרונה של אתמול, שהוא קרא לראש הממשלה לשעבר נתניהו ולמחנה היהודי- לאומי כולו מחלה ממארת.

אבי מעוז: לתחתית שכזאת אנחנו לא נגיע.

אבי מעוז: אני מבין, אדוני, שיש הסכמה לדחות את ההצבעה.

אבי מעוז: אז אתה מודיע על זה?

יבגני סובה: האם אדוני מעודכן לגבי ההסכמות?

יבגני סובה: חבר הכנסת קיש.

אבי מעוז: יואב, שבועיים?

אבי מעוז: שלושה שבועות?

יבגני סובה: אז כרגע לא תתקיימנה הצבעות על שלוש הצעות חוק.

יבגני סובה: תעדכן את זה.

יבגני סובה: תגיד.

יבגני סובה: אדוני, הזמן שלך נגמר.

יבגני סובה: חבר הכנסת גפני ורוטמן, אתם גם רוצים להגיב?

יבגני סובה: זה עכשיו, אחריו.

אבי מעוז: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת מעוז.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: חבר הכנסת מעוז, מייד נעדכן על כל הסיכום.

יבגני סובה: אני מבין שעדיין לא סיכמתם עד הסוף.

יבגני סובה: סיכמתם.

יבגני סובה: חבר הכנסת ארבל, את קולך אני שומע עד לפה.

יבגני סובה: שומע מצוין.

יבגני סובה: ומבקש להיות בשקט.

יבגני סובה: שלוש דקות, בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, עד לאן הידרדרת, מתן כהנא?

משה גפני: עד לאן?

משה גפני: לעמוד פה מול חברי הכנסת, ולהגיד שאני מחזק את בתי הדין הרבניים, אני בעדם, אני מכין, אני עושה.

משה גפני: יש פה הצעת חוק פשוטה שאומרת שאם יש הסכמה בין שני בעלי הדין, אפשר לדון בבית דין רבני.

משה גפני: למה אתה מבקש להצביע נגד?

משה גפני: אתה איש נטול ערכים.

משה גפני: אין לך שום ערך.

משה גפני: מה אתה רוצה מערבים, שאתה שולח אותם לשווייץ?

משה גפני: פרחח שכמותך.

משה גפני: אתה בכלל סגן שר במדינת ישראל?

משה גפני: אומר דבר אחד ומתכוון לדבר אחר.

משה גפני: אומר על חיזוק בתי הדין הרבניים, ומבקש להצביע נגד חוק ליברלי שמאפשר לבתי הדין הרבניים לדון בדין ממוני כשיש הסכמה בין שני הצדדים.

משה גפני: נבהלת מאחמד טיבי על מה שאמרת.

משה גפני: נבהלת מאחמד טיבי – הלכת להתנצל בפניו.

משה גפני: יפה.

משה גפני: שנה שלמה אתה משמיץ את הציבור החרדי.

משה גפני: פרחח שכמותך.

משה גפני: פעם אחת התנצלת?

משה גפני: אין לך שום ערך.

משה גפני: לא ערך של כבוד האדם, לא ערך של כבוד הציבור, לא ערך של בתי הדין.

משה גפני: אין לך ערך של כלום.

משה גפני: אתה פרחח.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת משה גפני.

יבגני סובה: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

יבגני סובה: שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

שמחה רוטמן: הייתה פעם מפלגה בכנסת שקראו לה שלומציון – היא הייתה מפלגה של אריק שרון.

שמחה רוטמן: האמת היא שנזכרתי במפלגה הזאת פעמיים היום, בדקות האחרונות.

שמחה רוטמן: פעם אחת, כי מי שהקים אותה, אריק שרון, מאוד מאוד מזכיר לי מה שהולך פה בשורות הקואליציה, ובמיוחד בימינה, מתן כהנא.

שמחה רוטמן: מאוד מזכיר לי.

שמחה רוטמן: היה בעד, היה נגד, התהפך, הלך, פה, שם.

שמחה רוטמן: והסיבה השנייה שנזכרתי במפלגה הזאת היא כי שלומציון קיבלה צוואה – אל תתייראי לא מן הפרושים ולא מן הצדוקים, אלא מן הצבועים, שמעשיהם מעשה זמרי ומבקשים שכר כפנחס.

שמחה רוטמן: עולה לפה מתן כהנא ומסביר כמה הצעת החוק הזאת היא טובה – הוא לא שר, סליחה.

שמחה רוטמן: והקרדיט – יואב קיש, בזכותך הוא לא שר הדתות, אבל הוא סגן שר הדתות.

שמחה רוטמן: הוא מסביר כמה הצעת החוק הזאת היא טובה וזה בתחום התפקיד שלו.

שמחה רוטמן: מה הוא יצביע?

שמחה רוטמן: יצביע נגד.

שמחה רוטמן: עושה מעשה זמרי, מבקש שכר כפנחס.

שמחה רוטמן: למה הוא יצביע נגד?

שמחה רוטמן: כי הבוס, מה לעשות, הבוס לוחץ.

שמחה רוטמן: אפילו שזאת הצעת חוק טובה.

שמחה רוטמן: אבל עוד יותר – למה הוא עושה מעשה זמרי ומבקש שכר כפינחס.

שמחה רוטמן: הוא נתן נאום, הסביר שהוא רוצה ללחוץ על כפתור, להעלים את כל הערבים.

שמחה רוטמן: התנצל לאחמד טיבי, בא לבקש ממנו סליחה.

אחמד טיבי: - - -

שמחה רוטמן: לא, שנייה.

שמחה רוטמן: אני מדבר על מתן שלחץ על הכפתור ובא אליך להתנצל.

שמחה רוטמן: הוא בא להתנצל.

שמחה רוטמן: אחרי שהוא – אני לא רציתי להגיד כמה זמן אני מוכן להסתדר בלי אחמד טיבי, אז אני מבקש – לחץ על הכפתור, הלך והתנצל.

שמחה רוטמן: אז חשבת שיש מערכת יחסים טובה, ואז הוא עולה פה על הבמה ומבחינתו אחמד טיבי זאת קללה: אתם מצביעים עם המשותפת ועם טיבי נגד.

שמחה רוטמן: אז תחליט, זה טוב, זה לא טוב, אתה בעדו, אתה נגדו, אתה רוצה ללחוץ על כפתור, אתה רוצה שהוא יישאר, אתה רוצה שהוא ילך, אתה רוצה לעשות מה שהוא אומר?

שמחה רוטמן: חבר'ה, תיסגרו על עצמכם.

אביר קארה: - - -

שמחה רוטמן: חוסר הכבוד הבסיסי למילים.

שמחה רוטמן: אתה בעד הצעת חוק?

שמחה רוטמן: כשר דתות תצביע בעדה.

שמחה רוטמן: אתה נגד הצעת חוק?

שמחה רוטמן: תצביע נגדה.

שמחה רוטמן: אתה חושב שלהסתמך על טיבי זה טוב?

שמחה רוטמן: תסתמך על טיבי.

שמחה רוטמן: אתה חושב שזה לא טוב?

שמחה רוטמן: תלחץ על הכפתור שלך.

שמחה רוטמן: תפסיק לשגע את השכל.

משה ארבל: שמחה, אביר קארה - - -

שמחה רוטמן: הבעיה היחידה עם אביר קארה זה שלמתן כהנא יש כפתור אחד, לו יש שניים.

שמחה רוטמן: זאת הבעיה היחידה.

שמחה רוטמן: אחד לוקח אותם ואחד מחזיר אותם.

שמחה רוטמן: ולכן אני אומר, אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם ההצבעה תהיה היום או ההצבעה תידחה, אני לא יודע אם הגיעו לסיכומים, אבל מה שברור זה דבר אחד: הקואליציה, ועימה גם סגן השר מתן כהנא, לא סגורה על עצמה, מצביעה נגד חוקים שהיא בעד, בעד חוקים שהיא נגד, והכול לפי החלטות שמתקבלות במועצת השורא וברשימה המשותפת.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

יבגני סובה: לבקשת חבר הכנסת אבי מעוז ובהסכמת הממשלה, ההצבעה תידחה למועד אחר.

יבגני סובה: מועד אחר, אתם תסגרו.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/3208/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון – קורס הכנה למבחני הלשכה), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת פטין מולא וקבוצת חברי הכנסת.

יבגני סובה: חבר הכנסת מולא ינמק את ההצעה, בבקשה.

יבגני סובה: עשר דקות לרשותך.

פטין מולא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, כבוד חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, מאז שנכנסה לתוקף המתכונת החדשה של מבחני לשכת עורכי הדין, בחלק ממועדי הבחינות אחוז הנבחנים שעבר את הבחינה לא עולה על 35% וגם הציון הממוצע נמוך באופן יחסי.

פטין מולא: על כן אני מציע שלשכת עורכי הדין תנהל קורס הכנה למבחני הרישוי של לשכת עורכי הדין, שיהיה פתוח לכל מי שסיים התמחות, כל מי שמעוניין ללמוד לקראת בחינת הלשכה – יואב, אתם מפריעים פה.

פטין מולא: עוד אני מציע בחוק כי בסיום הקורס ולאחר שימלא אחר כל הדרישות האקדמיות כנדרש, יקבל המשתתף ציון המשקף את הישגיו בקורס.

פטין מולא: ציון של 65 ומעלה בקורס יקנה לו 10 נקודות תוספת במבחני הלשכה, ו-10 נקודות אלו יתווספו לציון שישיג בבחינה ובשלב זה יהווה את הציון הסופי שלו.

פטין מולא: יודגש ש-10 נקודות הבונוס יתווספו רק לציון המבחן במועד הבחינה הראשון שבו נבחן לאחר סיום קורס ההכנה.

פטין מולא: הצעה זו, בתנאים המוצעים בה, דומה לתנאים הקיימים היום בקורסי ההכנה לבחינה הממשלתית לקראת סטאז' או לבחינות הרישוי הממשלתית לרופאים, שמקנים 10 נקודות בונוס לנבחנים.

פטין מולא: כבוד היושב-ראש, מדובר בחוק חשוב מאוד, שיקל על אלפי מתמחים כל שנה, ולכן אני מבקש להביא את החוק להצבעה בעוד שבועיים על מנת להתדיין על החוק הזה ולהביא בו תיקונים.

פטין מולא: זאת הצעה שהצטרפו אליה חבריי חברי הכנסת משה אבוטבול, קטי שטרית ומיכאל מלכיאלי.

פטין מולא: הצעות חוק זהות הונחו על שולחן הכנסת העשרים, על ידי חברי כנסת – הצעה מס' פ/5706/20, ועל שולחן הכנסת העשרים-ושלוש, על ידי קבוצת חברי כנסת אחרים.

פטין מולא: תודה.

פטין מולא: ההצבעה עוד שבועיים.

יבגני סובה: אז רק תגיד לפרוטוקול שתשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

פטין מולא: התשובה וההצבעה יידחו לעוד שבועיים.

יוסף טייב: - - -

יבגני סובה: לא, זה רק עם הודעה אישית, אתה לא יכול להגיב.

פטין מולא: אתה לא יכול להגיב.

פטין מולא: מי שמגיב זה שר שעוסק בזה.

יוסף טייב: - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת שיין, רק בהודעה אישית.

יבגני סובה: אני מסביר את זה.

יבגני סובה: זה לא עובד ככה.

פטין מולא: אז הצעת החוק תבוא למליאה להצבעה בעוד שבועיים, ונתקדם.

פטין מולא: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת פטין מולא.

יבגני סובה: התשובה וההצבעה במועד אחר.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/24/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק למניעת העסקה בתחום החינוך והטיפול של אדם שהורשע או שמואשם בתקיפה או בהתעללות בחסר ישע, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אופיר כץ.

יבגני סובה: בבקשה, חבר הכנסת אופיר כץ.

יבגני סובה: גם פה אני מבין שיש תשובה והצבעה במועד אחר, אז תוך כדי דבריך תציין את העובדה הזאת.

יבגני סובה: תודה.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אני עולה פה על הדוכן פעמים רבות ומעלה את הנושא הכואב של ההתעללות בפעוטות.

אופיר כץ: עולה ומציף, מדבר וזועק, כי אין מי שיעשה את זה בשבילם.

אופיר כץ: כל פעם מחדש זו מלחמה.

אופיר כץ: זו מלחמה מול המשרדים, מול הפרקליטות, מול המשטרה, מלחמה שלא נגמרת.

אופיר כץ: והיא מלחמה קשה, כי כמעט בכל מקום שאליו אתה פונה מעמידים לך קיר: אי-אפשר, זה לא נהוג, יש מניעה, זה לא תואם.

אופיר כץ: לא ולא ולא ולא.

אופיר כץ: כל הזמן לא.

אופיר כץ: וכל פעם המלחמה הזאת מתישה, להתמודד מול מערכת קשה מאוד.

אופיר כץ: אני כמעט מגיע לנקודת שבירה, ואז בלילה אני מקבל את הטלפונים מההורים, שעם כל הכאב שלהם ועם כל הסבל והגיהינום שהם עוברים, חשוב להם להתקשר ולחזק, להגיד לי להמשיך להילחם.

אופיר כץ: ואז הייאוש נמחק, והתסכול נעלם, כי אני נזכר בשביל מה אנחנו פה.

אופיר כץ: אני פה בשביל ההורים האלו, בשביל הילדים, אני פה בשביל להילחם את המלחמה שלהם, בשביל שמישהו יקשיב להם, בשביל לשנות עבורם את המציאות הנוראית שאליה הם נקלעו.

אופיר כץ: לכן, אדוני היושב-ראש, אני עומד פה היום בעוד צעד במלחמה ומנמק את הצעת החוק הזו.

אופיר כץ: האמת, כשגיליתי את התופעה ההזויה הזאת, שמורשעת בהתעללות בקטינים יכולה לחזור ולעבוד איתם, הייתי בהלם.

אופיר כץ: לא האמנתי שזה חוקי במדינת ישראל.

אופיר כץ: לא האמנתי שהמדינה מאפשרת מצב שבו מי שלחלוטין אסור לה להתקרב לילדים שלנו יכולה להיות מורשעת באותן עבירות שוב ושוב ושוב, ולא יגבילו אותה.

אופיר כץ: איך אנחנו אמורים לשמור על הילדים שלנו במציאות כזו?

אופיר כץ: בואו תשמעו כמה דוגמאות, שתבינו.

אופיר כץ: מטפלת שהורשעה בשנת 2004 בתקיפת קטינה בת חמש – היא שברה לה את היד ודחפה את הראש שלה לאסלה – חזרה לעבוד, וב-2016 הורשעה שוב בטלטול וגרימת שטף דם במוח של פעוט בן פחות משנה.

אופיר כץ: והדובדבן שבקצפת הוא שבזמן שהיא המתינה לכתב האישום השופטת אישרה לה לטפל בקשיש חסר ישע.

אופיר כץ: דוגמה נוספת:

אופיר כץ: ב-2016 גננת הורשעה בתקיפת ילדים בנסיבות מחמירות – בעיטות, משיכות, טלטולים.

אופיר כץ: היא ריצתה את עונש עבודות השירות שלה וחזרה לעבוד עם ילדים.

אופיר כץ: ב-2020 הורשעה שוב אחרי שהכתה וגררה ילד מהשערות ברחבי הגן.

אופיר כץ: ויש עוד המון דוגמאות.

אופיר כץ: החוק הזה הוא הכרחי, הוא נחוץ והוא חייב לעבור.

אופיר כץ: אסור שמי שהורשעה באלימות כלפי הקטנטנים שלנו תתקרב שוב לחסרי ישע.

אופיר כץ: זה פשוט אסור.

אופיר כץ: אני רוצה להודות למטה המאבק בהתעללות בגיל הרך, פשוט מלאכים שעושים עבודת קודש.

אופיר כץ: שתבינו מיהם: זו קבוצה של הורים ומתנדבים, שהתחילו מבודדים והיום גדלו למאות.

אופיר כץ: הם מלווים, תומכים, מייעצים, מקדמים ונלחמים בשביל למנוע מעוד הורים לעבור את הסיוט הזה, ואני תמיד אהיה איתכם ומאחוריכם.

אופיר כץ: לכן, אדוני היושב-ראש, למרות שיש לי רוב היום להעביר את הצעת החוק, אני לא אעלה אותה להצבעה, אני אעמוד בהתחייבות שלי מול הממשלה ואעלה אותה בתמיכת הממשלה בשבוע הבא, כי הניצחון למען הילדים הוא יותר חשוב מהניצחון הפוליטי.

אופיר כץ: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר כץ.

יבגני סובה: אם כך, כפי שנמסר, תשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/3429/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: אנחנו, רבותיי, נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת הטבק (הגברת האכיפה), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת צחי הנגבי.

יבגני סובה: חבר הכנסת הנגבי, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני, בבקשה, עשר דקות לרשותך.

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: אני עוד לא הבנתי מה עמדת הממשלה בנושא.

צחי הנגבי: אני הסכמתי, לפי בקשת ועדת השרים לפני כמה שבועות, לדחות את הדיון כדי שיתקיים דיון בצורה משמעותית, והם לא נתנו לי תשובה, ואז ראיתי שהחלטת ועדת השרים הייתה לדחות את הדיון בארבעה חודשים.

צחי הנגבי: אין בכך שום הצדקה ושום היגיון, ואני אסביר, אדוני, מדוע.

צחי הנגבי: מה אומר החוק?

צחי הנגבי: החוק למעשה מביא להתמודדות יותר אפקטיבית, יותר יעילה, יותר ממוקדת, בתופעה שנחשפה בערוץ הטלוויזיה, ערוץ 12, לפני כמה חודשים, ששם הכתב חשף הפסד של מיליארדים למשק המדינה כתוצאה מתעשייה של זיוף סיגריות והברחתן לתוככי מדינת ישראל.

צחי הנגבי: ואתה מקבל בסיפור הזה כל הרעות החולות: גם פגיעה במשק המדינה, גם פגיעה בבריאות, גם העצמת המוטיבציה לעישון – כי סיגריות מוברחות הן זולות יותר מסיגריות רגילות.

צחי הנגבי: התוצאה המעשית היא שגם מחזקים תופעה קטלנית של עישון, גם נגזלים ממדינת ישראל משאבים אדירים וגם יש כנראה הוכחות שמאחורי הסיפור הזה עומדות כנופיות פשע, שהן המרוויחות מהסיפור של הזיוף ושל ההברחה.

צחי הנגבי: זאת אומרת, מכל כיוון שלא תסתכל על זה אתה רואה כשל, כשל שהוא לא תולדה של ממשלה כזו או אחרת – לא של הנוכחית, לא של קודמתה – תופעה שקיימת עשרות בשנים.

צחי הנגבי: לאחר פרסום הכתבה נועצתי באנשים בעלי ידע מקצועי ומשפטנים מנוסים ובסיוע איתם נוסחה ההצעה, שמאפשרת למדינת ישראל, על כל חלקיה, לחזק את המערכה באכיפה ובמניעה.

צחי הנגבי: לכן התפלאתי מאוד לראות שאין התייחסות של ממש של המערכות השונות לעניין.

צחי הנגבי: אני לא רוצה לבקר אותן, יש לי עניין לעבוד יחד עם גורמי המקצוע לקידום החוק הזה, ואני התחייבתי ומתחייב שלאחר שהוא יעבור בקריאה הטרומית בעצה אחת נתקדם גם בוועדה – הוועדה ממילא בשליטת הממשלה.

צחי הנגבי: לא קיבלתי מענה, אדוני היושב-ראש, ולכן לא נותר לי אלא לבקש מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה הטרומית.

צחי הנגבי: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת צחי הנגבי.

יבגני סובה: מי השר המשיב?

יבגני סובה: אני מבין שהשרה – סליחה, עליזה.

יבגני סובה: עליזה, עליזה, שומעים אותך עד לפה.

יבגני סובה: מה זה?

יבגני סובה: כמעט אמרתי "חברת הכנסת עליזה בראשי".

יבגני סובה: השרה זנדברג, את תשיבי?

יצחק פינדרוס: לא היית טועה כל כך.

יבגני סובה: לא הייתי טועה כל כך, זה בטוח.

יבגני סובה: אבל זה טוב לטלוויזיה, זה לא טוב לפרוטוקול של הישיבה.

יבגני סובה: השרה תמר זנדברג תשיב על ההצעה של חבר הכנסת צחי הנגבי.

יבגני סובה: בבקשה, עשר דקות, גברתי.

יבגני סובה: הוגשה כבר בקשה שמית, עליזה.

יבגני סובה: כבר הוגשה, זה כבר טופל לפנייך, הכול טוב.

יבגני סובה: הוגשה.

יבגני סובה: בגלל שבהצבעה הקודמת לא מימשנו את הבקשה שלכם אז היא הועברה להצבעה הזאת.

יבגני סובה: אז גם ההצבעה הזאת היא הצבעה שמית, בסדר?

יבגני סובה: הינה, הרגעתי אותך?

יבגני סובה: יופי, מצוין.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי השרה, עשר דקות.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: גברתי השרה, היושב-ראש הוא מפתח תקווה.

תמר זנדברג: רגע, אני רוצה לומר משהו.

תמר זנדברג: היושב-ראש, לא זו בלבד שהוא מפתח תקווה - - -

אוריאל בוסו: גם אנחנו.

תמר זנדברג: אתה מפתח תקווה?

תמר זנדברג: שניכם?

תמר זנדברג: רגע, אבל אתם גרים אחד ליד השני?

אוריאל בוסו: התפזרנו בעיר - - -

תמר זנדברג: יפה.

תמר זנדברג: מאיפה אתה בפתח תקווה?

יבגני סובה: ליד צומת סירקין.

יבגני סובה: נראה לך שאני אגור לידם?

תמר זנדברג: לא, אבל שנייה, רגע.

תמר זנדברג: לדעתי כבר פתח תקווה מתחילה לתת פה פייט לערים כמו ירושלים ותל אביב במספר חברי הכנסת.

תמר זנדברג: חברת הכנסת מיכל רוזין - - -

יבגני סובה: אני חייב להגיד משהו.

יבגני סובה: כל הדיאלוג הזה, יש מצב שייכנס לעשרת הגדולים בערוץ הכנסת.

יבגני סובה: אם זה ייכנס, שיחקת אותה, זהו.

אחמד טיבי: מעצם המשפט הזה, ייכנס.

יבגני סובה: כן?

יבגני סובה: לא, אני לא עושה להם פרומו, אבל לעשרת הגדולים בערוץ הכנסת כל הקטע הזה נכנס.

יבגני סובה: אני אבקש מהעורך של התוכנית שלא יקטע, שייקח את כל הקטע מההתחלה, מפתח תקווה ועד דבריי.

יבגני סובה: בבקשה.

תמר זנדברג: אתה יודע שחברת הכנסת מיכל רוזין וחבר הכנסת רון כץ - - -

יבגני סובה: ברור.

יבגני סובה: שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה, גם גרה בפתח תקווה, וגם חבר הכנסת ניר אורבך מפתח תקווה, אז יש רשימה ארוכה.

ינון אזולאי: ערוץ הכנסת הוא הערוץ היחיד שעדיין לא בידיים שלכם.

ינון אזולאי: אל תיקחו לנו אותו גם.

יבגני סובה: אז יש רשימה ארוכה של חברי כנסת מהבית הזה שגרים בפתח תקווה.

תמר זנדברג: איך באת עם זה, איך שדיברנו פה על פתח תקווה.

תמר זנדברג: מה זה לכלכת.

ינון אזולאי: - - -

תמר זנדברג: העלינו את פתח תקווה על ראש שמחתנו, עיר ואם בישראל.

תמר זנדברג: העיר – החמישית בגודלה?

תמר זנדברג: כבר החמישית בגודלה.

תמר זנדברג: כל הכבוד.

תמר זנדברג: אז אני פה, בתור תל אביבית אנחנו מזדנבים מאחורי פתח תקווה.

תמר זנדברג: ועכשיו באת עם – לא, לא יפה, חבר הכנסת אזולאי, אבל בסדר.

קריאה: זהבה גלאון?

תמר זנדברג: כמובן.

תמר זנדברג: אני מתכבדת להשיב בשם שר הבריאות, אם אינני טועה.

תמר זנדברג: בהצעת החוק שבה אנחנו עוסקים מוצע לבצע כמה תיקונים בפקודת הטבק, וזאת, לדברי המציעים, לשם הגברת ההרתעה, החמרת הענישה והרחבת סמכויות האכיפה.

תמר זנדברג: במסגרת הצעת החוק מוצע, בין היתר, להחמיר באופן דרמטי את הענישה כלפי אנשים ותאגידים בגין מגוון מעשים הקשורים למכירה, החזקה, ייצור ועוד פעולות הכרוכות בטבק.

תמר זנדברג: כך, למשל, מוצע לקבוע עונש של עד חמש שנות מאסר בגין רכישת "טבק מוברח", מונח שלפי ההצעה כולל בנסיבות מסוימות נם טבק שפשוט אינו ארוז באריזה בצבע הנדרש.

תמר זנדברג: תיקון נוסף המוצע בהצעת החוק הוא להסמיך את בית המשפט המחוזי ליתן צו הגבלת גישה מיוחד, שהוא למעשה צו המופנה לספק גישה לאינטרנט המורה לו להגביל את הגישה לאתר האינטרנט, כולו או חלקו, אם מתקיימת באתר מכירה או קנייה של מוצרי טבק.

תמר זנדברג: בנוסף, מוצע בהצעת החוק שראש רשות מקומית יסמיך מפקחים, אשר יקבלו סמכויות הנתונות כיום לפקידי רשות המיסים ולשוטרים.

תמר זנדברג: אלו רק חלק מהתיקונים המוצעים בהצעה.

תמר זנדברג: כפי שניתן להתרשם, ההצעה שבה אנו דנים מורכבת מאוד, היא מערבת סוגיות משפטיות מכמה תחומים ומעוררת קשיים לא מבוטלים.

תמר זנדברג: לשם המחשה, ניתן להציג בקצרה קשיים לגבי אחד התיקונים המוצעים – ההצעה לתת לפקחי רשות מקומית סמכויות רחבות לאכיפת פקודת הטבק, שכיום נתונות בידי פקידי רשות המיסים או שוטרים.

תמר זנדברג: ההצעה בעייתית כיוון שמדובר בתחום הדורש מומחיות ולא מתאים לפיקוח ואכיפה על ידי פקחי רשות מקומית.

תמר זנדברג: כך למשל, על מנת לקבוע אם מדובר בטובין מוברחים, נדרש לבחון את מסמכי היבוא השונים.

תמר זנדברג: נוסף על בעיית המומחיות ישנו קושי גם מצד היעדר קיומן של סמכויות משלימות מחוקי מס אחרים לפקחי הרשות המקומית, סמכויות שנתונות לפקידי המכס בלבד, וכן היעדר גישה למערך הלוגיסטי לטיפול בטובין שקיים ברשות המיסים.

תמר זנדברג: לבסוף, ההצדקה להסמכת פקחי הרשות המקומית לעניין אכיפת פקודת הטבק לא ברורה, שכן אין כאן תופעה מקומית שקשורה מבחינה מהותית לרשות מקומית כגוף מוניציפלי, להבדיל למשל ממפגעי רעש, זיהום, הסדרי חניה, וכיוצא באלה.

תמר זנדברג: אלו דוגמאות מעטות לקשיים המתעוררים לגבי סעיף אחד בהצעת החוק.

תמר זנדברג: כפי שציינתי בראשית הדברים, מדובר בהצעה מורכבת, שכוללת כמה תיקונים לפקודת הטבק אשר מעוררים קשיים רבים.

תמר זנדברג: בשל האמור, מצאנו לנכון לדחות את הדיון בוועדת השרים לגבי ההצעה הנדונה בארבעה חודשים, שבהם ניתן יהיה לנסות וללבן את הסוגיות הרבות שמעוררת הצעת החוק.

תמר זנדברג: משעלתה ההצעה קודם שנבחנו לעומקן הסוגיות השונות, אציע לכנסת להתנגד להצעת החוק.

תמר זנדברג: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לשרה לאיכות הסביבה תמר זנדברג.

יבגני סובה: חבר כנסת הנגבי, אתה רוצה?

יבגני סובה: בבקשה, שלוש דקות, אדוני.

יבגני סובה: אני אומר שוב, פעם שלישית: ההצבעה תהיה הצבעה שמית, על פי בקשת האופוזיציה.

יבגני סובה: כל מי שלא שמע את מנהלת סיעת הליכוד עליזה, היה אני מודיע, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

דוד ביטן: צחי - - -

צחי הנגבי: יואב ביקש שאני אעלה.

צחי הנגבי: תודה.

יבגני סובה: שלוש דקות, אדוני.

צחי הנגבי: תודה, אדוני.

צחי הנגבי: אכן, כפי שציינה הממשלה מפי השרה, זו איננה הצעה קלה.

צחי הנגבי: היא מורכבת כי התופעה איננה קלה והיא מורכבת, והעובדה ש-75 שנים לא הייתה התמודדות ישירה עם הבעיה היא לצנינים בעיני כולנו.

צחי הנגבי: מה שהייתי מצפה מהוועדה, וזכיתי לכהן שלוש שנים כיושב-ראש ועדת השרים לחקיקה, הוא שכשיש הצעה שכוונותיה טובות, כשיש הצעה שמקדמת את מדינת ישראל, כשיש הצעה שלמעשה אין התנגדות למהות שלה אלא יש קושי להתמודד עם הפרטים שלה – מה שהיינו עושים, היינו מגיעים לשיח עם המציע ומגיעים איתו להסכמות.

צחי הנגבי: זה לא קרה, ולכן אבקש מן הכנסת שנקיים את הדיון ואת השיח בוועדה לאחר שהכנסת תאמר את דברה המהותי: שהחוק הזה, מן הראוי לקדם אותו.

צחי הנגבי: תודה, אדוני.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת צחי הנגבי.

יבגני סובה: האופוזיציה משכה את בקשתה להצבעה שמית, ואם כך אנחנו - - -

בועז טופורובסקי: שמית - - -

יאיר לפיד: שמית - - -

יבגני סובה: אז הקואליציה מבקשת הצבעה שמית.

אוריאל בוסו: - - -

יבגני סובה: לא, כרגע היה שר, שר החוץ ביקש.

יבגני סובה: שר החוץ ביקש.

יבגני סובה: לא, לא, חבר הכנסת בוסו, הכול בסדר.

יבגני סובה: אם כך, אני אבקש ממזכיר הכנסת לקרוא בשמות של חברי הכנסת.

יבגני סובה: בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – בעד אלון טל – אינו נוכח יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – אינו נכוח מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

דן מרזוק: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

יבגני סובה: אני מבקש לקרוא בשנית בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) אלי אבידר – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח נפתלי בנט – נגד ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח צבי האוזר – נגד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד אלון טל – נגד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – אינה נוכחת

יבגני סובה: האם יש חברי כנסת שלא קראו בשמם?

יבגני סובה: אם לא, תמה ההצבעה.

יבגני סובה: רבותיי, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 51, נגד – 51.

יבגני סובה: אם כך, אני קובע כי הצעת החוק של חבר הכנסת צחי הנגבי לא התקבלה.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/121/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (שווי שימוש ברכב או ברדיו טלפון נייד), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר.

יבגני סובה: חבר הכנסת זוהר, בבקשה, עשר דקות לרשותך.

יבגני סובה: אדוני, עשר דקות, בבקשה.

יבגני סובה: תתחיל לדבר.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, הבאנו היום הצעת חוק מאוד מאוד חשובה.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יודע אם אנשים שמו לב אליה היום, אבל זאת הצעת חוק מהפכנית שישראל מחכה לה כבר הרבה מאוד שנים: להפסיק גזל של עובדים רבים ששווי השימוש שמחייבים אותם בו מדי חודש בתלוש השכר שלהם, אף פעם לא משקף את המציאות ואת השווי האמיתי שצריך לשקף מבחינת כלי הרכב שהם נוסעים בהם.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו יודעים ששווי שימוש היום מתחיל באחוז מסוים, 2.48%, אם אינני טועה, באופן אוטומטי, ונשאר כך לאורך כל השנים שבהן אותו עובד נוסע ברכב.

מכלוף מיקי זוהר: אממה, מחירו של הרכב פוחת – הזמן חולף, ומחיר הרכב שבו משתמש הנהג, פוחת.

מכלוף מיקי זוהר: אבל שווי השימוש נשאר בדיוק אותו דבר, ולכן נוצר מצב שהעובד משלם מס גבוה מאוד על לא עוול בכפו.

מכלוף מיקי זוהר: הדבר הזה מצריך שינוי כבר הרבה מאוד שנים.

מכלוף מיקי זוהר: אני יודע שרשויות המס מעדיפות שלא, כי כיף להן לגבות כמה שיותר כסף גם אם לא צריך לגבות אותו.

מכלוף מיקי זוהר: אבל עדיין הנושא הזה צריך להיות מתוקן.

מכלוף מיקי זוהר: העוול הזה נגרם הרבה מאוד שנים, ואנחנו צריכים לתקן אותו, לכן הבאתי את הצעת החוק.

מכלוף מיקי זוהר: אני באמת מאמין שאפשר להעביר את החוק הזה היום בקריאה טרומית.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שחברי הקואליציה, חלקם מבינים שזה חוק טוב.

מכלוף מיקי זוהר: גם דיברתי עם כמה מהם ובדקתי, ואני חושב שיש סיכוי שהחוק הזה יעבור.

מכלוף מיקי זוהר: מי שיתנגד לחוק הזה בעצם פוגע בעובדים רבים שיכולים לקבל איזושהי הנחה בהוצאת המס שלהם מדי חודש, שהם מוציאים אותה בלי שום סיבה, לא בצדק, ובאופן שהוא אפילו גזל, צריך להגיד את האמת.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שגם היום בתוך משרד האוצר יש הרבה מאוד קולות שחושבים שהבשילה העת לקדם את החקיקה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת, גם אם יש מי שמתנגד ברשות המיסים, שרוצה להמשיך לגבות כסף, עדיין גם במשרד האוצר יש קולות רבים שחושבים שהחקיקה הזו היא חקיקה שהבשיל הרגע לחוקק אותה, ולכן אני חושב שאנחנו צריכים היום לפחות לקדם את זה בקריאה טרומית.

מכלוף מיקי זוהר: מן הסתם קריאה טרומית זו רק ההתחלה – זה עדיין לא הסוף.

מכלוף מיקי זוהר: יש אחר כך גם קריאה ראשונה, שנייה ושלישית.

מכלוף מיקי זוהר: אני מוכן – ואני מציע פה לשר האוצר, או לסגן שר האוצר חברי - - -

יבגני סובה: לא, לא סגן שר.

יבגני סובה: השר במשרד האוצר חמד עמאר.

מכלוף מיקי זוהר: השר במשרד האוצר.

מכלוף מיקי זוהר: הוא איתנו?

יבגני סובה: הוא תכף ישיב לך – הוא זה שמשיב להצעה שלך.

יבגני סובה: הוא שומע הכול.

יבגני סובה: כפי שאני מכיר את השר במשרד האוצר, הוא שומע הכול, גם כשהוא לא מסתכל על הדובר.

חמד עמאר: אני אקשיב לך בקשב רב.

מכלוף מיקי זוהר: האמת היא שאת הטיעונים טענתי, ואתה גם יודע שהם מוצדקים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני מכיר גם את הנסיבות.

מכלוף מיקי זוהר: אני הייתי בקואליציה ועבדתי גם מול משרד האוצר.

מכלוף מיקי זוהר: הייתי כמו חברי חבר הכנסת ולדימיר בליאק, מרכז הקואליציה בוועדת הכספים, ואני מכיר את הקשיים מול אגף התקציבים.

מכלוף מיקי זוהר: אני מכיר את הכול.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני עדיין חושב שהבשילה העת לחוקק את החוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: זה חוק נכון, ואנחנו צריכים לעשות אותו למען אזרחי ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: אם שר האוצר יסכים, אני מוכן שנקדם את החוק בתיאום.

מכלוף מיקי זוהר: לא נמשיך לקדם אותו מלבד הקריאה הטרומית, אלא אם כן יהיה תיאום מול שר האוצר ולשכתו.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שהדבר הזה הוא דבר שצריך באמת לקרות.

מכלוף מיקי זוהר: טוב יהיה אם נפסיק לקחת יותר מדי כסף מאזרחי ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: היום אנחנו יודעים שיש קושי גדול, יש יוקר מחיה.

מכלוף מיקי זוהר: זה עוד כמה שקלים בחודש לכל עובד ועובד.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא דבר רע.

מכלוף מיקי זוהר: אז יכול להיות שיגידו ברשות המיסים: לא ולא; אנחנו לא מוכנים; אנחנו רוצים להמשיך לגבות.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני רוצה להזכיר לכם, אדוני השר במשרד האוצר, שהגבייה היא בעודפים.

מכלוף מיקי זוהר: יש כסף ברשות המיסים.

מכלוף מיקי זוהר: רשות המיסים גובה מצוין, והיא בעודפי גבייה, אז לא יקרה כלום אם הם יעזרו קצת לאזרחי ישראל בעניין הזה, שכורעים תחת הנטל.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא יהיה דבר רע.

בועז טופורובסקי: תן לנו דחייה של שבועיים.

בועז טופורובסקי: שבועיים.

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לך איפה הבעיה – אני לא יודע מה יקרה עוד שבועיים, אדוני יושב-ראש הקואליציה.

בועז טופורובסקי: אז מה זה יעזור?

בועז טופורובסקי: אם אתה מעביר את זה בטרומית וזה לא יתקדם ממילא - - -

מכלוף מיקי זוהר: אז זה מה שאני אומר, מה השוני אם זה יעבור בטרומית?

בועז טופורובסקי: כי אנחנו כבר עם ועדת שרים מאחורי זה.

חמד עמאר: תראה, אתה לא ישבת איתי בכלל, נכון?

מכלוף מיקי זוהר: זה נכון.

מכלוף מיקי זוהר: לא ישבתי.

חמד עמאר: לא ישבנו בכלל.

חמד עמאר: לא דנו בנושא.

מכלוף מיקי זוהר: לא, לא.

חמד עמאר: הינה, מרכז הקואליציה מבקש שבועיים.

חמד עמאר: בוא נשב בשבועיים האלה.

חמד עמאר: שבועיים.

בועז טופורובסקי: לא חודשיים – שבועיים.

בועז טופורובסקי: כי אנחנו רוצים את זה.

בועז טופורובסקי: יש היגיון בזה.

מכלוף מיקי זוהר: אוקיי, אז אני מקבל את הצעת יושב-ראש הקואליציה והצעת השר והצעת מרכז הקואליציה בוועדת הכספים.

יבגני סובה: כלומר, אתה רוצה לדחות את מועד ההצבעה?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נדחה את זה בשבועיים, בשביל שזה יעבור בהסכמה.

יבגני סובה: אבל את תשובת השר אתה רוצה לשמוע עכשיו?

מכלוף מיקי זוהר: לא, אני אעדיף לשמוע אותה עוד שבועיים, אם לא - - -

יבגני סובה: אז תשובה והצבעה במועד אחר.

מכלוף מיקי זוהר: כן, תשובה והצבעה במועד אחר.

יבגני סובה: אם כך, השר לא חייב להשיב כרגע להצעה שלך.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: ואני מקווה שבעוד שבועיים, בעזרת השם, נוכל באמת לקדם את החקיקה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר.

יבגני סובה: אם כן, אין צורך בתשובת השר.

יבגני סובה: או שאתה רוצה להשיב, אדוני השר?

יבגני סובה: לא צריך.

יבגני סובה: אז תשובה והצבעה במועד אחר.

יבגני סובה: [מס' פ/3403/24; דברי הכנסת, חוב' ל, ישיבה 140.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (שינוי מדרגות המס), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן.

יבגני סובה: סליחה, טעות שלי - - -

קריאה: - - -

יבגני סובה: רגע, רגע, שנייה.

יבגני סובה: מאחר שההצעה כבר נומקה ב-8 ביוני 2022, כרגע רק תשובה והצבעה – תשובת השר.

יבגני סובה: מי שישיב זה השר חמד עמאר.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: על הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (שינוי מדרגות המס), של חברת הכנסת - - -

קריאה: - - -

יבגני סובה: לא, משום שההצעה הזאת נומקה.

יבגני סובה: אם היא תרצה היא תוכל להגיב אחרי תשובת השר.

בועז טופורובסקי: בואו נעשה שמית.

בועז טופורובסקי: אפשר שמית.

יבגני סובה: אין בעיה.

יבגני סובה: השר צריך לבקש.

יבגני סובה: השר, תבקש - - -

חמד עמאר: ביקשתי.

יבגני סובה: אז השר יבקש הצבעה שמית ואני אקבל את זה.

יבגני סובה: אדוני השר, בבקשה.

יבגני סובה: ואז, חברת הכנסת דיסטל, תוכלי להגיב לאחר מכן.

יבגני סובה: בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול את ההצבעה הזאת אני מבקש שתהיה שמית.

חמד עמאר: שתהיה הצבעה שמית, שיירשם מעכשיו.

יבגני סובה: מקובל.

חמד עמאר: ועדת שרים לענייני חקיקה החליטה להתנגד להצעת החוק.

חמד עמאר: מנגנון המיסוי על הכנסתו של היחיד גדל בהדרגה ביחס קבוע – דבר אשר נועד, בין היתר, לעודד שוויון כלכלי והעברת משאבים מאוכלוסייה חזקה לאוכלוסיות חלשות.

חמד עמאר: השינוי המוצע מיטיב בעיקר עם האוכלוסיות החזקות ואינו מידתי.

חמד עמאר: מהצעת החוק לא ברורים היתרונות בהפחתת מס על היחיד ומס החברות בצורה דרמטית, באופן שיצדיק השקעה ועלות תקציבית גבוהה.

חמד עמאר: העלות התקציבית המוערכת ביישום החלטה זו מוערכת בכ-30 מיליארד שקל.

חמד עמאר: אבקש מחברי הכנסת להסיר את הצעת החוק מסדר-היום.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אתמול היינו בדאלית אל-כרמל ועוספיא.

חמד עמאר: דאלית אל-כרמל ועוספיא – שטח השיפוט שלהן לא הורחב שנים רבות, בגלל כל מיני בעיות של התנגדות של הירוקים שם והתנגדות של משרד הפנים.

חמד עמאר: לא הרחיבו את שטח השיפוט שנים רבות.

חמד עמאר: הקימו ועדה – היא נקראה ועדת קלעג'י, שתבדוק אם יש הצדקה בהרחבת שטח השיפוט של היישובים עוספיא ודליה.

חמד עמאר: ושחברי הכנסת יבינו, עוספיא ודליה – הרחבת שטח השיפוט זה בקרקע פרטית בטאבו של תושבי דליה ועוספיא.

חמד עמאר: ועדת קלעג'י החליטה להרחיב את שטח השיפוט של שני היישובים.

חמד עמאר: היישוב עוספיא – מעל 3,900 דונם, והיישוב דליה – 3,200.

חמד עמאר: הוועדה המליצה לפני שנים רבות.

חמד עמאר: הנושא שכב במשרד הפנים שנים רבות – שר הפנים היה אריה דרעי, והוא לא הסכים לחתום על ההמלצות של הוועדה שהוא מינה.

חמד עמאר: ואתמול, אחרי ישיבה שקיימנו במשרד ראש הממשלה עם שרת הפנים, עם חברי הכנסת - -

שלמה קרעי: 12 שנה, 12 שנה.

חמד עמאר: - - מופיד מרעי ועלי סלאלחה, וגם חברי פטין מולא הוזמן לישיבה – ולא הגיע מסיבות אישיות – וראשי רשויות, גם המנהיג הרוחני של העדה השייח' מוואפק טריף, ויושב-ראש הפורום ג'אבר חמוד - - -

פטין מולא: כבוד השר - - -

חמד עמאר: בסוף הישיבה יצאנו עם תוצאה מאוד טובה: שרת הפנים החליטה לחתום על הצו.

חמד עמאר: אתמול היינו בדליה ועוספיא וחתמנו - -

פטין מולא: על מה אתה מדבר?

חמד עמאר: - - על הצו שמרחיב את שטח השיפוט של דליה ועוספיא בקרוב ל-7,200 דונם.

חמד עמאר: אני חושב שזו חתימה מוצדקת; ליישובים האלה מגיע להרחיב את שטח השיפוט שלהם.

חמד עמאר: חבל שנושא כזה שוכב שנים על שולחנו של שר הפנים והוא לא חותם על ההרחבה של שני היישובים.

חמד עמאר: אנחנו נעמוד על זה כאן בכנסת.

חמד עמאר: ואני אומר לכם כשר בממשלה שכל שטחי השיפוט של המגזר הדרוזי והיישובים יורחבו.

חמד עמאר: בעבודה משותפת של כולם אנחנו נצליח לעשות את זה.

חמד עמאר: תודה רבה לכולם.

יבגני סובה: תודה רבה לשר חמד עמאר.

יבגני סובה: את רוצה להגיב?

גלית דיסטל אטבריאן: כן.

יבגני סובה: יש לך שלוש דקות, בבקשה.

יבגני סובה: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, בבקשה.

פטין מולא: - - -

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: חבר הכנסת מולא, תודה רבה.

יבגני סובה: אתה רוצה להמשיך את השיחה?

יבגני סובה: אין בעיה, אבל לא להפריע.

יבגני סובה: בבקשה, שלוש דקות.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה, אדוני יושב-ראש הישיבה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה שיהיה ברור רגע מה קרה פה.

גלית דיסטל אטבריאן: הצעת החוק הזו בנויה אחד לאחד על קמפיין הבחירות של ראש הממשלה נפתלי בנט, של מפלגת ימינה ושל ממשלת השינוי.

גלית דיסטל אטבריאן: בזה הרגע עמד פה אדם, נציג של ממשלת השינוי, ואמר שהצעת החוק – שעל סמך ההצעה הזאת אתם נבחרתם – היא לא טובה.

גלית דיסטל אטבריאן: מישהו שיסביר לי – באמת, אני נבוכה פה.

גלית דיסטל אטבריאן: הם הגישו את זה לציבור.

גלית דיסטל אטבריאן: הם שכנעו את הציבור שזה מה שצריך.

גלית דיסטל אטבריאן: אדוני, אחד לאחד.

גלית דיסטל אטבריאן: ועכשיו אותם אנשים שאמרו לציבור שהדבר זה נחוץ לכלכלה, שהדבר הזה יציל את העסקים הקטנים, שהדבר הזה יציל את המשתכרים שמשלמים מיסים ולא סוגרים את החודש – אותם אנשים עומדים פה עכשיו ואומרים, בלי למצמץ, בלי להתבייש, שזו הצעה לא טובה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני באמת לא מבינה את זה.

גלית דיסטל אטבריאן: איפה אביר קארה?

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה לראות את אביר קארה מצביע נגד הפחתת מס לעצמאים, לעסקים קטנים, לאנשים האלה שהתעמרתם בהם בכל דרך - - -

חמד עמאר: אבל הצעת החוק שלך לא ככה.

חמד עמאר: את מדברת - - - לחברות ב-15%.

גלית דיסטל אטבריאן: זה ועוד איך ככה.

חמד עמאר: את לא מדברת על הצעת החוק שלך.

גלית דיסטל אטבריאן: זה ועוד איך ככה.

חמד עמאר: את מדברת על הצעת חוק אחרת לגמרי.

גלית דיסטל אטבריאן: זה גם לשכירים.

גלית דיסטל אטבריאן: זה לשכירים; זה לעצמאים הקטנים; זה לעוסקים המורשים.

חמד עמאר: ולחברות 15%.

גלית דיסטל אטבריאן: לאלה שפתחו חברה בע"מ ובקושי מגלגלים מחזור של 100,000 שקל בשנה.

גלית דיסטל אטבריאן: זה לכולם.

גלית דיסטל אטבריאן: אחרי שהעליתם להם את התחבורה, בעיקר בפריפריה.

גלית דיסטל אטבריאן: אגב, הבנתי שליברמן נתן למרב מיכאלי כסף עבור הפריפריה, עבור התחבורה, והיא לא רצתה לקבל, כי זאת ממשלת העליונות הלבנה ששונאת צעירים, שונאת מזרחים, שונאת פריפריה, שונאת עסקים קטנים, שונאת יוזמים.

גלית דיסטל אטבריאן: הכול אתם קלקלתם בכל כך מעט זמן.

גלית דיסטל אטבריאן: אני הולכת להעביר בכל הרשתות כל אצבע שתרים נגד – במיוחד מכם – כל אצבע שתקום נגד עסקים קטנים, אני אפרסם, בעיקר את של נפתלי, בעיקר את של - - - החוק הזה אמור היה לגרום לאנשים שלא סוגרים את החודש בגללכם, למען השם.

גלית דיסטל אטבריאן: בגלל שהעליתם מחירים כמו מטורפים; העליתם מיסים כמו מטורפים, אחרי שנשבעתם שתורידו.

גלית דיסטל אטבריאן: נשבעתם שתורידו.

גלית דיסטל אטבריאן: אז אני באה ומגישה את זה, ואתם מתנגדים?

גלית דיסטל אטבריאן: זה בלתי נסבל.

גלית דיסטל אטבריאן: בלתי נסבל.

שמחה רוטמן: אביר יצביע נגד, כנראה.

גלית דיסטל אטבריאן: בכל כך מעט זמן - -

יבגני סובה: נא לסיים.

גלית דיסטל אטבריאן: - - כל כך הרבה קלקלתם.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה לראות את האצבעות שיצביעו עכשיו נגד העסקים הקטנים.

גלית דיסטל אטבריאן: אני אזכור כל אחד ואחד מכם.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן.

יבגני סובה: אנחנו נעבור להצבעה.

יבגני סובה: על פי בקשת הממשלה, ההצבעה תהיה הצבעה - - -

בועז טופורובסקי: לא, לא.

בועז טופורובסקי: הממשלה לא ביקשה.

יבגני סובה: השר ביקש.

חמד עמאר: לא, לא.

חמד עמאר: אני מושך.

יבגני סובה: השר מושך?

קריאה: אנחנו רוצים שמית.

יואב קיש: סליחה.

יואב קיש: אנחנו רוצים שמית.

יבגני סובה: אז תעביר את זה, בבקשה.

יואב קיש: אתה אמרת שתהיה הצבעה שמית.

יבגני סובה: כן, כן, כן.

יבגני סובה: ברגע שהם משכו, אני – אתה ראית שאני לא הפעלתי הצבעה.

יבגני סובה: אדוני המזכיר, יש – אוקיי.

יבגני סובה: אז על פי בקשת האופוזיציה, תהיה הצבעה שמית.

יבגני סובה: אני מבקש ממזכיר הכנסת לקרוא בשמות של חברי הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – בעד אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

דן מרזוק: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יבגני סובה: אבקש ממזכיר הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת בשנית, בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד אלי אבידר – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד ענבר בזק – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד נפתלי בנט – נגד ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח צבי האוזר – נגד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אופיר כץ – בעד יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – נגד יאיר לפיד – נגד מרב מיכאלי – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת עמיחי שיקלי – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

יבגני סובה: האם יש חברי כנסת שלא קראו בשמם?

יבגני סובה: חבר הכנסת גלנט, כבר שמעתי פעמיים, זה בסדר.

יבגני סובה: אם כך, תמה ההצבעה.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 51, נגד – 50.

יבגני סובה: אני קובע כי ההצעה הזאת אושרה – לא למחוא כפיים, רבותיי – ההצעה הזאת אושרה ותועבר להמשך דיון בוועדת הכספים.

אבתיסאם מראענה: - - -

יבגני סובה: רגע, לא שומע.

יבגני סובה: איזו ועדה?

אבתיסאם מראענה: - - -

יבגני סובה: אוקיי, אז אני קובע כי ההצעה הזאת תועבר לוועדת הכנסת להמשך דיון.

יבגני סובה: בסדר?

יבגני סובה: נרשם בפרוטוקול.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/2681/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: רבותיי, נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – מחלה נדירה), התשפ"ב–2021, של חבר כנסת סמי אבו שחאדה וקבוצת חברי כנסת.

יבגני סובה: בבקשה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

יבגני סובה: אדוני, עשר דקות, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת - - -

יבגני סובה: אני אתן כמה שניות להירגע.

יבגני סובה: היו פה צהלות שמחה, אז כרגע אפשר להירגע.

יבגני סובה: אני אבקש לשמור על השקט.

יבגני סובה: חבר הכנסת אשר.

יבגני סובה: סגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת אשר, מי כמוך יודע את חוקי הבית.

יבגני סובה: נא לא להפריע, בבקשה, לחבר הכנסת אבו שחאדה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני שמח וגאה להציג היום הצעת חוק חשובה זו: חוק המחלות הנדירות.

סמי אבו שחאדה: בעיני אנשים רבים זהו פשוט יום היסטורי, שבא אחרי מאבק מתמשך של אנשים רבים וטובים, החל משנת 2005.

סמי אבו שחאדה: אז אנחנו אחרי 17 שנים של מאבק, כדי להעביר את החוק החשוב הזה, חוק המחלות הנדירות, שבא גם להכיר באוכלוסייה הזאת – עכשיו אני גם מדבר על המספרים – וגם להגדיר.

סמי אבו שחאדה: חשיבותו של החוק הזה שהוא רוצה לתת הגדרה לאנשים, שנחשבו שקופים במשך תקופה ארוכה מאוד וגם לתת להם הכרה ואת הזכויות הבסיסיות, שמגיעות להם כאנשים שחולים במחלות נדירות.

סמי אבו שחאדה: בנימה אישית, אני רוצה להגיד שכחלק מקידום החוק והעבודה בשדולה למחלות נדירות, גיליתי שגם המחלה שממנה אני סובל, מחלת העיניים שלי, היא חלק מהמחלות הנדירות האלו.

סמי אבו שחאדה: לאחרונה, בדיון בשדולה, אחת הרופאות שאלה אותי על שם המחלה, מה האבחון שיש לי.

סמי אבו שחאדה: היא בדקה והסבירה לי שאני נמנה עם האנשים האלה שסובלים מהמחלות הנדירות.

סמי אבו שחאדה: מחלה נדירה, כבוד היושב-ראש, היא מחלה קשה, והיא גם מחלה פרוגרסיבית.

סמי אבו שחאדה: בעולם, מחקרים היום מדברים על כמעט 8,000 מחלות המוכרות כמחלות נדירות.

סמי אבו שחאדה: כמעט 5% מהאוכלוסייה בעולם סובלת מ-8,000 המחלות השונות האלו, שנמצאות בכל העולם.

סמי אבו שחאדה: ההערכה היא שבמדינת ישראל מדובר בכחצי מיליון אנשים.

סמי אבו שחאדה: חצי מיליון אנשים סובלים ממחלות נדירות במדינה, ולאנשים האלה יש אתגרים רבים שמתווספים למחלה.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, כשמדברים על חצי מיליון איש במדינה בגודל מדינת ישראל וחושבים על בני משפחותיהם ועל האנשים שמכירים אותם ואלה שאיתם בכיתה, אנחנו מדברים על קבוצה גדולה מאוד, ביחס לגודל האוכלוסייה, למרות שמדובר במחלות נדירות.

סמי אבו שחאדה: חלק גדול מאוד, כמעט 80%, מהמחלות הנדירות הן מחלות גנטיות.

סמי אבו שחאדה: לצערנו הרב, בחברה הערבית שיעור המחלות הגנטיות הרבה יותר גדול מהשיעור שלנו באוכלוסייה, בעיקר בגלל נישואי קרובים, שאני מאוד מקווה שאנחנו מתקדמים – עם הצוותים השונים שאני עובד איתם בנושא הזה – להוריד את התופעה הזאת.

סמי אבו שחאדה: אנחנו עובדים גם על הורדת אחוז לידת תינוקות עם מוגבלויות בחברה הערבית.

סמי אבו שחאדה: חלק גדול, כמו שאמרתי, כמעט 80% מהמחלות הנדירות הן מחלות גנטיות.

סמי אבו שחאדה: לכן גם בנושא הזה החברה הערבית נפגעת הרבה יותר מהממוצע.

סמי אבו שחאדה: ההגדרה המוצעת בחוק היא הגדרה מינימליסטית, מבין ההגדרות השונות שקיימות בעולם.

סמי אבו שחאדה: חלק ממדינות העולם מדברות על אחד ל-1,000, חלק ממדינות העולם מדברות על אחד ל-3,000, או 5,000.

סמי אבו שחאדה: בחוק הזה אנחנו מגדירים מחלה נדירה כמחלה שמופיעה אצל אחד ל-10,000 איש לפחות.

סמי אבו שחאדה: כמובן, שחלק גדול מהפעילים וממובילי המאבק היו רוצים שנקדם הצעה שונה.

סמי אבו שחאדה: אבל כחלק מתהליכי הפשרה שאנחנו הגענו אליהם, אנחנו מציעים חוק כדי שנוכל להתקדם בו, ואולי בעתיד נוכל להתקדם עוד כמה צעדים.

סמי אבו שחאדה: הצעות חוק דומות הוגשו בכנסת החל מהכנסת השבע-עשרה.

סמי אבו שחאדה: חלק גדול - - -

קריאה: - - -

סמי אבו שחאדה: אני מייד אומר.

סמי אבו שחאדה: חלק גדול מחברי הכנסת הצטרפו בזמנו לחוקים האלה, אבל החל מהכנסת השבע-עשרה בכל כנסת הוצע החוק, חוק המחלות הנדירות, שבא להגדיר, להגדיר אוכלוסייה, שהיא לא נמצאת.

סמי אבו שחאדה: אין הגדרה.

סמי אבו שחאדה: לצערנו אין הגדרה בחוק הקיים; אין הגדרה למחלה הנדירה, שהיא גם מחלה קשה.

סמי אבו שחאדה: חלק גדול מהמחלות האלה הן מחלות קשות, ואין להן הגדרה.

סמי אבו שחאדה: זה פוגע באוכלוסייה ששייכת לחולים בצורות שונות.

סמי אבו שחאדה: אחד הדברים הכי קשים הוא שתהליך האבחון של אדם עם מחלה נדירה אורך לפעמים כמה שנים.

סמי אבו שחאדה: בממוצע, חלקם עוברים אצל שמונה רופאים שונים, כדי להגיע לאבחון – וזה עדיין לא אומר טיפול.

חיים כץ: מה אומר על זה כהנא?

חיים כץ: אומר להם לנסוע לשוויץ.

חיים כץ: סע לשווייץ.

חיים כץ: איך הרפואה בשווייץ?

סמי אבו שחאדה: אני לא חושב שהמשפט הזה ראוי בכלל לתגובה.

חיים כץ: לא חשוב.

חיים כץ: אני לא מדבר על המשפט, אני מדבר על - - -

סמי אבו שחאדה: להצעת החוק שהצגתי הצטרפו 32 חברי כנסת מכל סיעות הבית, כמעט מכל סיעות הבית – גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, חלקם שרי בריאות לשעבר.

סמי אבו שחאדה: הפעם יש לנו גם את תמיכת שר הבריאות המכהן, כך שזה חשוב מאוד, שלפחות ישנם דברים טובים שאפשר לעשות בקונצנזוס.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, אני רוצה להודות ליועצים הפרלמנטרים הנפלאים שאני עובד איתם, שעשו מאמץ גדול מאוד כדי לקדם איתי את החוק הזה.

סמי אבו שחאדה: גם ליארה מנסור וגם לעזאת סבע.

סמי אבו שחאדה: נוסף לזה, אני רוצה להודות לשותפים העיקריים שלנו: הקואליציה למחלות נדירות, שקידמה והיא זו שחשפה בפניי בכלל את חוק הזה ואת חשיבותו; לאגודה לזכויות החולה, שעושה עבודה נפלאה.

סמי אבו שחאדה: כבר שנים הם מנסים שם לקדם את החוק הזה, והיום אני שמח שהצלחנו סוף סוף, אחרי כל כך הרבה שנים וכל כך הרבה מאבק וניסיונות, לקדם את החוק החשוב הזה.

סמי אבו שחאדה: זוהי בשורה לכחצי מיליון אזרחים במדינת ישראל שסובלים ממחלות נדירות ולבני משפחותיהם.

סמי אבו שחאדה: זהו צעד נוסף להתקדמות בטיפול במחלות נדירות.

סמי אבו שחאדה: כמובן שבעיניי זה צעד חשוב, כי הוא מביא לכמה צעדים נוספים בעתיד, שאנחנו עובדים עליהם עכשיו בשדולה למחלות נדירות: הקמת גוף רשם למחלות נדירות; תקצוב המרכזים למחלות נדירות, שנמצאים כבר בארבעה בתי חולים, ועכשיו עוד שניים בדרך בעוד בתי חולים; עבודה מול הביטוח הלאומי וקופות החולים השונות.

סמי אבו שחאדה: בעיניי, החוק הזה הוא צעד חשוב מאוד, שישרת חלק גדול מאוד מהאזרחים במדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: לא מדובר רק על החולים.

סמי אבו שחאדה: כולנו יודעים, כולנו מודעים לזה שכשיש מחלה קשה בתוך המשפחה, כל המשפחה היא בתוך הדבר הזה, וגם האנשים שמסביב, כך שזה יעזור לחלק גדול מאוד מהאזרחים.

סמי אבו שחאדה: אני שמח מאוד שהצלחנו להביא בשורה לאנשים האלה.

סמי אבו שחאדה: אידאולוגית, אני חושב שחברה היא חברה יותר אנושית ויותר חזקה ויותר דמוקרטית ברגע שהיא עוזרת לאנשים המוחלשים יותר בחברה.

סמי אבו שחאדה: החוק הזה מוביל אותנו גם לצעד הזה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: << הצח >> [הצעת חוק פ/2828/24; נספחות.

סמי אבו שחאדה: ]

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יעקב מרגי: להצעת החוק הזו הוצמדה הצעת חוק שמספרה 2828/24, של חברת הכנסת אבתיסאם מרעאנה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

אבתיסאם מראענה: רק שלוש דקות?

יעקב מרגי: כשמצמידים, שלוש דקות.

יעקב מרגי: השארתי לך גם - - -

אבתיסאם מראענה: כן.

אבתיסאם מראענה: אתה איש נחמד מאוד היום.

יעקב מרגי: תודה.

אבתיסאם מראענה: אדוני היושב-ראש, חברות שלנו, סגניות, חברות וחברים שלנו, שלי, בכנסת, אני מאוד גאה להציג את הצעת החוק הכל-כך חשובה על מחלות נדירות.

אבתיסאם מראענה: אני מצטרפת לחברי סמי אבו שחאדה על השדולה שהוא הקים, יעטיכ אל-עאפיה.

אבתיסאם מראענה: אין ספק שזה בהחלט רגע היסטורי לתקן את העוול הכל-כך גדול כלפי אוכלוסייה שהיא לא קטנה, כמו שציין חברי סמי אבו שחאדה.

אבתיסאם מראענה: בהחלט יש קרוב ל-8,000 מחלות נדירות בכל העולם.

אבתיסאם מראענה: בישראל אנחנו מתמודדות עם משפחות רבות ומקרים רבים – אלפים – כמו שציין סמי אבו שחאדה, כמעט חצי מיליון אנשים שמאובחנים ומאובחנות במחלות נדירות.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לציין שרבות מהמחלות הנדירות האלה מתגלות בזמן לידה או בתקופת הילדות.

אבתיסאם מראענה: למעלה ממחצית מהן מופיעות בבגרות, ולצערנו הרב, מעט מאוד רופאות ורופאים מתמחים במחלות נדירות.

אבתיסאם מראענה: אז תתארו לעצמכם משפחות רבות שנמצאות בסיטואציה שהן לא כל-כך יודעות איזה פתרון הן צריכות לאפשר ולתת; ולאבחן ולחיות לצד סוגיה או מחלה שלא יודעים איך קוראים לה ואיך מטפלים ומטפלות בה.

אבתיסאם מראענה: הגיע הזמן שאותן משפחות ירגישו שמישהו כן רואה אותן – אותה אוכלוסייה מוחלשת שהיא תחת נטל של לחץ, לחץ משפחתי, הן צריכות להציל את בן או בת המשפחה שלהן.

אבתיסאם מראענה: אני חושבת שדרך ההצעה הזאת, שמבקשת, קודם כול, הכרה, וכמובן, הגדרה למחלות נדירות – אנחנו בהחלט רוצות לקדם אותה, ואני רוצה לבקש מהחברות והחברים שלי בכנסת לאשר את ההצעה הכל-כך חשובה הזאת ולעשות תיקון היסטורי.

אבתיסאם מראענה: אנשים שסובלים ממחלות, בטח ובטח נדירות, לא צריכים לחיות לבד, הם לא צריכים להרגיש בדידות, ובטח ובטח שלא צריך ליפול נטל כלכלי על הכתפיים שלהם.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, תודה לחברות ולחברים.

יעקב מרגי: תודה רבה לחברת הכנסת אבתיסאם מראענה.

יעקב מרגי: ישיב לשתי הצעות החוק שר הבריאות ניצן הורוביץ.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני.

ניצן הורוביץ: חברי הכנסת, בראשית דבריי אני רוצה קודם כול לאחל החלמה מהירה לרופאה שהותקפה אתמול במרפאת קופת חולים כללית בבאר יעקב.

ניצן הורוביץ: האלימות בחברה שלנו מחריפה, ואנחנו רואים את זה מתפרץ בתוך מערכת הבריאות בכל הארץ.

ניצן הורוביץ: לזה נוספות התבטאויות בלתי נסבלות כלפי עובדי משרד הבריאות, מקרי אלימות חמורים בבתי החולים, ולצערי, אתמול גם במרפאות בקהילה.

ניצן הורוביץ: אני אומר, עובדי מערכת הבריאות לא יכולים להישאר חשופים בצריח, ואלימות נגד צוותים רפואיים לא תעבור בשקט.

משה ארבל: תעצור את החוק של גבי לסקי - - -

ניצן הורוביץ: זו לא הבעיה.

ניצן הורוביץ: כשבן אדם מרביץ לרופאה במוט ברזל, לא צריך העלבת עובד ציבור; צריך למצות איתו את ההליכים.

ניצן הורוביץ: למצות את ההליכים.

שלמה קרעי: אם אתה מרשה להעליב, בסוף זה מגיע למוט.

ניצן הורוביץ: משרד הבריאות הוא לא משטרה, והרופאים הם לא פקחים, ואחיות הן לא שוטרות.

ניצן הורוביץ: המשטרה והפרקליטות צריכות להעמיד לדין ולמצות את ההליכים.

ניצן הורוביץ: יש מספיק חוקים בישראל נגד תקיפה: תקיפה, חבלה, היזק לרכוש, אלימות של ממש – צריך ליישם את החוקים האלה ולהעניש את האנשים האלה.

ניצן הורוביץ: אנחנו החלטנו על העמדת עמדות שיטור בבתי חולים, ואנחנו במשרד הבריאות מרחיבים את מערך המאבטחים, אבל זה ברור לכם שאי-אפשר לשים שוטר לכל אחות בכל מרפאה בארץ.

ניצן הורוביץ: אנחנו בוחנים פתרונות נוספים, אולי סוג כזה של סיור רכוב שיעבור בין מרפאות, וייתן מענה יותר מהיר בקהילה למקרים של אלימות.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להזכיר שמחר ומוחרתיים תהיה שביתת מחאה של האחיות ושל הרופאים במחאה על האלימות – והם צודקים.

ניצן הורוביץ: הם צודקים.

ניצן הורוביץ: אני אומר, הפתרון כאן - - -

יעקב מרגי: מכובדי השר, יש להם לחצני מצוקה, לרופאים במרפאות?

ניצן הורוביץ: לחלקם יש ולחלקם אין.

יעקב מרגי: כדאי לשקול.

ניצן הורוביץ: אבל השאלה למי הלחצן.

יעקב מרגי: לפחות.

יעקב מרגי: לפעמים הרופא נכנס, הלקוח נועל, המטופל נועל את הדלת - - -

ניצן הורוביץ: כן, כן.

ניצן הורוביץ: בקיצור, אנחנו לא יכולים ולא נעשה את זה, למנוע טיפול רפואי מבן אדם או ממשפחה שהתפרעו במיון או תקפו רופאים.

ניצן הורוביץ: אנחנו לא יכולים לעשות את זה.

ניצן הורוביץ: אבל ענישה ומיצוי הליכים – כי רוב התיקים האלה נסגרים במשטרה – על זה אנחנו נעמוד.

ניצן הורוביץ: עכשיו להצעת החוק החיובית שלפנינו, תיקון חוק בריאות ממלכתי (מחלה נדירה), הצעת חוק – אני רואה פה שלהצעה של חבר הכנסת אבו שחאדה הצטרפו עשרות חברי כנסת.

ניצן הורוביץ: יש גם הצעה מוצמדת של אבתיסאם מראענה.

ניצן הורוביץ: ההצעה הזאת מסמיכה את שר הבריאות לקבוע רשימה של מחלות קשות, ובהסכמת שר האוצר לקבוע את עלות השירותים הרפואיים למבוטח שלוקה במחלה, כאמור.

ניצן הורוביץ: סעיף 19(ב) לחוק קובע שהמוסד לביטוח לאומי ינכה מהסכומים שקבע כדמי ביטוח בריאות את הסכום הכולל של העלויות שקבע שר הבריאות בעד שירותים רפואיים לכל המבוטחים הלוקים במחלות קשות; סעיף 19(ג) קובע שמשרד הבריאות יעביר לקופות את הסכומים שייקבעו לפי מספר הלוקים במחלות קשות בכל קופה וקופה.

ניצן הורוביץ: בתקנות ביטוח בריאות ממלכתי נקבע מהן המחלות הקשות לעניין של הסעיף הזה, ומהי העלות השנתית למבוטח הלוקה בהן.

ניצן הורוביץ: הצעת החוק הזאת מבקשת להרחיב את ההסדר גם למחלות נדירות בהתאם להגדרה המוצעת.

ניצן הורוביץ: מהי מחלה נדירה?

ניצן הורוביץ: מחלה נדירה היא מחלה שמשפיעה על מספר קטן של אנשים, לפעמים קוראים להן "מחלות יתום", וקיימים נושאים ייחודיים לאנשים עם מחלות נדירות.

ניצן הורוביץ: המחלה יכולה להיות נדירה באזור גיאוגרפי אחד ונפוצה באזור אחר, למשל, תלסמיה, אנמיה ממקור גנטי, נדירה בצפון אירופה, אבל פה, באזור הים התיכון, היא נפוצה.

ניצן הורוביץ: עכשיו, כשיש ילד עם מחלה נדירה, ההורים צריכים לעבור מסלול ארוך מהרגע שהבינו שמשהו לא בסדר עם הילד, אבל הרבה פעמים גם אחרי האבחון הם מתקשים למצוא תרופה או מימון לטיפולים.

ניצן הורוביץ: לצד שיפורים טכנולוגיים של בדיקות טרום הריוניות, עלות תרופה ומימונה לרוב עדיין יהיו יותר נמוכים מעלות של אשפוזים, אביזרי שיקום וכולי.

ניצן הורוביץ: ברשימת המחלות הקשות, לפי סעיף 19(א) בתקנות, קבועות היום חמש מחלות, בהן מחלת גושה, תלסמיה, שנחשבות "מחלות יתום".

ניצן הורוביץ: בישראל לא קיימת הגדרה ברורה ביחס למחלה נדירה וקריטריונים לטובת כניסה של תרופות למחלות האלה לסל.

ניצן הורוביץ: כמו כן, לא מוסדרת כניסה של תרופות למנגנון המימון.

אופיר כץ: אין הגדרה למחלה?

ניצן הורוביץ: לא.

ניצן הורוביץ: ההצעה הזאת מתקנת את חוק ביטוח בריאות ממלכתי בכך שהיא מרחיבה את ההסדר הקיים, המסמיך את שר הבריאות לקבוע רשימה של מחלות קשות, ובהסכמת שר האוצר, לקבוע את עלות השירותים הרפואיים למבוטח הלוקה במחלה – גם למחלות נדירות – לא רק קשות אלא גם נדירות.

ניצן הורוביץ: לכן, אני רק רוצה להסביר, שבעולם יש היום אלפי מחלות נדירות, שפוגעות בערך ב-5% מהאוכלוסייה.

ניצן הורוביץ: בסך הכול בישראל יש מאות אלפי אנשים, שלוקים במחלה נדירה כזאת או אחרת.

ניצן הורוביץ: אלה מחלות קשות, בדרך כלל, והנדירות מקשה על החולה ובני משפחתו, כמו שאמרתי.

יעקב מרגי: גם חברות התרופות לא משקיעות בזה הרבה כסף, מחקרים ופיתוחים.

ניצן הורוביץ: אתה יודע שיש תמיד דילמה לגבי סל התרופות, אם להכניס תרופה יותר זולה, אבל שהיא משרתת הרבה אנשים, או לשים יותר כסף על תרופה יותר יקרה, אבל בעבור מעט אנשים.

ניצן הורוביץ: זו דילמה לא פשוטה.

ניצן הורוביץ: לכן, אני חושב שההצעה הזו היא הצעה טובה.

ניצן הורוביץ: יש ועדה של משרד האוצר ומשרד הבריאות שבוחנת את זה; הגישו כבר המלצות ביניים ואף פרסמו לציבור.

ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים לסיים את העבודה.

ניצן הורוביץ: אז אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעות.

ניצן הורוביץ: אלו הצעות חוק טובות וחיוביות, וזה יעזור למטופלים.

ניצן הורוביץ: כמובן שהמשך קידום החקיקה ייעשה יחד עם פרסום ההמלצות הסופיות של הוועדה, כדי שנעשה את זה בתיאום ונוכל להקדיש את התקציב המתאים.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להודות לך, חבר הכנסת אבו שחאדה, ולך חברת הכנסת מראענה, על ההצעות האלה, וקורא לחברי הכנסת לתמוך.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לכבוד השר.

יעקב מרגי: לכל אחת מהצעות החוק הנ"ל יש מתנגדים.

יעקב מרגי: יואב קיש, הראשון, בהסכמה.

יעקב מרגי: לאחר מכן – מתנגד להצעת החוק השנייה, חבר הכנסת קרעי.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, התחום הזה של מחלות נדירות הוא תחום שמשרד הבריאות לא טיפל בו.

יואב קיש: אני מעריך מאוד את העבודה שעושה חבר הכנסת סמי אבו שחאדה בשדולה למען טיפול במחלות יתום – מחלות נדירות.

סמי אבו שחאדה: - - -

יואב קיש: אני שותף למאמץ הזה.

יואב קיש: החוק הזה הוא חוק טוב, אני חושב ואני שמח שיש גם הסכמה של משרד הבריאות, שמקדם את החוק הזה.

יואב קיש: את האירוע הזה של הטיפול בחולים במחלות יתום, מדינת ישראל לא עושה מספיק.

יואב קיש: אני לא אצביע בעד, אבל אני אומר עוד הפעם, החוק הזה הוא חוק חשוב.

יואב קיש: אני מברך גם את הממשלה וגם את חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, שמעבירים את החוק הזה.

סמי אבו שחאדה: תצביע בעד.

יואב קיש: אנחנו לא מצביעים בעד.

יואב קיש: אני אומר שוב, חשוב לי לומר את זה בצורה ברורה, לא נעשה מספיק על ידי משרד הבריאות בנושא, ואני שמח שיש עכשיו תמיכה והדבר הזה יטופל.

יואב קיש: אני מחזק את חבר הכנסת אבו שחאדה והשדולה שלו.

יואב קיש: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: מתנגד שני להצעת החוק, חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: תשמע, אם היינו היום, אדוני, בה' באייר תש"ח, יש סיכוי – או לא בטוח שהיה כאן רוב להקמת מדינה יהודית לעם היהודי, כאן בארץ ישראל.

שלמה קרעי: יש כאן ממשלה שקמה ונשענת ונתמכת כל-כולה על ידי שמאל פוסט-ציוני, ביחד עם ימין בוגדני, שמוכן למכור את הכול לאחים המוסלמים.

אמילי חיה מואטי: - - -

שלמה קרעי: גם את מוכנה למכור את הכול.

שלמה קרעי: מבחינתך לתת לפלסטינים שלושת רבעי מדינה, אמילי.

שלמה קרעי: הממשלה הזאת הייתה מוכנה להסתפק באוטונומיה תחת שלטון עבאס האב או טיבי הסב, אני לא יודע.

שלמה קרעי: עכשיו, מילא שילמו כסף במאות מיליונים, במיליארדים, בסדר.

שלמה קרעי: לפחות היו משאירים את הכבוד היהודי, את הכבוד הלאומי, את ההוד וההדר של המחנה, של עם ישראל.

שלמה קרעי: אבל לא.

שלמה קרעי: לכהנא היה חלום: על כפתור לשלוח את אויבי ישראל לארץ האגדות.

שלמה קרעי: הוא לא חשב עליהם דברים רעים.

שלמה קרעי: לארץ האגדות.

שלמה קרעי: אבל אז, קם טיבי, מחבק המחבלים, וצייץ.

שלמה קרעי: ואז מתן כהנא, טייס חיל האוויר הישראלי, איש המחנה הלאומי לשעבר, כרע על ברכיו, השתחווה מלוא קומתו והתחנן על נפשו בפני טיבי; בפני זה שאמר פעם על המתיישבים שהם סרטן שיש להסיר.

שלמה קרעי: אגב, הוא מעולם לא התנצל.

שלמה קרעי: וזה עזר, אגב.

שלמה קרעי: בנט, ההתנצלות, ההתרפסות של כהנא, עזרה.

שלמה קרעי: היום, בנט קנה את המשותפת לעוד יום של הצבעות, ובעוד חלק מההצבעות הם יצאו החוצה ולא הצביעו איתנו.

וליד טאהא: - - -

שלמה קרעי: גם את בית המחבל, בנט, השאיר היום עומד על תילו, כדי לא להרגיז את ביידן, לא להרגיז את עוּדֶה.

שלמה קרעי: למה?

איימן עודה: עוֹדֶה.

שלמה קרעי: עוֹדֶה, לא משנה.

שלמה קרעי: אדון, מיסטר, "הפסקנו להתנצל" הפסיק להתנצל בפני האחים שלו היהודים, והוא מתנצל - - -

איימן עודה: - - -

שלמה קרעי: אמרתי עוֹדֶה, תיקנתי.

שלמה קרעי: והוא מתנצל רק בפני אויבי ישראל.

שלמה קרעי: אני רוצה להקריא לכם משפט שאמר אפרים קישון ברעאיון לירון לונדון.

שלמה קרעי: תן לי 20 שניות.

יעקב מרגי: קיבלת.

שלמה קרעי: הוא אמר: גיליתי שבני עדות המזרח הם אלה המקיימים את המדינה.

שלמה קרעי: תחילה חשבתי שבגללם תיעלם ישראל שלי, והינה נוכחתי שאולי הודות להם ישכיל עם ישראל לשרוד.

שלמה קרעי: בני עדות המזרח הביאו איתם מארצות מוצאם את היחס - -

יעקב מרגי: לא חרבה ירושלים אלא שהעמידו דבריהם על מידת הדין.

אמילי חיה מואטי: - - -

יעקב מרגי: שנייה.

יעקב מרגי: ארבע שניות תוספת, מה קרה?

מרב מיכאלי: אני רוצה להצביע.

יעקב מרגי: עומדת לי הזכות.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: נא לסכם.

שלמה קרעי: - - "בני עדות המזרח הביאו איתם מארצות מוצאם את היחס הנפשי, הבריא והנכון למולדת" – תקשיבי, מיכאלי – "בלי רפיון של תסביכים, בלי התנצלויות.

שלמה קרעי: הם יודעים עדיין לשנוא את האויב כמו שאדם נורמלי שונא את מבקשי נפשו".

שלמה קרעי: תלמדו קצת.

שלמה קרעי: תתעוררו.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ואנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק שמספרה 2681/24, של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 31

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו 31 חברי כנסת.

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: אני קובע שהצעת החוק עברה ותעבור להמשך דיון וחקיקה בוועדת הבריאות.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים עכשיו להצבעה על הצעת החוק שמספרה 2828/24 של חברת הכנסת אבתיסאם מראענה.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 35

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו 35 חברי כנסת.

יעקב מרגי: אין מתנגדים, אין נמנעים, אני קובע שהצעת החוק אושרה אף היא, ותעבור להמשך דיון בוועדת הבריאות של הכנסת.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/3637/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יעקב מרגי: סעיף 19 בסדר-היום: הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון – הגבלות מוסכמות על שירות וציוד תקשורת), של חבר הכנסת משה ארבל וקבוצת חברי הכנסת.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

משה ארבל: תודה רבה, מכובדי היושב-ראש.

משה ארבל: כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, ממשלת ישראל הנוכחית, כשרק הוקמה, ביקשה לקרוא לעצמה ממשלת השינוי, אבל האמת היא שראוי לקרוא לה ממשלת הרפורמה.

משה ארבל: כמעט שנה עברה - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט במליאה.

משה ארבל: - - אבל השינויים הכי גדולים היו רפורמות נגד היהדות, נגד החרדים, רפורמות שנועדו להזיק לאחר ולא לקדם אף אחד ושום דבר.

משה ארבל: כולנו זוכרים את הרפורמה שנועדה למנוע מאימהות חרדיות שמבקשות לצאת לעבודה את האפשרות לקבל סבסוד מעונות רק בגלל שהן חרדיות.

משה ארבל: בערב חג הפסח הודיע מר יועז הנדל, שר התקשורת, על הרפורמה האחרונה: ביטול מה שמכונה "הקומה הכשרה".

משה ארבל: החופש, החופש והחירות של חרדים להחזיק במכשירי טלפון כשרים בתנאים שלהם, והחירות והחופש שלהם ללכת אחר רבותיהם.

משה ארבל: יש ממשלות שמנסות לקדם "זה נהנה וזה לא חסר".

משה ארבל: אבל הממשלה הזו מנסה לקדם "זה חסר וזה לא נהנה".

משה ארבל: אל תטעו, רבותיי.

משה ארבל: אף אחד לא ירוויח מהפגיעה הזו בציבור החרדי.

משה ארבל: הרפורמה לא תשפיע על אף אזרח שמחזיק היום בפלאפון לא כשר.

משה ארבל: על מי היא תשפיע?

משה ארבל: רק על החרדים, על ילדינו, על חינוכם.

משה ארבל: רפורמה שעוצבה במדויק במלאכת מחשבת - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת בגין, שומעים את השיחה עד כאן.

זאב בנימין בגין: סליחה.

איתן גינזבורג: גם זה מעניין.

יעקב מרגי: תמיד, תמיד.

משה ארבל: רפורמה שעוצבה במדויק, במלאכת מחשבת, נגד הציבור החרדי, כדי לפגוע באורחות חייו וביכולתו לשמור על אורח חיים חרדי ולהישמע לרבותיו, בשם המאבק באוטונומיות כביכול של שר התקשורת.

משה ארבל: שמעתי את הסיפורים וההצדקות של משרד התקשורת, אני גם בטוח שנשמע אותם עוד מעט: כמה כבוד השר דואג לחרדים וכיצד הרפורמה הזו נועדה בכלל בשביל החרדים, תוך הבטחה שהצעת החוק הזו גם תיקבר אחר כך בוועדה והכול יח"צ של ארבל.

משה ארבל: זו כנראה אשמת הציבור החרדי שלא מבין מה טוב בעבורו; הוא צריך מחנך במשרד התקשורת שיבוא ושייתן לנו הוראות איזה טלפון מותר לנו ונכון לנו להחזיק – פטרנליזם מהזן הנמוך ביותר שאינו אלא כיסוי לזלזול, אולי אפילו לשנאה, לציבור החרדי שומר המצוות.

משה ארבל: חוסר יכולת לכבד את גדולי הדור שמגיעים ללשכתו ועולים לרגל, אפילו בחבישת כיפה סמלית קטנטנה כמו של בנט – גם את זה לא.

משה ארבל: אנחנו לא זקוקים לפטרנליזם הזה.

משה ארבל: הוא לא נועד לעזור לנו והוא לא יעזור לנו.

משה ארבל: הטענה של משרד התקשורת מתייחסת באופן אירוני לחופש בחירה לשם הוזלת מחירים.

משה ארבל: עולם הפוך.

משה ארבל: בשביל לקדם חופש בחירה מסוג אחד נבטל את חופש הבחירה הבסיסי ביותר: החופש והחירות של הציבור החרדי היום להמשיך ולהביע אמון ברבותיו, בקומה הכשרה ובמכשירי הטלפון הכשרים.

משה ארבל: לגבי המחירים, אני מציע לכבוד השר ללכת ולברר את המחירים בקומה הכשרה.

משה ארבל: אולי בעקבות כך אפילו הוא עצמו ירצה לעבור לפלאפון כשר כאשר יגלה את המחירים האמיתיים של המסלולים בטלפונים הכשרים.

משה ארבל: לכן מוגשת הצעת חוק זו, הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (הגבלות מוסכמות על שירות וציוד תקשורת).

משה ארבל: זהו שם ההצעה, ותכליתה – הגבלות שהן מוסכמות.

משה ארבל: יספרו לי חבריי מהקואליציה: האם מי מכם חויב לאחרונה לעבור לטלפון כשר?

משה ארבל: האם חברות התקשורת הכריחו את ילדיכם או את חבריכם לעבור לטלפון כשר?

משה ארבל: מאיפה עזות המצח?

משה ארבל: מלבד התנועה הרפורמית ועוד כל מיני ארגונים קיקיוניים שמבקשים לבוא ולקעקע פעם אחר פעם, לפגוע בדרך של מאות מחזיקי הטלפונים הכשרים ואלפי ורבבות אנשים שנוהגים כמצוות רבותיהם, מדוע זה כל כך מפריע לכם?

משה ארבל: אבקש כמובן לציין את מי שייסד את ועדת הרבנים, כבוד קדושת האדמו"ר מגור שליט"א.

משה ארבל: במעמד זה אני מבקש גם למחות על כבוד התורה עקב הפרסומים אמש שפורסמו בחדשות 12.

משה ארבל: רדיפה אחרי מנהיג רוחני הינה חציית קו אדום שאסור לקבל בשום פנים ואופן.

גלעד קריב: - - -

יעקב מרגי: תודה, תודה, גלעד קריב.

משה ארבל: החוק נועד לחסום את הניסיון של משרד התקשורת ושל כל שר תקשורת עתידי לפגוע בחופש ובחירות של הצרכנים החרדים לצרוך שירותי תקשורת ניידת שמתאימה להם, שמתאימה לאורחות חייהם, לחינוך ילדיהם ולאמונות שלהם.

משה ארבל: זוהי, אדוני, הצעת חוק ליברלית.

משה ארבל: זוהי הצעת חוק שעיקרה חירות וחופש הצרכן החרדי והגנה על האוטונומיה.

משה ארבל: וכפי שהרפורמה של שר התקשורת לא תביא שום ברכה לציבור הכללי או החילוני, כך גם הצעת החוק הזו לא תפגע בשום צורה ואופן בציבור הכללי או בציבור החילוני.

משה ארבל: מה כן תעשה ההצעה?

משה ארבל: היא תגן על זכותו של הצרכן החרדי לדאוג לטלפון מתאים לו ולמשפחתו, לילדיו; טלפון שחסום לתכנים לא ראויים, שמנוגדים לערכים החרדיים ולתפיסות העולם החרדיות והאנושיות בכלל.

משה ארבל: יש כל כך הרבה זוהמה ברשתות היום והיא עלולה לפגוע בנפשו של כל אדם, וודאי של ילד, נער או נערה.

משה ארבל: בטלפונים הרגילים אני באופן אישי, וכבר ציינתי את זה גם בפני השר ובפני אנשי משרדו, מקבל פרסומות שעדיין לא טופלו – הדבר הראשון שבער זה לטפל בטלפונים הכשרים; פרסומות, רבותיי חברי הכנסת, למכירת סמים, קנביס, פעם אחר פעם, שבוע אחר שבוע חודרים לי למכשיר ושולחים פרסומות שכאלה.

משה ארבל: אבל בזה לא בער לשר לטפל.

משה ארבל: כשנערים מסקרנות נכנסים לפרסומות הללו, לא בוער לשר לטפל.

משה ארבל: מה מפריע לו?

משה ארבל: שחלילה וחס נער חרדי מתחנך לפי הוראת רבותיו ולא רוצה להיחשף לתועבה שישנה ברשת.

משה ארבל: הטלפונים הכשרים נועדו להגביל זאת, כדי שהציבור שלנו, שגם הוא זקוק לתקשורת, שגם הוא זקוק לשירות הזה בדיוק כמו שהציבור החילוני זקוק לו, יוכל לעשות בו שימוש מושכל באופן שמתאים לו.

משה ארבל: אני ארגיע את שר התקשורת ואני ארגיע גם את הדואגים לציבור החרדי וגם אותך – כל חרדי יודע גם היום שהוא יכול גם להחזיק טלפון רגיל.

משה ארבל: חלקם מחליטים לקנות טלפון רגיל, לא כשר.

משה ארבל: מי שיש לו טלפון כשר זה מי שבחר בזה, מי שקיבל החלטה מודעת, אקטיבית, להחזיק דווקא בטלפון כשר, להגביל את עצמו או את ילדיו מראש.

משה ארבל: למה ההחלטה הזו לא יפה בעיניכם?

משה ארבל: השאלה הפסיכולוגית העמוקה ששוכנת מתחת להצעה הזו ופני השטח – למה אינכם יכולים לחיות עם הידיעה שישנו ציבור חרדי גדול שנוהג לפי ערכיו, שנוהג גם לפי הוראת רבותיו, ומחליט להחזיק בטלפון כשר לא מתוך בורות, לא כי לא יודעים שקיימת אפשרות אחרת, אלא יודעים היטב ומחליטים אחרת?

משה ארבל: נגד זה מבקש משרד התקשורת להיאבק.

משה ארבל: אני מבקש את תמיכת חברי הבית, חברי הכנסת כולם, בהצעה החשובה הזו, הצעה שמבקשת לתת חופש בחירה לכל צרכן, לכל אזרח, ולבחור באורחות חייו ובאמונתו בלי לפגוע שום פגיעה באורחות חייהם של כלל אזרחי מדינת ישראל.

משה ארבל: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת משה ארבל.

יעקב מרגי: ישיב על הצעת החוק שר התקשורת השר יועז הנדל.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

יועז הנדל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יועז הנדל: צר לי עליך - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, פזרו את ההפגנה כאן.

יעקב מרגי: מירב בן ארי, יו"ר ועדת הבט"פ, אנחנו נחליף לך מקום, כנראה, רחוק מהפודיום.

יעקב מרגי: מירב, זה מפריע.

יעקב מרגי: גלעד קריב, זה מפריע לשר.

מירב בן ארי: סליחה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יועז הנדל: צר לי עליך, אחי חבר הכנסת משה ארבל, שנאלצת לעמוד כאן ולגעת בנושא שאתה לא באמת מאמין בו.

יועז הנדל: בוא אני אומר לך מה אני חושב שהיום היית צריך לדבר עליו.

יועז הנדל: ראיתי בכיכר השבת, באתר שלכם, פרסום של ישי כהן: "מדכא לחזור לכותרות הללו", הוא כתב.

יעקב מרגי: זה לא אתר שלנו.

יעקב מרגי: למה אתה אומר את זה?

יועז הנדל: של משה, לא שלך.

יועז הנדל: "כ-600 בנות, רובן ספרדיות, טרם שובצו לסמינרים בירושלים".

מיכאל מלכיאלי: - - -

יוסף טייב: מה זה קשור לטלפונים?

יועז הנדל: "לדברי בכירים המעורבים: הסיבה המרכזית – גידול מתמשך באחוז הבנות הספרדיות בעיר.

יועז הנדל: פער ניכר מהאשכנזיות.

יועז הנדל: מנהלי הסמינרים מתבקשים לשמור על 'מכסת'", במירכאות, "הבנות הספרדיות".

אוריאל בוסו: - - -

יועז הנדל: "תרגום: גזענות".

יועז הנדל: עוד הוכחה למה צריך רישום אזורי.

יועז הנדל: לא אני כתבתי, אלא כיכר השבת.

יועז הנדל: ואני שואל אתכם, אני שואל אותך, אחי, משה ארבל, זה מה שאתה עושה פה?

קריאות: - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

יועז הנדל: איפה הניצול של הזמן לדבר על זה?

יועז הנדל: ואתה יודע מה, אני מגיע לטלפונים הכשרים: האם יכול להיות שחוסמים שיעורי תורה של הרב עובדיה יוסף בטלפונים הכשרים, ואתם לא דורשים את כבוד התורה?

יועז הנדל: אני צריך לדרוש במקומכם?

- - -

יועז הנדל: האם יכול להיות שחוסמים שיעורים של אנשים כמוכם, של מפלגות - -

קריאות: - - -

יעקב מרגי: תודה.

יועז הנדל: - - ואתם לא משמיעים קול זעקה?

קריאות: - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

יועז הנדל: האם יכול להיות שרצו להקים קומה כשרה של ועד רבנים ספרדי, ואתם תמכתם ואז פחדתם וברחתם?

יועז הנדל: יכול להיות, כי הם סיפרו לי, ויכול להיות, כי גם אתם סיפרתם לי.

יועז הנדל: האם יכול להיות שכל אחד מכם ומהעוזרים שלכם מחזיק גם טלפון כשר וגם טלפון להתקשר?

יועז הנדל: יכול להיות.

יועז הנדל: כבר אמרתי – אתגרתי אתכם פעם – יקום פה האחד, חבר הכנסת האחד, החרדי האחד שהוא או עוזריו לא מחזיקים בטלפון שאינו כשר, רחמנא ליצלן.

יועז הנדל: אחד.

יועז הנדל: אחד, שהוא או עוזריו.

יעקב מרגי: רק אחד.

יועז הנדל: יקום אחד.

יועז הנדל: ואני אומר לכם שאין צביעות גדולה מזו.

יועז הנדל: הרי אני לא הכרתי את הטלפונים הכשרים לפני שבאו אליי אלפי תלונות של אזרחים חרדים.

יועז הנדל: אלפי תלונות.

יועז הנדל: ואתם יודעים מי עוד התלונן?

יועז הנדל: הציונות הדתית, שמחה רוטמן שיושב כאן.

יועז הנדל: מדבר לו בטלפון הכשר.

יועז הנדל: סיפרו לי שחסמו אותם בזמן בחירות; לא נתנו להם לשלוח הודעות.

יועז הנדל: על מה היו התלונות?

יועז הנדל: שיש חסימה של עסקים.

יועז הנדל: חוסמים פיצה – כשרה למהדרין אגב.

יצחק פינדרוס: מי אתה בכלל?

יועז הנדל: חוסמים תכנים.

יועז הנדל: חוסמים משרדי ממשלה.

קריאות: - - -

יצחק פינדרוס: מי אתה?

יועז הנדל: אני שר התקשורת, אדוני.

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

יועז הנדל: אתה לא בגולה, פינדרוס.

יועז הנדל: אני שר התקשורת.

יצחק פינדרוס: לך לגולה - - -מי אתה בכלל - - -

יועז הנדל: במדינת ישראל הממשלה קובעת - - -

קריאות: - - -

יועז הנדל: הממשלה קובעת, ולכן כשאזרחים חרדים רוצים חופש, אז מגיע להם חופש.

יועז הנדל: מגיע להם חופש.

יועז הנדל: ואתם יודעים מה הכי כואב לכם?

יועז הנדל: שאתם לא תצליחו לשנות את זה.

יצחק פינדרוס: מי אתה שתגיד לנו?

יעקב מרגי: חבר הכנסת פינדרוס.

תעבירו את החוק בקריאה טרומית, תעשו רעש, תעשו כותרות, תגישו בג"ץ, אבל יש במדינת ישראל חוק וסדר.

במקום להתייחס עניינית ולהכיר את הציבור שלכם – כי זה מה שהציבור שלכם רוצה, אז אתם עושים הצגות.

שלמה קרעי: הנדל, לאיזה מפלגה אתה עובר?

יועז הנדל: אתם עושים הצגות.

יועז הנדל: ומי משתף איתכם פעולה?

יועז הנדל: איש הגימטריות קפץ.

יועז הנדל: הוא יביא לכם עכשיו בגימטרייה, שטלפון כשר מינוס טלפון לא כשר שווה קידוש השם - -

שלמה קרעי: מי המפלגה הבאה שתיקח אותך?

יועז הנדל: - - אני מחכה שהוא יביא.

יועז הנדל: תמצא את הדרך.

יועז הנדל: ואני אומר לכם, אני אומר לכם ששום דבר – אתם יכולים להגיד: שנאת חרדים.

יועז הנדל: אני אוהב אתכם.

יועז הנדל: אתם אחים שלי, ולכן אני דואג שתהיה לכם תחרות.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: תודה.

יועז הנדל: לכן אני דואג שתהיה לכם תחרות.

יעקב מרגי: מי שרוצה לקרוא קריאות ביניים, בישיבה.

יועז הנדל: ולכן, בעיניי, זו מצווה גדולה, קידוש השם, שלחרדים יהיו תשתיות תקשורת מתקדמות, ולכן אני חייב, חייב, להגיד לכם שבנוגע לפגיעה בילדים זה שקר גס; גם אתם יודעים שברפורמה, אין בה אחד מתחת לגיל 18 שיכול לנייד את המספר שלו, רק מי שמעל גיל 18.

יועז הנדל: ולכן, גם אתם יודעים שזאת בחירה חופשית.

יועז הנדל: הרי לא מבטלים את הקומה הכשרה.

יועז הנדל: מי שרוצה טלפון כשר, יישאר לו.

יועז הנדל: אתם מפחדים מאלה שלא רוצים.

יועז הנדל: אתם מפחדים מבחירה חופשית – ויש חרדים שלא רוצים, אז זכותם המלאה לעשות מה שהם רוצים.

קריאות: - - -

יועז הנדל: גם אם פוליטית - - -

קריאות: - - -

יועז הנדל: גם אם פוליטית נדמה לכם אחרת.

קריאה: - - -

יועז הנדל: אמרתי איש הגימטריות, התכוונתי למישהו אחר.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, כשאני אומר איש הגימטריות, אני מתכוון לכל מיני, לא ציינתי שם.

יועז הנדל: לא ציינתי שם, אמרתי רק איש הגימטריות.

יעקב מרגי: זה נשאר לשיקול דעתי אחרי הצבעה.

יועז הנדל: אני חושב שיש פה הרבה אנשי גימטריות.

יועז הנדל: כל מה שאני עושה זה להעניק - - -

חיים ביטון: - - - זה מה שיש - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת טייב.

יועז הנדל: אני מייצר לכם את חופש הפעולה, ואני באמת, מתוך הגינות רבה, אני לא מציין כמה מכם באו ואמרו לי: כל הכבוד, מאחורי הקלעים.

קריאות: - - -

יועז הנדל: מתוך הגינות רבה אני לא מציין כמה תמיכה יש בציבור החרדי לרפורמת הטלפונים הכשרים, כדי שכל אזרח חרדי יוכל לנייד, ולא לשלם על שני מספרים.

- - -

יועז הנדל: מתוך הגינות אני לא מספר על הסבל הרב.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אשר, בישיבה.

יעקב מרגי: אתה יכול לקרוא, אבל בישיבה.

יועז הנדל: אתם סבלתם כאשר חסמו אתכם, ואני לא מציין את המכתבים שקיבלתי, את המיילים ואת ההודעות שקיבלתי מחסידויות שהחליטו – שהחליט ועד הרבנים לחסום אותם.

יועז הנדל: אתם יודעים מה, פה אין הגינות; אבל אני לא מוכן לקבל שיש כאלה שכדי להגיד: כשר, לוקחים כסף – פרוטקשן – והולכים ומפגינים נגד חנויות ושורפים חנויות ופוגעים בחנויות - -

יועז הנדל: - - כי אלה לא רוצים שהם ימכרו, או שרוצים שימכרו מספר טלפון רק ב-100 שקלים יותר.

יועז הנדל: ובסוף, אני אומר לכם, רבותיי – אין גבירותיי במפלגות החרדיות – רבותיי - - -

- - -

יועז הנדל: אני אומר לכם: רבותיי, אם אתם דואגים ליהדות ולצביון היהודי של מדינת ישראל - -

קריאות: - - -

יועז הנדל: - - אם אתם דואגים בדיוק כפי שאני דואג, אז אתם צריכים לקרב ולא להרחיק – ואתם מרחיקים.

יועז הנדל: בתוך המגזר החרדי אתם מרחיקים כאלה שרואים אתכם ויודעים שאתם הפוך, פועלים הפוך, נגד האינטרס שלהם.

יועז הנדל: האינטרס שלהם הוא שיהיה להם זול ושהם לא יחזיקו בשני מספרים במקביל.

יועז הנדל: אתם יודעים, כמוני, ש-70% מחזיקים בטלפון כשר ובטלפון להתקשר, בשני טלפונים.

יועז הנדל: ואתם יודעים כמוני שיש חסימות שפוגעות בעיקר בציבור שלכם, שמישהו לא יכול להתקשר למוקד פניות לציבור, או כשמישהו לא יכול להתקשר לאיזה בעל עסק, כי הוא לא עמד בקנה אחד עם מה שרצתה אותה ועדת רבנים, אז הוא נפגע.

יועז הנדל: ולא סתם אצלכם בתוך הבית הרב אדלשטיין מקים קומה כשרה נוספת – לא אתה, לא יולי אדלשטיין, הרב אדלשטיין אחר.

יועז הנדל: ולא סתם אצלכם בתוך הבית יש עכשיו ועד רבנים נוסף, שרוצה להקים תחרות, ולא סתם עכשיו מגיעות לכל חברות התקשורת קבוצות של רבנים ומבקשות תחרות, הן מבינות שזה רצוי וטוב לאזרחי ישראל.

יועז הנדל: לאזרחי ישראל החרדים, מגיעים להם אותם תנאים כפי שמגיע לכל אזרח אחר.

יועז הנדל: ולכן, רבותיי - - -

חיים ביטון: דבר גם לציבור שאין לו - - -

יועז הנדל: ולכן, רבותיי וגבירותיי, שאינן מהמפלגות החרדיות, גבירותיי ורבותיי, כל משימתי היא בסוף לאפשר תנאים שווים לכולם.

יועז הנדל: ואני אשמח לעזור לכם בכל רעיון שיש לכם.

יועז הנדל: אם תנתקו - - -

קריאות: - - -

יעקב מרגי: אמילי, את חושבת שהוא צריך את העזרה שלך?

יצחק פינדרוס: - - -

יועז הנדל: אם תנתקו לרגע את הצעקות – כן, פינדרוס, אני מכיר את התפיסה שלך – אני אשמח לעזור לכם לייצר תחרות, כי זה טוב לאזרחים החרדים.

יועז הנדל: תפיסת עולמי מתנגדת לכך שיהיה אזרח שיש לו חוק וסדר, ואזרח שאין לו חוק וסדר.

יועז הנדל: אני אומר את זה לגבי המגזר הערבי – וכל חיי עסקתי בזה, וכשהגעתי למשרד התקשורת התעסקתי בפירוק החברות הפירטיות במגזר הערבי, למרות שבמשך שנים לא עשו את זה, מפחד.

יועז הנדל: מי שישב במשרד התקשורת, ואני אומר את זה גם לכם, חבריי החרדים: הכול לשם שמיים, ואני משוכנע, אני משוכנע שכאשר הרפורמה תעבור, כולכם תגיעו לבית כנסת ותברכו הגומל ותפילת הודיה והלל גדול למען הרפורמה הגדולה, וכך יהיה.

יועז הנדל: ויעלה שם הרפורמה.

יועז הנדל: ואני משוכנע שאזרחי ישראל החרדים יברכו על כך ויהיו שמחים.

יועז הנדל: אז כולנו ביחד נקיים את הילולת הרפורמה הגדולה.

יועז הנדל: תודה רבה לכם.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: תודה לשר התקשורת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ינון אזולאי.

יעקב מרגי: אחד המציעים.

יעקב מרגי: בינתיים הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

יעקב מרגי: בבקשה.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון מס' 11) (הוראות לעניין מינוי חברים לוועדת), התשפ"ב–2022.

אלינור ימין: תודה.

יעקב מרגי: תודה לסגנית מזכיר הכנסת.

יעקב מרגי: (הצעת קבוצת חברי הכנסת)

יעקב מרגי: חבר הכנסת ינון אזולאי.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשות.

ינון אזולאי: תודה.

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, חבריי לאופוזיציה, בעזרת השם גם באופוזיציה וגם בקואליציה - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

ינון אזולאי: - - כדאי שתשמעו קצת ותבינו על מה המלחמה הזאת.

יעקב מרגי: דניאל.

יעקב מרגי: עליזה.

יעקב מרגי: נא לשמור על השקט.

יעקב מרגי: דבר למיקרופון.

ינון אזולאי: תודה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: עומד פה שר התקשורת ומוכר לכם סיפורים שהוא רוצה לעשות רפורמה בשביל החרדים.

ינון אזולאי: מה הוא רוצה להגיד לכם?

ינון אזולאי: הוא רוצה טוב לחרדים.

ינון אזולאי: הוא רוצה טוב לחרדים.

ינון אזולאי: על מה הוא מדבר?

ינון אזולאי: מה הוא מספר לנו סיפורים, שאנחנו משלמים יותר יקר.

ינון אזולאי: אז קודם כול, אני משלם על כשרים – שני כשרים ב-55 שקלים.

ינון אזולאי: הינה חשבונית.

ינון אזולאי: שלא יספר לי סיפורים.

ינון אזולאי: אבל, חברים, זה לא הסיפור פה.

ינון אזולאי: הסיפור פה זה לא הכסף, הסיפור פה זה לא הכסף – הסיפור פה זה פגיעה בחינוך הטהור של הילדים שלנו.

ינון אזולאי: אני מחזיק טלפון כשר כי אני יודע מה זה.

ינון אזולאי: הוא רוצה להרוס את החינוך של הילדים שלנו.

ינון אזולאי: בלי בושה הוא עומד ומחייך פה.

ינון אזולאי: אתה יודע מה זה ילדים, אתה יודע מה זה כאב.

ינון אזולאי: אשתי הייתה פה ודיברה איתך ואמרה לך את הכאב שלנו.

ינון אזולאי: על מה אני מדבר?

ינון אזולאי: אתה מדבר איתי על ילדים.

ינון אזולאי: הילד שלי בגיל 20, 22, 23, 28, הוא הילד שלי.

ינון אזולאי: אתה רוצה להרוג לי אותו.

ינון אזולאי: אני לא אתן לך.

ינון אזולאי: אני לא אתן לחשוף אותו לאינטרנט.

ינון אזולאי: אני לא אתן.

ינון אזולאי: אתה רוצה לקחת את הטלפון הכשר הזה, את המספר הכשר הזה, שיוכלו להביא אותו עם הטלפון הזה, בלי שום דבר.

ינון אזולאי: זה מה שאתה רוצה, שיהיו חשופים לאינטרנט.

יועז הנדל: בגיל 28 - - -

ינון אזולאי: אתה לא רוצה לעשות טוב.

ינון אזולאי: אתה לא רוצה לעשות טוב.

ינון אזולאי: אתה רוצה לקחת אותם ולהפוך את החינוך הטהור של הילדים שלנו – לטמא אותם.

ינון אזולאי: הילד שלי רוצה להיות טהור.

ינון אזולאי: אז יש 70% שיש להם שני טלפונים.

ינון אזולאי: אז מה?

ינון אזולאי: אצלנו כל אחוז בחינוך הילדים שלנו – זה כואב, זה כואב.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: תכבדו.

יעקב מרגי: הוא זועק מדם ליבו.

יעקב מרגי: תכבדו לפחות.

יעקב מרגי: אתם יכולים לחלוק.

קריאה: - - -

ינון אזולאי: תסתום את הפה שלך, אתה.

ינון אזולאי: זה כואב לנו.

ינון אזולאי: מה אתם חושבים?

ינון אזולאי: ושלא תספרו סיפורים.

ינון אזולאי: אתה שאלת.

ינון אזולאי: שאלת אם יש פה מישהו.

ינון אזולאי: אני עם טלפון כשר.

ינון אזולאי: אין לי אינטרנט בבית, אין לי כלום.

ינון אזולאי: זה מה שיש לי.

ינון אזולאי: יש לי מדם ליבי פה.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: יעקב אשר, בישיבה.

יועז הנדל: יש לך - - -

ינון אזולאי: אתה רוצה להרוג אותי.

ינון אזולאי: אני לא אתן לך.

יועז הנדל: אה - - -

ינון אזולאי: ואני לא אתן לך.

ינון אזולאי: לא תזכה ליום הזה שהרפורמה שלך תיכנס.

ינון אזולאי: ואני מאחל לך שהילדים שלך יהיו צדיקים, שיהיה להם טלפון כשר.

ינון אזולאי: תאמין לי - - -

יועז הנדל: ינון, אמרת: העוזרים שלך – לעוזרים שלך יש טלפון כשר?

יועז הנדל: העוזרים שלך – יש להם טלפון כשר או לא?

ינון אזולאי: לא, אז אני - - -

יעקב מרגי: השר, מה הקשר?

ינון אזולאי: אתה מדבר שטויות ומוריד את הרמה.

ינון אזולאי: תתבייש לך.

ינון אזולאי: והינה, אני אומר את זה פה לכל העוזרים שלי והיועצים שלי: מי שאין לו טלפון כשר ורוצה להחליף לכשר – אני לא מונע ממנו.

ינון אזולאי: זה בדיוק - - - שאנחנו לא מונעים מאף אחד מה שהוא רוצה - - -

קטי קטרין שטרית: ינון, ינון - - -

ינון אזולאי: אני רוצה להגיד לכם, חבריי, חברים יקרים מהאופוזיציה ומהקואליציה, רוצים לפגוע בחינוך של הילדים שלנו?

ינון אזולאי: אל תיתנו להם את זה.

ינון אזולאי: אדון השר כהנא, רק שתבין שמי שעוזר לנו פה זה אנשים מהמפלגות הערביות.

ינון אזולאי: במה שאתה לא מסוגל לעזור; מה שאתה לא מבין בחינוך של הילדים שלנו.

יעקב מרגי: ינון, תודה.

יצחק פינדרוס: אחמד טיבי - - -

אורי מקלב: - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים).

יעקב מרגי: הצבעה.

יועז הנדל: אני רוצה הודעה אישית.

יעקב מרגי: אחרי ההצבעה.

יעקב מרגי: מה, אתה רוצה לשבש?

יעקב מרגי: תהיה לך הזדמנות.

יעקב מרגי: תרצה?

יעקב מרגי: אחר כך.

יועז הנדל: למה?

יועז הנדל: זה לא הגון.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 57

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: חברי הכנסת, לא מוחאים כפיים.

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו 57 חברי כנסת, נגדה הצביעו 43.

יעקב מרגי: אין נמנעים.

יעקב מרגי: אני קובע שהצעת החוק עברה, והיא תעבור להמשך דיון בוועדת הכלכלה.

קריאה: ביטחון פנים.

יעקב מרגי: ביטחון פנים.

יעקב מרגי: ועדת הכנסת תחליט.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשמור על שקט.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להמשך סדר-היום.

יעקב מרגי: מהדיון הסוער הזה יש בקשות להודעות אישיות, גם של חבר הכנסת קרעי, גם של השר הנדל.

יעקב מרגי: קודם כול, חבר הכנסת קרעי.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יעקב מרגי: חמש דקות, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: עומד כאן השר המתנשא, היהיר, השחצן, שלא מסוגל להבין מה הבוחרים שלו רוצים, כי הוא לא עובר את אחוז החסימה בסקרים, אבל הוא מנסה ללמד את החרדים מה הבוחרים שלהם רוצים.

שלמה קרעי: עומד כאן האיש היהיר הזה – עומד כאן הנדל, השחצן, המתנשא, ומזלזל בי.

שלמה קרעי: הוא לא למד פרקי אבות.

שלמה קרעי: הנדל, המשנה בפרקי אבות אומרת: "גימטריאות פרפראות לחכמה".

שלמה קרעי: הברטנורא מסביר מה זה "גימטריאות פרפראות לחוכמה".

שלמה קרעי: כמו הפרפראות, שרגילים לאכול בסוף הסעודה לקינוח דרך תענוג, כך החוכמות האלו מכבדות את בעליהם בעיני הבריות.

שלמה קרעי: אבל לא בעיני כל הבריות.

שלמה קרעי: יש כאלו שחצנים, מתנשאים.

שלמה קרעי: יש כאלו.

שלמה קרעי: אולי הנדל לא יודע כל כך חשבון, אז לא נעים לו, ולכן הוא קורא בזלזול.

שלמה קרעי: איש הגימטראיות – זה מהמפלגה שלך, לא?

שלמה קרעי: אה, לא.

שלמה קרעי: זה לא משלך.

שלמה קרעי: כמו ילד קטן שמבין שיש לחבר שלו משחק שהוא לא יכול לקבל, כי הוא לא יודע חשבון, והוא מזלזל ואומר שהמשחק לא שווה כלום, כך הנדל מזלזל, אבל אוכל את הלב.

שלמה קרעי: עולמו הצר, אדוני היושב-ראש, כעולמה של נמלה - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, לא שומעים את הנואם.

שלמה קרעי: עולמו של הנדל, הצר כעולמה של נמלה, מושתת על יסוד אחד, והוא פסילת הציבור הליכודי, הציוני והחרדי, וביבי, ביבי, ביבי.

שלמה קרעי: הקמנו קואליציית שמאל קיצוני?

שלמה קרעי: לפחות בלי ביבי.

שלמה קרעי: חילקנו ג'ובים לכל דיכפין וניפחנו את הממשלה לממדים היסטוריים?

שלמה קרעי: זה עדיף על ביבי.

שלמה קרעי: פעילים שלנו תקפו באלימות קשה מפגין ואנשי תקשורת?

שלמה קרעי: הם בטח ביביסטים במקור.

שלמה קרעי: חוקים אנטי-דמוקרטיים להשתקת חופש הביטוי ודחיקת מילוני מצביעים?

שלמה קרעי: זו הרי מהות ה"רק לא ביבי".

שלמה קרעי: נכנענו לטרור?

שלמה קרעי: אבל ביבי.

שלמה קרעי: פוגרומים של ערבים נגד יהודים?

שלמה קרעי: ביבי.

שלמה קרעי: הגנה על מערכת המשפט?

שלמה קרעי: ביבי, כמובן.

שלמה קרעי: הפקרת הנגב?

שלמה קרעי: אבל ביבי.

שלמה קרעי: שר ההנדל הוא שר ההבל, והוא גם חסר בושה.

שלמה קרעי: אין לו אידיאולוגיה ולא ערכים.

שלמה קרעי: הרי הוא, מבחינתו, ייבחר שוב.

שלמה קרעי: אם לא במפלגה של בוגי, אז בכחול לבן.

שלמה קרעי: ואם לא בכחול לבן, אז בדרך ארץ.

שלמה קרעי: ואם לא בדרך ארץ, אז בתקווה חדשה.

שלמה קרעי: ואם לא שם, אז במרצ.

שלמה קרעי: ואם לא במרצ, נדאג לו לשריון במשותפת.

שלמה קרעי: הרי אין באמת גבולות לשר ההנדל.

שלמה קרעי: הוא ירוץ במשותפת, ואז יבוא לכאן ויטיף לכולנו על ציונות וערכים.

שלמה קרעי: זהו שר ההנדל.

שלמה קרעי: האיש שהפך לסמל סטטוס של רחב הפוליטית.

שלמה קרעי: שר ההנדל תמיד יקבל גיבוי תקשורתי וציבורי שמאלני.

שלמה קרעי: הרי הוא תופעת לוואי של שנאת ביבי.

שלמה קרעי: הוא לא באמת קיים.

שלמה קרעי: הוא כמו גיהוק של בן כספית.

שלמה קרעי: ובן כספית באיזשהו שלב ישתה מים או ייבהל ויפסיק לגהק, ואז אין יותר שר ההנדל.

שלמה קרעי: פוף, כך הוא ייעלם.

שלמה קרעי: אבל הדוקטור לשכתוב ההיסטוריה שכח שאת ההיסטוריה כותב המנצח.

שלמה קרעי: אנחנו נכתוב את ההיסטוריה, הנדל.

שלמה קרעי: בהיסטוריה שלנו שר ההנדל ייזכר כמי שהוא באמת.

שלמה קרעי: אופורטוניסט, חסר עקרונות וערכים.

שלמה קרעי: רחב הפוליטית.

שלמה קרעי: ויותר מהכול, כלום ושום דבר.

שלמה קרעי: בסך הכול יריקה של גדעון סער.

שלמה קרעי: אז הנדל, תמשיך לרקוד כמו רחב פוליטית בין מפלגות.

שלמה קרעי: אתה תכף הולך הביתה.

שלמה קרעי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: השר הנדל, ביקשת להגיב בהודעה אישית.

יעקב מרגי: גם לך עומדת הזכות.

יעקב מרגי: בבקשה, חמש דקות.

משה גפני: בואו, בואו נצא.

אורי מקלב: - - -

יצחק פינדרוס: "באבוד רשעים רינה".

יואב בן צור: - - -

יועז הנדל: אוי, שומו שמיים.

יועז הנדל: אתם מתים.

יועז הנדל: כואב הלב.

משה אבוטבול: דבר עם עצמך, דבר עם עצמך.

משה אבוטבול: לך, דבר עם עצמך.

משה אבוטבול: תם זמנך, תם זמנך.

חיים ביטון: - - -

משה אבוטבול: חיים, בוא נצא.

משה אבוטבול: תשאיר אותו שידבר עם הקירות.

משה אבוטבול: מצד אחד - - - ומצד אחד - - -

יועז הנדל: חברים, קודם כול, אני שמח שאתם מרגישים הישג גדול.

יועז הנדל: אבל אוי לי מיוצרי ואוי לי מיצרי.

יועז הנדל: אם אתם חושבים שהממשלה נופלת, אז התקנות נכנסות.

יועז הנדל: ואם אתם חושבים שהממשלה לא נופלת, אז יש בעיה אחרת.

יועז הנדל: אז אני חושב שאתם צריכים לעשות חישוב מחדש.

יועז הנדל: עמד כאן איש גימטריות מסוים, אני לא מזכיר שם, נכון?

יועז הנדל: מותר על פי התקנון.

יועז הנדל: איש גימטריות מסוים – הוא לא עשה כלום בימי חייו למען מדינת ישראל, אבל הוא נותן נבואות.

יועז הנדל: אצלנו, ביהדות, הנבואה ניתנה לשוטים, והאיש נותן נבואות כבר כחצי שנה.

יועז הנדל: פעם אחת הוא בא - - -

יעקב מרגי: לא, תדייק, מאז שחרב בית המקדש.

יועז הנדל: מאז שחרב בית המקדש, אבל הוא לא נולד לפני שחרב בית המקדש, לכן אני יוצא מנקודת הנחה, שכשהוא מנבא, באופן כללי – מי שמנבא באופן כללי, הוא שוטה.

יועז הנדל: הוא עומד ונותן נבואות.

יועז הנדל: פעם אחת, אני זוכר, שהייתה חברת הכנסת עידית סילמן, שהודיעה הודעה באותו יום, ואז הוא עומד ונותן נבואה; לא רק נבואה, הוא אמר: "זה היום עשה ה' נגילה ונשמחה בו".

יועז הנדל: בירך שהחיינו ואמר: זה היום הגדול ביותר בתולדות העם היהודי.

יועז הנדל: אתה שואל את עצמך: מה היום הגדול?

יועז הנדל: האם כיבוש הכותל?

יועז הנדל: שחרור הר הבית?

יועז הנדל: האם צנחנו במתלה שוב פעם?

יועז הנדל: הקימו מדינה?

יועז הנדל: כ"ט בנובמבר?

יועז הנדל: לא, זה היום הגדול שעשה ה', עידית סילמן הוציאה הודעה אתמול בבוקר.

יועז הנדל: אתה מסתכל עליו, והוא נותן נבואה שתוך יומיים הממשלה נופלת, ואתה מסתכל ושואל את עצמך, או אומר לעצמך: כמה חוכמה הייתה באמירה הזאת, שמאז חרב בית המקדש, הנבואה ניתנה לשוטים.

יועז הנדל: והינה עומד איש הגימטריות ובחישובי הגימטריות המפולפלים שלו, הגיע למסקנה איזה מערכת תהיה ולאן נגיע ואיך זה ייראה.

יועז הנדל: לא משנה שבארבע מערכות בחירות הוא כבר נותן גימטריות ונותן סימנים ומסביר ומנבא ומספר ושום דבר לא קורה.

יועז הנדל: אבל כך כנראה עם הבבא בובות למיניהם: הרבה מילים, מעט חיבור למספרים ואפס תוצאות, לא בימי חייו והישגיו ולא בעתיד.

יועז הנדל: ולגבי הרפורמה, גבירותי ורבותי, שום דבר לא השתנה, התהליך התרחש.

יועז הנדל: אם הצהרתית הייתם צריכים את החוק בקריאה טרומית, אז בבקשה, זה לא משנה כלום.

יועז הנדל: חבריי החרדים יכולים לנשום לרווחה: הטלפונים הכשרים יהיו קיימים; הציבור שירצה טלפון כשר, יהיה לו טלפון כשר; ילדים לא יוכלו לנייד מספרים; ויהודי בן 50 שירצה לנייד את המספר שלו, כמו כל אזרח ישראלי, יותר לו לנייד את המספר שלו.

יועז הנדל: ההבדל היחיד – חבר הכנסת אחמד טיבי, מכיוון שהצבעתם עם החרדים על הדבר הזה, אנחנו מתכוונים להכניס את המגזר הערבי יחד עם החרדי, לוועד הרבנים.

יועז הנדל: אתם יכולים ביחד לקבוע, אילו מספרים אתם רוצים לחסום ואיזה לא.

יועז הנדל: אני חושב שוועד הרבנים ישמח לעשות את שיתוף הפעולה הזה לא רק בכנסת, אלא גם בפרקטיקה.

יועז הנדל: זה באמת מרשים שכל ההישגים של המשותפת בנויים על הרשימות החרדיות והליכוד, על החרד"לים, ואני חושב שאולי שווה דיון על הטלפונים הכשרים ואיך זה משפיע על המגזר הערבי – נושא הניוד.

יועז הנדל: לסיכום, אני רוצה לומר: דקלרציה זה נחמד, מחיאות כפיים זה נחמד, בסוף יש אזרחים במדינת ישראל שמגיע להם חופש לנייד את המספר; מגיע להם לקבוע איזה מסלול הם בוחרים, ואני מתכוון להיאבק על זה שלכל אזרח ישראלי יהיו אותן אפשרויות, על פי תפיסת עולמי, של זכויות וחובות שווים לכל אזרח.

יועז הנדל: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה לשר הנדל.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/479/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: הנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק המים (תיקון – איסור הפסקת אספקת מים בשל חובות של רשויות מקומיות), התשפ"א–2021, של חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא, עשר דקות לרשותך אדוני.

אחמד טיבי: תודה, מכובדי היושב-ראש, מלכתחילה אני אומר שתשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

אחמד טיבי: ובכן, מדובר בהצעת חוק המים (תיקון – איסור הפסקת אספקת מים בשל חובות של רשויות מקומיות).

אחמד טיבי: מים הם מצרך חיוני, כמו חשמל.

אחמד טיבי: העמדה שלנו ברורה: אין לנתק ואין להפסיק אספקה, כי זה פוגע פגיעה קשה גם באיכות החיים ובחיים עצמם.

אחמד טיבי: לכן כבר ב-2014 התקבלה החלטה מנהלתית על אי-הפסקת מים דרך תאגידים.

אחמד טיבי: אבל עדיין חברת מקורות, אדוני היושב-ראש, יכולה להפסיק - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת חיים כץ, הכול נכנס להקלטות.

אחמד טיבי: - - אספקת מים ליישובים.

אחמד טיבי: אני אתן דוגמה: ב-2018, הייתה הפסקה כזאת בעספיא, וזה היה עונש קולקטיבי לכלל הציבור – היו גם יישובים נוספים – בגלל חובות של הרשות.

אחמד טיבי: אי-אפשר להעניש את התושבים, וחלק מהמוענשים שילמו.

אחמד טיבי: לכן, אדוני, באה הצעת החוק הזאת, שהיא הצעה חברתית מאין כמותה.

אחמד טיבי: היא כמעט הייתה עוברת, אלמלא התפתחויות שהיו כאן בהצבעות הראשונות.

אחמד טיבי: אני הייתי בקשר עם כמה ראשי רשויות ותושבים רבים פנו אליי.

אחמד טיבי: אני הצגתי, יחד עם חברי אוסאמה סעדי, את הצעת החוק הזאת.

אחמד טיבי: הצגתי אותה לראשונה בכנסת השבע-עשרה – פ/1777 – ולאחר מכן חידשתי אותה תמיד.

אחמד טיבי: היות והצבעה ותשובה יהיו במועד אחר, ברשותך אגיד כמה מילים על נושא כאוב: רצח נשים.

אחמד טיבי: הייתי אמור להציג את זה כהצעה דחופה, אבל ההצעה תידחה למועד אחר.

אחמד טיבי: לכל אישה יש שם, לכל אדם יש שם.

אחמד טיבי: ג'והרה חניפס משפרעם וסמר כלאסנה מחיפה נרצחו על ידי אנשים שביצעו פשע נורא.

אחמד טיבי: פשע נורא.

אחמד טיבי: הם נטלו את חיי הנשים האלה.

אחמד טיבי: גם ספיר נחום מעכו נרצחה.

אחמד טיבי: פשע נורא.

אחמד טיבי: אגב, להבדיל מבנימין נתניהו, אני מזכיר את שלוש הנשים, לא רק את האישה היהודייה, כפי שהוא עשה.

אחמד טיבי: כי רצח הוא רצח הוא רצח.

אחמד טיבי: רצח נשים הוא במיוחד דבר נורא.

אחמד טיבי: יש מי שחושב שהוא "גבר" בגרשיים – והוא לא.

אחמד טיבי: לכן הוא יכול ליטול חיי אישה.

אחמד טיבי: במקרה שהזכרתי של ג'והרה ושל סמר – וגם של ספיר – הרצח בוצע באופן מיידי וראינו את האכזריות.

אחמד טיבי: בנוסף, מדברים רבות על מאבק בפשיעה.

אחמד טיבי: בתקופה האחרונה, בימים האחרונים – אני רוצה להזכיר את השמות, כי הם לא רק מספרים, (אומר בערבית.

אחמד טיבי: ): אחמד אבו שיכה; חמאדה מוחסן, מנצרת נהרגה בג'נין, ג'והרה חניפס משפרעם, תאופיק ערו מג'ת, סמר כלאסני מחיפה, מחמוד סנעללה מדיר אלאסד, מוניר ריאן מכפר ברא ונאדר מקאלדה מבאקה.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: ) השטף הנורא הזה, שטף הדם והרציחות האלה הם מכה איומה.

אחמד טיבי: זה משבש את כל החיים של החברה הערבית והיישובים הערביים.

אחמד טיבי: אנחנו כולנו מאוחדים בצורך לעשות כל מאמץ, כל מאמץ – לכן תמכנו כאן בחוקים קשים ומחמירים, כדי למגר את תופעת הפשיעה: גם נשק, גם פשיעה, גם רצח נשים.

אחמד טיבי: למרות שאנחנו באופוזיציה, נושיט יד לכל יוזמה של הממשלה.

אחמד טיבי: סגלוביץ עושה עבודה בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: נפגשנו איתו לאחרונה, ואנחנו ממשיכים להיות איתו בקשר כדי לעשות הכול.

אחמד טיבי: הינה נכנס סגן השר סגלוביץ.

אחמד טיבי: אמרתי שאתה עושה עבודה בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: נפגשנו, הצגת את הנתונים.

אחמד טיבי: אומנם עדיין אין עלייה בשיעור הפענוחים, אבל יש ירידה במקרי הירי.

אחמד טיבי: אבל לאחרונה – הרציחות האלה בימים האחרונים – עברו כל גבול, ואז אי-אפשר לדבר על שיפור במצב, כי כל מקרה הוא עולם ומלואו.

אחמד טיבי: יהי זכרם ברוך.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: ) תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יעקב מרגי: כאמור, תשובה והצבעה במועד אחר.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/2771/24; נספחות]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להמשך סדר היום: הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – מכירת יין ומשקאות אלכוהוליים בחנות גדולה), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת אורי מקלב.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

קריאה: - - -

יעקב מרגי: אצל מי? לא.

יעקב מרגי: בתמיכת ממשלה.

יעקב מרגי: עשר דקות לרשותך, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, מכובדתי השרה, חבריי חברי הכנסת.

אורי מקלב: אני גם מודה לך שבמשמרת שלך, כשהיית סגן יושב-ראש, חוק התקשורת עבר.

אורי מקלב: מגלגלים זכות על ידי זכאי, אני לא יודע מה היה קורה אם זה היה בידי מישהו אחר, אבל ראינו גם עוד כמה אותות ומופתים בהצבעה על חוק הזה.

אורי מקלב: אני גם שואל את חבריי כאן, מהקואליציה, מדוע אתם תומכים בחוק הזה?

אורי מקלב: מה הזכות להתערב במשהו קנייני, שאדם קונה מרצון ומוכר מרצון?

אורי מקלב: הוא רוצה לקנות פלאפון שהוא מוגבל ולא חכם, מה אתה מתערב?

אורי מקלב: כשל שוק?

אורי מקלב: אין פה כשל שוק.

אורי מקלב: המחירים הכי זולים נמצאים דווקא במקומות הכשרים.

אורי מקלב: יש תחרות בין כל החברות שנמצאות שם, וגם אם יש לקונות מסוימות, אפשר לתקן אותן, אבל לא לעשות רפורמה שבעצם פורצת וסוגרת את המסגרת של פלאפון כשר.

אורי מקלב: אנחנו שמחים שעל אף הרצון ועל אף היהירות, ובאופן שהוא הציג את הדברים – שנבר באשפה ולקח כל מיני דברים חריגים וזניחים ובזה התעסק - - -

אפשר להרים כוס יין לכבוד זה.

אורי מקלב: זהו, זה הדבר, שתהיה שמחה על כוס יין.

בשעה הזאת זה בסדר.

אורי מקלב: אתה צודק, אני באמת מבקש להציג את הצעת החוק רישוי עסקים (תיקון – מכירת יין ומשקאות אלכוהוליים בחנות גדולה), אבל אני רוצה קודם כול להודות לחבריי יוזמי החוק: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת יעקב אשר, חבר הכנסת פינדרוס, וכלל חברי הכנסת שתומכים בהצעת החוק הזו.

אורי מקלב: גם אם לא שומעים פה, הם מעודדים אותי להמשיך עם הצעת החוק הזו, ולו בגלל שאנשים מקרוב חווים את החוויה הלא-נעימה הזאת, שאתה עורך קנייה וסוף כל סוף יוצא לאותו מרכול, סופרמרקט או רשת מזון, כשאתה עורך את הקנייה, במיוחד זה בולט בערבי שבתות וערבי חגים, עם הרשימה שאתה צריך לעשות.

אורי מקלב: היין היום הוא חלק מרשימת הקניות – ודאי בשביל הקידוש – אבל היין הוא היום מוצר במטבח הישראלי; הוא חלק מהבישול הישראלי, גם בבשר, גם ביין, גם בסלטים, בעוגות, באפייה.

אורי מקלב: היין נמצא – בין אם הוא יבש ובין אם הוא לבן – הוא נמצא בחלק מהקנייה ואתה מגיע לקופה אחרי 23:00, אז הקופה חסומה ולא נותנת לך להעביר את זה.

אורי מקלב: אתה שואל: מה קרה?

אורי מקלב: אומרים לך: לא, אי-אפשר.

אורי מקלב: אני, אדם בן 40, 50, 60?

אורי מקלב: עורכים את הקניות, מה התוצאה?

אורי מקלב: שהוא צריך לחפש אלטרנטיבות, גם לשלם יותר יקר, גם טרחה, זה גם מרגיז, זה גם - - -

לפעמים הוא עומד שעה וחצי בתור - - - -

אורי מקלב: ואתה אחרי זה צריך להחזיר.

אורי מקלב: אחרי 23:00 צריך.

אורי מקלב: עכשיו, אולי פעם, אני תכף אגיע לזה, בגלל שאנחנו היינו חלק מהמחוקקים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים מה הייתה כוונת המחוקק בעניין הזה.

אורי מקלב: במקום לבוא ולאפשר את הדבר הזה, אנחנו היום מבקשים לא לגעת בשום דבר – לא בבירות ולא במשקאות אלכוהוליים.

אורי מקלב: מדברים על הדבר המינימלי, הבסיסי, שהוא גם לא – היין, הוא לא זה מה שמשכר היום; זה לא מה שהצעירים לוקחים.

אורי מקלב: זה לא ביין.

אורי מקלב: לוקחים אולי בירות, לוקחים אולי משקאות חריפים, כמו ויסקי, ערק ועוד דברים כאלה.

אורי מקלב: אני באמת לא מבין בזה.

אורי מקלב: להגביל במכירת יין?

אורי מקלב: ואני רוצה להגיד יותר מזה, בהצעת החוק שאנחנו חוקקנו אז יצאנו גם מתוך נקודת הנחה שהחנויות בסך הכול ב-23:00 נסגרות עקב חוקי העזר, ואין צורך ביותר מכך.

אורי מקלב: אם היינו יודעים אז, כמו שהיום, תרבות הצריכה, האריכו בגלל לחץ, אולי הקורונה גם גרמה לזה, באופן כללי האריכו את השעות, וגם אנשים יוצאים בלילה בשקט לקנייה.

אורי מקלב: כל המרכולים האלה מוכרים אחרי 23:00, סימן שצריך את זה; שיש דרישה לזה.

אורי מקלב: וכשיש דרישה לזה, יחד עם זה היה צריך לגדול.

אורי מקלב: אנחנו ראינו את זה כדבר פשוט ונצרך, דבר שנותן גם את הנוחות אבל פחות מטריח; פחות פוגע כלכלית וגם מטרטר את האנשים.

אורי מקלב: אנחנו נתנו, הוספנו גם שלייקעס, אמרנו שגם מי שחשש, אז זה רק מגיל 21.

אורי מקלב: לא רק זה, אנחנו גם אומרים שזו לא תהיה הקנייה הבלעדית.

אורי מקלב: לא לקנות רק יין, צריך לעשות קנייה כוללת, במינימום כפול מהקנייה שאתה קונה.

אורי מקלב: אם אותו יין שאתה קונה – קנית יין ב-150, אז אתה צריך שהקנייה שלך תהיה מינימום 300.

אורי מקלב: האמת היא שזה מיותר, אבל באנו לקראת הדבר הזה, על אף שאנחנו חושבים שהדברים האלה לא צריכים להיות.

אורי מקלב: צריכים לתת אמון באנשים, צריך להיות מידתי.

אורי מקלב: אי-אפשר ללכת רחוק ואנחנו הולכים – אני רוצה להגיד שאני מסכים ואני מודה למשרד לביטחון הפנים, למשרד הכלכלה ובעיקר למשרד הפנים ולשר הפנים, סליחה, לשר המשפטים, שתמך בחוק הזה והביא אותו לידי אישרו בוועדת השרים לחקיקה.

אורי מקלב: אני, באמת, זה מביא אותי לתובנה אחרת, ואני אומר את זה בצורה מאוד פתוחה.

אורי מקלב: היום הייתה הצעת חוק של חברת הכנסת גבי לסקי על נושא הורדת הסעיף של העלבת עובדי ציבור.

אורי מקלב: ממה זה בא?

אורי מקלב: זה לא הגיע מכך שאנחנו חושבים שצריך להעליב עובד ציבור ואין צריך להגן עליהם.

אורי מקלב: צריך להגן עליהם, אבל השימוש הלא-נכון, השימוש הקיצוני שלוקחים, שכל דיבור עם שוטר אתה מואשם בהעלבת עובד ציבור ומעצר במקום להתמודד.

אורי מקלב: באמת יש העלבה?

אורי מקלב: תעד את זה, ותזמין אותו למשפט.

אורי מקלב: חלק מהעלבות עובד ציבור זה בכלל בתחום אחר לגמרי, כמו בגזענות ועוד דברים כאלה.

אורי מקלב: לא צריך להגיע לדבר הקל הזה של העלבת עובד ציבור.

אורי מקלב: אני תמכתי בחוק הזה ולו רק בגלל הקשיים שהיום המשרדים, במיוחד המשרד לביטחון הפנים, מערימים בפני המחוקקים.

אורי מקלב: קיבלתם את הרשות, הלכנו איתכם לא בדקדקנות כשבאתם לבקש את החוק הזה.

אורי מקלב: אני הייתי אז בחקיקה.

אורי מקלב: אמרתם שאתם רוצים, זה יעזור לכם להילחם בפשע, אפילו שאני באמת לא חושב שמניעת קנייה של אלכוהול לצעירים על ידי זה שאתה לא מאפשר לאף אחד.

אורי מקלב: זו לא הדרך.

אורי מקלב: הדרך היא חינוך, הסברה, אבל נניח שאתה גם משתמש בדבר הזה, תעשה את זה מידתי, אבל כשמתברר לך שיש לקונה, למה הקשיים האלה?

אורי מקלב: למה אנחנו צריכים לעמוד להתחנן?

אורי מקלב: למה זה לא ולא ולא?

אורי מקלב: אתם הולכים עד הקצה ואתם לא שמים לב שבמה שאתם הולכים – גם בעניינים שלכם, אתם מדברים על העלבה, אבל אפשר לעצור עובד ציבור או כל איש ציבור עם תקשורת.

אורי מקלב: זה לא נקרא העלבת עובד ציבור?

אורי מקלב: הצורה של המעצרים לא נעשית לעיני כול?

אורי מקלב: אני לא יכול שלא להזכיר את זה, יהודה כדורי ואשתו נרצחו, ה' ייקום דמם, הילדים שלהם היו חשודים ברצח.

אורי מקלב: לא משנה שנעשה להם עוול בלתי יכופר, אבל עוצרים אותם בפתח בית הספר, כשהם מביאים את הילדים?

אורי מקלב: לא במקום אחר.

אורי מקלב: זה לא נעשה לביזוי?

אורי מקלב: אחרי זה אתם רוצים הגנה בעניין הזה.

אורי מקלב: אבל אני לא מדבר על זה, אני מדבר על המידתיות.

אורי מקלב: תהיו הוגנים גם כשרוצים לעשות חקיקה – ואנחנו לא חושבים שחקיקה, הכול – החינוך הוא שצריך להתמודד עם לקונות, להתמודד עם תופעות לא טובות, הכול דרך קנסות.

אורי מקלב: אני אגיד לך, אדוני היושב-ראש, אני רק הסתכלתי מסביבי איך בתקופה האחרונה מתמודדים עם בעיית בריאות.

אורי מקלב: מה עושים אם יש בעיית בריאות, אם יש סוכרת, מה עושים?

אורי מקלב: לפני הסברה ולפני חינוך נותנים מס על משקאות קלים.

אורי מקלב: למה דיאט?

אורי מקלב: כי זה גם כן לא בריא.

אורי מקלב: זה מה שיודעים, למה פטל, למה?

אורי מקלב: למה כזה קנס על פטל?

אורי מקלב: על מה שעלה 23 שקלים, משקה זול למשפחות נצרכות, עלה ל-60 שקלים.

אורי מקלב: זה לא בריא, אבל איך מתמודדים?

אורי מקלב: קנסות.

אורי מקלב: איך מתמודדים עם בעיה של איכות הסביבה?

אורי מקלב: מס על חד-פעמי.

אורי מקלב: איך שר האוצר אומר: מה, אין מדיחי כלים?

אורי מקלב: רוצים להתמודד עם עישון, הבאתם שלשום מכס או מס, 1,600%.

אורי מקלב: לא בריא?

אורי מקלב: יש עוד דרכים להתמודד.

אורי מקלב: שקיות ניילון – מס; בקבוקים – מס; גודש – אגרת גודש; תחבורה ציבורית – קנסות; מייד מעלים את הקנסות על אי-תיקוף.

אורי מקלב: אדם מותר לו לנסוע בחינם, יש לו חופשי-חודשי.

אורי מקלב: מבקשים ממך לתקף.

אורי מקלב: אנשים מתקפים, אין להם סיבה לא לתקף – אבל קורה שלא.

אורי מקלב: תחנך, תסביר, תציב שלט.

אורי מקלב: השפה המדוברת היום, בקדנציה הזאת: קנסות.

אורי מקלב: זה מה שיודעים, קנסות.

אורי מקלב: זאת שיטה שהיא לקוחה מאיזה מקום של אנשים שלא רוצים לחנך, אלא לחנך מחדש.

אורי מקלב: שיטה רודנית שהיא באה לעשות בכפייה.

אורי מקלב: זאת תרבות כזאת; זה חינוך כזה שאנשים מקבלים היום.

אורי מקלב: צר לי שזו הגישה באוצר כיום; שבגישה הזאת נוקטים.

אורי מקלב: אני לא אדבר איתך, אדוני היושב-ראש, על שימוש בטלפון עכשיו – עוד קנסות, דברים נכונים, על קסדות, חבר הכנסת אשר.

אורי מקלב: רק הקנס?

אורי מקלב: איפה כל החינוך, איפה כל ההסברה, איפה האכיפה.

אורי מקלב: זה לא.

אורי מקלב: דרך אחת יש, הדרך הקלה – לפגוע לך בכיס.

אורי מקלב: ראינו מה שעשה ברכבת הקלה, אדוני היושב-ראש, אתה ואני, כמה ראינו שאנשים ישרי דרך, אישה שאף פעם לא נסעה חינם חינכה – הייתה מחזירה גם מיליון שקל – הנכדים שלה צריכים לראות שעצרו אותה בגלל שלא הייתה לה תעודת זהות?

אורי מקלב: זה נקרא דרך לשיטה כזאת, שיטה של רודנות; שלטון של כפייה, של חינוך מחדש במקום השקעה בדברים אחרים.

אורי מקלב: יש לי עוד רשימה שלמה על דברים – קנסות תעבורה, קנסות עזר – היום דבר חדש: חוקי עזר מגיעים לוועדת חוקה.

אורי מקלב: למניעת הכנסת כלים חד-פעמיים לחופי הים – קנס.

אורי מקלב: יחטטו לך בקנס - - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

אורי מקלב: עם אבטיח שהאימא רוצה לתת במזלג חד-פעמי לילדים שלה?

אורי מקלב: קנסות, אי-שימוש.

אורי מקלב: אדוני, זה גם מביא את ההסבר הזה, מדוע כשכבר יש מחיר למשתכן – יש מחיר מטרה - - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

יעקב מרגי: אתה כבר אחרי הזמן.

אורי מקלב: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: יש זכאות גם למי שעומד להינשא.

אורי מקלב: בעוד שלושה חודשים הוא נרשם לנישואין, הוא התארס – מבטלים גם את זה.

אורי מקלב: גם על זה לא - - -

יעקב מרגי: תודה.

אורי מקלב: אנשים שנרשמו כבר עכשיו, מבטלים את זה.

אורי מקלב: זאת רודנות.

אורי מקלב: זאת אטימות.

אורי מקלב: אנשים מנותקים, ואנשים אגרסיביים.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.

יעקב מרגי: תשיב השרה אורית פרקש הכהן בשם השרה אילת שקד.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי, עשר דקות, אם תרצי, יש לרשותך.

אורית פרקש הכהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבדת להשיב בשם שרת הפנים אילת שקד.

אורית פרקש הכהן: זאת התשובה: חוק רישוי עסקים קובע איסור על מכירת משקאות משכרים מהשעה 23:00 עד השעה 6:00 פרט לחריגים שנקבעו בחוק.

אורית פרקש הכהן: הצעת חוק זו מבקשת לקבוע חריג נוסף, ולפיו איסור מכירת משקאות משכרים לאחר השעה 23:00 לא יחול על מכירה של יין.

אורית פרקש הכהן: בנוסף, מוצע לקבוע כי יהיה ניתן למכור משקה משכר בחנות גדולה לאחר השעה 23:00, ובלבד שלרוכש מלאו 21 שנים לפחות, ושבאותה קנייה נרכשו מוצרים שאינם משקה משכר במחיר כפול לפחות ממחיר המשקה המשכר.

אורית פרקש הכהן: התיקון המוצע נועד להקל על צרכנים רבים שעורכים קניות בשעות המאוחרות בערבי שבת וחג, שהמשקה האלכוהולי שהם מעוניינים לרכוש איננו מיועד לשתייה מיידית אלא לשימוש בסעודות השבת והחג או לצורך בישולים.

אורית פרקש הכהן: כדי לא לפגוע במטרות החוק, סויגה הצעת החוק האמורה לקנייה ברשתות המזון הגדולות, שלא נמצאות בדרך כלל באזורי בילוי, ועל כן החשש שירכשו בהן אלכוהול לשם שכרות היא מופחתת.

אורית פרקש הכהן: ועדת השרים אישרה את התיקון הזה בכמה התניות – יותר טוב?

אורית פרקש הכהן: ועדת השרים אישרה את התיקון הזה בכמה התניות: לאור העובדה כי הנושא של הגבלת מכירת אלכוהול איננו בתחום האחריות של משרד הפנים, תוסר חובת הדיווח השנתית של החנויות על מכירת המשקאות המשכרים לשרת הפנים, והסמכתה להגביל את המכירה למכירות בחנויות מסוימות.

אורית פרקש הכהן: כמו כן, המכירה תורחב רק לערבי שבת וחג עד השעה 1:00, ולא תתקיים הבחנה בין שטחי החנות.

אורית פרקש הכהן: לאור כל האמור, אנו קוראים לחברי הכנסת לתמוך בתיקון הזה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אתה רוצה להשיב?

יואב קיש: אין להשיב.

יואב קיש: הוא יכול להתנגד.

יעקב מרגי: מאה אחוז.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק רישוי עסקים (תיקון – מכירת יין ומשקאות אלכוהוליים בחנות גדולה).

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: הוא נגד אלכוהול, מה אתה רוצה ממנו?

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו 16 – רבותיי, זה מפריע להקראת תוצאות ההצבעה.

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו 16 חברי כנסת, שני חברי כנסת התנגדו, אין נמנעים.

יעקב מרגי: אני קובע שהצעת החוק עברה, והיא תעבור להמשך חקיקה בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, ווליד טאהא - - -

יואב קיש: רגע, איזו ועדה?

יואב קיש: מקלב, ועדת הפנים?

יעקב מרגי: ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אורי מקלב: זה היה כלכלה.

יעקב מרגי: אני מציע כלכלה.

יעקב מרגי: ועדת הכנסת תקבע.

יעקב מרגי: זה כלכלה, לא יודע למה כתבו ועדת הפנים.

יעקב מרגי: הוא רוצה כספים – אין בעיה.

יעקב מרגי: ועדת הכנסת תקבע.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: << קריאה >> יואב קיש (הליכוד): << קריאה >> מקלב, היה כתוב ועדת הפנים, אמרתי - - -

יעקב מרגי: ועדת הכנסת.

יעקב מרגי: << הלסי >> אי-יישום המלצות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות להרחבת השימוש במכשור רפואי מיוחד (תאי לחץ) בפריסה ארצית << הלסי >>

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעות לסדר– הצעה דחופה לסדר היום בנושא אי יישום המלצות ועדת העבודה, הרווחה והבריאות שהתקבלו בכנסת העשרים-ושלוש בדבר הרחבת השימוש במכשור רפואי מיוחד (תאי לחץ) בפריסה ארצית, מס' 2660, 2664, 2666 ו-2698.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת מופיד מרעי, בבקשה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

מופיד מרעי: רק שלוש דקות?

מופיד מרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מופיד מרעי: גברתי השרה, יש שר?

מופיד מרעי: שר הבריאות פה?

יעקב מרגי: יגיע.

יעקב מרגי: יש שרה במליאה.

מופיד מרעי: אני מקווה ששר הבריאות יגיע, כי הדברים מופנים אליו.

מופיד מרעי: אני מעלה לסדר-היום עם חבריי, חבר הכנסת אופיר כץ, טטיאנה מזרסקי ויעקב מרגי, את המחסור במכשור הרפואי המיוחד – אני מתכוון גם לתאי לחץ בפריסה ארצית, ואת אי-יישום המלצת ועדת העבודה והרווחה משנת 2020.

מופיד מרעי: ב-1994 פורסמו תקנות בריאות העם – מכשירים רפואיים מיוחדים, אשר קבעו חובת קבלת אישור לרכישה ושימוש בכמה מכשירים רפואיים מיוחדים, בהם אם-אר-איי, פי-אי-טי, סי-טי, תאי לחץ ועוד.

מופיד מרעי: תקנות אלה נקבעו לפי גודל האוכלוסייה והביקוש, כמובן, בהתאם להצבה של המכשירים.

מופיד מרעי: לכן לא הובא בחשבון גם המדד הגיאוגרפי, קרי הפריפריה, יישובי הפריפריה גם בצפון וגם בדרום.

מופיד מרעי: המדד הגיאוגרפי מאוד מאוד חשוב לנו, מאחר שהמכשירים האלה בסופו של דבר נפרסו במרכז הארץ, במרכזי האוכלוסייה.

מופיד מרעי: מכשירים אלה נרכשו על ידי בתי החולים, בדרך כלל מרביתם מכספי תרומות בלבד, כמו מכשירי דה-וינצ'י שנרכשו גם במרכז הגליל וגם במקומות אחרים, וכיום ישנם בארץ בבתי החולים בארץ בפריסה ארצית רק ארבעה תאי לחץ – הצפוני ביותר נמצא ברמב"ם בחיפה.

מופיד מרעי: השימוש במכשירים האלה מסובסד רק לקטגוריות ספציפיות של חולים – חברים, זה מפריע.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, יואב קיש, אופיר כץ, אורי מקלב, נא לשבת.

יעקב מרגי: זה מפריע לנואם.

מופיד מרעי: זה מאוד מפריע.

מופיד מרעי: אני חוזר ואומר – המכשירים האלה סובסדו רק לקטגוריות ספציפיות של חולים שסובלים מזיהומים או מקרינה, כך ששאר האוכלוסייה, בפרט חולי קורונה, לדוגמה, או סוכרת, אשר זקוקים לשימוש בתאי לחץ, אינם יכולים לקבל סבסוד.

מופיד מרעי: ניקח לצורך העניין אישה סוכרתית מהגליל או מאילת, שכתוצאה מהמצב הבריאותי שלה היא בדרך לקטיעת רגל – היא לא תקבל אפילו הפניה להשתמש בתאי לחץ, למרות שהטיפול אמור לסייע לה ולהציל אפילו את הקטיעה של הרגל שלה.

מופיד מרעי: אם היא הייתה מקבלת, אדוני היושב-ראש, תור לתא לחץ – מדובר בנסיעה של שעות עד תא הלחץ הקרוב – מה עוד שמדובר על טיפול של 30 יום, כלומר בכל יום שלוש שעות נסיעה, טיפול, ושלוש שעות חזרה – 30 יום.

יעקב מרגי: נא לסיים.

מופיד מרעי: זה דבר שלא מתקבל, וזה בלתי אפשרי – זה גורם למטופל לוותר בכלל על הטיפול, וכמובן, הרגל שלו בסכנת קטיעה.

מופיד מרעי: אני אקצר, למרות שרציתי לדבר על הרבה דברים.

יעקב מרגי: אתה כבר עברת - - -

מופיד מרעי: עברתי?

מופיד מרעי: אני אבקש משר הבריאות – אני יודע ששר הבריאות כן על זה, רוצה לקדם, והגיע הזמן.

מופיד מרעי: בעבר הנושא הזה עלה, וקידמנו כמה מכשירים; נקדם את הפריסה של מכשירי תאי הלחץ בבית החולים זיו בצפת ובדרום בבאר שבע, בסורוקה, שייתן מענה גם לצפון וגם לדרום.

מופיד מרעי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אופיר כץ איננו.

יעקב מרגי: תעלה ותבוא חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך, גברתי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שר הבריאות, מערכת הבריאות שלנו זקוקה להתחדשות, ואני מדברת גם על הטכנולוגיות והמכשור הרפואי וגם על חידוש ועדכון התקנות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מה שהיה רלוונטי בשנות התשעים של המאה ה-20 לא יכול להתאים למציאות של שנות השלושים במאה ה-21.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: התמונה הדמוגרפית השתנתה, והתפתחו גם תהליכי אבחון וטיפול רפואי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אולי פעם המכשירים הרפואיים, שעדיין מכונים "מכשירים מיוחדים", היו די נדירים בארץ ובעולם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כיום אין ניתוח אורתופדי שעושים ללא אבחון MRI, ולא קובעים את הטיפול האונקולוגי בלי לבצע את בדיקת PET לזיהוי גרורות בגוף.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הריפוי באמצעות תאי הלחץ כבר ידוע בכל העולם כדרך מוצלחת לטיפול בבעיות רפואיות מורכבות, כגון פצעים, נזקי טיפולי קרינה, תסמונת כאב כרוני, פיברומיאלגיה, ומצבים נוירולוגיים מסוימים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בשני הדיונים שהתקיימו בוועדת הבריאות על עדכון תקנות בריאות העם (מכשירים מיוחדים) הוצע תיקון לשנת 2022.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אציין עכשיו את תיקון התוספת מס' 3.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: סעיף 3, הנוגע ל-MRI ופריסתם, ובפרט 3 (א), בטור "שיעור המכשירים לנפש", במקום: "מכשיר אחד ל-180,000 נפש" יבוא: "מכשיר אחד ל-161,000 נפש".

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כביכול יש עדכון, יש התקדמות, אבל – ויש אבל – לפי הנוסחה הזאת, תושבי אילת עדיין יצטרכו לנסוע כ-140 ק"מ לבאר שבע כדי לעשות בדיקת MRI, וזאת מאחר שאין מכשיר MRI בבית החולים יוספטל באילת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: סעיף 4, ובפרט 11, מתייחס לאישור הרכישה והפעלת תאי הלחץ במרכז רפואי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מוצע לקבוע כי המכשיר יופעל במרכזי על, שהם בתי חולים עם 900 מיטות אשפוז לפחות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זאת אומרת שתושבי הגליל, רמת הגולן, בקעת הירדן ואזורים אחרים בצפון הארץ יצטרכו לנסוע עד לחיפה ותל אביב כדי לקבל טיפול בתאי לחץ.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עכשיו, תראו, בן אדם חולה לא יכול לנסוע לטיפול לבד – הוא זקוק לליווי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הנסיעה, למשל, מקריית שמונה או מקצרין לחיפה יכולה להימשך כשעתיים לכיוון אחד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אם הטיפול היה ניתן באחד המרכזים הרפואיים בגליל, הייתה נחסכת הטרחה גם למטופל וגם למלווה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: חלוקת המכשירים בין המרכזים הרפואיים צריכה להיות הוגנת וצודקת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תושבי הפריפריה שמשלמים את אותו מס בריאות זכאים לאותו מגוון שירותים רפואיים ובאותה זמינות כמו תושבי ירושלים ותל אביב.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נדרש להכניס בשיקולים גם את זמינות השירותים, ולא רק את הבחינה של גודל וצפיפות האוכלוסייה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: משפט אחרון: משרד הבריאות צריך לדאוג לנגישות הציבור למכשירים הרפואיים המיוחדים ולאופן פריסתם בארץ.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תשיב להצעה לסדר-היום השרה אורית פרקש הכהן, בשמו של שר הבריאות ניצן הורוביץ.

יעקב מרגי: תעלה ותבוא השרה.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

אורית פרקש הכהן: אני מתכבדת להקריא את התשובה מטעמו של שר הבריאות.

אורית פרקש הכהן: כיום מותר לרכוש ולהפעיל בישראל תאי לחץ בהתאם למפורט בתקנות מכשירים מיוחדים.

אורית פרקש הכהן: פקודת בריאות העם, 1940 (מכשירים רפואיים מיוחדים), מסמיכה את שר הבריאות בסעיף 65ב(5), בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת הבריאות של הכנסת, לקבוע בתקנות כללים מיוחדים, מבחנים ואמות מידה הנוגעים למתן רישיונות לרכישה ולהפעלה של מכשירים רפואיים מיוחדים.

אורית פרקש הכהן: לאחרונה סיכם שר הבריאות עם שר האוצר על תוספת משמעותית של 28 מכשירים רפואיים מיוחדים חדשים למערכת הבריאות, שישפרו את הנגישות לבריאות בפריפריה ויביאו לקיצור תורים לבדיקות בכל הארץ.

אורית פרקש הכהן: התקנות אף הוגשו לוועדת הבריאות של הכנסת, התקיים דיון אחד בעניינן, והן ממתינות לאישורן בוועדה.

אורית פרקש הכהן: ההתוויות לטיפול הנחשבות מקובלות וכלולות בסל שירותי הבריאות מתחלקות להתוויות חריפות דחופות ולהתוויות במצבים כרוניים.

אורית פרקש הכהן: לצד ההתוויות המקובלות, ישנה שורה של מצבים אחרים שבהם אין די עדויות התומכות בטענות כי טיפול היפרברי עשוי להועיל בהן או לרפא אותם, כגון פגיעות מוחיות, שבץ, שיתוק מוחין, מיגרנות, טרשת נפוצה, פרקינסון, פגיעות חוט שדרה, פציעות ספורט, תסמונת עייפות כרונית, כיב קיבה, מחלות לב, דיכאון, איידס, אלרגיה, אלצהיימר, ארטריטיס, אסתמה, אוטיזם, שיתוק של עצב הפנים, סרטן ועוד.

אורית פרקש הכהן: בישראל יש 15 התוויות מוכרות הניתנות במימון ציבורי.

אורית פרקש הכהן: שירותי הבריאות הכלולים בסל הבריאות ניתנים בהתוויות רפואיות מקובלות המתבססות על מחקרים מדעיים.

אורית פרקש הכהן: שירותי בריאות המבוצעים בהתוויות ניסיוניות לא ממומנים במסגרת סל הבריאות, אלא במסגרת ניסויים קליניים.

אורית פרקש הכהן: בשנת 1999 פורסם חוזר מינהל רפואה שקובע אילו התוויות מקובלות מבחינה קלינית ומבוססות על עדויות מדעיות, והן הוגדרו ככלולות בסל הבריאות.

אורית פרקש הכהן: קיימות התוויות רבות נוספות שבהן מוצע טיפול בתא לחץ, אך אין לגביהן עדויות מדעיות בהיקף ובאיכות מספיקים, והן לא נחשבות מקובלות בעולם ובארץ.

אורית פרקש הכהן: בישראל קיימים כיום תאי לחץ נייחים.

אורית פרקש הכהן: תאים ותיקים מצויים במכון לרפואה ימית של צה"ל, בבית החולים יוספטל, בבית החולים אסף הרופא, בקצא"א באשקלון, ובבית החולים אלישע.

אורית פרקש הכהן: הערה: תא הלחץ בקצא"א אשקלון לא פעיל בשנים האחרונות ורישיונו הוגבל.

אורית פרקש הכהן: ניתנו לאחרונה אישורים להפעלת שני תאי לחץ חדשים: באיכילוב ובהדסה עין כרם, בירושלים.

אורית פרקש הכהן: חשוב להבחין בין תא לחץ רפואי מוכר, שהוא תא למטופל יחיד או לכמה מטופלים, ושהלחץ הטיפולי בו מגיע ל-1.3 אטמוספרות מוחלטות, לבין מוצרים המכונים באופן מטעה "תא לחץ", והם מוצרים שמיוצרים ללא פיקוח, אינם רשומים כמוצר רפואי ועלולים להיות בלתי מועילים במקרה הטוב, ומסוכנים במקרים החמורים.

אורית פרקש הכהן: עם אישור הכנסת את שינוי התקנות אמורים להתווסף, אם כך, באופן מידי 4 תאי לחץ גדולים היכולים לטפל במספר רב של מטופלים בו זמנית.

אורית פרקש הכהן: במקביל בוחן משרד הבריאות את המידע המקצועי המצטבר לגבי ההתוויות המקובלות לשימוש בתאי לחץ, ויעדכן את עמדתו לגבי מספר תאי הלחץ, ואת עמדתו לגבי ההתוויות לגביהם, והכול בהתאם לצורך.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לשרה, אורית פרקש הכהן.

יעקב מרגי: המציעים – מופיד, אתם מסתפקים בתשובת השרה או רוצים המשך דיון בוועדה?

קריאות: - - -

יעקב מרגי: ועדת הבריאות.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: אנחנו מצביעים.

יעקב מרגי: מי שיצביע בעד – בעד העברת הנושא להמשך דיון בוועדת הבריאות.

יעקב מרגי: בבקשה, הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: שלושה הצביעו בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: אני קובע שההצעה לסדר-היום תעבור להמשך דיון בוועדת הבריאות.

יעקב מרגי: עוברים לנושא הבא בסדר-היום.

יעקב מרגי: הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: מחירי הדלק בישראל מהגבוהים בעולם.

יעקב מרגי: חבר הכנסת פינדרוס – מוותר; חברת הכנסת גלית דיסטל – איננה; ינון אזולאי – מוותר; אחמד טיבי – איננו.

יעקב מרגי: אי לכך, אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום.

יעקב מרגי: הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: פגיעה בהרתעה של כוחות הביטחון והתקוממות של עבריינות לאומנית ערבית, של חבר הכנסת אופיר כץ – איננו אף הוא; אופיר סופר – אף הוא איננו.

יעקב מרגי: << הלסי >> רצח ג'והרה חניפס בעיר שפרעם << הלסי >>

יעקב מרגי: אי לכך, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

יעקב מרגי: הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: רצח ג'והרה חניפס בעיר שפרעם, מס' 2821, 2826, 2867 ו-2940, של חברת הכנסת קרן ברק – איננה.

יעקב מרגי: מופיד מרעי, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אתה פעיל היום, זה טוב.

מופיד מרעי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך.

מופיד מרעי: תודה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

מופיד מרעי: השרה עדיין פה?

מופיד מרעי: לימדת אותי לא להגיע לפה עם נאום, אז אני רוצה להגיד דבר אחד.

מופיד מרעי: סגן שר הביטחון, הוא גם לא פה.

מופיד מרעי: תראו, חברים, אנחנו בממשלה התחלנו בתוכנית באמת למיגור האלימות במגזר הערבי.

מופיד מרעי: הוצגה לנו תוכנית; תוכנית ענפה, תוכנית מתוקצבת, ואנחנו רוצים להתקדם ולהגיע למצב שאין פשיעה במגזר הערבי – ולא רק במגזר הערבי, בכלל במדינה.

מופיד מרעי: בכל בוקר אנחנו רואים שיש עוד אירוע של רצח, אם זה ג'והרה, אם זה אחרים, במגזר המוסלמי והנוצרי.

מופיד מרעי: ואנחנו שואלים את עצמנו, ואומרים: עד מתי?

מופיד מרעי: עד מתי אנחנו יכולים בכל בוקר לקום ולהתלבט אם להוציא פרסום או לא להוציא פרסום בנושא?

מופיד מרעי: לכן אני כן מבקש מהשר לביטחון הפנים, שיאיץ את התוכנית וישקיעו את המשאבים.

מופיד מרעי: נכון שיש ירידה, כמו שנאמר קודם על ידי חבר הכנסת אחמד טיבי, יש ירידה בחלק מהאירועים – אבל רצח יש לנו כמעט בכל בוקר.

מופיד מרעי: אתה אומר לעצמך: שוב?

מופיד מרעי: האם בבוקר הזה לא יהיה לנו אירועי רצח כאלו או אחרים?

מופיד מרעי: לכן אנחנו ביקשנו להעלות על סדר-היום את הנושא הזה, כי הנושא הזה חשוב.

מופיד מרעי: זה חייב לקבל טיפול.

מופיד מרעי: מכת מדינה בכל המגזרים, ואני מבקש שהנושא הזה יטופל על ידי השר לביטחון הפנים, סגן השר ולדון בזה גם, כמובן, בוועדת ביטחון הפנים.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת מופיד מרעי.

יעקב מרגי: אנחנו ממשיכים.

יעקב מרגי: יצחק פינדרוס – איננו; אחמד טיבי – אף הוא איננו.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לתשובת השרה.

יעקב מרגי: יואב, אתה רוצה להשיב?

יואב סגלוביץ': כן.

יעקב מרגי: למרות - - -

יואב סגלוביץ': אני מתנצל, הייתה פה הקדמה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: ישיב סגן השר יואב סגלוביץ'.

יעקב מרגי: בבקשה חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

יעקב מרגי: תודה רבה לך על הסיוע והעזרה, לא נהוג ככה.

יואב סגלוביץ': אני בראש ובראשונה רוצה להתנצל בפני חברי על שלא הייתי פה להקשיב.

יואב סגלוביץ': ראיתי אותך פתאום בטלוויזיה ורצתי.

יואב סגלוביץ': אני מראש מתנצל.

יעקב מרגי: הכול תוקתק מהר, כך שיש להבין את זה.

מופיד מרעי: בגדול, החמאתי לתוכנית וביקשתי להאיץ את יישום התוכנית להורדת הפשיעה בחברה בכלל.

יואב סגלוביץ': אני מתנצל שלא הייתי פה בשביל לכבד את המציע.

יעקב מרגי: התקבלה.

יואב סגלוביץ': אגיד כמה דברים בפתח.

יואב סגלוביץ': קודם כול, באמת תנחומים למשפחה.

יואב סגלוביץ': גם לי יצא לפני כמה חודשים לפגוש בביקור בעיר שפרעם גם את האבא וגם את האימא.

יואב סגלוביץ': באותו זמן גם בדיוק היה חג ,והיא אפילו הגיעה עם אחת הנכדות באותו יום.

יואב סגלוביץ': זה אירוע מאוד מאוד קשה.

יואב סגלוביץ': כל רצח הוא נורא; הרצח הזה, גם הדרך שהוא התבצע, הוא מוסיף נדבך נוסף, כי ברור לכל מי שמבין – ולא צריך להבין – שהצמדת מטען לרכב זה מתוכנן, מאורגן.

יואב סגלוביץ': זה אירוע שמחייב עבודת עומק.

יואב סגלוביץ': אני יודע שהמשטרה עושה שם מאמצים כבירים להגיע למבצעים.

יואב סגלוביץ': היו כל מיני – וגם זה חשוב לי להגיד כאן

יואב סגלוביץ': בפתח הדברים – התחילו לרוץ כל מיני שמועות על כל מיני דברים.

יואב סגלוביץ': אני ממש עליתי גם לשידור ואמרתי שזה דבר לא ראוי; שעדיין לא קברו את ג'והרה והתחילו כל מיני סיפורים בכל מיני מקומות.

יואב סגלוביץ': צריך גם את זה ללמוד לכבד.

יואב סגלוביץ': בפתיחה, אני באמת משתתף בצער המשפחה.

יואב סגלוביץ': כמובן, מטבע הדברים, על עצם הרצח עצמו אני לא יכול – יש שם חקירה שהיא מתנהלת.

יואב סגלוביץ': אבל למעשה השאלה או הבקשה להצעה לסדר-היום הייתה מעבר; היא הייתה גם מה עושים באופן כללי לגבי האירועים האלה, ולכן אני ככה מוצא איזושהי הזדמנות קצת גם לשתף את חבריי חברי הכנסת בחלק מהדברים שנעשים.

יואב סגלוביץ': קודם כול, בכל הנושא, בכלל, של אלימות במשפחה והגנה על נשים בסיכון, מעבר לאמירות הכלליות, שמטופל בעדיפות גבוהה, אני רוצה לגעת בכמה נקודות, שלדעתי יש פה התקדמות בשנים האחרונות.

יואב סגלוביץ': הדבר הראשון, נתחיל בהכשרה: יש מערך שלם של חוקרים וקצינים בתחום הספציפי הזה, שהוא תחום של התמחות, בין היתר, גם בהכשרות בכל הקורסים.

יואב סגלוביץ': דבר נוסף, יש דגש נושא על נושא של שיתופי פעולה – דבר שתמיד היה אבל הוא רק התעצם, גם בשותפות בכל הפורומים; דיונים בוועדות.

יואב סגלוביץ': אני לא מדבר דווקא על הכנסת, אלא הוועדות המקצועיות ברשויות המקומות ובכל המקומות האחרים.

יואב סגלוביץ': דבר שהתחילו בו לפני כמה שנים, של עובד סוציאלי שנמצא בתחנת המשטרה.

יואב סגלוביץ': הפרויקט התחיל בשיתוף עם משרד העבודה והרווחה והרשות למאבק באלימות, סמים ואלכוהול במשרד לבט"פ.

יואב סגלוביץ': המהלך הזה הולך להיות מורחב גם בתקציב המדינה הנוכחי, ברמה של ביצוע.

יואב סגלוביץ': יש גם עובדת סוציאלית במשטרה, שהיא דוברת השפה.

יואב סגלוביץ': אחד מהכשלים הגדולים הוא באמת להגיע למקומות ולדבר גם בשפת הנפגעים, על מנת שהקשר יהיה קשר בלתי אמצעי.

יואב סגלוביץ': לעיתים זו בעיה לעשות את הדבר הזה.

יואב סגלוביץ': וגם בעניין הזה, גיוס חוקרות דוברות השפה הערבית.

יואב סגלוביץ': בשנים האחרונות גויסו חוקרות שדוברות את השפה, שובצו בתחנות הרלוונטיות, בעיקר בתחנות של החברה הערבית.

יואב סגלוביץ': כמו כן, בכל תחנה, כמובן, יש האפשרות לזמן מתורגמן.

יואב סגלוביץ': לא מתורגמן כזה בכאילו, אלא מתורגמן שדובר השפה הערבית על בורייה.

יואב סגלוביץ': הגשת תלונה בצורה מקוונת בשפה הערבית – יש פרויקט שלם של יכולת להגיש חלק מהתלונות, גם על העבירות האלה, בצורה מקוונת.

יואב סגלוביץ': אנשים, דווקא לפעמים האנונימיות, היא נותנת אפשרות יותר גדולה לאנשים להיפתח.

יואב סגלוביץ': יש אפשרות לעשות את זה גם בשפה הערבית והן מונגשות גם בשפה הערבית.

יואב סגלוביץ': טופס תלונה מקוונת בשפה הערבית עלה לאתר בחודש יולי.

יואב סגלוביץ': זה משמעותי מאוד, כי הרבה פעמים – זה דבר שנולד אומנם קצת לפני הקורונה, אבל בעיקר בקורונה – נשים היו סגורות בבית.

יואב סגלוביץ': לפעמים היה חשש, היה פחד, ולכן הדרך הזאת הייתה דרך מאוד אפקטיבית להגיע אליהן.

יואב סגלוביץ': נוהל עבודה, שיתוף פעולה ודיווח עם רשות רווחה גם ברמה המחוזית, גם ברמה הארצית.

יואב סגלוביץ': יש מחלקי משפחה היום בהרבה מאוד מתחנות המשטרה.

יואב סגלוביץ': עד היום הוקמו 14 – סליחה 16 תחנות נבחרות: חיפה, זבולון, רמלה, לוד, נתניה, רחובות, טייבה, ראשון לציון, איילון בני ברק, אשדוד, אשקלון, אילת מוריה, באר-שבע, פתח תקווה.

יואב סגלוביץ': לכן אמרתי שדווקא בשנה הזו, בשנה הקרובה, יהיה מחלק כזה שיוקם בתחנת שפט, עיירות, רהט, נצרת, עכו, כפר קאסם, חדרה, קריית מלאכי, קריית גת, לב הבירה ומודיעין עילית, מקומות שבאמת ראינו ששם יש מיוחדות גם חברתית.

יואב סגלוביץ': זה נכון גם בקהילה החרדית מצד אחד, גם בקהילה הערבית מצד אחר.

יואב סגלוביץ': כן יש שוני בטיפול בתחומים האלה, יש שוני תרבותי, אסור להתעלם ממנו.

יואב סגלוביץ': לא כולנו שטנץ אחד, ולכן העניין הזה, לדעתי, הוא דבר מבורך וזה הולך לקרות בשנה הזאת.

יואב סגלוביץ': עובד סוציאלי, כפי שאמרתי קודם, במחלקי משפחה – עד כה גויסו 15 עובדות סוציאליות כאלה, עובדים סוציאליים.

יואב סגלוביץ': מוצבים במחלקי המשפחה הקיימים.

יואב סגלוביץ': הכשרות – כבר דיברתי.

יואב סגלוביץ': כמובן, השקעה במאמץ חקירתי מודיעיני וסיגינטי.

יואב סגלוביץ': אני אומר פה, ואני אמרתי את זה קודם ואומרים את זה קודם – אני מדבר על החברה הערבית – אנחנו עדיין בפער באחוזי הפענוח.

יואב סגלוביץ': כלומר, אם יש דבר אחד שלא הצלחנו להתגבר עליו או לייצר בו שינוי משמעותי הוא אחוזי הפענוח, ולכן בהקשר הזה זה מאוד מאוד חשוב גם לעצם העניין וגם לאמון הציבור.

יואב סגלוביץ': הדבר האחרון שאני רוצה פה להגיד בהקשרים האלה: יש למעשה בקרות הרבה גדולות בתיקים האלה.

יואב סגלוביץ': הוקמו – וזה חשוב גם בבית הזה לדעת – מרכזי חירום לנשים במהלך יולי 2021.

יואב סגלוביץ': נפתח מרכז אלומה, הראשון מסוגו בעיר עכו.

יואב סגלוביץ': בימים אלה נפתח מרכז שני בעיר בית שמש וכן עתידים להיפתח מרכזים נוספים בראשון לציון ובבאר שבע.

יואב סגלוביץ': זו יוזמה בין-משרדית להקמת מרכז חירום לנפגעי אלימות במשפחה.

יואב סגלוביץ': מי שמכיר, כמו קטינים שמקבלים במקום אחד את מירב הטיפול ברגע הכי קשה של אנשים שנפגעים – יהיה כך גם בהקשר של אלימות במשפחה.

יואב סגלוביץ': דברים נוספים שקרו מול שירות בתי הסוהר, וזה מאוד חשוב, לגבי שחרור עצורים בעבירות אלמ"ב, של אלימות במשפחה – הממשקים המחשוביים השתפרו בצורה מאוד משמעותית.

יואב סגלוביץ': הדבר האחרון שגם התפתח עכשיו זה מודל ייחודי לטיפול בתופעה של אלימות – סדנה להעצמה נשית.

יואב סגלוביץ': זה נשמע לא הגיוני שאנחנו בתוך זה, אבל אנחנו כן.

יואב סגלוביץ': פרויקט חדש ביישובים בחברה הערבית בשיתוף פעולה עם אגף סי"ף, אגף סיכול פשיעה בחברה הערבית, משרד הרווחה, המשרד לקידום קהילתי והמשרד לשוויון חברתי – אלה סדנאות של עשרה מפגשים לנשים, הכוללות היכרות עם המשטרה, עם אופן הגשת תלונה, זכויות, הגנה עצמית.

יואב סגלוביץ': המטרה באמת לחזק את הביטחון האישי של נשים באשר הן, אבל אין מה לעשות, כן צריך לתת דגש במקומות שבהם הנשים הן במצב יותר קשה.

יואב סגלוביץ': שדרוג מערכת מנ"ע – מי שמכיר פה, מערכת נפגעי עבירה.

יואב סגלוביץ': השדרוג שלה מאפשר לקבל מידע, והחשוב פה שזה גם בשפה הערבית.

יואב סגלוביץ': לכן כאן העניין.

יואב סגלוביץ': ניסיתי לתת איזושהי סקירה קצת יותר רחבה לגבי השינויים בכלל באלימות במשפחה, בדגש על החברה הערבית.

יואב סגלוביץ': אנחנו מגויסים לגמרי – ואנחנו זה לא אני באופן אישי; זה קודם כול המשטרה, וגם שאר המשרדים, המשרד, אבל גם אני באופן אישי.

יואב סגלוביץ': ושוב אני אחזור שהמבחן הגדול שלנו הוא להעלות את אחוז הפענוח באותם מקומות שבהם נעשו פשעים נוראים כאלה, ואני מבטיח גם לכם שאני אעשה את כל מה שאני יכול כדי שאחוזי הפענוח יעלו.

יואב סגלוביץ': תודה.

יעקב מרגי: תודה לסגן השר סגלוביץ'.

יעקב מרגי: המציעים מסתפקים או רוצים המשך דיון?

מופיד מרעי: - - -

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני גם מציע המשך דיון כי - - -

יעקב מרגי: סגן השר מסכים, לא מתנגד.

יעקב מרגי: מסכים להמשך דיון?

יואב סגלוביץ': - - -

יעקב מרגי: דעה נוספת – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

ינון אזולאי: דעה נוספת מגיעה אחרי הצבעה, אם אני לא טועה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר, הפרויקטור – תאמין לי, מרוב שאתם משתדלים להראות שאתם עושים, אתם גורמים לפשיעה, והמספרים מדברים; כנראה שפתחתם פה לשטן, אדוני חברי סגן השר.

אוסאמה סעדי: מרוב שאתם אמרתם: הורדנו, הורדנו, הורדנו ב-30%, ב-40% – המציאות טפחה לכולנו בפנים.

אוסאמה סעדי: רק אתמול שלושה מקרי רצח מזעזעים – בבאקה, בנאדר מקלאדה, מוניר ריאן, מחמוד סנעאללה.

אוסאמה סעדי: תאמין לי, אתמול, מהבוקר עד הערב, אנחנו רק עם אבו כביר; עוד לא סיימנו עם אחד, צריך לבוא לשני.

אוסאמה סעדי: מסיימים עם הלוויה – הלוויה שנייה.

אוסאמה סעדי: ומתחילת החודש – שמונה.

אוסאמה סעדי: עוד מעט זה כבר "יוני השחור".

אוסאמה סעדי: ולכן אני אומר: אנחנו יודעים שאתה עושה, ובאמת אין לנו שום תלונות, אבל אני אומר לך, היום הייתי בוועדת חוקה, ובאה כל צמרת המשטרה – חיים כץ, חיים.

אוסאמה סעדי: לא שומע, חיים.

חיים כץ: שומע.

אוסאמה סעדי: שומע?

חיים כץ: כן.

חיים כץ: לא מסתכל - - -

אוסאמה סעדי: באה כל צמרת המשטרה – יואב קיש – באה כל צמרת המשטרה, עם המפכ"ל, ואמרתי: וואי, איזה אירוע יש בכנסת?

אוסאמה סעדי: מה יש בוועדת חוקה?

יעקב מרגי: אוסאמה, עמדה נוספת.

יעקב מרגי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: באו, אדוני סגן השר, בגלל סעיף עלוב של ביטול העלבת עובד ציבור.

אוסאמה סעדי: מפכ"ל – פעם ראשונה שהוא מגיע, ומתחיל לדבר, לדבר, וכל הצמרת, ולא הזכיר אפילו את כל מקרי הרצח.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

אוסאמה סעדי: ולכן, אני מבקש המשך דיון.

יעקב מרגי: תודה.

יואב סגלוביץ': רק משפט אחד.

יואב סגלוביץ': אני אתייחס.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: אבל זה לא נהוג.

יעקב מרגי: זה תקדים.

יעקב מרגי: זה לא שאילתה – זה הצעה לסדר-היום בשלב ההצבעה.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: אנחנו בשלב ההצבעה.

יואב סגלוביץ': - - - משהו על הרצח שהיה פה.

יואב סגלוביץ': אם רוצים אני אענה.

יעקב מרגי: אם תרצה אחר כך, זה לא בעיה.

יעקב מרגי: שלא נשבור את הכללים.

יואב סגלוביץ': נעשה דיון צד אחר כך, אוסאמה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

יעקב מרגי: מי שבעד, בעד להעביר להמשך דיון בוועדה לביטחון פנים.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 8

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד – שמונה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: ההצעה לסדר-היום עברה להמשך דיון בוועדה לביטחון פנים.

יעקב מרגי: אני עובר להמשך סדר-היום.

יעקב מרגי: הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: הסרת הפיקוח ועלייה חדה במחירי הלחם, של חבר הכנסת משה גפני – איננו; ינון אזולאי – איננו; איימן עודה – איננו.

יעקב מרגי: אי לכך, אני עובר להמשך סדר-היום – סעיף שאילתות.

יעקב מרגי: שאילתה ראשונה שמספרה 340:

יעקב מרגי: פלישה לבתים וצילום ילדים פלסטינים, של חבר הכנסת עופר כסיף; שואל את שר הביטחון – סגן שר הביטחון נמצא כאן כדי להשיב.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, חברי הכנסת, רק להזכיר שהשאילתה הזאת הוגשה בנובמבר 2021, ומועד התשובה עליה היה אמור להיות בדצמבר.

עופר כסיף: חיילים תועדו כשהם מרכזים ילדים פלסטינים בבית בחברון שאליו פלשו כשהם מצלמים אותם בניגוד לחוק, וכשהמפקד דורש מהם, מהילדים, להגיד "צ'יז".

עופר כסיף: רצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: כיצד בכוונתך לטפל בנושא, מעבר למה שמכונה חידוד נהלים?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: כיצד ייענשו המבצעים?

עופר כסיף: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, סגן השר.

אלון שוסטר: תודה רבה.

אלון שוסטר: א.

אלון שוסטר: אני מצטער על העיכוב.

יעקב מרגי: עיכוב משמעותי.

אלון שוסטר: עיכוב משמעותי.

אלון שוסטר: אני חושב שאנחנו הולכים וסוגרים את הפערים.

אלון שוסטר: יש הרבה שאלות, גם לביטחון פנים, גם לביטחון.

אלון שוסטר: התשובה היא קצרה, אך נחושה.

אלון שוסטר: לאחר תחקור האירוע, חבר הכנסת כסיף, נבדק – כי באמת לכאורה זה נראה לא לעניין – ועלה כי הקצין פעל כמצופה, ומתוך ניסיון למזער את הפגיעה ואת ההפרעה לילדים בעקבות פעילות צה"ל למינימום הנדרש.

אלון שוסטר: האופן שבו האירוע הוצג בתקשורת חוטא למה שהתרחש בפועל.

אלון שוסטר: עד כאן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת כסיף.

עופר כסיף: אדוני סגן השר, החוטא היחיד פה זה מי שצילם את הילדים, וחבריו – והדברים מצולמים.

עופר כסיף: אני לא יודע איך אפשר להגיד שהוא פעל כראוי כאשר ילדים קטינים – מצלמים אותם, ועוד לועגים להם ומשפילים אותם כשאומרים להם לעשות צ'יז.

עופר כסיף: אז אני שואל אותך מי החוטא פה.

יעקב מרגי: תודה.

אלון שוסטר: אני חושב שאמרתי שזה בהחלט נראה לא לעניין.

אלון שוסטר: הקצין פעל על פי הנהלים לא כדי להשפיל חס וחלילה, ובטח לא ילדים – אף אחד.

אלון שוסטר: ניתנו הנחיות, והדברים ייראו אחרת בהמשך.

אלון שוסטר: עד כאן.

יעקב מרגי: השאילתה הבאה – שאילתה שמספרה 358:

יעקב מרגי: הקמת צוותים למיגור פשיעה לאומנית.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יריב לוין שואל את שר הביטחון.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: טלפון.

חיים כץ: סליחה.

חיים כץ: זה שיחה מעניינת.

אלון שוסטר: אוקיי.

אלון שוסטר: תשתף אותנו.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, בכאן חדשות פורסם שבכוונת צה"ל להקים צוותים מיוחדים למה שכונה כ"מיגור הפשיעה הלאומנית היהודית ביו"ש" – כך הם כינו את זה – הכוללת מודיעין, מחסומים ומעקבים.

יריב לוין: רצוני לשאול: 1.

יריב לוין: האם ידיעה זו נכונה?

יריב לוין: ואם כן, מה הצידוק לעשות זאת? 2.

יריב לוין: מדוע לא מופנים משאבים לטיפול בבעיה של השתלטות פלסטינית על שטחי C באמצעות בנייה בלתי חוקית?

אלון שוסטר: תודה, חבר הכנסת לוין.

אלון שוסטר: כוחות הביטחון, ובכללם צה"ל, מבצעים מגוון פעולות גלויות וסמויות במטרה לשמור על הביטחון והסדר הציבורי באזור יהודה ושומרון.

אלון שוסטר: הקצאת המשאבים לטיפול בהפרות חוק באיו"ש מצד כל אחד – יהודים, ערבים, פלסטינים, ישראלים – מתבצעת בהתאם להערכת המצב הביטחונית השוטפת של כלל גופי הביטחון הפועלים במרחב.

אלון שוסטר: לאור אירועי פשיעה לאומנית – כשאומרים "פשיעה לאומנית" מתכוונים לישראלים שמבצעים פשיעה חמורה; מקרים רבים שמתקיימים באותו שטח – התקיימה ישיבה בראשות שר הביטחון עם כלל הפועלים מכוחות הביטחון: צה"ל, שב"כ ומשטרת ישראל, וכן מגובש שולחן עגול בראשותי.

אלון שוסטר: לצורך חיזוק הסנכרון והפעילות המשולבת למאבק בתופעה זו, שיש שמגדירים אותה במערכת הביטחון כטרור של ממש בחלק מהמקרים – וכמובן אני כבר מראש רוצה לסייג ולומר:

אלון שוסטר: אני מציע לא להיכנס לשאלה של מי יותר ומי פחות.

אלון שוסטר: יש תופעות קשות שצריך להוקיע אותן – ולא רק להוקיע, אלא גם להיאבק בהן, משלל סיבות.

אלון שוסטר: בטוחני כי גם חבר הכנסת לוין אינו תומך ביידוי אבנים או בהצתת רכבים על רקע לאומני, ואני מוסיף – פשעים חמורים או יותר.

אלון שוסטר: לאור זאת, הוקמו כמה צוותי פעולה במקומות שבהם החיכוך גבוה במיוחד כדי לגדוע את התופעה.

אלון שוסטר: צוותים אלה חיוניים לשמירה על החוק, הסדר והיציבות, ומשתתפים בהם, כפי שאמרתי, אותם ארגוני ביטחון ומודיעין.

אלון שוסטר: לצד זאת, ביחס לשאלתך השנייה אציין כי פעילויות אכיפה נגד עבירות בתחום התכנון והבנייה בשטחי C ביהודה ושומרון – שטחים אחרים אינם באחריותנו בנושא הזה – מבוצעות על ידי יחידת הפיקוח והאכיפה של המינהל האזרחי, וזאת כחלק מחובתנו לשמור על הסדר ועל שלטון החוק.

אלון שוסטר: פעילויות האכיפה מבוצעות באופן מאומץ ושוטף בהתאם לסמכויות ולנהלים וכפופות לשיקולים מבצעיים.

אלון שוסטר: יתרה מזאת, כדי להגביר את אפקטיביות האכיפה וכחלק מההסכמים הקואליציוניים שאנחנו בכחול לבן הובלנו, סוכם על תגבור יחידת הפיקוח והאכיפה בתקנים נוספים שמאוישים בימים אלה.

אלון שוסטר: עד כאן.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת לוין.

יריב לוין: תודה, אדוני סגן השר.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שאני מצר מאוד על התשובה הזאת, מכיוון שאדוני יודע ששני החלקים של המשוואה הזאת, כביכול, הם לא שווים בשני הצדדים.

יריב לוין: הווה אומר: האירועים שאתה מתאר כאיזו אלימות חמורה של יהודים הם שוליים שבשוליים לעומת המתקפות הבלתי פוסקות שאותם מתיישבים יהודים סובלים באופן תדיר ויום-יומי.

יריב לוין: היקף העבירות בתחומי הבנייה הערבית הבלתי חוקית בהיקפים אדירים בתכנון ובמימון של הרשות הפלסטינית ושל גורמים אחרים – אל מול הדבר הזה אמצעי האכיפה הם שוליים שבשוליים.

יריב לוין: אין אפילו מצב שבו מצליחים להדביק את הבנייה החדשה שיש, לא כל שכן הריסה מסיבית של הבנייה הבלתי חוקית וההשתלטות על שטחים בהיקפים עצומים.

יריב לוין: לצערי הרב, כפי שעולה מהתשובה, תשומת הלב והמשאבים, גם של אדוני כסגן שר, שישב בראש הדיון בנושא האלימות היהודית, כביכול – אבל אינני יודע אם הוא עוסק באופן תדיר גם בסוגיה של הבנייה הבלתי-חוקית - -

יעקב מרגי: מכובדי, שאלת המשך.

יעקב מרגי: יש לך עוד שאילתה.

יריב לוין: - - וגם הקצאת המשאבים שכל-כך חסרים לצורך ההתמודדות עם הבנייה הבלתי-חוקית ומופנים לכל מיני צרכים אחרים שהם יותר פוליטיים מאמיתיים – אני חושב שהתמונה הזאת היא עגומה מאוד, והייתי שמח, אדוני סגן השר, לשמוע שאולי יש בכל זאת כוונה לחזור למדיניות שהיא גם נכונה יותר ביטחונית וגם נכונה יותר ציונית.

יעקב מרגי: תודה.

אלון שוסטר: ובכן, ארבע נקודות: קודם כול, הדיון הוא חשוב ונכון – הוא נוגע בשאלות יסוד של חוק ושל ביטחון, לטעמי.

אלון שוסטר: כוחות הביטחון – חלקם בפיקוד ובאחריות מיניסטריאלית ישירה של שר הביטחון וחלקם פחות – שירות הביטחון הכללי והמשטרה – אבל בעיקרון המפקד הצבאי הוא הריבון – כמובן, מודאג בראש ובראשונה מהטרור הפלסטיני.

אלון שוסטר: זאת לא שאלה של משוואה, אלה הערכות מצב תמידיות שאומרות לאן הולך גדוד כזה, איפה צריך סיוע, משאבי מודיעין, תשומת לב, זמן מנהלים.

אלון שוסטר: אנחנו ממוקדים כפי שהיה בעבר בטרור הפלסטיני.

אלון שוסטר: הוא המסוכן.

אלון שוסטר: עם זאת, אלימות של ישראלים שנמצאים – בשום פנים ואופן, אגב, חשוב בגלל הרגישות הגדולה לסייג – כמובן, מדובר במיעוט שולי שחלקו הוא בכלל אורח באזורים האלה ומהווה איום על המוסר, על החוק ועל הנכסיות של ישראל בעמים, ומרכז כוחות שבהם אפשר לעשות דברים אחרים; לא בפירוק של מבנים בלתי חוקיים, אלא בתשומת לב למניעת אלימות, חיכוך וכמובן, פשיעה חמורה יותר, שכפי שאמרתי, יש שמכנים "טרור עממי".

אלון שוסטר: לכן יש להיאבק.

אלון שוסטר: זה שאירוע מסוים או איום מסוים הוא הרבה יותר כבד מאירוע אחר, לא אומר שלא צריך לעסוק באירוע או באיום הקטן יותר.

אלון שוסטר: דבר נוסף אני רוצה לומר – אני מציע לא לערבב בין המאבק באלימות משני הצדדים בדגש, כמובן, על הטרור הפלסטיני לסוגיית הבנייה הבלתי חוקית, שהיא בעייתית, ואולי אפילו מייצרת קשיים – אפילו להמשך – אבל זה סוג אחר של כוח.

אלון שוסטר: מדי פעם צריך סיוע של צבא ומשטרה.

אלון שוסטר: לא תהיה מדיניות של התעלמות מבנייה בלתי חוקית של יהודים או של ישראלים, והדברים נעשים בשיקול דעת.

אלון שוסטר: אני מכיר את האנשים – הם לא עושים שום דבר להכעיס, בטח לא פוליטי.

אלון שוסטר: אני סומך על האנשים.

אלון שוסטר: אני מוצא את המקום הזה, את ההזדמנות הזאת נאותה כדי לומר שאני מצפה מכל מי שההתיישבות ביהודה ושומרון חשובה לו – והיא חשובה לחלקים גדולים מאוד של העם, ואם תסתכלו במצעים של המפלגות, כולל בקואליציה, כמובן – חלקים גדולים מההתיישבות, נראה שהם שם כדי להישאר.

אלון שוסטר: צריך לבצע הפרדה מאוד ברורה, חדה, הייתי אומר, בין ההתיישבות הלגיטימית, שיש רבים בעם שאולי אינם שבעי רצון מהתהליך ארוך הטווח הזה של ההתיישבות באיו"ש, לבין העובדה שהיא קיימת שם; בצד האחר לחלוטין – התיישבות פרועה, לא ממלכתית, לא חוקית, שהיא בבחינת תפוחים שמרעילים את הארגז כולו, אם נידרש לסוגיית החקלאות בהמשך – מן הסתם נידרש אליה.

אלון שוסטר: אני מאוד מצפה מכל מי שההתיישבות חשובה לו לבצע את ההפרדה הזאת ולעמוד על בנייה באופן חוקי, על התנהלות חוקית ועל כיבוד חוקי המדינה – בטח לא לפגוע בבני אדם אחרים ובטח לא בשומרי חוק ישראלים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: שאילתה נוספת מס' 673, חבר הכנסת יריב לוין: בניית מסגד במתחם הבדואים בדרך לאלפי מנשה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: תודה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: כבוד סגן השר, בניית מסגד במתחם הבדואים בדרך לאלפי מנשה: הגיע לידיעתי כי במתחם הבלתי-חוקי שנבנה על ידי בדואים בכניסה לאלפי מנשה בונים מסגד חדש.

יריב לוין: רצוני לשאול: 1.

יריב לוין: מדוע לא נעשה הדרוש לעצירת העבודות?

יריב לוין: 2.

יריב לוין: מדוע לא נעשה הדרוש לשם פינוי כל הבנייה הבלתי-חוקית במקום?

אלון שוסטר: התשובה היא שהבינוי הבלתי-חוקי שנזכר בפנייתך, חבר הכנסת לוין, מוכר לרשויות ומטופל על ידן באמצעות כלי האכיפה המוכרים לחוק ובהתאם לחוקי התכנון והבנייה החלים באזור.

אלון שוסטר: כמו כן, פעילות האכיפה במקום תתבצע בהתאם לסדר העדיפות וכפוף לאילוצים ולשיקולים המבצעיים באזור.

יעקב מרגי: שאלה נוספת?

יריב לוין: אדוני סגן השר, זאת באמת תשובה ליודעי סוד, כי אני לא הבנתי ממנה כלום.

יריב לוין: יש פה שאלה מאוד פשוטה: יהרסו או לא יהרסו?

יריב לוין: אני אגיד עוד יותר מזה: הרי המתחם הזה שנבנה בכניסה לאלפי מנשה לא במקרה הוצב שם, ויש לו תכלית אחת: לערער את היציבות והביטחון בכביש הגישה ליישוב – זה כבר לא יישוב, זה כבר מקום גדול מאוד.

יריב לוין: נדמה לי שמכל השיקולים, אבל קודם כול משיקולי ביטחון, את היישוב הבלתי-חוקי שמקימים שם צריך להסיר, וצריך להסיר אותו כשהוא עוד קטן, ולא לחכות שהוא ייהפך למשהו עצום שיהיה קושי להתמודד איתו.

יריב לוין: לכן, עוד פעם – כשאנחנו חוזרים לנושא סדרי העדיפות – אני אשמח אם אדוני יודיע שהוא יכנס ישיבה במשרדו לנושא הזה בראשותו, ויעסוק באמת בדבר שצריך לטפל בו באופן מיידי, ולא בכל מיני דברים אחרים.

יריב לוין: תודה.

אלון שוסטר: אני אומר שני דברים: אחד, יש מצוקת כוח אדם אדירה שהגדרתי אותה כאנורקסיה של כוח אדם, ולכן מכל הדברים שבעולם אנחנו בחרנו – אם כבר יש הסכמים קואליציוניים – לבקש 50 תקנים שיעסקו בדיוק בדברים האלה.

אלון שוסטר: טחנות הצדק של הבירוקרטיה הישראלית עובדות, אבל עובדות לאט, ועכשיו אנחנו מתחילים לקבל ולקלוט את כוח האדם, שבין היתר הוא צוואר בקבוק מאוד משמעותי.

אלון שוסטר: הדבר השני הוא שאני מבטיח שבזמן הקרוב אני ארצה לראות את המקום הזה ולהבין על מה מדובר בדיוק, ומשם נתקדם.

יעקב מרגי: תודה רבה, עוברים לשאילתה הבאה, מס' 471, מותו של עומר עבד אל-מג'יד אסעד.

יעקב מרגי: חבר הכנסת איימן עודה שואל את שר הביטחון.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר, בתאריך 12 בינואר 2022 עומר עבד אל-מג'יד אסעד בן ה-80 – כבוד סגן השר – מכפר ג'לג'וליה נפטר כתוצאה ממכות של חיילים לאחר שעוכב ללא סיבה.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: מדוע עומר עוכב ומדוע הוכה?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: האם הוענק לעומר טיפול רפואי?

איימן עודה: אם לא, מדוע?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: מה ההנחיות לעיכוב והכאת קשישים? 4.

איימן עודה: האם החיילים המעורבים נשפטו?

איימן עודה: אם לא, מדוע?

איימן עודה: 5.

איימן עודה: האם הנושא תוחקר?

איימן עודה: אם כן, מה התוצאות?

איימן עודה: תודה רבה.

אלון שוסטר: בראשית דבריי, חבר הכנסת עודה, אני רוצה כבר לומר שמדובר באירוע קשה, טראגי, שצה"ל ואני, באופן אישי, מצטערים עליו מאוד ושולחים תנחומים למשפחה.

אלון שוסטר: בליל ה-12 בינואר 2022 כוח צה"ל ביצע פעילות מבצעית בכפר ג'לג'וליה לסיכול אירוע טרור ולאיתור אמצעי לחימה – פעילות סופר לגיטימית וחיונית.

אלון שוסטר: במסגרת הפעילות הצבאית כוחות צה"ל עצרו כלי רכב לבידוק, כאשר באחד מכלי הרכב נהג עומר אסעד, אשר לא נשא עימו תעודה מזהה וסירב לבדיקה.

אלון שוסטר: מאחר שלא שיתף פעולה והפריע לכוחות הביטחון בביצוע משימתם, הונחה רצועת בד על פיו, וידיו נאזקו.

אלון שוסטר: אסעד נלקח לחצר בית סמוך, לשם הובאו עוד שלושה עצורים.

אלון שוסטר: בתום הפעילות המבצעית ובחלוף חצי שעה שחררו הלוחמים את העצורים וביניהם גם את אסעד.

אלון שוסטר: החיילים לא זיהו שיש סימני מצוקה או סימנים מחשידים אחרים בנוגע למצבו הבריאותי של אסעד, ועל רקע התנהגותו הלוחמים סברו שהוא ישן, ולא ניסו להעיר אותו.

אלון שוסטר: כמו כן, על פי ממצאי דוח הנתיחה שהועברו על ידי הפלסטינים, עולה כי מותו של אסעד נגרם כתוצאה מדום לב.

אלון שוסטר: הרמטכ"ל קיבל את מסקנות התחקיר הנ"ל, וקבע כי מדובר באירוע ערכי חמור ביותר.

אלון שוסטר: לדבריו, עזיבת הכוחות את הזירה והותרתו של אסעד במקום מבלי לוודא את מצבו מעידה על קהות חושים ומנוגדת לערכי צה"ל, ובמרכזם החובה לשמור על כבודו של כל אדם באשר הוא אדם.

אלון שוסטר: הרמטכ"ל הורה כי מסקנות התחקיר הפיקודי ולקחיו יילמדו ויוטמעו בקרב כלל הכוחות, על מנת למנוע מקרים דומים בעתיד.

אלון שוסטר: בעקבות המקרה מפקד הפלוגה ומפקד המחלקה הודחו מתפקידם, ומפקד הגדוד ננזף על ידי מפקד פיקוד מרכז.

אלון שוסטר: כאמור, צה"ל ואנוכי מצירים על מותו של עומר עבד אל-מג'יד אסעד ושולחים תנחומים למשפחתו.

איימן עודה: שאלה נוספת.

איתן גינזבורג: בבקשה, שאלה נוספת למציע.

איימן עודה: כבוד סגן השר, 55 שנים עומד פה שר הביטחון ומתרץ: פעם פשע נגד קשיש, פעם נגד ילד, פעם שרפת בן אדם; האם כבודו לא חושב שהכיבוש הארור הזה חייב להסתיים?

איימן עודה: כי כל מה שאנחנו מדברים עליו הוא הפנים הלגיטימיות של הכיבוש הארור הזה.

אלון שוסטר: שאלה חשובה, וזאת הזדמנות טובה להשיב עליה, דווקא ממני.

אלון שוסטר: צה"ל פעל לפני 55 שנה בפעולת מגן בשם ממשלת ישראל, פעולת מגן לגיטימית כנגד תוקפנות ברורה, ירדנית, אגב, לא פלסטינית, ירדנית – בגדה המערבית.

אלון שוסטר: מאז לא נמצאה דרך לשידוד מערכות מדיני.

אלון שוסטר: זה בהחלט טראגי.

אלון שוסטר: בעיניי, דברים שקורים בסטיכיה הם פחות טובים.

אלון שוסטר: אבל סיום כיבוש הוא לא דבר ראוי להיעשות תוך כדי השארת אנרכיה בשטח.

אלון שוסטר: ולכן הריבון, כלומר המפקד הצבאי, עושה כמיטב הבנתו לשמירה על הסדר, כפי שדיברנו בשאילתה קודמת, ועל ביטחון כל התושבים, כל האזרחים – יהיה מינם, מוצאם האתני, הדתי, הלאומי אשר יהיה.

אלון שוסטר: כולנו צריכים לקוות לימים של רגיעה ושל ישיבה תחת הגפן והתאנה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן שר הביטחון.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לשאילתה האחרונה לפרק זה, שאילתה שמספרה 684, של חבר הכנסת מוסי רז.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: גברתי המזכירה, אפשר בבקשה להדליק את המיקרופון?

איתן גינזבורג: תודה.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, ב-29 במאי הוגשה תשובת המדינה לבג"ץ בעניין פינוי המאחז הבלתי חוקי בחומש, ובה מודה למעשה משרד הביטחון שהוא מאפשר פעולה בניגוד לחוק ההתנתקות ומבצע אכיפה בררנית.

מוסי רז: ברצוני לשאול: 1.

מוסי רז: מתי יפונה המאחז?

מוסי רז: 2.

מוסי רז: מה הסיבות לעיכוב הפינוי?

אלון שוסטר: כפי שהובהר, חבר הכנסת רז, במסגרת ההליכים המתנהלים בבג"ץ דין המקום להיות מפונה.

אלון שוסטר: אמר את זה שר הביטחון יותר מפעם אחת.

אלון שוסטר: במקום מבוצעות כעת פעולות אכיפה נחושות כנגד כל בנייה חדשה או הפרת סדר באזור, וישנה נוכחות ביטחונית במרחב.

אלון שוסטר: אופי ועיתוי פעולות האכיפה נקבעו בעבר וייקבעו מעת לעת על פי שיקול דעת ובהתאם להערכות מצב שמקיים שר הביטחון באופן שוטף.

מוסי רז: מה הקשר - - -

אלון שוסטר: זאת התשובה.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת לחבר הכנסת רז.

עופר כסיף: אפשר גם שאלה?

איתן גינזבורג: לא, אין אפשרות.

אוסאמה סעדי: דעה נוספת.

איתן גינזבורג: אין אפשרות, זאת שאילתה רגילה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת רז.

מוסי רז: ראשית, אני חייב לציין במלוא הידידות, אדוני סגן השר, שלא הייתה תשובה לשאלה מתי, וודאי ובוודאי לא הייתה תשובה לשאלה מה הסיבות לעיכוב הפינוי.

מוסי רז: אבל אני אנסה שאלה נוספת: בשבועות האחרונים עלה קמפיין שבעצם רוצה להוציא לפועל הקמה של התנחלויות חדשות ב-20 ביולי.

מוסי רז: לפי הקמפיין, מדובר בניסיון הקמה של לפחות עשרה מאחזים בלתי חוקיים חדשים בשטחים הכבושים.

מוסי רז: מי שמצהיר בגלוי על כוונה כזו לבצע עבירה על החוק, הוא תנועת "נחלה".

מוסי רז: יש גם פרסומים כתובים שלה.

מוסי רז: האם משרד הביטחון מתכוון לעצור את העבריינים האלה לפני שהם יבצעו את העבירה, או שמא מתכוון לאפשר להם, בדיוק כמו בחומש, לגזול עוד אדמה מפלסטינים, עוד משאבים יקרים, עוד שעות של חיילים, ואולי לפנות אותם רק אחר-כך?

אלון שוסטר: אתה קובל, חבר הכנסת רז, על כך שאני לא נותן מועד.

אלון שוסטר: לו הייתי יודע מהו המועד, לא הייתי אומר לך.

אלון שוסטר: האירוע הוא אירוע שוודאי יש לו משמעויות מבצעיות, והוא ייקבע כאשר הוא ייקבע אל מול שלל הפעולות או הנושאים או התחומים שהריבון בשטח, צה"ל והכוחות האחרים שפועלים, המשטרה והשב"כ, צריכים לבצע במקום.

אלון שוסטר: צה"ל, המינהל האזרחי, מונחים למנוע עבריינות באזור.

אלון שוסטר: מעת לעת מבליחות פעולות שחומקות מתחת לרדאר.

אלון שוסטר: המקרה הקלאסי הוא אביתר, תחת חסות "שומר החומות".

אלון שוסטר: כולנו נכנסים למהומה סביב העניין הזה.

אלון שוסטר: טוב היה לו הייתה מפונה בעודה באיבה, אותה התיישבות.

אלון שוסטר: בחומש היה אירוע טראגי, פיגוע.

אלון שוסטר: אני מניח שהנוכחות שאינה חוקית בחומש, במוקדם או במאוחר תסתיים.

אלון שוסטר: אגב, היא הסתיימה כמה פעמים.

אלון שוסטר: זה היופי בחומש: עלייתה ונפילתה, עלייתה ונפילתה, וכיוצא באלה.

אלון שוסטר: זהו המצב.

אלון שוסטר: אנחנו עושים מאמצים לשמור על החוק – הכול על פי סדר עדיפות, איומים ביטחוניים והיבטים אחרים שאנחנו מביאים בחשבון.

משה ארבל: היא לא תיערך לעולם, היא לא תיערך לעולם.

משה ארבל: זה היופי, מוסי, היא לא תיערך לעולם - - -

אורית סטרוק: עוד - - - ועוד - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תם פרק השאילתות.

משה ארבל: עלה נעלה - - -

איתן גינזבורג: תם פרק השאילתות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת – חברת הכנסת סטרוק, את ודאי תתענייני בהודעה שיש לסגנית מזכיר הכנסת להודיע.

איתן גינזבורג: בבקשה, סגנית מזכיר הכנסת.

אלינור ימין: תודה.

אורית סטרוק: אני רוצה להודיע - - -

איתן גינזבורג: בבקשה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

אלינור ימין: הצעת חוק דיווח לכנסת – תלונות על הטרדות מיניות במשטרת ישראל ובשירות בתי הסוהר והטיפול בהן (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת מירב בן ארי וקבוצת חברי כנסת; והצעת חוק סיוע לנפגעי אסון לאומי-אזרחי, התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת אפרת רייטן מרום וקבוצת חברי הכנסת.

אלינור ימין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

איתן גינזבורג: הנושא יהיה הצעת חברי הכנסת בדבר ביטול צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מספר 12).

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אזולאי לנמק את ההצעה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: סגן השר שוסטר, סגן השר אלון שוסטר, אתה הבא בתור.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: מה?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אבל פה הבקשה היא של חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: ינון אזולאי הוא הראשון שבהם.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: כן, אבל אין אפשרות, לצערי.

איתן גינזבורג: ניסיתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, מונח לפנינו פטור ממס, ממכסים, ביבוא עבור הביצים והדבש.

ינון אזולאי: אדוני סגן השר אלון שוסטר, אתה גם הצטרפת להתנגד לפטור שמגיע ביבוא, גם של הביצים, גם של דבש.

ינון אזולאי: אני שמח שיש דברים שיש גם באופוזיציה וגם בקואליציה יחד – גם רם שפע וחבר הכנסת אוסאמה, ורם בן ברק.

ינון אזולאי: כי לכולנו – עופר, גם אתה?

איתן גינזבורג: הוא עושה קולות בידיים.

איתן גינזבורג: הוא עושה תנועות בידיים.

ינון אזולאי: עופר תמיד – יחד, יחד.

איתן גינזבורג: אלה תנועות של תרנגולת או תנועות של - - -

ינון אזולאי: וסגן השר יאיר גולן, לכולנו אכפת מהחקלאות במדינת ישראל, בראש ובראשונה.

ינון אזולאי: אלה אותם אנשים.

ינון אזולאי: הצו הזה, הרי בסופו של דבר, אם הוא יצא, זה יפתח את היבוא, אם זה בביצים ואם זה בדבש.

ינון אזולאי: אם נסתכל על הביצים, זה יפתח את היבוא, ובעצם הראשונים שייפגעו הם החקלאים האלה, אותם מגדלי הביצים שנמצאים בצפון הארץ, שמדינת ישראל שלחה אותם על מנת שיהיו ממש על הגבול.

ינון אזולאי: בכל השנה הם סובלים, ובכל פעם הם נמצאים בהתראות, בחדירת מחבלים; בכל פעם הם צריכים להיות בכוננות.

ינון אזולאי: ואתם יודעים מה, הם גם גרים רחוק, לא בטוח שיש להם לאן לצאת לעבוד.

ינון אזולאי: אבל הם מוסרים את נפשם בשבילנו, כאן, כדי שאנחנו נוכל, כל אחד מאיתנו, להגיע – שלכל אחד מאיתנו יוכלו להגיע גם הביצים, שיוכלו להגיע אלינו לצלחת.

ינון אזולאי: וגם אם לפעמים זה עולה לנו בכך שאנחנו צריכים לשלם טיפה יותר יקר, זאת לא הזעקה של יוקר המחיה; ההפך הוא הנכון, לפעמים כשמנסים לפתוח יבוא, תוך כדי שפה עסקים אחרים ייפלו, לא בטוח שנצליח; יכול להיות שבסופו של דבר אותם אלה שיצאו לאבטלה ויצטרכו לפצות אותם – יוקר המחיה יעלה במקום אחר.

ינון אזולאי: אם אנחנו נסתכל על הדבש – השר תמיד מבקש לבטל את המכסות על הדבש – דבש הוא אחד המרכיבים הטובים.

ינון אזולאי: הדבש עצמו – אם אנחנו נפתח אותו גם, ונציף את השוק בייבוא, ייפגעו גם אותם מגדלים, מגדלי הדבורים, ואז לא יהיה מה לעשות, כי גם את האבקה של הדבורים אנחנו צריכים בשביל גידולי הפירות.

ינון אזולאי: אוטומטית זה גם יפגע במגדלי הפירות והירקות, זה יפגע גם בהם.

ינון אזולאי: לכן כשרוצים לפתוח את השוק ביבוא גם של דבש, נחפש באמת את העוקץ, כי אני לא בטוח שרוצים לתת לנו את המתיקות של הדבש.

ינון אזולאי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את סגן שר הביטחון אלון שוסטר, להציג את דבריו בדבר ביטול צו תעריף המכס והפטורים ומס הקנייה על טובין.

איתן גינזבורג: אחריו ידבר סגן שרת הכלכלה יאיר גולן.

אלון שוסטר: חברות וחברי הכנסת, יושב-ראש הישיבה, אנחנו באמת באירוע יוצא דופן שבו אנחנו מנסים לכוון את דרכה של הממשלה, שאנחנו כאן בבית חלוקים באשר לאיכותה, אבל עוסקת כרגע בנושא שהוא חותך כמובן מגזרים, מקומות התיישבות וכולי – נושא החקלאות: חקלאות ישראלית, חקלאות כחול לבן, שינויי האקלים, המלחמה באוקראינה.

אלון שוסטר: היות ישראל אי מבחינה מדינית – לצערנו, עדיין אי-אפשר להביא מטורקיה במכליות, כפי שעושים באירופה, נגיד, חלב ניגר וכן הלאה, גורם לכך שצריך להתייחס לחקלאות הישראלית באופן שונה מאשר ציבורים שיש להם תפיסה שדוגלת בהיעדר תכנון או בהקטנה מסיבית של התכנון.

אלון שוסטר: גם הציבור הזה מבין שהחקלאות היא איזשהו נכס שאפשר להשוות לביטחון, לעצמאות אנרגטית, לנושא של חינוך, השכלה גבוהה.

אלון שוסטר: ולכן אנחנו היינו מאוד חרדים כאשר כבר לפני 10 חודשים, אם אני לא טועה, התגבשה הצעה במסגרת התקציב הקודם, בחוק ההסדרים, שלא יכולנו להסכים איתה, לא עם הרפורמה בחקלאות.

אלון שוסטר: אני חושב שכשר החקלאות לשעבר, וכך אמרתי גם לשר החקלאות ולשר האוצר בטקס החילופין, יש כאן הזדמנות גדולה לחקלאות ישראל ליהנות מתקציבים גדולים ומשמעותיים, מחקיקה מסיבית מסייעת, ומרגולציה מיטיבה, כדי שבישראל בניגוד לעולם כולו, שבו מספר החקלאים יורד – לא רק בגלל טכנולוגיה שהולכת ומשתפרת, והתייעלות והגדלת הפריון, אלא משום שבני אדם לא רוצים לעבוד בעבודה הזו, שיש רואים בה מאוד רומנטית, מבוקר ועד ערב.

אלון שוסטר: מסתבר שגם בישראל לא קל לגייס את תעצומות הנפש של האנשים הצעירים לעבוד בחקלאות.

אלון שוסטר: והינה אנחנו הסכמנו, ואני מקווה שכך גם יקרה בהמשך, אם המציאות אכן תיטיב איתנו.

אלון שוסטר: אנחנו הסכמנו וקיבלנו את האישור של שר החקלאות ושר האוצר, שההסכמים של אותה רפורמה, כי האלוהים והשטן הם בפרטים שלה – יובאו בהסכמה.

אלון שוסטר: לצערי, הצווים שעל אחד מהם, הראשון בהם, אנחנו מדברים כעת, הובא ללא הסכמה.

אלון שוסטר: היה ברור שהיה עדיף להגיע להבנות ולהסכמות, ולזקק או לייצר את הצווים הנגזרים מאותם הסכמות, ולא להפך.

אלון שוסטר: בזמן הזה, בשעות האלו ממש, מתקיים משא ומתן.

אלון שוסטר: בחלקו חברי הכנסת הנוכחים והמדברים והמציעים את הדיון, משתתפים.

אלון שוסטר: אני מאוד מקווה שהדיון הזה יהיה חלק מהפתרון, ונוביל כולנו יחד את מדינת ישראל ואת הממשלה להחלטות הנכונות שהכנסת תסייע להן.

אלון שוסטר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן שר הביטחון.

איתן גינזבורג: אני מזמין את סגן שרת הכלכלה, חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השעות הקטנות האלה שאחרי הדיונים הגדולים והכבדים בכנסת, מסתבר שמעת לעת הן מזמנות לנו רגעים של נחת.

יאיר גולן: וברגעים האלה של הנחת אנחנו רואים הסכמות בין אופוזיציה לקואליציה ושיח שהוא שיח שונה מאוד לעיתים מהשיח הטעון שמתנהל כאן, ואני מברך על כך.

יאיר גולן: אני חושב שבנושא החקלאות בהחלט התפתח שיח חיובי, והוא קורה כרגע במשכן בשני מקומות שונים מאוד: המקום הראשון הוא משא ומתן אינטנסיבי, רציני, אחראי, של ראשי הארגונים החקלאיים עם ראשי משרד החקלאות.

יאיר גולן: אני רוצה לברך בזאת את שר החקלאות על המאמץ האדיר שנעשה כרגע, ממש ברגעים אלה, להביא לסגירות; והמאמץ השני נעשה כאן, במשכן.

יאיר גולן: תכליתו לומר איך אנחנו כולנו פועלים יחדיו למען החקלאות הישראלית, ולפעול למען החקלאות הישראלית זה לפעול למען עצמנו.

יאיר גולן: כשאני אומר "למען עצמנו" זה למען טובתה של מדינת ישראל בשלושה מובנים מובהקים.

יאיר גולן: אחד הוא נושא הביטחון התזונתי של כל אזרחי ישראל.

יאיר גולן: הנושא השני הוא הנושא של החזקת הקרקעות וטיובן.

יאיר גולן: הנושא השלישי הוא נושא הפריפריה והחיים בפריפריה, והיכולת להביא אנשים צעירים להמשיך לרצות לחיות בפריפריה, ולהקים שם את המשפחות שלהם באופן שהפריפריה תהיה מקור לגאווה.

יאיר גולן: הספר הישראלי יהיה מקור לגאווה בעבור כל אזרחי ישראל.

יאיר גולן: מכיוון שכך - - -

משה גפני: למה חיכו לעכשיו?

משה גפני: לא יכלו לעשות את זה קודם?

יאיר גולן: חבר הכנסת גפני, אתה יודע שבנושא הזה יש בינינו הסכמה רחבה.

משה גפני: - - -

יאיר גולן: חבר הכנסת גפני, אני - - -

איתן גינזבורג: מי כמוך יודע, חבר הכנסת גפני, שהכול ממתין עד הרגע האחרון.

איתן גינזבורג: עד הדקה ה-99.

יאיר גולן: חבר הכנסת גפני, אני ביום - - -

משה גפני: - - -

יאיר גולן: חבר הכנסת גפני, אני רוצה לומר לך שאני מעדיף ברגעים האלה להסתכל קדימה ולא להסתכל אחורה.

יאיר גולן: גם אם השאלה הזו היא שאלה ראויה, והיא בהחלט שאלה ראויה, אני רואה את השעות; אני פשוט עד למה שקורה כאן בשעות האחרונות.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לך, אני אופטימי ברגעים האלה, כפי שלא הייתי מעולם במשא ומתן הזה על עתיד החקלאות הישראלית.

יאיר גולן: אני מעריך שאם בדקות הקרובות או בשעות הקרובות נגיע לסיכומים חיוביים – וכמו שזה נראה כרגע זה הולך בכיוון הנכון – הרי התקנות האלה יתייתרו מאליהן, ונביא בשורה אמיתית לחקלאות הישראלית, שיהיה בה: 1.

יאיר גולן: ההשקעה אדירה של מדינת ישראל בהון החקלאי וביכולת להביא לחידוש החקלאות הישראלית, באופן שיחזק את מעמדה כמובילה בעולם.

איתן גינזבורג: תודה.

יאיר גולן: 2.

יאיר גולן: השקעה רצינית ואחראית מאוד במו"פ חקלאי, כדי שבאמת השילוב המדהים הזה בין מדע, טכנולוגיה וחקלאות ימשיך וילווה אותנו הלאה.

יאיר גולן: מכל הסיבות האלה, אני חושב שבאמת יש מקום לחוש אופטימיות רבה ונאחל לנושאים ולנותנים הצלחה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן שרת הכלכלה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת רם שפע.

איתן גינזבורג: אני הולך לפי סדר הדוברים ולפי סדר הדוברים אתה הבא בתור.

רם בן ברק: - - -

איתן גינזבורג: רם בן ברק, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו חבר הכנסת רם שפע.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

רם בן ברק: ערב טוב, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש.

רם בן ברק: החקלאות הישראלית היא באמת נכס צאן ברזל.

רם בן ברק: גם בן גוריון, כשהוא דיבר על מדינת ישראל ועל הדברים שצריכים להיות למדינה – מעבר לביטחון צבאי, לחברה ולחינוך – הוא דיבר על החקלאות הישראלית, כי הוא הבין שהמדינה ללא חקלאות היא לא מדינה ועל כמה וכמה מדינת ישראל.

רם בן ברק: זאת הזדמנות טובה אם אני עומד כאן להגיד תודה לחקלאים שלנו.

רם בן ברק: להגיד תודה לאנשים שיושבים בזרעית, בשתולה ולאורך כל גבול הצפון.

רם בן ברק: הם חיים שם, ומתפרנסים מגידול תרנגולות לביצים – ולא רק – ומחזיקים לנו את הגבול הצפוני, עשרות רבות של שנים.

רם בן ברק: אני רוצה להגיד תודה לחקלאים שלנו שיושבים בבקעת הירדן, לאורך כל הגבול, ועושים שם חקלאות מפוארת של תמרים וגידולים אחרים.

רם בן ברק: אני אגיד תודה לחקלאים שלנו שיושבים בערבה ובעוטף עזה, בעמק יזרעאל ובכל חלקי הארץ, ושומרים על האדמות שלנו ובעיקר ובעיקר נותנים לנו ביטחון תזונתי.

רם בן ברק: הם נותנים לנו את הביטחון, שברגעי משבר מדינת ישראל תדע להאכיל את התושבים שלה בעצמה, ולא תהיה נזקקת, חס וחלילה, לחסדים של אומות אחרות, שירצו?

רם בן ברק: ייתנו לא ירצו?

רם בן ברק: לא ייתנו.

רם בן ברק: זאת גם הייתה תפיסת העולם שלנו וכשפיתחנו את תעשיית הנשק שלנו.

רם בן ברק: הרי אנחנו לא יכולים להסתמך אך ורק על נשק שיבוא אלינו ממדינות אחרות.

רם בן ברק: הבנו שאנחנו צריכים לייצר נשק ותחמושת כאן במדינת ישראל, כדי שנוכל לשמור על הביטחון שלנו.

רם בן ברק: אנחנו ניהלנו ויכוח או משא ומתן – לא אנחנו, אלא נציגי החקלאים, יחד עם האוצר – ואני די שמח להגיד שבשעות האחרונות אנחנו נמצאים בהתקדמות מאוד מאוד משמעותית בכל הנושאים – גם בנושא ההטלה, גם בנושא הצומח, הדבש ושמן הזית.

רם בן ברק: בכל הנושאים אנחנו מתקדמים.

רם בן ברק: יש גם פתיחות מצד האוצר וגם ראייה שהיא מקובלת גם על ההנהגה החקלאית.

רם בן ברק: אני מקווה שבזמן הקרוב מאוד הצווים יתבטלו ממילא, מפני שהאוצר יביא צווים אחרים, שתואמים את ההסכם, שעליו אנחנו עמלים כרגע.

רם בן ברק: לכן הצווים האלה יתבטלו ממילא.

רם בן ברק: זאת באמת בשורה – אני מקווה שאני לא אתבדה והתוצאות היו חיוביות – אבל זה באמת בשורה מאוד גדולה לחקלאות הישראלית שהצלחנו להגיע להסכם הזה, שייתן תנופה לחקלאות ויעודד חקלאים ויתמוך בחקלאים במקביל להורדת המכסים.

רם בן ברק: אני חושב שבסופו של תהליך החקלאות הישראלית תהיה חקלאות מחוזקת.

רם בן ברק: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת רם בן ברק.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת רם שפע, להציג את התנגדותו.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אלון שוסטר: את תמיכתו.

איתן גינזבורג: תמיכתו.

איתן גינזבורג: בוא נשמע.

איתן גינזבורג: בעיקר שיציג את הצעתו לביטול צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין.

איתן גינזבורג: אדוני, בבקשה.

אלון שוסטר: מה עם הטובין?

איתן גינזבורג: מה עם הטובין?

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותו של אדוני.

רם שפע: שלום, אדוני היושב-ראש.

רם שפע: חבריי חברי הכנסת, התכנסנו כאן היום, כדי לדבר גם על צו שמדבר על הביצים בישראל, וגם על הדבש.

רם שפע: בעיקר התכנסנו כאן, כדי לדבר על מצב החקלאות הישראלית.

רם שפע: על היכולת של הקואליציה הזאת שלנו ואפילו של האופוזיציה, להבין את המשמעות הגדולה כל כך למדינה של מה היא חקלאות.

רם שפע: מה זה אומר לגור במרום הגליל ולגדל ביצים כבר שנים, כדי להסתמך על זה שהמדינה תעזור לך ותגבה אותך בתוך שוק מתוכנן?

רם שפע: מה זה אומר לגור בעוטף ולגדל תפוחי האדמה?

רם שפע: מה זה אומר לגור בערבה התיכונה ולגדל פלפל או עגבנייה?

רם שפע: על הדבר הזה אני וחבריי פה שדיברו לפניי נאבקים כבר חודשים ארוכים כדי להפסיק את הנרטיב השקרי שיש חלק מהאנשים שמנסים לייצר, שיש קשר מיידי אך ורק בין יוקר המחיה לבין לובי שנאבק למען החקלאים.

רם שפע: לא, זה לא האירוע.

רם שפע: האירוע הוא הרבה ערכים, שתפקידנו הוא לשמור עליהם.

רם שפע: ציונות של לגור בדרום ולגור בצפון, בגליל ובגולן.

רם שפע: להיות חקלאי ולקום בכל בוקר ולעבוד האדמה, אם אתה מושבניק או קיבוצניק, או אם אתה גר בעיר.

רם שפע: המשמעות היא שאתה עובד קשה, ואתה רגיל שהנעליים שלך יתלכלכו והבגדים שלך יתלכלכו, ואתה לא תרוויח הרבה כסף ולא היה לך מטוס לקנות.

רם שפע: זה לא משנה איפה אתה גר, אתה מרגיש שאתה עושה משהו; שהערכים האלה שהובילו אותך לקום בבוקר ולסיים בלילה, הם אלה שעזרו להקים את התשתית הציונית הלאומית, שעליה אנחנו גרים פה כבר עשרות שנים ומבססים את כל הדבר הגדול הזה שאנחנו עושים פה.

רם שפע: אני מקווה שהשיח השלילי כל כך שהממשלות הקודמות ניסו לעשות פה – נגד קיבוצניקים ונגד מושבניקים ומדברים בטעות על כל מיני דברים מיותרים – גם הצו הזה, אדוני פינדרוס, קשור לחוסר ההבנה ובזה אנחנו מסכימים - - -

יצחק פינדרוס: - - -

רם שפע: לא, את הממשלות הקודמות אני מאשים בדברים אחרים.

רם שפע: הצו הזה, אני מאוד מקווה, כפי שאמרו חבריי, שממש בדקות הקרובות נצליח כולנו להגיע להסכמות.

רם שפע: החקלאים מענף ההטלה; אנחנו עם שר האוצר ועם שר החקלאות נדע לשים את המשקעים מאחורינו, להסתכל קדימה ולהביא פה בשורה, שהרבה מאוד שנים אף ממשלה לא הצליחה: לעשות לעשות סדר בענף מורכב, עם אנשים מדהימים, פטריוטיים, שגרים רובם בצפון הארץ, אבל לא כולם, שבאמת נתנו למדינה הזאת, ולא רוצים שאף אחד יזלזל בהם, והם לא קרטל, והם לא מאפיה.

רם שפע: הם רוצים שהתייחסו אליהם בכבוד, יאפשרו להם לסיים את משך השנים שלהם, שבהן הם רוצים עדיין לגדל ביצים.

רם שפע: שיהיה להם אופק כלכלי סביר ותעסוקתי אחרי שהם השקיעו שם את הפנסיות שלהם, ואת כל הכספים שלהם, ושהמדינה הזאת תראה אותם ותיתן להם אופק מספיק רחוק, ותדע לפצות אותם במידה שהם לא רוצים.

רם שפע: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

רם שפע: אני מקווה באמת שביחד – אנחנו שעות היום יושבים על זה, ובימים האחרונים ביתר שאת.

רם שפע: הלוואי שתהיה לנו בשורה פה בשעות הקרובות.

רם שפע: אם לא תהיה – לא תהיה.

רם שפע: אבל אם כן תהיה – משמעות הצו הזה שאנחנו מדברים עליו פה תהיה בעצם לא כל כך רלוונטית.

רם שפע: אבל את זה אנחנו עדיין לא יודעים.

רם שפע: נרד מפה ונעזור לזה לקרות.

רם שפע: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שפע.

איתן גינזבורג: בהצלחה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת גפני.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אהבתי איך רם שפע – האמת היא שגם קודמיו – מדבר פסימי הפכו את זה לדבר אופטימי.

משה גפני: אבל אני רוצה לעשות סדר בעניין הזה.

משה גפני: אני הייתי בקואליציה הקודמת, לא הייתי בממשלה, אומנם, אבל הייתי יושב-ראש ועדת הכספים.

משה גפני: מעולם לא דיברתי רע על החקלאים, להפך, נלחמתי עבורם.

משה גפני: אני ביטלתי את היטל העובדים הזרים בחקלאות, ועוד דברים רבים נוספים.

משה גפני: החקלאים גם מאוד שיבחו אותי.

משה גפני: אבל אני רוצה לעשות סדר במה שהיה היום.

קריאה: - - -

משה גפני: בסדר, לא, אני עושה סדר.

משה גפני: אתה לא חייב להקשיב לכול, אבל אני הולך לדבר על העניין הזה.

משה גפני: יש שלושה שרים בממשלה שאני לא יכול לסבול אותם.

משה גפני: נו, מה זה משנה.

משה גפני: הראשון זה מתן כהנא.

משה גפני: הוא גם עמד פה על הדוכן היום, והוא דיבר בעד חיזוק בתי הדין הרבניים, וביקש להתנגד לחוק שמאפשר לאנשים בדיני ממונות, כשהם מסכימים ביניהם – שלא יבואו לבית דין רבני, ולא יבואו לבית דין שרעי.

משה גפני: פשוט האיש משקר למליאה, והכול בסדר.

משה גפני: הוא ממשיך הלאה, ואתם תומכים בו.

משה גפני: אחרי זה היה לנו את יועז הנדל, שהוא הולך לחנך בכלל את הציבור שלא רוצה את האינטרנט, את כל מה שנלווה לעניין הזה, והכנסת אמרה לו: לך הביתה.

משה גפני: 57 נגד 43.

משה גפני: ועכשיו אנחנו דנים בשר האוצר איווט ליברמן, השלישי שאני לא יכול לסבול אותו.

משה גפני: מה אומר שר האוצר?

משה גפני: ואני יודע את זה, בגלל שאני עסקתי בעניין של החקלאות כל השנים.

משה גפני: הוא אומר: אני עושה צו, מבטל את המכס, לעשות את כל מה שנלווה לעניין הזה ושהחקלאות תתמוטט.

משה גפני: ויבואו אנשים נחמדים, כמו שלושת האנשים שעומדים כאן, וגם יאיר גולן, שהיה קודם, ואומרים: בסדר, מתנהל עכשיו משא ומתן.

משה גפני: האיש רשע, הוציא צו נגד החקלאים.

משה גפני: והיות שהם יודעים שהיום אנחנו נלך עם החקלאים – אני הולך איתם כל הזמן – אז הוא מנסה לשכנע אותם שיצביעו בעד הצו, נגד החקלאים.

משה גפני: איך הוא לא מתבייש?

משה גפני: מה הוא חושב, על מי הוא עובד?

משה גפני: שר אחר היה צריך לבוא ולהגיד: אני נושא את החקלאות על כפיים.

משה גפני: יפה אמר רם שפע – מי דיבר על רמת הגולן?

משה גפני: אתה?

משה גפני: אני אהבתי את זה.

משה גפני: זה נכון.

משה גפני: מה עושה שר האוצר עם החקלאים ברמת הגולן, או בעוטף עזה, או בכל המקומות שאנחנו מכירים, שזו הפריפריה האמיתית, מבחינה גיאוגרפית, של מדינת ישראל.

משה גפני: והם קובעים גם את הגבולות, הם סובלים סבל עצום – על התנהלות כל הממשלות, בסדר, אבל הממשלה הזאת פי אלף יותר גרועה.

משה גפני: אם אני הייתי יושב-ראש ועדת הכספים, אני הייתי נותן לשר אוצר, לא חשוב מה שמו, להביא צו כזה?

משה גפני: הייתי מאשר את זה?

משה גפני: עולה בדעתכם?

משה גפני: היה בחיים איזה צו כזה שאני אישרתי לפגיעה כזאת קשה בחקלאות?

משה גפני: אם כנים דבריכם, תרדו למטה ותגידו לשר החקלאות: עם כל הכבוד, הצו לא יעבור.

משה גפני: יש את החקלאות במדינת ישראל, בוא נתחיל לדבר עכשיו בלי הצו הזה.

משה גפני: הצו הזה הוא נזק שאי-אפשר יהיה לתקן אותו, בגלל שרבים מהחקלאים ייפלו.

משה גפני: אני לא רוצה לצטט שיחות שהיו לי ביומיים האחרונים עם חקלאים ועם ראשי ארגוני החקלאות.

משה גפני: הם אוהבים אתכם, חברי הכנסת שמייצגים את החקלאות, אבל אומרים עליכם שאתם מפחדים מאיווט ליברמן.

משה גפני: אז תשתמשו בי, בגלל שאני לא מפחד ממנו, אני יודע שסופו הפוליטי כבר נמצא מעבר לפינה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, סגן השר מתן כהנא חולם כמו אחרים, לצערי, על כפתור שיעלים את הפלסטינים ואת הערבים בכלל.

איימן עודה: אני מניח שבעוד כמה ימים יגיע מתן כהנא לראש הממשלה נפתלי בנט ויעשה לו סימן כזה.

איימן עודה: נפתלי בנט יגיד לו: מה, ניצחנו?

איימן עודה: יגיד לו: לא, נשארנו רק שניים.

איימן עודה: אני רוצה להגיד לו שהוא והשני – אנחנו, האוכלוסייה הערבית, עברנו אנשים קצת יותר רציניים מהם, משניהם ביחד, והסיתו נגדנו, וניסו גם להמשיך את גירוש האוכלוסייה הערבית; נשארנו איתנים במולדת שלנו, שאין לנו מולדת אחרת מלבדה.

איימן עודה: מתן כהנא וכל הגזענים יעופו לכל הרוחות, ואנחנו, ערבים ויהודים שוחרי שלום וחיים משותפים שמחפשים צדק עוד נישאר במולדת שלנו.

איימן עודה: יישארו מלח הארץ במולדת שלהם.

איימן עודה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת איימן עודה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת משה ארבל – יעלה ויבוא אדוני.

איתן גינזבורג: ואחריו – חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד השר במשרד האוצר, חבריי חברי הכנסת, נציגות חקלאי הצפון, חבר הכנסת לשעבר דני סיידה נמצא כאן יחד עם חקלאים, אני באמת רוצה לומר לכם, אני באופן אישי – גילוי נאות, אני אומר אותו כאן, גם לפרוטוקול הכנסת, שיהיה לדברי הימים של הכנסת:

משה ארבל: קרובי משפחתי הינם חקלאים במושב דלתון במרום הגליל.

משה ארבל: ובהחלט, אותם אנשים עושים ציונות בידיים, שנמצאים בתנאים לא תנאים, בחורפים קשים, ויוצאים במסירות כדי בסופו של דבר לספק תוצרת חקלאית לכל אזרחי מדינת ישראל.

משה ארבל: והינה, מגיע לכאן לפתע פתאום שר אוצר שרשימת הסדר ניגוד העניינים שלו פורסמה רק לאחרונה ואחרי תקופה ארוכה מאוד מאוד, והיא כוללת חמישה עמודים – כמעט לא היה אח ורע לדבר כזה – אבל זה חשוב, לכל הפחות הוא דיווח על כלל הסדרי ניגוד העניינים שעלולים להיות בפניו.

משה ארבל: ובין היתר, ואני גם מבקש בהזדמנות הזו לקבל את חוות הדעת של הייעוץ המשפטי של הכנסת, מר רני צים, שהוא בעל מרכזי קניות קמעונאות גדולים מאוד, שהאינטרס המובהק שלו, שהוא הביא לידי ביטוי גם בתקשורת, זה פתיחת המכסים, הסרת המכסים.

משה ארבל: כן, הוא איש עסקים, והוא רוצה לשלם פחות כסף לרשות המיסים ולמכס.

משה ארבל: והוא פועל כאן בשירות חבר טוב שלו, שחתום על הסדר ניגוד עניינים.

משה ארבל: הדבר הזה מעלה שאלות.

משה ארבל: אני לא רוצה להכריע, אני גם לא רשויות אכיפה, אבל אני חושב שנכון יהיה שאנחנו כאן, חברי הכנסת, בבואנו לקבל החלטה בנושא כל כך דרמטי, שעלול להשפיע על חייהם של רבבות, של אלפים, של אנשים שנמצאים וגרים באמת בערי השדה, בספר, בגבולות, בצפון ובדרום, חקלאים מסורים – האם באמת אנחנו פועלים כאן לרווחת אזרחי מדינת ישראל כולם, או לטובתם של בעלי הון, שיש איזשהו קשר אפל כזה או אחר בין שר האוצר לבינם?

משה ארבל: האם זו המטרה שלשמה התכנסנו?

משה ארבל: לכן אני באמת חושב שצריכים לבדוק היטב היטב את הנושא הזה, לפני שמתקבלת בו החלטה ולא בשלה העת לקדם את אותו צו שמבקשת הממשלה לקדם.

משה ארבל: אני שמח מאוד שיש קונצנזוס בין קואליציה לאופוזיציה בנושא הזה, לטובתם של חקלאים מסורים, שאנחנו כאן נמצאים כדי להיות להם לפה ולהיות להם שליחי ציבור ולמנוע את הפגיעה האנושה בענף החקלאות.

משה ארבל: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה ארבל.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת פינדרוס לעלות ולשאת את דבריו.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר במשרד האוצר, אני לא רוצה לחזור על מה שאמר היושב-ראש שלנו, הרב גפני, על עמדת יהדות התורה במשך השנים בקואליציה, באופוזיציה, ובכל תפקיד, בהגנה על החקלאים.

יצחק פינדרוס: אבל אני כן רוצה לדבר על מה שהיה כאן היום ועל מה שהצו הזה מסמל.

יצחק פינדרוס: אנחנו בפרשת שלח – בחטא המרגלים.

יצחק פינדרוס: מה שהיה הדבר הכי בולט זה שהם לקחו את מה שהיה טוב בארץ והפכו אותו לרע.

יצחק פינדרוס: הפכו את הפירות הגדולים שהיו פה בארץ לרעה.

יצחק פינדרוס: לקחו את הלוויות שנעשו בשביל שלא יגלו אותם, והפכו אותן לרעה.

יצחק פינדרוס: לקחת את בעיות יוקר המחיה, שאנחנו נמצאים בהן, שרובן היא בגלל בעיות היבוא, בגלל בעיות בנמלים, בגלל המשבר העולמי, ובדיוק היום להביא צו בשביל לקבור את החקלאות הישראלית, ולהציב אותנו יותר על החוץ, ולבוא ולהגיד לנו שזאת ציונות?

יצחק פינדרוס: אתם מדברים על ציונות?

יצחק פינדרוס: איך בונים ארץ?

יצחק פינדרוס: על ידי בניין ונטיעה.

יצחק פינדרוס: איך בונים ארץ?

יצחק פינדרוס: איך מרחיבים את הגבולות – חוץ מגוש דן והחברים בגוש דן – אם לא על ידי חקלאות?

יצחק פינדרוס: במקום לבוא ולהגדיל מכסות ולפתוח מכסות, לעשות יותר, ולהשקיע יותר בחקלאות, בדיוק בעידן הזה.

יצחק פינדרוס: מנותקים לגמרי.

יצחק פינדרוס: שכחו את מה שיש בגבולות, שכחו את מה שיש במספנות, שכחו את מה שיש במילים.

יצחק פינדרוס: בדיוק הפוך לגמרי ובדיוק אותו דבר.

יצחק פינדרוס: כמו שעמד פה השר – לא רוצה אפילו להתבטא עליו – אדון הנדל.

יצחק פינדרוס: הוא דואג לציבור החרדי, ובא בהצעה, שגם כן בחומש במדבר, הצעת בלעם.

יצחק פינדרוס: בדיוק את אותו דבר הוא דואג לנו, דואג לעתיד שלנו כעם יהודי ומסביר לנו מה טוב לנו.

יצחק פינדרוס: אז אני אומר לכם החקלאים, אנחנו נישאר לצידכם.

יצחק פינדרוס: הצו הזה – לא משנה מה יהיה במשא ומתן איתם – לא מעניין.

יצחק פינדרוס: הוא לא יעבור בכל מקרה, כי אין לממשלה הזאת, לא לגיטימיות ולא רלוונטיות ואין לה רוב בכנסת ואין לה שום סיכוי להעביר פה החלטה.

יצחק פינדרוס: בסופו של דבר, הצו הזה ייכנס לפח האשפה של ההיסטוריה, בדיוק כמו אותה מרגלים ואותו בלעם.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת פינדרוס.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

איתן גינזבורג: מוותר?

איתן גינזבורג: – מוותר; אם כך, חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה – מוותר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלון טל, בבקשה.

אלון טל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אין חלום ציוני אחד, אך החלום הציוני של הזרמים השונים בציונות של כולם, כלל מרכיב חקלאי: שעם ישראל, שהתחיל כעם אגררי וחקלאי, הקשור לאדמת ארץ ישראל, יחזור לעבד את אדמתו.

אלון טל: וכך היה באמת בשנים הראשונות של המדינה, מעל 30% מהציבור בישראל עסק בחקלאות.

אלון טל: התוצאות היו עוצרות נשימה: היבולים גדלו וכל העולם באמת הביע השתאות על יכולות החקלאות שלנו.

אלון טל: אבל בשנים האחרונות אנחנו רואים נסיגה.

אלון טל: חלק מהסיבה קשורה למדיניות.

אלון טל: אבל חברות וחברים, הלכנו רחוק מדי.

אלון טל: פרופ' מידד קיסינגר מאוניברסיטת בן-גוריון שבנגב, פרסם לאחרונה המחקר שדיווח ש-80% מהקלוריות מיובאות למדינת ישראל.

אלון טל: הדבר יוצר פגיעות קשה לכל אזרחי ישראל בכל הקשור לביטחון תזונתי.

אלון טל: הפתרון שאנחנו צריכים הוא העצמת החקלאות בישראל והגדלת ייצור המזון והקלוריות.

אלון טל: למרבה הצער, הרפורמה החקלאית עושה בדיוק את ההפך.

אלון טל: היא חותרת מתחת לעצמאות התזונתית של ישראל; היא מגדילה את התלות שלנו ביצוא ממדינות זרות; וכפי שלמדנו אתמול בוועדת הפנים והגנת הסביבה, היא חושפת את הארץ כולה למינים פולשים, שחלקם הופכים להיות מזיקים קשים לחקלאות.

אלון טל: המזון בישראל בהחלט יקר ויש לפעול, ובאופן מיידי, להנמיך את המחירים.

אלון טל: הגדלת התחרות אמורה להיות פתרון.

אלון טל: במקביל אנחנו גם זקוקים לרפורמה בענף הלול.

אלון טל: אין סיבה שלולים בישראל לא יעמדו בסטנדרטים האירופיים הגבוהים, ושחקלאי ישראל לא יתגייסו למזער את צער בעלי החיים בישראל.

אלון טל: אך אסור שרפורמה שכזו תפגע בחקלאי ישראל ובחקלאות שלנו.

אלון טל: חקלאות איננה עוד ענף תעשייתי, ומזון איננו עוד מוצר.

אלון טל: לכן, אני בטוח שעם הידברות וחשיבה יצירתית ורצון טוב, נציגי משרדי החקלאות והאוצר יוכלו להגיע להבנות עם נציגי החקלאים בישראל ויוכלו לעשות גם צעדים משמעותיים, כדי להנמיך את יוקר המחיה ולשפר את מצבם של מיליוני עופות ובמקביל גם להעצים את חקלאי ישראל.

אלון טל: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת אלון טל.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת חיים ביטון, בבקשה – מוותר?

איתן גינזבורג: מוותר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה טור פז, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

משה טור פז: השיח שאנחנו עסוקים בו, הנושא של החקלאים, צווי המכס והדרך בה נשמור עליהם, הוא נושא חשוב מאין כמוהו, שנוגע לביטחון הישראלי – גם הביטחון התזונתי – ואני חושב שגם להיותנו מדינה עצמאית ששומרת על עצמה, לצד הצורך לשמור על כלכלה ראויה, הוזלת מחירים ועוד.

משה טור פז: אבל אני חושב שהמשא ומתן הזה, שמתנהל ברגעים אלו ממש, הוא רק פרומו למה שמחכה לנו בקיץ הקרוב במשא ומתן מתיש וקשה שעומד להתנהל מול ארגוני המורים בישראל.

משה טור פז: במצב הנוכחי יש בישראל 250,000 מורים, שמקבלים מהמדינה את משכורתם ושההסכמים הקיבוציים איתם פגו כבר לפני שנים אחדות.

משה טור פז: ובמשא ומתן הזה, כמו תמיד, הארגונים רוצים כסף ובצד השני המדינה מוכנה לתת, לא את כל מה שרוצים הארגונים, אבל היא בהחלט מוכנה להכניס את היד לכיס ולתת משהו, כי מורה צריך להשתכר כראוי.

משה טור פז: דא עקא, בדיון הזה, בעיניי, ארגוני המורים לא מייצגים, לא טובת רוב המורים בישראל וגם לא את טובת החינוך בישראל.

משה טור פז: אולי גם הפוך.

משה טור פז: ומדוע זה כך?

משה טור פז: כאמור, יש בישראל 250,000 מורים.

משה טור פז: בוא נדמיין שהמדינה תיקח סכום של 2 מיליארד ותעניק אותו למורים האלה כחלק מההסכם החדש – בהחלט, סכום נדיב ביותר.

משה טור פז: אם נחלק 2 מיליארד ל-250,000 מורים, כל מורה יקבל בערך 650 שקלים תוספת בחודש.

משה טור פז: למורה הוותיק היום, צריך להגיד, שיכול להגיע למשכורת של 18,000 שקלים בחודש, זאת תוספת קטנטנה.

משה טור פז: למורה הצעיר, שמרוויח 6,000 או 6,500 בחודש, זאת תוספת משמעותית יחסית, באחוזים, אבל היא לא זו שמביאה אותו לפרנסה בכבוד.

משה טור פז: וישראל היא אחת המדינות עם הפערים הגדולים ביותר בעולם בין מורים צעירים לוותיקים.

משה טור פז: מורה צעיר מרוויח שליש ממה שמורה ותיק מרוויח: כ-6,000 ומשהו, לעומת 18,000.

משה טור פז: זה פער שהוא מהגדולים ביותר בעולם המערבי.

משה טור פז: אני חושב שכאשר אנחנו מגיעים למשא ומתן הזה, צריכה לצאת אמירה חד-משמעית כאן מהכנסת, ממשרד האוצר וממשרד החינוך, שבאה ואומרת: אנחנו צריכים לדאוג למורים החדשים, הצעירים, ולתת להם את מרב הכסף.

משה טור פז: כן, רק לשם התרגיל, אם 50,000 המורים הצעירים ביותר יקבלו תוספת, היא תהיה גדולה פי חמישה; כלומר, הם יוכלו לקבל כ-3,000 שקלים בחודש ולהתפרנס בכבוד.

משה טור פז: צריך לדעת שנשירת המורים החדשים בישראל קרובה ל-40% בחמש השנים הראשונות, כי הם פשוט לא מרוויחים כמו שצריך, ולכן צריך להשקיע את הכוחות דווקא בהם ולא בכלל המורים.

משה טור פז: זה המשא ומתן בעיניי, שאנחנו צריכים להיות מושקעים בו בכנסת ישראל.

משה טור פז: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת טור פז.

איתן גינזבורג: אולי אני אציין איזה טעות נפוצה בקרב חברי הכנסת: אין דבר כזה "כנסת ישראל" – יש "הכנסת".

איתן גינזבורג: סתם שנדע.

משה טור פז: על אותו משקל, אין "יושב-ראש", אלא "יושב-הראש".

איתן גינזבורג: יש "יושב-הראש", אבל אין "כנסת ישראל" – יש "הכנסת", שהיא יושבת כמובן בירושלים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוריאל בוסו – מוותר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יוסי שיין, בבקשה.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו מביאים למנוחות את הסופר א.

יוסף טייב: ב.

יוסף טייב: יהושע, מגדולי היוצרים באפוס הציוני בתקופתנו.

יוסף טייב: היה לי הכבוד להכיר את א.

יוסף טייב: ב.

יוסף טייב: יהושע, לקרוא בא.

יוסף טייב: ב.

יוסף טייב: יהושע, לשוחח איתו על נושאים רבים בשנים האחרונות.

יוסף טייב: א. ב.

יוסף טייב: יהושע הבין את המציאות היהודית החדשה שמתרקמת כאן.

יוסף טייב: הוא הבין שישראל היא היום המדינה הקובעת את עתיד העם היהודי, את אופי היהדות ואפילו את הגדרת עברו של העם היהודי.

יוסף טייב: הוא הבין שאנו חיים במה שאני כיניתי המאה הישראלית המנפצת את תבנית הקיום ההיסטורי של גלות ותקומה.

יוסף טייב: א. ב.

יוסף טייב: יהושע היה יוצר בעל שיעור קומה גדול לתקופתנו ובר פלוגתא גם של התפוצות.

יוסף טייב: הוא הבין שהשאלות המוסריות היהודיות נקבעות כאן, במדינת ישראל.

יוסף טייב: שם בעצם מוגדרים גבולות המוסר היהודי בהתנהלות שלנו כאן, ולכן האחריות שלנו היא עצומה וגדולה.

יוסף טייב: רבים מדברים היום בא.

יוסף טייב: ב.

יוסף טייב: יהושע.

יוסף טייב: בימים האחרונים ראינו בכל העיתונים, ורק ראוי שכנסת ישראל תזכור היום את אחד מגדולי הסופרים שניתנו לנו בעת הזאת.

יוסף טייב: מכיוון שאנחנו מדברים כאן על אחריות לאומית, ומכיוון שאנחנו מדברים כאן על המדינה עצמה, ולא רק על פוליטיקה ועל היריבות בין אופוזיציה לקואליציה, רציתי להעיר הערה היום, אדוני היושב-ראש, ברשותך.

יוסף טייב: למרות חילוקי הדעות הקשים שישנם בינינו, יש פגם חמור כאשר אנחנו שוכחים שיש לנו מדינה לנהל, כולל בבית הזה.

יוסף טייב: כאשר אנחנו צריכים לצאת כמשלחות, למשל, של הכנסת, לביקורים רשמיים במקומות מסוימים, אנחנו לא יכולים לבטל נסיעות כאלה, כפי שקרה היום, בגלל יריבויות בין אופוזיציה לקואליציה, ובגלל רצון שלא לקזז אחד את השני למטרות חשובות שכאלה.

יוסף טייב: אני מצר על כך, ואני חושב שזהו פגם יסודי בעבודת הכנסת, בכל מה שקשור למחויבות הגדולה שיש לנו כאן בבית הזה.

יוסף טייב: ולבסוף, אדוני, בדקה שנותרה לי, אני רוצה לומר דבר מה לגבי מה שקרה לנו כאן אתמול בנושא ציון יום המילואימניקים.

יוסף טייב: נושא המילואימניקים הישראלים הוא נושא חשוב מאין כמותו.

יוסף טייב: הוא חלק אינטגרלי באמת מתוך גבולות הנתינה של העם החי ושב למולדתו; אותו עם שמבין שהגנה על המולדת זהו הציווי העליון, ולכן השירות בצבא, השירות בכוחות הביטחון, הוא באמת בבחינה זו מין שליחות שהיא הגבוהה מכולם.

יוסף טייב: אנחנו ראינו פה בימים האחרונים ניסיון להפוך את היום הזה של המילואימניקים ליום שהוא מלא מניפולציות.

איתן גינזבורג: תודה.

יוסף טייב: אני מבקש לחזור לשפיות בתוך השיח הישראלי, כי הדברים האלה מחלחלים לרבדים מאוד מאוד עמוקים באפידרמיס הישראלי ופוגעים ברקמות הכי הכי חשובות של העם שא.

יוסף טייב: ב.

יוסף טייב: יהושע כל כך אהב, כל כך טיפח וכל כך חשב על עתידו.

יוסף טייב: אז נזכור היום את א.ב.

יוסף טייב: יהושע ואת כל הציוויים שהוא השאיר לנו.

יוסף טייב: תודה לך, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שכבר הגיע הזמן לנאומי סיכום לכהונת הממשלה ולקמפיין בחירות.

שמחה רוטמן: כי ראיתי שלפחות שר האוצר, אביגדור ליברמן, משוויץ כמה החלטות ממשלה התקבלו בממשלה הנוכחית.

שמחה רוטמן: לפי הגרף שהוא פרסם, בשנה הזאת התקבלו 1,344 החלטות.

שמחה רוטמן: לא נעים לי לספר לשר האוצר: לאף אזרח במדינת ישראל לא אכפת כמה החלטות קיבלתם.

שמחה רוטמן: אבל כדי שבכל זאת אנשים יבינו מה זה אומר לקבל החלטות ממשלה – פעם ממשלות התגאו בהישגים לטובת האזרחים שלהם, והיום הם מתגאים בכמה החלטות הם קיבלו.

שמחה רוטמן: ראיתי, עברתי על כמה החלטות: מינוי חברות למועצת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים; מינוי משנה ליועצת המשפטית לממשלה; מינוי חברים למועצה הישראלית לתרבות ואומנות; פטור מחובת מכרז ומינוי; מינוי חבר ברשות החשמל.

שמחה רוטמן: מה שאתה משוויץ, אדוני שר האוצר, זה שאתה עושה המון המון ג'ובים.

שמחה רוטמן: עם כל הכבוד, אתה לא אמור להשוויץ בזה לציבור.

שמחה רוטמן: זה לא דבר להתגאות בו.

שמחה רוטמן: מצאתי עוד אחת, איזה היי-לייט, החלטה ממש יפה – אולי כדאי לדעת מה הוא סופר בתור החלטות.

שמחה רוטמן: החלטה 1,400 של הממשלה: ביטול החלטת הממשלה ומינוי מינהלת הרשות הלאומית.

שמחה רוטמן: אפשר פעמיים – מה שנקרא, שניים בכרטיס אחד.

שמחה רוטמן: גם עושים ג'וב וגם מבטלים את ההחלטה הקודמת, ואז אתה מרוויח שתי החלטות ממשלה לספירה: גם את ההחלטה שעשית וגם את ההחלטה שביטלת.

שמחה רוטמן: כך שבסופו של דבר, מי שאין לו עשייה, משוויץ במספרים של החלטות שהתקבלו.

שמחה רוטמן: אל דאגה.

שמחה רוטמן: החלטה אחת של הכנסת, בעזרת השם, תבטל את הממשלה הזאת על כל החלטותיה הרעות.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, השבוע פרשת שלח לך, פרשת המרגלים.

סימון דוידסון: היו כבר המרגלים, לא?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: השבוע.

שלמה קרעי: השבת אנחנו נקרא על פרשת המרגלים, מרגלים שהלכו והוציאו את דיבת הארץ רעה.

שלמה קרעי: יש לנו כאן ממשלה שבתוכה יושבים 12 מרגלים, חברי ימינה ותקווה חדשה, שמוציאים את דיבת ארץ רעה.

שלמה קרעי: אני לא אאריך כי אנחנו רוצים כאן למהר עם החקיקה, אבל אני אגיד בקיצור.

שלמה קרעי: בשנה שעברה אמרתי לניר אורבך, זה היה בדיוק בתקופת הקמתה של הממשלה: כתוב שמשה רבנו קרא להושע בן-נון – יהושע.

שלמה קרעי: הוא אמר לו: "יה יושיעך מעצת מרגלים".

שלמה קרעי: אז אמרתי לניר אורבך: אצלך צריך להוסיף לא יו"ד אלא ה"א, כי יו"ד כבר יש לך, והאותיות של ניר אורבך זה נר יה יהיה אור בך, ויושיע אותך וייתן לך תעצומות נפש ויציל אותך מעצת המרגלים האלה, שמכרו את המדינה לאחים המוסלמים.

שלמה קרעי: אז אנחנו מחזקים אותך.

שלמה קרעי: בוא, אחרי הנופש שלך, ויחד נקים כאן ממשלה לתפארת מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

יואב קיש: איך קושניר?

יואב קיש: איפה רשימת הדוברים?

יואב קיש: מאיפה הגיעה הרשימה הזו?

יואב קיש: הרגע ראיתי את הרשימה, הוא לא היה ברשימה.

יואב קיש: אני לא מבין את הרשימה הזו.

יואב קיש: אפשר לראות את רשימת דוברים, בבקשה.

יואב קיש: מאיפה הגיע קושניר לרשימה?

שלמה קרעי: הוא לא מופיע.

איתן גינזבורג: הוא מופיע, מה יש לכם?

שלמה קרעי: הוא לא מופיע, איתן.

שלמה קרעי: הקואליציה - - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, כמו שאתם מבקשים להעביר, כמו שאתם מבקשים להעביר אחד קדימה, אחד אחורה, גם הם ביקשו.

איתן גינזבורג: הזכות שנתונה לכם, נתונה גם לצד השני.

יואב קיש: תגיד במקום מי, משהו, שנדע.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: אבל, בוא, יואב קיש, כשאורי מקלב ביקש לעבור מצד אחד וכשמשה ארבל ביקש להתחלף עם מישהו אחר – מה קרה לכם?

איתן גינזבורג: זה דבר שקורה כל היום.

יואב קיש: אני לא אמרתי.

יואב קיש: אבל אני לא אמרתי שלא.

יואב קיש: אין בעיה.

יואב קיש: רק תגיד במקום מי.

אוריאל בוסו: לא.

אוריאל בוסו: אין בעיה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תעשו לי טובה, תעשו לי טובה.

אלכס קושניר: הייתי רשום.

אלכס קושניר: הייתי רשום.

אלכס קושניר: תירגעו.

יואב קיש: תעשו לי טובה, תגיד במקום מי, זה הכול.

אוריאל בוסו: היית רשום?

אוריאל בוסו: לא ראו.

אוריאל בוסו: אז לא ראו.

אוריאל בוסו: זה היה רשום - - - לא אחרי.

איתן גינזבורג: טוב.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אלכס קושניר: הייתי רשום, יואב.

אלכס קושניר: הכול בסדר.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בואו, באמת.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, אדוני.

אלכס קושניר: טוב.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להקריא לכם כמה מספרים.

אלכס קושניר: מענק לניצולי שואה הועלה ב-60%; חיילי צה"ל קיבלו תוספת של 50% לדמי הקיום שלהם; העברנו את החוק ממדים ללימודים, שנותן מלגה לסטודנטים לוחמים – סליחה, כן, לסטודנטים חיילים משוחררים, לוחמים; העלינו את קצבת השלמת הכנסה לקשישים ל-70% משכר המינימום; תקצבנו את תוכנית נפש אחת לנכי צה"ל, וגם סוף-סוף טיפלנו בקצבאות לנכים.

אלכס קושניר: אלה בעצם הדברים שעשינו רק בשנה אחת כדי לסייע לשכבות החלשות.

אלכס קושניר: מעבר לזה, טיפלנו גם באלה שעובדים – עובדים ומשתתפים בנטל הכלכלי, משלמים מיסים.

אלכס קושניר: אז המשפחות, ההורים שיש להם ילדים בבית ספר יסודי, קיבלו תוספת של 2,500 שקלים בשנה עבור כל ילד, עבור כל הורה, ואגב, מדובר ב-610,000 הורים.

אלכס קושניר: מעבר לזה, העלינו את מענק העבודה לאלה שעובדים אבל משתכרים שכר נמוך, עד 7,000 שקלים, ב-40%.

אלכס קושניר: זה 1,600 שקל בממוצע.

אלכס קושניר: עובדי מינהל ומשק בבתי החולים קיבלו תוספת של מאות שקלים בחודש לשכר שלהם.

אלכס קושניר: המאבטחים גם הם קיבלו תוספת לשכר.

אלכס קושניר: נתנו מענקים לעובדים סוציאליים, מענק חד-פעמי של 4,500 שקל והעלינו להם את השכר ב-20%.

משה גפני: אני לא מבין מה זה - - -

אלכס קושניר: נתנו לכבאים - - -

משה גפני: חבר הכנסת קושניר מיהדות תורה - - -

אלכס קושניר: זה מה שכתוב?

ינון אזולאי: יש.

ינון אזולאי: יש בסיס.

ינון אזולאי: יש בסיס.

איתן גינזבורג: אני חושב שיש פה אולי איזה דיל, אדוני.

איתן גינזבורג: אולי יש פה דיל.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לרדת מהדוכן ולעלות מחדש.

אלכס קושניר: בסדר?

אוריאל בוסו: לא, לא - - -

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: אבל אלכס, אלכס, אלכס, השלב הבא הוא שאני אהיה רשומה שם, ביהדות התורה.

ינון אזולאי: איתן, איתן , שירד בשיא, שירד בשיא.

אלכס קושניר: גפני, גפני, השאלה היא איזה מספר אני.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אוריאל בוסו: במקום שבעלי תשובה עומדים אפילו - - -

ינון אזולאי: - - - נציג של איזו חסידות אתה?

יוליה מלינובסקי: לא.

יוליה מלינובסקי: אבל השלב הבא שאני אהיה רשומה כחברה של גפני.

איתן גינזבורג: אחרי זה יגידו בתקשורת: אין פייק ניוז.

שמחה רוטמן: רק איזו חסידות?

אלכס קושניר: חסידות קושניר.

איתן גינזבורג: יש חסידות קושניר?

איתן גינזבורג: יש חסידות קושניר אצלכם?

יעקב טסלר: מה, קושניר נכנס.

אלכס קושניר: עכשיו יש.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: אני אוסיף לך את - - -

אלכס קושניר: על מה אתה בא להעניק לי?

קריאה: כתוב שאתה מיהדות התורה - - -

יעקב טסלר: היה שווה שתעלה - - -

אלכס קושניר: למה לחלל?

אלכס קושניר: טוב, חברים, אני רוצה להמשיך.

אלכס קושניר: האמת, הרסתם לי את הפואנטה בנאום עכשיו.

איתן גינזבורג: עצרתי לך את השעון, רגע, רגע.

איתן גינזבורג: האתנחתא עברה.

איתן גינזבורג: זה בטוח ייכנס לעשרת הגדולים.

איתן גינזבורג: עכשיו חוזרים - - -

אלכס קושניר: נכון שאנחנו בוועדת הכספים עובדים ביחד בהרבה מאוד תחומים, אבל לא עד כדי כך.

איתן גינזבורג: אנחנו לא יודעים.

איתן גינזבורג: אין לדעת.

איתן גינזבורג: אין לדעת.

קריאה: - - -

אלכס קושניר: זה ברור.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קושניר.

איתן גינזבורג: בכנסת הזאת הכול כמעט כבר קרה.

איתן גינזבורג: לך תדע.

אלכס קושניר: זה נכון.

ינון אזולאי: אני מבקש - - -

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: אני ממשיך את השעון.

אלכס קושניר: טוב.

אלכס קושניר: חברים, לגבי המענקים, אנחנו נתנו לעובדים סוציאליים מענק של 4,500 שקלים ותוספת לשכר של 20%; הכבאים קיבלו מענק של 3,800 שקלים; השוטרים קיבלו מענקים מיוחדים, והסייעות רק השבוע קיבלו מענק של 1,500 שקלים כל אחת לקראת פתיחת שנת הלימודים.

אלכס קושניר: עכשיו, למה אני מספר את זה?

אלכס קושניר: כי אני לא זוכר ממשלה ולא זוכר קואליציה שבשנה אחת הצליחה לעשות כל כך הרבה דברים.

אלכס קושניר: אז נכון, דיברנו פחות, אתם דיברתם יותר.

אלכס קושניר: ולא רק דיברתם יותר, אתם גם, חלק מכם עסק בשיסוי ובהסתה במקום לדבר לעניין.

אלכס קושניר: ואני אומר לכם שאנחנו גם נמשיך, כי יש עוד הרבה דברים טובים שאנחנו רוצים לעשות עבור עם ישראל.

אלכס קושניר: ונעשה את זה ביחד.

אלכס קושניר: ונעשה את זה במסגרת מפלגת ישראל ביתנו, חבר הכנסת גפני.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת קושניר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת אבי מעוז – אינו נוכח; חבר הכנסת איתמר בן גביר – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לימור מגן תלם, בבקשה.

שלמה קרעי: למה המחשב לא מעודכן?

איתן גינזבורג: אנחנו נבקש לעדכן את המחשב.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

לימור מגן תלם: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

לימור מגן תלם: אז אני רוצה לנצל את שלוש הדקות שלי לשתף אתכם בשלוש הצעות חוק שאני מקדמת בשבועות האחרונים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קושניר, חברת סיעתך.

אלכס קושניר: סליחה.

לימור מגן תלם: כן.

לימור מגן תלם: ההצעה הראשונה היא דווקא בתחום הצרכנות, משהו שיועיל לכולנו, הצרכנים, וזה הנושא של מענה תוך שש דקות לגבי חברות התעופה.

לימור מגן תלם: מי מאיתנו לא נתקל, בזמן האחרון בעיקר, בסיטואציה שהוא מתקשר לאחת מחברות התעופה, מנסה להשיג אותן על הקו, לנסות לברר איזשהו פרט לגבי הטיסה, לנסות לבטל טיסה מכל מיני סיבות, והוא נאלץ להמתין על הקו שעות במקרה הטוב, במקרה הרע ימים, ובמקרה עוד יותר רע אין בכלל מענה.

לימור מגן תלם: לכן הצעת חוק שהגשתי קובעת ומחייבת למעשה את חברות התעופה להשיב למענה טלפוני תוך שש דקות, כמו שאר החברות, כמו חברות ביטוח, כמו חברות כרטיסי אשראי, כמו חברת החשמל, כמו חברות התקשורת השונות.

לימור מגן תלם: משום מה רק חברות התעופה הוחרגו בעבר.

לימור מגן תלם: ואת ההחרגה הזו אני בהצעת החוק שלי ביקשתי לבטל, ולכן חברות התעופה תחויבנה לענות תוך שש דקות.

לימור מגן תלם: ובנוסף הן תחויבנה להקצות שלוחה ייעודית לצורך ביטול עסקה.

לימור מגן תלם: כלומר, אם אנחנו כצרכנים מתקשרים, יהיה לנו כבר במענה: לביטול עסקה הקש 123, Whatever, שאחת השלוחות תהיה מחויבת לביטול עסקה.

לימור מגן תלם: ולכן גם הנושא הזה יקל מאוד עלינו, הצרכנים.

לימור מגן תלם: גם שלוחה לביטול עסקה וגם חובת מענה תוך שש דקות.

לימור מגן תלם: זה הנושא הראשון.

לימור מגן תלם: הנושא השני, שהוא גם בתחום הצרכנות, זה הנושא של האפשרות לקבל עסקה מוזלת בטיסות או במלונות במסגרת מה שנקרא non-refundable.

לימור מגן תלם: היום כולנו יודעים שאם אנחנו מזמינים מלון דרך Booking, Hotels, או כל מיני אתרים אחרים, יש לנו שתי אפשרויות: אפשרות אחת להזמין עם ביטול ואפשרות אחת להזמין בלי ביטול.

לימור מגן תלם: האפשרות של הזמנה בלי ביטול היא הרבה יותר זולה, זולה יותר באופן משמעותי, משהו כמו 15% או 20%.

לימור מגן תלם: אבל הפלא ופלא, בארץ אין אפשרות כזאת, אין אפשרות כזאת להזמין בלי ביטול.

לימור מגן תלם: ולכן במסגרת הצעת החוק שלי ביקשתי שתתווסף האפשרות להזמין עסקה בלי אפשרות לבטל, ואז למעשה מצד אחד זה נותן לעוסקים בענף התיירות ודאות שברגע שמזמינים דרכם מלון או טיסה הם יודעים בוודאות שהעסקה הזאת תתקיים - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

לימור מגן תלם: - - ומהצד השני לצרכנים הדבר נותן אופציה להזמין טיסה או מלון הרבה יותר זולים, משהו כמו 15% או 20% פחות.

לימור מגן תלם: אלו שתי הצעות חוק שעכשיו אני מקדמת.

לימור מגן תלם: וסיימתי.

לימור מגן תלם: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לך, חברת הכנסת מגן תלם, ובהצלחה עם קידום הצעות החוק.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת; חבר הכנסת אורי מקלב.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא רואה את השרים.

איתן גינזבורג: יש פה את השר חמד עמאר.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: אני חושב שאולי לחלק לא מובן על מה הוויכוח, ויש שחושבים שאולי הנושא הוא כלכלי גרידא.

אורי מקלב: הנושא של ההיטלים האלה עכשיו הוא לא שאלה של כלכלה, זה שאלה הרבה יותר מהותית, הרבה יותר ערכית, או נקרא לזה עקרונית: האם אנחנו שומרים על ענף שהוא מסורת, ויש כאן משפחתיות, יש כאן ותק רב, ועובר כאן מדור לדור סוג של עיסוק, מקצוע שמכבד את האדם, מכבד את המשפחה, יש פה הרבה השקעה – לא רק פיזית: השקעה מחשבתית, השקעה של חידושים, של התפתחות.

אורי מקלב: לקחו ענף כושל ובחוסר ידע, והביאו אותו להישגים בלתי רגילים.

אורי מקלב: ואני לא מדבר כאן על כך שלהישגים היו עבורנו, עבור מדינת ישראל, גם ערך כלכלי: פיתוחים שונים, טכנולוגיה מפותחת, חדשה וחדשנית.

אורי מקלב: יש בזה הרבה לקשרים הבין-לאומיים שלנו.

אורי מקלב: הכול עשו בעבודת כפיים, הקשר לארץ ישראל, הקשר החזק.

אורי מקלב: אנחנו חושבים שהחקלאות היא גם חלק מהאמונה.

אורי מקלב: קשה להיות חקלאי בלי אמונה.

אורי מקלב: לדעת שלא הוא עושה הכול, לא "כחי ועצם ידי" – כפי שאנחנו יודעים, הכול מלמעלה.

אורי מקלב: הפרנסה תלויה במזג האוויר, תלויה בעוד דברים אחרים, אין לזה תמיד הסברים.

אורי מקלב: אדם מתפלל בכל יום בשביל הפרנסה שלו.

אורי מקלב: זה הרבה יותר מציאותי לא כשהוא עובד בהייטק.

אורי מקלב: אבל מעבר לזה, איפה האחריות שיש לנו כלפי אותם אנשים?

אורי מקלב: אי-אפשר היום לבוא מחדש – אני מגיע ממשפחה שהגיעו לפני 130 שנה לארץ כדי ליישב את ארץ ישראל, לא היה להם שום דבר אחר חוץ מלעבוד את האדמה, ואת זה הם גם שמרו עם ערך מוסף.

אורי מקלב: מה זה ציונות?

אורי מקלב: אהבת ארץ ישראל, מזה הם הגיעו.

אורי מקלב: אין להם זכות, גם קדמונים, אין להם זכות של המתיישבים הראשונים.

אורי מקלב: זה לא רק מדינת ישראל.

אורי מקלב: אחד הדוברים דיבר כאן – זה הרבה לפני מדינת ישראל.

אורי מקלב: מדינת ישראל קמה בזכות אותם אנשים שהתעסקו בחקלאות ובאו לארץ, וזה היה מקור הפרנסה והמחיה הבלעדי שלהם, ואיזה פלאים הם עשו פה, איך ייבשו ביצות.

אורי מקלב: הכול היה בסייעתא דשמיא, בעזרת השם.

אורי מקלב: אבל אנחנו יודעים שהדברים האלה, אי-אפשר למחוק אותם, אי-אפשר להסתכל עליהם כאן רק מהצד של הגרוש.

אורי מקלב: הניכור שיש היום בהסתכלות על הכלכלה, שמגיע ממשרד האוצר בעיקר, זה כל כך משדר ניכור וחוסר התחשבות.

אורי מקלב: רק הכיס, והלב לא משולב בכלל בכל החלטות האלה.

אורי מקלב: להסתכל, לשמוע כאב של חקלאים ולשתות קפה בסוג של רוגע, באותו רוגע שבו הוא משמיץ את לומדי התורה בארץ ישראל, כשמדברים פוליטיקה ושותים קפה.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אורי מקלב: אני מסיים.

אורי מקלב: מעבר לזה, לראות את רשימת ניגוד העניינים, רואים שעולם הדימויים זה עולם של עושר, שאין מחסור בכלל.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על אנשים אחרים ועל אזרחים אחרים, ולהם אנחנו מחויבים יותר.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מקלב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אייכלר – אינו נוכח; חברת הכנסת תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת משה אבוטבול – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב גלנט – ראיתי אותו הרגע – אינו נוכח; חבר הכנסת פרוש – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מופיד מרעי, בבקשה.

מופיד מרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מופיד מרעי: חברי הכנסת הנכבדים, השר, אני כן רוצה לדבר דווקא על הנושא.

שלמה קרעי: אתם לא יכולים לא לעבוד לפי רשימה.

מופיד מרעי: אנחנו ברשימה.

איתן גינזבורג: אדוני, תודה רבה על ההערה.

מופיד מרעי: כולם רשומים.

מופיד מרעי: כמו שאתה דיברת, מגיע גם לאחרים לדבר.

מופיד מרעי: אני כן רוצה לדבר על הנושא.

מופיד מרעי: זה לא חדש, זה ידוע, אני גר בחורפיש.

מופיד מרעי: אני מגיל 15 עבדתי ביישובים מסביב בניקיון זבל של עופות, והכול היה ידני, אדוני היושב-ראש.

מופיד מרעי: אנשים שם בכל המושבים בצפון חיים במצב סוציו-אקונומי מאוד מאוד נמוך, מתפרנסים בקושי מהלולים, לולי מטילות.

מופיד מרעי: העבודה שם זו עבודת פרך.

מופיד מרעי: אני לא מדבר כרגע על הלולים החדשים שיש היום, שהם אלקטרוניים.

מופיד מרעי: למרות הכול, האנשים שנמצאים ביישובים בצפון החזיקו את השטח, החזיקו את האדמה שלהם בשיניים, החזיקו את העבודה בלולים שלהם, למרות הקושי, והם חלק מקו ההגנה שלנו על גבול הצפון, ואנחנו לא יכולים להתעלם מהם, ואנחנו לא יכולים לבוא בסופו של דבר ולגזור גזרות שהן חד-צדדיות, גם לגבי הלולים, הלולנים, לגבי החקלאות, ולהפקיר בסופו של דבר את קו ההגנה בצפון.

מופיד מרעי: זה לא רק עבודה, וזה לא רק עבודה קשה, וזה לא רק עבודת פרך, זה גם יצר חברה, חברה של יישובים דרוזיים, יהודיים.

מופיד מרעי: כולם חיים ביחד, עובדים אחד אצל השני, מתואמים, וחיים בחיי רווחה וחברה ביחד, שזה מכסה על העוני שהקיף את כולם.

מופיד מרעי: לכן אני חושב שבכל מהלך אנחנו צריכים להביא בחשבון שני דברים: האחד, שכל פגיעה ביישובים בצפון היא פגיעה בהגנה על הגבול הצפוני שלנו מול לבנון.

מופיד מרעי: אנחנו יישובי קו העימות, בנוסף לחיים שלנו, בנוסף למצב הסוציו-אקונומי הנמוך שלנו, ההימצאות שלנו בצפון מוסיפה ומגינה על התושבים בתל אביב.

מופיד מרעי: אז לא יכול להיות שבירושלים ובתל אביב יקבלו החלטות בלי להיות מתואמים עם מי שנמצא בחזית.

מופיד מרעי: באיזשהו מקום זה הזוי.

אוריאל בוסו: למה בצו רוצים - - - את מי שמחזיק מה שנשאר?

מופיד מרעי: לכן, אנחנו צריכים לעשות הכול בתיאום, כדי שהתוצר הסופי יהיה על דעת כולם ולטובת כולם.

מופיד מרעי: כדי שאנחנו נוכל להתחזק, ושלא נלך אחורה ושלא נפגע באנשים.

מופיד מרעי: אני חושב שעל זה אין ערעור – יש על זה הסכמה.

מופיד מרעי: לכן, אנחנו צריכים להתקדם לכיוון.

מופיד מרעי: זה הנושא של היום.

מופיד מרעי: זה הנושא שאנחנו מעלים כרגע על הפרק.

מופיד מרעי: אפשר לדבר על הרבה מאוד דברים שכואבים.

מופיד מרעי: זו פעם השלישית שאני עולה היום כאן לדוכן ומדבר, וזה הנושא שכואב.

מופיד מרעי: נדבר על הנושאים הכואבים לנו עד שהנושא ייפתר.

מופיד מרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת מרעי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריה – חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, היום אנחנו דנים על הצו שאמור להוזיל לנו את מחירי הביצים והדבש.

יוליה מלינובסקי: כמה סימבולי.

יוליה מלינובסקי: ארץ ישראל היא אדמה עם חלב ודבש.

יוליה מלינובסקי: פה אנחנו עם הביצים, אבל אולי פעם זה יהיה גם עם החלב.

יוליה מלינובסקי: ביצים ודבש הם מוצרים בסיסיים שכל משפחה ישראלית צריכה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו קונים את זה בסופרים, וברור שיש להוזיל.

יוליה מלינובסקי: אם יש אפשרות להוזיל את מחירי המוצרים הבסיסיים האלו, זו מצווה.

יוליה מלינובסקי: כולם מדברים על יוקר המחיה, כולם רוצים להוזיל את המחירים, כל עוד זה לא נוגע ספציפית לענף זה או אחר.

יוליה מלינובסקי: שם מתחילות מלחמות, כי כולם רוצים לקנות בזול, אבל אף אחד לא רוצה להוזיל מחירים.

יוליה מלינובסקי: זה כזה פרדוקס בעניין.

יוליה מלינובסקי: הממשלה הזו עושה המון בטיפול ביוקר המחיה, כדי שלאזרח הישראלי יהיה יותר קל לחיות את החיים שלו, ושלנו ביחד.

יוליה מלינובסקי: יש כוחות בשוק שמוכנים להתאבד ולעשות הכול רק כדי לפגע ולגרום נזק.

יוליה מלינובסקי: הוזלת מחירים ויוקר מחיה זה רק בדיבורים – פקה, פקה.

יוליה מלינובסקי: כאשר מגיע זמן המעשים, שם פתאום יש אינטרסנטים, יש כוחות בשוק, לכל אחד מכרים, לובי כזה, לובי אחר, וכל אחד דואג רק לכיס הפרטי שלו.

יוליה מלינובסקי: אני רואה את זה עכשיו בשוק הבשר, שבו אני מטפלת.

יוליה מלינובסקי: כולם צועקים כמה יקר, כמה קשה, כמה יוקר המחיה בארץ בבשר הוא חלק בלתי נפרד מהיום-יום של חלק מאיתנו או של רבים מאיתנו.

יוליה מלינובסקי: אבל כשצריך לגעת במשכורות לעסקנים, לאינטרסנטים, ליבואנים, ליבואני בשר, לאנשים שקשורים לשוק הזה - -

יעקב מרגי: - - - הרסתם את הכלכלה - - -

יוליה מלינובסקי: - - פה אנחנו שומעים את הצעקות.

יוליה מלינובסקי: למה?

יוליה מלינובסקי: כי אולי זה נוגע לקרובי משפחה של אנשים כאלו ואחרים; אולי זה נוגע לעסקנים כאלו ואחרים, שקרובים לכוחות פוליטיים כאלו ואחרים.

יעקב מרגי: מה עם האינפלציה?

יוליה מלינובסקי: לפי הצעקות שלך, אני כנראה אומרת אמת.

יעקב מרגי: מה עם האינפלציה?

אוריאל בוסו: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

יוליה מלינובסקי: כשאתם תצעקו: גוועלד, וכשאתם תבכו על יוקר המחיה, ועל אנשים מעוטי יכולת, ועל משפחות מרובות ילדים, תיזכרו בימים האלה.

יוליה מלינובסקי: תיזכרו איך אתם הייתם נגד הורדת מכסים על הבשר, נגד לפתוח את השוק הזה מלהיות מונופול, איך אתם נגד הורדת מחירים על הביצים, על הדבש ועל הרבה דברים אחרים.

יוליה מלינובסקי: כי אולי לכם זה לא מזיז, אבל לציבור הרחב, שיושב בבית ושומע את השקרים ואת הצרחות שלכם, זה כן מזיז.

יוליה מלינובסקי: כי שקל ושקל ושקל – זה בסוף הרבה מאוד שקלים.

יוליה מלינובסקי: כפי שאמרתי, יש דיבורים ויש מעשים.

יוליה מלינובסקי: אתם מצוינים בדיבורים ובשקרים ובצרחות, ובמעשים אנחנו כולנו רואים לאן אתם מובילים אותנו, לאן הובלתם אותנו ואיפה אנחנו נמצאים עכשיו.

יוליה מלינובסקי: אז אנחנו בממשלה ובכנסת, נעשה הכול, אבל הכול, כדי לעזור לאזרח הישראלי הפשוט לחיות בכבוד.

יוליה מלינובסקי: לא מעניין אותי לחצים, לא מעניין רבנים, לא מעניין אותי יבואנים, לא מעניין אותי עסקנים.

יוליה מלינובסקי: שיתפוצצו מהצעקות ומהכעס שלהם.

יוליה מלינובסקי: מה שמעניין אותי ואותנו זה האזרח הפשוט והקטן שחי את היום-יום שלו ואת החיים, ושמגיע לו לחיות בכבוד בלי שאף אחד, אבל אף אחד, יגזור עליו קופון.

יוליה מלינובסקי: לא רב, לא משגיח, לא עסקן, לא יבואן, לא בעל אינטרס, שהם מספרים לנו סיפורים, ואחר כך אנחנו רואים באיזה רמת חיים מצוינת הם חיים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

קריאה: את כל הקופה גנבתם.

אוריאל בוסו: לעזור לכם לארוז?

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את סמי אבו שחאדה, בבקשה – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

יעקב מרגי: מוסי, מה עם החקלאות?

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, אין פה שר?

איתן גינזבורג: חמד עמאר נמצא כאן.

קריאה: - - - בשכבות חלשות.

קריאה: זה יום הדין.

קריאה: פוגעים בשכבות החלשות.

יעקב מרגי: אביר, יום הדין, יום הדין, שלך היום.

יעקב מרגי: בוא, בוא.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, היום יאושר הצו, שיובא לכאן, אני מקווה, בהסכמה, ואני רוצה להתייחס לנושא הזה.

מוסי רז: בנושא של חקלאות, אני לא חושב שיש ימין ושמאל.

מוסי רז: אני חושב שכולנו מאוחדים מאחורי כמה אינטרסים, שלפעמים יש ביניהם גם קצת ניגודים, ואנחנו צריכים לדעת איכשהו ליישר ביניהם: 1.

מוסי רז: אנחנו רוצים חקלאות כי החקלאות היא הביטחון התזונתי שלנו, של אזרחיות ואזרחי ישראל.

מוסי רז: 2.

מוסי רז: אנחנו רוצים חקלאות כי החקלאות עוזרת לנו לשמור על שטחים פתוחים, שלא יעברו תיעוש, לא יעברו הידוק קרקע, לא ייזללו לטובת נדל"ן ודברים אחרים.

מוסי רז: 3.

מוסי רז: יש לנו מחויבות אמיתית לעובדות ולעובדים בענף החקלאות, בעיקר למבוגרים יותר – בכלל, בענף הזה הגיל הממוצע הוא גבוה ביותר – ובעיקר לאלה שנמצאים במקומות שאנחנו, כמדינה וכחברה, כשלנו בלפתח תעסוקה חלופית.

מוסי רז: אני מדבר בעיקר על הפריפריה, בעיקר בגבול הלבנון ובמקומות אחרים.

מוסי רז: 4.

מוסי רז: כולנו רוצים מחירים זולים יותר.

מוסי רז: זה דבר ראוי ונכון, ובטח על רקע אינפלציה עולמית, אבל – אני אומר את זה – מבלי להזיק.

מוסי רז: מבלי לפגוע בעובדות ובעובדים שאחראים לענף הזה; מבלי לפגוע בחקלאות עצמה; מבלי לפגוע בזה שייפגעו שטחים, שהיום חשובים לנו מבחינה אקולוגית וסביבתית.

מוסי רז: וגם, אני מוסיף עוד דבר: אתמול היה לנו דיון ארוך בוועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת על מינים פולשים.

מוסי רז: אסור ליצור מצב שבחסות הרפורמה ייכנסו הנה מינים פולשים ויגרמו נזק, גם לחקלאות, גם לבתים, גם למקומות אחרים.

מוסי רז: לכן, אני חושב שצריך להגיע כאן לאיזשהו הסדר ביניים בין כל החברים בבית הזה.

מוסי רז: אין פה לוביסטים של יוקר המחיה.

מוסי רז: אל תקנו את השטויות האלה.

מוסי רז: אנחנו גם צריכים להגיד: לא בכל מקרה של הורדת מכס יורד המחיר.

מוסי רז: ראינו את זה בהורדת המכס האחרונה, שדווקא במוצרים שהורידו עליהם את המכס, עלה המחיר.

מוסי רז: אני לא אומר שבגלל הורדת המכס, אלא בגלל שאם פעם היה ימין כלכלי, שחשב שצריך להוריד מכסים, וזה מה שיוריד מחירים – הוא טעה.

מוסי רז: וגם אם פעם היו בשמאל – לא כל השמאל הכלכלי חשב כך, שצריך לעלות מכס כדי להגן על העובדים, אז גם זה טעות.

מוסי רז: לפעמים זה נכון ולפעמים זה נכון.

מוסי רז: צריך להיכנס לכל מקרה לגופו.

מוסי רז: אנחנו צריכים להיות מחויבים לעובדות ולעובדים, לסביבה, ולכל אזרחיות ואזרחי ישראל, לביטחון התזונתי שלהם, ושיוכלו לצרוך תוצרת חקלאית מזינה ובריאה במחירים הוגנים וסבירים.

מוסי רז: אני מאמין שהצו היום ילך לכיוון הזה.

מוסי רז: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מוסי רז.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אופיר אקוניס, בבקשה.

שלמה קרעי: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה על העצות שלך ועל הציונים שאתה מחלק לי.

איתן גינזבורג: אני מאוד מאוד מודה לך עליהם - -

שלמה קרעי: - - - אף אחד לא יודע - - -

איתן גינזבורג: - - אבל תאפשר לחבר הכנסת אקוניס לומר את דברו בשקט ובנחת.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: הבא בתור - - -

שלמה קרעי: אני מבקש שתגיד לנו מי הם עשרת הדוברים - - -

איתן גינזבורג: אדוני, אני לא עובד אצלך בהקשר הזה.

איתן גינזבורג: אל תגיד לי מה לעשות.

איתן גינזבורג: אל תגיד לי מה לעשות.

איתן גינזבורג: רשימת הדוברים מפורסמת.

שלמה קרעי: היא לא מפורסמת.

איתן גינזבורג: היא מפורסמת, ותאפשר לחבר הכנסת אקוניס לומר את דברו.

איתן גינזבורג: בבקשה.

שלמה קרעי: - - - מזכירות הכנסת.

שלמה קרעי: תסתכל על הלוח.

גלעד קריב: אופיר אקוניס, אופיר אקוניס.

שלמה קרעי: ותסתכל מי היה - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת אקוניס.

יעקב מרגי: במחשבים.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא, יש החלפות בין חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: זה דבר שהוא בשגרה.

איתן גינזבורג: טסלר ביקש להיות קודם – התחלף עם בן צור.

איתן גינזבורג: מה קרה לכם?

איתן גינזבורג: מה קרה לכם?

איתן גינזבורג: זה דבר שקורה פה כל יום.

שלמה קרעי: לא, זה לא קורה אף פעם - - - לא מסדרים את החברים שלך שיעלו כשהם נמצאים פה.

איתן גינזבורג: בסדר, אני מציע לך לפנות לחבר הכנסת מרגי וללמוד ממנו קצת הלכות ניהול ישיבה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת אקוניס.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אקוניס היה סגן יושב-ראש כנסת מנוסה, ואחרי זה הוא ילמד אותך כל מיני דברים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת – אני מנצל את ההזדמנות הזאת, אדוני היושב-ראש, לפנות אל ספסלי הקואליציה ולשאול אותם בצורה ישירה, שאיננה משתמעת לשתי פנים, היכן הם כל יפי הנפש הצדקנים והטהרנים?

אופיר אקוניס: היכן הם כאשר סגן שר בממשלה – זה חלק מן הרשות המבצעת – מכנה את ראש הממשלה לשעבר מחלה ממארת, כמו שכונו היהודים באירופה בשנות ה-30 של המאה הקודמת?

אופיר אקוניס: כולכם צדקנים.

אופיר אקוניס: איש מהם לא פוצה פה, איש מהם לא מגנה, לא אומר מילה – דממה.

אופיר אקוניס: דוממים, כמו הדגלים השחורים, כמו מפגיני בלפור, כמו ראשי כל המפלגות.

אופיר אקוניס: אין מילה אחת.

אופיר אקוניס: האשמה זאת במחלה ממארת, כפי שכונו יהודי אירופה בשנות השלושים של המאה הקודמת, באה מסגן שר, שמבין היטב איך לפרש בעיני עצמו את המצב באירופה בשנות השלושים של המאה הקודמת.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, זאת לא האשמה כלפי ראש הממשלה בנימין נתניהו – זאת האשמה קולקטיבית כלפיי, כלפי חבריי, כלפי מיליון ו-150,000 מצביעי ליכוד.

אופיר אקוניס: זו אמירה גזענית, ברוטלית, אלימה, בריונית – וממי היא באה, חברות וחברי הכנסת?

אופיר אקוניס: ממי היא באה?

אופיר אקוניס: ממפלגה שמצקצקת בגרונה אם רק נוגעים בבדל שיערו של ערבי ביהודה ושומרון; אבוי לנו אם חייל צה"ל ייגע בבדל שיער – כן, חברת הכנסת לסקי מבינה בזה – של ערבי ביהודה ושומרון.

אופיר אקוניס: מצקצקת בגרונה; מכנה את עצמה – רואה את עצמה המפלגה המייצגת את האנשים היפים של ארץ ישראל, את האנשים הטובים של ארץ ישראל, את המתורבתים שבהם.

אופיר אקוניס: התרבות היא שלכם – תת התרבות היא שלנו.

אופיר אקוניס: ובכן, היוצרות התהפכו.

אופיר אקוניס: גם אז הן לא היו נכונות, ובוודאי הן לא נכונות עכשיו.

אופיר אקוניס: רק נחשפת האמת על הבריונות, על הצביעות, על האלימות – אגב, לא דבר חדש.

אופיר אקוניס: כל המכיר את תולדות התנועה הציונית יודע שהאלימות, הבריונית, הברוטליות, ההסתה, ההשוואה לגרמניה הנאצית – הכול בא מן המחנה השמאלי.

אופיר אקוניס: כולם יודעים את זה.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת לזימי – היא תשתתק; חברת הכנסת אמילי מואטי תשתתק.

אופיר אקוניס: מפלגת העבודה – דום.

אופיר אקוניס: מפלגת העבודה בדממה מוחלטת.

גבי לסקי: באיזה צד היה רצח?

גבי לסקי: באיזה צד?

גבי לסקי: גם אמיל גרינצווייג וגם ראש ממשלה?

אופיר אקוניס: מרצ בדממה מוחלטת.

אופיר אקוניס: במקום לצעוק על סגן השר – את הרי מומחית בהגנה על ערבים, את מומחית בהגנה על פלסטינים, אבל כאשר זה בא להאשמה קולקטיבית על כל מצביעי הימין, כי לא בנימין נתניהו עמד שם, אלא כל מי שהצביע עבורו, אתם שותקים ודוממים.

אופיר אקוניס: אתם צבועים, אתם נסחטים, אתם מושחתים – לכו הביתה.

אופיר אקוניס: היום קרוב מאוד.

אופיר אקוניס: בעוד זמן קצר.

אופיר אקוניס: ואז כאשר יבואו בטענות אליכם לא יהיה מי שיגן עליכם, כי אתם צבועים, אתם נסחטים, אתם אלימים.

אופיר אקוניס: נמאסתם.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת אקוניס.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת בן צור – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לזימי, בבקשה.

נעמה לזימי: כבוד יו"ר הכנסת.

איתן גינזבורג: רגע, אחרי חברת הכנסת לזימי – חבר הכנסת יברקן, בבקשה.

נעמה לזימי: תודה רבה.

נעמה לזימי: אני רוצה לדבר על חוק שלי – החוק הבא שלי שיעלה.

איתן גינזבורג: חברים, הבנו שיש חוסר סנכרון בין מערכות חברי הכנסת למה שאתן רואות, אבל אי-אפשר להתנהל לפי מה שאתן רוצות.

איתן גינזבורג: אני מצטער.

איתן גינזבורג: יש מסופים לחברי הכנסת, ועם כל הכבוד, אנחנו מבינים שיש כרגע תקלה, אבל מה שקובע זה מסופי חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

ינון אזולאי: למען הסדר הטוב, אני מתנדב שאם יש להם שאלה, שישאלו, ואני אגיד להם מה כתוב.

איתן גינזבורג: אני בטוח שאתה ומרגי ביחד תעשו עבודה נהדרת.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

נעמה לזימי: תודה רבה, יו"ר הכנסת.

נעמה לזימי: אני רוצה לספר על החוק הבא שלי, שיעלה לוועדת שרים לחקיקה.

נעמה לזימי: חוק שהגענו בו להסכמה עם משרד הרווחה, ובנינו אותו יחד עם ביטוח לאומי.

נעמה לזימי: לפני כמה חודשים חברתי ד"ר יאלי השש פנתה אליי בקשר לבעיה שהיא חווה עם רישום לאוניברסיטה של מקבלי ומקבלות הבטחת הכנסה.

נעמה לזימי: היא הסבירה לי שכמה שהיא רוצה שאימהות יחידניות והורים יחידנים ייכנסו אליה ללימודים, הבטחת ההכנסה היא חסם בגלל שהיא שוללת מהם את הקצבה ברגע שהן עושות את הצעד ובוחרות בהשכלה גבוהה.

נעמה לזימי: יחד עם ביטוח לאומי הגשנו תיקון לחוק החשוב הזה, שגם יקצר את תקופת ההכשרה, אך גם לא יהפוך את הבטחת ההכנסה במקום למה שאמור להציל מעוני, למלכודת עוני.

נעמה לזימי: כל אם חד-הורית או כל אבא חד-הורי יוכלו ללכת להשכלה גבוהה, ובמשך ארבע שנים להמשיך לקבל את קצבת הבטחת הכנסה, בהתאם לתקופת הזכאות, שגם אותה קיצרנו לחצי שנה, ועל ידי כך יוכלו גם לצאת ממעגל מקבלי הבטחת ההכנסה ולהתפרנס בכבוד, שזו הרי בדיוק המטרה.

נעמה לזימי: המטרה היא להציל מעוני, ולא לשמור בעוני.

נעמה לזימי: את החוק הזה אני מגדירה כחוק סוציאלי חשוב.

נעמה לזימי: הוא חוק שאמור להיות עליו קונסנזוס פה במשכן.

נעמה לזימי: יש הרבה שמדברים פה על ישראל השנייה, על מאבק מזרחי בדקלרטיביות, מתק שפתיים ואפס הקשר למעשה ולמציאות החיים.

נעמה לזימי: ומציאות החיים של מי שאנחנו מגדירים אותם ישראל השנייה או השלישית היא מציאות חיים, שאנחנו צריכות לפעול פה כדי לתקן בדיוק אותה, וזה התפקיד שלנו.

נעמה לזימי: לא לדבר בשמם, לא לנהל אורח של פולקלור בתוך הפרלמנט, אלא באמת להבין איך מתקנות את המציאות החברתית בישראל.

נעמה לזימי: אני מאוד מקווה שהחוק הזה לא רק יעבור ברוב גדול, אלא גם יעבור עד קריאה שלישית.

נעמה לזימי: אני מקווה שגם אתה, ינון אזולאי, תתמוך בחוק החשוב הזה, וזאת ההזדמנות גם להודות לביטוח לאומי על שיתוף הפעולה.

נעמה לזימי: יש הרבה שחושבים שזה גוף דמוני שרוצה לרדוף את האזרחים, אבל יושבים שם אנשים שמבינים את המציאות ואת הצורך בתיקון.

נעמה לזימי: הם ישבו איתנו, ויחד איתם ניסחנו את החוק החשוב הזה.

נעמה לזימי: אני מקווה שהחוק הזה וחוקים נוספים אחרים יעברו פה ברוב גדול חוצה של אופוזיציה וקואליציה למען החברה הישראלית, כי דווקא במקום הסוציאלי, החברתי, אנחנו נפגשות ונפגשים.

נעמה לזימי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת לזימי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גדי יברקן – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ישראל כץ, בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, באוגוסט 2020, בשנת 2020 ליווה מנסור עבאס את השייח' ראאד סלאח, יושב-ראש הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית, שהוצאה מחוץ לחוק.

ישראל כץ: הוא ליווה אותו בדרכו למאסר בכלא, לאחר שהורשע בהסתה לטרור.

ישראל כץ: עבאס חיבק את סלאח והבטיח להמשיך בדרכו ולפעול לפי עקרונותיו הלאומיים והדתיים.

ישראל כץ: ראאד סלאח, בואו נראה מה הם עקרונותיו הלאומיים והדתיים.

ישראל כץ: הוא מוביל את עלילת "אל-אקצא בסכנה"; הוא מטיף לחליפות אסלאמית עולמית; הוא מכנה את היהודים: בני הקופים והחזירים וכופר בזכות קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

ישראל כץ: זה מנסור עבאס האמיתי, שתמך ותומך בדרכו ובעקרונותיו, וזה לפני שהוא הפך לקופה הרושמת הרשמית של ממשלת בנט ולפיד, והפך את ישראל לפרה החולבת של התנועה האסלאמית ומועצת השורא.

ישראל כץ: עבאס הוא ראש הזרוע הפוליטית של האחים המוסלמים בישראל, בדיוק כמו מקבילו בעזה – יחיא סנוואר – שהוא ראש החמאס בעזה.

ישראל כץ: ממשלה שתלויה בעבאס ובאחים המוסלמים מסכנת את קיומה של מדינת ישראל - - -

אמילי חיה מואטי: אתה משווה חבר כנסת למנהיג טרור.

ישראל כץ: תקשיבי, תקשיבי היטב, אולי תלמדי משהו.

גלעד קריב: חבר הכנסת שניהלתם איתו משא ומתן - - -

אמילי חיה מואטי: - - -

נעמה לזימי: - - - זה היה - - -

ישראל כץ: כאשר - - - הלך לעולמו - -

גלעד קריב: לאן הידרדרת?

ישראל כץ: - - מוחמד מורסי - -

אמילי חיה מואטי: דרך ארץ קדמה לתורה, זה לא - - -

ישראל כץ: - - נשיא מצריים לשעבר - -

נעמה לזימי: - - - יותר אלימות.

אמילי חיה מואטי: זה לא יפה לעשות את זה, למה?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

ישראל כץ: - - - מתנועת האחים המוסלמים, שנעצר - - -

נעמה לזימי: לא תהיה ראש הליכוד, לא יעזור לך.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לזימי.

ישראל כץ: - - ונגזר עליו דין מוות - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לזימי, חברת הכנסת לזימי - - -

ישראל כץ: כאשר במהלך המשפט כינה אותו - -

נעמה לזימי: יושב-ראש תנועת הליכוד לא תהיה.

גלעד קריב: יושב-ראש מפלגה בישראל הוא ארכי-טרוריסט?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קריב, אנא.

אמילי חיה מואטי: מה יוצא לך מזה?

גלעד קריב: ישב עם נתניהו בבלפור.

ישראל כץ: - - אותו מנסור עבאס - -

גלעד קריב: תתבייש לך.

ישראל כץ: - - כינה אותו - - -

נעמה לזימי: איך אתה לא מתבייש, איך אין לך בושה?

ישראל כץ: סליחה, גבירתי, את כבר לא דוברת בל"ד, תירגעי - - -

נעמה לזימי: אתה ביביסט - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת - - -

ישראל כץ: את אמורה לייצג את מפלגת העבודה ואת בן-גוריון - -

נעמה לזימי: ביביסט.

גלעד קריב: - - -

אמילי חיה מואטי: - - -

ישראל כץ: - - את גולדה, את רבין, את יגאל אלון.

ישראל כץ: תתביישי לך.

אמילי חיה מואטי: - - - חיים - - -

גלעד קריב: - - - תתבייש.

ישראל כץ: תתביישי לך, מתרפסת בפני שונאי ישראל, גם אתה.

גלעד קריב: אתה לא מתבייש - - - ציונות.

אמילי חיה מואטי: אתה כזה קטן, כזה קטן.

גלעד קריב: ציונות זו לא גזענות, ציונות זה לא כהניזם.

גלעד קריב: תתבייש לך.

ישראל כץ: מנסור עבאס – אני מבקש להחזיר לי את הזמן.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, כן, כן, אני כמובן אעצור לך את השעון.

אמילי חיה מואטי: אני תוך כדי שינה - - -

גלעד קריב: אל תדבר על מפלגת העבודה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת.

ישראל כץ: הוא האשים את - -

נעמה לזימי: ואלכ, יופי.

גלעד קריב: גזען.

ישראל כץ: - - האשים את נשיא מצריים ושלטונות מצריים שהם רצחו אותו.

ישראל כץ: הוא כינה אותו שהיד, את מוחמד מורסי.

אמילי חיה מואטי: איזה מסכן הוא, ראית מה זה?

ישראל כץ: הוא כינה אותו שהיד, את אחיו לאחים המוסלמים.

ישראל כץ: הוא האשים את שלטונות מצרים ברציחתו, זה השה המיתמם.

ישראל כץ: השה הזה, המיתמם - - -

גלעד קריב: ישב - - -

ישראל כץ: שקרן ברישיון - -

גלעד קריב: שנתניהו ישב איתו.

ישראל כץ: - - אדם ללא כבוד שמבזה את דת האסלאם, החשובה מאוד, למען מטרות פוליטיות.

ישראל כץ: איימן עודה ואחמד טיבי, תומכי טרור ידועים, לפחות אומרים את הדברים בגלוי - -

גלעד קריב: אתם משתפים איתם פעולה בהצבעות.

ישראל כץ: - - אבל הוא משקר ומתחכם, הוא בעד מדינה יהודית, הוא בעד דו-קיום.

ישראל כץ: מנסור עבאס, אני אחשוף את פרצופך פעם אחר פעם, עד שכל הציבור בישראל יוקיע אותך וימנע מהממשלה הזאת לחבור אל אדם כמוך תמורת אינטרסים.

ישראל כץ: איך דו-קיום ושלום הולכים ביחד עם האמירה, שאתה מבטיח לראאד סלאח – שהוצא מחוץ לחוק והיה בדרכו לכלא – להמשיך בדרכו הלאומית והדתית?

ישראל כץ: אותו ראאד סלאח שמכנה אותנו, היהודים, בני הקופים והחזירים.

ישראל כץ: אותו אחד שהעליל עלינו את עלילת אל-אקצא בסכנה, שקר נורא שגרם לשפיכות דמים קשה בכל מה שקשור בהר הבית.

ישראל כץ: עשרות פיגועים, כולל של ערביי ישראל, שאמרו – מחבלים מאום אל-פאחם שאמרו – שהם הולכים בדרכו, ואתה הולך ותומך?

ישראל כץ: אתה מצולם בגלוי.

איתן גינזבורג: תודה.

ישראל כץ: אני לא אראה, אדוני היושב-ראש, עכשיו, את הקלטת איך הוא מחבק אותו - -

איתן גינזבורג: לא, לא, אנחנו לא נראה - - -

ישראל כץ: - - ובערבית אומר לו שהוא הולך בדרכו.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

ישראל כץ: לכן, חובתנו לחשוף את השקר הזה ולהגיד לממשלה: עד כאן, עד כאן.

ישראל כץ: איבדתם את הרוב, אין לכם גושפנקה, אין לכם תמיכה; תפסיקו להישען על אויבי ישראל, להיתמך על תומכי טרור, ותאפשרו לעם ישראל לבחור ממשלה, שתאפשר למדינה הזאת לחזור לדרך המלך.

ישראל כץ: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת כץ.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל – אינה נוכחת; חבר הכנסת שטייניץ – אינו נוכח; חבר הכנסת לוין – אינו נוכח; חברת הכנסת ברק – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת אמסלם – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר כץ – אינו נוכח; חברת הכנסת רגב – אינה נוכחת; חברת הכנסת סטרוק – אינה נוכחת; חברת הכנסת לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חבר הכנסת ביטן – אינו נוכח; חבר הכנסת קיש – אינו נוכח; חבר הכנסת מולא – אינו נוכח; חבר הכנסת מלכיאלי – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גבי לסקי, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גבירתי, שלוש דקות לרשותך.

גבי לסקי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, האמת שהתכוונתי לדבר על חקלאות, ועל החשיבות של החקלאות, ועל פערי התיווך.

גבי לסקי: מנסים לומר שהחקלאים הם אלה שאחראים על יוקר המחיה, אבל אם בודקים באמת את פערי התיווך, רואים מי מתעשר על חשבון הציבור בישראל ועל המוחלשים ביותר.

גבי לסקי: אבל אחרי ששמעתי את חבר הכנסת אקוניס אני חייבת להגיב.

גבי לסקי: הוא מדבר על הבריונות וההסתה והאלימות של השמאל, ויוצא נגד סגן השר וחבר הכנסת יאיר גולן, אבל אותו חבר הכנסת אקוניס נמנע מלומר מילה כנגד אנשים מהמפלגה שלו והמחנה שלו, שיוצאים כנגד בית המשפט העליון.

גבי לסקי: הוא כנראה שכח שחבר הכנסת מהסיעה שלו, יצא לפני כמה ימים כנגד השמאל – חבר הכנסת דודי אמסלם – ואמר: "ברגע שנרסק את העצמות של השמאל, נסביר להם שאנחנו יודעים לנהל את המדינה קצת יותר טוב".

גבי לסקי: אבל הוא מדבר על זה שאנחנו האלימים.

גבי לסקי: לא שמעתי אותו אומר שום דבר כנגד דברי התועבה של חבר מפלגתו.

גבי לסקי: כשאנחנו מדברים על אלימות, אנחנו צריכים לזכור מאיזה צד הגיע הרצח הפוליטי במדינת ישראל.

גבי לסקי: גם נגד אמיל גרינצווייג משלום עכשיו, גם נגד ראש ממשלת ישראל, יצחק רבין, זיכרונו לברכה, זה היה מהמחנה הזה, זה היה מהמחנה האלים, מהמחנה שמסית, מהמחנה שאלימות והסתה זה דרך פעולה ומדיניות.

גבי לסקי: גם חבריי בקואליציה שקיבלו את ההסתה הזאת, שמנעו מהילדים שלהם להגיע לבית הספר – זה הכול מצד אחד של המחנה הפוליטי.

גבי לסקי: תתביישו לכם.

גבי לסקי: תתביישו לכם שאתם אומרים שזה בא מהשמאל.

גבי לסקי: אני חייבת לומר שהבית הזה כבר הסיר כל רסן, אבל אין מי שיסתום לכל האלימים וחסרי הרסן את הפה, כי כמו שאמרנו, מנסים להגיד שהשמאל הוא זה שמשתמש באלימות, אבל יש צד אחד שעושה את זה באופן ברור, שיוצא כנגד אזרחים, שבממשלה הקודמת קראו להם: אנרכיסטים ובוגדים.

גבי לסקי: אנשים מהמחנה הזה, שאומרים שאזרחי ישראל, רק בגלל השיוך הלאומי שלהם הם מחבלים, ושהממשלה הזאת תומכת טרור, רק בגלל שאותם אנשים לא ישבו איתם בקואליציה.

גבי לסקי: אתם הצבועים, אתם האלימים, אתם המסיתים.

אמילי חיה מואטי: מה שיותר גרוע מערבים, זה אנשים שחושבים שערבים הם בני אדם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת גבי לסקי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עלי סלאלחה, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

עלי סלאלחה: כבוד היושב-ראש, מכובדיי חברי וחברות הכנסת, אני אדבר על נושא של חינוך.

עלי סלאלחה: אני אדבר על הדוח שהתפרסם אתמול בעניין השליטה בשפה – גם העברית וגם הערבית בכיתות ד'.

עלי סלאלחה: הממצאים שהיו, חברי הכנסת וחברות הכנסת, הם ממצאים חמורים ביותר, ויש פער רציני בין תלמידי כיתות ד' בחברה היהודית לבין שליטתם בשפה של תלמידי כיתות ד' בחברה הערבית והדרוזית.

עלי סלאלחה: מהממצאים אנחנו למדים, ש-79% מתלמידי כיתות ד' בחברה היהודית שולטים, יודעים, מבינים את השפה.

עלי סלאלחה: ומה האחוז של תלמידי כיתות ד' בחברה הערבית והדרוזית?

עלי סלאלחה: זה בסך הכול 39%.

איתן גינזבורג: אני עוצר את השעון עד שיגיע שר למליאה.

איתן גינזבורג: בבקשה, תמשיך לדבר.

עלי סלאלחה: והשאלה הנשאלת, למה?

עלי סלאלחה: למה הפער הזה?

עלי סלאלחה: הרי יש לנו משרד חינוך אחד.

עלי סלאלחה: יש לנו בתי ספר בכל המגזרים.

עלי סלאלחה: זה לא מילואים.

עלי סלאלחה: זה בני אדם.

עלי סלאלחה: אני יכול להגיד לכם: אני כמנהל בית ספר, כמורה, מורה 20 שנה, ומנהל 20 שנה, למצב הסוציו-אקונומי של החברה הערבית והדרוזית, יש השפעה קשה מאוד מאוד על כך שתלמידי בתי הספר ילמדו, יפנימו, יידעו להסתדר בשפת אימם.

עלי סלאלחה: לא רק המצב הסוציו-אקונומי – רמת המורים; רמת המנהלים; הפיקוח; תוכניות הלימודים.

עלי סלאלחה: לכל הדברים האלה יש השפעה קשה מאוד מאוד.

עלי סלאלחה: אל תשכחו חברים, אם אנחנו מייצרים תלמידים טובים גם בחברה הערבית והדרוזית – יש להם תרומה.

עלי סלאלחה: תרומה בכלכלה, תרומה להייטק, תרומה לקבלת האחר, תרומה לדו-קיום, תרומה בכל תחומי החיים.

עלי סלאלחה: חברים וחברות, ושרת החינוך – שאני קורא לה מכאן: חשוב מאוד להקים ועדת בדיקה, ולמצוא את הסיבות ולתת מענה.

עלי סלאלחה: ויכול להיות, שהמענה צריך להיות מענה תקציבי.

עלי סלאלחה: אני רוצה לשתף אתכם, ותכף מישהו יגיד: אבל בית ספר מקיף בית ג'אן שאתה ניהלת, הוא היה מקום ראשון במדינת ישראל.

עלי סלאלחה: אומנם זה נכון, אבל זה לא בזכות לא תקציבים.

עלי סלאלחה: הקהל שלי היה בסוציו-אקונומי 2.

עלי סלאלחה: אני לקחתי את המושכות לידיים, ועשיתי את הכול יחד עם צוותי המורים.

עלי סלאלחה: יחד עם כל מי שהיה בתוך בית הספר, עם המועצה, שלא היה לה כלום, והבאנו את התלמידים שלנו להצלחה.

עלי סלאלחה: אבל לא כולם יכולים לעשות את זה.

עלי סלאלחה: לא כולם עלי סלאלחה.

עלי סלאלחה: יש כאלה שצריכים את העזרה.

עלי סלאלחה: יש כאלה שצריכים לעודד אותם.

עלי סלאלחה: יש כאלה שצריכים לפקח עליהם ולפקח על העבודה שלהם.

עלי סלאלחה: ולכן חברים, בואו נתעשת.

עלי סלאלחה: בואו נשנה את השיח בתוך הכנסת לשיח יותר ידידותי.

עלי סלאלחה: לשיח יותר מתאים לחברי כנסת ולנציגי ציבור.

עלי סלאלחה: בואו נכבד אחד את השני.

עלי סלאלחה: בואו נעשה משהו ליצירת חברה טובה יותר, חברה אוהדת, מצליחה.

עלי סלאלחה: אנחנו מדינה מוצלחת, אבל השסעים שבתוכה – צריכים לטפל בהם על הצד הטוב ביותר.

עלי סלאלחה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חברת הכנסת אמילי מואטי.

אמילי חיה מואטי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לרגל שבוע הספר הכנתי המון דברים לדבר איתכם עליהם, אבל חבר הכנסת כץ, אני רוצה לשתף אתכם במשהו: לפני שנתיים כמעט, אבא של הבנות שלי נפטר ממחלה קשה, אחרי באמת סבל רב.

אמילי חיה מואטי: סביב הכניסה לכנסת היו לנו המון דיונים על המחיר, על הנוכחות שלי בבית.

אמילי חיה מואטי: ניסיתי לשכנע אותם, שכל מה שאני אעשה מתוקף כהונתי כחברת כנסת יהיה כדי לשפר את המציאות לטובה.

אמילי חיה מואטי: ויש בינינו חוזה חתום – עם הבנות שלי – שכל פעם שאני ארצה להתעצבן מדי או להתפרץ או לגדף חבר הכנסת או להקטין מישהו, אני אחשוב פעמיים האם זה עומד בתנאי החוזה.

אמילי חיה מואטי: לפעמים אני נופלת בזה, אבל בדרך כלל לא.

אמילי חיה מואטי: כי רוב הדברים האלה לא עומדים בתנאי החוזה.

אמילי חיה מואטי: אתה מבין?

אמילי חיה מואטי: נגיד שאתה מגדף חבר הכנסת.

אמילי חיה מואטי: מה יוצא מזה?

אמילי חיה מואטי: האם המציאות משתנה לטובה?

אמילי חיה מואטי: האם המחירים יורדים?

אמילי חיה מואטי: האם שוויון ההזדמנויות גדל?

אמילי חיה מואטי: האם הפערים מצטמצמים?

אמילי חיה מואטי: התשובה היא לא.

אמילי חיה מואטי: ודווקא בנושא הזה אני רוצה לדבר על שיתוף פעולה בין קואליציה לאופוזיציה ועל הצעת החוק שלי להרחבת סל המוצרים המפוקחים, ביחד עם חברי הכנסת אוריאל בוסו ומיכאל ביטון.

אמילי חיה מואטי: רבות נכתב על חשיבות התזונה הבריאה לשם שמירה על איכות החיים הפרטית ועל החברה כולה.

אמילי חיה מואטי: במסגרת זאת הוקמה במשרד הבריאות תחת חזון לעתיד בריא 2020, הוועדה להתנהגויות בריאות שתחתיה תתי-ועדות, העוסקות, בין היתר, בתזונה נבונה ובמניעת השמנה.

אמילי חיה מואטי: עם זאת, אזרחים המבקשים לצרוך מזון בריא, בין היתר בעקבות פעילות הסברה של משרד הבריאות, נתקלים בקושי ניכר.

אמילי חיה מואטי: מחירי המזון הבריא גבוהים בהרבה ממחיריהם של מוצרים המקבילים להם שאינם בריאים.

אמילי חיה מואטי: כך, משרד הכלכלה מפקח על לחם אחיד, לחם לבן או חלה, אך אינו מפקח על מחירם של לחם מלא, לחם דגנים.

מיכאל מלכיאלי: מצוין.

אמילי חיה מואטי: אנחנו נתמיד בחוק הזה עד שהוא יעבור.

אמילי חיה מואטי: עדשים אדומות, טחינה ירוקה, או למשל על חלב פרה, אבל לא על מוצרים מקבילים.

אמילי חיה מואטי: לכן אני רוצה לממש את הזדמנות לקרוא לכם לתמוך בהצעת החוק הזאת.

אמילי חיה מואטי: מכיוון שהערב נפתח שבוע הספר, אני רוצה להקריא שיר של המשוררת לאה גולדברג, ושל מרים אלונה אילוז.

אמילי חיה מואטי: אז אני אתחיל מהראשון, חברות וחברים: "למי שאינו מאמין קשה לחיות השנה/ השדות מבקשים ברכה/ הים מבקש אמונה / ואתה אינך מבקש דבר".

אמילי חיה מואטי: ועכשיו תקשיבו טוב - - -

קריאה: - - -

דוד ביטן: היא קוראת שיר, מה הבעיה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

דוד ביטן: מה יש לך עם זה?

אמילי חיה מואטי: הוא לא אוהב שירה, אני חושבת.

דוד ביטן: אחרי שהיא נתנה הרצאה שצריכים להיות ביחד.

דוד ביטן: בבקשה, תקראי השיר.

אמילי חיה מואטי: אז לשיר קוראים "ישראל השנייה", חברות וחברים, ואני רוצה שתקשיבו קשב רב: בואי, ישראל השנייה / בואי נלך לישון / אני יודעת, ישראל השנייה / זה לא דיכאון יום ראשון / הבית לא בית / והמיטה מיתה / והילד יהיה פועל כנראה / בדיוק כמו שהיית אתה / אולי הוא ינסה לשדרג קצת מעמד, / עם הלוואה טובה בבנק / ריבית ותשלומים לעד / הילדה תבנה ציפורניים / או שאולי תהיה מטפלת, / והעיקר שתהיה אם / אישה טוב וחומלת.

יואב קיש: - - - כמה שרוצים.

אמילי חיה מואטי: בית אחרון.

אמילי חיה מואטי: בואי ישראל השנייה - -

שלמה קרעי: שירים זה יפה, אמילי, אבל אנשים אין להם כסף - - -

אמילי חיה מואטי: המעמד כבר / לא מד / והמסורת נסורת / בוזקים מלמעלה / ומטשטשים ביקורת / והעסק לא נסק / על ידי המנגנון רוסק / איחוד תיקים בהוצאה לפועל / והשם ירחם כמה גועל.

אמילי חיה מואטי: אחרון?

אמילי חיה מואטי: כי יש מלא.

אמילי חיה מואטי: אז אחרון.

אמילי חיה מואטי: בואי, ישראל השנייה / כי לא אלמן ישראל / וגם אם אכלו ושתו לך / ילדים / אז יש לנו גואל / עזבי אותך מצדק / חלוקתי או בכלל, / קפיטליסטים אנחנו / לא טרלול פרוגרסיבי / או דמוקרטיה-סוציאל.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה, חברים.

אמילי חיה מואטי: ערב מוצלח לכולנו.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, על הנדיבות.

אמילי חיה מואטי: תודה על זה.

דוד ביטן: חברת הכנסת אפרת רייטן.

שלמה קרעי: - - - לאנשים אין מה לאכול בבית.

אמילי חיה מואטי: לא, כי אצלך באמת - - -

שלמה קרעי: אצלנו לא הייתה עליית מחירים של 20% ולא היה סחרור - - -

אמילי חיה מואטי: שלמה, אתה רוצה לצאת לפרסה לשתות קפה, או שאתה עושה פה רוח וצלצולים בגלל המצלמות?

שלמה קרעי: גם וגם.

שלמה קרעי: שידעו שחוץ משירים, אין לך ולמרב מיכאלי מה להציע.

שלמה קרעי: הרי מי ייקר את התחבורה הציבורית - - -

אפרת רייטן: אחר הצוהריים טובים, יושב-ראש הכנסת.

אפרת רייטן: פעם ראשונה, לדעתי – אה, כבר היינו פה, בילינו באיזה לילה – ב-02:00 ישבנו כאן.

אפרת רייטן: שלום רב.

אפרת רייטן: כנסת נכבדה.

שלמה קרעי: אם את היית ברשות מפלגת העבודה זה לא היה קורה.

אמילי חיה מואטי: אני - - -

אפרת רייטן: חבר הכנסת קרעי, עכשיו זה שיחה בין ישראל השנייה והשנייה, או הראשונה והראשונה?

שלמה קרעי: השנייה והשנייה.

שלמה קרעי: אותך זה לא מעניין.

שלמה קרעי: דימונה, אופקים לא מזיז לך.

שלמה קרעי: שישלמו פי שלושה על תחבורה ציבורית.

אפרת רייטן: מה אני?

אפרת רייטן: מה אני?

אפרת רייטן: מה אני?

אפרת רייטן: מה אני?

שלמה קרעי: חצי חצי.

אפרת רייטן: אה, יש גם עוד קטגוריה?

שלמה קרעי: טורקיה, אני לא יודע מה - - -

אפרת רייטן: לא, אי-אפשר להרוס פה תיאוריה שלמה ולהמציא פה עוד אחת.

אפרת רייטן: זה לא יכול להיות, או אחת או שתיים.

אפרת רייטן: אם יש חצי, אז סבבה, בוא נמציא.

שלמה קרעי: את אחת העדויות לזה שישראל השנייה משודרגת לתפקידים לפני ישראל השנייה.

אפרת רייטן: מה, לשנייה?

אפרת רייטן: כאילו, הראשונה קיבלה תפקידים של השנייה?

דוד ביטן: תגיד לי, אתה צריך לדבר עכשיו?

דוד ביטן: אז מה אתה לוקח לה את הזמן, אני לא מבין.

אפרת רייטן: ממש כבר בלבלת אותי.

אפרת רייטן: לא, אין בעיה, דווקא זאת אחת השיחות המעניינות.

אפרת רייטן: אני רוצה רק לומר ברשות

אפרת רייטן: כם כמה דברים, וגם להודות, אולי – יש ימים שצריך לומר תודה והודיה.

אפרת רייטן: וההודיה שלי היא על שני דיונים מאוד חשובים שאנחנו הבוקר קיימנו בוועדת העבודה והרווחה.

אפרת רייטן: הדבר הנדיר שמשותף לשניהם היה ההסכמה הרבתי בין האופוזיציה לקואליציה.

אפרת רייטן: זה קרה הבוקר אצלי בוועדה.

אפרת רייטן: זה אחד הדברים המופלאים שאני כל פעם זוכה לראות ולחוות, לראות במו עיניי ולחוות.

אפרת רייטן: ושני החוקים האלה הם חוקים שבסוף מטפלים באנשים.

אפרת רייטן: אולי בגלל זה יש גם יכולת שם להגיע ללבבות, לחבר בין לבבות של אנשים.

אפרת רייטן: זאת באמת זכות גדולה.

אפרת רייטן: אז גם חוק שירותי רווחה – הינה, יושב כאן כבוד השר, שר הרווחה, שגם הוא נכח בדיון הבוקר.

אפרת רייטן: התחלנו הבוקר, אחרי שנים, ואני יודעת שגם חברת הכנסת אתי עטייה שותפה הייתה לזה, וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס שותפה, ובהובלה באמת של השר, שלקח את זה כמשימה ממש יום-יומית יחד עם המנכ"לית וכל שאר החברים שהיו, ומרגי, חבר הכנסת מרגי.

אפרת רייטן: לבוא ולראות באמת את כולכם משתפים פעולה בוועדה למען אנשים עם מוגבלות, כדי להביא את האפשרות לאנשים עם מוגבלות להיות חלק מוחלט מהחברה, לראות בהם שווים בין שווים, לתת להם להסתכל על הרצון שלהם, את האוטונומיה שלהם, באמת, חיים של שיתוף ושוויון – הגיעו כל כך הרבה אנשים לקחת חלק בדיון הזה: הארגונים, המשפחות, אנשים עם מוגבלות – כולם בירכו על המטרה והיוזמה והכוונה של החקיקה הזאת, שארכה – כמה?

אפרת רייטן: עשר שנים כדי להגיע ליום הזה.

אפרת רייטן: השר העביר בקריאה הראשונה, זה הגיע אליי לוועדה.

אפרת רייטן: אני התחייבתי שאעשה הכול בוועדה הזאת לקדם את החקיקה הזאת עד כמה שאפשר כדי להביא את זה לקריאה שנייה ושלישית.

אפרת רייטן: אז קודם כול, באמת, ברכות לכל השותפים, לשר ולכולם.

אפרת רייטן: וגם אני אברך על שיתוף פעולה נוסף, גם הוא היה עם כל חברי הקואליציה והאופוזיציה – גם חבר הכנסת גפני, גם חבר הכנסת מרגי, שוב, ועוד חברים אחרים, כדי לקדם חוק שהוא חוק מכונן ודרמטי.

אפרת רייטן: כל אדם יש לו את החוק שלו שהביא אותו לכנסת.

אפרת רייטן: נכון, יושב-ראש הכנסת?

אפרת רייטן: אני בטוחה שיש לך דברים שהם הכי נוגעים לליבך.

דוד ביטן: לכולם.

יואב קיש: - - -

אפרת רייטן: הסיפור של האסונות שקורים במדינת ישראל פעם בכמה שנים, כמו אסון מירון, כמו אסון צפית, כמו אסונות אזרחיים אחרים.

אפרת רייטן: בשבילי זה פצע, והבוקר, כשהכנו לקריאה ראשונה את החוק שבאמת מסדר ומארגן את התפקיד של המדינה שלנו, איך להתנהג ואיך לנהוג ברגעים של אסונות כאלה מול משפחות הנספים והנפגעים, זה היה אירוע שבאמת הייתי צריכה להחזיק בו את הדמעות שלי, הייתה מין התרגשות של גם שמחה, אבל היה גם, כמובן, כאב גדול.

אפרת רייטן: אז אני מודה על הזכות הזאת שהייתה לי.

אפרת רייטן: אני יודעת שגלשתי קצת מהזמן.

דוד ביטן: הפריעו לך, זה בסדר.

אפרת רייטן: תודה רבה על האפשרות, ואני מקווה שעוד יינתנו לי כל ההזדמנויות והאפשרויות להמשיך ולקדם את החקיקה הזאת.

אפרת רייטן: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: השר כהן, ביקשת להגיב.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, תמיד נעים לדבר כשאתה יושב כאן, כי יש נחת רוח.

מאיר כהן: חברות וחברי הכנסת הנכבדים, אני רוצה להצטרף לדברים של יושבת-ראש הוועדה חברת הכנסת אפרת רייטן.

מאיר כהן: ציינת את כולם, אבל אני חייב להגיד שאני פה עשר שנים וידעתי הרבה מאוד ראשי ועדות טובים; את עושה את זה באלגנטיות ובמקצוענות חסרת דופי.

מאיר כהן: אני אומר את זה מעומק ליבי, כי אני הייתי שר רווחה ואני גם עכשיו שר רווחה, ואני מכיר את הקושי הגדול בלנהל במיוחד חוקים שיש להם כל כך הרבה שותפים, וכל אחד רוצה לצאת כשכל מה שהוא רוצה נמצא שם.

מאיר כהן: ואת יודעת להלך בין הטיפות ובסופו של דבר להוציא מוצר – ואני מאוד מקווה שזה יהיה בסוף בהנהגתך – מאוד מדויק, שנדע ליישם אותו.

מאיר כהן: בסופו של דבר – אדוני היושב-ראש, אתה מכיר, אתה גם מאוד מנוסה – אפשר לכתוב הרבה מאוד חוקים ואפשר להתחייב על הרבה מאוד תקציבים, אבל אם יהיה קשה ליישם אותו לא עשינו דבר.

מאיר כהן: ולכן זה המאמץ הגדול שלנו.

מאיר כהן: בעזרת השם, אני מתפלל לאלוהים שאכן אנחנו נצליח להביא את זה, לטובת כולם, זה לא קשור לא לקואליציה ולא לאופוזיציה.

מאיר כהן: אנשים עם מוגבלויות אלה הילדים שלנו, האחים שלנו, ההורים שלנו, השכנים שלנו, החברים שלנו.

מאיר כהן: אני רק רוצה לציין עוד כמה דברים, אדוני, שהם מאוד מאוד חשובים, וכדאי שהמליאה תדע.

מאיר כהן: שני דברים חשובים: האחד, אני רוצה לברך את העובדים הסוציאליים.

מאיר כהן: לא הוזכר פה, אבל העובדים הסוציאליים, בהנהגתה של ענבל, יושבת-ראש הארגון, עשו צעד גדול מאוד בחתימה על הסכם שכר טוב של מעל ל-200 מיליון שקלים; הסכם שמוסיף דירוגי שכר ומשפר לאין ערוך את שכרם של העובדים הסוציאליים, האנשים שכל כך הרבה כולנו מדברים עליהם, וסוף-סוף יש פתח של תקווה בכדי להמשיך ולהעלות את השכר שלהם.

מאיר כהן: חבר הכנסת מלכיאלי, נדמה לי שגם אתה תומך גדול של הוראה ואנשי הוראה, מלמדים ומורים.

מאיר כהן: ובעזרת השם – אני מצטרף מכאן, ואנחנו כולנו צריכים להצטרף, למאבק החשוב והצודק של המורים, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: 30 שנה מחיי עסקתי בהוראה, ותמיד הלכנו באיזו תחושה שמהמורים מבקשים לתת את נשמתם אבל כשהם מגיעים ורואים את תלושי השכר שלהם אז כולם מתגרדים באי-נוחות, ודיברו כל כך הרבה.

מאיר כהן: ומכאן אני באמת קורא לכל הכנסת הזאת לעמוד איתן אחרי המאבק שלהם.

מאיר כהן: זה לא מאבק של נהנתנים, זה לא מאבק של אנשים שרוצים תשלום על משהו שהוא מיותר.

מאיר כהן: אלה אנשים שמחנכים את הדורות שלנו, אלה האנשים שמקצועם – סליחה, גברתי – שמקצועם הוא אולי המורכב ביותר.

מאיר כהן: אני לא יודע מי מכם, אבל אתה, מיסייה ביטון, אתה יושב-ראש רשת המעיין.

יוסף טייב: מיסייה טייב.

מאיר כהן: מיסייה טייב, סליחה.

מאיר כהן: ברשת המעיין אתה או ביטון, נכון?

מאיר כהן: מי מכם?

מאיר כהן: ביטון.

מאיר כהן: הוא בוודאי יודע איזה קושי זה לעמוד היום מול כיתה של 30 ו-40 תלמידים שמונה שעות ביום ו-30 שעות בשבוע.

מאיר כהן: ואנחנו כולנו צריכים לתמוך ביפה בן דוד, במורים האלה, לשבת איתם עד שיצא עשן לבן, אבל בסופו של דבר שיצאו נשכרים, כי אסור לנו לפספס את האנשים הטובים האלה.

מאיר כהן: ויש עוד גוף, קבוצה של חברים שאנחנו צריכים להזכיר כאן, ואלה ראשי הערים.

מאיר כהן: במשרד הרווחה עשיתי ניסוי, והוא כבר נותן את פירותיו ומצליח.

מאיר כהן: אני תמיד אומר שראשי הערים הם הזרוע הביצועית של ממשלת ישראל.

מאיר כהן: בסופו של דבר, במקום שיש ראש עיר או ראשת עיר שמקבל סמכויות ותקציבים, הם יודעים מה לעשות הרבה יותר טוב מאיתנו.

מאיר כהן: ואת כל הטיפול באזרחים הוותיקים איגמנו ל-400 מיליון שקלים - -

יואב קיש: אתה יותר גרוע מאיתן.

מאיר כהן: - - 400 מיליון שקלים, והלכנו לראשי הערים ואמרנו להם, חבריא, קחו תקציב.

דוד ביטן: אתה רוצה שאני אפסיק אותו?

דוד ביטן: אני לא מבין את זה.

דוד ביטן: שר יכול לדבר כמה שהוא רוצה.

דוד ביטן: קדימה.

יואב קיש: לא, הוא מדבר עכשיו כשלוש דקות.

יואב קיש: אני אוהב אותו כמוך, הם עושים לנו פיליבסטר.

דוד ביטן: לא, עזוב.

דוד ביטן: חבר'ה, לא תמיד צריכים להעיר הערות.

מאיר כהן: לא, לא, לא.

מאיר כהן: יואב, אני לא פה בשביל פיליבסטר, תאמין לי.

דוד ביטן: תכבד את מאיר.

מאיר כהן: אני אומר דבר כזה: הלכנו לראשי הערים – היושב-ראש, הלכנו לראשי הערים ואמרנו, בואו ננסה: 400 מיליון שקלים לטיפול באזרחים ותיקים.

מאיר כהן: קחו תקציבים, אתם תחליטו מה טוב ליישוב שלכם.

מאיר כהן: ומה שאנחנו נתקלים זה באמת בחדשנות יוצאת מן הכלל.

מאיר כהן: ואני מאוד מקווה שיהיו עוד הרבה מאוד סעיפים בהרבה מאוד משרדים, ועוד שרים יצטרפו למהלך הזה, ובמקום לכתוב תקנות על גבי תקנות וביורוקרטיה על גבי ביורוקרטיה, לבוא לראשי הערים – כמובן, עם פיקוח, עם גבולות גזרה מאוד ברורים, אבל לתת להם ולהגיד להם: אתם יודעים לנהל את העיר שלכם; קחו לקהילה שלכם ומה שטוב, תעשו.

מאיר כהן: אנחנו דואגים לתקציבים.

מאיר כהן: ובכלל, בכל מקום שאנחנו מגלים שיתופי פעולה אנחנו רואים שאנחנו נוסקים למעלה ומצליחים לקבל ולהגיע להישגים טובים.

מאיר כהן: אז בעזרת השם, שנדע ימים מאוד טובים של שיתופי פעולה.

מאיר כהן: תזכרו, זה הדבר החשוב ביותר.

מאיר כהן: יואב, אני מסיים את דבריי, תודה רבה.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דוד ביטן: טוב, תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת גלעד קריב.

יואב קיש: עזוב, פשוט הקואליציה עושה לנו פיליבסטר, אז שיתחלף היושב-ראש - -

גלעד קריב: למדנו מכם.

יואב קיש: - - אז לפחות יהיה לנו יושב-ראש - - -

דוד ביטן: עם כל הכבוד לך - - -

גלעד קריב: הוא ממלכתי.

גלעד קריב: הוא מהליכוד הישן.

יואב קיש: - - - ממלכתי.

דוד ביטן: אני לא אגיד לו לרדת בשביל עוד שתי דקות.

דוד ביטן: עזוב את זה.

דוד ביטן: נראה לך הגיוני שאני אגיד לו לרדת בשביל שתי דקות?

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת הנכבדים, בפתח הדברים אני מבקש להזכיר את העובדה שלפני שעה קלה הובא למנוחת עולמים הסופר א.

גלעד קריב: ב.

גלעד קריב: יהושע.

גלעד קריב: אני בטוח שאם לא היינו מקיימים את המליאה הזו לא מעטים מיושבי הבית הזה היו מצטרפים למסע הלוויה.

גלעד קריב: בצד היותו סופר מחונן, א. ב.

גלעד קריב: יהושע השמיע קול נבואי חשוב במשך עשרות שנים, וכדרכם של נביאים, חלק גדול מהנבואות שלו היו נבואות זעם והתראה.

גלעד קריב: אבל א. ב.

גלעד קריב: יהושע הצטיין בכך שבצד נבואות הזעם תמיד היו לו גם נבואות נחמה ואמונה בעתיד של החברה הישראלית, ביכולת שלה לתקן משגי עבר, ביכולת שלה לפרוץ נתיבים חדשים.

גלעד קריב: יהיה זכרו ברוך.

מאיר כהן: יש לי מילה אחת בנושא.

מאיר כהן: המשפחה של אימו של א.

מאיר כהן: ב.

מאיר כהן: יהושע, זכרונו לברכה, באה ממרוקו - -

גלעד קריב: ממרוקו, ממשפחת - - -

מאיר כהן: - - מהעיר שבה נולדתי, שנקראת אסווירה.

מאיר כהן: והוא סיפר לי פעם שאת הקיץ של 1950 - - -

דוד ביטן: אז יש לך סיכוי להיות סופר גם כן.

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: את הקיץ של 1951, נדמה לי, הוא בילה אצל המשפחה שלו במרוקו.

מאיר כהן: מדהים.

גלעד קריב: ומשפחת אביו הגיעה מסלוניקי.

מאיר כהן: נכון.

גלעד קריב: ס"ט מצד אחד, יהדות צפון אפריקה מצד שני.

גלעד קריב: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, להתייחס לסוגיית הרפורמה בטלפונים הכשרים, שהעסיקה את הדוכן הזה ואת הבית הזה לפני כמה שעות.

גלעד קריב: שמענו מעל הדוכן הרבה זעקות שבר והרבה נאצות וגידופים, וגם תפילות בעבור ילדיו של שר זה או אחר, אבל האמת היא שמה שבעיקר שמענו אלה בדותות וכזבים, מכיוון שהרפורמה בטלפונים הכשרים אינה עוסקת לחלוטין ביכולת של משפחה חרדית - -

דוד ביטן: אתה מתעסק גם בזה?

גלעד קריב: - - ביכולת של משפחה חרדית לבחור בטלפון שאינו חכם, שאינו מחובר לרשת האינטרנט, או ביכולת של אדם חרדי לסנן את התכנים שמגיעים אליו אל מכשיר הטלפון.

גלעד קריב: הרפורמה עוסקת רק בשני דברים: 1.

גלעד קריב: בשאלה האם גורם עלום כלשהו, שיש לו הסכמים שערורייתיים עם חברות הסלולר, יכול בלחיצת כפתור לחסום גישה של מאות אלפי אזרחים לקווי סיוע לנשים מוכות, לקווי סיוע לצעירים שזקוקים לסיוע נפשי, והאם ניתן למנוע מאזרח ישראלי לנייד את מספר הטלפון שלו כאשר הוא בוחר לסיים את השימוש בטלפון הכשר.

גלעד קריב: השמיעו חברי הכנסת כאן, החרדים, פעמים רבות את המושג בחירה חופשית.

גלעד קריב: אז יש לי חדשות בשבילכם.

גלעד קריב: מושג הבחירה החופשית כולל גם את הזכות של האדם לחזור מבחירתו ולשנות אותה, ומדינה מתוקנת מגינה על הזכות של האדם לבחור פעם אחת במסלול אחד ולאחר מכן לבחור בנתיב אחר, מבלי שזכות הקניין שלו, הזכות שלו לפרטיות, הזכות שלו לכבוד, תיפגענה.

גלעד קריב: וכל המאבק הזה נגד הרפורמה בטלפונים הכשרים לא נועד להגן על - - -

דוד ביטן: אז אנשים לא צריכים להיות בעלי הבית.

דוד ביטן: המדינה היא בעלת הבית של האנשים.

גלעד קריב: לא - - -

דוד ביטן: כל אחד זכותו, ואתה צריך לתמוך בזה גם.

דוד ביטן: בחייך, מה זה הדבר הזה?

גלעד קריב: אז צריך לתת לכל אחד את הזכות לבחור - -

דוד ביטן: כולם נהיו פטרונים שלהם?

גלעד קריב: - - בטלפון כשר, אבל צריך לתת לכל אזרח גם את הזכות לנייד את המספר שלו מטלפון כשר לטלפון שאינו כשר.

גלעד קריב: והמשפט שבו אסיים הוא: אין במאבק הזה כדי להגן על טוהר החינוך החרדי, אלא על עוד מונופול כוחני שפוגע בזכויות אזרח במדינת ישראל.

גלעד קריב: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חברת הכנסת אבתיסאם מראענה.

דוד ביטן: מוותרת?

אבתיסאם מראענה: לא.

אבתיסאם מראענה: היושב-ראש אתה תהיה נדיב איתי?

דוד ביטן: יותר משלוש?

דוד ביטן: מה את רוצה?

אבתיסאם מראענה: אמרו לי למשוך.

דוד ביטן: למשוך?

דוד ביטן: לא צריך.

דוד ביטן: יש אחרים אחרייך, אין בעיה.

אבתיסאם מראענה: אז אמרו לי לחתוך.

דוד ביטן: למה אתם עושים פיליבסטר?

אבתיסאם מראענה: אנחנו?

אבתיסאם מראענה: מה פתאום?

דוד ביטן: זה מה שנראה לי.

אבתיסאם מראענה: אדוני היושב-ראש - -

דוד ביטן: דודי, מה העניינים?

אבתיסאם מראענה: - - אדוני מזכיר הכנסת, גברתי סגנית מזכיר הכנסת היקרה שלי, חברות וחברים, טוב, אני רוצה לדבר על חוק שהיה אמור לעלות היום והוא פשוט לא עלה.

אבתיסאם מראענה: זה חוויה מאוד קשה, אתה מסכים איתי, אדוני היושב-ראש.

דוד ביטן: זה חוק שלך, היה?

גלעד קריב: כן, והוא לא עלה, הוא פשוט ירד.

גלעד קריב: אנחנו פשוט דיברנו על קבוצה כל כך מוחלשת, שחלק מהח"כים במליאה רואים במעגל הזנות ושורדות הזנות איזו אוכלוסייה כזאת שצריך להחביא אותה מתחת לאיזה בלטה או לקבור אותה מתחת לאדמה, כאילו זה לא קיים.

גלעד קריב: הרי שורדות זנות, ובכלל הזנות, העיסוק בזנות, זה עיסוק כל כך עתיק.

גלעד קריב: אף דת לא המציאה אותו מחדש, וכולנו מכירות ומכירים את זה.

גלעד קריב: הצעת החוק – היום הייתה אמורה לעלות הצעה שהייתה יכולה לעשות תיקון היסטורי כל כך, ברמה של להסתכל על שורדות זנות כנשים שלא בחרו לעסוק בזנות.

גלעד קריב: זאת טראומה, ועלינו כחברה מוטלת האחריות לשקם אותן, לתת להן כבוד וגם כתף, על מנת שהן יצאו מהמעגל הזה.

גלעד קריב: אף אחת לא בחרה לעסוק בזנות, אף אחת לא בחרה להיות בעולם האלים כל כך והאפל כל כך, ומה שרציתי זה לבטל בעצם את העבירה על מטרד.

גלעד קריב: מישהו יכול לבוא למשטרה ולהגיד, יש פה מישהי למטה במעגל הזנות, והיא מטרידה אותי, ונפתח נגדה תיק במשטרה ומוטלים עליה קנסות.

גלעד קריב: האחריות שלנו היא לשקם את האוכלוסייה הזאת, ולא להכביד עליה בקנסות ולא להכביד עליה בתיקים במשטרה.

גלעד קריב: מה חשבנו לעצמנו כל כך הרבה שנים כשהדרנו את האוכלוסייה הזאת מתוכנו?

גלעד קריב: אם אנחנו לא נצליח להסתכל על העולם שאנחנו חיים בו, ונפסיק להתבייש – באמת נפסיק להתבייש במרכיבים שיש בתוך החברה, במיוחד גם בחברה הערבית, חלק מהחברים שלי פה יושבים ואומרים, מה פתאום לדבר על זנות?

גלעד קריב: למה?

גלעד קריב: מה פתאום שאת תעבירי את החוק על זנות, ומה פתאום ומה פתאום?

גלעד קריב: זה לא אצלנו, זה מנוגד לדת, זה מנוגד לפה, זה מנוגד לשם.

גלעד קריב: מנוגד, יופי, עלא כיפאק, בסדר.

גלעד קריב: נגיד, מנוגד, אבל כשזה קיים, האחריות שלנו היא לטפל ולתת מענה ולשקם את החברה שלנו; לעזור לנשים שהידרדרו לזנות – לא כי הן קמו בבוקר ואמרו, וואו, איזה יופי, אני עכשיו אעסוק בזנות.

גלעד קריב: ממש לא.

גלעד קריב: זאת לא בחירה, אף אחד לא שאל אותן.

גלעד קריב: אלה נשים פגועות, פגעו בהן כל החיים שלהן, ובסוף אנחנו כחברה באות – אני מביאה הצעה עם חברתי יסמין פרידמן, להעלות הצעה על הסוגיה הכל-כך אקוטית הזאת, על מנת לתקן את העוול הזה, ובאות ואומרות: הנשים האלה, שורדות ושורדי הזנות, הנשים והגברים, צעירים וצעירות, נמצאים במעגל הזנות, ואנחנו רוצים לשקם אותם ורוצות לשקם אותם.

גלעד קריב: חלק מהחברים שלי פה אומרים: לא, זה מעודד, זה לא מעודד.

גלעד קריב: או שמתבגרים – באמת – או שמתבגרים בתוך המקום הזה, והאחריות שמוטלת על הכתפיים שלנו - - -

דוד ביטן: אבתיסאם.

אבתיסאם מראענה: רגע, אני רק רוצה להגיד להם איך להתבגר.

דוד ביטן: לא, לא.

אבתיסאם מראענה: להתבגר זה לשים מראה.

דוד ביטן: עוד חצי דקה.

אבתיסאם מראענה: בסדר.

אבתיסאם מראענה: להתבגר זה לשים מראה מול העיניים של כולנו, מול העיניים של עצמנו, לקבל אחריות על מה שיש בתוך החברה.

אבתיסאם מראענה: אם אתה לא מסוגל לתקן ולשנות, תן לאחרות ולאחרים – במיוחד לאחרות – לתקן את העוולות ההיסטוריות שסובלות מהן במיוחד נשים.

אבתיסאם מראענה: זנות היא משהו שהוא כתם על החברה כולה – דתית, לא דתית, חילונית, ערבית, חרדית, יהודית – מכל הדתות – היא נמצאת בתוכנו.

אבתיסאם מראענה: תפקידנו להוציא את הנשים האלה מהטראומה; תפקידנו לשקם אותן, תפקידנו לא להביא את זה לכאן, לבית המחוקקים והמחוקקות, כנסת ישראל, ולקבור את זה בטענה שזה מעודד את אותן נשים להיות במעגל הזנות.

דוד ביטן: משפט אחרון.

אבתיסאם מראענה: משפט אחרון: אולי בשבוע הבא הצעת החוק הזאת תעלה.

דוד ביטן: חבל שלא העלית.

דוד ביטן: למה לא העלית?

אבתיסאם מראענה: אז אתה תתמוך?

דוד ביטן: לא, זה לא קשור.

אבתיסאם מראענה: תשתדל.

אבתיסאם מראענה: אתה תגלה בגרות.

דוד ביטן: את אומרת, חבל שלא עלה.

דוד ביטן: אבל את הסכמת להוריד את זה.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד לך תודה רבה.

דוד ביטן: מאה אחוז.

דוד ביטן: חברת הכנסת רות וסרמן לנדָה.

אבתיסאם מראענה: לנדֶה.

דוד ביטן: לַנְדֶה – אינה נוכחת.

דוד ביטן: חבר הכנסת צבי האוזר.

יואב קיש: עשר דקות תן לו, דוד.

יואב קיש: דוד, לא פחות מעשר דקות.

דוד ביטן: אתה יודע מה הבעיה שלך?

קריאות: - - -

דוד ביטן: לא אגיד לך מה הבעיה.

דוד ביטן: כן, בבקשה.

יוסף טייב: דודי - - -

מיכאל מלכיאלי: צביקה, אתה נראה מיואש.

מיכאל מלכיאלי: אתה רוצה לשתף אותנו?

צבי האוזר: חזרתי מקורונה.

דוד ביטן: תראה לאן אתה מעלה את זה, בחייאת דינכ.

יוסף טייב: ברוך רופא חולים.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יש פה ברכה, אתה רואה?

צבי האוזר: הוא מברך אותו עם זה, ככה.

צבי האוזר: אתה רואה?

צבי האוזר: תראה, תראה, תראה.

דוד ביטן: רגע, רגע.

דוד ביטן: קיש, תן שתי צעקות, שלא נשכח שאתה פה.

יואב קיש: עשר דקות להאוזר - - -

קריאות: - - -

צבי האוזר: תראה, תראה.

דוד ביטן: קדימה, תן צעקה - -

קריאות: - - -

צבי האוזר: תראה, תראה.

צבי האוזר: אתה מכיר את השיטה הזאת?

דוד ביטן: - - שלא נשכח אותך.

יואב קיש: עשר דקות להאוזר.

דוד ביטן: בכל פעם שאתה נכנס, תן צעקה ותצא החוצה.

יואב קיש: - - -

דוד ביטן: בבקשה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, את קצרין אתם מכירים?

צבי האוזר: דודי אמסלם, את קצרין אתה מכיר?

צבי האוזר: דודי, על מפה אילמת אתה יודע לדקור?

יוסף טייב: - - - אמסלם - - -

צבי האוזר: תראה.

קריאה: - - - הוא היה סנדק.

דוד ביטן: הוא עסוק, עסוק.

דוד ביטן: דבר.

צבי האוזר: עסוק.

צבי האוזר: אז חבריי, בשבוע שעבר פורסם מכרז ל-1,500 יחידות דיור בקצרין.

צבי האוזר: 55 שנים אחרי שצה"ל השיב את הגולן לידיה של ישראל, מימשנו השבוע את אחד השלבים החשובים בתוכנית הרבה יותר גדולה להכפלת ההתיישבות ברמת הגולן, או, הייתי אומר, סוף-סוף להכפלת ההתיישבות בגולן.

צבי האוזר: התוכנית להכפלת ההתיישבות ברמת הגולן היא חלק מהתחייבות קואליציונית של תקווה חדשה, והיא, ברוך השם, מיושמת.

צבי האוזר: החלטת הממשלה אומרת על הזרמה של למעלה ממיליארד שקלים והכסף מוזרם, בתים מתוכננים - -

דוד ביטן: קיש.

צבי האוזר: - - בתים ייבנו, וגם קצרין בתוכה.

צבי האוזר: וחבריי חברי הכנסת, מה היה בעשור האחרון כשמסתכלים על הבנייה ברמת הגולן?

צבי האוזר: אז יש שיגידו, כלום, ואולי בשפה אחרת אומרים נאדה.

צבי האוזר: אצלי ברמת גן היו קוראים לזה חאווה – דיבורים, דיבורים, ורק דיברו.

צבי האוזר: אני אגיד לך, אדוני היושב-ראש, נתניהו ובנייה בגולן, אני חשבתי על זה, זה כמו דלידה ואלן דלון.

צבי האוזר: אתה מכיר את זה?

דוד ביטן: תגיד לי, פעם אחת אתה לא מדבר על נתניהו?

צבי האוזר: Paroles et paroles et paroles – מילים, מילים, מילים.

צבי האוזר: ומה?

צבי האוזר: מעשים לא נעשו.

צבי האוזר: שום דבר.

צבי האוזר: סוף-סוף באה הממשלה ועושה ברמת הגולן ושמה קץ לעשור אבוד בגולן מ-2011 עד 2021, שלא נבנה בה כמעט כלום, למרות חלון הזדמנויות היסטורי.

גלעד קריב: - - -

צבי האוזר: כן, נכון.

צבי האוזר: אז בקצרין יש היום סדר גודל של 8,900 תושבים.

צבי האוזר: 1,500 יחידות דיור יגדילו את האוכלוסייה של קצרין, בירת הגולן, בלמעלה מ-50% –אולי על סף להכפיל את האוכלוסייה.

צבי האוזר: ואינשאללה, זה לא המכרז האחרון, נמשיך ונבנה בקצרין ובגולן לאורכו ולרוחבו.

צבי האוזר: אחיזת ישראל ברמת הגולן משנה את המציאות הגיאופוליטית, המציאות הביטחונית והמציאות האסטרטגית של מדינת ישראל.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, בשבוע שעבר ציינו 55 שנים לשחרור רמת הגולן, ודוד אלעזר, דדו, אלוף פיקוד צפון במלחמה ההיא ב-1967, כתב בדף הקרב ב-10 ביוני 1967 לפקודיו באלה המילים: "לא עוד יוכל הצבא הסורי להפגיז את יישובינו, להבעיר את שדותינו, להתנכל לקיומנו, ובזכות מאמצינו המשותפים שוחרר הגליל מפחד, מאיום ומסכנה".

צבי האוזר: אלה היו הדברים של דדו, אלוף פיקוד צפון דאז, וכפי שהוא קבע ב-10 ביוני, מאז ועד היום הצבא הסורי לא יוכל לעולם לאיים על אזרחי ישראל מרמת הגולן, כי רמת הגולן נבנית.

צבי האוזר: אנחנו בונים מציאות בלתי הפיכה ברמת הגולן.

צבי האוזר: ועל זה, חברים, את זה כנראה לא שמעתם, אבל הפייק-ניוז על איקרית ובירעם – שמעתם.

צבי האוזר: שמעתם, ואולי טרללתם.

צבי האוזר: ואתם, אתם יודעים מה, תמשיכו להפיץ פייק ניוז, ואנחנו נמשיך לבנות את הארץ.

צבי האוזר: תודה רבה.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חברת הכנסת מירב בן ארי.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: אדוני השר, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אני רציתי לדבר על הפורשים.

מירב בן ארי: אתה שומע?

דוד ביטן: כן.

מירב בן ארי: יש ארבעה כאלה.

מירב בן ארי: התחיל משיקלי, עבר לסילמן ומשם לג'ידא וגנאים, שכל יום מחליטים מה שהם רוצים.

מיכאל מלכיאלי: הנאמנים לדרכם.

מירב בן ארי: בוא נדבר על הדרך של ג'ידא זועבי - -

מיכאל מלכיאלי: - - -

מירב בן ארי: - - על ההפגנות שהיו לה מחוץ לבית שקראו לה לפרוש מהממשלה; על ההסתה ברשתות שהיא עברה, שגרמה לה להצביע נגד הקואליציה.

מיכאל מלכיאלי: מה שעשיתם לנתניהו כמה שנים.

מירב בן ארי: הרי אתה יודע ששום דבר מזה לא קרה.

מירב בן ארי: להפך, רק תמיכה היא קיבלה מהמצביעים שלה.

מירב בן ארי: ואני לא מצליחה להבין מה גרם לה להצביע נגד הממשלה.

דוד ביטן: מה את צריכה להבין?

דוד ביטן: שאלי אותה.

מירב בן ארי: באה ואמרה הגברת, שלא העברנו כסף לחברה הערבית.

מירב בן ארי: אני לא יודעת אם זו בדיחה או הלצה, כי הרי מספיק שתראה מה קורה בוועדת כספים.

מירב בן ארי: נכון, ולדי?

יוסף טייב: - - -

מירב בן ארי: מה קורה בוועדת כספים; כמה כסף עובר להשקעה.

דוד ביטן: מה שהיא התכוונה שקיבלתם החלטות, רק לא העברתם את הכסף.

יוסף טייב: לא שילמתם מספיק.

מירב בן ארי: אל תדאג - - -

יואב קיש: תן לה עשר דקות.

יואב קיש: תן לה עשר דקות - - - אתה מפריע לה.

דוד ביטן: בוא אני אגיד לך משהו – אני בינתיים רואה שאתה מנהל משא ומתן כל הזמן, אז אני נותן לך צ'אנס.

יואב קיש: אתה נותן לכולם חוץ מלה.

יואב קיש: עשר דקות תן לה.

דוד ביטן: 20 דקות אני אתן לה.

דוד ביטן: למה לא?

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש, אני מעריכה אותך על האומץ שלך לעמוד מול חבר הכנסת מהמפלגה שלך ולתמוך בי.

מירב בן ארי: זה לא פשוט בימים המורכבים האלה.

מיכאל מלכיאלי: כמה דברי הבל.

מירב בן ארי: אני כבר אומרת: אין ממשלה שפעלה לטובת הציבור במגזר הערבי, כמו הממשלה הזאת מתוך הבנה ואחריות שכאשר יש פשיעה בחברה הערבית - -

מיכאל מלכיאלי: בלי זה לא הייתה לכם קואליציה.

מיכאל מלכיאלי: בלי זה לא הייתה לכם קואליציה.

מירב בן ארי: - - היא גולשת לחברה היהודית.

מיכאל מלכיאלי: בלי זה לא הייתה לכם קואליציה.

מיכאל מלכיאלי: שום הבנה.

מירב בן ארי: במשך שנים אמרו: הם יריבו שם, הם יעשו את הסחר באמל"ח שם ואנחנו נסתדר.

מיכאל מלכיאלי: - - -

מירב בן ארי: הבדיחה הכי גדולה הייתה - -

מיכאל מלכיאלי: - - -

מירב בן ארי: - - שיום אחד היה ריב בחניון של בית חולים סורוקה.

מירב בן ארי: אז כתבו בעיתונים: יש עליית מדרגה בפשיעה.

מירב בן ארי: אין עליית מדרגה, פשוט מהריב בכפר עברו לחניון.

מירב בן ארי: זה מה שהיה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: אבל במשך שנים התעלמו; אמרו: לא נורא, שיריבו בינם לבין עצמם.

מירב בן ארי: והיום אנחנו משלמים את המחיר.

מירב בן ארי: אבל בזכות הממשלה הזאת ובזכות התוכנית, שמוביל סגן השר סגלוביץ', יש מלחמה אמיתית בפשיעה בחברה הערבית, ויש תקציבים לטובת החברה הערבית – נכון, רם?

מירב בן ארי: ורק בזכות העבודה הזאת - -

דוד ביטן: את רוצה שהוא יאשר לך?

מירב בן ארי: בוודאי.

מיכאל מלכיאלי: רק בזכות ההסכמים הקואליציוניים.

מיכאל מלכיאלי: את לא מאמינה למה שאת אומרת.

מירב בן ארי: תקשיב טוב, מלכיאלי, אני אגיד לך משפט אחד: אני הייתי ארבע שנים עם כחלון.

מירב בן ארי: זוכר את הקדנציה הזאת?

מירב בן ארי: היינו שם ביחד.

מירב בן ארי: אתה יודע איזו תוכנית חומש העברנו לטובת החברה הערבית.

מירב בן ארי: אתה יודע את זה.

מירב בן ארי: אתה יודע את זה.

מיכאל מלכיאלי: - - -

יוסף טייב: לא עם פרוטקשן, לא עם פרוטקשן.

יוסף טייב: יחי ההבדל.

דוד ביטן: 15 מיליארד.

דוד ביטן: לא 53.

מירב בן ארי: אני הייתי בממשלה של 61, שהיו בה הרבה שיתופי פעולה עם המשותפת.

מירב בן ארי: אתה בכלל לא היית, טייב, נכון?

דוד ביטן: משפט סיכום.

מירב בן ארי: משפט סיכום.

מירב בן ארי: כשאתה נמצא בקואליציה של 61, ומלכיאלי יודע את זה, היו כאן שיתופי פעולה.

מירב בן ארי: עובדה שעכשיו הוא בשקט, והוא יודע את זה.

מירב בן ארי: אני רק חייבת להגיד לך, אדוני היושב-ראש, המחויבות למלחמה בפשיעה היא בכל מדינת ישראל; גם בחברה היהודית וגם בחברה הערבית.

מירב בן ארי: תודה.

יוסף טייב: גם את יודעת שממשלת - - -

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: כבוד השר, חבר הכנסת אלעזר שטרן.

מירב בן ארי: תקשיב, יש דברים שאני לא רוצה להגיד על הפודיום.

יוסף טייב: אמר אורבך: ניסינו, לא הלך.

דוד ביטן: כמה, שלוש דקות?

אלעזר שטרן: יותר.

דוד ביטן: מספיק.

מיכאל מלכיאלי: בבקשה, דברי טעם.

אלעזר שטרן: אני אדבר דברי טעם.

אלעזר שטרן: אבל לפני זה אולי באמת, חבר הכנסת דודי אמסלם, בתור סנדק תשלח ברכה לרך הנימול שהיית סנדק שלו?

דוד ביטן: סנדק של מי היית?

דוד אמסלם: אני מברך את כל עם ישראל בבריאות.

אלעזר שטרן: אתה יכול לברך את כל עם ישראל בבריאות.

דוד אמסלם: פרנסה טובה, וכמובן את חיילי צה"ל.

דוד ביטן: כל הכבוד, דודי.

אלעזר שטרן: כל חיילי צה"ל.

אלעזר שטרן: בבריאות, באחדות.

דוד אמסלם: בכול.

דוד אמסלם: שיהיה רק טוב לעם ישראל.

אלעזר שטרן: אמן.

קריאה: פרשת שלח לך.

אלעזר שטרן: נכון.

אלעזר שטרן: פרשת שלח לך.

אלעזר שטרן: נגיד רק, אם כבר באמת אמרנו פרשת שלח לך – דבר מאוד חשוב בתור שר המודיעין – זאת פעולת המודיעין הראשונה, בפרשת השבוע.

אלעזר שטרן: נכון?

שלמה קרעי: אם המרגלים היו יודעים מה תעשו במדינה הזאת - - -

דוד ביטן: אין לך על מה לדבר, אתה מדבר על פרשת השבוע?

אלעזר שטרן: זה מה שביקשו.

דוד ביטן: מי ביקש?

אלעזר שטרן: אתה לא שמעת?

דוד ביטן: אתה צריך?

דוד ביטן: יש לך על מה לדבר.

אלעזר שטרן: יש לי הרבה על מה לדבר.

דוד ביטן: אתה מסיים את הזמן שלך.

אלעזר שטרן: אתה תרצה לתת לי יותר זמן.

דוד ביטן: בוא נראה.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת קרעי, אני חושב שהלקח הכי חשוב מפרשת המרגלים הוא שאת המרגלים שלחו להביא נתונים – מה שאנחנו בצבא קוראים לו תמונת מצב.

אלעזר שטרן: מה שהם עשו, זה שהם הביאו הערכת מצב.

אלעזר שטרן: הערכת מצב זה לא תפקיד של המרגלים.

אלעזר שטרן: המרגלים צריכים לדווח מה הם ראו, ואיך נראית הארץ – איך נראית הקרקע שם, איך נראים האנשים, אילו אמצעי לחימה יש שם, איזה גובה הם בזמנים ההם, ענקים ראינו שם.

אלעזר שטרן: בשורה התחתונה מה שהם עשו, הם אמרו: "וַנְּהִי בעינינוּ כַּחֲגָבִים וכן היינו בְּעֵינֵיהֶם" לא נוכל לעלות.

אלעזר שטרן: "לא נוכל לעלות" – זה לא התפקיד של המרגל להגיד את זה; ואני חושב שהלקח המשני בעניין, מעבר לטעות שלהם – וכמובן, צריך להוציא מהכלל את יהושע בן נון ואת כלב בן יפונה – אני חושב שתוכן הדברים הוא שאם אתה נראה בעיניך כחגב, בטח ככה תיראה בעיני הצד השני.

אלעזר שטרן: לכן גם הפסוק ככה.

אלעזר שטרן: זאת דוגמה של הערכת מצב.

אלעזר שטרן: כי איך נראה לך שנראינו אנחנו בעיניהם, זה עניין של הערכת מצב ולא של תמונת מצב, שזה היה התפקיד שלהם.

אלעזר שטרן: בגלל זה שילמנו על חטא המרגלים כעם מחיר כבד מאוד.

אלעזר שטרן: אני רוצה לדבר, ברשותך, אדוני היושב-ראש - -

דוד ביטן: סיימת את הזמן.

אלעזר שטרן: ביקשו דברי טעם.

דוד ביטן: אני אעלה את ביבי - - -

אלעזר שטרן: אין לי בעיה.

אלעזר שטרן: מקובל לומר שאנחנו סטארט-אפ ניישן.

אלעזר שטרן: הרבה אנשים אומרים את זה.

אלעזר שטרן: תמיד שואלים אותך, תגיד, איך אתה מסביר את זה שאתה סטארט-אפ ניישן?

אלעזר שטרן: למה השאלה היא יותר קשה?

אלעזר שטרן: בגלל שעל פניו, ברמת בתי הספר התיכוניים שלנו אנחנו בערך במקום ה-30 בעולם.

אלעזר שטרן: פעם היינו הרבה יותר גבוה; ברמת האוניברסיטאות, לא נעים להגיד, בממוצע אנחנו בערך מעל 120, אפילו 150.

אלעזר שטרן: אבל אז אתה שואל את עצמך: בסוף איך אתה סטארט-אפ ניישן?

אלעזר שטרן: יש פה שתי סיבות: אחת, תבדוק מה באמצע.

אלעזר שטרן: באמצע זה השירות הצבאי.

אלעזר שטרן: כשאתה שם משקל על נערים ונערות בני 18, 19, 20 עם האחריות על קיום האומה, ולהיות יצירתי ולחשוב, אז זה מה שיש בתוכו, וגם זה סוג של תמונת מצב – תבדוק מה באמצע.

אלעזר שטרן: אבל אני רוצה להגיד עוד משהו: חבר הכנסת גפני, אני חושב שאחד האוצרות הכי הגדולים של עם ישראל זה התרבות שלנו, על שאלות ועל קושיות, שבאה מהתלמוד בעיקרה.

אלעזר שטרן: והדבר השני הוא העניין של הביקורתיות.

אלעזר שטרן: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה רגע לחבר את זה.

אלעזר שטרן: אני חושב שמספרים על פוניבז', אולי על הרב כהנמן, אתה יודע על מי - - -

דוד ביטן: אתה רוצה שנרד ואתה תמשיך?

אלעזר שטרן: לא, תכף.

אלעזר שטרן: אבל אמרת שאם יהיה מעניין, אתה תיתן לי.

דוד ביטן: נתתי לך שלוש דקות.

דוד ביטן: עוד שלוש דקות, מה אתה רוצה?

אלעזר שטרן: בסדר.

אלעזר שטרן: פעם אחת תלמיד שאל אותו שאלה, הוא עמד על הדוכן, סגר ואמר:

אלעזר שטרן: אם שאלת קושייה שלאורך הדורות עוד לא נשאלה, הסתיים השיעור.

אלעזר שטרן: זאת אומרת הרווחנו את שלנו.

אלעזר שטרן: אני מתאר לעצמי שהסיפור הזה הוא פחות או יותר נכון, מכיוון שאני בא גם ממקום שבו על קושיות טובות נתנו נקודות לא פחות מאשר על תירוצים טובים.

אלעזר שטרן: אבל בעצם, כשאני אומר את זה כאן, מה אני חושב, קצת בביקורת עצמית על כולנו, שאנחנו את הניקוד של הלשאול על האחר לקחנו קצת רחוק מדי.

אלעזר שטרן: ואנחנו מחפשים לא רק בדברים שלו, אלא לעיתים גם בגופו – מה לא בסדר בו.

אלעזר שטרן: אני חושב שאם חפצי חיים אנחנו – אדוני היושב-ראש, אני מסיים - -

דוד ביטן: יאללה, מספיק.

אלעזר שטרן: - - אני חושב שהתרבות הזאת – אני אחבר לסוף – עשתה אותנו אומת סטרטאפ.

אלעזר שטרן: התרבות הזאת שבה בזכות השאלה, בזכות הצורך לשאול, היא הביאה אותנו גם להישגים מדעיים, לפרסי נובל, לכל מיני מקומות אחרים.

אלעזר שטרן: אנחנו כעם לקחנו אותה קצת רחוק מדי אנחנו את תרבות השאלה לקחנו לתרבות הביקורת, שהיא בסדר גמור, אבל קצת יותר מדי רחוק.

אלעזר שטרן: אדוני –

יוסף טייב: תוסיף עוד משהו, כבוד השר שטרן.

אלעזר שטרן: סליחה?

יוסף טייב: עצם זה שמדינת ישראל שמרה במשך הדורות על קהילה של לומדי התורה - - -

קריאה: תסתכל על הזמן.

קריאה: תסתכל על הזמן - - -

אלעזר שטרן: חבר הכנסת קיש, אתה מפריע לי.

יוסף טייב: עצם זה שמדינת ישראל במשך הדורות הייתה שותפה מלאה של לומדי התורה – זאת הצהרה שלה.

אלעזר שטרן: גם זה.

אלעזר שטרן: זה חלק מהעניין.

מיכאל מלכיאלי: עד שבאתם והתחלתם להרוס.

אלעזר שטרן: תגיד למלכיאלי שלא יקלקל.

אלעזר שטרן: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: באתם והתחלתם להרוס.

שלמה קרעי: אלעזר, מה המרגלים היו אומרים אם היו יודעים שתמכרו את ארץ ישראל לאחים המוסלמים?

אלעזר שטרן: די, קרעי, די, די, די.

שלמה קרעי: מה הם היו אומרים?

אלעזר שטרן: די.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אגיד כמה מילים כלליות שאינן קשורות לעיסוק ביום-יום, להצעות לסדר, לחוקים, לשאילתות – כמה מילים על אכיפת חוק בהיבט הרחב שלה.

יואב סגלוביץ': הרבה פעמים הדבר הזה עולה כאן לדיונים בכנסת, עולה כאן בוועדות, אבל אני רוצה להגיד כמה מילים כלליות שבדרך כלל פחות נשמעות, על המשמעות של אכיפת חוק במשטר דמוקרטי ועל הבית הזה.

יואב סגלוביץ': אז הדבר הראשון, ההבנה שלדעתי צריכה להיות היא שאכיפת חוק בהיבט הרחב שלה היא חלק מביטחון לאומי.

יואב סגלוביץ': זה לא nice to have, זה לא עוד משהו.

יואב סגלוביץ': עכשיו, מתי אנחנו באים ומדברים על הדברים האלה?

יואב סגלוביץ': בדרך כלל באירועי קיצון.

יואב סגלוביץ': או אירועי סדר גדולים או חס וחלילה, כמו שקורה בימים האחרונים, פשיעה חמורה בחברה הערבית, או דברים שקשורים לתחום המשילות בהיבטיה הרחבים בצפון או בדרום.

יואב סגלוביץ': אז כולנו – ואני אומר "כולנו" לא בזלזול – נזכרים לעשות על זה דיון.

יואב סגלוביץ': אבל כאשר מדובר על המשמעות האמיתית של אכיפת חוק וביטחון לאומי – זאת השגרה.

יואב סגלוביץ': מה קורה בשגרת החיים; איזה שירות מקבל אזרח מגופי האכיפה – שירות.

יואב סגלוביץ': כי הרבה פעמים מדובר על שיטור, לדוגמה, שהוא מערכת האכיפה הגדולה והמשמעותית ביותר – מדובר על סמכויות, מדובר על שימוש בסמכויות, לעיתים מדובר על שימוש פוגעני מדי בסמכויות, גם בבית הזה.

יואב סגלוביץ': אבל פחות מדובר בשירות שצריכים לתת שירותי האכיפה.

יואב סגלוביץ': מהו אותו שירות שאנחנו רוצים לקבל - -

קריאות: - - -

יואב סגלוביץ': נראה לי שאני מיותר פה.

דוד ביטן: לא, לא.

יואב סגלוביץ': מהו אותו שירות שאנחנו רוצים לקבל או שמדינה צריכה לתת, איזה שירותים צריך לתת.

יואב סגלוביץ': כן ניתנים שירותי אכיפה, כי בסוף כאשר אדם מסוים, מופעלת עליו סמכות אכיפה כזו או אחרת – זה יכול להיות משטרה, רשות המיסים, הרשות לאיסור הלבנת הון – לעולם גובה ועומק הטיפול של האכיפה היא לא החלטה של מערכת האכיפה עצמה, היא החלטה של הבית הזה.

יואב סגלוביץ': והבית הזה, אחד התפקידים שלו, שלא נוגעים בו הרבה פעמים, הוא יצירת האיזונים הנכונים בין מה למדינה ובין מה לאזרח או לאזרחים באופן כללי, במה המדינה צריכה להתערב או במה למדינה אסור להתערב, ובאיזה מקומות צריך לשנות את נקודת האיזון אל מול איומים כאלה ואחרים.

יואב סגלוביץ': הנושא הזה כמעט לא נמצא בדיון בבית הזה.

יואב סגלוביץ': בבית הזה עוסקים רק בשאלות הנקודתיות בדרך כלל, שבאות מדברי חקיקה, ופחות מדי בדיוני עומק כאשר עוסקים בעצם במה רמת השירות שרוצים לתת.

יואב סגלוביץ': כשאתה אומר מה רמת השירות שרוצים לתת, זה אומר כמה שוטרים צריכים להיות, כמה פרקליטים צריכים להיות, באיזה תחומים מתערבים ובאיזה תחומים לא מתערבים, משאירים את זה לשוק החופשי, גם בתחום האכיפה.

יואב סגלוביץ': אני אתן אולי דוגמה אחת קטנה, דווקא בנושא שעוסקים בו הרבה מאוד במקרים של פיק, לדוגמה, הרשתות החברתיות.

יואב סגלוביץ': שאלו אותי פעם איך יכול להיות שברשות החברתיות אנשים עושים מה שהם עושים.

יואב סגלוביץ': אמרתי להם, רבותיי, אם רוצים לעשות אחרת, זאת לא בעיה בכלל, רק השאלה היא מה המחיר שהולכים לשלם על פלישה של מדינה לתוך הרשת וניטור של הרשת כולה.

יואב סגלוביץ': הדיון הזה צריך להיות בבית הזה, בוועדות, ולא רק כאן, כי כאן נקבעים הדברים.

יואב סגלוביץ': לצערי, הבית הזה עוסק בזה פחות מדי.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

דוד ביטן: איפה חבר הכנסת טיבי?

דוד ביטן: מלכיאלי, לאן נעלם טיבי?

מיכאל מלכיאלי: הוא רצה להירשם להמשך.

דוד ביטן: מלכיאלי, לך תקרא לו, לאחמד, לך.

דוד ביטן: טיבי נעלם עוד פעם.

מיכאל מלכיאלי: הוא ביקש שתרשום אותו ברשימה.

דוד ביטן: נו, רשמתי אותו.

דוד ביטן: טוב, נרשום אותו ברשימה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: חבריי חברות וחברי הכנסת, יש כאן משהו מאוד מאוד מוזר שקורה במליאה ובכלל במשכן הזה, וכדאי מאוד שהציבור יבין אותו.

בועז טופורובסקי: אני הייתי פעם באופוזיציה, ואני זוכר שבאופוזיציה החיים הם חיים יחסית קלים, כי תמיד אנחנו צודקים.

בועז טופורובסקי: תמיד באופוזיציה אומרים, "זה לא בסדר, אנחנו חושבים שצריך להיות משהו אחר", תמיד מספרים איך העולם צריך להיראות, ואז תמיד הייתה לנו הפריווילגיה להצביע בהתאם לצו מצפוננו.

בועז טופורובסקי: אף פעם לא הייתה לנו משמעת – הייתה לנו משמעת להתנגד לדברים שאנחנו מתנגדים אליהם, אבל לא הייתה לנו משמעת להצביע נגד דברים שאנחנו מאמינים בהם.

מיכאל מלכיאלי: בועז, כבר שכחת?

יוסף טייב: לא עבר כל כך הרבה זמן.

בועז טופורובסקי: אני מזמין אותך להזכיר לי מתי הצבעתי נגד משהו שאני מאמין בו.

מיכאל מלכיאלי: בעוד כמה חודשים - - -

שלמה קרעי: אוהו, הצבעת - - -

בועז טופורובסקי: לא בקואליציה בשם המשמעת הקואליציונית, אני מדבר על האופוזיציה.

יוסף טייב: בעוד כמה חודשים תראה לנו - - -

בועז טופורובסקי: אני - - -

שלמה קרעי: אתה מניח אקסיומות שיש הבדל בין קואליציה לאופוזיציה?

בועז טופורובסקי: בטח שיש הבדל.

בועז טופורובסקי: אני הייתי באופוזיציה, וכשהביאה הקואליציה חוקים שהיו חשובים לנו או שהאמנו בהם, היה לנו הכי נוח להצביע בעדם.

שלמה קרעי: כי לא הייתה לכם יכולת להפיל את הקואליציה.

בועז טופורובסקי: אפילו כשהייתה יכולת להפיל, אני יכולתי להצביע על דעת עצמי.

בועז טופורובסקי: יושב לידכם שר האוצר לשעבר - -

יוסף טייב: שכחת את כבוד יושב-ראש - - - אם לא הייתי בחוץ לארץ, זה לא היה קורה.

בועז טופורובסקי: - - הייתה קופסה תקציבית ולא היה רוב, ואחרי שיחה שלי איתו אני באתי, והאצבע שלי הייתה זאת שהעבירה את זה למען מדינת ישראל.

שלמה קרעי: אלה סיפורי מעשיות - - -

בועז טופורובסקי: אני רק נותן דוגמאות ממעשים, לא מסיפורי מעשיות.

בועז טופורובסקי: ככה שנוצר מצב שיש כאן באמת אופוזיציה שהיא לא אופוזיציה רק לקואליציה – שזה בסדר ולגיטימי, כמובן – אלא היא אופוזיציה למדינת ישראל: אופוזיציה שמצביעה נגד הנכים, נגד הגמלאים, נגד האנשים שגרים ביהודה ושומרון, בין שזה בביתר עילית, באריאל, בתפוח, במודיעין עילית וכולי; אופוזיציה שמצביעה נגד חוקים שמיטיבים עם הפריפריה; אופוזיציה שמצביעה נגד חוקים שהם חשובים לתחבורה, לחינוך, למדע.

בועז טופורובסקי: להפוך את המדינה למקום טוב יותר.

בועז טופורובסקי: זאת אומרת, אופוזיציה שבהצבעות שלה יודעת שהיא פוגעת במדינה.

יוסף טייב: - - -

בועז טופורובסקי: מכיוון – ואני הייתי אופוזיציה, ובחיים לא חשבתי ולא העליתי על דעתי, וגם לא התבקשתי להצביע הצבעות שפוגעות במדינה, כי אמרו לי תמיד: זה אופוזיציה – אנחנו תמיד צודקים.

בועז טופורובסקי: אז לכן, כדאי שאזרחי מדינת ישראל ידעו – מול קואליציה שעובדת בשביל להפוך את המדינה לטובה יותר, יש אופוזיציה, שמבחינתה אומרת:

בועז טופורובסקי: אנחנו לא רק אופוזיציה לקואליציה – אנחנו אופוזיציה למדינה; אנחנו מוכנים להצביע כנגד האינטרסים של מדינת ישראל, וכנגד האזרחים של מדינת ישראל, וכנגד המצביעים שלנו, רק בשביל שאנחנו נוכל לעשות איזה טוויט או לכתוב איזושהי כתבה - -

שלמה קרעי: אנחנו בעד מדינת ישראל.

שלמה קרעי: אנחנו מצביעים נגדכם.

בועז טופורובסקי: - - או לעשות איזשהו משהו שבו הם אומרים: הבכנו את הקואליציה.

יוסף טייב: אני מוחה.

יוסף טייב: אני מוחה.

בועז טופורובסקי: אם אתם שמחים מזה, תהיו שמחים.

בועז טופורובסקי: אבל אני מזמין את אזרחי ישראל לשפוט.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת אחמד טיבי.

שלמה קרעי: אנחנו שמחים שאתם הולכים הביתה, בועז, בעזרת השם.

יוסף טייב: רגע, זה היה נאום פרדה, בועז?

בועז טופורובסקי: לא, לא.

בועז טופורובסקי: למה?

יוסף טייב: זה היה נאום פרדה?

בועז טופורובסקי: אני כאן.

בועז טופורובסקי: אני לא הולך לשום מקום.

שלמה קרעי: דוד, למה אין רשימה פה?

שלמה קרעי: למה כל הזמן אתם עובדים עלינו?

דוד ביטן: נתתי - - - נו, באמת.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו מדברים הרבה על הפשיעה והרציחות שקרו לאחרונה.

אחמד טיבי: זה פשוט נשגב מבינתו של אדם.

אחמד טיבי: קשה לעכל את אובדן החיים הזה, האכזרי, ושטף הדם הזה שמכה בנו בכל יישוב, בכל מקום.

אחמד טיבי: לאחרונה – ואנשים הם לא סתם מספרים (אומר בערבית:) נרצחו: אחמד אבו שיכה מערערה; חמאדה מוחסן נרצחה בג'נין (אומר בערבית:); ג'והרה חניפס משפרעם; תופיק ערו מג'ת; סמר כלאסני מחיפה; מחמוד סנעללה מדיר אל-אסד, מוניר ריאן מכפר ברא ונאדר מקאלדה מבאקה.

אחמד טיבי: (אומר בערבית:).

אחמד טיבי: כואב הלב.

אחמד טיבי: נכון, סגן השר סגלוביץ' פועל בכיוון, אבל עדיין אין עלייה באחוז הפענוחים, ולכן ההרתעה לא קיימת והפשיעה ממשיכה.

אחמד טיבי: לצד הפשיעה, רבותיי, יש מעשי אלימות – בריונות ומעשי אלימות.

אחמד טיבי: לפני יומיים, הצעיר מחמד פתחי עודה דראושה מאכסאל ואיברהים אבו ראס מעילוט עבדו באינסטלציה בכפר סבא.

אחמד טיבי: הם הותקפו על ידי נוסעי מכונית – יהודים בכפר סבא.

אחמד טיבי: וגם האחראי שלהם, הפקח, שהוא יהודי, גם הותקף.

אחמד טיבי: הם אושפזו בבית חולים.

אחמד טיבי: אני שוחחתי עם מוחמד דראושה.

אחמד טיבי: שאלתי לשלומו.

אחמד טיבי: הוא בסדר.

אחמד טיבי: הוא טופל ושוחרר.

אחמד טיבי: אבל המקרים האלה חוזרים ונשנים ביתר שאת לאחרונה, וזה מאוד מאוד מדאיג.

אחמד טיבי: האלימות מאוד מדאיגה.

אחמד טיבי: ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו הזכיר בנאומו את הנרצחת ספיר נחום, זיכרונה לברכה.

אחמד טיבי: זה רצח מתועב, נורא, אכזרי.

אחמד טיבי: הוא שכח להזכיר את הנשים הערביות שנרצחו, שהזכרתי את שמן.

אחמד טיבי: אין להבדיל בין דם לדם.

אחמד טיבי: אין להקל ראש בשום רצח, בשום כאב.

אחמד טיבי: אין לאף צד מונופול על הכאב.

אחמד טיבי: וזה כואב.

אחמד טיבי: תודה רבה לך, אדוני.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת ולדימיר בליאק.

ולדימיר בליאק: תודה, אדוני היושב-ראש.

ולדימיר בליאק: חבריי חברי הכנסת, אני חזרתי הערב מטקס אות נשיא המדינה להתנדבות שהתקיים הערב בבית הנשיא – אירוע מאוד מרגש.

ולדימיר בליאק: ואני, ראשית, רוצה לנצל את ההזדמנות ולברך את 12 הזוכים והזוכות באות הנשיא, ובהם עמותת אמב"י שאני מלווה אותה בחודשים האחרונים – עמותה שפועלת רבות למען אנשים, ובעיקר למען הילדים שמגמגמים.

ולדימיר בליאק: בימים אלה אנחנו מציינים שנה ליום כינון הממשלה, ממשלת השינוי.

ולדימיר בליאק: ובשנה הזאת שימשתי מרכז הקואליציה בוועדת הכספים.

ולדימיר בליאק: אני שומע את הביקורת מצד האופוזיציה על המדיניות הכלכלית של הממשלה, ואני זוכר את המצב שקיבלנו בירושה מהממשלה הקודמת.

ולדימיר בליאק: בעיקר הגירעון, הכמעט מפלצתי, אפשר לומר, בגובה של מעל 11%, ואבטלה של 5.5%.

ולדימיר בליאק: ושלושת הסגרים שפגעו קשות גם בעסקים הקטנים וגם, אני חושב, בכלל התעשייה הישראלית.

ולדימיר בליאק: ואני מסתכל על השנה הזאת בגאווה.

ולדימיר בליאק: כמובן, קודם כול, היינו חייבים לטפל בנושא המאקרו, בנושא הגירעון ובנושא האבטלה.

ולדימיר בליאק: וחיסלנו את הגירעון.

ולדימיר בליאק: והיום מדינת ישראל לראשונה זה 20 שנה חיה ללא גירעון שוטף, והאבטלה ירדה – חבר הכנסת קרעי, ידידי – מ-5.5% לפחות מ-3%.

שלמה קרעי: אבל השכר נשחק - - - עליות מחירים.

ולדימיר בליאק: והחזרנו את האנשים לשוק העבודה.

ולדימיר בליאק: והצלחנו לטפל בשניים או שלושה גלי קורונה ללא סגרים.

ולדימיר בליאק: ולא רק זה.

ולדימיר בליאק: יושב פה ידידי סגן השר, חבר הכנסת אביר קארה, ואני חושב שהוא יסכים איתי שכמות הרפורמות הליברליות שהצלחנו להעביר בשנה הזאת – אני חושב שאנחנו יכולים בהחלט להיות גאים בתהליך הזה.

ולדימיר בליאק: והרפורמות האלה יהוו בסיס למשימה הבאה שלנו – משימת הורדת יוקר המחיה.

ולדימיר בליאק: ואני בטוח שאנחנו נעמוד גם במשימה הזאת אם יהיה לנו זמן ותהיה לנו יציבות פוליטית, שהיא קריטית להצלחה במשימה הזאת.

ולדימיר בליאק: מדינת ישראל היא מדינה יקרה.

ולדימיר בליאק: זה לא נוצר בשנה האחרונה, כמובן.

ולדימיר בליאק: אבל זה לא מוריד מהאחריות שלנו.

ולדימיר בליאק: האחריות היום היא שלנו.

ולדימיר בליאק: ואני שוב מדגיש: המשימה הבאה שלנו זה להוריד את יוקר המחיה, רפורמות היבוא, רפורמות הרגולציה, רפורמות הכשרות, הרפורמה בחקלאות.

ולדימיר בליאק: הם בהחלט יעזרו לנו להוריד את יוקר המחיה ולסייע לאזרחים שלנו.

ולדימיר בליאק: אני בטוח שאנחנו נצליח בזה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, אדוני.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: מה זה?

דוד ביטן: 20 שניות זה הבעיה?

דוד ביטן: אני לא מבין אתכם.

דוד ביטן: חבר הכנסת רון כץ.

ולדימיר בליאק: אתה היום חרגת בארבע דקות.

ולדימיר בליאק: אף אחד לא אמר לך מילה.

שלמה קרעי: לא נכון.

שלמה קרעי: ממש לא.

שלמה קרעי: עוד לא הגיע לשנייה האחרונה, כבר מרב מיכאלי קפצה פה.

דוד ביטן: אתה יודע למה – כי אתה מדבר בלי הפסקה.

דוד ביטן: מה אתה משווה אליו?

דוד ביטן: הוא בקושי עולה לדוכן.

רון כץ: אדוני היו"ר, כנסת נכבדה, אני דווקא רוצה לנצל את האווירה האופטימית הזו של סיכומים - -

יואב קיש: האופטימית זה שהקואליציה עושה לנו פיליבסטר.

רון כץ: - - טובים, טובים.

רון כץ: ההבדל בינינו לבין האופוזיציה, שנלחמת על – אני לא יודע.

רון כץ: אתם לא יודעים על מה אתם מושכים זמן.

דוד ביטן: כבר לא יודעים מי אופוזיציה ומי קואליציה.

דוד ביטן: אז עזוב.

שלמה קרעי: הקואליציה עושה פיליבסטר.

רון כץ: פה לקחו את הזמן בשביל להילחם עבור החקלאים.

רון כץ: יושב פה רם בן ברק, שבמשך שלוש-ארבע שעות, כשכולם יושבים פה ומדברים ונואמים, נלחם בשביל החקלאים, והביא בשורה אמיתית היום, שאני מקווה שעוד מעט נשמע ממנו.

רון כץ: וזה מה שעושים בזמן הזה – עבודה אמיתית של קואליציה.

רון כץ: אני יודע שלא כולם מכירים את זה.

רון כץ: זה מתחיל מלהגיע לוועדות, להגיע לעבודה, ואז אחרי זה גם לעשות את עבודה אמיתית עבור אנשים שבזכותם אנחנו פה.

רון כץ: מין תהליך כזה של דמוקרטיה, בחירות – לא משהו שאתם מבינים בו.

רון כץ: אבל דווקא אני משנה את הכיוון הזה, כי לא על זה רציתי לדבר.

דוד ביטן: חבר'ה, לא להפריע לרון כץ.

דוד ביטן: אני מבקש.

רון כץ: תודה רבה, אדוני.

שלמה קרעי: הוא חצי תוניסאי.

רון כץ: תודה רבה, אדוני.

רון כץ: זה אתם הבאתם אותי.

דוד ביטן: אני עוד צריך לאכול איתו - - -

רון כץ: אני דווקא רוצה לדבר הפוך.

רון כץ: אני רוצה לדבר על הדברים שלא רואים.

רון כץ: על הדברים היפים שיש פה ולא רואים בחוץ.

רון כץ: כי האמת פה היא שהאחוז של הריבים, של התככים ושל הכעסים הוא קטן מאוד.

רון כץ: האמת אמיתית היא שיש פה יחסים טובים בין אנשים, ואנחנו צריכים להעלות את זה הרבה יותר.

רון כץ: אנשים בחוץ לא מבינים ולא עוקבים כמו שצריך אחרי מה שקורה פה, וזה יוצר קרע אמיתי בעם שלנו ויוצר כעס אמיתי בעם שלנו.

רון כץ: זה מיותר וזה לא צריך לקרות, כי החברויות פה הן טובות והדקה וחצי של ריב וצעקות זה לא אמיתי.

רון כץ: המטרה שלנו היא מטרה טובה: לעבוד עבור עם ישראל.

רון כץ: אני אומר את זה גם על חבריי באופוזיציה.

רון כץ: אנשים באמת באו לפה משליחות אמיתית.

רון כץ: נכון, ואני חושב שהרבה מכם גם מסכימים איתי, האופוזיציה איבדו את הכיוון.

שלמה קרעי: אתם איבדתם את המדינה.

שלמה קרעי: את המדינה איבדתם.

רון כץ: במושב הזה הלכתם רחוק מדי בלהילחם על חוקים שגם אתם יודעים שהם טובים למדינת ישראל.

רון כץ: גם אתם לא הייתם רוצים להתנגד לזה.

רון כץ: אבל אני מבין את זה.

רון כץ: אתם משועבדים כולכם לאדם אחד ששם את מדינת ישראל בצד, הרחק מאחור, ואת עצמו בקדמת הבמה - -

שלמה קרעי: מי זה בנט?

שלמה קרעי: מי זה, הנוכל?

רון כץ: - - ואומר: לא מעניין אותי כלום, לא מעניין אותי כלום.

רון כץ: קודם כל אני, המשפטים שלי, התיקים שלי.

רון כץ: אני חייב להיות בעמדה כזאת או אחרת בשביל לצאת טוב יותר.

רון כץ: לצערי אתם כולכם משתפים איתו פעולה, כל אחד מהמניעים שלו.

רון כץ: מפלגות אחרות, בגלל שהן קשורות באלקטורט, אתם, כי אתם קשורים בפריימריז.

רון כץ: אני לא שופט אתכם על זה.

רון כץ: אני מבין את המערכת, ואני באמת לא שופט אתכם על זה.

רון כץ: אבל אני רוצה רגע שתסתכלו על הצד הזה.

שלמה קרעי: אתה מבין את המציאות, שאתה הולך הביתה תכף?

רון כץ: הצד הזה שהוא ממלכתי והצד הזה שהוא עושה את העבודה שלו בשקט.

רון כץ: הוא לא מתלהם.

רון כץ: אתם לא תראו אותו מנבל.

רון כץ: אתם לא תראו את הצד הזה יורד נמוך.

שלמה קרעי: מי קרא לנתניהו מחלה ממארת?

שלמה קרעי: חלאות, תתי-אדם?

רון כץ: וזאת הבעיה.

רון כץ: הבעיה שהעם שלנו מנציח את השנאה בכל מיני סקרים הזויים וכל מיני שאלות.

שלמה קרעי: חארות, ביביסטים.

רון כץ: אם מסתכלים עליהם באמת, רואים כל פעם את האמת האמיתית שהעם שלנו חצוי.

רון כץ: אין יותר מחמישים אחוז לכל צד וזאת הבעיה.

שלמה קרעי: יש, יש.

רון כץ: בגלל זה מנסים להספיד את הקואליציה הזאת כבר יותר משנה ולא מצליחים.

רון כץ: אני רוצה לספר לכם סוד קטן, גם לא יצליחו.

שלמה קרעי: עכשיו אתה נתת נאום הספד לממשלה.

רון כץ: גם לא יצליחו, גם לא יצליחו.

רון כץ: גם לא יצליחו לשבור את הצד הזה כי הצד הזה נלחם והצד הזה בא משליחות אמיתית.

רון כץ: כשמישהו בא משליחות אמיתית - -

שלמה קרעי: נלחם על הכיסא.

רון כץ: שהוא מאמין בה, שהוא אמין בה - -

שלמה קרעי: נלחם על הכיסא, נלחם על הג'ובים של לפיד הבוס שלך בשביל הבת דודה שלו.

רון כץ: - - ועושה דברים אמיתיים וגדולים למען מדינת ישראל, דברים עובדים.

רון כץ: זה אומר להעביר את התקציב ולהעביר פורמות גדולות ולעשות דברים טובים בשביל מדינת ישראל.

רון כץ: תראו רק עכשיו את חוק המוגבלויות של השר מאיר כהן שעמד כאן

רון כץ: לפני כמה דקות והציג אותו.

דוד ביטן: מילת סיכום.

רון כץ: משפט אחרון.

רון כץ: תיראו את החוק האחרון של שר הרווחה שהציג אותו, מאה אחוז הסכמה.

שלמה קרעי: טוב שנזכרתם בחלשים אחרי - - -

רון כץ: שלשום, עם חבר הכנסת חיים כץ, עבודה מעולה בוועדת הכלכלה להעביר חוק חשוב למען אנשים שלוקחים משכנתאות.

רון כץ: הסתייגות שלנו, שלמה.

רון כץ: הסתייגות אמיתית וטובה שלנו.

רון כץ: הינה, אני אומר, אנחנו רוצים ללכת איתה עד הסוף, ולהפחית עמלות בבנקים למי שלוקח הלוואות.

רון כץ: אלה הדברים שעם ישראל צריך לראות פה, ולא את הריבים הקטנים והמיותרים שקורים פה, כי זאת לא האמת.

רון כץ: האמת היא שכולנו פה למען עם ישראל ולמען מדינת ישראל.

רון כץ: אני בטוח שיום יבוא ונמצא איך לעבוד יחד.

רון כץ: תודה רבה אדוני.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חברת הכנסת נירה שפק.

שלמה קרעי: תגיד, עכשיו עם יד הלב.

שלמה קרעי: ראית אזרח אחד שהצביע לגוש הלאומי ואמר התחרטתי, עשיתי טעות, פעם הבאה אני מצביע לכם?

שלמה קרעי: אתה מכיר אחד כזה?

רון כץ: - - -

שלמה קרעי: ראית מישהו שעבר מאצלנו אליכם?

נירה שפק: כן, כן.

שלמה קרעי: לא היה דבר כזה.

שלמה קרעי: אבל ההפך יש במאות אלפים.

נירה שפק: אם אתה מאמין בזה זה יפה.

שלמה קרעי: תראי לי אחד.

שלמה קרעי: אחד כזה שאמר עשיתי טעות שהצבעתי לאופוזיציה הזאת, פעם הבאה אני אצביע לכם.

שלמה קרעי: אחד.

דוד ביטן: אתה רוצה סוכריה אולי, זה יעזור.

שלמה קרעי: דוד, יש אחד כזה?

שלמה קרעי: יש אחד כזה?

דוד ביטן: אני מסכים איתך בכל דבר, מה אתה רוצה?

רון כץ: יש סוכריות גם למעלה?

דוד ביטן: לא, אין.

דוד ביטן: היום גמרתם את הכול.

דוד ביטן: רגע, חכה, תן לבדוק.

דוד ביטן: אה, יש, קח.

דוד ביטן: עם כל הכבוד, בבית הכנסת זורקים סוכריות של כלום, שלא עולות כסף.

דוד ביטן: סוכריות יקרות, אני מבקש.

נירה שפק: גלעד, ביטן זורק סוכריות עם גומי.

נירה שפק: זורק וחוזר לשבוע הבא בכיס.

דוד ביטן: אני לא אומר כמה כסף זה עולה וזהו.

דוד ביטן: זאת התרומה שלי לחברים.

נירה שפק: אתה זורק סוכריות עם גומי, זורק וחוזר לכיס שיהיה שבוע הבא?

דוד ביטן: באמת?

דוד ביטן: אז יותר לא תוכלי לקחת סוכריה מאצלי.

נירה שפק: סתם, סתם.

נירה שפק: עוד אל תתחיל לי את הזמן, אני עוד לא התחלתי לדבר.

דוד ביטן: נו, קדימה.

נירה שפק: אז אני רוצה לדבר על החקלאות ועל החקלאים.

נירה שפק: יש משהו שמטריד אותי.

נירה שפק: לא יודעת איך במדינת ישראל נוצר נרטיב לא מקובל, שבו חקלאים הפכו להיות אויב.

נירה שפק: הם אלה שמעלים את יוקר המחיה, הם אלה שתופסים קרקעות, הם אלה - - -

מיכאל מלכיאלי: עברת לאופוזיציה?

נירה שפק: רגע.

נירה שפק: לא, רגע.

דוד ביטן: חבר'ה, לתת לה לדבר.

נירה שפק: למה אתה מפריע לי?

נירה שפק: ואם עכשיו אמרתי ליועץ שלי: תקליט את זה, יש לי שוס להביא פה.

מיכאל מלכיאלי: על זה אין לי מה לענות.

נירה שפק: ידעתי, אני יודעת מה לומר.

מיכאל מלכיאלי: ביטן, שלוש דקות, יאללה.

דוד ביטן: אמרתי לה שאני אוסיף לה דקה, כי אתם מפריעים לה.

נירה שפק: אני אומרת, איך קרה דבר כזה?

נירה שפק: זה לא שאני מבחוץ ולא מכירה את זה.

נירה שפק: אני גרה בקיבוץ.

נירה שפק: אני גרה בקיבוץ בעוטף עזה.

נירה שפק: אני רואה מה זה שאני מגיעה בשעות המאוחרות שאנחנו מגיעים מכאן הביתה.

נירה שפק: לפעמים זה גם לפנות בוקר, אנחנו כולנו יודעים.

נירה שפק: אני רואה את האורות לאורך הדרך.

נירה שפק: האורות של הכלים החקלאיים שמעבדים את הקרקע.

נירה שפק: כשאני נוסעת הביתה ואני נוסעת משדרות לכיוון כפר עזה, ואני מסתכלת ימינה לכיוון עזה אני רואה את האורות שדולקים שם ואני רואה את האורות שדולקים אצלנו.

נירה שפק: האור הזה הדולק הקבוע והמהבהב הוא החוסן שלנו.

נירה שפק: את החוסן הזה מביאים החקלאים והחקלאיות.

נירה שפק: לכן לא ברור לי איך נוצר הנרטיב הזה, המפלג המשסע הזה.

נירה שפק: לא ברור לי.

נירה שפק: לא ברור לי איך מאשימים את החקלאים והחקלאיות ביוקר המחיה.

נירה שפק: לא ברור לי.

נירה שפק: לא ברור לי איך מפה אנשים אומרים את זה.

נירה שפק: למה זה לא ברור לי?

נירה שפק: כי כל מי שלומד את הנושאים ואת המרכיבים של המחירים מבין שאי-אפשר לחלק למחיר המקטע החקלאי והמקטע הקמעונאי כי יש גורמים משפיעים.

נירה שפק: אם עגבנייה שמגיעה מכל ארץ שהיא, במרכיבים של המחיר של כמה היא עולה מכניסים את מחיר המים, מחיר העובדים, מחיר ההדברה.

נירה שפק: כל אלה אנחנו רוצים ביטחון תזונתי.

נירה שפק: איך אנחנו צריכים לעמוד בכל זה, לשמור על האיכות וגם לייצר תחרות?

נירה שפק: המילה תחרות היא מילה חשובה, אביר קארה, אבל צריך גם שתחרות תהיה הוגנת.

נירה שפק: אין מצב שחקלאי - - -

אביר קארה: - - -

נירה שפק: לא, לא, לא.

נירה שפק: אל תכניס לי - - -

אביר קארה: - - -

נירה שפק: אביר, אל תכניס לי מילים לפה.

נירה שפק: אביר קארה, כשאמרתי אביר לא התכוונתי - - -

אביר קארה: - - -

נירה שפק: אביר, אביר.

נירה שפק: גלעד, תשתלט עליו בבקשה.

דוד ביטן: הוא יש לו קול חצוצרה זה.

נירה שפק: אביר, תחזור למיוט.

נירה שפק: מה שאני באה ואומרת - - -

דוד ביטן: הוספתי לך דקה.

נירה שפק: יופי, תודה.

דוד ביטן: הוספתי כבר.

נירה שפק: לא הוספת, אני מסתכלת.

דוד ביטן: עברת את הדקה הזאת.

נירה שפק: אני צריכה עוד משפט.

נירה שפק: אני באה ואומרת, בואו קודם כול נחשוב בחיובי.

נירה שפק: בואו קודם כול נפסיק עם השנאה.

נירה שפק: בואו קודם כול נפסיק לחפש מי לא בסדר.

נירה שפק: בואו נלמד את הנתונים ואז אני מאמינה שיהיה לנו טוב יותר.

נירה שפק: אבל אני רוצה לדבר על עוד משהו, רק על דבר אחד.

דוד ביטן: נתתי לך שתי דקות.

נירה שפק: דוד, בחייך.

דוד ביטן: אנשים פה רוצים ללכת הביתה, מה אני אעשה?

נירה שפק: לא.

נירה שפק: יש רשימה.

נירה שפק: מה אכפת לך?

דוד ביטן: נו, הרשימה ארוכה.

דוד ביטן: אם כל אחד יוסיף לי שתי דקות - -

מיכאל מלכיאלי: העוזר טוען שנגמר לו המקום בטלפון.

נירה שפק: דיברת איתו?

דוד ביטן: מה, עברת לי צד?

דוד ביטן: אני רגיל לשמוע אותך מפה?

נירה שפק: עוד חמש דקות.

נירה שפק: נכון, קיש עוזר לי.

נירה שפק: אני רציתי להגיד תודה גם לאלה שיושבים בספסלים מאחור.

נירה שפק: אנחנו כולנו פה עד מאוחר, אבל יש את כל היועצים ומנהלי הסיעות וכולם.

נירה שפק: הם עושים את עבודתם.

נירה שפק: אומנם לפעמים הם עושים לנו חיים קשים.

נירה שפק: קח את ערן.

נירה שפק: ערן לפעמים אומר לי, יש לך ארבע שעות - -

דוד ביטן: מה זה יום מעשים טובים?

נירה שפק: - - אבל בסוף הוא דואג שאני אשב פה כל הזמן שלא לצורך.

נירה שפק: אבל הם משתדלים.

נירה שפק: אני מאמינה שאחרי שהערתי לו על זה, הוא יעשה כמו שצריך את הדברים.

נירה שפק: אבל תודה לכם.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי.

דוד ביטן: יבגני, אתה איתי עד הסוף, נראה לי.

יבגני סובה: למה?

דוד ביטן: עונש על זה שלא נרשמת.

דוד ביטן: לא, חשבתי שאני אכניס אותך.

דוד ביטן: חכה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמחה מאוד שדווקא עכשיו אתה, חבר הכנסת דוד ביטן, כאן - - -

דוד ביטן: למה?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כי ניהלת את ועדת העלייה והקליטה כמה שנים בכנסת הקודמת, נכון?

דוד ביטן: לא הרבה זמן.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא הרבה זמן, אבל הייתה תקופה טובה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: היום בכרמיאל נערך טקס מאוד מעניין, חלוקת תעודות זהות לבוגרים של תוכנית סל"ע – סטודנטים לפני עולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: סטודנטים בגיל 17, 19, שהגיעו לבד, בלי עורף משפחתי, לארץ ישראל, החליטו לקבל אזרחות ישראלית, לשרת בצבא ולנהל את החיים שלהם כאן בארץ.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שנה אחרי שנה, במשך עשר שנים, אפילו יותר, הייתי שותפה בטקס חלוקת תעודת זהות לעולים חדשים לצעירים, ותמיד בירכתי אותם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אמרתי, מה שאתם מקבלים עכשיו זו זכות, זכות להיות אזרח ישראלי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא משנה אם הייתה לכם אזרחות מהמדינה שבה נולדתם, אבל כשאתה אזרח ישראלי – או את אזרחית ישראלית – לא משנה מה יקרה ובאיזה מקום או מתי, מדינת ישראל תמיד תהיה מאחוריך, ותיתן לך עורף ותגן עליך, וזאת זכות להיות אזרח ישראלי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: היום לא הייתי נוכחת בטקס כי הייתי כאן, במליאה בכנסת, ושלחתי ברכה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: התקשרה אליי אחר כך מנהלת אולפן, אולפן כרמיאל, ואמרה: שמעתי את הברכה ששלחת, את תמיד מזכירה את האולפן, אולפן עברית לעולים חדשים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני יודעת שבן אדם, עולה חדש שמגיע לארץ חדשה, אם הוא לא יודע עברית, הוא לא יכול להסתדר במדינה שלנו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אולפן זה דרך ושער לחברה הישראלית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: להיות אזרחים ישראלים בלי לדבר ובלי להבין, ובלי להביע את עצמך דרך השפה – אי-אפשר להסתדר, ואי-אפשר להתפרנס ולמצוא עבודה ראויה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני תמיד אומרת לבוגרים של האולפן, לבוגרים של תוכניות צעירים: כמה שיותר תתקדמו עם השפה העברית, תתקדמו יותר בחיים, זה המפתח להצלחה שלכם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אף אחד לא ידע עד כמה אתם חכמים ורוחניים עם עולם פנימי עשיר, אם אתם לא שולטים בשפה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עכשיו, במדינת ישראל יש בעיה מאוד מאוד חריפה: מחסור במורי אולפן.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפני שנה, כמעט לפני שנה, ב-20 ביולי 2021, יזמתי דיון מהיר כאן בכנסת בנושא מחסור במורים באולפני עברית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אתם יודעים שלפני 14 שנים הייתה רפורמה במערכת החינוך ועובדי הוראה קיבלו הסכם העסקה חדש, הסכם אופק חדש, או עוז לתמורה, והשכר שלהם התעדכן; הם קיבלו שעות נוספות, משלמים להם עבור שעות שמתכוננים לשיעורים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מורים שמלמדים באולפן עברית לעולים חדשים לא נכנסו להסכם הזה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מורי האולפן שייכים במשרד בחינוך לאגף חינוך מבוגרים, והסכם השכר שלהם לא התעדכן מזה 31 שנים – למה?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אלה אנשים שנושאים על הכתפיים שלהם ומחנכים דור חדש של ישראלים.

דוד ביטן: משפט סיכום.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ולא מקבלים שכר ראוי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מורה או מורה שמלמדים באולפן מקבלים 3,500 שקלים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: התחלתי את השיחות שלי במשא ומתן עם משרד האוצר, ואני מאמינה שבפעם הבאה כאשר אני אעלה לבמה של הכנסת, אנחנו נראה שיש עדכון הסכם, ואנחנו נוכל לגייס דור חדש של מורים ראויים לאזרחים חדשים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון מס' 34), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת הכלכלה.

אלינור ימין: תודה.

דוד ביטן: חברת הכנסת יסמין פרידמן, בבקשה.

יסמין פרידמן: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לשוחח על בזבוז מזון.

יסמין פרידמן: אי-ביטחון תזונתי הינו הסממן החמור ביותר של עוני, אבל בכל שנה נזרק במדינת ישראל מזון בשווי של – אתה יודע כמה?

יסמין פרידמן: אני אפתיע אותך: 20 מיליארד שקל.

יסמין פרידמן: למעשה, 35% מהמזון שמיוצר במדינה נזרק לפח.

יסמין פרידמן: הוא הולך לאיבוד לאורך כל שלבי הייצור, ההפצה, הקמעונות והצריכה.

יסמין פרידמן: בעצם, הכמות הזאת היא 2.5 מיליון טון מזון שנזרק, ומתוך זה אפשר להציל כמעט חצי, מעל למיליון טון.

יסמין פרידמן: כל שקל שמושקע בהצלת מזון מניב – 4.20 שקלים חזרה.

יסמין פרידמן: בספטמבר 2015 אימצה העצרת הכללית של האו"ם שורה של מטרות ויעדים שאותן נדרשות המדינות להטמיע עד 2030.

יסמין פרידמן: אחד מהיעדים שהוגדרו הינו צמצום בזבוז המזון העולמי ב-50%.

יסמין פרידמן: אובדן המזון גורם לנזקים כלכליים, סביבתיים, חברתיים, וגם לפריון המשק, בשל תשומות ייצור, עבודה, הכול יורד למעשה לטמיון.

יסמין פרידמן: לצמצום האובדן ולהצלת מזון יש תרומה כלכלית חשובה.

יסמין פרידמן: אנחנו חייבים להטמיע תקציבים להצלת מזון, עידוד הצלת מזון בקרב התעשייה והחקלאות בעזרת תמריצים ותמיכות, רכישת תוצרת חקלאית עודפת על ידי החלת חובת הצלת מזון על כל הגורמים הממשלתיים והמתוקצבים העוסקים במזון.

יסמין פרידמן: אנחנו חייבים לקבוע יעד לאומי להצלה, למנות פרויקטור, לחבר בין מזון שכבר קיים ובדרך כבר להיזרק לבין אנשים שזקוקים לו.

יסמין פרידמן: אי-אפשר להמשיך ככה עם תרבות השפע, הצריכה המיותרת, הבזבוז.

יסמין פרידמן: אנחנו חייבים לקחת אחריות.

יסמין פרידמן: אנחנו אוכלים את האוכל של הדורות הבאים.

יסמין פרידמן: אנחנו מכלים את כל המשאבים של הדורות הבאים.

יסמין פרידמן: חייבים לקחת אחריות.

יסמין פרידמן: תודה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חברת הכנסת ענבר בזק.

ענבר בזק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול נפל במליאה צו המכס על סיגריות אלקטרוניות.

ענבר בזק: אני לא יודעת אם אתם יודעים מה המשמעות של זה, ולכן אני רוצה להציג לכם עכשיו את המשמעויות של הפלת הצו.

ענבר בזק: היום סיגריות אלקטרוניות נמכרות במחיר של כ-30 שקלים, והמשמעות של סיגריה אחת – היא שוות ערך לעישון חפיסת סיגריה רגילה.

ענבר בזק: יצרניות הסיגריות יודעות שמעשן כרוני מכניס לכיסן אלפי שקלים מדי שנה, אז הן הופכות את הסיגריות האלקטרוניות לאטרקטיביות במיוחד לבני נוער ולצעירים.

ענבר בזק: הן מוסיפות למוצר טעמים של פירות, צובעות אותן בצבעים זרחניים וססגוניים, והן מחלקות סיגריות אלקטרוניות בחינם במסיבות של בני נוער.

ענבר בזק: אתם שמעתם מה שאני אמרתי עכשיו?

ענבר בזק: כי אם לא, אני אדגיש את זה.

ענבר בזק: הן מחלקות סיגריות אלקטרוניות חינם במסיבות של בני נוער.

ענבר בזק: הן חושפות בני נוער בכוונה לסיגריות אלקטרוניות, כי הן מקוות שהחשיפה הזאת תביא איתה התמכרות ארוכת שנים ורווחים גדולים לאותן חברות.

ענבר בזק: כשהלוביסטים של חברות הסיגריות ביקרו אצלכם במשרד וסיפרו לכם שסיגריות אלקטרוניות הן מוצר גמילה, הם לא סיפרו לכם את כל האמת.

ענבר בזק: הם הסתירו מכם את העובדה שסיגריות אלקטרוניות הן דלת הכניסה של בני נוער רבים לעולם העישון.

ענבר בזק: הם לא סיפרו לכם שבשנה האחרונה חל גידול של מעל 50% בצריכת סיגריות אלקטרוניות בישראל, ושבארבע השנים האחרונות הוכפל מספר בני הנוער שמשתמשים בהן.

ענבר בזק: למעשה, היום אחד מכל ארבעה ילדים ובני נוער התנסה לפחות פעם אחת בעישון סיגריות אלקטרוניות.

ענבר בזק: הם גם הסתירו מכם עוד עובדה שבהיעדר עשן, ריח ועשן, הילדים ובני הנוער מעשנים היום בבתי הספר, לפעמים תוך כדי שיעור.

ענבר בזק: כן, אני לא ממציאה את זה.

ענבר בזק: הילדים שלי סיפרו לי שבכיתה ילדים מעשנים תוך כדי השיעור, בגלל שאין לזה עשן, אין ריח והמורה לא רואה.

ענבר בזק: מדי שנה מתים בישראל מעל 8,000 גברים ונשים מנזקי העישון.

ענבר בזק: הנזק והעלות למשק, למערכת הבריאות, היא מיליארדי שקלים בשנה.

ענבר בזק: זה אינטרס של כולנו, פה במקום הזה, לצמצם את מספר המעשנים.

ענבר בזק: לדאוג שפחות צעירים ייכנסו לעולם הזה; העולם הממכר, המזיק והרעיל הזה.

דוד ביטן: מילות סיכום.

ענבר בזק: בשבוע הבא מסתיימת שנת הלימודים ומתחיל החופש הגדול – זה הזמן המסוכן ביותר שבו ילדים ובני נוער מסתובבים ללא מסגרת, חשופים יותר להשפעות חברתיות, לפיתויים.

ענבר בזק: אני פונה לכל אחד ואחת מכם, חברי הכנסת, בפעם הבאה שצו המכס על סיגריות אלקטרוניות יעלה במליאה, תחשבו על העתיד של הילדים של כולנו ותצביעו בעד הצו.

ענבר בזק: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת סימון דוידסון.

קטי קטרין שטרית: - - - לדוד ביטן יש זמן: חמש דקות, שלוש דקות, ארבע דקות נוספות.

קטי קטרין שטרית: מה יהיה?

דוד ביטן: מה, מה קורה?

דוד ביטן: לא הבנתי.

קרן ברק: לקטי יש תלונות שאתה נותן לכל אחד - - -

קטי קטרין שטרית: - - - עוד שלוש דקות.

קטי קטרין שטרית: אני, כשהייתי עוברת שלוש דקות - - - יש לך עוד דקה.

קרן ברק: - - -

דוד ביטן: היא דיברה שלוש דקות ו-15 שניות.

קרן ברק: ורק לדודי אתה מוריד.

קרן ברק: רק לדודי - - -

דוד ביטן: מה הבעיה עם זה?

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: מה אתם עושים עם זה עניין?

קרן ברק: הורדת לדודי.

דוד ביטן: לדודי אמרתי שיעלה בלי שהוא רשום.

דוד ביטן: הוא לא רצה.

סימון דוידסון: אדוני היושב-ראש, חבריי חבר הכנסת - - -

קרן ברק: - - - יש מעליו הילה - - -

סימון דוידסון: קרן היקרה - -

דוד ביטן: לא להפריע.

סימון דוידסון: - - אני מגיע מעולם הספורט - -

דוד ביטן: תקבל תוספת.

סימון דוידסון: - - כשחיין, כמאמן נבחרת ישראל, כיושב-ראש איגוד השחייה.

קרן ברק: תציין שגם אני הייתי שחיינית.

סימון דוידסון: גם את היית שחיינית.

קטי קטרין שטרית: היא תמיד חייבת.

קטי קטרין שטרית: היא תמיד חייבת.

סימון דוידסון: אנחנו יודעים שנינו שאנחנו מגיעים מעולם של כבוד, של הדדיות, של תחרותיות, של הישגיות.

סימון דוידסון: תמיד כבוד – למנצח או למפסיד.

סימון דוידסון: הגעתי פה לפני שנה והגעתי לעולם שמחולק פתאום לשלושה עולמות שונים לגמרי: יש את העולם של הוועדות, של השדולות, של הכנסים - -

קטי קטרין שטרית: משם זרקו אותנו.

סימון דוידסון: - - של העשייה.

סימון דוידסון: יום-יום מגיעים חברי כנסת שגיליתי את הנמרצות שלהם, את החריצות שלהם, את העבודה הקשה ואת הנאמנות, באמת, לאנשים ששלחו אותנו לפה.

סימון דוידסון: זה עולם נפלא.

סימון דוידסון: וגיליתי שאני נמצא שמה עם קואליציה ו-20% מהאופוזיציה.

סימון דוידסון: 20% מהאופוזיציה.

קטי קטרין שטרית: שיתנו לנו מה שמגיע לנו.

סימון דוידסון: את דווקא נמצאת שם.

קטי קטרין שטרית: אני נמצאת שם, כי אני חייבת להימצא שם.

סימון דוידסון: 80% לא נמצאים שם.

סימון דוידסון: חברי הכנסת של ש"ס כולם נמצאים שם, של אגודה כולם נמצאים שם.

דוד ביטן: תני לו לדבר.

קטי קטרין שטרית: אני דווקא מחבבת אותו.

סימון דוידסון: וזה עולם אחד – אני גם מחבב אותך.

דוד ביטן: - - - תני לו לדבר.

סימון דוידסון: העולם השני שעצוב לי להגיד אותו, כי בסוף יושבים פה 120 חברי כנסת.

סימון דוידסון: מתוך תשעה וחצי מיליון אנשים.

סימון דוידסון: 120 חברי כנסת נמצאים פה.

סימון דוידסון: אני חושב שזה כבוד גדול, אבל אנחנו שכחנו לפעמים שיש מצלמות שמצלמות אותנו, והילדים והנכדים ועם ישראל מסתכלים עלינו.

סימון דוידסון: כשרואים אותנו צועקים ומגדפים ומעליבים ופוגעים, אנחנו עושים את הפעילות ההפוכה בדיוק מזו שאנחנו צריכים לעשות.

סימון דוידסון: המדינה שלנו הפכה להיות למדינה אלימה.

סימון דוידסון: הנוער אלים, הילדים אלימים, בתי הספר מלאים באלימות במיוחד אחרי הקורונה.

סימון דוידסון: אני באמת אומר את זה מהלב, לא בעצבים.

סימון דוידסון: אנחנו צריכים להראות ולהציב ולהציג דוגמה לילדים שלנו.

סימון דוידסון: אפשר להתווכח, אפשר לכעוס, אבל לא צריך להעליב, לא צריך לפגוע.

סימון דוידסון: לא צריך להגיע למקומות שפלים.

סימון דוידסון: בסוף, האנשים שרואים אותנו מתנהגים בדיוק אותו דבר.

סימון דוידסון: מה אנחנו מצפים?

סימון דוידסון: והעולם השלישי שגיליתי זה העולם החיצוני של השטח.

סימון דוידסון: אני נפגש הרבה מאוד עם ראשי ערים, עם ראשי עמותות לא רק בספורט גם בחינוך וגיליתי שהם מסתכלים על הממשלה ואומרים: וואו, איזו ממשלה שנה.

סימון דוידסון: שנה שלמה של ממשלה שעובדת, שעושה; שממש עובדת למען האנשים.

סימון דוידסון: אז אני ממש מבולבל, אני מגיע לוועדות – יש עבודה נהדרת; מגיע לפה, צועקים עליי – לא עליי באופן אישי, אבל צועקים אחד על השני בצורה דרמטית – יוצא לשטח, אומרים: וואו, איזו ממשלה מדהימה, כמה היא פועלת וכמה היא עושה.

סימון דוידסון: הילדים בדרום ישנים כבר שנה שלמה; רפורמה במשרד הכלכלה ושירותי הרווחה וכדומה.

סימון דוידסון: אני רוצה לחזור ליום שני שעבר – ממש עוד חצי דקה – זה הרגע הכי מאושר שהיה לי בכנסת.

סימון דוידסון: ישבתי פה ביום שני שעבר ב-02:30 בלילה.

סימון דוידסון: עבר בקריאה ראשונה חוק הרווחה לבעלי מוגבלויות.

סימון דוידסון: ישבו פה הקואליציה והאופוזיציה.

סימון דוידסון: כשהחוק הזה עבר, האנשים פה התחבקו.

סימון דוידסון: ישב פה יואב קיש ומרגי ויוסי טייב וקטי ישבה פה, וישבו ישבו פה אנשים שהתחבקו.

סימון דוידסון: שר הרווחה הציג את החוק שלו, ויאיר לפיד, שעובד כבר עשר שנים על החוק הזה, בגלל הנושא האישי שלו, אבל זה ישפיע על כל הילדים במדינת ישראל.

סימון דוידסון: הילדים האלו, ההורים שלהם והמבוגרים יחיו חיים טובים יותר.

סימון דוידסון: אז אני מסתכל על מה שהיה פה באמצע הלילה ואני אומר:

סימון דוידסון: אפשר לעשות דברים מדהימים, אפשר לעשות אותם ביחד.

סימון דוידסון: ובסוף גם התחבקנו.

סימון דוידסון: אז תודה רבה לכולם ושנעשה רק דברים טובים.

סימון דוידסון: תודה.

קרן ברק: אתה יודע שלחבר הכנסת אמסלם היה חוק לתרופות מצילות חיים, הורדת המע"מ על תרופות מצילות חיים – על זה לא הצבעת בעד.

סימון דוידסון: ואני מצטער על זה.

סימון דוידסון: אני ממש מצטער עז זה.

דוד ביטן: חבר הכנסת טסלר.

קרן ברק: לכל אחד יש את הסיפור האישי שלו, וגם לו היה סיפור שבזכותו הביא חוק אחד החשובים.

קרן ברק: לא כמו יאיר, אבל - - -

סימון דוידסון: צר לי על זה.

סימון דוידסון: צר לי על זה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי היום את שר התקשורת יועז הנדל עומד כאן בדוכן ומטיף לנו בחוצפה וביהירות איך לחנך את הילדים שלנו ואיך לנהל את אורח חיינו.

יעקב טסלר: הוא, הנדל, יודע יותר טוב מאיתנו מה טוב לנו.

יעקב טסלר: הוא מבין טוב יותר מגדולי ישראל מה היא הדרך הנכונה שלנו.

יעקב טסלר: ובכלל, הוא ממליץ לנו הנציגים החרדים, לשמוע מפיו מה הציבור החרדי רוצה.

יעקב טסלר: הוא המבין הגדול.

יעקב טסלר: הוא יודע.

יעקב טסלר: וכל האמור מצטרף לזלזול שלו בגדולי ישראל, רבנים, ראשי ישיבות, אדמו"רים שעלו ללשכתו בצורה תקדימית, כדי להביע את כאבם נוכח הסכנה שהוא מנסה להוביל ברפורמה הזו.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, הוא שומע את דאגתם.

יעקב טסלר: אתם יודעים מה הוא עשה?

יעקב טסלר: הוא שמע, ומה קרה אחרי זה?

יעקב טסלר: התייחס אליהם בזלזול מופגן.

יעקב טסלר: הוא ראה את צער הרב שהרפורמה הזו גורמת להם, אך הפגין כלפיהם אדישות ומשיכת כתף.

יעקב טסלר: לא רק שברוב גאוותו הוא לא טרח לחבוש כיפה לכבודם, הוא עוד הטיף להם מוסר בחוצפה ובגסות רוח.

יעקב טסלר: אפס כבוד לרבנים, אפס כבוד למסורת.

יעקב טסלר: הפגיעה הפומבית הזו בגדולי ישראל גרמה להנדל היום לביזוי עצמי.

יעקב טסלר: חבריי חברי הכנסת, צריך לומר את האמת.

יעקב טסלר: מאחורי המילים היפות של עידוד תחרות ושיפור השירות כביכול, עומדים אינטרסים של אויבי הציבור החרדי, שמטרתם לשבור את החומות שהציבור החרדי מעוניין להתבצר בתוכן, מרצונו החופשי ומבחירה אישית.

יעקב טסלר: יוזמת הסלולרי הכשר החלה לפני כ-20 שנה, בהכוונה של גדולי ישראל מכל העדות והחוגים.

יעקב טסלר: אף אחד לא יכול לקבוע ולהחליט לציבור החרדי איך לנהל את אורח חייו.

יעקב טסלר: אף אחד אינו רשאי למנוע התארגנות צרכנית.

יעקב טסלר: אף אחד לא יורשה לפגוע פגיעה קשה בחופש הפרט.

יעקב טסלר: זו פגיעה אנושה במאות אלפי צרכנים, שערכיהם עומדים על כף המאזניים.

יעקב טסלר: נילחם בזה ללא פשרות.

יעקב טסלר: השר הנדל, הנח לנו, הנח לילדינו.

יעקב טסלר: אני רוצה לומר לך משהו באופן אישי, אולי אתה לא יודע את זה, רבים לפניך ניסו להתערב ולפגוע בערכים שלנו, באמצעים שונים, ולא הצליחו.

יעקב טסלר: גם אתה לא תצליח, אין לי ספק בזה.

יעקב טסלר: חדל, תעזוב.

יעקב טסלר: בעזרת השם נמשיך הלאה להיאבק בסכנה שאתה רוצה לחולל ולפגוע בכל היקר לנו.

יעקב טסלר: תודה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שרים, קודם כול, אני שומע חדשות טובות.

יבגני סובה: אני לא רוצה לברך לפני הזמן אבל אני כן רוצה לברך, שבסיכום של המשא ומתן כן נראה גם חקלאות ישראלית טובה יותר וגם נראה שהצדדים – כמו שצריך להיות – מתיישבים, מדברים ומגיעים לסיכום.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כשהיו דיונים בוועדת הכלכלה בנושא החקלאות, לא מעט אנשים אמרו, מה אתם מבינים בחקלאות?

יבגני סובה: מישהו פה מבין בחקלאות?

יבגני סובה: חבר הכנסת מרגי, אתה מבין בחקלאות?

יבגני סובה: חבר הכנסת מלכיאלי, אתה בין בחקלאות?

יבגני סובה: עבדת פעם בחקלאות?

מיכאל מלכיאלי: בפירות.

יבגני סובה: בפירות.

יבגני סובה: אז אני סיפרתי ואחזור על הסיפור הקצר הזה.

יבגני סובה: כשהייתי בן 13, אדוני היושב-ראש, זה היה בשנת 1993, שנתיים אחרי התפרקותה של ברית המועצות – תקופה לא פשוטה, מפעלים נסגרים, אנשים מאבדים את העבודה – אין מה לעשות אז עוסקים בעיקר במה שבא ליד, מה שנקרא.

יבגני סובה: אוקראינה, המדינה שבה גדלתי, מדינה שכרגע עוברת משבר קשה מאוד, ידועה כמדינה חקלאית.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, עושים רעש.

יבגני סובה: לא נותנים לי לספר את הסיפור.

יבגני סובה: אתה תעצור לי את השעון, תחזיר לי?

דוד ביטן: דבר.

יבגני סובה: זה מפריע, אני רוצה שגם אתה תקשיב.

דוד ביטן: אני מקשיב.

יבגני סובה: ואז נסענו לשדות, אתה יודע מה היה בשדות שם?

דוד ביטן: לא.

יבגני סובה: החקלאים גידלו סלק סוכר.

יבגני סובה: סלק שממנו מפיקים סוכר.

יבגני סובה: מה זה סלק?

יבגני סובה: יעקב, מה זה סלק?

יבגני סובה: מה זה סלק סוכר?

יבגני סובה: הוא צומח אל תוך האדמה.

יבגני סובה: מה יש מעל האדמה?

יבגני סובה: ירק, נכון?

יבגני סובה: שמקבל לחות ושמש.

יבגני סובה: אבל יש מסביב – אתה יודע את השפה העברית?

יבגני סובה: עשבים שוטים קוראים לזה, נכון?

יבגני סובה: מה אתה עושה בשביל שהסלק יצמח טוב יותר?

יבגני סובה: נותנים לך כלי, כמו את חפירה, אתה מגיע, אתה מסתכל, שורות לאורך שני קילומטרים, בלי להגזים, אני לא צוחק.

יבגני סובה: אתה רואה שורות, שורות, שורות.

יבגני סובה: ואז אתה לוקח את הכלי הזה ואומרים לך, אתה צריך להעיף את העשבים האלה ולשים קצת אדמה מעל, כדי שהסלק, בתוך האדמה, יקבל יותר לחות ושהעשבים האלה לא יפריעו לצמיחה.

יבגני סובה: אתה הולך לכיוון אחד שעתיים, אתה חוזר אחורה שעתיים, אתה הולך שעתיים, אתה חוזר שעתיים.

יבגני סובה: וככה 12 שעות, מהבוקר עד הערב.

יבגני סובה: בכל מצב נורמלי אתה מקבל כסף על העבודה שלך, נכון?

יבגני סובה: אבל לא בשנת 1993.

יבגני סובה: על זה שכל היום אתה עובד, אתה מקבל שק של סוכר.

יבגני סובה: לא היה דבר כזה כסף.

יבגני סובה: סוכר.

יבגני סובה: מה אתה עושה עם הסוכר הזה?

יבגני סובה: 50 ק"ג.

דוד ביטן: יבגני, מילות סיכום.

יבגני סובה: דקה, פספסת את כל הסיפור שלי.

יבגני סובה: ואז אתה הולך למכור את הסוכר הזה.

יבגני סובה: ולמוחרת שוב אתה הולך לעבוד, שוב אתה מקבל סוכר ושוב מוכר את הסוכר.

מיכאל מלכיאלי: למה לא מגדלים את זה בארץ?

יבגני סובה: כי מזג האוויר פה פחות מתאים.

יבגני סובה: יש פה לחות גבוהה; יותר מדי שמש.

יבגני סובה: אצלנו זה לא מתאים.

יבגני סובה: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: אני מספר את הסיפור בשביל להבין, אתה לא חייב לעבוד עכשיו בחקלאות בשביל להבין כמה זו עבודה קשה.

יבגני סובה: עבודה קשה.

יבגני סובה: אנחנו מעריכים את האנשים שעוסקים בזה ואני מברך על הסיכומים שהושגו הערב.

יבגני סובה: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת אביר קארה, בבקשה.

יואב קיש: אין להם אנשים, אתה נותן להם?

דוד ביטן: אתם רוצים ללכת הביתה מהר היום?

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: לא הבנתי.

דוד ביטן: עליזה, אם תמשיכו, אני אתן להם עוד.

דוד ביטן: נהייתם ועדת ביקורת?

דוד ביטן: אתם לא ועדת ביקורת שלי, תירגעו קצת.

דוד ביטן: אנשים היו רשומים, אבל לא רשומים אצלי.

דוד ביטן: אז לא לתת להם לדבר?

דוד ביטן: מספיק כבר עם זה.

דוד ביטן: מה קורה לכם?

דוד ביטן: עוד עשר דקות, פחות עשר דקות.

דוד ביטן: אתם רוצים ללכת הביתה מוקדם היום?

דוד ביטן: דבר.

יואב קיש: אין להם אנשים, אתה נותן להם זמן להביא אנשים.

דוד ביטן: השר יכול לדבר שעתיים, אל תבלבל את המוח.

יואב קיש: אז תן לו לדבר.

אביר קארה: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לחברי הכנסת – לספר בעיקר לציבור שרואה אותנו עכשיו – על מה חברי הכנסת, שהם הלוביסטים של יוקר המחייה בכנסת הזאת, הולכים להצביע נגד, על איזה מכס, על איזה ביטול של צו והתעריף שלו, שהם הולכים להצביע כאן עכשיו.

אביר קארה: בגדול, בנושא מחיר הדבש, הדבש בישראל יקר ב-40% יותר מאשר ברוב המדינות המתקדמות בעולם.

אביר קארה: בסך הכול מעיזים שר האוצר ושר החקלאות – נכון?

אביר קארה: יש פה שר חקלאות שהוא לא שר חקלאים, הוא שר חקלאות, יש לו תפקיד לדאוג גם לציבור בקצה.

אביר קארה: בסוף מעז שר האוצר לבטל את המכס ולייצר מכסה, בהליך תמחור שהוא יותר זול לציבור הישראלי.

אביר קארה: זאת אומרת, מי שיזכה במכרז, זה במחיר הזול ביותר.

אביר קארה: במקום שצנצנת דבש תעלה לאזרחי ישראל בחגי תשרי 45 שקלים לקילו, זה יעלה 25 שקלים לקילו.

אביר קארה: זו כל המלחמה שיש פה.

אביר קארה: יש חברי כנסת היום, שנלחמים בציבור הישראלי, בציבור ששלח אותם לכנסת, בחלשים ביותר בחברה.

אביר קארה: לקראת חגי תשרי – זה לא צו נצחי.

אביר קארה: לטובת מי הם עושים את זה?

אביר קארה: לטובת מועצת הדבש.

אביר קארה: יש מועצה כזאת.

אביר קארה: אתם, שנמצאים שם למעלה, צריכים לדעת, שאם אתם תובילו בישראל ברכב הפרטי שלכם 6 ק"ג דבש, אתם עוברים על החוק.

אביר קארה: אתם עבריינים.

אביר קארה: אם אתם תעזו להציב כוורת של דבורים במקום מסוים, בלי אישור של מועצת הדבש, אתם עוברים על החוק.

אביר קארה: אתם עבריינים.

אביר קארה: אנחנו המדינה היחידה בעולם שמתנהגת ככה.

אביר קארה: מועצות סובייטיות, שחוסמות את התחרות ולא מאפשרות לאנשים לרכוש במחירים זולים יותר.

אביר קארה: עוד יותר גרוע מזה, גרוע מזה, אותה מועצת דבש טוענת עכשיו בפני חברי הכנסת שמייצגים אותה כאן – שהם הלוביסטים של יוקר המחיה בכנסת – שעושים הכול שהמחירים יישארו גבוהים - - -

יריב לוין: היום ניצחת אותם, על מה אתה מדבר?

אביר קארה: אותם חברי כנסת שמובילים את ההצעה הזאת, קיבלו טענות ממועצת הדבש, שהדבורים יפסיקו להאביק; שאם מחר בבוקר המחיר ירד, הדבורים בישראל יפסיקו להאביק; הם יפסיקו לעבוד בהאבקה.

אביר קארה: אבל אותה מועצת דבש היא שחוסמת מדבוראים אחרים לעמוד ולייצר כמה שיותר תחרות – סליחה, את מפריעה לי, אז אני מבקש עוד שלוש דקות מהיושב-ראש.

דוד ביטן: אתה לא מנהל את – תירגע.

דוד ביטן: אולי אתה רוצה לתת לעצמך?

אביר קארה: סליחה, אני מבקש.

אביר קארה: אני לא ידעתי שיש להם עוד חברת כנסת – עליזה בראשי.

אביר קארה: עליזה, אני מבקש לא לנאום מהמקום, באמת.

דוד ביטן: קארה, קארה, קארה, מילות סיכום – בסדר?

אביר קארה: אני רק יכול סכם ולבקש פה – חברי הכנסת של ש"ס, הקמפיין שלכם היה שאתם הבטחתם לנו עוף בשבת.

אביר קארה: ואני אומר לכם שאני לא רוצה שזה יהפוך להבטחתם לנו חביתה ודבש.

אביר קארה: חברים יקרים, אני קורא לכם, חברי הכנסת מהאופוזיציה ומהקואליציה, לא להתנגד, לא להתנגד לביטול המכסים, ולהצביע בעד הציבור הישראלי.

אביר קארה: להצביע כדי להוריד את יוקר המחיה.

אביר קארה: אני יודע שזה קשה לכם.

אביר קארה: להצביע כדי להוריד את יוקר המחיה ואת המחירים המאוד גבוהים במדינת ישראל.

אביר קארה: אני יודע שזה מאוד קשה לכם.

אביר קארה: אני יודע.

יוסף טייב: - - -

אביר קארה: אני יודע שזה מאוד קשה לכם להצביע בעד הציבור הישראלי - -

דוד ביטן: טוב, קארה.

אביר קארה: - - אבל אני מבקש מכם לא להצביע בעד - -

דוד ביטן: קארה, מספיק.

אביר קארה: - - ביטול הצו הזה.

אביר קארה: ואני מקווה שתגיע גם הסכמה טובה.

קטי קטרין שטרית: די.

קטי קטרין שטרית: אי-אפשר ככה.

קטי קטרין שטרית: אביר, תרד, די.

קטי קטרין שטרית: זה לא יפה.

קטי קטרין שטרית: די.

קטי קטרין שטרית: די.

אביר קארה: תודה רבה לכם.

קטי קטרין שטרית: די.

קטי קטרין שטרית: מספיק.

אביר קארה: קטי, תודה רבה לך.

קטי קטרין שטרית: מספיק.

קטי קטרין שטרית: אנחנו עייפים.

קטי קטרין שטרית: יש לנו כבר - - -

דוד ביטן: חברת הכנסת קרן ברק, קדימה.

אביר קארה: אל תצביעי נגד.

אביר קארה: אל תצביעי נגד.

קטי קטרין שטרית: מה אתה אומר?

קטי קטרין שטרית: אל תהיה בממשלה הזאת - - -

דוד ביטן: היא ביקשה.

דוד ביטן: נתתי לה מתנה.

אביר קארה: אני לא מחרים אותך.

אביר קארה: אני לא מחרים אותך.

אביר קארה: בואי, תצטרפי אליי.

קטי קטרין שטרית: החברים שלך שפרשו.

אביר קארה: אבל אני לא מחרים אותך.

קטי קטרין שטרית: הגיע הזמן שגם לך יהיה אומץ.

קטי קטרין שטרית: אבל אין לך אומץ.

אביר קארה: אני לא מחרים אותך.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע למי אתה דומה?

קטי קטרין שטרית: לאריה מהקוסם מארץ עוץ.

קטי קטרין שטרית: אריה בלי אומץ.

דוד ביטן: בואו, רגע.

דוד ביטן: על מנת - - -

קטי קטרין שטרית: אריה בלי אומץ.

דוד ביטן: על מנת שלא יהיו אי-הבנות.

דוד ביטן: קרן ברק.

דוד ביטן: אחר כך – חברת הכנסת מרב מיכאלי.

דוד ביטן: ואחר כך – גינזבורג.

דוד ביטן: בזה נגמרת הרשימה.

דוד ביטן: כן.

קרן ברק: אבל הוא גם היה רשום.

דוד ביטן: הוא לא היה.

מיכאל מלכיאלי: מה לא היה?

מיכאל מלכיאלי: תסתכל ברשימה.

דוד ביטן: אבל יש פה אי-הבנות בין הרשימה שלי לשלהם.

דוד ביטן: הוא היה ברשימה?

דוד ביטן: אני רוצה להבין.

קריאה: לא, לא - - -

מיכאל מלכיאלי: גם אני.

יוסף טייב: לא רק שהוא היה ברשימה – הוא היה גם במסך.

יוסף טייב: מלכיאלי מופיע במסך.

דוד ביטן: אין לי בעיה.

דוד ביטן: תבלבל את המוח לאלה שמבלבלים את המוח.

קרן ברק: אנחנו סתם מבזבזים את הזמן.

קרן ברק: תוסיף אותו וזהו.

דוד ביטן: מספיק כבר עם זה.

דוד ביטן: יאללה.

דוד ביטן: אין בעיה.

דוד ביטן: אני מוסיף אותך.

מיכאל מלכיאלי: תוסיף אותי, אני ברשימה.

דוד ביטן: אתה לא ברשימה.

דוד ביטן: לא, אצלי.

דוד ביטן: בוא תראה ברשימה.

דוד ביטן: בוא.

דוד ביטן: יש פה רשימה לא נכונה מולם.

דוד ביטן: מה השטויות האלה?

מיכאל מלכיאלי: טוב.

יוסף טייב: - - -

דוד ביטן: אחרונה, אין בעיה.

דוד ביטן: אז מה אתם רוצים?

דוד ביטן: הרשימות לא תואמות.

דוד ביטן: איך יכול להיות דבר כזה, שזה לא תואם?

קריאה: גם קרן לא רשומה.

דוד ביטן: איפה?

דוד ביטן: לא, את קרן אני הוספתי.

דוד ביטן: אבל הוא אומר שהוא רשום.

קרן ברק: הוא לא.

קרן ברק: הוא החליף.

קרן ברק: הוא לא הוסיף.

קרן ברק: אני פספסתי, פספסנו.

קריאה: - - -

דוד ביטן: מה, נו.

דוד ביטן: הוספתי אותה.

דוד ביטן: למה אתם לא מתלוננים שהוספתי את קרן ברק?

קרן ברק: לא הוספת – החלפת אותי.

קרן ברק: החלפת אותי.

קרן ברק: לא הוספת אותי.

דוד ביטן: הוספתי.

דוד ביטן: לא, הוספתי.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: הלאה.

קרן ברק: אני הייתי ברשימה.

קרן ברק: אני הייתי ברשימה.

קרן ברק: הייתי ברשימה.

דוד ביטן: אל תגידי לי מה עשיתי.

דוד ביטן: הוספתי.

דוד ביטן: למה אתה לא מתלונן על זה?

דוד ביטן: אדון קיש, למה אתה לא מתלונן?

יעקב מרגי: תוריד אותה.

יעקב מרגי: תוריד אותה.

יעקב מרגי: נו, באמת, פתאום אתה שותק.

יואב קיש: - - - דוד - - - עושה מה שאמרתי - - -

דוד ביטן: אני אתן לה כמה שאני רוצה.

דוד ביטן: לא שואל אותך.

דוד ביטן: למה את לא מתלוננת, גב' עליזה בראשי?

קטי קטרין שטרית: לפחות היא אומרת - - -

דוד ביטן: נכון.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: דברי, קרן.

דוד ביטן: פתאום השתתקתם, אה?

קרן ברק: אנחנו רוצים להחליט מה להגיד.

קרן ברק: לא זה.

קרן ברק: מותר לנו.

דוד ביטן: נו, כן.

דוד ביטן: יש פה ועדת ביקורת רצינית, בחיי.

קרן ברק: כן, נכון.

דוד ביטן: מה קרה?

דוד ביטן: רוצים ללכת הביתה מהר, אני מבין.

קריאה: - - -

דוד ביטן: אני אתן לה כמה שאני רוצה.

דוד ביטן: הבנת?

דוד ביטן: כמה שאני רוצה.

קרן ברק: אופוזיציה לוחמת.

קרן ברק: כך נראית אופוזיציה לוחמת.

קרן ברק: תראה איזה שקטים.

קרן ברק: נפרדים מהשלטון לאט-לאט.

קרן ברק: מוות איטי.

קרן ברק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו מדברים עכשיו על צווים, אבל הדבר הבאמת-המשמעותי, מי - - -

דוד ביטן: תראי לי את זה.

דוד ביטן: תראי לי שהוא רשום.

דוד ביטן: מלכיאלי – תראי לי.

קרן ברק: שומעים אותך ברמקול, דוד.

קרן ברק: דוד, אתה צריך לכבות אותו כשאתה מדבר.

קרן ברק: כולם שומעים את השיחות הפרטיות שלך.

קרן ברק: כיבית?

קרן ברק: אבל כיבית?

קרן ברק: טוב.

קרן ברק: טוב.

קרן ברק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה - - -

יריב לוין: היושב-ראש, היושב-ראש.

קרן ברק: מה?

קרן ברק: חבר הכנסת יריב לוין רוצה להגיד משהו.

דוד ביטן: כן, בבקשה.

יריב לוין: היושב-ראש, אני חושב שעליתי על הבעיה.

יריב לוין: הדיון על הצו מתקדם בקצב צב.

דוד ביטן: זה נכון.

דוד ביטן: זה נכון.

יריב לוין: לא, לא, לא - - -

דוד ביטן: אתה רוצה גם לדבר?

קרן ברק: תראה, דוד – זה מוקדם לו מדי לקבוע דברים.

קרן ברק: זה מאוחר לו מדי כדי ללכת הביתה, אז הוא צריך שזה טיפה יימשך עוד קצת.

קרן ברק: נכון?

קרן ברק: זה באמצע של הזמנים שלו.

קרן ברק: כנסת נכבדה, יוקר המחיה הולך ומטפס.

קרן ברק: כל מי שרק מדליק את הטלוויזיה רואה את הציבור זועק.

קרן ברק: כל מי שהולך ברחוב, כל מי שהולך לסופר, וכל מי שנוסע – השרה מיכאלי – בתחבורה הציבורית, מרגיש את כובד המשקל העצום של העלייה ביוקר המחיה.

קרן ברק: והצער שלי בעצם הוא על זה שאני בעת הזאת חברת כנסת, אבל גם הייתי בעיתות של משבר הקורונה חברת כנסת.

קרן ברק: וההבדל הכי מהותי שאני מרגישה, כבוד היושב-ראש, הוא בסיפור הזה שכשאנחנו היינו בממשלה, במשבר הכי גדול שפקד את העולם בעשור האחרון, משבר הקורונה, אנחנו נדרשנו יום-יום, שעה-שעה – השרים, ראש הממשלה נתניהו, שר האוצר ישראל כץ, שהלך הרגע, שר הבריאות יולי אדלשטיין, כל השרים, שרי הכלכלה, ישבו מהבוקר עד הערב וחשבו, ושברו את הראש אחד עם השני, וכל אחד בנפרד במשרדו, איך אנחנו מסייעים לציבור ומה אנחנו עושים היום למען הציבור.

קרן ברק: לא עזבנו לרגע את הטיפול בזה.

קרן ברק: בתוך הוועדות בכנסת.

קרן ברק: בוועדת כלכלה – מרגי, מהבוקר עד הערב.

קרן ברק: בוועדת חוק, חוקה ומשפט – יעקב אשר, מהבוקר עד הלילה ולילות לבנים.

קרן ברק: ובשדולות – אני, כיושבת-ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים.

קרן ברק: לא עזבנו את האירוע הזה.

קרן ברק: לא הנחנו לו לרגע אחד.

קרן ברק: וככה, כשיושבים ודנים, מוצאים גם פתרונות.

קרן ברק: אבל כשמגיעה ממשלה שיושבת ואומרת: כן, זה קורה; האירוע קורה; אז אנחנו מוצאים פתרונות, אבל בקצב שלנו, וחלקנו נמצאים בכלל בחו"ל ונוסעים לעוד משלחת ועוד משלחת.

קרן ברק: ואנחנו לא נדרשים לאירוע הזה.

קרן ברק: זאת אומרת, האירוע הזה שבו הציבור מופקר כי הממשלה – יש משבר.

קרן ברק: וגם אם הוא משבר עולמי, וגם אם מחירי הנפט עולים, וגם אם מחירי החיטה עולים – התפקיד שלכם, ובטח של משרד האוצר, אבל גם שלכם, זה לא להפסיק לחשוב ולא להפסיק למצוא פתרונות ולהוריד את המחירים.

קרן ברק: ומה שהציבור מרגיש היום הוא שהוא מופקר, שאין ממשלה שדואגת לו, שהכול בעצלתיים, שהכול בליד.

קרן ברק: זה פשוט בצורה חובבנית ביותר שיש, בלי לטפל בטיפול שורש.

קרן ברק: והציבור מופקר, ורק על זה מגיע לכם להיפרד היום מכיסאות הקואליציה והממשלה, כדי שיחזור מישהו כמונו שידאג לציבור במשבר הנוכחי.

קרן ברק: תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת איתן גינזבורג.

קריאה: הוא לא שומע אותך.

דוד ביטן: כן, נו, איפה הוא?

דוד ביטן: חבר הכנסת איתן גינזבורג.

דוד ביטן: מה, נעלם?

דוד אמסלם: תעשה הפסקה.

דוד ביטן: חבר הכנסת מלכיאלי, בוא.

דוד אמסלם: דוד, תעשה הפסקה עד שנביא את גינזבורג מרעננה.

דוד ביטן: תכף אנחנו נסגור את הישיבה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שתכננתי לדבר קצת על הצו, על המהות של הצו, אבל אביר קארה, סגן השר, דיבר כאן מקודם עלינו, על ש"ס, והוא דיבר: אתם הבטחתם למצביעים שלכם עוף לשבת.

מיכאל מלכיאלי: קודם כול, לא היה כזה סלוגן שלנו בבחירות, אבל הכיוון הוא מאוד מאוד ברור.

מיכאל מלכיאלי: וכן, אנחנו הבטחנו לו במערכת הבחירות לעזור לאותן שכבות חלשות, לעזור לפריפריה, לעזור לאותם אנשים שאין מי שיעזור להם.

מיכאל מלכיאלי: רק אני רוצה לומר לך, אביר קארה: אתה, שהבטחת במערכת הבחירות למצביעים שלך, העצמאים, שחלקם אנשים שלא גומרים את החודש בזכות הממשלה שלך – איך אתה היום מגיע לפה ומצביע פעם אחר פעם כשאתה יודע שההשלכות של ההצבעות הן להוסיף עליהם קשיים.

מיכאל מלכיאלי: ואני רוצה לשאול את ראש הממשלה נפתלי בנט – כשאתה מפרסם כל היום: הלכתי, ונפגשתי, ועשיתי, ואני מתכנן – בשם מי אתה מדבר?

מיכאל מלכיאלי: בשם המצביעים שאין לך?

מיכאל מלכיאלי: בשם הסיעה שאין לך?

מיכאל מלכיאלי: בשם הלשכה שברחה ממך?

מיכאל מלכיאלי: בשם מי אתה מדבר?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נמשיך להיאבק להפלתה של הממשלה הרעה הזאת, להקמת ממשלה חדשה וחלופית בראשותו של נתניהו, ונעשה הכול לתקן את השגיאות שלכם.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

דוד ביטן: לא, בסדר.

דוד ביטן: אני יכול.

דוד ביטן: איך שאתה רוצה.

דוד ביטן: גינזבורג, בוא.

איתן גינזבורג: רבותיי היושבים בראש, זה היוצא וזה הנכנס, חבריי חברי הכנסת, ראשית, צריך לברך על ההסכם שמתגבש ביחס לצו היבוא, לכל סוגיית החקלאות.

איתן גינזבורג: זה באמת צו היסטורי, זה הסכם היסטורי, והגיע הזמן שהדברים יסתדרו ויסודרו כפי שראוי במדינה מתקדמת.

איתן גינזבורג: אני רוצה לומר שאני באמת באמת מעריך את הניסיון של חבריי לאופוזיציה - -

אוריאל בוסו: לקואליציה.

איתן גינזבורג: - - לאופוזיציה להחליף את השלטון.

איתן גינזבורג: אלה ניסיונות ראויים ומקובלים בדמוקרטיות, ואין מה להתפלא שהם נלחמים כדי לנסות ולהחליף את השלטון.

מיכאל מלכיאלי: תודה על ההבנה.

מיכאל מלכיאלי: דרך אגב - - -

איתן גינזבורג: אבל לצערי, הניסיונות הללו מלוויים גם, על הדרך, בדרכים שפוגעות במדינה, פוגעות בישראל.

איתן גינזבורג: התפקיד של האופוזיציה הוא לנסות להחליף את השלטון, אבל לא לבוא ולפגוע באזרחים ובמדינה; התפקיד הוא לא להיות אופוזיציה למדינה, אלא אופוזיציה לשלטון.

איתן גינזבורג: לצערי, ברצון העז הזה, בתאוות השלטון להגיע אליו בכל מחיר – אשכרה רואים שזה בכל מחיר, גם במחיר שיהיה פה כאוס, גם במחיר שיהיו פה שרפות במדינה, גם במחיר שיהיה פה בלגן – העיקר שנשלוט.

איתן גינזבורג: לצערי, כבר מבינים לפי השיח - - -

יריב לוין: איתן, אני רוצה להגיד לך שהוא לא נתן לנו לקנות חיסונים.

יריב לוין: חיסונים לא נתתם לנו לקנות, ואתם אומרים - - -

איתן גינזבורג: מי זה "לא נתתם לנו לקנות חיסונים"?

יריב לוין: בני גנץ לא נתן לשלם את הכסף של החוזה של החיסונים, שכמעט איבדנו את כל - - - בגלל המשחקים - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת לוין, אני מציע - - -

יריב לוין: אז תפסיקו להטיף מוסר - - -

איתן גינזבורג: אני מציע שלא נפתח עכשיו את רשימת ההשוואות בין אלה שעשו מה, איך שיתקו את הפעילות.

איתן גינזבורג: לשמחתנו, אתה לא היית בממשלה - - -

יריב לוין: אתם האחרונים שיכולים להטיף מוסר, האחרונים.

איתן גינזבורג: אבל בוא, כולם זוכרים מה היה פה.

איתן גינזבורג: הרצון שלכם ותאוות השלטון לבטל כל הסכם - -

יריב לוין: - - -

איתן גינזבורג: - - לעשות כל דבר – העיקר לא לקיים הסכמים, העיקר להיות בשלטון – מעבירה אתכם לעיתים על דעתכם.

קטי קטרין שטרית: אבל החברים שלכם הצביעו נגדכם.

קטי קטרין שטרית: החברים שלכם הצביעו - - -

איתן גינזבורג: היכולת להתווכח - - -

יריב לוין: ביום הראשון שאנחנו - - -

איתן גינזבורג: היכולת שלנו אפילו להתווכח שככה.

איתן גינזבורג: כבר שכחנו איך להתווכח.

קטי קטרין שטרית: - - -

יריב לוין: בגלל שמסרתם - - - ובסוף זרק אתכם - - -

קטי קטרין שטרית: - - -

איתן גינזבורג: אני יכול – תגידי, קטי – היכולת להתווכח נשכחה ממך.

איתן גינזבורג: אין לך שום יכולת להקשיב לאדם שאת לא מסכימה איתו ולא להעיר לו הערה.

איתן גינזבורג: אין לך שום יכולת לקבל ניהול וויכוח בלי לצעוק, בלי לזלזל - - -

קטי קטרין שטרית: מי אתה שתגיד לי אם יש לי יכולת?

קטי קטרין שטרית: מי אתה?

איתן גינזבורג: בלי לגדף.

קטי קטרין שטרית: מי אתה שתגיד אם יש לי יכולת?

קטי קטרין שטרית: היכולת שלי היא כל הזמן בדרך הנכונה; היכולת שלך היא לפגוע ולהעליב.

קטי קטרין שטרית: תתבייש.

איתן גינזבורג: תמיד לעלות, הכול תמיד בצעקות ובגידופים ובצרחות.

קטי קטרין שטרית: תתבייש לך.

קטי קטרין שטרית: זה התנשאות - - -

איתן גינזבורג: למה זו התנשאות?

איתן גינזבורג: זו האמת, קטי.

איתן גינזבורג: איך התנשאתי מעלייך עכשיו?

קטי קטרין שטרית: מי אתה שתגיד איזה יכולת יש לי?

איתן גינזבורג: כי אמרתי שאת צועקת?

קטי קטרין שטרית: איך אתה יכול לשפוט אותי?

איתן גינזבורג: כי אמרתי שאת לא יכולה להקשיב לאחרים?

איתן גינזבורג: זאת התנשאות?

איתן גינזבורג: אולי זה משהו אחר, גברתי?

קרן ברק: כל הפוליטיקאים ככה, מה יש לך?

קרן ברק: זו תכונה של פוליטיקאים - - -

קטי קטרין שטרית: אבל כשזה מגיע אליו, זה - - -

איתן גינזבורג: זו לא תכונה, זו התנהגות.

איתן גינזבורג: זו ממש לא תכונה, זו התנהגות.

קטי קטרין שטרית: אתה קופץ, כל הזמן אתה קופץ.

איתן גינזבורג: זו התנהגות.

קרן ברק: לא, לא להקשיב - - -

קטי קטרין שטרית: אתה מאשים אותנו שאנחנו לא עומדים בהסכמים – החברים שלך, החברים שלך הצביעו נגד.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: עכשיו די, החלפתם מהלומות הדדיות.

מיקי לוי: תודה.

קטי קטרין שטרית: אבל מיקי, יש גבול לכמה אפשר לשמוע.

מיקי לוי: תודה.

איתן גינזבורג: יש גבול לכמה אפשר לשמוע את איתן; יש גבול לכמה אפשר לשמוע את אביר; יש גבול לכמה אפשר לשמוע את טופורובסקי; ויש גבול לכמה אפשר לשמוע את כץ.

איתן גינזבורג: יש גבול – לא.

איתן גינזבורג: אני כאן על הדוכן הזה, ואני רוצה לומר את דבריי, גם אם הדברים לא נעימים לאוזן, וגם אם אתה לא תמיד מסכים עם זה, חבר הכנסת לוין.

יריב לוין: - - -

קטי קטרין שטרית: יריב, הוא לא יגיד לך שאין לך יכולות - - - כשזה מגיע לישראל השנייה הוא אומר - - -

איתן גינזבורג: מעולם לא אמרתי שאין למישהו יכולות.

קטי קטרין שטרית: לא הייתה פעם אחת - -

איתן גינזבורג: אני לא מדבר בצורה כזאת.

איתן גינזבורג: זו אולי דרכך, לא דרכי.

קטי קטרין שטרית: - - פעם אחת שדיברת אליי בכבוד.

קטי קטרין שטרית: לא הייתה פעם אחת שדיברת אליי בכבוד.

קטי קטרין שטרית: אתה תמיד מזלזל, אתה תמיד מנסה לפגוע.

קטי קטרין שטרית: זו הדרך שלך.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, תודה.

קטי קטרין שטרית: מה אמרתי בסך הכול?

קטי קטרין שטרית: החברים שלך קפצו מהחניון.

קטי קטרין שטרית: מה אמרתי?

קטי קטרין שטרית: זאת לא האמת?

קטי קטרין שטרית: הם לא קפצו מהחניון והצביעו נגד?

קטי קטרין שטרית: זאת האמת.

מיקי לוי: תודה.

איתן גינזבורג: זו האמת כולה - -

קטי קטרין שטרית: אז תגיד את זה.

איתן גינזבורג: - - היא צרופה, ועכשיו הייתי רוצה גם שתאפשרי לי לדבר, אם זה אפשרי.

קטי קטרין שטרית: כשאתה לא בא להצביע, אתם מאשימים אותנו.

קטי קטרין שטרית: מספיק להאשים אותנו.

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג, רק שנייה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, החלפתם מהלומות, עכשיו תפסיקו לפנות אחד לשני, בבקשה.

איתן גינזבורג: היכולת להביע דעה גם כשהיא לא נוחה – ואפשר לקרוא קריאות ביניים, זה בסדר, אבל אי-אפשר להיות במצב שבו לא מאפשרים לדבר, רק כי זה לא נוח.

איתן גינזבורג: מעולם לא פניתי אלייך לא בכבוד, אני תמיד פונה אלייך בכבוד.

איתן גינזבורג: אני מאוד מכבד אותך, עד הדיון שבו נאלצתי להוציא אותך – מאז את לא רוצה לדבר איתי, זו זכותך.

איתן גינזבורג: אני לא שומר טינה בהקשרים הללו, אבל זה עניין שלך.

קטי קטרין שטרית: יש גם דרך להוציא אנשים.

קטי קטרין שטרית: יש גם דרך.

איתן גינזבורג: אני מציע לך לפנות להקלטה של אותה ישיבה ולבחון את הדברים.

קטי קטרין שטרית: יש גם דרך.

איתן גינזבורג: אני מסכים שיש דרך.

קטי קטרין שטרית: האמן לי, איתן, אני יודעת לכבד אותך, ואמרתי לך את זה עשרות פעמים.

איתן גינזבורג: אם יורשה לי, הרצון לשלוט הוא רצון לגיטימי לחלוטין, העניין הוא שאתם לא רוצים לשלוט.

איתן גינזבורג: אתם באמירות שלכם, בהקצנות שלכם, ברצון לחסל את השמאל או לרסק את העצמות של האחרים או לא לאפשר להם כניסה לפה וכניסה לשם ולרסק מוסדות שלטון – זה לא אומר שאתם רוצים לשלוט; זה אומר שאתם רוצים לשלוט ללא מיצרים, ללא גבולות, ללא בלמים, ללא איזונים - - -

יריב לוין: אתם - - - ועדות בכנסת - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת לוין, כיצד אתה מתכוון להצביע בעד הצעת החוק שהממשלה תמנה שופטים?

יריב לוין: - - - בבניין הזה.

איתן גינזבורג: איך אתה מתכוון להצביע בעד ההצעה הזאת, שהממשלה תמנה שופטים?

יריב לוין: - - - בבניין הזה - - - הכי אנטי-דמוקרטי.

איתן גינזבורג: אני יודע את התשובה, חבר הכנסת לוין.

איתן גינזבורג: הרצון לשלוט ללא מיצרים, ללא גבולות – זו הבעיה העיקרית.

יריב לוין: נשנה את מערכת המשפט ונחזיר את הדמוקרטיה.

איתן גינזבורג: כן, דמוקרטיה על פיו.

איתן גינזבורג: בסיטואציה הזאת של הבטחת שריונים, של הבטחת תפקידים לכאלה שפורשים, גם כשזה לא חוקי - -

יוסף טייב: מה זה - - -

איתן גינזבורג: - - וכולכם יודעים שהבטחות כאלה אינן הבטחות חוקיות, הן נוגדות את ספר החוקים.

איתן גינזבורג: אבל זה לא מפתיע, כי כשזה מגיע אליכם, כשמוביל אתכם מישהו שהוא נאשם בשלושה כתבי אישום, זה לא מפתיע שמפלגה שמתקבלת היום לשלטון מבטיחה דברים לא חוקיים.

איתן גינזבורג: אני אומר לכם שהרצון שלכם לשלוט ללא מיצרים הוא הבעיה.

איתן גינזבורג: זו הסכנה, זה החשש.

איתן גינזבורג: ואנחנו כאן למרות הקשיים הפרלמנטריים, ועדיין מקיימים פה ממשלה מתפקדת, ממשלה שמביאה הישגים, ממשלה שכמעט בכל פרמטר - -

יוסף טייב: במה היא מתפקדת?

יוסף טייב: אתה לא יכול לעשות כלום.

איתן גינזבורג: - - בכל פרמטר היום טוב יותר מאשר כשהיינו בממשלה הקודמת.

יוסף טייב: לא, זה לא רציני, הוא לא מאמין למה שהוא מדבר.

מיקי לוי: אל תפריע לו.

איתן גינזבורג: לצערי, אתם בחרתם לפזר את הממשלה הקודמת, בחרתם לא להעביר תקציב, לא לקיים את ההסכמים.

איתן גינזבורג: התוצאה היא שאיבדתם שלטון, כי פעלתם כנגד האינטרסים של מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: הממשלה הזאת, על אף הקשיים הפרלמנטריים והקואליציוניים שלה - -

מיקי לוי: משפט לסיום.

איתן גינזבורג: - - תמשיך לכהן, תמשיך לשמש דוגמה לאזרחים, תמשיך לשרת את כל הציבור למען הציבור, תשים את ישראל לפני כל דבר אחר.

איתן גינזבורג: אני אומר לכם, גם כשיש ויכוח – ואני מסיים, אדוני היושב-ראש – גם כשיש ויכוח, אפשר להתווכח, בואו נתווכח – אבל בואו נדע להתווכח.

איתן גינזבורג: לא חייבים לצעוק, לגדף, להעליב, לאיים.

איתן גינזבורג: אפשר לקיים ויכוח דמוקרטי ראוי גם בכנסת, וגם כשיש חוסר הסכמות.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השרה מיכאלי, בבקשה.

מיקי לוי: אני מפנה את תשומת ליבכם לכך שהשרה עולה כחברת כנסת, שלוש דקות, ולאחריה – שר החקלאות.

אופיר אקוניס: היא תסכם?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: שר החקלאות מסכם.

מיקי לוי: היא עולה כחברת כנסת.

אופיר אקוניס: לא, את זה אני יודע.

אופיר אקוניס: שר החקלאות מסכם.

מיקי לוי: כן, בבקשה, גברתי.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: השגנו היום הסכם היסטורי לטובת הצרכניות והצרכנים, לטובת חקלאיות וחקלאי ישראל, לטובת הציונות והביטחון התזונתי שלנו.

מרב מיכאלי: האמת היא שזה ממש מרגש.

מרב מיכאלי: מפלגת העבודה נאבקה מהרגע הראשון לטובת ההסכם הזה.

מרב מיכאלי: היינו בלב המשא ומתן לאורך כל השנה הזאת, בדגש על יושב-ראש הסיעה רם שפע, שבאמת עשה לילות כימים, וברגישות ובחוכמה הוביל את ההישג הגדול הזה, ואני גאה בהסכם שהגענו אליו.

מרב מיכאלי: טוב שדאגנו לאזרחיות ולאזרחי ישראל, הלולנים והלולניות, שיושבים מרביתם ומרביתן בצפון הארץ, והם פטריוטיות ופטריוטים ישראלים, שדואגים לתוצרת ישראל כחול-לבן, לביצים טריות לאזרחיות ולאזרחים.

מירי רגב: ביצים טריות מאוקראינה.

מרב מיכאלי: טוב שהבטחנו את התוצרת החקלאית הישראלית; את היכולת של ישראל לספק מזון לעצמה לצד מחירים הוגנים לצרכניות ולצרכנים.

מרב מיכאלי: טוב שהצלחנו להביא השקעות במאות מיליונים לטובת שיפור ענף ההטלה; הבטחת האופק התעסוקתי של הלולנים; לתכנן בחוכמה את ענף ההטלה, ולתת רשת ביטחון ראויה לאלה שירצו לפרוש.

מרב מיכאלי: מצד אחד, עשינו את כל הדבר הזה במאבק נחוש, ומצד שני בלי להחרים את המליאה, בלי אולטימטומים, בלי הצבעות מורדות, בלי הפסקת העבודה בוועדות.

מרב מיכאלי: הוכחנו שהקואליציה הזאת יודעת לעבוד בהסכמות; יודעת לעבוד ביחד, גם כשיש מחלוקות.

מרב מיכאלי: זה בדיוק מה שאנחנו נמשיך ונעשה.

מרב מיכאלי: הקואליציה הזאת והממשלה הזאת ימשיכו לעבוד, כדי להביא פתרונות לאזרחיות ולאזרחי ישראל – את הפתרונות המתאימים והטובים ביותר.

מרב מיכאלי: אני רוצה מאוד להודות לחברי שר החקלאות, לחברי שר האוצר, לחברינו סגן השר אלון שוסטר וסגן השר יאיר גולן, לרם בן ברק יושב-ראש הוועדה, ומעל לכל, כאמור, ליושב-ראש סיעת העבודה רם שפע, שעשה עבודה מדהימה, שהביאה להסכם ההיסטורי הזה.

מרב מיכאלי: ברכות לכולנו.

מיקי לוי: תודה רבה לשרה מיכאלי.

מיקי לוי: שר החקלאות, בבקשה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להודות על הדיון החשוב הזה.

עודד פורר: ובפתח הדברים – איפה חבר הכנסת שפע?

עודד פורר: את יאיר אני רואה ואת רם.

עודד פורר: ברגע שתהיו פה, אני אתייחס לנושא הזה.

עודד פורר: הרעש באולם מאוד מפריע לי, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: תבקשו מהם שם לשתות קפה בפרסה, הכי פשוט.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, תזמין אותם לשתות איתך קפה על חשבוני.

אוריאל בוסו: - - -

מיקי לוי: מאה אחוז, דברו על כוס קפה על חשבוני.

עודד פורר: אולי אתם רוצים שנוציא את המליאה להפסקה, כדי שתוכלו לדבר על הצו ואז נחזור ואני אסכם?

עודד פורר: יש בקשה?

קטי קטרין שטרית: גם ככה אתם מחכים.

קריאות: - - -

עודד פורר: אם יש לכם בקשה כזו.

עודד פורר: אתם ביקשתם.

עודד פורר: אתם מוזמנים.

עודד פורר: אני רוצה לסכם את הדיון, אתם פשוט מפריעים לי.

יוסף טייב: השר פורר, גם ככה את הולך לסכם עכשיו שלוש שעות.

עודד פורר: לא, אני רוצה לסכם את הדיון.

עודד פורר: אני רוצה לסכם את הדיון.

עודד פורר: מדובר בנושא חשוב מאין כמוהו.

עודד פורר: אני מבקש, אם הגשתם, ואם יש לכם התנגדויות, זאת בדיוק השעה, שבה יש לי הזדמנות לנסות ולשכנע את חברי האופוזיציה.

עודד פורר: זה קצת לא נעים שמפנים גב לדובר.

עודד פורר: אני מבקש, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: יש איזשהו - - -

חיים ביטון: מקובל.

חיים ביטון: ישבתי ואני מקשיב.

עודד פורר: סליחה אני לא מדבר – הדיון שמתנהל שם עם חבר הכנסת ביטן, שמפנה את גבו לדובר, זה לא - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטן, שב ליד חברת הכנסת שטרית ותלחשו אחד לשני באוזן.

קטי קטרין שטרית: אנחנו רוצים לגוון לכם את הזמן שאתם רוצים למשוך.

מיקי לוי: לא, אין.

קטי קטרין שטרית: - - - איזה הצגה יפה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, על חשבוני קפה יחד עם ביטן בחוץ.

קטי קטרין שטרית: אם עושים לי בדיקת דם, יש לי - - -

משה ארבל: - - -

עודד פורר: חבר הכנסת ארבל, אולי אתה רוצה עוגת דבש.

עודד פורר: בפתח הדברים, מכיוון שמדובר, אדוני היושב-ראש, בהתנגדות לצו תעריף המכס (פטורים ומס קנייה) – מדובר באמת על מכסות ייבוא בפטור ממכס של ביצים ודבש.

עודד פורר: אני אפתח קודם, ראשית אני רוצה להודות לחברי הכנסת מהקואליציה, חבר הכנסת רם שפע, חבר הכנסת רם בן ברק, חבר הכנסת אלון שוסטר וחבר הכנסת יאיר גולן, שהסכימו להוריד את התנגדותם לצווים האלה, שאנחנו פרסמנו, וגם יצביעו בעד תמיכה באותם הצווים.

עודד פורר: נוכח העובדה שב-48 השעות האחרונות נעשתה התקדמות אדירה במשא ומתן בינינו לבין נציגות החקלאים – ועל זה אני מדבר ברמה הכוללת, ברמה הפרטנית, כשאנחנו מסתכלים על כך שהצו המרכזי נוגע בענף ההטלה.

עודד פורר: הגענו להסכם היסטורי.

עודד פורר: הסכם היסטורי בענף ההטלה, שנוגע באמת לרפורמה ענקית שאותה הובלתי בשנה האחרונה.

עודד פורר: אמרתי לא פעם, שאני יותר מרוצה להעביר את הרפורמה הזאת בהסכמה, ואני שמח שהיא עוברת בהסכמה.

עודד פורר: אני שמח שהגענו להסכמה עם מגדלי העופות ועם נציגי הענף.

עודד פורר: מדובר בענף שנוגעים בו כ-1,500 חקלאים, שפרוסים בעיקר בגליל.

עודד פורר: כולם התכנסו ב-48 השעות האחרונות, כדי להגיע להסכם – הסכם חשוב, שאת פרטיו אני עוד אפרט בהמשך – אבל נוכח ההסכם ברור גם לנציגי ענף ההטלה וגם לחברי הכנסת, שהגישו את הערר על הצו הזה, לחלוטין מה מטרת הצו.

עודד פורר: מטרת הצו היא אחת: לתת מענה למחסור.

עודד פורר: כל הזמן האשימו אותי שאני בא באמצעות הצו הזה ומהלך אימים על החקלאות ועל החקלאים.

עודד פורר: מדובר בצו שנותן מכסה פטורה ממכס, שמאפשרת למשרד החקלאות, לשר החקלאות לפרסם – כשיש מחסור, כשצורכי השוק מחייבים – לפרסם את המכסה הזו בפטור ממכס לייבוא.

עודד פורר: מתוך אותם מיליארד ביצים שפרסמנו, השתמשנו במכסה הזאת – אל תתפסו אותי במספר המדויק – להערכתי בכ-150 מיליון ביצים בלבד, מתוך המכסה הזאת, לפני חג הפסח.

עודד פורר: זה נעשה כדי לתת מענה למחסור שהיה עלול להיות על המדפים ערב חג הפסח.

עודד פורר: עובדה היא שלא היה מחסור.

עודד פורר: לא היה מחסור.

עודד פורר: זאת הייתה תקופה מאוד לא פשוטה.

עודד פורר: צריך להבין שהעולם כולו נמצא באירוע שבו המזון הופך להיות מצרך יותר ויותר מבוקש.

עודד פורר: אם מקור הייבוא המרכזי לייבוא ביצים למדינת ישראל בשנים האחרונות הייתה אוקראינה, אז אני לא צריך לפרט לכם – בוודאי לא לך – מה קורה כרגע בגזרה הזאת.

עודד פורר: נדרשנו לפעילות אינטנסיבית מאוד מאוד, כדי לפתוח מדינות נוספות ליבוא לישראל; כדי שלאזרחי ישראל יהיו ביצים בערב חג הפסח.

עודד פורר: זו לא הייתה מכסה שעכשיו באה לייצר פה מצב של הצפת השוק, של פגיעה בשוק ופגיעה בחקלאים, זו הייתה מכסה שבאה לתת מענה למחסור.

עודד פורר: מכאן אני גם מגיע למשמעות של ביטול המכסה הזאת.

עודד פורר: לו היינו מבטלים את המכסה הזאת, אילו נבטל אותה או תבטלו אותה הערב, המשמעות היא שאין לממשלה כלים לייבא ביצים בעת מחסור.

עודד פורר: אז בסדר, יהיו הפתרונות של פרסום צו חדש והערות ציבור, ואחר כך חתימה וכניסה שלו לתוקף; אבל צריך להבין שאם יש מחסור, עד שמייבאים לכאן משהו, זה תהליך; זה לא שאני לוחץ על כפתור, שאם אני רוצה עכשיו לייבא ביצים מספרד, אז לחצתי על כפתור ומחר בבוקר הן כאן.

עודד פורר: צריך להתקשר עם ספק, צריך לשלוח את הביצים האלה.

עודד פורר: זה תהליך.

עודד פורר: המטרה פה היא לתת מענה על מחסור.

משה גפני: למה נזכרתם רק עכשיו לעשות את זה?

עודד פורר: אני חייב לומר, חבר הכנסת גפני, שאני יודע עד כמה הנושא הזה חשוב לך.

עודד פורר: היו הרבה מאוד דיונים שנערכו בוועדת הכספים, כשאתה עמדת בראשה, ואני הייתי חבר בוועדה.

עודד פורר: המשא ומתן הזה נוהל לאורך כל השנה האחרונה.

עודד פורר: נוהל – באמת עם הרבה מאוד רצון טוב מצידי.

עודד פורר: אני חייב לומר, שלתחושתי דווקא בגזרה של אלה שמנהלים איתי את המשא ומתן, הם הרגישו שהיום נכון להגיע, וצריך להגיע, לסיכומים – אגב, לטובת החקלאיות והחקלאים.

עודד פורר: אנחנו, בין היתר, עושים את הסיכום הזה כדי שלא לפגוע בהם.

עודד פורר: בתוך הסיכום הזה, אתה יודע, בהסכם, מטבע הדברים, שני צדדים, כל אחד צריך לוותר על משהו.

עודד פורר: וגם אנחנו ידענו להביא תקציבים משמעותיים ממשרד האוצר לטובת שדרוג הענף, לטובת היכולת של לולים לצאת ממרכזי היישובים ולהשתדרג ללולים חדשים.

עודד פורר: מצד שני, גם קיבלנו, בהסכמה עם הענף, גם את היכולת לדאוג לאזרחי ישראל; לכך שהשוק יהיה פתוח יותר, עם יכולת לשמור על יציבות מחירים.

עודד פורר: אגב, תוך כדי שאנחנו מגינים על החקלאים ועל החקלאיות, ולא תוך כדי שמישהו בא לעשות את זה מעל ראשם.

עודד פורר: בתוך האירוע הזה, אני חייב לומר, יש צעדים שאנחנו עושים שהם לא בהכרח פופולריים.

עודד פורר: אבל אתה עושה אותם כשאתה בתוך הסכם.

עודד פורר: זו המשמעות של הסכם.

עודד פורר: לכן, הרצון לבטל את הצו עכשיו – ואני מבין.

עודד פורר: הבנתי את ההגשה של הערעור הזה, כשלכאורה הייתה תחושה שאין הסכמה ויש פה איזשהו מהלך חד-צדדי, אז הינה, אני אומר לכם, אנחנו עושים את המהלכים האלה קודם כול בראייה של מה נכון לאזרחי ישראל; מה יקבלו אזרחי ישראל בסוף הדרך.

עודד פורר: אני לא חושב שיש פה איזשהו חבר כנסת, וזה בכלל לא משנה מאיזה מפלגה הוא, ומי הצביע לו או לא הצביע לו; כולנו דואגים, וכולנו רוצים, שיהיה מזון לאזרחי ישראל, אדוני היושב-ראש.

עודד פורר: לא סביר בשום מקרה או שלב שבו אזרחי ישראל לא יוכלו לקבל ולצרוך ביצים.

עודד פורר: אני בטוח – חבר הכנסת גפני, חבל שאתה יוצא, אני בטוח שערב חג הפסח, אם היו חסרות ביצים - - -

משה גפני: - - - אני לא מבין למה ללכת לצו.

משה גפני: אם הגעתם להסכם אז למה הצו?

משה גפני: אתם מוציאים צו חדש.

משה גפני: עכשיו אתם - - -

עודד פורר: לא, לא, לא.

עודד פורר: הינה הנקודה.

משה גפני: אתם מחזיקים אותנו פה סתם - - - להפיל את זה.

עודד פורר: אז הינה הנקודה.

עודד פורר: חבר הכנסת גפני, בניגוד לצווים אחרים, שהם צווי מכס קבועים, זה צו של מכסה.

עודד פורר: זה צו של מכסה.

עודד פורר: זה צו שבא לתת כלים לממשלה לתת מענה על מחסור מיידי.

עודד פורר: אגב, בכל שנה יש – יש יותר, יש פחות – בכל שנה מייצרים במדינת ישראל כ-4,000 טון דבש.

עודד פורר: צורכים 6,000.

עודד פורר: יש שתי אפשריות: ש-2,000 טונה נוספים יגיעו לכאן במכס מלא, והמשמעות היא שצנצנת דבש תעלה 45 ואפילו 50 שקלים לקילו – וכשזה במחסור המחירים יעלו עוד יותר – או שבאמצעות המכסה הזו ניתן את המענה.

מיקי לוי: תסביר שאסור לבטל את הצו.

מיקי לוי: שיבינו.

עודד פורר: זה מה שאני אומר.

עודד פורר: ביטול הצו משמעותו - - -

יוסף טייב: לא, אבל זה ייתן מענה.

יוסף טייב: השאלה אם זה מוריד מחירים.

עודד פורר: זה נותן מענה, כולל אפשרות של מיתון וירידת מחיר.

עודד פורר: המחיר מאוד פשוט.

עודד פורר: מה קורה?

עודד פורר: אם יש 4,000 טון, זאת אומרת, אם יש לי ארבע צנצנות דבש לשישה אנשים שרוצים צנצנת, מה יקרה למחיר הצנצנת?

עודד פורר: יעלה.

עודד פורר: שישה אנשים.

עודד פורר: הארבעה, שהכיס שלהם הכי עמוק יקבלו דבש.

עודד פורר: זה מה שיקרה אם יבטלו את הצו.

עודד פורר: אני לא אוכל לתת מענה למחסור הזה.

עודד פורר: מה אני עושה במענה למחסור?

עודד פורר: אני מביא עוד שתי צנצנות דבש.

עודד פורר: יש שישה אנשים, שש צנצנות דבש.

עודד פורר: כולם ישלמו את המחיר שראוי לשלם על צנצנת דבש.

עודד פורר: אגב, אני חושב, מבחינתי, בתפיסת עולם של שוק פתוח, אם היו שבע ושמונה צנצנות דבש אז כנראה שהאנשים היו קונים יותר דבש, כי המחיר שלו גם היה יורד.

עודד פורר: אבל בוודאי שמצב של מחסור גורם לעליית מחיר.

עודד פורר: זה בדיוק מה שיקרה אם מבטלים את הצווים.

יוסף טייב: - - - ייצור מקומי.

עודד פורר: אם מבטלים – אי-אפשר לייצר יותר ייצור מקומי.

עודד פורר: צריך להבין, הייצור המקומי, המטרה שלו היא בכלל האבקת העצים והפרחים והחקלאות ישראלית.

עודד פורר: האירוע הזה מנוהל.

עודד פורר: שוק דבש הוא שוק מתוכנן במדינת ישראל.

עודד פורר: זאת אומרת, הגברת הייצור המקומי עלולה לפגוע בתכנון.

עודד פורר: אני, מבחינתי, מוכן לפתוח את השוק.

עודד פורר: אם הייתם אומרים שאתם רוצים פתיחת שוק, כנראה שלא לשם אתם מכוונים.

עודד פורר: אבל דבש הוא תוצר לוואי של האבקה הזו.

עודד פורר: לכן, גם המאביקים לא רוצים שתייצר כאן יותר דבש.

עודד פורר: כי מה הם אומרים?

עודד פורר: הם אומרים: תהיה מריבה על שטחי המרעה של הדבורים, ואז האבקה תהיה פחות טובה, ולכן זה פוגע בצומח.

עודד פורר: אלה הדיונים.

עודד פורר: אני משתף אותך עכשיו בדיונים שבתוך החדר עם החקלאים.

עודד פורר: זו לא בהכרח עמדתי, אבל אני יודע מה מונח בפנינו.

עודד פורר: לא מונח בפנינו כרגע ביטול התכנון בעולם הדבש.

עודד פורר: על ביטול התכנון אני מוכן לקיים דיון אחר.

עודד פורר: אני באמת ארחיב אולי בשעה הקרובה קצת על נושא ביטול תכנון, ומה המשמעות של ביטול תכנון.

עודד פורר: אבל - - -

קריאה: אמרת: בשעה הקרובה?

עודד פורר: כן, אבל לפחות בחלק הזה חשוב לי לומר, שאנחנו מביאים פה צו, שכל המהות שלו היא מתן השלמה למחסור.

עודד פורר: זה אפילו לא משהו שאפשר לנהל איתי דיון של מדיניות.

עודד פורר: אם היה פה עכשיו צו לביטול התכנון בענף הדבש – למשל, צו קבוע שלמכס אפס על הדבש – היינו מנהלים דיון.

עודד פורר: אגב, אני חייב לומר שבזכות ההתקדמות שהשגנו בצומח היום, אחד הסעיפים המרכזיים שעליהם הושגה הסכמה, זה באמת הורדת מכס קבועה על דבש באופן פרמננטי, מה שבאמת ייתר את הצווים, אם וכאשר נגיע להסכם חתום.

עודד פורר: אבל אין לנו כרגע הסכם עדיין, אז אני אפילו לא יכול לפרסם את הצו הזה.

עודד פורר: זאת אומרת, כל מה שאני אפרסם מחר בבוקר, אם חס וחלילה אתם תפילו את הצו הזה, זה בעצם יכניס אותנו עוד פעם לעוד תקופה של צווים, שגם הם עלולים לגרום לכך שיינקטו צעדים – שהם צעדים חד-צדדיים, ואף אחד לא רוצה אותם.

עודד פורר: אנחנו מדברים באמת על מתן מענה למחסור.

עודד פורר: במובן הזה, אני חייב לשאול את חבריי לסיעת ש"ס.

עודד פורר: כשאני חושב, ואני מסתכל ביישובים האלה, שאתם פוגעים בהם, בין היתר, בעובדה שעכשיו, לאחר שהגענו להסכם בענף ההטלה, אתם מסרבים לקבל את זה, ועדיין אומרים: זה שהגעתם להסכם; זה שהחקלאים בתוך העניין; זה שיש פה הסכמה גורפת – אותנו זה לא מעניין.

עודד פורר: אותנו מעניין להראות שאנחנו מפילים את הצו הזה.

ינון אזולאי: כבוד השר, לא אמרנו דבר כזה.

עודד פורר: זה שחבר הכנסת ביטון בירוחם, והוא מוכן לעלות לכנסת ולהצביע על זה – ואני אגיד לכם למה הוא מוכן להצביע על זה, כי אחד האדריכלים של ההסכם הזה בענף ההטלה הוא חבר הכנסת ביטון.

עודד פורר: כיושב-ראש ועדת הכלכלה הוא נכנס לעובי הקורה וסייע לנו.

עודד פורר: שאל קודם חבר הכנסת גפני: למה דווקא עכשיו?

עודד פורר: אני חושב שבאמת מנוף הלחץ הזה, שהפעיל חבר הכנסת ביטון, יחד עם החברים שיושבים כאן, על ההנהגות החקלאיות – הם אמרו: חבר'ה, אין מה לעשות.

עודד פורר: בואו, צריכים להתקדם להסכמה – דווקא הדבר הזה מוביל לכך שאנחנו יכולים להציג פה הסכם, שהוא באמת הסכם היסטורי.

עודד פורר: אבל - - -

משה ארבל: אתה מציג הסכם, אבל זה לא מגיע לכנסת.

משה ארבל: תביא לכנסת את מה שהסכמת.

משה ארבל: נדון בו, ואז נצביע עליו.

משה ארבל: ככה זה עובד בדמוקרטיות - - -

עודד פורר: חבר הכנסת ארבל, אל תדאג.

עודד פורר: בתוך ההסכם - - -

קריאות: - - -

יוסף טייב: יש לו שעתיים.

יוסף טייב: הוא יספר לנו בדיוק מה ההסכם.

יוסף טייב: מה אתם דואגים?

ינון אזולאי: - - - מסתכל על כולם מלמעלה - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, להמשיך.

יוסף טייב: באתי עם סבלנות היום, השר פורר.

עודד פורר: אני סבלני, אני לא ממהר.

עודד פורר: הכול בסדר.

עודד פורר: חבר הכנסת ארבל, אני רוצה לענות לשאלתך.

עודד פורר: ההסכם הזה בוודאי שגם יגיע לכדי חקיקה.

עודד פורר: חלק מהדברים שמופיעים בהסכם – כמו סיום התכנון בענף הלול, שזה סעיף שמגיע בהסכמה – יגיע לפה לחקיקה.

עודד פורר: אני מצפה בהחלט שתתמכו בו.

עודד פורר: בעיקר כשאני יודע שההסכם הזה משרת קודם כול את האנשים ששלחו אתכם לפה.

עודד פורר: בתוך ההסכם הזה, של נציגי האנשים ששלחו אתכם לפה – כי אני מסתכל, אגב, על תוצאות הבחירות ביישובים השונים שבהם מגדלים ביצים: ביערה, באביבים.

עודד פורר: באביבים, למשל - - -

ינון אזולאי: הם אמרו לי שזה - - -

עודד פורר: יושב-ראש הוועד של היישוב אביבים נמצא פה.

עודד פורר: לדעתי, הוא עדיין בחדר סיעה שלנו, שמסיימים שם את כל הדברים.

עודד פורר: ביישוב אביבים הליכוד קיבל 57%.

עודד פורר: 57%.

חיים כץ: - - -

עודד פורר: ביישוב אביבים סיעת ש"ס קיבלה, כמדומני, 36% מהקולות.

עודד פורר: יש הסכם שדואג ורואה את תושבי אביבים – ואתם אומרים: לא, בואו נחרב הכול.

עודד פורר: ייחרב העולם, שלא תהיה מכסה של ביצים, שלא תהיה מכסה של דבש, שבסופו של יום לא פוגעת בחקלאי - -

משה ארבל: לא, היא מגינה על היבוא, אדוני.

עודד פורר: - - אלא מגינה על האזרח הישראלי.

עודד פורר: כי אם הייתי רוצה באמת לפגוע - - -

מיקי לוי: זו לא מכסה ליבוא.

עודד פורר: זו מסכה ליבוא, בפטור ממכס, שהיא מופעלת כשיש חסרים.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, אם הייתי רוצה – המכסה הזו ברשותי כבר מפברואר; לדעתי בסוף חודש פברואר שר האוצר חתם על זה.

עודד פורר: יכולתי לייבא מייד 2,000 טון דבש ומיליארד ביצים ולהציף את השוק, כמו שטוענים אלה שערערו.

עודד פורר: לא עשיתי את זה.

עודד פורר: לא עשיתי את זה.

עודד פורר: המשכתי להתנהל באחריות אל מול הארגונים החקלאיים ולדבר איתם, המשכנו לנהל את המשא ומתן, ובתוך הנושא הזה של המכסות, השתמשנו בהם – השתמשנו בהם כדי לתת מענה למחסור.

עודד פורר: אז נתנו מענה פעם אחת עם כ-150 מיליון ביצים ערב חג הפסח.

עודד פורר: אם, חס וחלילה, נמצא את עצמנו עם מחסור ערב ראש השנה מכל סיבה שהיא, נדע לתת מענה באמצעות המכסה הזאת.

עודד פורר: הדבש – לקראת ראש השנה; תכננו לפרסם את המכסות האלה עכשיו – למה לא פרסמנו אותן קודם?

עודד פורר: כי צריכת הדבש והחלק המשמעותי שבו באמת מרגישים את המחסור מגיעים לתקופה הזאת, ושם רצינו לעשות את זה.

עודד פורר: לצערי, באירוע הזה פתאום אנחנו נתקלים בחומה בצורה ומאבק איתנים שסיעת ש"ס וסיעת הליכוד מנהלות כנגד אזרחי ישראל.

עודד פורר: זאת אומרת, העיקר שאנחנו נגיע - -

קריאה: - - -

עודד פורר: - - לאיזושהי הצבעה כזאת או אחרת שתביך את הקואליציה או לא תביך את הקואליציה.

עודד פורר: מה אכפת לנו שישלמו יותר על דבש?

עודד פורר: מה אכפת לנו שלא יהיה דבש?

עודד פורר: מה אכפת לנו שלא יהיו ביצים במדינת ישראל?

עודד פורר: העיקר שאנחנו – יאללה, עקצנו עוד פעם, עשינו עוד פעם.

עודד פורר: אני באמת אומר: אתם רוצים להגיע ולהחליף את השלטון, וזה לגיטימי, וזה תפקידכם כאופוזיציה, אבל לפעמים, לפעמים, לפעמים צריך לעשות את זה לא על גב האזרחים.

עודד פורר: לפעמים אתם יכולים להגיד: חוץ מהחלפת השלטון, באנו לבניין הזה כדי לעשות עוד כמה דברים.

עודד פורר: סיעת ש"ס – אתם אומנם התרגלתם קצת, ובשנה האחרונה ראיתם מה זה אופוזיציה, וחברי הכנסת של הליכוד למדו קצת מה זה אופוזיציה.

עודד פורר: אני, בכהונתי בכנסת ישראל, כיהנתי גם באופוזיציה וגם בקואליציה.

עודד פורר: יצא לי להיות חבר כנסת בוועדת כספים כשהייתי חבר אופוזיציה, ויצא לי להיות חבר כנסת בוועדת כספים כשהייתי אפילו יושב-ראש ועדת כספים פעמים מהקואליציה.

עודד פורר: כיושב-ראש ועדת כספים עשיתי את התפקיד הזה מהאופוזיציה, והתגלגלה לחלקי הזכות להיות יושב-ראש ועדת כספים בשלב שבו קמה הממשלה, ועדיין לא הוחלפתי והיינו בתקופת הקורונה.

עודד פורר: בתקופה הזאת הליכוד רצה – הממשלה רצתה להעביר סיוע כזה או אחר לעסקים; יש יגידו יותר טוב, יש יגידו פחות טוב.

עודד פורר: הייתה לי ביקורת עצומה על חלק ממנגנוני הסיוע, אז לא אפשרתי להם להעביר את זה לוועדת הכספים?

עודד פורר: יכולתי, והיה לי את הכוח, אבל זה היה פוגע בממשלה פגיעה אנושה.

עודד פורר: זה היה מציג את ראש הממשלה ואת הממשלה ככזאת שלא רואה את האזרחים ולא מאפשרת להם ולא נותנת להם.

עודד פורר: זה מה שהיה קורה.

עודד פורר: ואז, בסופו של יום, הייתם מגיעים למצב שבו לא הייתם יכולים לתת סיוע לעסקים בתקופת הקורונה.

עודד פורר: אז אנחנו כאופוזיציה עשינו את זה?

עודד פורר: לא.

עודד פורר: אגב, חוקי הקורונה האלה שנתנו סיוע לעסקים עברו פה בכנסת על קולותיהם של חברי האופוזיציה.

עודד פורר: הקואליציה לא הגיעה להצבעות.

עודד פורר: גם כשרצינו להתנגד – בסופו של יום נתנו לכם את אותו חסד שיאפשר לכם להעביר.

עודד פורר: לכן אני מבין את הרצון, אני מבין את הצורך להתנגח, אני מבין את האופן שבו אתם רוצים לעשות את האירוע הזה, אבל אני באמת, באמת, לא מבין את הבחירה של המלחמות.

עודד פורר: יש כלל מאוד ברור: תבחרו את המלחמות; תבחרו על מה אתם רוצים להילחם.

עודד פורר: לבחור להילחם דווקא על הדברים שאמורים לסייע לאזרחי ישראל – בעיניי, תועלת זה לא מביא לכם; נזק זה בוודאי מביא לאזרחי ישראל, ובאופן ניכר לאלה ששלחו אתכם לכאן.

עודד פורר: עכשיו אני רוצה לדבר ולהרחיב קצת יותר על נושא ביטול התכנון.

עודד פורר: תראו, אני מאמין בשוק פתוח, ושוק פתוח לשיטתי, בסופו של דבר, יכול להוביל לכך שגם אזרחי ישראל ייהנו וגם הכלכלה הישראלית תפרח.

עודד פורר: לצערי הרב, אנחנו מוצאים יותר מדי ענפים שבהם השוק הזה מתוכנן.

עודד פורר: ענף הדבש הוא דוגמה אחת מצוינת בתחום הזה.

עודד פורר: כשאנחנו מדברים על המחסור בדבש ועל הצורך של אזרחי ישראל לקנות דבש בזול, המשמעות היא שלא רק שאנחנו נביא לכאן בשורה שתאפשר להוריד את המחירים – היא בסופו של יום גם תיטיב עם הצרכן, כי היא תגדיל את הצריכה.

עודד פורר: אם היום במדינת ישראל צורכים בסך הכול 6,000 טון דבש, ואנחנו רוצים להוריד את המחיר, אז צורכים 600 טון דבש, כשהמחיר של צנצנת דבש הוא בסדר גודל של 42 שקל לקילו, אדוני היושב-ראש – 42 שקל לקילו.

עודד פורר: כמה מהמצביעים שלכם יכולים ללכת ולשים כל שבוע דווקא על צנצנת הדבש 42 שקל?

עודד פורר: הם לא ישימו.

עודד פורר: לא כממתיק – אגב, זה הרבה יותר בריא מסוכר לבן, שעולה כ-3.90, תלוי באיזה סופר אתה קונה.

עודד פורר: וזה הופך להיות מוצר צריכה לעשירים.

עודד פורר: אם אנחנו מצליחים ומאפשרים יבוא של דבש בצנצנות – יבוא של דבש בצנצנות יביא לנו באמת, באמת, באמת, יכולת להוריד את המחיר לצרכן הסופי בסופר.

עודד פורר: ואת כל זה אפשר לעשות בהסכמה עם הענף.

עודד פורר: לשם אנחנו חותרים, אני חוזר ואומר.

עודד פורר: אבל פתיחת השוק משפיעה באופן ישיר על הצרכן.

עודד פורר: אני עוצר רגע את ההסבר על פתיחת השוק, שאני רואה שהוא מאוד מאוד מעניין בעיקר את חברי האופוזיציה, ואני רוצה לעבור דווקא להודעה שכתבו לי עכשיו.

עודד פורר: לצערי, בגלל שאני צריך לסכם כאן את הדיון, אני לא נמצא בחדר הסיעה למטה, ולכן אני לא שותף לחתימה.

עודד פורר: אתם הייתם יכולים לרדת לתמונות – שלחו לי תוך כדי כאן את התמונות מטקס החתימה.

עודד פורר: גם מביאים לי עכשיו את הפתק שההסכם נחתם – ההסכם נחתם.

עודד פורר: נחתם ההסכם בענף הלול.

עודד פורר: הסכם היסטורי, אני חייב לומר.

קריאה: בין מי למי?

עודד פורר: ההסכם נחתם בין נציגי ענף הלול, ארגון מגדלי העופות - - -

יריב לוין: חשבנו שבין שמרית מאיר - - -

קטי קטרין שטרית: חשבנו שחתמתם הסכם עם המורים בישראל, גם עם האחיות.

קטי קטרין שטרית: יש רשימה ארוכה.

קטי קטרין שטרית: נהגי האוטובוס – גם הם - - -

עודד פורר: קטי, בתחום הזה – אני ארחיב קצת על נושא מערכת החינוך אחרי השעה 22:00.

איתן גינזבורג: - - -

קטי קטרין שטרית: אני רוצה את כולם.

עודד פורר: קטי, אני אסיים את הפרק על ההסכם בענף ההטלה, ואני אפרט לך את נושא ההוראה ואת התוכנית שלי להתאמת ימי החופש - -

קטי קטרין שטרית: - - - מה אני חושבת - - -

קריאה: - - -

עודד פורר: מתי שתהיה.

עודד פורר: - - בין המורים לבין ההורים.

עודד פורר: ועדה שעמדתי בראשה בכנסת העשרים, ועדת משנה של ועדת החינוך, אגב, אז יושב-ראש ועדת החינוך היה חבר הכנסת מרגי.

עודד פורר: אישרנו את המלצות הוועדה שלי פה אחד, אבל כמו שאמרתי לך, אני ארחיב אחר כך, כי אני כן רוצה לפרט קצת את עיקרי ההסכם בענף ההטלה.

עודד פורר: אני יודע שעבור הרבה מאוד מהאנשים כאן הנושא הזה מעניין.

עודד פורר: הנושא שאני נלחמתי עליו בתחילת הדרך היה באמת קידום סיום התכנון בענף הלול.

עודד פורר: סיום התכנון בענף הלול הוא בעיניי יעד מאוד חשוב, שהיה קשה מאין כמוהו בעצם האמירה לכל סוגי המגדלים.

עודד פורר: הם עשו פה צעד משמעותי חסר תקדים בהסכמה שלהם וביכולת שלנו להגיע להסכמה – ונתנו פה פרק זמן ארוך, אדוני היושב-ראש, שיאפשר לנו ויאפשר לשוק להיערך לביטול תכנון.

עודד פורר: אי- אפשר לעשות ביטול תכנון באופן מיידי.

עודד פורר: וצריך להבין שבאותו הליך של ביטול תכנון – רגע, מאחר שאני לא יכול לכתוב פתקים, אז אני כן אגיד שבאותו הליך של ביטול תכנון - - -

קריאות: - - -

עודד פורר: אני רוצה לומר לכם דבר מאוד פשוט.

עודד פורר: אני לא – באותו הליך של ביטול תכנון צריך לדאוג באמת ולראות את האנשים שבקצה.

עודד פורר: כשאנחנו מדברים על האנשים שבקצה אנחנו התעקשנו, אנחנו התעקשנו, אנחנו התעקשנו באותו הליך של ביטול תכנון - - -

שלמה קרעי: הקואליציה עושה פיליבסטר?

עודד פורר: לא עושה פיליבסטר.

עודד פורר: אני לא יודע, אני לא רוצה שחבר הכנסת ביטן יתרגז, כי זה בעיניי באמת לא ראוי, אל תרגיזו לי אותו.

יש הסכם.

עודד פורר: אני אומר, שלא תרגיזו לי אותו, בסך הכול יש הסכמה.

עודד פורר: כשאני מדבר על ביטול התכנון, יש משפחות שעבורן מדובר באמת בפרנסה, זו פרנסתן היחידה.

עודד פורר: אתה אומר, מה אתה עושה עם המבוגרים, מה אתה עושה עם מישהו שהוא בן 80, ועכשיו פתאום אתה אומר לו "ביטול תכנון"?

עודד פורר: מה הוא יעשה בנכס הזה?

עודד פורר: מדובר בסוף בנכס קנייני.

עודד פורר: צריך לזכור שמבחינה משפטית, גם על פי הנחיות היועץ המשפטי לממשלה, כדי לבטל את התכנון צריך לפדות את המכסות, ופדיון המכסות זה פדיון שעולה כסף, אז גם באירוע הזה, כסעיף בהסכם, הכנסנו תקציב של כ-100 מיליוני שקלים, אדוני היושב-ראש, לפדיון מכסות על פי קריטריונים שייקבעו ביחד עם הנהגת ענף ההטלה, כדי לסייע לכל אותה קבוצה שנדרשת לסיוע, שהוא באמת לאנשים שכבר צריכים לצאת מהענף.

עודד פורר: בתהליך הזה אנחנו גם נוכל להחזיר את המכסות האלה לשוק במכרז על מחיר.

עודד פורר: בתהליך אנחנו נוכל להגיע להליך מכרזי, שהוא הליך מכרזי על מחיר, ואז להחזיר את המכסות האלה לשוק.

עודד פורר: אבל אם אנחנו מדברים על ביטול תכנון – חבר הכנסת כץ, אני יודע שהנושא הזה מאוד מעניין עבורך – כשאנחנו מדברים על ביטול תכנון, אז מה אתה עושה, מה אתה מחזיר מכסות לשוק?

עודד פורר: תצטרך לשלם עליהן עוד פעם כשאתה פודה אותן.

עודד פורר: ואז נקטנו מנגנון שלמדנו דווקא מההמצאות שהמציאו ועדי העובדים, יש דבר שנקרא דור ב', נכון?

חיים כץ: בתעשייה האווירית אין דור ב'.

עודד פורר: אני מדבר על כל מיני ועדים שלא מצליחים כמו שהיה בוועדה של התעשייה האווירית, אני מדבר על ועדים אחרים.

עודד פורר: הוועד של התעשייה האווירית, אני לא נוגע בו.

עודד פורר: כשאני מדבר על מכסות דור ב' המשמעות היא שבאמת כל מכסה שחולקה מינואר 2022, המכסות האחרונות שחילקנו, כולל המכסות שיחולקו בהמשך, הן מכסות דור ב', ואז מי שמקבל אותן ונכנס לתוך הליך הגידול בענף הלול יודע שהמכסה שהוא קיבל היא מוגבלת.

עודד פורר: הוא יודע שהיא לא מכסה שתזכה אותו בפיצוי בסוף התכנון.

עודד פורר: המשמעות היא שכשאנחנו מדברים על משהו שהוא תהליכי אנחנו מדברים על זה שבכל שנה בעצם יהיו מכסות נוספות.

עודד פורר: אני מרגיש שאתם לא מקשיבים לי, אני חייב לומר, וחבל.

יואב קיש: אתה צודק.

עודד פורר: תראה, את חבר הכנסת שמחה רוטמן הייתי משכנע הרבה יותר טוב, אבל כדי לשכנע אותו אני צריך לשכנע את נתניהו, זה בערך חופש ההצבעה באירוע.

עודד פורר: אם הוא יגיד לו, שמע, אין מה לעשות, אנחנו מאמינים בכלכלה ליברלית, רוטמן יהיה ליברל.

עודד פורר: אם הוא יגיד לו, תהיה קומוניסט – הוא קומוניסט, אין מה לעשות, ככה זה עובד.

שמחה רוטמן: לא הקשבת למה שאמרתי, כבוד השר.

שמחה רוטמן: אני אמרתי שגם אם תציעו לבנות את בית המקדש, אני מתנגד.

עודד פורר: כמו שאמרתי.

שמחה רוטמן: לא קשור לליברל ולקומוניסט.

עודד פורר: זה בדיוק מה שאמרתי, זה על אותו משקל.

עודד פורר: אם אני אומר לך, תהיה ליברל, יש הצעת חוק ליברלית, אתה אומר לי: לא, אמרו לי להיות קומוניסט ועכשיו אני קומוניסט.

שמחה רוטמן: היום אני קומוניסט.

עודד פורר: הינה הציטוט.

עודד פורר: אפשר לצטט אותו.

עודד פורר: חבר הכנסת שמחה רוטמן: היום אני קומוניסט.

עודד פורר: יפה, ציטוט יפה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל רק היום, תשים דגש על "היום".

עודד פורר: ציטוט יפה וראוי.

עודד פורר: "היום אני קומוניסט" זה ציטוט יפה וראוי, ללא צל של ספק.

עודד פורר: אבל אני לא, אני לא.

עודד פורר: ולפעמים בקואליציה - - -

שמחה רוטמן: - - - כשצריך להעביר חוקים קומוניסטיים אתה - - -

עודד פורר: בקואליציה אתה כפוף למשמעת קואליציונית, אבל אני אספר לך מה יפה באופוזיציה.

עודד פורר: באופוזיציה אתה פועל על פי צו מצפונך, ונתתי את הדוגמה הזאת גם קודם.

עודד פורר: עכשיו, אני יכול לתת את הדוגמה הזאת גם כשהייתה ממשלת 61.

עודד פורר: אני אתן לך אותה, אגב, על משהו שהיום רואים גם שצדקנו בו.

עודד פורר: הייתה ממשלת 61 בראשות נתניהו, ישראל ביתנו הייתה אז באופוזיציה, וממשלת נתניהו לא הצליחה להעביר את מתווה הגז, היה לה קשה.

עודד פורר: יולי אדלשטיין, חבר הכנסת אדלשטיין היה אז יושב-ראש הכנסת, הוא יודע איזה תמרונים נעשו פה, העבירו את הסמכויות מהשר הזה לשר הזה, מהשר הזה לשר הזה.

עודד פורר: אנחנו חשבנו שמתווה הגז הוא נכון, חשבנו שהוא טוב לאזרחי ישראל וטוב שיעבור ויעבור כמה שיותר מהר; אגב, הוא מה שמסייע היום לשמור על רמות מחירים נמוכות ביחס לעולם בזכות העובדה שיש לנו את אותו מתווה.

שמחה רוטמן: אז ביבי עשה משהו טוב?

שמחה רוטמן: רק רגע.

עודד פורר: אני אמרתי שהוא עשה הרבה מאוד דברים טובים.

שמחה רוטמן: עכשיו אתה מבין למה אני מקשיב לו.

עודד פורר: היום הדברים הלא-טובים - - -

שמחה רוטמן: עכשיו אתה מבין למה אני מקשיב לו כשהוא אומר מה להצביע.

עודד פורר: היום הדברים הלא-טובים עולים על אלה הטובים.

עודד פורר: צריך לזכור את הטובים ולהגיד תודה רבה.

עודד פורר: אתה יודע, גם שחקני הכדורסל הטובים ביותר בעולם תלו את הנעליים.

עודד פורר: וזה לא אומר שהם לא היו שחקנים טובים.

עודד פורר: אתה יודע, מיקי ברקוביץ' בעונות מסוימות הוביל את מכבי תל אביב להישגים אדירים ובאיזשהו שלב כבר לא, כבר הגיע דור שהחליף אותו.

עודד פורר: לצערי, אגב, הדור שהחליף, אם אני מסתכל היום – מכבי תל אביב לא בדיוק בהצלחה.

שמחה רוטמן: דווקא נראה שמי שתולה את הנעליים זה לא נתניהו.

עודד פורר: הינה, מספר יושב-ראש הכנסת שב-60% מהפעמים שבהן הוא הצביע כבר אופוזיציה זה היה עם הממשלה.

עודד פורר: גם אנחנו, אבל אז זה היה ממש – תחשוב, אדוני היושב-ראש:

עודד פורר: ממשלת 61 לא מצליחה להעביר את מתווה הגז, ברור לחלוטין שאם אנחנו מטרילים אותה, אנחנו לא מעבירים לה את המתווה ופוגעים באזרחי ישראל בראייה שלנו, מה עשינו?

עודד פורר: העברנו את המתווה עבור הקואליציה.

שמחה רוטמן: אני מקבל את הביקורת שלך ושל היושב-ראש, אנחנו אופוזיציה גרועה, ואני מבקש שתדיחו אותנו מהאופוזיציה באופן מיידי.

עודד פורר: אין לי ביקורת, אני חושב שאתם מתנהגים רע באופוזיציה בדיוק כפי שאתם מתנהגים רע בקואליציה.

עודד פורר: השאלה היא מה מכלול השיקום שמנחים אותך.

עודד פורר: אם מכלול השיקולים שמנחים אותך הם טובת מדינת ישראל, אז אתה פועל לטובת מדינת ישראל.

עודד פורר: וכשיש דברים טובים אתה בעדם, וכשיש דברים רעים – אתה נגדם.

עודד פורר: כך היה תמיד.

עודד פורר: אגב, כך תמיד היה בבניין הזה.

עודד פורר: הרבה מאוד פעמים בתוך התהליכים האלה עברו הצעות.

עודד פורר: אני רוצה לתת לכם דוגמה לעוד הצעת חוק אחת.

שמחה רוטמן: הבאת הצעת גרועה.

שמחה רוטמן: לפני ההצבעה כבר שינית אותה.

שמחה רוטמן: הגעת להסכם.

עודד פורר: לא שיניתי אותה.

עודד פורר: אז הינה, שמחה, לא הקשבת להסבר שלי בהתחלה, אז אני אחזור עליו.

עודד פורר: ההסכם לא מתייחס למכסות.

עודד פורר: ההסכם מתייחס לצווים קבועים.

שמחה רוטמן: עשר שנים - - -

עודד פורר: מה שמונח בפנינו הוא מכסות פטורות ממכס, שבאות לתת מענה על מחסור.

עודד פורר: הן לא קשורות, הן לא בהסכם, הן לא קשורות להסכם.

עודד פורר: ההסכם נותן את ההבנה לכל הצדדים שחששו שאולי מישהו ישתמש במכסות האלה שלא לצורך – אגב, זה לא קרה, והניסיון מלמד שזה לא קרה מאז פברואר.

שמחה רוטמן: נתת להם עשר שנים.

שמחה רוטמן: אתה מבין למה אני מתנגד?

עודד פורר: מבינים שזה לא יקרה.

עודד פורר: אני עשיתי את זה מהסיבה הפשוטה, שאני יודע שלעולם לא יהיה סיכוי שיסתיים התכנון בממשלה אחרת.

שמחה רוטמן: אני הבאתי הצעת חוק לביטול מיידי.

שמחה רוטמן: אתם התנגדתם.

שמחה רוטמן: אתם, הקומוניסטים, התנגדתם.

עודד פורר: קטי, אני רק מבקש שכשאני אתחיל לדבר על נושא התאמת ימי החופשה בין המורים להורים – שתהיי באולם.

עודד פורר: זה יגיע עוד מעט.

עודד פורר: אסיים את החלק של ההסכם.

קטי קטרין שטרית: מה עם הרפורמה שהיא רוצה לבטל?

עודד פורר: נגיע גם לזה.

עודד פורר: קטי, לא הכול בשעה אחת.

עודד פורר: אנחנו נמשיך.

עודד פורר: אל תדאגי.

קטי קטרין שטרית: גמרתם את המדינה, גמרתם.

עודד פורר: בתוך האירוע הזה חשוב לי - - -

פורר, תמשיך.

תמשיך, תמשיך.

עודד פורר: כשאני מדבר בהיבט הזה של המכסות, חשוב גם להבין מה קורה היום.

עודד פורר: גם היום המכוורות הגדולות, אדוני היושב-ראש, מערבבות דבש מיובא, ואין פסול ביבוא בכמויות שבאמת עומדות בתוך המכסות.

עודד פורר: ולזה אנחנו מתייחסים – אנחנו מתייחסים לאותן מכסות.

עודד פורר: עכשיו אני רוצה להרחיב קצת על הנושא של התערבות ושיקול דעת של שר ביכולת שלו לתת את אותן מכסות פטורות ממכס.

עודד פורר: מכסה פטורה ממכס מאפשרת בעצם לשר לתת מענה לצרכים; ליכולת שלו, כשיש מחסור, לבוא ולהגיד: אני פותר את הבעיה, או ליכולת שבה הוא אומר: אני צריך עכשיו לתת מענה בגלל שקרה או אירע איזשהו אירוע בעייתי.

עודד פורר: לפני שאתחיל את הנושא שחברת הכנסת שטרית ביקשה בנושא ימי החופש, אני רוצה כן לגעת בהחלטה נוספת שקיבלה הממשלה לאחרונה.

עודד פורר: ממשלת ישראל – אני מקבל, אדוני היושב-ראש, בקשות של נושאים שרוצים שאתייחס אליהם, אבל בעניין הזה, בתוך – אני אומר, ממשלת ישראל קיבלה החלטה באמת דרמטית.

עודד פורר: שתבינו – אני הייתי אמור להיות עכשיו בישיבת הנהלה של המשרד שלי באילת, אפרופו אותה החלטה; החלטה היסטורית, אדוני היושב-ראש, שבעצם הביאה 170 מיליון שקל להשקעות באילת כמרכז מחקר בין-לאומי למזון מהים והמדבר.

עודד פורר: צריך להבין על מה אנחנו מדברים כשאנחנו מסתכלים על העיר אילת והפוטנציאל שלה.

עודד פורר: העיר אילת, שהיא עיר שכולנו מכירים ואוהבים – יש כאלה שאוהבים יותר, יש כאלה שאוהבים פחות – לנפוש בה.

עודד פורר: היא עיר נופש ותיירות שעיקר התעסוקה בה מבוססת על נושא הנופש והתיירות.

עודד פורר: בנופש ותיירות התחרות של אילת היא במדינות השכנות; המדינות השכנות נהנות מאותו הים ומאותה השמש, אבל שם יש כוח אדם יותר זול ולפעמים רגולציה קצת יותר פשוטה, אבל היכולת שלנו לגוון שם את התעסוקה היא רק באמצעים אחרים.

עודד פורר: מה כן יש באילת שהוא מיוחד – באילת בים יש מדף יבשת מאוד מאוד תלול.

עודד פורר: מי שיודע מה הכוונה במדף יבשת תלול – אני רואה את חבר הכנסת גלנט, הוא ודאי יודע מה המשמעות של מדף יבשת תלול בעיר אילת.

עודד פורר: המשמעות היא שבאמת אתה מגיע לעומקים מאוד מאוד גדולים בטווח קרוב מאוד לחוף.

עודד פורר: כשאנחנו מדברים על טווח קרוב מאוד לחוף, הכוונה היא שאם אני רוצה לחקור בעומק של עשרות ומאות מטרים, אני לא צריך לצאת להפלגה ארוכה.

עודד פורר: בחלק מהמקרים בים התיכון אתה צריך לצאת לשלושה או ארבעה ימי הפלגה כדי להגיע לעומקים האלה, ובאילת אתה עושה את זה באותו היום.

עודד פורר: אתה יוצא, חוקר, חוזר.

עודד פורר: היתרון המחקרי הוא גדול.

עודד פורר: גם מבחינת טמפרטורת המים וגם מבחינת העוצמה והחוזק של האלמוגים שנמצאים שם, יש יכולת מחקר מאוד מאוד משמעותית.

עודד פורר: אגב, מי שהבין את הפוטנציאל ואת העניין שיש באזור הזה, היו עוד אבות האומה.

עודד פורר: אם אני לא טועה, ולדעתי אני לא טועה, לוי אשכול הקים אז את המכון לחקר הים על חופה של העיר אילת.

עודד פורר: המכון לחקר הים לימים בתקציב מאוד מאוד דל הצליח לעשות דברים גדולים, והצליח להוציא ולפתח הרבה מאוד יכולות של גידול מזון מהים.

עודד פורר: למשל, גידול של דגיגים והרביה של דגיגים בשבי, למשל גידול של – יש שם מחקר מאוד מעניין על גידול אצות; מחקר על הטונה בלו-פין; מחקר על הבורי.

עודד פורר: יש באמת הרבה מאוד יכולות.

עודד פורר: בנוסף, באילת יש גם המרכז הבין-אוניברסיטאי ששוכן על חוף הים וממש עושה את המחקרים האקדמיים במשותף של כל האוניברסיטאות.

עודד פורר: כל האוניברסיטאות בתורנות עוברות מקום מקום, ומאפשרות מחקר מאוד מאוד ייחודי דווקא בעיר אילת.

עודד פורר: כשאנחנו באנו לתוך האירוע הזה הייתה מחשבה בהתחלה באמת להקים מרכז מחקר חדש, והקמה של מרכז מחקר חדש הייתה מוליכה תהליך הרבה יותר ארוך, בירוקרטי, שגם דורס לפעמים את היכולות המחקריות שיש בכל אחד מהגופים.

עודד פורר: בנוסף יש לנו שם גם את הקמפוס של בן-גוריון; יש לנו המו"פ של חבל אילות, והרצון, היכולת לבסס את אילת כמרכז מחקר בין-לאומי אומרת: אנחנו לא נבטל את הזהות האינדיווידואלית של כל אחד ממרכזי המחקר האלה.

עודד פורר: ניתן להם את היכולת לחקור ונשדרג את התשתיות שלהם ואת היכולות שלהם לכאלה שיכולות לאפשר להם להביא תוצאה ופיתוחים הרבה יותר טובים.

עודד פורר: נעשה את זה באמצעות תקציבים משמעותיים שהם לא קיבלו מעולם, אבל נכריח אותם להתחיל לדבר יחד; נכריח אותם להתחיל לפעול יד ביד אלה עם אלה באמצעות מינהלת שתגדיר גם לאן רוצים להגיע, כשהיעד המרכזי הוא לא רק המחקרים שמבצעים בכל אחד ממכוני המחקר האלה, אלא הרבה מעבר לזה – היכולת שלנו לשלב ידיים עם התעשייה.

עודד פורר: כדי לשלב ידיים עם התעשייה, אחד התנאים שנמצאים שם זה גם הפארק הייעודי – שכבר היה קיים מבחינה תכנונית בעיר אילת, לטובת הקמת פארק תעשיות של חקלאות ימית – גם אותו שדרגנו מבחינת התשתיות, וקבענו בקרן המחקרים וקרן התשתיות את היכולת שלנו לתקצב ולהעניק מענקים דווקא למי שמגיע בשיתוף פעולה עם התעשייה.

עודד פורר: צריך להבין, שהמחקרים בתחומים האלה רק הולכים ועולים, והקרנות הפרטיות – אני אעשה לך את זה - - - איך זה הולך, מיקי?

עודד פורר: מיקי, זה מי שבעד הוא בעד ומי שנגד הוא נגד?

עודד פורר: או מי שנגד הוא בעד ומי שבעד הוא נגד?

עודד פורר: זאת שאלה, שהיא תהיה שאלה חשובה מאוד, אבל עוד יש לנו זמן עד שנידרש אליה.

עודד פורר: אז מי שבעד, מי שיצביע בעד, הוא בעד ההצעה לבטל את הצו.

עודד פורר: מי שנגד הוא נגד ההצעה לבטל את הצו.

עודד פורר: הבנתי, הבנתי.

עודד פורר: מי שיצביע בעד, סימן שהוא בעד ביטול הצו.

עודד פורר: מי שיצביע נגד, סימן שהוא נגד ביטול הצו.

עודד פורר: זו שאלה טובה.

עודד פורר: זאת שאלה טובה.

עודד פורר: אבל בהיבט הזה, באמת חושב שניתן לעשות מהפכה בתחום הזה.

עודד פורר: חשוב לציין שכשאנחנו מדברים על מרכז מחקר בין-לאומי, אנחנו כבר בשיתוף פעולה עם מדינות נוספות.

עודד פורר: יש קרן מחקר משותפת לישראל ולארצות הברית, קרן בארד.

עודד פורר: הקרן הזו נהנית מתקציבים שהמשמעות שלהם והמטרה שלהם היא חקלאות ימית.

עודד פורר: אנחנו מוסיפים כסף לטובת החקלאות הימית הזאת ולמחקרים האלה, ועל כל דולר בעצם שאנחנו שמים בקרן למחקר, גם האמריקנים שמים עוד דולר.

עודד פורר: זאת אומרת, אם אני הוספתי 10 מיליון דולר למחקרים באמצעות קרן בארד, האמריקנים מוסיפים גם הם עוד 10 מיליון דולר לטובת המחקרים האלה, ומדובר באמת על מחקר משותף.

עודד פורר: אני חתמתי על הסכם עם אוניברסיטת מרילנד, שעושה ועוסקת במחקרים כאלה.

עודד פורר: במקביל, יש הסכם עם אוניברסיטה נוספת מארצות הברית, שחתומים עליו בחבל אילות.

עודד פורר: שם, אנחנו גם נכניס אפילו תוכנית לימודים לבתי הספר שתעסוק גם היא בחקלאות ימית.

עודד פורר: עכשיו אתה אומר לעצמך: למה חקלאות ימית?

עודד פורר: למה חקלאות ימית?

משה גפני: באמת, אנשים פה – עם כל הכבוד.

משה גפני: לא היה דבר כזה, תאמין לי.

משה גפני: אתם מגזימים לגמרי.

משה גפני: אתם מביישים את הכנסת.

משה גפני: אתה עומד שם אני לא יודע כבר כמה זמן, ומדבר לא לעניין.

עודד פורר: חבר הכנסת גפני, אני חייב לומר שהרבה מאוד דברים – אני חייב לומר לחבר הכנסת גפני אני חושב שהוא ותיק פה בבניין מאוד מאוד, ותיק מאוד בבניין - - -

משה גפני: כן, אתה צודק - - - לא היה דבר כזה - - - אין לכם רוב, תלכו הביתה.

עודד פורר: הוא מאוד מאוד ותיק פה בבניין - - -

שמחה רוטמן: אני מבקש לדעת למה - - - מועצת הלול - - - אני אמרתי לבטל - - -

עודד פורר: אני אגיע גם לזה.

עודד פורר: אני אגיע גם לזה, שמחה.

עודד פורר: לכל דבר.

עודד פורר: לכל דבר אנחנו נגיע.

קריאות: - - -

משה גפני: - - - רוצה לשרוף זמן.

משה גפני: אולי מיכאל ביטון יבוא - - -

עודד פורר: שמע, חבר הכנסת גפני, אתה יודע אני - - -

משה גפני: מה, זה נכון שאתה - - -

עודד פורר: חבר הכנסת גפני, אתה יודע, דווקא אתה כמי שישב לא מעט שנים ברשות ועדת כספים.

עודד פורר: ידעת תמיד, שבהרבה מאוד דברים, גם כדי לקדם אותם, גם מתוך דאגה לציבור, אומרים הקואליציה והאופוזיציה: אנחנו מעבירים את זה.

עודד פורר: לא מעט פעמים בוועדת כספים אתה העברת ההחלטות על קולותיה של האופוזיציה.

עודד פורר: גם אני, כשישבתי בראשות ועדת הכספים, אחרי שהגעתם להסכם אז עם כחול-לבן והקמתם את הממשלה הפריטטית, לקח לכם זמן עד שהחלפתם אותי בראשות ועדת הכספים – חשבתי שכבר אולי אתם רוצים להשאיר אותי, אבל מסתבר כנראה שלא – והייתי יושב-ראש ועדת הכספים מהאופוזיציה, כשיש ממשלה אחרת, שאני התנגדתי לה בכל לב.

עודד פורר: באותה תקופה הקורונה הייתה נחלת חיינו ברמה כזו, שבאמת היא הובילה לסגירה ולפגיעה בהרבה מאוד עסקים.

עודד פורר: התנגדתי להרבה מאוד צעדים שהממשלה עשתה, גם צעדים כלכליים.

עודד פורר: גם צעדים כלכליים.

עודד פורר: וראו זה פלא: כשהממשלה רצתה להעביר צעדים שמשמעותם חלוקת כסף לאזרחים, גם שחשבתי שאולי מבחינה כלכלית זה הדבר הפחות טוב אולי פחות נכון לעשות, ואני הייתי עושה אותו אחרת, עדיין ידעתי שהאויב של הטוב הוא העוד יותר טוב.

עודד פורר: וראיתי קודם כול לנגד עיניי – מיקי, אתה אז היית גם חבר בוועדה – ואנחנו אלה שהעברנו את החוקים האלה.

עודד פורר: יותר מזה.

עודד פורר: היו ימים פה במליאה שנוצר מצב שלקואליציה לא היה רוב.

עודד פורר: לא היה רוב.

עודד פורר: היא לא הייתה יכולה להעביר.

עודד פורר: החוקים האלה עלו להצבעה והם כמובן לא נשארו שעות ארוכות, ואז מי הציל אותם?

עודד פורר: אנחנו.

עודד פורר: עכשיו, אני לא מבקש פה הצלות, ואני לא מבקש – אני בסך הכול מבקש דבר אחד: לנסות ולשכנע את חברי הכנסת להבין שמעבר לרצון להביך, יש גם אזרחים.

עודד פורר: יש גם אזרחים שבסופו של יום יסבלו מהאירוע הזה, בהצבעה שלך היום, חבר הכנסת גפני.

עודד פורר: המשמעות היא שמשפחות בישראל שילכו לקנות דבש, ישלמו בערך 25%–30% יותר.

עודד פורר: המשמעות היא שיש משפחות שלא יקנו דבש.

עודד פורר: אולי לא לפני ראש השנה - - -

משה ארבל: אתה שהבאת - - -

עודד פורר: זה בדיוק ההבדל.

עודד פורר: אני מעדיף שיצטרכו דבש, שהוא מוצר טבעי - -

משה ארבל: - - - אתה מדבר על מחירים?

משה ארבל: הלחם, הלחם מתייקר.

משה ארבל: אתה מדבר איתי על דבש - - -

עודד פורר: - - ועם זה אני באמת אומר, כשאתה רוצה להילחם ביוקר המחיה, אתה צריך לפתוח ולאפשר.

עודד פורר: למה אתה על מחסור?

עודד פורר: עכשיו, כשלא עושים את זה, פוגעים.

עודד פורר: הוא הדין גם בביצים.

עודד פורר: הרי אם היו חסרות כאן ביצים בערב חג הפסח, איזה זעקות היית זועק, חבר הכנסת ארבל, איזה זעקות: איך חסרות ביצים בפסח.

עודד פורר: ועכשיו אתה רוצה לבטל.

עודד פורר: אתה רוצה לבטל את האפשרות לייבא לכאן ביצים כשיש מחסור בביצים.

עודד פורר: עכשיו, בתהליך הזה זה לא קשור להסכם.

עודד פורר: גם בהסכם, אני חוזר ואומר - - -

מיקי לוי: זה הסכם יבוא בכלל.

עודד פורר: בהסכם שאנחנו מדברים על היכולת - - -

מיקי לוי: אתה רוצה להצביע נגד, חבר הכנסת גפני - - -

עודד פורר: אתה יכול ללכת, חבר הכנסת גפני, אתה יכול ללכת, אף אחד לא עוצר אותך.

חיים ביטון: היית רוצה שהוא ילך.

עודד פורר: נכון.

עודד פורר: נכון.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, אתה מציע נגד ביטול הצו?

מיקי לוי: אז השר אולי יתרצה אם תצביע נגד ביטול הצו.

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: למה הוא לא יורד?

אופיר אקוניס: למה אתה לא יורד?

אופיר אקוניס: באמת אני שואל אותך.

אופיר אקוניס: ברצינות.

עודד פורר: יש לי כמה דברים שאני רוצה להסביר.

אופיר אקוניס: אתה רוצה להסביר אותם שעתיים?

אופיר אקוניס: שלוש?

אופיר אקוניס: ארבע?

עודד פורר: עד שאני אסיים.

עודד פורר: אני חייב הסבר לחברת הכנסת קטי שטרית.

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: היא לא ביקשה הסבר.

עודד פורר: ביקשה, ביקשה.

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: אני אומר לך.

עודד פורר: ביקשה, ביקשה הסבר על הדוח המיוחד - -

אופיר אקוניס: אני אומר לך שהיא לא ביקשה.

עודד פורר: - - על הדוח המיוחד לגבי ימי החופשה.

אופיר אקוניס: היא לא ביקשה.

אופיר אקוניס: אני שכנעתי אותה לא לבקש הסבר.

עודד פורר: אני רוצה לומר בהקשר הזה, חבר הכנסת ארבל, בסופו של יום - - -

יצחק פינדרוס: דודי - - - איך יכול להיות - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, קריאה ראשונה.

קריאה: - - -

עודד פורר: כן, כן.

קטי קטרין שטרית: עודד, אין רוב, נשמה.

קטי קטרין שטרית: יאללה תסגור כבר, תשחרר.

קטי קטרין שטרית: איפה תמציאו עוד אחד?

עודד פורר: בהקשר הזה אני כן רוצה לברך – שולחים לי – את חבר הכנסת - - -

גלית דיסטל אטבריאן: פורר, אתה משאיר פה בני ערובה – שרים, חברי כנסת, זה השחתת זמן וכסף ציבורי.

שמחה רוטמן: כל דקה שאתה מדבר אתה לא נותן עוד כוח לחקלאים.

שמחה רוטמן: זה טוב.

קריאה: למה אתה מחכה?

עודד פורר: אני מחכה שיגידו לי שאני יכול לרדת.

שמחה רוטמן: זה טוב.

שמחה רוטמן: אתה לא מאריך להם את המועצה, מצוין.

שמחה רוטמן: לפחות אתה לא עושה נזק לשוק.

עודד פורר: אני לא מבין את – בועז, אני לא יכול, אני לא מבין את הכתב שלך.

קטי קטרין שטרית: אני מורה, אני מוכנה לתרגם לך.

קטי קטרין שטרית: אני מורה, אני יודעת לקרוא כל כתב.

עודד פורר: צריך רופא שיקרא את הכתב הזה.

קטי קטרין שטרית: המורים קוראים כל כתב יד.

קטי קטרין שטרית: אני יכולה לקרוא לך.

שמחה רוטמן: אתם פוגעים בעובדי הכנסת, שיושבים פה ומחכים בזמן שאתם לא מודים בכישלון שלכם - - -

עודד פורר: אתם לא נותנים לי לדבר.

עודד פורר: אם תיתנו לי להשלים, אני אשלים את הדברים שלי.

עודד פורר: אני לא מחפש למשוך אותם עוד הרבה זמן.

שמחה רוטמן: יש אנשים פה - - - אנשים שזה המשכורת שלהם, הפרנסה שלהם.

שמחה רוטמן: אתם פוגעים בהם, הצילו.

עודד פורר: רציתי לברך את חבר הכנסת אמסלם, שהיה סנדק היום.

עודד פורר: נכון או לא?

עודד פורר: הקואליציה גם יודעת לברך.

עודד פורר: הוא אפילו בירך אותי.

מיקי לוי: אולי אני אעשה הפסקה מתודית, ברשותך.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו – שנייה, שנייה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, חבר הכנסת אזולאי, חבר הכנסת מלכיאלי – תקשיב.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, תקשיב.

מיקי לוי: מכיוון שפניתם אליי ולא היו לי מכסות, יושבת-ראש הוועדה, חברת הכנסת מירב בן ארי, תקבע דיון ליום שלישי הקרוב בנושא היעלמותו של הילד, ותזמין - - -

מיכאל מלכיאלי: למה שלישי?

מיכאל מלכיאלי: למה לא מחר?

מירב בן ארי: למה לא ביום שישי?

מירב בן ארי: למה לא ביום שבת?

מיקי לוי: כי היום יום רביעי.

מיקי לוי: היא צריכה להזמין, חבר הכנסת מלכיאלי, את הגורמים המתאימים ממשטרת ישראל.

מיקי לוי: אז אני רק רוצה להגיד לה תודה רבה.

עודד פורר: תראו, עכשיו אני רוצה לומר לכם משהו בהיבט הזה, ועכשיו בלי ציניות.

עודד פורר: תראו, יש לכם פה עכשיו אפשרות לעשות מהלך שהוא מהלך נכון ולא תהיה לו השפעה, לא לכאן ולא כאן, על הקואליציה, לא לטובה ולא לרעה.

מיקי לוי: הם מצביעים נגד, אתה יכול לסיים.

עודד פורר: לא לטובה ולא לרעה.

קריאה: - - -

עודד פורר: אם לא תפריע לי, אז גם תוכל לראות עוד דברים.

עודד פורר: חבר'ה, בואו, זה עוד לא פיליבסטר.

עודד פורר: אני עליתי בסך הכול ב-21:00 וקצת, משהו כזה.

מיכאל מלכיאלי: כמו אדמו"ר, מכניסים לו גוויל כל כמה דקות.

עודד פורר: תכף אני אברך אתכם.

עודד פורר: תראו, אני מציע הצעה לאופוזיציה.

עודד פורר: אני מציע לכם הצעה, אתם רוצים לשמוע את ההצעה?

קטי קטרין שטרית: בואו נשמע, נו.

עודד פורר: תשמעו את ההצעה.

עודד פורר: תקשיבו לי בלי לצעוק סתם עכשיו.

עודד פורר: לא הרבה זמן ואנחנו נרד ונצביע, הכול בסדר.

עודד פורר: אני לא הולך למשוך את הזמן סתם.

עודד פורר: אני לא הולך למשוך את הזמן סתם.

קטי קטרין שטרית: אתה יכול להיות - - -

אורלי לוי אבקסיס: חסר לך - - -

יוסף טייב: לא הרבה זמן זה יחסי, אתה יודע.

עודד פורר: לא, לא.

עודד פורר: אני אומר דבר כזה: תראו, בסופו של יום מונחת פה אלטרנטיבה בפני חברי הכנסת.

עודד פורר: אתם יכולים להחליט - - -

מיקי לוי: האופוזיציה ביקשה – חבר הכנסת קיש - - -

עודד פורר: שמית ביקשתם?

עודד פורר: יופי.

עודד פורר: מאחר שביקשתם הצבעה שמית, אז אני חושב שכדאי שתבינו מה המשמעות של כל דבר ועניין פה.

עודד פורר: כל המשמעות של הצווים שמונחים בפניכם – אין בהם ערך שעכשיו אני אומר – אני מנסה להסביר.

שמחה רוטמן: כמה ביצים יש למכסה, כבוד השר?

עודד פורר: אם אני רוצה לחלק ביצים, כי חסרות ביצים כי קרה משהו במדינת ישראל – לא תאפשרו לי את החלק הזה.

עודד פורר: זה ידרוש ממני לפרסם מחדש את הצו, להביא אותו לשימוע, יעברו שלושה שבועות, הוא ייחתם ואז הוא יהיה בתוקף 60 יום עד שמישהו אחר ינסה, יצליח או לא יצליח לבטל אותו, ואז יהיה עוד צו.

עודד פורר: הוא הדין גם לגבי הדבש.

שמחה רוטמן: אז בשביל מה אתה מחזיק אותנו?

שמחה רוטמן: תשב ותחתום על צו חדש.

עודד פורר: להגיד לכם שיש בזה תועלת?

עודד פורר: אין בזה תועלת.

עודד פורר: אני באמת ניסיתי לשכנע אתכם לאפשר לאזרחים שאפשר יהיה לייבא דבש ממחר בבוקר במחירים - - -

קריאה: תעשה עוד שעה - - - אולי זה יעזור.

קריאה: בוא תעשה, מה אכפת לך.

עודד פורר: אני דווקא רציתי לערבית, אבל אני לא יכול לרדת עכשיו איתכם.

שמחה רוטמן: פורר - - - שאנחנו לא מתנגדים - - -

אוריאל בוסו: מנהלות הסיעה מתלוננות שכל הסודוקו נגמר להן.

עודד פורר: לכן אני אומר לכם שוב, מבחינתי הצעד הזה שלכם בסך הכול מוביל לזה שאזרחי ישראל ישלמו יותר על הדבש, ואם חס וחלילה נידרש להביא לכאן ביצים לא ניתן יהיה להביא ביצים עם פטור ממכס אלא נשלם גם עליהן עוד 30 אגורות על כל ביצה.

שמחה רוטמן: - - - לעלות התקציבית של כל חברי הכנסת, זה עליך.

שמחה רוטמן: עליך ועל צווארך.

עודד פורר: לכן אני אומר לכם שוב: יש לכם את האופציה להחליט שאתם רוצים להראות שאתם מצליחים להפיל צו או להחליט שאתם רוצים לפעול לטובת אזרחי ישראל.

עודד פורר: לכן אבקש גם מכם וגם מהקואליציה לדחות את ביטול הצו ולהשאיר אותו על כנו.

עודד פורר: ככל שהצו יבוטל אז כמובן שלי, כשר החקלאות, שמורה היכולת לנקוט כל צעד רלוונטי אחר שיאפשר לפתוח את השוק לתחרות.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, על פי בקשת האופוזיציה, הצבעה שמית.

מיקי לוי: אני רוצה להסביר בצורה ברורה כדי שלא יהיו אי-הבנות.

מיקי לוי: בבקשה, אני אמתין שתי דקות.

מיקי לוי: אמרתי שמית.

מיקי לוי: אני אמתין דקה ואני אסביר.

יואב קיש: אבל ההסבר חשוב.

מיקי לוי: אני אסביר מדויק, אחזור על זה פעמיים.

מיקי לוי: אוקיי, חברי הכנסת, מי שמצביע בעד הוא בעד ההצעה לבטל את הצו.

מיקי לוי: מי שמצביע בעד הוא בעד ההצעה לבטל את הצו.

מיקי לוי: מי שמצביע נגד הוא נגד ההצעה לבטל את הצו ובעד הותרת הצו על כנו.

מיקי לוי: אני חוזר.

מיקי לוי: בבקשה, שקט.

מיקי לוי: חברים, אחר כך יהיה בלבול.

מיקי לוי: מי שמצביע נגד הוא נגד ההצעה לבטל את הצו.

מיקי לוי: אני חוזר עבורכם עוד פעם: מי שמצביע בעד הוא בעד ההצעה לבטל את הצו, ומי שמצביע נגד הוא נגד ההצעה לבטל את הצו.

מיקי לוי: זה ברור?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: מזכיר הכנסת, בבקשה להתחיל בהצבעה.

מיקי לוי: תודה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: רק שנייה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי, יש כאן הצעה לבטל את השמית.

קריאות: - - -

בועז טופורובסקי: - - -

מיקי לוי: לא, יש לו אנשים בחוץ.

אמיר אוחנה: לא, לא לוותר.

אמיר אוחנה: לא, לוותר.

קריאות: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: מזכיר הכנסת, נא להתחיל בהצבעה, בבקשה.

יואב קיש: אנחנו בעד.

מיקי לוי: נגמר.

מיקי לוי: הוחלט.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – בעד אלון טל – אינו נוכח יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

דן מרזוק: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד

קריאות: - - -

קריאה: - - - יהיה חוסר בביצים עוד חודשיים - - -

מיקי לוי: חברים, אני מבקש לא להפריע בזמן ההצבעה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קארה, אזולאי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: להמשיך.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: נא לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד ענבר בזק – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד צבי האוזר – נגד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח מאיר פרוש – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת שנמצא במליאה ולא להצביע?

מיקי לוי: אין אחד כזה?

מיקי לוי: תמה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה, לסכם.

מיקי לוי: בעד – 47, נגד – 46.

מיקי לוי: לפיכך ההצעה להורדת הצו התקבלה.

משה אבוטבול: - - - מיקי, מיקי - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס, אתה ביקשת הודעה אישית?

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, אתה רוצה שבדקה ה-90 נוציא אותך החוצה?

מיקי לוי: הרי זה לא יאה.

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: הבנתי אותך.

משה אבוטבול: - - - תתחילו לארוז.

מיקי לוי: תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני כ"א בסיוון התשפ"ב, 20 ביוני 2022, בשעה 16:00.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.