ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 142, 2022-06-14 00:00

מיקי לוי: היום ט"ו בסיוון התשפ"ב, 14 ביוני 2022.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הכנסת, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הרשות לקידום מעמד האישה (תיקון מס' 2) (תיקון שם הרשות ותיקונים במבנה הארגוני של הרשות), התשפ"ב–2022.

דן מרזוק: כמו כן הונחו מסקנות ועדת הבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעתן של חברות הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב, אמילי חיה מואטי ורות וסרמן לנדה בנושא: אי-יישום התוכנית הלאומית למאבק במחלת ההפטיטיס בישראל.

דן מרזוק: כמו כן הונחו מסקנות ועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת משה ארבל, אופיר סופר, יצחק פינדרוס ואיתן גינזבורג בנושא:

דן מרזוק: היעדר תורים זמינים להנפקת דרכונים ותעודות זהות במשרד הפנים; בעקבות דיון בהצעה לסדר-היום של חברי הכנסת אורי מקלב, יוסף טייב ואיתן גינזבורג בנושא:

דן מרזוק: תורים ארוכים ברשות האוכלוסין – להנפקת דרכון או תעודת זהות.

דן מרזוק: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה למזכיר הכנסת.

מיקי לוי: המשך סדר-היום – נאומים בני דקה.

מיקי לוי: נא להצביע, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: עד שהרשימה תתקבל, חברת הכנסת שפק, את הצבעת?

מיקי לוי: את תהיי ראשונה, בבקשה.

מיקי לוי: אלוף משנה וזה, אז אני יודע מה את הולכת להגיד, נתתי לך להיות ראשונה.

נירה שפק: קודם כול, אני באמת פה לברך על היום החשוב הזה, יום הוקרה למערך המילואים, מילואימניקים ומילואימניקיות, ואני מנצלת את הבמה הזאת להגיד שהצלחנו לצמצם עוד פער.

נירה שפק: שמחתי היום – לאחר שיחות רבות שהיו לי עם נשים במערך המילואים שהתלוננו על זה שמחליטים עליהן; אישה שיולדת, ברגע שהיא יולדת ויוצאת לחופשת לידה, אוטומטית מפרישים אותה מצה"ל.

נירה שפק: היום הודיעו לנו שהמצב ישתנה – שאין סיבה להחליט עבורנו אם אני רוצה לעשות מילואים או לא, ולכן זה לא יהיה אוטומטית.

נירה שפק: ישאלו אם מי שרוצה להמשיך או להפסיק, יותר נכון, אם מישהי רוצה להפסיק, ומאותו רגע נמשיך.

נירה שפק: זה עוד נדבך חשוב בקשר שבין החברה לצבא, וזה מוכיח שיכולת ההחלטה היא בידינו.

נירה שפק: צה"ל חשוב, מערך המילואים חשוב, מערך המילואים הוא אבן ראשה.

נירה שפק: אני גאה להיות מילואימניקית ולשרת, גם היום, כשאני חברת כנסת.

נירה שפק: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לא לא לא, כאן, מה לעשות – אורחים יקרים, מילואימניקים, זה בסדר, אתם אינכם יודעים ואינכם מכירים.

מיקי לוי: ברוכים הבאים, קודם כול, אבל אינכם מכירים את כללי הבית.

מיקי לוי: אי-אפשר למחוא כאן כפיים אלא במקרים מיוחדים.

מיקי לוי: אתם מקרה מיוחד, אז הינה, מחאנו כפיים.

מיקי לוי: חברת הכנסת פרידמן, בבקשה.

יסמין פרידמן: האמת היא שאנחנו צריכים למחוא כפיים להם.

יסמין פרידמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום מציינים ברחבי העולם את היום הבין-לאומי לעצירת המשלוחים החיים – לאי-עצירת המשלוחים החיים.

יסמין פרידמן: השבוע טבעה אנייה עם כ-15,000 עגלים וטלאים שהיו בדרכם למשחטות.

יסמין פרידמן: בני האדם ניצלו, בעלי החיים לא.

יסמין פרידמן: האם מישהו עדיין לא יודע ומכיר את הפרקטיקה האכזרית, המיותרת, שבה עגלים וטלאים, גורים קטנים, נאלצים לעבור מסע ימי מפרך, קשה ומיותר, מלא בפחד, בזוהמה, בכאב ובמוות, רק כדי להישחט כאן?

יסמין פרידמן: זו הייתה החקיקה הראשונה שהגשתי לפני שנה, כשנכנסתי לכנסת.

יסמין פרידמן: בעבודת נמלים קשה למדתי את הנושא על כל היבטיו, והבנתי שחוץ מהתעללות, יש פה כל כך הרבה דברים נוספים: זיהום, דואופול ששולט בשוק, כספים, שליטה, ובעיקר – צריכה מופרזת של בשר לא בריא.

יסמין פרידמן: אין משרד שלא נפגשתי איתו, אין איש מקצוע שלא התייעצתי איתו.

יסמין פרידמן: בניתי תוכניות, הסברתי וגם שכנעתי.

יסמין פרידמן: פתרנו עשרות מהמורות וחדשות נוספו, הצגנו פתרונות, הבאנו נתונים, ולצערי, לא כולם התקבלו.

יסמין פרידמן: ולמרות זאת, אני אומרת בפה מלא: הכול פתיר.

יסמין פרידמן: אין שום סיבה הגיונית להמשיך עם המשלוחים החיים.

יסמין פרידמן: אני פונה מכאן למשרד החקלאות וגם לשאר המשרדים המעורבים: די עם התירוצים, די עם הסחבת.

יסמין פרידמן: הגיע הזמן להיות בצד הנכון של ההיסטוריה.

יסמין פרידמן: הגיע הזמן לשים סוף להתעללות חסרת ההיגיון.

יסמין פרידמן: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: חברי וחברות הכנסת, קודם כול, אנחנו מצדיעים לחיילי המילואים, למשפחת מילואימניקים גאה.

בועז טופורובסקי: המון המון בהצלחה.

בועז טופורובסקי: אני חושב שהמדינה צריכה להמשיך ולעשות עוד יותר, להעריך ולהמשיך ולכבד את המילואימניקים ואת התרומה האדירה שלהם לאורך השנים למדינת ישראל ולצה"ל.

בועז טופורובסקי: לגבי תאונות הדרכים, הנאום שאני עושה כל שבוע, הוא בוצע אתמול ובו סיפרתי על ארבעה הרוגים.

בועז טופורובסקי: מאז אתמול יש עוד שלושה פצועים קשה ועוד הרוג אחד.

בועז טופורובסקי: זה לא נגמר.

בועז טופורובסקי: אני שמח לבשר כאן

בועז טופורובסקי: שבכביש 90 הולכת להיות ממש משלחת של כל אנשי המקצוע ביום ראשון שהולכים לבדוק איך אפשר למצוא מגוון טיפולים שיטפלו גם באופן מיידי וגם בטווח הבינוני בתאונות הדרכים.

בועז טופורובסקי: ועדיין, לא משנה דיבורים על בחירות, לא בחירות, יש רוב, אין רוב – בתאונות הדרכים אין קואליציה ואופוזיציה.

בועז טופורובסקי: בתאונות הדרכים כולנו צריכים להילחם ביחד כל הזמן.

בועז טופורובסקי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת שפע, בבקשה.

רם שפע: שלום, אדוני היושב-ראש.

רם שפע: חבריי חברי הכנסת, שלום למילואימניקים ולמילואימניקיות.

רם שפע: כיף לראות אתכם פה איתנו.

רם שפע: אני באתי לפה להזכיר לכולנו שבתוך הקרבות הפוליטיים וקואליציה ואופוזיציה ועניינים, יש מערכת חינוך שקורסת ויש מאות אלפי צוותי הוראה שלא מסוגלים לשרוד את השנים הכל-כך קשות שהם עברו בקורונה והם נוטשים את המערכת.

רם שפע: ובזמן הזה אנחנו פה, ופה אני קורא גם לשר האוצר וגם לשרת החינוך וגם ליושבת-ראש הסתדרות המורים: יש לנו אחריות לעשות הכול כדי לשפר את מעמד המורה.

רם שפע: אני מסת

רם שפע: כל פה על חברת הכנסת קטי שטרית מהליכוד, שאני יודע שזה בוער בה כמו שזה בוער בי – שנינו מורים.

רם שפע: ויש לנו אחריות לא להיגרר עכשיו ל-1 בספטמבר, כי יש איום שביתה.

רם שפע: שביתה היא כלי קריטי שצריך לשמור עליו, אבל התפקיד שלכם הוא לעשות כל מה שאפשר כדי להגיע למצב שמיליונים של הורים ותלמידים לא ישלמו מחיר על קרבות פוליטיים כי משכתם את הזמן לרגע האחרון.

רם שפע: אנחנו באמצע יוני, יש מספיק זמן כדי לעשות שינוי משמעותי – לתת תוספת גדולה למורים בתחילת הדרך, לתת עוד תוספת גם למורים והמורות הוותיקות שנתנו שנים את כל מה שהם יכלו, לחזק את המנהלים ולתת תחושה למי שהולך לשליחות הזאת שאנחנו מפה, מהכנסת ומהממשלה, מסתכלים למורה בעיניים, רואים שהיא עובדת קשה ועושים באמת את מה שניתן כדי להרים את המעמד שלה בציבוריות הישראלית.

רם שפע: לנו יש שליחות ואחריות פה, קטי וכולם, לעשות הכול כדי שההסכם הזה ייסגר, ובקרוב.

רם שפע: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, בבקשה, ואחריו – חברת הכנסת שטרית.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: נאום הנדסת תודעה מס' 57, והפעם על קרן וקסנר.

אבי מעוז: שלשום נפגש כבוד הנשיא עם הנהלת תוכנית וקסנר ועשרות בוגריה ודיבר בשבח התוכנית ותרומתה לשירות הציבורי.

אבי מעוז: לצערי, גם כבוד הנשיא נפל בפח הנדסת התודעה של קרן וקסנר, שבאה לכאורה להשביח את השירות הציבורי ובפועל פועלת כמכונת הנדסת תודעה משומנת, כשלאורך שנים מאות בעלי תפקידים בכירים בשירות הציבורי – מצה"ל, מערכות החינוך והמשפט ומערכות ציבוריות נוספות – עברו אצלה תהליך חינוך מחדש של תפיסות השמאל הרדיקלי והפוסט-מודרני.

אבי מעוז: ככה זה כשראשי הקרן בארץ קשורים בקשר הדוק לארגוני שמאל.

אבי מעוז: הנשיאה של הקרן העולמית היא רבה רפורמית, הסגן שלה היה חבר בארגון השמאל הקיצוני J Street ובין מקימי עמותת הבוגרים שלה נמצאים מנכ"לים לשעבר של הקרן לישראל חדשה, עוד חברה טובה של קרן וקסנר.

אבי מעוז: אני ממליץ לחבריי במחנה היהודי-לאומי שכשנחזור במהרה לשלטון, נפעל יחד בנחישות להפסקת הנזק העצום שקרן וקסנר ודומותיה גורמות למדינת ישראל.

אבי מעוז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, בבקשה.

מיקי לוי: אחריה – חבר הכנסת אבוטבול.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – גם אני מצדיעה לכם.

קטי קטרין שטרית: הייתי מורה חיילת, זה לא נחשב כל כך, אבל גם זה היה חשוב.

מיקי לוי: נחשב מאוד.

קטי קטרין שטרית: נחשב מאוד?

קטי קטרין שטרית: תודה.

מיקי לוי: חינוך זה בנפשנו.

קטי קטרין שטרית: הייתי עתודאית בכלל, אז אמרו לי: או קצין חינוך ראשי או יחידת מורות.

קטי קטרין שטרית: הייתי ביחידת מורות – לא מצטערת.

קטי קטרין שטרית: חוזרת בי.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שזה גם קשור אליכם.

קטי קטרין שטרית: קראתי במעריב את המאמר של מאיר עוזיאל והחלטתי שאני מקריאה לכם אותו, חבריי חברי הכנסת – "המעיל כמשל".

קטי קטרין שטרית: התרבות הישראלית נשלטת על ידי תרבות עם מסר פוליטי.

קטי קטרין שטרית: המסר הפוליטי השולט בנו היום הוא הטלת ספק – הטלת ספק בצדקת הציונות, הטלת ספק בכלל במדינה שלנו כמדינה יהודית.

קטי קטרין שטרית: אלו הכללים.

קטי קטרין שטרית: זה חינוכי, זה טרנדי, זה טוב ליצוא, זה על פי ההוראות של מפקחי האלגנציה, זה על פי דרישות הקהל הצורך תרבות עם מסר פוליטי.

קטי קטרין שטרית: אבל זה רע.

קטי קטרין שטרית: הגענו לדרגה שבה הספק הפך לעובדה והאמת – למשהו מפוקפק.

קטי קטרין שטרית: הגענו למצב שבו הספק הוא אקסיומה, וזה מעוות, וזה מזכיר את הסיפור הבא: יום אחד – מורה נשארת מורה – הלך אדם בקור הנורא, אבל היה לו מעיל שהוא הצליח לרכוש בעמל רב ובקורבנות גדולים.

קטי קטרין שטרית: פתאום הוא התחיל להרהר, בעודו הולך, ונזכר שפעם הוא ראה על שרוול המעיל כתם קטן, והכתם הזה התחיל להציק לו במחשבותיו והשתלט על מחשבותיו כל כך, עד שהוא הביט על המעיל בשאט נפש, ובסוף הוא הסיר את המעיל.

קטי קטרין שטרית: אבל כשכוחות ההצלה הגיעו עם שמיכה מזהב בניסיון להחיותו ממוות מקור, הוא גמגם לפני בשפתיים רועדות משהו שכבר אי-אפשר היה להבין, ואז הוא אמר: איפה המעיל שלי?

קטי קטרין שטרית: מה עשיתי למעיל שלי?

קטי קטרין שטרית: אז אני מאוד מקווה שלא נעשה למדינה שלנו מה שהוא עשה למעיל.

קטי קטרין שטרית: המדינה הזו יקרה לליבנו, הציונות והזהות היהודית שלנו והערכים שעליהם גדלנו, ועליכם, שאתם שומרים עלינו.

קטי קטרין שטרית: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול.

מיקי לוי: אני רק מזכיר לחברי הכנסת: נאום בן דקה.

מיקי לוי: בבקשה.

ינון אזולאי: לך תעצור מורה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש כאן מחאה בחרוזים של ארגון נהגי האוטובוסים: השרה שאהבה טיקטוק.

משה אבוטבול: פעם הייתה שרה שאהבה רק טיקטוק.

משה אבוטבול: לא פייסבוק, לא אינסטגרם, רק טיקטוק.

משה אבוטבול: לא פגישות לא פתרונות ולא הישגים, רק טיקטוק.

משה אבוטבול: ובג'ונגל הרחוק ההוא שבו היא גרה, איפה שיש אנשים בשר ודם, החיים הם לא בטיקטוק.

משה אבוטבול: ישבה אז השרה וצחקה על כולם: אני רק בטיקטוק.

משה אבוטבול: באו אליה היועצות והיועצים, המומחיות והמומחים, הוועדות והוועדים, ואמרו לה: גברתי השרה, אצלנו כאן בג'ונגל יש אנשים שחיים פה, שצריכים להגיע ממקום למקום.

משה אבוטבול: יש קשישים, ויש ילדים, ויש חיילים, ויש קשי יום וסתם כאלה שהפקקים באוטו הביאו אותם לדיכאון ושברון.

משה אבוטבול: אבל טיקטוק – החיים הם לא בטיקטוק.

משה אבוטבול: תפסיקי בבקשה לרקוד ולקפוץ וסרטונים מביכים.

משה אבוטבול: הגיע הזמן שתיקחי אחריות על מצב העניינים.

משה אבוטבול: אבל השרה צחקה.

משה אבוטבול: היא רוצה רק טיקטוק.

משה אבוטבול: זה הכי פאן לה, וכולן יכולות לקפוץ לה.

משה אבוטבול: גם הרפורמות.

משה אבוטבול: היא בטיקטוק ואך ורק בטיקטוק.

משה אבוטבול: טיקטוק.

משה אבוטבול: טיקטוק.

משה אבוטבול: טיקטוק.

משה אבוטבול: פעם אחת את השטויות עזבה ויצאה השרה מביתה עם כל הפמליה, לטייל בג'ונגל הרחוק שבו היא חיה.

משה אבוטבול: ראתה השרה אנשים שממתינים שעות בתחנות הרוסות בלי צל, חיילים שלא מצליחים לעלות על הרכבת כי עוד שנייה היא מתפוצצת, נהג שבורח כי הוא נוהג כבר 12 שעות ללא הפסקה וקשיש שסופר את השקלים כדי לשלם על הנסיעה.

משה אבוטבול: ראתה השרה במו עיניה עד כמה היא כושלת.

משה אבוטבול: חטפה חום, ברחה והסתלקה אל לשכתה הממוזגת.

משה אבוטבול: ומה עם האנשים שבג'ונגל חיים?

משה אבוטבול: אתם ודאי שואלים.

משה אבוטבול: האזרחיות והאזרחים עדיין סובלים.

משה אבוטבול: הם ממשיכים לחכות חיים שלמים לתחבורה ראויה ומכבדת ברכבת מיושנת, שפועלת עד חמש, גם בימי חמישי, בשמש ובגשם בתוך תחנות מטומטמות, בזמן שהשרה רוקמת רפורמות.

משה אבוטבול: וכל יועץ ויועץ, כאשר שואל מה יהיה, ישר היא זועקת: קדימה לשתוק, אני באמצע לצלם סרטון לטיקטוק.

משה אבוטבול: והכי חשוב, גברתי השרה, להגיע לפגישות עם יושב-ראש ועדת הכלכלה מיכאל ולדון איתו על הרפורמות רחוק ממבזקי הטיקטוק, כי תכף תתפרק הממשלה ולא יישאר לך שום טיקטוק.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מזרסקי, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת אזולאי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, חיילות וחיילים מילואימניקים – מצדיעה לכם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נשים עושות שלום, תודה שאתן כאן, תודה על ההשקעה שלכן במעורבות חברתית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא יכולתי להתאפק, ועד עכשיו אני לא נרגעת אחרי דיון שנערך בוועדת הבריאות בנושא המשבר החריף שמתרחש בבית חולים העמק בעפולה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה היה דיון המשך, הדיון הראשון התקיים בחודש פברואר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מאז נסעתי גם לבקר בבית החולים ולפגוש את מנהלי המחלקות.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הם הקימו ועד פעולה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אני מזועזעת מהמצב והתנאים שבהם נאלצים לעבוד צוותים רפואיים ומחוסר מענים למטופלים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מדובר על מיליון תושבים באזור.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בבית החולים יש מצוקות; יש משבר חריף בין ההנהלה של כללית שירותי בריאות לבין מנהלי המחלקות של בית החולים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מאז הדיון הראשון, שהתקיים בכנסת בפברואר, ועד היום לא נעשו שום צעדים לתיקון המצב, וגם היום בדיון, נציגי כללית שירותי בריאות התחברו אך ורק באמצעות הזום.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למה?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למה?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא רוצים להסתכל בעיני העובדים שלהם?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא רוצים להסתכל בעיני נבחרי הציבור?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נקבע דיון למחר בבוקר, ואני מצפה שגם משרד הבריאות וגם ההנהלה של הכללית ייקחו אחריות ויציגו תוכנית ישימה, תוכנית פיתוח של בית חולים העמק בפועל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תושבי הפריפריה לא פחות חשובים מתושבי תל אביב, ואני לא אתן לזה לעבור לסדר-היום.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, ואחריו – חבר הכנסת בוסו.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, ראשית, תנחומיי על פטירת אחותך.

מיקי לוי: תודה רבה.

ינון אזולאי: שתהא נשמתה צרורה בצרור החיים, וגם קיבלתי על עצמי, אני הקטן, ללמוד לעילוי נשמתה, משהו קטן, שזה יהיה לעילוי נשמתה.

ינון אזולאי: אני רוצה קודם כול להגיד לכולם ברוכים הבאים.

ינון אזולאי: אנחנו מודים לכם.

ינון אזולאי: תודה רבה לכם.

ינון אזולאי: שהקדוש ברוך הוא ישמור אתכם.

ינון אזולאי: הרבה בריאות, נחת ושמחה.

ינון אזולאי: אתם עושים הכול למעננו ונשתדל אנחנו לייצג את כולכם נאמנה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, משרד החוץ הוציא אזהרת מסע לטורקיה.

ינון אזולאי: ישראלים רבים טסים לטורקיה, וכמובן, המקום שלנו – להגיד לישראלים להיזהר ולהישמר, ואם הוציאו אזהרת מסע, גם לא לטוס לשם.

ינון אזולאי: אבל אני קורא לממשלת ישראל לעשות הכול.

ינון אזולאי: יש במיוחד אנשים צעירים, זוגות צעירים, שטסים לטורקיה בשביל ליהנות, ויחד עם זאת אומרים להם אזהרת מסע, ומצד שני – אין איזשהו כיסוי אם הם מבטלים את הטיסה.

ינון אזולאי: מדינת ישראל צריכה להבין – ואנחנו רואים את האתגר הגדול שעומד בפנינו – לעשות הכול ולבדוק מה ניתן לפצות את אותם אלה שיבטלו את הטיסה.

ינון אזולאי: כי חלילה, חלילה, אם יקרה שם אסון, זה יעלה יותר יקר למדינת ישראל, והצער של כולנו יהיה גדול פי כמה מאשר לפצות אותם היום בכסף.

ינון אזולאי: אני חושב שמדינת ישראל יכולה לעשות את זה.

ינון אזולאי: האזרחים לא רוצים לטוס למקומות מסוכנים, אבל כשזה נוגע בכיס, זה קשה להם.

ינון אזולאי: אני קורא למדינת ישראל לעשות הכול על מנת לראות איך מצד אחד למנוע את הטיסה, מצד שני שהחברות לא יפסידו, ושאזרחי ישראל לא יפסידו.

ינון אזולאי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, גם אני רוצה להצטרף לברכת התנחומים, וברוך שובך, ושיהיה בנסיבות יותר משמחות.

מיקי לוי: תודה רבה.

אוריאל בוסו: ברוכים הבאים באמת לכל מערך המילואים.

אוריאל בוסו: גם אנחנו בוגרי מילואים ומבינים את החשיבות, וההערכה שיש כלפיכם היא לאין ערוך.

אוריאל בוסו: כל יום שלא נעשה זה עדיין לא מספיק למה שבאמת מגיע לכם.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להקריא את האיגרת האמיתית שנכתבה לפני האיגרת לרוב הדומם, איגרת לבני ובנות הציונות הדתית: כמובן, לאחר שנתיים של סבבי בחירות ללא תקציב מדינה, וכו', וכו', לא יכולתי לעמוד מנגד למרות שהיה לי מאוד נח להישאר באזרחות ובהייטק אחרי האקזיט.

אוריאל בוסו: נאמר כאן: "לעולם לא אוותר על האידיאולוגיה שלי בשביל שום תפקיד ושום כיסא.

אוריאל בוסו: גם אם הכיסא הוא כיסא ראש הממשלה לא אוותר על ערכיי, על הדרך שלי בשביל שום דבר בעולם".

אוריאל בוסו: על החתום בסופה של האיגרת זה נפתלי בנט.

אוריאל בוסו: מכאן אפשר להבין ודאי את הכעס של בוחריו.

אוריאל בוסו: ואני רוצה גם בהזדמנות הזו לבקש מראש הממשלה, ואפילו מיושב-ראש הכנסת, להסתייג מדבריו האומללים של מי שהיה סגן הרמטכ"ל – מבחינתו התואר נשאר מאז ומתמיד – חבר הכנסת יאיר גולן, שהתבטא כלפי ראש האופוזיציה כמחלה ממארת.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תמו נאומים בני דקה.

מיקי לוי: << הלסי >> ציון יום ההוקרה למערך המילואים << הלסי >>

מיקי לוי: אנחנו עוברים לנושא הבא – ציון יום מיוחד: ציון יום ההוקרה למערך המילואים של צבא ההגנה לישראל – הצעות לסדר-היום מס' 2374, 2433, 2584, 2897, 2941, 2946 ו-2947.

מיקי לוי: ברוכים הבאים, אורחים נכבדים ביציעי הכבוד של כנסת ישראל.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, הכנסת מצדיעה היום למשרתי המילואים.

מיקי לוי: בשמי ובשם הכנסת אני רוצה לומר לכם תודה – תודה על השנים הרבות שאתם משרתים את המדינה; תודה על ההגנה שאתם נותנים לאזרחי המדינה, לעיתים תוך סיכון חייכם; תודה על ימי הלימודים והעבודה שאתם מפסידים; תודה על שעות המשפחה עם האישה או הבעל והילדים שאתם מפספסים; תודה על שיקול הדעת, השכל הישר, הבגרות והניסיון שאתם מביאים איתכם ליחידות ולשירות; תודה על הריצה בג'בלאות באימונים, על המוכנות ליום פקודה; תודה על התעסוקות המבצעיות שאתם מבצעים.

מיקי לוי: תודה, כי זה לא ברור מאליו.

מיקי לוי: ההחלטה של כל אחת ואחד מכם לעזוב הכול ולהתייצב ביחידות ברגע האמת, ברגע שקוראים לכם, ראויה לכל כבוד והוקרה של החברה הישראלית ושל הבית הזה.

מיקי לוי: לצערי הרב, יש לנו עוד דרך לעשות כדי שמשרתי המילואים יקבלו מהחברה והמדינה את המגיע להם, ההוקרה והתגמולים שהם ראויים להם, כדי שהמילה פראייר, כפי שאמרתי למטה באולם, לא תיזרק לעבר מילואימניקים, כדי ששירות במילואים יהיה יוקרתי.

מיקי לוי: מעבר לתגמול הכספי, יש שורה של הצעות שנחשפתי אליהן ומצריכות תוספות כספיות של האוצר – לא גבוהות, אני חייב להגיד כסגן שר אוצר לשעבר – ויש בכוחן להעלות את קרנו של המילואימניק בחברה הישראלית.

מיקי לוי: זו המחויבות שלנו כמדינה וכחברה לציבור המשרתים היקר הזה, העילית של החברה הישראלית.

מיקי לוי: כך או כך, ברור לי שהמילואימניקים היקרים והאהובים ימשיכו לשרת – בגלל הערכים, בגלל החינוך, בגלל התרומה, בגלל החברות, כי כאלה הם.

מיקי לוי: אני מעריך ומוקיר כל אחת ואחד מכם ומודה לכם.

מיקי לוי: אני מבקש להודות לכולכם על שירות ארוך טווח, ולשני יוזמי היום הזה, חבר הכנסת קיש וחבר הכנסת טור פז – על שיזמו את היום החשוב הזה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אדוני שר הביטחון, תרצה עכשיו לעלות או בסוף הדוברים?

בנימין (בני) גנץ: אני אעלה מהצד הזה.

מיקי לוי: אתה יכול לעלות גם לכאן.

בנימין (בני) גנץ: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, מכובדיי אנשי המילואים, את התשובה או את ההתייחסות הרחבה של משרד הביטחון יישא סגן השר אלון שוסטר.

בנימין (בני) גנץ: נבצר ממני להישאר למשך כל הישיבה.

בנימין (בני) גנץ: אני מוגבל באיזשהם זמנים, בעיקר בגין 40 שנה לציון מלחמת מבצע שלום הגליל, ולכן לא אוכל להישאר לאורך כל הישיבה.

בנימין (בני) גנץ: אבל אני כן רוצה להגיד תודה לחברי הכנסת שנמצאים פה מכלל מפלגות הבית.

בנימין (בני) גנץ: הבית הזה יודע הרבה רעשים, הבית הזה יודע הרבה ויכוחים, אבל נדמה לי שיש דבר שיש עליו הסכמה – על חשיבות הביטחון, חשיבות השירות והתרומה של אנשי המילואים.

בנימין (בני) גנץ: כפי שאמרת, יושב-ראש הכנסת, אנחנו ננסה למצוא את הדרכים לא רק לשמור את כשירות

בנימין (בני) גנץ: כם אלא גם להביא את ההוקרה שלנו ואת התגמול, כפי שנדרש, במעלה השנים קדימה.

בנימין (בני) גנץ: אז שוב תודה רבה לכם, ותודה לכל הח"כים שנשארו להשתתף.

בנימין (בני) גנץ: תודה על הזכות לדבר.

מיקי לוי: תודה רבה לשר הביטחון.

מיקי לוי: חבר הכנסת טור פז, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת קיש.

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אחיי ואחיותיי המילואימניקים, המילואימניקיות, מכובדיי כולם, החודשים מאי-יוני לפני 20 שנה בדיוק עם אחינו הצנחנים במילואים, ויחידות רבות אחרות, בסמטאות מחנה הפליטים טול כרם.

משה טור פז: אני מפקד פלוגה ב', גדוד 420, חטיבת המילואים "שועלי מרום".

משה טור פז: ימים מדממים של האינתיפאדה השנייה, ובזמן שאנו פעלנו בערים הגדולות ביהודה ושומרון – חלק מהחזרת הביטחון למדינת ישראל – התפוצצו מחבלים מתאבדים ברחובות ערי ישראל.

משה טור פז: לחמנו בין סמטאות מחנה הפליטים, ובאותו קרב נפל אחד מאחינו, אורן צלניק, זיכרונו לברכה, מפלוגה א', הפלוגה של חברי השר מאיר כהן.

משה טור פז: תמונה אחת נחקקה בזיכרוני מהקרב הזה.

משה טור פז: יצאנו לכמה שעות התארגנות בפאתי מחנה הפליטים.

משה טור פז: בזווית העין ראיתי את הנגמ"ש של אורן.

משה טור פז: בעודי מחנה את הנגמ"ש שלי ראיתי את חבריו לפלוגה של אורן שוטפים את דמו ואת דם שניים מחבריו שנפצעו מכבש הנגמ"ש ומייד אחר כך חוזרים לשדה המערכה.

משה טור פז: כך נראית דבקות במשימה; כך נראית אחוות לוחמים.

משה טור פז: ותסלחו לי שאני אחזור על משהו ששמעתם ממני קודם: שם על מדי הב', חבריי בקואליציה, חבריי באופוזיציה, אין ימין ואין שמאל, אין אשכנזי ואין ספרדי, אין עשיר ואין עני; יש אחים, אחים לנשק, אחים למילואים.

משה טור פז: ושוב נזכיר ביום הזה, ביום המכובד הזה שאנו מציינים, רק דבר אחד – שאדם שיוצא לשירות מילואים לא תמיד חוזר משם, כי שירות במילואים הוא לא רק "גבעת חלפון", והוא לא רק הצחוקים עם החבר'ה בפלוגה בערב, והוא לא רק העל האש בסוף המילואים, והוא אפילו לא רק הזיעה הניגרת מתחת לאלונקה – הוא מסירות נפש, הוא מסירת הנפש על הגנת עם ישראל.

משה טור פז: זה שירות המילואים, זו העובדה הבלתי-נתפסת על בחור או בחורה שרגע אחד הם אזרחים ולמוחרת הם על מדים, רגע אחד הם עובדים במקום עבודתם ורגע אחרי זה הם מוסרים את הנפש למען מדינת ישראל.

משה טור פז: ולנו חברי הכנסת יש תפקיד כאן, ולכן השדולה של חבר הכנסת קיש ושלי פעלה ותפעל על מנת לקדם – לקדם הטבות, לקדם ימי מילואים שיוכרו באופן מלא, לא רק ב-100%, אלא ב-130% ו-140%, לקדם תיקונים בביטוח הלאומי, לתקן את ההטבות שמגיעות גם למפקדים וגם לחיילים.

משה טור פז: כל אלה הם חשובים מאוד, אבל עיקר העיקרים הוא שאנחנו, חברי הכנסת – צד ימין, צד שמאל, אופוזיציה, קואליציה – נהיה חתומים על אותו חוזה בלתי כתוב בין המדינה לבין האזרח המשרת לזמן קצוב במילואים.

משה טור פז: את החוזה הזה נקיים בלי קשר לצד, ללא קשר לאופוזיציה, ללא קשר לקואליציה.

משה טור פז: הוא ליבת הקיום שלנו כאן, הוא האירוע שלנו כאן.

משה טור פז: נדע כולנו בכנסת ישראל שברגע האמת נעמוד אנשי המילואים – כן, גם אני בתוכם – ונצא לשרת.

משה טור פז: ידעו אנשי המילואים שברגע האמת אנחנו, כנסת ישראל, מדינת ישראל, נעמוד לצידם.

משה טור פז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת טור פז.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, בבקשה.

מיקי לוי: אחריו – חבר הכנסת סופר.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, קודם כול, יש קהל של מילואימניקים.

יואב קיש: אני רוצה מפה לברך אתכם על היום הזה ולומר לכם תודה.

יואב קיש: הקמל"ר בני בן ארי, אנחנו מאוד מעריכים היום את כל העשייה שלכם.

יואב קיש: אני רוצה גם לציין ביום זה את אבי אסייג, זיכרונו לברכה, שהוביל את עמותת המילואימניקים ונפטר לפני שנה מקורונה, ולאחל בהצלחה לאופיר כהן, שממשיך את דרכו.

יואב קיש: אני רוצה לספר משהו מניסיון אישי כמילואימניק.

יואב קיש: לצערי, בגיל 51 הפסיקו לי את המילואים, אבל עשיתי שנים רבות מילואים.

יואב קיש: לכל חייל מילואים יש אופי שונה של מילואים.

יואב קיש: המילואים שלי כאיש צוות אוויר, טייס קרב – אני מתאר לכם את המציאות.

יואב קיש: אני מדבר על קיץ 2014, צוק איתן.

יואב קיש: חלקכם הייתם בלחימה בקו החזית; אני הייתי במילואים ומשתחרר ממילואים.

יואב קיש: באותו הזמן הייתי טייס באל על, וכשהייתי בא למילואים הייתי יוצא למשימות של תקיפות בעזה, ואז הייתי חוזר הביתה, יוצא לאיזו טיסה, ישן באמסטרדם ורואה ב-CNN מה קורה בלחימה.

יואב קיש: זאת הייתה ההתנהלות – רגע אחד אתה פה ורגע אחד אתה שם.

יואב קיש: כמובן, אתה מאוד מאוד עוקב ורוצה להיות בחזית ובשיא העשייה.

יואב קיש: אין ספק שהמציאות הזאת – ונתתי לכם פה רק סיפור אחד – היא שונה בין החילות והיא שונה בין הגיסות והחזיתות, אבל לכולם יש הסיפורים שלהם איך המשפחה מושפעת – והמשפחה מאוד מושפעת – ויש מחירים כבדים מצד אחד עם הרגשת שליחות מאוד גדולה מהצד השני.

יואב קיש: אני אומר פה בצורה הכי ברורה, ואני אומר לך, היושב-ראש – היום כשסיפרת אז הבנתי שאחיך, זיכרונו לברכה, היה בשירות מילואים כשנפטר.

יואב קיש: את זה לא ידעתי.

יואב קיש: אז אנחנו חייבים לכם 100%.

יואב קיש: לצערי, אני אומר את זה בכנות, כי נלחמנו להביא 100% במדים ללימודים למילואימניקים צעירים סטודנטים ולא הצלחנו – הבאנו רק 75%, וגם את זה צריך לתקן.

יואב קיש: צריך לתת 100%.

יואב קיש: מי שנותן יותר צריך לקבל יותר – צריך לומר את זה בגאווה.

יואב קיש: מגיע להם.

יואב קיש: מגיע לכם.

יואב קיש: זה גם לסטודנטים וזה גם ללוחמים.

יואב קיש: המפקדים הלוחמים במילואים זה חוד החנית, קבוצה מאוד מצומצמת.

יואב קיש: זה לא צריך להיות רק בהטבות בנקודות לקבע או דברים כאלה, זה צריך להיות בצורה מובהקת – בזיכוי במס הכנסה, באפליה מתקנת, במהלכים משמעותיים, היושב-ראש.

יואב קיש: שיהיה ברור לכל עם ישראל שזאת אוכלוסייה שאנחנו רוצים לחזק, לטפח ולשמור עליה.

יואב קיש: שוב, תודה רבה לכם על כל העשייה, עשרות ימים – בממוצע מעל 50 ימים בשנה לאותם מפקדים לוחמים; תודה למשפחות – נשים, ילדים, גברים.

יואב קיש: אנחנו מעריכים את זה, ומכנסת ישראל נקווה שנצליח לעזור כמה שאנחנו יכולים.

יואב קיש: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סופר, בבקשה.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, חבר הכנסת קיש, חבר הכנסת טור פז, יושבי-ראש השדולה החשובה הזאת, ואחרונים חביבים – אנשי המילואים, אלה שנמצאים בשלושה מינויים משניים במקביל – שמענו את הרמטכ"ל אומר את זה: אנשי מילואים, אחר כך גם הבית ואחר כך גם העבודה.

אופיר סופר: אני רוצה להמשיך ברוח הדברים של הרמטכ"ל ואולי קצת להסתייג מדברים שנאמרו במהלך היום.

אופיר סופר: אני חושב שההוקרה היא הנקודה החשובה.

אופיר סופר: אני מדבר לא רק על ההוקרה של מוסדות המדינה – ופה זה הדיוק שלי – ולא רק על ההוקרה של צה"ל, אלא אני חושב שהנקודה המרכזית היא ההוקרה של החברה.

אופיר סופר: שכשחייל מילואים חוזר הביתה או כשהוא נמצא במהלך שירות מילואים פעיל, אז הילד בגן יהיה גאה וירגיש שאבא שלו עושה מילואים; אשתו בקהילה תהיה גאה בזה שבעלה עושה מילואים; המעסיק שלו יהיה גאה בזה שהוא מעסיק מילואימניקים והוא מעסיק מפקדים בכירים במילואים ושכל השנה הם טוחנים מילואים.

אופיר סופר: זה מה שאנחנו צריכים.

אופיר סופר: תפקידנו בכנסת זה לעצב את הנורמות האלה – לא לבד; יחד עם התקשורת, יחד איתכם, יחד עם העמותות, אבל בטח זה אחד התפקידים המרכזיים, שאנחנו צריכים לעצב פה את הנורמות, וזה באמצעות חקיקה.

אופיר סופר: אני כן רוצה להסתייג – ואני יודע שהכוונה הייתה אחרת – מהמילים "אפליה מתקנת".

אופיר סופר: לא אפליה מתקנת ולא יצירת שוויון.

אופיר סופר: אני מדבר על העלאה על נס, על הוקרה, על זה שאתם חברת המופת, אתם הדגל של מדינת ישראל.

אופיר סופר: כן, אתם משלמים מחיר יקר גם בהקשר הכלכלי, מי שהוא עצמאי ומי שהוא שכיר.

אופיר סופר: אתם משלמים מחיר יקר גם במתח הנפשי – לא בכל גיל, לא בכל מצב משפחתי, לא עם כל ניסיון מבצעי קל להגיע ולעמוד מול האש ומול התופת וגם מול הסיכון ומול המתח המבצעי השקט.

אופיר סופר: אתם משלמים מחיר יקר מול המשפחה.

אופיר סופר: תפקידנו, אדוני היושב-ראש, הוא לדעת לייצר את האווירה הנכונה הזאת במדינת ישראל.

אופיר סופר: בתקופה הזאת, לצערי, יש לנו שחיקה בסמלי הלאום – אני רוצה לגעת בשניים מהם: אחד זה אחדות והשני זה הצבא – פה המילואים יודעים לתת את שני הדברים האלה יחד.

אופיר סופר: הזכירו את זה קודמיי, גם כאן וגם בדיונים לפני כן.

אופיר סופר: זאת החשיבות שלכם, וזו אולי אחת המתנות הגדולות מעבר לביטחון, מעבר למשימת הניצחון שאתם יכולים לתת לחברה הישראלית.

אופיר סופר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, בבקשה.

מיקי לוי: אחריו – חבר הכנסת קושניר.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו ביום חשוב זה מציינים את יום ההוקרה למערך המילואים.

משה אבוטבול: זה יום חשוב שפעם נוכל לבוא ולהגיד תודה, כי בלהט העשייה, בלהט הלוחמה, בלהט ההשתתפות שלכם במבצעים ובדברים כאלה ואחרים אנחנו, לצערנו, שוכחים, מטבע הדברים, שגם צריכים לעמוד ולהגיד תודה לכל אלה שמפקירים את ביתם ואת עבודתם, עוזבים הכול ויוצאים לאותם מחנות שבהם התנאים הם לא תמיד תנאים, ועושים הכול כדי להגן על מדינת ישראל, להגן על תושבי מדינת ישראל ואזרחיה.

משה אבוטבול: אז אנחנו מנצלים את ההזדמנות הזאת שחלקכם כאן ותעבירו את תודתנו בשם כל חברי הכנסת ובשם כל המדינה כולה, שמאוד מודים לכם על חלקכם הגדול.

משה אבוטבול: ואנחנו כמובן, מעבר לזה, מתפללים תמיד שתשובו בשלום לביתכם, כי אתם באמת ראויים לכל הוקרה וציון.

משה אבוטבול: תודה על כל עשייתכם.

משה אבוטבול: כמובן שמעבר למילים והתודות, הדברים חייבים גם להיות מעוגנים בשורת חוקים שחייבת לעגן את חוסנכם, על כך שאתם בעצם מקריבים ועוזבים את היום-יום.

משה אבוטבול: חלקכם בעלי עסקים, חלקכם שכירים, אבל לא תמיד, לא תמיד המעסיקים מפרגנים כשהם רק שומעים את המילים "אני יוצא למילואים" או דברים מהסוג הזה.

משה אבוטבול: אני אומר את זה גם כאחד ששירת בצבא וגם כאחד שהיה במילואים, ולא תמיד היה קל, כי לפעמים כוח האדם באותו מקום עבודה מאלץ שהתגובה לנושא הזה צוננת.

משה אבוטבול: אנחנו חייבים לחזק את כל האפשרויות כדי שאתם באמת גם תוכלו להגיע בשמחה לעשות את השירות החשוב הזה וגם כמובן שלא תינזקו, לא כלכלית ולא משום מצב אחר.

משה אבוטבול: חשוב לנו גם לברך אתכם ולומר לכם שדוד המלך אומר: "אם השם לא ישמור בית שוא שקד שומר".

משה אבוטבול: כלומר, השמירה שלנו כאן, במדינה שלנו – למרות שאנחנו מדינה אחת בתוך 70 זאבים מסביב שמחפשים להרוג, להשמיד את העם היהודי הזה, ואנחנו רואים את זה במהלך כל ההיסטוריה.

משה אבוטבול: אנחנו יודעים בדיוק כמה מתכננים עלינו שם בצד להרוס ולהרוג את העם היקר שלנו, העם היהודי, אבל זה לא מהיום – מימים ימימה, מפרעות שהיו בעבר, אם זה האינקוויזיציה, ולאחר מכן השואה, וגם היום יש שואה חרישית עם זה שבעצם אנחנו רואים את שורות הפיגועים שקורים בתוך המדינה שלנו, ואנחנו כואבים את כאבם של כל אותם יתומים.

משה אבוטבול: היום בבוקר הייתה גם השדולה היקרה שהקים ידידי חבר הכנסת יוסי טייב למען יתומים ואלמנות, שבתוכם יש גם את אותם חללי צה"ל ואת אלה שלא נשארו איתנו כי הם נהרגו על מזבח האדמה שלנו, על כך שבעצם הם היו צריכים להגן עלינו.

משה אבוטבול: אז ודאי שכל הסיבות האלה אומרות לנו שאנחנו מבקשים שבעזרת השם רוח האמונה שלנו, האמונה היהודית בצור ישראל וגואלו, בקדוש ברוך הוא, ששומר – "השם שֹׁמרךָ השם צִלךָ על יד ימינךָ" – שהקדוש ברוך הוא ודאי שומר עליכם מלמעלה ויודע בדיוק את תרומתכם.

משה אבוטבול: אנחנו כמובן מתפללים לחוזקכם, לומדים תורה למענכם ועושים את הכול, בעזרת השם, שתהיו בריאים ושלמים ושתביאו לנו, בעזרת השם, את עטרת הניצחון ואת השמירה על גבולות ארץ ישראל, ובעזרת השם, מאחלים לכם תמיד הצלחה.

משה אבוטבול: תודה רבה לכם.

משה אבוטבול: תמשיכו להוביל את עם ישראל להצלחות ולברכות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשי השדולה חברי משה טור פז וחבר הכנסת יואב קיש, אני מברך אתכם על היום המדהים הזה שאתם עושים כאן בכנסת.

אלכס קושניר: אני מסתכל עליכם, חברים, רואה אתכם יושבים על מדים, והלב באמת מתרחב, כי אתם אלה שבאופן אמיתי מייצגים את ארץ ישראל היפה, את עם ישראל היפה, שיודע לשים את הכול בצד וברגע האמת יודע להתגייס ולבוא למשימה, וזה לא משנה איזו משימה – ברגע שהמדינה קוראת לכם אתם יודעים לשים את הדברים בצד ולתעדף את טובת הכלל, את טובת המדינה, על כל שאר הדברים.

אלכס קושניר: יצא לי באופן אישי לשרת בכמה יחידות במילואים.

אלכס קושניר: בתור מ"פ צעיר שסיים את השירות הצבאי הגעתי למערך המילואים כמובן בתפקיד סמ"פ עם איזושהי בעיה בריאותית, שאני לא אספר עליה אבל אני מספר לכם מה קרה.

אלכס קושניר: במהלך הסיורים הבלתי-נגמרים בתעסוקה מבצעית באזור שכם התגלה לי בסיור שהחובש שלי בצוות הוא הומאופת, והתחלנו לדבר ולדבר וסיפרתי לו על הבעיה, והוא אומר לי: תקשיב, אני מבקש ממך שאחרי התעסוקה תבוא אליי הביתה – הוא גר, אגב, באלון שבות – תבוא אליי הביתה ואני אנסה לעזור לך.

אלכס קושניר: הגעתי אליו הביתה, ישבתי איתו איזה שלוש שעות, נתן לי שני כדורים, אדוני היושב-ראש – נתן לי שני כדורים והבעיה הבריאותית נפתרה.

אלכס קושניר: אם לא הייתי מגיע למילואים לא הייתי מכיר אותו.

אלכס קושניר: אז אני מודה לו, כמובן, וגם למערך המילואים ולמילואים בכלל, שנוצרה לי ההזדמנות הזו.

אלכס קושניר: לאחר מכן עברתי כל מיני יחידות, ועשיתי גם – באמת היה לי כבוד גדול לשרת ביחידה שעסקה בתיאום מבצעי מול צבאות אחרים.

אלכס קושניר: היינו קצינים במערך המילואים אל מול סדירניקים מהצד השני.

אלכס קושניר: אז הסדירניקים מהצד השני כמובן שותפים, נראים כמו שסדירניקים בצבאות זרים צריכים להיראות, אבל אני אומר לכם, חברים, בגאווה: מבחינת החוכמה, מבחינת הגמישות, מבחינת היצירתיות, תמיד השארנו להם אבק.

אלכס קושניר: למה אני אומר את זה?

אלכס קושניר: אני אומר את זה כי מערך המילואים בצה"ל זה מערך שהוא מאוד מאוד מקצועי.

אלכס קושניר: הוא מאוד מאוד מקצועי והוא גם מושתת על המוטיבציה ועל הרצון לשרת.

אלכס קושניר: לכן אני טוען שכל מי שיודע לתעדף את טובתו האישית על טובת המדינה עושה את זה בשמחה, שם את המדים בשמחה והולך למשימה, אבל אנחנו לא יכולים להתייחס לזה כמשהו שהוא מובן מאליו, כי יש רק 1% של כאלה שעושים את זה.

אלכס קושניר: לכן הפעולות שאנחנו עושים כאן בכנסת הן פעולות שהן לא רק לטובת המילואימניקים – לא רק לטובת

אלכס קושניר: כם – הן לטובת עם ישראל, לטובת החברה הישראלית, לטובת מדינת ישראל.

אלכס קושניר: בכנסת הקודמת קיבלתי פנייה מאחד המג"דים שסיפר לי שחייל מילואים שמתגייס בדצמבר ושירות המילואים שלו חוצה את השנה הקלנדרית לא מקבל את המענק המלא.

אלכס קושניר: ואז יצאנו לסדרת פגישות ארוכה בכנסת הקודמת, בכנסת הזאת המשכנו, ואני חייב פה להגיד מילים טובות לשר הביטחון בני גנץ וגם לצמרת צה"ל על כך שהיו מאוד מאוד קשובים, ואחרי עבודת מטה מאוד מאוד קצרה פתרו את הבעיה הזאת, ובמאי אותם מילואימניקים, שזה מה שקרה להם בשלוש השנים האחרונות, קיבלו את המענק.

אלכס קושניר: ויש לנו עוד הרבה מאוד דברים לעשות למענכם.

אלכס קושניר: ועוד משפט אחד – אני חושב שבמעמד הזה אנחנו צריכים להגיד תודה למשפחות שלכם, לנשים, לבנות ובני הזוג, שיודעים לספוג את ההיעדרות שלכם בזמן שאתם נמצאים במילואים, וכמובן גם לילדים שלכם.

אלכס קושניר: ואמר פה חברי חבר הכנסת סופר שאתם צריכים להיות גאים במה שאתם עושים, ותפקידנו לעשות הכול כדי שתוכלו להיות גאים, ובזה אנחנו עוסקים יום-יום, לא משנה קואליציה, אופוזיציה, כולם ביחד.

אלכס קושניר: אז פשוט תודה רבה לכם, ואני מצדיע לכם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מואטי, בבקשה.

מיקי לוי: אחריה – סוגר את הרשימה ויסכם סגן שר הביטחון.

אמילי חיה מואטי: אדוני היושב-ראש, זו הזדמנות להשתתף בצערך גם מעל הדוכן.

אמילי חיה מואטי: כתבתי נאום אבל הוא נשאר בלשכה - -

מיקי לוי: אנחנו סומכים על זיכרונך.

אמילי חיה מואטי: - - אז ברשות

אמילי חיה מואטי: כם אני רוצה להגיד כמה מילים על א.ב.

אמילי חיה מואטי: יהושע, שעזב את העולם היום.

אמילי חיה מואטי: איש טוב וחכם עזב את העולם שלנו.

אמילי חיה מואטי: היצירה שלו כאן לתמיד.

אמילי חיה מואטי: אברהם גבריאל יהושע – "בולי" בפי חבריו.

אמילי חיה מואטי: מהסיפורים הקצרים בתחילת הדרך, שהם בית ספר לדור שלם של סופרים, עד יצירות המופת שהוא השאיר לעולם, זכינו כולנו לחיות בדור שסופר ענק כמוהו הוא חלק ממנו.

אמילי חיה מואטי: תודה על הטקסטים שהסעירו למיליונים את הנפש והרטיטו את הרוח.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה, א.ב.

אמילי חיה מואטי: יהושע.

אמילי חיה מואטי: אבא שלי שירת במילואים.

אמילי חיה מואטי: הוא היה משגיח כשרות, והזיכרון שיש לי – לפני שאני אודה לכולכם – זה הריח של המדים שלו, שאימא שלי הייתה אומרת: זה הריח של הארץ הזאת.

אמילי חיה מואטי: אני ממש זוכרת אותי ואת אחי הקטן – אז היינו שניים, יוסי ואני – מסתכלים מהחלון ומחכים שהוא יגיע עם המדים שלו.

אמילי חיה מואטי: הוא היה איש גדול; הוא עדיין איש גדול.

אמילי חיה מואטי: זה תמיד מילא אותנו התרגשות שמישהו מאיתנו, אבא שלנו, לא שומר רק על הבית אלא שומר על המדינה; במקרה שלו, שומר גם במובן מסוים על הצביון של מדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי, בתפקיד הקטן שלו כמשגיח כשרות, והוא היה מאוד מאוד גאה בתפקיד הזה, אני חייבת להגיד לכם.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה למשרתי המילואים.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה שאתם פה.

אמילי חיה מואטי: אני גאה להיות חברת כנסת במדינה שיש בה מערך מילואים כל כך מפותח וכל כך מיטיב.

אמילי חיה מואטי: אני מצטערת שלא נאמתי את הנאום שכתבתי – הוא היה דווקא בסדר – אבל אני אמצא הזדמנויות להודות לכם בהרחבה.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

אמילי חיה מואטי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: גם בלי נאום כתוב, זה היה בהחלט טוב.

מיקי לוי: סגן שר הביטחון, בבקשה.

אלון שוסטר: יושב-ראש הכנסת, בשורות טובות.

אלון שוסטר: חברי וחברות הכנסת, משרתי ומשרתות מילואים יקרים, שמתגייסים שוב ושוב לא רק ביום פקודה אלא דווקא בימים האפורים והשוחקים, אני מודה לחבריי חברי הכנסת משה קינלי טור פז ויואב קיש, יושבי-ראש שדולת המילואים, ולכל המעורבים בצה"ל על היום המושקע והחשוב שקיימנו היום בכנסת.

אלון שוסטר: אני מקווה שנמשיך מדי שנה.

אלון שוסטר: כבוד גדול עבורי להיות שותף לעשייה למען החלוצים הציונים העכשוויים, משרתי ומשרתות מערך המילואים.

אלון שוסטר: כשהייתי בן שש, כך אני זוכר היטב, כבוד היושב-ראש, שאלתי את אבא שלי: מה אתה חושב שכדאי שאני אעשה בצבא?

אלון שוסטר: ילד בן שש, נסעתי עם אבא בטרקטור.

אלון שוסטר: אבא, כמעט כמו כל האבות הישראלים וכמעט כמו כל האימהות הישראליות, ענה לי: עד שתהיה בן 18, לא תצטרך ללכת לצבא.

אלון שוסטר: זוכר, ככה הוא אמר לי.

אלון שוסטר: אני שירתי בשנת שירות לפני הצבא, שלוש שנות חובה, שנתיים קבע ועוד 37 שנות מילואים כמפקד לוחם ובמשימות תכנון ושליטה.

אלון שוסטר: עשיתי זאת כאיש של שלום שיודע כי הרוצה בשלום ייכון לקרב.

אלון שוסטר: במהלך שירות המילואים שלי בצנחנים ובשלדג הוכרזתי על ידי הרמטכ"ל, שהיה המ"פ שלי בסדיר, בוגי יעלון, כקצין מצטיין בשירות המילואים – זכות גדולה שאני נושא עימי בגאווה.

אלון שוסטר: אבא איננו, וגם אימא.

אלון שוסטר: הבן הצעיר שלי עוד מעט כבר בקבע, ואחיו, מ"מ במילואים בגדוד חי"ר, קיבל אתמול הוקרת הצטיינות בבית הנשיא.

אלון שוסטר: שירות המילואים היה לי אתגר קבוע והיה לי הזדמנות מתמשכת להתפנות מעבודה, מלימודים ומצורכי הקהילה ולהשקיע בביטחונם של תושבי ישראל, ובעצם – בקיומה של המדינה.

אלון שוסטר: הסיפור שלי הוא סיפורם של עשרות אלפי חיילי מילואים.

אלון שוסטר: במלחמת המפרץ, בגיל 33, עם שני ילדים, בסמסטר ראשון ומאתגר של לימודים באוניברסיטה, עשיתי יחד עם חבריי לנשק כ-100 ימי מילואים.

אלון שוסטר: הנחלצות למילואים והמתייצבים לשירות הם בנותיה ובניה המובחרים של האומה שלנו, שחיים פרק משמעותי של חייהם בדואליות הרפתקנית מרובת אתגרים בין האזרחות לבין המילואים.

אלון שוסטר: חזקה עליכם ועל חבריכם ליחידה, שגם בשירות האזרחי שלכם באקדמיה ובמדע, בכלכלה ובקהילה, אתם מובילים ונושאים בנטל.

אלון שוסטר: חזקה עליכן ועליכם שהאחריות שאתם מגלים במדים באה ממשפחותיכם ומכם כאזרחים מעורבים.

אלון שוסטר: הדילוג המתמיד בין לימודים, עבודה, משפחה וקהילה לבין האימונים, התעסוקה המבצעית והלוחמה הוא בעל תרומה כפולה הן לצה"ל, ליחידה, כארגונים שזוכים בנקודות מבט ותוספים מרעננים של מי שאינו שקוע 24/7 בחיים בצה"ל, והן האזרחות זוכה לחישול משרתיה ללא מדים, שמכל קריאה למילואים שבים מנוסים יותר ומחויבים יותר לבית הלאומי המשותף.

אלון שוסטר: אנחנו כאן כדי להריע לכם, כדי לומר לכם שביטחון האומה בידיכם, כדי לומר שאנחנו מודעים למחיר שאתם משלמים על כך – מחיר במשפחה, מחיר בעבודה, מחיר בלימודים, לעיתים מחיר בגוף ולעיתים בנפש.

אלון שוסטר: היו שלום, היו ברוכים, היו ברוכות באשר תהיו, באוויר, בים וביבשה, בארבע כנפות הארץ, במשימות לוחמה, בתמיכת הלוחמה, בצבירת הידע והכישורים בלוגיסטיקה ובמינהלה.

אלון שוסטר: אכן לא קלה היא, לא קלה דרכנו, אבל בנסיבות הביטחוניות המאתגרות יש לנו, משרתי המילואים, את הזכות לחיות חיים מלאים שבהם אנחנו שותפים להגנה עצמית, לחירות – זכות שלא הייתה לבני העם היהודי במשך 80 דורות.

אלון שוסטר: הדרך ארוכה, כנראה, עד לגיבוש מתווה השירות שיאפשר לציבור רחב הרבה יותר להיות שותף בשירות ביטחוני, קהילתי ואזרחי.

אלון שוסטר: יהיה זה במסגרת הסדר שיכלול ציבור רחב, אבל גם בו תוטל אחריות עודפת ותינתן העדפה מיוחדת לחלק קטן מציבור המתגייסים, בעיקר ללוחמים ולאנשים במקצועות הטכנולוגיים.

אלון שוסטר: שירות המילואים במתכונתו הנוכחית ניכר בדיפרנציאליות העמוקה שבו.

אלון שוסטר: חלק קטן מהישראלים והישראליות רשום במצבת משרתי המילואים.

אלון שוסטר: חלק קטן עוד יותר נקרא בפועל לימי מילואים.

אלון שוסטר: חלק מזערי משרת ומשרתת עשרות ימים ויותר במהלך שנה ממוצעת, ובהם מספר הלוחמים קטן עוד יותר.

אלון שוסטר: זעירים מזער המזדקרים בייחודם, גם בקרב המשרתים האינטנסיביים ביותר, הם המפקדים המובילים במערך המילואים.

אלון שוסטר: אתם, שנמצאים כאן, שייכים לאותו קומץ, לאוונגרד, למי שנושא על כתפיו – גם באזרחות, ובהקשר הזה במדים – את ביטחון ישראל וקיומה.

אלון שוסטר: ועדת השרים להוקרת מערך המילואים בראשות שר הביטחון, שאני לוקח חלק מרכזי בהובלתה, גיבשה לאחרונה סדרה של החלטות חשובות לתמיכה במשרתות ובמשרתים ולהוקרתם.

אלון שוסטר: עוד נשוב ונעמיק בסיוע ובהוקרה גם בשנים הבאות.

אלון שוסטר: הממשלה אישרה את המלצותינו, שכוללות בין השאר הנחה בארנונה והכפלת תגמול מיוחד למפקדים במילואים.

אלון שוסטר: הגדלנו את ההטבות והמלגות לסטודנטים המשרתים במילואים.

אלון שוסטר: אנחנו נמצאים במעקב מול משרדי הממשלה ליישום מלא של החלטת הממשלה ולגיבוש החלטות נוספות בתקציב 2023.

אלון שוסטר: חיילים ומפקדים, אתם המעטים שנקראים ובאים.

אלון שוסטר: אתם המחויבים שלא נרתעים מהקושי.

אלון שוסטר: אתם האמיצים שמשלמים מחיר ובוחרים שוב ושוב להיקרא לדגל, תורמים לביטחון אזרחי ישראל ולקיומה של מדינת היהודים הדמוקרטית, אך תרומתכם משמעותית עוד יותר כיוון שאתם מעוררים השראה חיובית, שוחים נגד זרם הניכור והבידול.

אלון שוסטר: אתם מכל שבטי ישראל חוברים למשימה אחת, בבחינת שבט אחים גם יחד, ומראים לבני המשפחה, לחברים, לקהילה, לעבודה וללימודים דוגמה אישית של אחריות לאומית.

אלון שוסטר: יישר כוח גדול.

אלון שוסטר: אנחנו זקוקים לכם.

אלון שוסטר: אנחנו מוקירים אתכם.

אלון שוסטר: בשם שר הביטחון וממשלת ישראל כולה, ונדמה לי שבשם כנסת ישראל והאומה כולה, אני מצדיע לכם.

אלון שוסטר: היו ברוכים.

מיקי לוי: תודה רבה לסגן שר הביטחון.

מיקי לוי: תודה רבה למשתתפים.

מיקי לוי: שלא כפי שנהוג בבית הזה, אני מבקש מחברי הכנסת לקום ולמחוא כפיים לכבוד המילואימניקים.

מיקי לוי: (מחיאות כפיים) תודה רבה על השתתפותכם.

מיקי לוי: היו ברוכים, ונסיעה טובה ובטוחה הביתה.

מיקי לוי: [נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 18), התשפ"ב–2022, מציג – חבר הכנסת אלכס קושניר, יושב-ראש ועדת הכספים.

מיקי לוי: בבקשה.

ועדת הכספים): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם את הצו שבעצם מטיל מיסוי על כלי אידוי, ובמילים פשוטות – סיגריות אלקטרוניות ונוזל לסיגריות אלקטרוניות.

ועדת הכספים): מה שעמד ברקע לקבלת ההחלטה הזאת להעלות את המס זה בעצם שני דברים: דבר אחד – אמרנו שאנחנו חייבים לייצר איזשהו מחסום, מחסום כניסה בפני הפיתוי לאותם נערים ונערות שמתפתים לצרוך את הדברים האלה.

ועדת הכספים): עכשיו, שלא יהיו פה ויכוחים: מוצרי עישון, וזה לא משנה אם זה סיגריות רגילות או סיגריות אלקטרוניות או כל דבר אחר, הם לא מוצר צריכה בסיסי, ולכן הצו הזה בא להגן בעיקר על הנוער שלנו, בעיקר על הילדים שלנו, שלא ייכנסו למעגל הזה, כי הכלי הזה נראה מאוד מאוד יפה, הכלי הזה נראה מאוד מאוד מושך.

יואב בן צור: אסור להדגים.

מיקי לוי: אלכס, שים בכיס.

ועדת הכספים): הוא גם מריח מאוד מאוד טוב, אבל הילדים והילדות לא באמת מבינים ומבינות את הנזק שהכלי הזה גורם להם.

יואב בן צור: מבינות ומבינים.

ועדת הכספים): תודה על התיקון.

ועדת הכספים): זה בעצם שער כניסה לעולם העישון.

ועדת הכספים): לכן, בוועדת הכספים, גם חברי הכנסת מהאופוזיציה הסכימו איתנו והלכו איתנו על הצו הזה, ואפילו חלק מהם ביקשו להעלות עוד יותר את המס, כדי שהילדים והילדות לא יתפתו ולא יעשנו.

ועדת הכספים): אני מבין את כל המאבק בין הקואליציה לאופוזיציה, אני מבין את כל הרצון לשים מכשולים בפני המהלכים שאנחנו מובילים, אבל אם אתם, חבריי באופוזיציה, תצביעו נגד – אתם מצביעים נגד הבריאות של הילדים, של עצמכם וגם של אחרים.

ועדת הכספים): לכן, אני מאוד מקווה שלמרות חילוקי הדעות ולמרות שהמוטיבציה שלכם היא קודם כול להפיל את כל מה שאנחנו עושים, כאן תעשו איזשהו – לא יודע מה – יוצא מן הכלל ותצביעו בעד, כי זה לא בעדי, זה לא בעדי; זה בעד הילדים שאנחנו יכולים היום לשמור על הבריאות שלהם, אז אני מאוד מקווה שתצביעו בעד.

ועדת הכספים): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, עוד לא הספקתי לנחם אותך.

יצחק פינדרוס: המקום ינחם אתכם בתוך שערי ציון וירושלים ומן השמיים תנוחמו, כפי שאומרים אצל אחינו.

יצחק פינדרוס: הצו הזה הוא על פניו צו מדהים ומצוין, והרציונל שלו הוא בכלל רציונל נכון: צריך למנוע מבני הנוער את הסיגריות האלקטרוניות.

יצחק פינדרוס: אבל האויב של הטוב הוא המטורף, כנראה.

יצחק פינדרוס: אמרתי את זה גם בוועדה ואני אומר את זה שוב כאן במליאה: אין חיה כזאת שאתה לוקח משהו וממסה אותו ב-1,600%.

יצחק פינדרוס: אין חיה כזאת.

יצחק פינדרוס: כשאתה ממסה משהו ב-1,600%, התוצאה היא תמיד – אתה יודע, זה כמו מים: בסוף הוא מוצא לעצמו מקום לצאת.

יצחק פינדרוס: אין מציאות שאתה לוקח – ואנחנו הוכחנו את זה גם בוועדה, שישנם דברים שאתה מגיע ל-1,600%, ואיפה אתה מגיע ל-1,600%?

יצחק פינדרוס: לא במה שבני הנוער משתמשים; במה שמשתמשים אותם אנשים שלצערנו הרב גם אני נמנה עימם, שנפלו לעישון בגיל צעיר ונכנסו לעשן בגיל צעיר.

יצחק פינדרוס: אני מצטער על זה עד היום.

יצחק פינדרוס: הרבה מאוד שנים ניסיתי להפסיק, הפסקתי לכמה שנים.

יצחק פינדרוס: אבל הדבר הזה, למסות לאנשים האלה שמשתמשים בזה ב-1,600%, זה דבר בלתי הגיוני בעליל.

יצחק פינדרוס: זה יגרום לשוק שחור, וזה גורם גם להם נזק.

יצחק פינדרוס: אתם בעצם מכריח אותם לחזור לסיגריות, כי זה מס לא הגיוני.

יצחק פינדרוס: אתה לא יכול לקחת משהו שעולה בשוק 70 שקל, ואחרי ההתערבות של יושב-ראש הוועדה זה ירד מ-2,100 ל-1,600.

יצחק פינדרוס: אני מספר לכם את הסכומים: 70 שקלים – ירד מ-2,100 ל-1,600.

יצחק פינדרוס: זה דבר שהוא בלתי מתקבל על הדעת והוא לא יכול להיות.

יצחק פינדרוס: ביקשנו תוך כדי הדיונים בוועדה פעמיים – הצו כבר נפל פעם אחת – ביקשנו לתקן את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: הדבר הזה, לצערי הרב, לא תוקן, ולכן הגשנו את הערעור וביקשנו לבטל את הצו הזה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיקי לוי: אלכס, לפני שאמשיך לקריאה, יש אפשרות לדון בזה פעם נוספת בוועדה?

ועדת הכספים): לא.

מיקי לוי: לא, אבל 1,600%?

ועדת הכספים): - - - אבל זה שווה לסיגריות רגילות.

ועדת הכספים): זה שווה לסיגריות רגילות, אין שום הבדל.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: זה אותו מיסוי?

ועדת הכספים): - - -

קריאה: כן, כן.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: הוא אומר, אם אני אחשב כמה יעלה לבן אדם אם הוא היה מעשן – הוא יגיע ל-1,600 שקל.

יצחק פינדרוס: אתה לוקח בקבוק של 70 שקל - - - 1,600 שקל, כי אם הוא היה מעשן, יכול להיות שהוא היה מגיע ל-1,600 שקל - - - את ההקשר.

ועדת הכספים): זה אותו דבר.

ועדת הכספים): עזוב.

יצחק פינדרוס: - - - ההקשר.

ועדת הכספים): אתם רוצים קצת לעזור ליבואנים – תבחרו דרך אחרת.

יצחק פינדרוס: הבנת?

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, הבנת?

יצחק פינדרוס: תשמע את התשובה.

מיקי לוי: על פי הנהוג בבית הזה ועל פי התקנון, אני חייב להקריא את שמות חברי הכנסת שנרשמו: פרוש; סעדי; עודה; אוחנה; בן צור, חבר הכנסת בן צור – מוותר.

מיקי לוי: גפני.

מיקי לוי: מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום אנחנו מציינים את יום ההוקרה לחיילי המילואים, שבמסירות מופלאה שלהם, ויותר מכך – של בני משפחותיהם, הם מחזיקים את הכוח המרכזי של צה"ל גם בשגרה ובעיקר בעיתות חירום.

אבי מעוז: אני רוצה להפנות את דבריי אל רב-אלוף אביב כוכבי.

אבי מעוז: אדוני הרמטכ"ל, אתמול פורסם בערוץ 7 על עוד טרלול פוסט-מודרני בצה"ל.

אבי מעוז: הפעם, חיילת שהחליטה להזדהות כגבר קיבלה חדר משלה בתוך מתחם מגורי הבנים ומשתמשת, לבדה אומנם, במקלחות ובשירותים של החיילים.

אבי מעוז: כמובן שלחיילים, הדתיים ואלו שאינם, שלא איבדו את השכל הפשוט ואת המוסר הטבעי, המציאות הזו הפריעה מאוד ואף פגעה בהם, אבל על פי תגובת דובר צה"ל, הדבר נעשה על פי הפקודות.

אבי מעוז: ההזיה המטורללת הזאת מצטרפת לדברים לא טובים נוספים שעוברים על צה"ל בשנים האחרונות, הכול בניצוחה של היוהל"ם והיחידה שלה.

אבי מעוז: רק לפני כמה ימים התבשרנו על החלטה חדשה – לאפשר לחיילות להתמיין גם ליחידות 669 ויהלו"ם.

אבי מעוז: שיקולים מבצעיים?

אבי מעוז: מה פתאום?

אבי מעוז: הרי תפקיד היוהל"ם בא לעולם ללא שום קשר לתפקידו ולמהותו של צה"ל כצבא שאמור להגן על מדינת ישראל ולעסוק יומם וליל בהכרעת אויביה ובהרתעתם, וממילא אין זה בכלל ממעייניה של היוהל"ם ושל אנשי יחידתה לעסוק בהשלכות שיש לקידום האג'נדה הפמיניסטית הרדיקלית שלהם על יכולתו של צה"ל למלא את ייעודו.

אבי מעוז: באופן עצוב ולא מפתיע, גם שלומן הפיזי של החיילות, שלאורך שנים נפגעות במגוון פציעות ופגיעות בכמות רבה באופן משמעותי מאשר חיילים מקבילים להן, לא ממש מעניין את היוהל"ם וחברותיה.

אבי מעוז: החיילות הן רק כלי לקידום האג'נדה של השוויון המגדרי, ובריאותן מוקרבת על מזבח המהפכה.

אבי מעוז: מדובר בכניעה ללחץ הבלתי-נגמר של ארגוני הפמיניזם הרדיקלי, שמסתייעות ביוהל"ם ובבג"ץ במטרה להשתמש בצה"ל לקידום אג'נדות פוסט-מודרניות רדיקליות.

אבי מעוז: אדוני הרמטכ"ל, זו בדיוק הסיבה שבגינה, מאז כניסתי לכנסת, פניתי אליך כמה פעמים בכתב, בנאומים ובמאמרים וקראתי לך לסגור לאלתר את יחידת היוהל"ם.

אבי מעוז: הגיעה העת להפסיק את הפגיעה בכשירות היחידות על ידי הורדת רף הדרישות.

אבי מעוז: הגיעה העת להפסיק את הפגיעה החמורה בקדושת המחנה.

אבי מעוז: הגיעה העת להפסיק את הכנסת השיקולים הזרים להחלטות מבצעיות של בניין הכוח הצבאי.

אבי מעוז: הגיעה העת להפסיק את הפגיעות הפיזיות הבלתי-הפיכות באותן חיילות.

אבי מעוז: הגיעה העת לסגור את יחידת היוהל"ם ולהשיב לצה"ל את שפיותו.

אבי מעוז: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: כיוון שאינני נואם, אני מבקש להביע את דעתי: יש טייסות, יש חובלות, יש מפקדת ספינת טילים, אם אינני טועה, שהוסמכה לאחרונה, וכולן משרתות בקודש על הגנת המולדת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: רוטמן; בן גביר; אשר; מגן תלם – ראיתי אותה?

מיקי לוי: לא; מיכל וולדיגר – לא; חיים ביטון – איננו; מקלב – איננו; אייכלר; סלימאן; אבוטבול?

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: טיבי; גלנט; בליאק; אבו שחאדה; כסיף; בוסו, חבר הכנסת בוסו – מוותר; סופר, אופיר סופר – מוותר; אבידר; מולא; ארבל; יברקן; כץ.

מיקי לוי: טסלר?

מיקי לוי: בבקשה.

יעקב טסלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית כול, אדוני, תנחומיי.

יעקב טסלר: שלא תדע יותר צער.

יעקב טסלר: את נאומי הראשון מאז שובי לכנסת בחרתי להקדיש לידידי, מוותיקי חברי הכנסת, האיש שאנחנו חבים לו הרבה הן ברמה האישית והן בציבורית, חבר הכנסת לשעבר הרב יעקב ליצמן, שפרש לאחר 23 שנים בכנסת.

יעקב טסלר: זכיתי ועבדתי עם הרב ליצמן שנים רבות, ראשית בתפקידי כחבר מועצת העיר אשדוד מטעם אגודת ישראל, לאחר מכן כיועצו במשרד הבריאות ואז בכנסת, כחבר כנסת במפלגה שהוא עמד בראשה.

יעקב טסלר: בשנים הארוכות בכנסת כיהן הרב ליצמן במגוון תפקידים.

יעקב טסלר: הבולטים שבהם היו יושב-ראש ועדת הכספים ושר הבינוי והשיכון, שבהם הטביע חותם חיובי ובל יימחה, אולם התפקיד שנשאר המזוהה איתו ביותר הוא שר הבריאות, שאותו מילא שנים ארוכות במסירות ובתחושת שליחות.

יעקב טסלר: בתקופתו הפכה משרה זו לאחד מתפקידי השרים הבכירים והנחשקים, ולא בכדי.

יעקב טסלר: אני סבור כי כולם יסכימו על תרומתו הרבה להצבת נושא הבריאות בראש סדרי העדיפויות הלאומיים והנגשת לשכתו לסיוע לכל פונה באופן שאין לו אח ורע במדינת ישראל.

יעקב טסלר: הוא יצר תקדים במשרד זה שלפיו משרד הבריאות מהווה גם כתובת להנגשת עזרה לציבור הרחב, ולא רק גוף שמפקח על מוסדות הבריאות.

יעקב טסלר: אלפים נעזרו בו.

יעקב טסלר: אזרחים מהשורה, עשירים או עניים, חרדים או חילונים, יהודים או ערבים – אין אחד שלא נהנה, וכולם במידה שווה וללא אפליות.

יעקב טסלר: אין ספק שהרב ליצמן ניצח על אימפריה של סיוע לפרט בצורה חסרת תקדים והנגיש אותה לכלל הציבור.

יעקב טסלר: יתרה מזו, ברמה הלאומית אנחנו חייבים לו תודה עמוקה על הכנסת רפורמה של טיפולי שיניים לילדים שנכנסה לסל הבריאות, על הרפורמה במערך בריאות הנפש, המאבק בצמצום צריכת המזון המהיר, חובת סימון מוצרי המזון והמאבק הנחוש שהוביל עם פרוץ הקורונה, שהציל חיים של רבבות, ועוד דברים גדולים שעשה למען הציבור.

יעקב טסלר: הרב ליצמן היה לסמל של פוליטיקאי צנוע וישר דרך המוכן להיאבק על עקרונותיו גם במחיר ויתורים קשים.

יעקב טסלר: הוא ייצג בגאווה, בכבוד ובסייעתא דשמיא את עמדותיהם של גדולי ישראל ואת הציבור החרדי כולו בכל מאבק על קודשי ישראל, ואף זכה להצלחה מרובה.

יעקב טסלר: רבים הפוליטיקאים של היום שחושבים קודם כול על עצמם ורק לאחר מכן – וגם את זה אני אומר בהסתייגות – על האחר.

יעקב טסלר: הרב ליצמן שייך לזן של העסקנים של פעם, שחושבים קודם כול על הזולת ופועלים למענו ורק לאחר מכן על עצמם.

יעקב טסלר: אין ספק שיחסר לכנסת, יחסר לציבור בישראל ויחסר לי באופן אישי.

יעקב טסלר: בשם עם ישראל שנעזר בו, הן במישור האישי והן במישור הציבורי, ברצוני לומר לרב ליצמן תודה.

יעקב טסלר: אנו תקווה כי הוא ימשיך לפעול למען עם ישראל בכל דרך שימצא לנכון, וכמאמר הפסוק בתהילים, "עוד ינובון בשיבה דשנים ורעננים יהיו".

יעקב טסלר: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: דיסטל; שטייניץ; לוין; חברת הכנסת ברק – לא פה; כהן; טור פז – לא פה; אמסלם; קרעי; כץ, אופיר כץ – מוותר; רגב.

מיקי לוי: מלינובסקי, בבקשה.

מיקי לוי: שלוש דקות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, זה מאוד עצוב שאנחנו לא מסוגלים להסכים על שום דבר, ולמרות שברור לכולנו שהצו הזה הוא צורך חיוני לאזרחים - -

אוריאל בוסו: - - -

יוליה מלינובסקי: - - גם פה החלטתם מה שנקרא להבריז או להפך – להצביע נגד.

יוליה מלינובסקי: אוקיי, גם עם זה אנחנו נתמודד.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה לדבר על משהו שהיה היום בכנסת.

יוליה מלינובסקי: היום קיימתי דיון מרתק בנושא שילוב החברה החרדית בשוק התעסוקה בארץ, אבל כרגיל, כרגיל - -

אוריאל בוסו: - - -

יוליה מלינובסקי: - - ח"כים חרדים לא הגיעו.

אוריאל בוסו: - - - חרדים.

יוליה מלינובסקי: לא הגעתם לדיוני הר מירון, לא באים לדיונים על שילוב החברה החרדית - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו.

יוליה מלינובסקי: - - כי זה לא מעניין אתכם.

יוליה מלינובסקי: היו שם דברים מרתקים.

יוליה מלינובסקי: באנו בגישה אחרת, רצינו לפתור את הבעיות - -

משה אבוטבול: - - -

יוליה מלינובסקי: - - של חוסר סנכרון והתאמה, ניסינו להבין איפה הפערים החברתיים או התרבותיים בין החברה החילונית לחרדית.

יוליה מלינובסקי: היו דוגמאות מרתקות איך החבר'ה החרדים הצעירים – שאתם רוצים אותם בעוני, אתם רוצים אותם בבורות – רוצים לפרוץ את הגבולות האלה, והם הולכים לצבא, הם הולכים לשירות לאומי והם משתלבים ועובדים.

יוליה מלינובסקי: ואתם יודעים מה?

יוליה מלינובסקי: שאפו להם, לחבר'ה הצעירים האלה, שהם מפסיקים לפחד מהעסקנים, מהלחץ, ופורצים את הגבולות האלה.

יוליה מלינובסקי: אבל כרגיל, אתם לא שם.

יוליה מלינובסקי: אתם יודעים רק לצרוח, אתם יודעים רק לקלל, אתם יודעים רק להזיק, אתם יודעים רק לבוא בטענות.

יוליה מלינובסקי: כשיש דברים אמיתיים, כמו הדיון שהיה היום על שילוב החברה החרדית בשוק התעסוקה, כמו שהיו דיונים על מירון, שאתם בחרתם לא להגיע – 45 איש שילמו בחיים שלהם – אתם לא באתם כי זה לא מעניין אתכם, כי יכול להיות שהרפש והסירחון שהשארתם יצאו החוצה.

יוליה מלינובסקי: אז אני מבטיחה לכם שהם יצאו החוצה.

יוליה מלינובסקי: כמו שהיום דיברנו – מי שלא יודע, שיעור התעסוקה אצל גברים חרדים לא רק שהוא לא עולה, הוא יורד.

יוליה מלינובסקי: למה זה קורה?

יוליה מלינובסקי: כי כשחזרתם לשלטון ב-2015 שוב התחלתם עם כל הקצבאות ועם כל הנדבות האלה, ואז אנשים נשארו בבית.

יוליה מלינובסקי: אתם אומרים לציבור: תישארו בעוני, תישארו בבית.

יוליה מלינובסקי: תהיו סמוכים על שולחננו, שאנחנו, העסקנים, ננהל אתכם, במקום להגיד: תצאו לחופשי, תפרנסו את המשפחות שלכם כמו גברים ואל תחכו שמישהו ייתן לכם שקל פה ושקל שם.

יוליה מלינובסקי: אז זאת המציאות: אנחנו עושים, ואתם יודעים רק להתבכיין ולזעוק זעקות.

אוריאל בוסו: - - -

יוליה מלינובסקי: בסוף הציבור ישפוט אתכם.

יוליה מלינובסקי: הדור הצעיר, לא משנה חילוני או חרדי, נמאס לו להיות בעוני, נמאס לו להיות תלוי בכם, נמאס לו להיות תלוי בעסקנים שייתנו או לא ייתנו ולבקש את הנדבות האלה.

יוליה מלינובסקי: אפשר גם ללמוד תורה ולפרנס בכבוד.

יוליה מלינובסקי: בעדות המזרח בכלל גבר שלא יודע לפרנס – מה הוא שווה?

יוליה מלינובסקי: מה זה היה פעם?

יוליה מלינובסקי: צריך להביא פרנסה הביתה.

יוליה מלינובסקי: ממתי זה גאווה גדולה להיות בעוני ושלילדים שלכם אין מה לאכול?

יוליה מלינובסקי: החבר'ה שעוברים הכשרה מקצועית, במיוחד בתחום ההייטק - -

מיכאל מלכיאלי: יוליה, עבר הזמן, עבר הזמן.

מיכאל מלכיאלי: חלאס.

יוליה מלינובסקי: - - הם בסוף מגיעים למשכורות 18,000 שקל בחודש - -

מיכאל מלכיאלי: עבר הזמן.

מיקי לוי: שקט, שקט.

יוליה מלינובסקי: - - 18,000 שקל בחודש - -

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: - - במסגרת שירות לאומי.

יוליה מלינובסקי: ואתם תמשיכו לקלל, תמשיכו להתבכיין, ואתם תשלמו את המחיר על זה.

מיקי לוי: תודה רבה.

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, לא נראה לי שאני זקוק לעזרה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק.

משה אבוטבול: לא רוצים לראות אותך, את לא מבינה?

משה אבוטבול: את לא מעניינת אף אחד.

מיקי לוי: חבר הכנסת, די.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, די.

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני עליתי כאן לברך בקיצור נמרץ את קהילת מונטי סיטי במקסיקו לרגל 110 שנים להיווסדה, שהשבוע הם חוגגים יחד עם הצגת האנדרטה "טביעת אצבע".

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לברך את ידידי נשיא הקהילה מר כקובו צ'יכא מזרחי, שביקר כאן בכנסת בשבוע שעבר, ואת רב הקהילה הרב טובל, שהראשון לציון הרב יצחק יוסף ביקר בקהילה שלהם.

מיכאל מלכיאלי: זו קהילה של 12,000 איש – הרבה חסד, תורה ועזרה לזולת.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מכאן רוצים למסור לכם, קהילה חשובה, שתצליחו ותמשיכו להצליח.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: שינון ידבר.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: תודה, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: כבוד השר, הצו שמונח פה לפנינו – ידידי אלכס קושניר הוציא את הסיגריה האלקטרונית והסביר עד כמה היא מסוכנת.

ינון אזולאי: שלא יהיו ספקות: אנחנו נגד סיגריות, אנחנו נגד עישון, אנחנו נגד הסיפור שכל הילדים, הנוער, הולכים ומעשנים היום.

ינון אזולאי: היה דיון בוועדה פעם, פעמיים, שלוש.

ינון אזולאי: הייתה שאלה פשוטה: האם משרד הבריאות הזמין איזשהו סקר שלו, איזשהו מחקר?

ינון אזולאי: לא היה.

ינון אזולאי: נתלו על עמותה.

ינון אזולאי: הדבר הנוסף שהיה – ושאלנו אותם: תגידו, על פי מה אתם לוקחים את המיל שעליו אתם מחשיבים ונותנים את האחוזים של היוקר, שמייקרים לנו את המס?

ינון אזולאי: מה אמרו?

ינון אזולאי: ככה זה, על פי מספר נשיפות.

ינון אזולאי: מי אמר?

ינון אזולאי: אין מחקר.

ועדת הכספים): ומה - - -

ינון אזולאי: וכשביקשנו דבר אחד נוסף – ביקשתי ואמרתי לאלכס, אתה יודע את זה, אמרתי: אנחנו רוצים לעזור שהנוער לא ישתמשו בסיגריות האלקטרוניות.

ינון אזולאי: בוא נעשה לסיגריות האלקטרוניות החד-פעמיות, שהן הבעיה.

ינון אזולאי: בואו, תביאו – אנחנו איתכם עד הסוף.

ינון אזולאי: אבל משרד הבריאות התעלם מאיתנו.

ינון אזולאי: לא מוכנים לעשות איתנו את זה.

ינון אזולאי: אני אומר, אנחנו גם עכשיו אומרים: בואו נעשה משהו נגד לנוער.

ינון אזולאי: הרי גם במחקרים, בארצות הברית ובכל מקום שרק הראו לנו, הסיגריות האלקטרוניות – אתה יודע ואתם יודעים שהן הועילו לאנשים לעשן פחות סיגריות רגילות, וכמה אנשים חזרו בגלל שאין סיגריה אלקטרונית, הם חוזרים לעשן.

ינון אזולאי: אני אישית מכיר כאלה.

ינון אזולאי: אני נגד סיגריות.

ינון אזולאי: אני לא מעשן.

ינון אזולאי: אצלי בבית לא נכנסים עם סיגריה הביתה, לא אלקטרונית ולא רגילה ולא טבק ולא עישון ולא נרגילה ולא כל השטויות האלה.

ינון אזולאי: זה מזיק לבריאות.

ינון אזולאי: אבל יחד עם זאת, אני אומר שאם עושים משהו, זה לא העיקר להביא את הכסף של האנשים – העיקר להביא את הבריאות של האנשים, וקודם כול של הנוער הצעיר שלנו, בגיל שמונה, תשע, עשר, ילדים שבאים ומעשנים.

ינון אזולאי: ואמרנו: בואו נטפל בהם.

ינון אזולאי: הייתה אטימות של משרד הבריאות והייתה אטימות של רשות המיסים.

ינון אזולאי: רשות המיסים גילו אטימות, הם רצו רק את הכסף.

ינון אזולאי: את הכסף אנחנו לא אמורים לתת להם, אנחנו אמורים להציל את בריאות ילדינו.

ינון אזולאי: הילדים הקטנים האלה – בואו ביחד נביא חוק שאת הסיגריות האלקטרוניות החד-פעמיות לא ניתן להם, והאמן לי, אני מבטיח לך רוב לעניין הזה.

ינון אזולאי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קושניר, ביקשת לסכם.

מיקי לוי: בבקשה.

ועדת הכספים): מה אני אגיד לכם, חברים, כמה נמוך אפשר לרדת?

ועדת הכספים): פעם אחת הצבעתם נגד בחוק האזרחות.

מיכאל מלכיאלי: עד המריצה.

מיכאל מלכיאלי: נמוך עד המריצה.

ועדת הכספים): אחר כך - - -

מיכאל מלכיאלי: אתה שואל כמה נמוך?

מיכאל מלכיאלי: לך ליושב-ראש הבריון שלך, שמסית פעם אחר פעם.

ועדת הכספים): אתה יודע מה, מלכיאלי?

ועדת הכספים): אני אענה לך - -

מיכאל מלכיאלי: אתה לא צריך לענות, דבר על סיגריות.

ועדת הכספים): - - אני אענה לך בציטוט, בסדר?

מיכאל מלכיאלי: אתה מדבר על נמוך?

מיכאל מלכיאלי: אתם המפלגה הנמוכה ביותר.

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי.

ועדת הכספים): ב-26 באפריל 2009 הרב עובדיה יוסף, זכר צדיק לברכה, אמר את הדבר הבא: עישון זה פרצה שצריך למנוע.

ועדת הכספים): אדם יראה את בנו מעשן סיגריה – יצעק עליו ויגן עליו וימנע אותו מזה.

יואב בן צור: תעשה חוק נגד העישון.

ועדת הכספים): ראש הישיבה שיש לו ישיבה ורואה את התלמיד שלו מעשן - -

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע מה הרב עובדיה אמר - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, די.

יואב בן צור: לא, לא, שיעשה חוק נגד העישון.

ועדת הכספים): - - יבוא וייתן לו פליק על הפנים שלו: מה אתה מעשן?

ועדת הכספים): דיבר פה ינון על זה שצריך לאסור את הסיגריות.

ועדת הכספים): אני מסכים, אפשר להביא את החוק הזה, אבל גם אתה, ינון, אמרת בדיון האחרון על הנושא הזה: למה המס כל כך נמוך?

ועדת הכספים): בואו נעלה אותו עוד.

ינון אזולאי: גם עכשיו אני אומר על המס.

ועדת הכספים): בואו נעלה אותו עוד.

ינון אזולאי: דיברתי על האלקטרוניות החד-פעמיות.

ינון אזולאי: דיברתי על החד-פעמיות.

ועדת הכספים): חברים, עזבו, זה לא משנה מה תגידו.

ועדת הכספים): אני רק פונה להורים שיזכרו את היום הזה, כי כל פעם שאתם תראו את הילד או הילדה שלכם, בני שמונה, תשע, עשר, משתמשים בדבר הזה, בגועל נפש הזה, תדעו לכם שזה קורה בגלל שחברי כנסת מש"ס, מהליכוד, מיהדות התורה, מהציונות הדתית ומהרשימה המשותפת - -

אוריאל בוסו: הקואליציה שלכם - - - יותר טוב?

אוריאל בוסו: אתם - - -

ועדת הכספים): - - הצביעו נגד.

ועדת הכספים): זה לא איזה חוק שמפיל ממשלות, זה לא איזה חוק שמשנה סדרי עולם.

ועדת הכספים): זה חוק לטובת הבריאות של הילדים, ואתם הולכים להצביע נגד?

ועדת הכספים): תצביעו נגד וזה יישאר על המצפון שלכם, וכל פעם שכל הורה יראה את הילד שלו עם הדבר הזה, הוא יזכור למה הוא מחזיק את זה, כי אותם ילדים - -

מיכאל מלכיאלי: מה אתה יודע מה זה - - -

ועדת הכספים): - - בני שמונה ותשע, ינון, לא יכולים לקנות את זה ב-100 שקל, אבל ב-20 שקל – כן - -

מיכאל מלכיאלי: מה אתה יודע על - - -

ועדת הכספים): - - והם הולכים לקנות ולעשן את זה כי הם לא מבינים את הנזק.

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי.

ועדת הכספים): אנחנו מבינים את הנזק ועושים ההפך בגלל שיקולים ציניים נמוכים שלכם.

ועדת הכספים): תצביעו נגד, בואו נראה.

ינון אזולאי: - - - קנביס יותר טוב?

קריאות: - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: די, די.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברים מהאופוזיציה, אני רק יכול לציין ש-65% מההצבעות שלי בחוקים שהטיבו עם - - - ויש כאן חברים שזה - - -

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש - - - בוועדת כספים.

יצחק פינדרוס: אמרנו: תעלה על החד-פעמי של הילדים יותר - - -

יואב קיש: היושב-ראש, תעבור להצבעה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: נראה לי שלא אוכל לעשות שלום בנושא כאוב זה, ולכן אנחנו עוברים להצבעה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה – 8

מיקי לוי: נמנעים – אין

קריאות: - - -

מיקי לוי: שקט, חברים.

מיקי לוי: בבקשה, שקט, אנחנו באמצע.

מיקי לוי: חבר הכנסת טייב, חבר הכנסת טייב.

מיקי לוי: בבקשה להוציא – די.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן צור.

מיקי לוי: חבר הכנסת קושניר.

מיקי לוי: חבר הכנסת טייב, זה לא ראוי.

מיקי לוי: אני עוד לא אמרתי את התוצאות.

מיקי לוי: ובכן, התוצאות: 13 נגד, שמונה בעד.

מיקי לוי: הצו לא עבר.

מיקי לוי: אשר על כן, תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום רביעי, ט"ז בסיוון התשפ"ב, 15 ביוני 2022, בשעה 11:00.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.