ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 138, 2022-06-06 00:00

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום שני, ז' בסיוון התשפ"ב, 6 ביוני 2022.

איתן גינזבורג: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום של שולחן הכנסת – הצעות חוק לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/3895/24 וכלה בהצעת חוק פ/3943/24: הצעת חוק סיוע מיידי לנפגעת אונס, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת לימור מגן תלם, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, יוסף שיין ואלינה ברדץ' יאלוב; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת הענישה בשל תקיפת צוות רפואי), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – ביטול סעיפי הפינוי ושינוי שם החוק), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק הרחבת לימודי הבסיס בחינוך שאינו ממלכתי (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת משה טור פז; הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (חיוב שיווק פוליסה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק הקמת ועדת חקירה ממלכתית לפרשת גל הירש, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפליה בשל נשיאת נשק), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אמיר אוחנה; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – ענישה מזערית), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מכלוף מיקי זוהר ונעמה לזימי; הצעת חוק חכירה הוגנת, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכאל מרדכי ביטון, אלי כהן, גלעד קריב, מוסי רז ודוד אמסלם; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בעקבות פגיעה בעבירת מין או אלימות חמורה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק השכלה גבוהה חינם, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מופיד מרעי; הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים (תיקון – סעיף העונשין), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת גלעד קריב; הצעת חוק סייעות במוסדות חינוך, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, מנסור עבאס, מאזן גנאים ווליד טאהא; הצעת חוק איסור אלימות בספורט (תיקון – מניעת הרחקה גורפת מאירועי ספורט), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובד מערך הבריאות),

אלינור ימין: התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק העונשין (תיקון – מעשה מגונה בהסכמה בקטין שמלאו לו ארבע עשרה שנים וטרם מלאו לו שש עשרה שנים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, יוסף שיין, לימור מגן תלם ואלינה ברדץ' יאלוב; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי אבטלה לנשים שיצאו לחופשה ללא תשלום לאחר לידה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכל וולדיגר, אורית מלכה סטרוק, חוה אתי עטייה, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, אופיר סופר, יצחק פינדרוס, ינון אזולאי ואבי מעוז; הצעת חוק מס רכוש וקרן פיצויים (תיקון – פיצוי בגין נזקי מגפה ונזקי פגעי טבע), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת קרן ברק, יצחק פינדרוס ושלמה קרעי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום תוספת לגמלת אזרח ותיק לנכה שהכנסתו נמוכה משכר המינימום), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (ביטול איסור הנפת דגל), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מוסי רז, גבי לסקי, עלי סלאלחה ומיכל רוזין; הצעת חוק הרשות הלאומית לתרבות והשפה המרוקאית יהודית, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכאל מרדכי ביטון, משה ארבל, ישראל כץ, דוד ביטן, שלמה קרעי, אופיר סופר וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הסדרת העיסוק בניתוח התנהגות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר עבור פינוי באמבולנס), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – עמידת מעסיקים פרטיים גדולים ביעד הייצוג ההולם), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל וולדיגר; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הסדרת מקצוע הרנטגנאות והדימות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק ארוחה יומית לתלמיד (תיקון – הרחבת תחולת החוק), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק הרשות הלאומית לתרבות הארמית, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכאל מרדכי ביטון, מוסי רז, קטי קטרין שטרית, אופיר כץ,

אלינור ימין: ישראל כץ, דוד ביטן, שלמה קרעי, אופיר סופר ורם בן ברק; הצעת חוק הבלו על דלק (תיקון – הגבלת שיעור המס על הדלק), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת דסטה גדי יברקן; הצעת חוק הספורט (תיקון – הסדרת העיסוק באימון ספורט), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת יעל רון בן משה; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון – איסור הפליה מחמת מצב כלכלי), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מאי גולן, דוד ביטן, דוד אמסלם, משה ארבל, משה אבוטבול, יצחק פינדרוס, מאיר פרוש, יואב גלנט, דסטה גדי יברקן, אבי מעוז, אחמד טיבי, אוריאל בוסו, אורי מקלב, אורלי לוי אבקסיס, גלית דיסטל אטבריאן, עאידה תומא סלימאן, אלי כהן, חיים ביטון, יוסף טייב, יעקב מרגי, משה גפני, יריב לוין, ניר ברקת, אמיר אוחנה, יואב בן צור, ינון אזולאי, אופיר כץ, גילה גמליאל, קטי קטרין שטרית ואופיר אקוניס; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – פנייה לנציב קבילות הציבור), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק האקלים, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת יוראי להב הרצנו; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – הנחה בארנונה בעד בן משפחה נכה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק פרס כספי בעבור לכידת מחבל, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק להנצחה, מחקר ותיעוד של פרשת ילדי תימן, המזרח והבלקן, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת יואב בן צור; הצעת חוק תשתיות להולכה ולאחסון של נפט על ידי גורם מפעיל (תיקון – ביטול החוק), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת גבי לסקי; הצעת חוק ליווי בני משפחות של משרתים בגופי ביטחון ששלחו יד בנפשם, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, מיכל רוזין ורם בן ברק; הצעת חוק העונשין (תיקון – בעילה אסורה בהסכמה תוך ניצול מעמד ציבורי מיוחד), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק למניעת הטרדה מינית (תיקון – הרחבת תחולה על עובדים עצמאים,

אלינור ימין: מתנדבים ועובדי כלכלת הפלטפורמה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכל רוזין ושרן מרים השכל; הצעת חוק יסודות התקציב (תיקון – פילוח לפי מגדר), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת גבי לסקי, לימור מגן תלם ומיכל שיר סגמן; הצעת חוק חוזה הביטוח (תיקון – ביטוח דירה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת לימור מגן תלם; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הפגנה ליד בתי מגורים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת משה ארבל, ינון אזולאי, משה אבוטבול, חוה אתי עטייה, יעקב מרגי, מיכאל מלכיאלי וחיים ביטון; הצעת חוק סיוע לשדרות וליישובי הנגב המערבי (הוראת שעה) (תיקון – הגדרת קו עימות דרומי), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת נירה שפק, ולדימיר בליאק וניר אורבך; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – הפחתת יוקר תשלומי הלוואה לדיור), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי ומיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק איסור הנפת דגל הרשות הפלסטינית, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אורית מלכה סטרוק, שלמה קרעי, עמיחי שיקלי, אמיר אוחנה, אופיר סופר, מיכל וולדיגר, אבי מעוז, בצלאל סמוטריץ', משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון – חברי הוועדות הפסיכיאטריות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור לעולים חדשים מתשלום דמי ביטוח עבור פנסיה מוקדמת), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יוסף טייב, מיכאל מלכיאלי, יעקב מרגי, משה אבוטבול, ינון אזולאי, משה ארבל, אוריאל בוסו, חיים ביטון, יואב בן צור, שלמה קרעי, אורלי לוי אבקסיס, אורית מלכה סטרוק ומכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק התקנת מצלמות לשם הגנה על פעוטות במעונות יום לפעוטות (תיקון – צפייה מקוונת של ההורים בצילומים), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (שלילת זכאות למימון שירותי בריאות משפרי איכות חיים לאסיר ביטחוני), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכל וולדיגר, אורית מלכה סטרוק, שמחה רוטמן, אופיר סופר, דוד אמסלם, קטי קטרין שטרית, שלמה קרעי, יוסף טייב, משה גפני, ינון אזולאי, יעקב מרגי,

אלינור ימין: משה אבוטבול, אבי דיכטר, גלית דיסטל אטבריאן, מאיר פרוש, אורי מקלב, איתמר בן גביר, גילה גמליאל, יואב גלנט, יואב קיש, יובל שטייניץ, מאי גולן, בצלאל סמוטריץ', חוה אתי עטייה, אורלי לוי אבקסיס, יצחק פינדרוס, אבי מעוז, אופיר כץ, צחי הנגבי, דסטה גדי יברקן, אלי כהן, מיכאל מלכיאלי, אוריאל בוסו, משה ארבל, ניר ברקת ואופיר אקוניס.

אלינור ימין: עוד אודיעכם כי על פי סעיף 96(ד) לתקנון הכנסת, משחדל חבר הכנסת יעקב ליצמן לכהן בכנסת ביום ד' בסיוון התשפ"ב, 3 ביוני 2022, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

אלינור ימין: כמו כן, הצעת חוק שמספרה פ/3319/24, שהוגשה מטעמו כמציע יחיד, הוסרה מסדר-היום.

אלינור ימין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בטיפול ביוקר המחיה; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: קריסת מערכת בריאות הנפש בישראל << נושא >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – יותר נכון הנושא הראשון על סדר-היום – הצעות להביע אי-אמון בממשלה.

איתן גינזבורג: שלוש הצעות אי-אמון בפנינו.

איתן גינזבורג: ראשונה תהיה הצעתה של סיעת הליכוד בנושא: כישלון הממשלה בטיפול ביוקר המחיה, שאותה ינמק חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: תודה, אדוני היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, תראה, אדוני היושב-ראש, אני אגיד לך, אני כמעט רציתי לבטל את הצעת האי-אמון ולהציע לסיעה שלי לא להציע שום אי-אמון בנושא של יוקר המחיה, כי אני שמעתי בשורה משמחת: המס על אננס ירד.

יולי יואל אדלשטיין: אז אמרתי: אנחנו מסודרים, לא צריך באמת יותר לדאוג, לא צריך שום דיונים על יוקר המחיה במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: הבעיה, אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר לך, שאני ושר האוצר באים מאותה תפוצה, כפי שאמרו הגששים.

יולי יואל אדלשטיין: אני זוכר שלפני 100 שנה נכתב שם שיר כזה, מהפכני, שבין היתר היו בו השורות המפורסמות:

יולי יואל אדלשטיין: תאכלו אננס ותלעסו שליו כי זה יומכם האחרון, הבורגנים.

יולי יואל אדלשטיין: אז כנראה המשורר מאיאקובסקי ידע שאננס זה סוג של סימן של בורגנים; של אלה שיש להם שמפניה, אננס, וכן הלאה וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו, במדינה שלנו, קצת שכחנו שאולי בבית צריך מלפפון ועגבנייה.

יולי יואל אדלשטיין: המחירים של המלפפון והעגבנייה מזנקים לשמיים; מזנקים לשמיים יחד עם עוד אלף ואחד דברים.

יולי יואל אדלשטיין: מילא היינו מתרכזים עכשיו – הינה, אני רואה כאן גם את שר החקלאות – היינו מתרכזים רק בכמה דברים שצריך לטפל בהם, בתחום של חקלאות או בתחום של מכס, ובא לציון גואל, אבל זה רחוק מאוד מלהיות המצב האמיתי.

יולי יואל אדלשטיין: בנושא הזה אני אוסיף, אדוני היושב-ראש, שעד לא מזמן, כפי שאתה זוכר, הייתי שר הבריאות.

יולי יואל אדלשטיין: ואני זוכר את הקמפיינים של משרד הבריאות: חייבים לאכול בריא.

יולי יואל אדלשטיין: איך אנחנו יכולים היום להסתכל לאנשים בעיניים ולקרוא להם לאכול בריא?

יולי יואל אדלשטיין: מלפפון, עגבנייה – אלה דברים שעולים הון תועפות.

יולי יואל אדלשטיין: אני כבר לא מדבר על כל מיני דברים שמוגדרים כאוכל בריא, כאוכל מיוחד.

יולי יואל אדלשטיין: שם המחירים בכלל כבר רק למיליונרים.

יולי יואל אדלשטיין: כתוצאה מכך, אנחנו רואים אנשים – פעם היינו אומרים קשי יום, אבל זה לא נכון, אלה אנשים שעובדים, שני בני הזוג, לכאורה משפחה נורמטיבית לגמרי – שסל הקניות שלהם כולל אוכל מעובד, כולל כל מיני דברים שבאמת מזיקים לבריאות לטווח ארוך, אבל רק מסיבה אחת:

יולי יואל אדלשטיין: לחסוך קצת כסף.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להמשיך ודאי עם תחומים רבים.

יולי יואל אדלשטיין: אם אנחנו חושבים על הנושא שכבר דיברתי עליו בעבר והזהרתי כבר לפני כמה חודשים שזה מה שהולך להיות, הנושא של הדלק: ברור לגמרי שאני מכיר את כל הטיעונים.

יולי יואל אדלשטיין: תכף יעלה לכאן השר חמד עמאר ויסביר לי שמדובר במשבר עולמי, ומחירי הדלק מזנקים בכל העולם.

יולי יואל אדלשטיין: הכול נכון.

יולי יואל אדלשטיין: אבל יש גם ממשלות שמתערבות.

יולי יואל אדלשטיין: וברוך השם, שלא נטעה, יש כסף בקופה הציבורית במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא שאנחנו מרוששים ולא יכולים לעזור לציבור.

יולי יואל אדלשטיין: הממשלה הייתה חייבת להתערב במחירי הדלק, ויש דרכים חוץ מאיזשהו סבסוד ישיר, לעשות את זה.

יולי יואל אדלשטיין: בטיפול נכון במיסים, בטיפול נכון באמת במצב המשברי שנוצר, אפשר היה למנוע את המצב שאנשים חוזרים עוד פעם לימים של "אם הבנזין מתל אביב עד רמת גן עולה לך כמו סוף שבוע ביפן, אז אנחנו" – אני לא יודע כמה עולה סוף שבוע ביפן, אבל המחירים של הדלק מתל אביב לרמת גן מתחילים להזכיר נסיעה לחוץ לארץ.

יולי יואל אדלשטיין: ואלה דברים שכן יש אפשרות למנוע אותם, וזאת כן אחריות ישירה של הממשלה למנוע אותם.

יולי יואל אדלשטיין: אבל איך אנחנו אומרים?

יולי יואל אדלשטיין: כלכלה זה 80% פסיכולוגיה.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה להתייחס לעוד נושא.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו דיברנו לא מעט על כך שאין דיור בר-השגה ושזוגות צעירים לא יכולים לקנות דירה.

יולי יואל אדלשטיין: במשכנתאות, דרך אגב, מי שמתעניין, החזר המשכנתאות עלה בחודשים האחרונים – יש אומרים שכ-150 שקל נוספים משלמים מחזירי המשכנתה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל מה היינו אומרים בדרך כלל?

יולי יואל אדלשטיין: בסדר, כשאנחנו התחלנו את החיים היינו אומרים, אנחנו ,הלא-צעירים: גם לנו לא הייתה מייד דירה, אז אפשר לשכור דירה בינתיים עד שמתייצבים, עד שמרוויחים, ועד שמחליטים פחות או יותר כמה ילדים יש במשפחה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו כבר לא שם.

יולי יואל אדלשטיין: מחירי השכירות מזנקים בצורה שפשוט קשה לעקוב אחריה וקשה לתאר.

יולי יואל אדלשטיין: עוד מעט אנחנו כבר לא במצב של זוג צעיר או משפחה צעירה שלא יכולה לקנות דירה, אלא משפחה צעירה שמתקשה גם לשכור דירה, שפשוטו כמשמעו אין לה איפה לגור, אין קורת גג.

יולי יואל אדלשטיין: למה זה קורה?

יולי יואל אדלשטיין: ואני כבר מייד מצפה שמישהו יגיד: אהה, אז מה, גם אתה רוצה צעדים דרקוניים, שהממשלה עוד תנהל את הדיור להשכרה?

יולי יואל אדלשטיין: שעוד תגיד לאזרח בכמה להשכיר את דירתו?

יולי יואל אדלשטיין: לא, אני רחוק משם.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני חושב שזה מעיד, דווקא התחום הזה מעיד על מה שאמרתי, שכלכלה היא ברובה פסיכולוגיה.

יולי יואל אדלשטיין: כשהכול עולה, כשאין ודאות, כשהבלגן חוגג, תסלחו לי, אז ודאי שאנשים גם מנסים להרוויח מכל מה שהם יכולים.

יולי יואל אדלשטיין: אם יש למישהו דירה להשכיר, והוא רואה שהדלק עולה לו כך וכך והקניות עולות לו כך וכך, אז הוא מנסה להלחיץ את הדיירים שישלמו לו עוד כמה מאות או עוד כמה אלפי שקלים – תלוי ודאי באיזו דירה מדובר.

יולי יואל אדלשטיין: רק להרוויח עוד קצת, רק לתפוס עוד קצת ביטחון.

יולי יואל אדלשטיין: זאת תוצאה ישירה של התחושה הזאת בציבור של אובדן שליטה.

יולי יואל אדלשטיין: אני באמת יכול להמשיך פה מתחום לתחום, אבל הדברים ידועים.

יולי יואל אדלשטיין: למה הם ידועים?

יולי יואל אדלשטיין: הם לצערי ידועים.

יולי יואל אדלשטיין: הם ידועים לא מכיוון שכל אחד מתעניין בדיונים שלנו בכנסת; הם ידועים מכיוון שכל אחד חי כאן, בהתאם לרמת החיים שלו, הולך לסופר והולך לקנות דברים לילדים והולך לתיאטרון והולך – נוסע, ליתר דיוק – עם האוטו שלו ליעד כלשהו, ומשלם יותר ויותר ויותר.

יוראי להב-הרצנו: יולי, מה עם מידה מינימלית של אחריות?

יוראי להב-הרצנו: הרי הממשלה האחרונה לא הגיעה בריק.

יוראי להב-הרצנו: אחרי 12 שנים של עליות מחירים - - -

יולי יואל אדלשטיין: אז הינה, אתה מרים לי להנחתה.

יוראי להב-הרצנו: בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: למה נתתי בין היתר את הדוגמה הזאת של שכירות?

יולי יואל אדלשטיין: כי ברור שאם אני אגיד שלא יכולים לקנות דירה, אז מייד אתה תגיד: אז איפה הייתם 12 שנה?

יולי יואל אדלשטיין: כשאני נותן דוגמאות כאלה שמעידות על הפניקה בציבור, בכלל על חוסר – הייתי אומר, על אובדן ביטחון במחר – אלה דוגמאות שקשורות לשנה האחרונה.

יולי יואל אדלשטיין: ודרך אגב, אפרופו השאלה איפה הייתם 12 שנה, לא זכור לי שהדלק היה איפה שהוא היום ב-12 השנים האלה.

חמד עמאר: הוא היה יותר - - -

יוראי להב-הרצנו: הוא היה 8.5 שקלים.

יוראי להב-הרצנו: הוא היה הרבה יותר.

עודד פורר: - - -

איתן גינזבורג: תודה.

יולי יואל אדלשטיין: משנת 2012 עברו עשר שנים.

דוד אמסלם: אנחנו לא היינו אז - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תאפשרו לחבר הכנסת אדלשטיין לסיים את דבריו ללא הפרעה.

דוד אמסלם: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת - - -

יוראי להב-הרצנו: הדלק היה יותר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אני - - -

דוד אמסלם: רק בשבוע שעבר אמרתם שיש צמיחה בגללכם.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, בואו, תנו לחבר הכנסת אדלשטיין להשלים את דבריו.

דוד אמסלם: אם זה לא בגללכם – אז לא, ואם הכול בגללכם – אז תחליטו.

יוראי להב-הרצנו: שבע פעמים - - -

איתן גינזבורג: הערת ביניים אפשר.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: אני שמח מאוד שלקחו גם את הטון שלי.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי, כשאנחנו היינו צעירים אז היה כך וכך.

יולי יואל אדלשטיין: אז ב-2012 באמת היינו בעשר שנים יותר צעירים, אולי היו שם דברים.

יולי יואל אדלשטיין: אבל תסכימו איתי שאם צריכים לקחת דוגמאות מ-2012, אז עשר שנים זה פרק זמן מספיק טוב בשלטון כדי להוכיח שאפשר גם אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: ואני אסיים, אדוני היושב-ראש, בכך שאני זוכר טוב מאוד את ריקי כהן מחדרה, שרצו פעם לעזור לה.

יולי יואל אדלשטיין: היא בינתיים התבגרה גם בכמה שנים.

יולי יואל אדלשטיין: בינתיים, כפי שאמרתי, היא מתקשה לקנות בסופר ומתקשה לתדלק את הרכב, אותה ריקי כהן, לכן אני אעזוב אותה בצד.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם לא המצאתי אותה, המציאו אותה אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן אני כן רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שיש גם סיפורים אמיתיים.

יולי יואל אדלשטיין: סיפור אמיתי מן השטח, לא ממוחו שלי איזה קמפיינר, הוא של לימור שעובדת בחברת ביטוח – שימו לב, לא לקחתי דוגמאות של אנשים שבאמת אין להם שום הכנסה והם מסכנים – ונוסעת ברכבת ובאוטובוס כדי לחסוך את הוצאות הדלק.

יולי יואל אדלשטיין: אבי בעלה הוא נהג מונית – גם כן עובד בצורה מכובדת.

יולי יואל אדלשטיין: היא מרוויחה 8,000 שקל ברוטו, והוא עצמאי.

יולי יואל אדלשטיין: יש להם שלושה ילדים.

יולי יואל אדלשטיין: לא מזמן העלו להם את השכירות מ-6,500 ל-8,000 שקל.

יולי יואל אדלשטיין: כל המשכורת של לימור – ברוטו, כן – הולכת להוצאות הדיור, ארבעה קירות, הכי בסיסי.

יולי יואל אדלשטיין: וזה לא רק זה: העליתם להם את מחירי החשמל והדלק והאוכל וסל הקניות, והכול עלה – חוץ מאננס, כמובן.

יולי יואל אדלשטיין: מאוד מעניין את לימור, ועוד יותר את אבי נהג המונית, כמה הדלק עלה ב-2012, אבל הרבה יותר מעניין אותם עם מה הם יצאו מחר מן המכולת, ואם הם יוכלו לקנות גם צעצועים קטנים לילדים שלהם.

יולי יואל אדלשטיין: לכן, אדוני היושב-ראש, אני חושב שהממשלה הזאת כבר לא יכולה להתנחם במשפט הידוע: טוב, בתחום המדיני אנחנו לא מסכימים, אנחנו בעלי השקפות שונות, אבל עושים דברים נהדרים למען הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: הדברים הנהדרים למען הציבור כבר מזמן לא נעשים, ויפה שעה אחת קודם להחלפת הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יולי אדלשטיין.

איתן גינזבורג: הצעה נוספת להביע אי-אמון בממשלה היא של סיעות התאחדות הספרדים שומרי תורה, תנועתו של מרן הרב עובדיה יוסף, זכרו לברכה, ויהדות התורה והשבת אגודת ישראל – דגל התורה, שאותה יציג חבר הכנסת יעקב מרגי.

יעקב מרגי: - - -

איתן גינזבורג: הוא מנמק במשולב על שתיהן, ואז יהיה לך.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים, אחרי האוקטבות הנמוכות של יולי קשה לעלות לטונים גבוהים, אז אני רוצה לשמור על - - -

איתן גינזבורג: דברי חכמים בנחת נשמעים.

יעקב מרגי: בנחת נשמעים, ננסה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבקש לנמק את הצעת האי-אמון בשל העובדות הבאות המדירות שינה מעיניי ומעיני רבים, בהבנה מוחלטת כי חבורה לא אחראית יושבת באופן זמני על הגה השלטון.

יעקב מרגי: חוסר הבנתם בכלכלה, בסוגיות חברתיות, חוסר השליטה על תהליכים לאומיים ובין-לאומיים המתרחשים בעת הזו הביאו אותנו עד הלום.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, יוקר המחיה – הממשלה ושר האוצר עם תחילת כהונתם נקטו כמה צעדים כלכליים בלתי אחראיים, צעדים שהדגישו עד כמה אינם מבינים בנושאי כלכלה.

יעקב מרגי: כל כלכלן מתחיל יודע כי העלאת מיסים וגזרות כלכליות מאיצים תהליכים אינפלציוניים והתייקרויות בלתי נשלטות.

יעקב מרגי: אפשר לתרץ זאת במצב הכלכלי בעולם ובהתייקרויות העולמיות, אך מי שמבין יודע לנטר את ההשפעות הגלובליות אל מול מה שקורה במשק הישראלי.

יעקב מרגי: יוקר המחיה בשנה האחרונה נמצא בעלייה מתמדת, אולם נראה כי מתחילת השנה הנוכחית הוא שובר שיאים מיום ליום.

יעקב מרגי: והקשה מכול – שאין מי שיודע לאן זה עוד יתגלגל.

יעקב מרגי: הממשלה נמצאת שנה שלמה בסחרור כלכלי, ולא נקטה אפילו לא צעד מרסן אחד.

יעקב מרגי: מקבלי ההחלטות מציגים מצג שווא ומאחזים את עיני הציבור בשל הנתונים החיוביים המוצגים בהשוואה למדינות העולם, החל מדירוג אשראי גבוה, אחוזי אבטלה נמוכים ועוד, אבל אינם מסוגלים לציין את העובדה כי נתונים אלו הינם אדי הדלק האחרונים של המדיניות הכלכלית שהייתה בעשור האחרון, והרזרבות שהם כל כך מתגאים בהן באו הרבה הרבה בזכות אותה מדיניות כלכלית ומיסים שהוטלו על הציבור.

יעקב מרגי: כל אלו אינם מצליחים לטשטש את האמת הכואבת: רוב אוכלוסיית ישראל, ובפרט מעמד הביניים והעשירונים הנמוכים, אף אלו אשר שני בני הזוג יוצאים לעבודתם מדי יום, מתקיימים בקושי וחיים מן היד לפה – מה שנקרא: לא סוגרים את החודש – וכמעט כל משפחה חמישית נמצאת מתחת לקו העוני.

יעקב מרגי: מאות אלפי משפחות מתמודדות עם יוקר מחיה מאמיר, ואין להן את האפשרות לחיות בכבוד ולספק לילדיהן את מה שהם צריכים כדי להתפתח.

יעקב מרגי: מחירי הדירות עולים בכל חודש – רק בשנה האחרונה לבד ניכרת עלייה של 11.

יעקב מרגי: 3% במחירי השכירות בישראל; מחירי המזון עולים בכל חודש – רק בחודש אפריל האחרון התוודעו אזרחי ישראל לעליית המחירים של פירות וירקות, מוצרי בשר ועופות, מוצרי חלב, ואף של מוצרי צריכה ביתיים; מחיר הדלק שבר שיא של תשע שנים, והוא עומד היום על 7.77 ש"ח לליטר בשירות עצמי.

יעקב מרגי: והרי ידוע כי כל התייקרות של מחירי הדלקים גוררת אחריה התייקרויות נוספות, והסוף לא נראה באופק.

יעקב מרגי: החמור מכול הוא כי ממשלת ישראל מנותקת ואינה מודעת לנתונים העגומים הללו.

יעקב מרגי: היטיב להגדיר זאת השר לשעבר מאיר שטרית במאמר דעה שפרסם בתחילת החודש – קראתי אותו, הוא מגדיר כך: "הטיפול הממשלתי ביוקר המחיה באמצעות רפורמות שונות והורדת מכסים - - - יבואו לידי ביטוי", אם יבואו, "רק בעוד זמן מה, ולא ברור אם ההקלות יגיעו לכיסן של האוכלוסיות החלשות או ישירות לכיסם של היבואנים והמונופולים הרבים".

יעקב מרגי: והוא ממשיך: "טיפול הממשלה רחוק מלתת תשובה אמיתית לאוכלוסיות העניות ולא מצליח להתמודד עם הבעיה".

יעקב מרגי: די אם אציג בפני החברים את התנהלות שרת התחבורה בכל הקשור לרפורמת התשלומים בתחבורה הציבורית.

יעקב מרגי: אדוני שר החקלאות, יש ויכוח קשה על הרפורמה שאתה מוביל בחקלאות, אבל לפחות יש הידברות, לפחות יש שיג ושיח.

יעקב מרגי: אותה שרת תחבורה מתגאה מתחת לכל עץ רענן, בדרך זחוחה, המעידה על ניתוק מוחלט מכל אוכלוסיות הפריפריה והשכבות החלשות.

יעקב מרגי: צדיק אחד בסדום, ידידי יו"ר ועדת הכלכלה חבר הכנסת מיכאל ביטון, מבקש – ובצדק, מתוקף תפקידו – לפקח על ביצוע הרפורמה על מנת שתוצג באופן הנדרש בוועדה לצורך התאמה וביצוע שינויים, אם יש צורך, אולם הוא נתקל בחומה זחוחה ואטומה של השרה, אשר אינה מוכנה לשמוע את זעקת המוחלשים, שכל מגמתה הינה להיטיב לחלקת האדמה שבה היא מתגוררת יחד עם הקליקה הנכונה, כנראה, שאליה היא משויכת.

יעקב מרגי: היא שוכחת את עובדת היותה שרה של כלל החברה בישראל, לרבות האוכלוסיות המוחלשות והפריפריאליות.

יעקב מרגי: הן לא הפכו לאוכלוסיות לא לגיטימיות.

יעקב מרגי: ברי לי כי מייסדי מפלגת העבודה ההיסטורית מתהפכים כעת בקברם על אטימותה של העומדת בראש המפלגה הנושאת את שמם ומחללת את ערכי החמלה והסוציאליזם אשר הובילו להקמתה.

יעקב מרגי: זוהי עדות אופי לניתוק כלל משרדי הממשלה מן הרוב בישראל: ממשלה המקיימת דיונים תיאורטיים בחדרים סגורים, תוך התעלמות מוחלטת מהפרקטיקה המיוסרת של החברה בישראל הנאנקת תחת עול כלכלי כבד, וזאת בניסיון לשרוד את היום-יום.

יעקב מרגי: רבותיי, אם לא הייתי קורא את זה לא הייתי מאמין.

יעקב מרגי: סגן הרמטכ"ל לשעבר סגן השר יאיר גולן משדר את הניתוק המהותי והמשמעותי של הממשלה הזאת, כשהעז הבוקר להתבטא בריאיון ברדיו קול ברמה: "המדינה עלולה לקרוס אם נתניהו יעלה; האליטה והרוב המתון יעזבו בהדרגה את המדינה".

יעקב מרגי: ואני שואל: יאיר גולן, סגן השר, האומנם?

יעקב מרגי: עד כדי כך אינך מסוגל להכיל קבוצות שונות?

יעקב מרגי: זו הדמוקרטיה של מרצ?

יעקב מרגי: הזהו הליברליזם?

יעקב מרגי: ואיני יכול שלא להתייחס למחול השדים שמנסים לעורר ולהוציא מן הבקבוק חלק מכתבי השמאל, שופרי המהפכה, דוגמת בן כספית ושוקן שותפו.

יעקב מרגי: אני מצטט: "לו ישיג נתניהו 61 מנדטים, יהיה זה מרחץ דמים של חלק ניכר מהערכים הדמוקרטיים שעל בסיסם קמה ישראל".

יעקב מרגי: שומו שמיים.

יעקב מרגי: ואני תוהה: האם זו חרדה אמיתית, או שמא מלכתחילה הדמוקרטיה לדידכם הינה רק מס שפתיים?

יעקב מרגי: האם רצונם של יותר מ-60% מן העם אינו לגיטימי כאשר מדובר באשכנזים ימניים?

יעקב מרגי: במזרחים?

יעקב מרגי: בדתיים?

יעקב מרגי: במסורתיים?

יעקב מרגי: אותו רוב ציוני דומם – כן, לאחרונה משתמשים במושג הזה, אותו "רוב ציוני דומם" – עד כדי כך שחרדה זו הביאה את ראש הממשלה בנט לפרסם איגרת חרדה.

יעקב מרגי: ואני שואל את ראש הממשלה, כמי שקרא את הפתיח של איגרת החרדה שהפצת, האם אתה באמת סבור כי אנו לפני פיצול של החברה הישראלית, בדומה לטרום תקופת פיצול ממלכת יהודה וישראל?

יעקב מרגי: באמת?

יעקב מרגי: באמת אתה כתבת זאת?

יעקב מרגי: ואני מגיע למסקנה כי כל החרדה נובעת מכך שאינכם מסוגלים לקבל ולהכיל ציבורים אחרים.

יעקב מרגי: אינכם מסוגלים לקבל ולהכיל את החלטת הרוב של יותר מ-60% מן העם בישראל, המבקשים – מה לעשות – ממשלה אחרת.

יעקב מרגי: לצורך חיזוק התיאוריה אתם מגייסים כמה אמירות של חברי הכנסת מהאופוזיציה, תוך התעלמות מוחלטת מאמירות בוטות, פוגעניות, דורסות, פוגעות בכל הקדוש לחלק מהאוכלוסיות, מפי כמה מחברי הכנסת ושרים בתוך הקואליציה שבראשותך, אדוני ראש הממשלה, אבל כנראה זה לא נורא כשזה מושמע מפי מי שמחזיק מעצמו.

יעקב מרגי: אדוני ראש הממשלה, לצערי הרב, לא מטשטשים כישלון ואיבוד דרך ערכית ומוסרית בהפצת חרדות.

יעקב מרגי: ברור לכולנו כי כל אותם אלו שימהרו לעזוב את הארץ, אם יעזבו, אליבא דיאיר גולן, אם בכלל, זה יהיה זניח ושולי.

יעקב מרגי: באמת יאיר גולן וחבורתו ימהרו להשליך מאחורי גוום – אני שואל – כאשר כל הערכים שהם חיו על פיהם היו רק עבור אג'נדה פוליטית או אינטרס פוליטי?

יעקב מרגי: המדינה כבר לא קיימת?

יעקב מרגי: הציונות עברה מן העולם?

יעקב מרגי: שותפות הגורל, האחווה, הרעות, לא קיימות?

יעקב מרגי: לצערי הרב, זוהי המראה לממשלה המנותקת, אשר אין שום קשר בינה ובין החברה בישראל.

יעקב מרגי: לסיכום, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים, המצב החברתי במדינת ישראל בכי רע זה שנים רבות; מצב הביטחון האישי של אזרחי ישראל נמצא בהידרדרות חמורה בשנה האחרונה; המצב הכלכלי גרוע ומדאיג בהשתוללות המחירים, אינפלציה דוהרת, התייקרויות, עליית מיסים.

יעקב מרגי: מדיניות ממשלה, אשר במקום לרסן את התהליכים הכלכליים – אדרבה, מאיצה בהם, עם אי-ודאות מוחלטת.

יעקב מרגי: על כל אלה אני קורא לחבריי חברי הכנסת להצביע בעד הצעת האי-אמון.

יעקב מרגי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

איתן גינזבורג: אני מזמין להשיב במשולב על שתי הצעות האי-אמון את השר במשרד האוצר חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר עודד, שר החקלאות, אתם צודקים.

חמד עמאר: מדינת ישראל היא מדינה יקרה, הייתה יקרה מאוד.

חמד עמאר: ואני אתן לך רק דוגמה קטנה, חבר הכנסת יולי.

חמד עמאר: שמעתי אותך בקשב רב, כל מילה שאמרת, הסכמתי איתך.

חמד עמאר: משנת 2000 עד שנת 2020 מחירי הפירות בישראל, בכמה אחוזים עלו?

חמד עמאר: ב-102%.

חמד עמאר: הירקות עלו ב-81%.

חמד עמאר: מי היה בשלטון?

חמד עמאר: מי היה בשלטון?

חמד עמאר: מה עשיתם עם יוקר המחיה?

חמד עמאר: אנחנו נכנסנו לממשלה כשאנחנו מדינה מאוד יקרה יחסית לעולם.

חמד עמאר: ואני אגיד לך משהו.

יולי יואל אדלשטיין: בכמה עלו המשכורות?

חמד עמאר: ואני רוצה להגיד לך, אני רוצה להגיד לך משהו - - -

יולי יואל אדלשטיין: בכמה עלו המשכורות בין 2000 ל-2020?

חמד עמאר: אני אתן לך את הנתון גם עכשיו כשאני כאן עומד.

עודד פורר: לא באחוזים האלה.

חמד עמאר: אני אתן לך גם את הנתון.

עודד פורר: - - - פחות ממחירי הפירות והירקות.

עודד פורר: אתה יודע?

יולי יואל אדלשטיין: פחות אולי, אבל - - -

עודד פורר: מחירי הדיור עלו.

חמד עמאר: אני אומר לך, מה עשיתם?

חמד עמאר: אני רוצה לשאול אותך.

חמד עמאר: לא עשיתם כלום.

חמד עמאר: אתה יודע, עליות המחירים בעולם היום, אתה יודע את זה - -

יולי יואל אדלשטיין: ודאי.

חמד עמאר: - - תאר לעצמך שאתם הייתם יושבים כאן ולא הייתם עושים שום מהלכים, כמו שלא עשיתם שום מהלכים, איפה היינו?

חמד עמאר: איפה היינו?

חמד עמאר: אנחנו, יחסית לעולם, האינפלציה שלנו 4%.

חמד עמאר: כמה היא הייתה בארצות הברית בשנת 2021?

חמד עמאר: 8.3%, בארצות הברית.

חמד עמאר: כמה הייתה האינפלציה במדינות ה-OECD בשנת 2021?

חמד עמאר: אצלנו 4% – כמה הייתה במדינות ה-OECD?

חמד עמאר: 7.5%; בריטניה – 7; אנחנו – 4%.

חמד עמאר: זה מעיד כמה אנחנו יכולנו לעשות, ועשינו, עם כל הנושא של עליות מחירים.

חמד עמאר: ואם היינו משאירים והיינו מתנהלים איך שאתם התנהלתם, נתנו לכול לזרום, אז היינו במצב אחר לגמרי.

חמד עמאר: אתה יודע בכמה עלתה החיטה?

חמד עמאר: החיטה, כמה עלתה רק בשנה האחרונה?

חמד עמאר: בעולם, לא אצלנו – 35%; נפט גולמי – 58%; גז טבעי – 125%; פחם – 129%.

חמד עמאר: הניהול הנכון שעשינו עצר בחצי את עליית המחיר.

חמד עמאר: אם היינו ממשיכים להתנהל איך שאתם התנהלתם, היינו במקום אחר לגמרי.

חמד עמאר: ואני אומר לך, אומר לך בכנות, מהלכים שעשינו, הגדלת ההכנסה הפנויה – לפחות אנחנו הלכנו צעדים עם אותם אנשים שעובדים ויוצאים לעבודה; נקודות זיכוי – מי שיש לו שני ילדים בגילאי אפס עד 12 יכול לקבל 11,000 שקלים בשנה; מענק עבודה – הגדלנו.

חמד עמאר: עשינו מהלכים שאותה הכנסה פנויה תהיה לאנשים; צהרונים, אשכול 4 ו-5, שיחסוך לכל בית, לכל משפחה, 2,500 שקל בשנה.

חמד עמאר: אלה דברים שאנחנו עשינו, ואנחנו נמשיך לעשות, אנחנו לא נשב בחיבוק ידיים.

חמד עמאר: העלית הרבה הרבה נקודות כאן.

חמד עמאר: הצעדים שלנו עכשיו ברפורמות שלא נגעתם בהן – רפורמת היבוא, שתקל הרבה על האנשים; התקינה, התקינה הבין-לאומית – מה, מה שטוב בארצות הברית לא טוב אצלי כאן בישראל?

חמד עמאר: מה שטוב באירופה לא טוב אצלי כאן בישראל?

חמד עמאר: בהצהרה אנחנו משחררים את זה, זה עבר בחוק ההסדרים; מכס – בהתחלת החודש, אפס מכס על הרבה הרבה מוצרים, זה ירד.

חמד עמאר: כל זה בתהליכים.

חמד עמאר: ואני אומר לך, אתם דיברתם הרבה על נושא של יוקר המחיה ודיברתם הרבה על יוקר הדיור.

חמד עמאר: מה הסיבה של יוקר הדיור, כולנו יודעים: היצע.

חמד עמאר: לא הגדלתם את ההיצע.

חמד עמאר: בשנים קודמות היו 45,000, 43,000, השיא הגיע ל-58,000.

חמד עמאר: אתה יודע כמה היצע יש היום בהתחלת בנייה?

חמד עמאר: 63,000 דירות אושרו.

חמד עמאר: 63,000 דירות.

חמד עמאר: זה המהלך שאנחנו עושים – מגדילים את ההיצע – שאתם לא עשיתם.

חמד עמאר: אתם גרמתם ל-45,000 התחלות בנייה, יש לנו 63,000 התחלות בנייה.

חמד עמאר: 76,000 ממתינים להיתר, שיתחילו גם בבנייה.

חמד עמאר: אלה הצעדים שאנחנו נעשה, ואנחנו נעשה עוד צעדים בחוק ההסדרים הבא, בתקציב הבא.

חמד עמאר: אנחנו לא יושבים בשקט ונותנים למחירים לעלות.

חמד עמאר: אנחנו עושים ונמשיך לעשות.

חמד עמאר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לשר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: הצעה נוספת להביע אי-אמון בממשלה, של סיעת הציונות הדתית, בדבר קריסת מערכת בריאות הנפש בישראל.

איתן גינזבורג: תציג אותה חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: ישיב עליה, בשם שר הבריאות, השר עודד פורר.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עשר דקות לרשותך.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד יושב-ראש הישיבה, כבוד השר, כנסת נכבדה, אם מישהו חושב שהמצב של מערכת בריאות הנפש גרוע עכשיו הוא לא מבין מה הולך להיות פה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו בדרך לקטסטרופה; אם מישהו מכם חושב שהמצב של מערכת בריאות הנפש אינו קשור אליו ולא משפיע עליו הוא לא מבין מה קורה פה.

מיכל מרים וולדיגר: תקשיבו לי, אנשים יקרים, על פי הממ"מ, מרכז המחקר והמידע של הכנסת, ועוד לפני הקורונה, השכיחות הכללית של תחלואת הנפש במדינות מפותחות עומד על 25%.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, אחד מכל ארבעה יזדקק במהלך חייו לטיפול קליני.

מיכל מרים וולדיגר: אתם מבינים מה זה אומר?

מיכל מרים וולדיגר: אחד מכל ארבעה.

מיכל מרים וולדיגר: ובמדינת ישראל אנחנו לא כמו כל העולם; מדינת ישראל נמצאת כמעט דרך קבע בטראומה או בפוסט-טראומה עקב מצב ביטחוני, שנובע מחוץ לנו או מתוכנו: מעשי טרור, פיגועים, טילים וכדומה.

מיכל מרים וולדיגר: זה שמעלה מאוד את הסטטיסטיקה.

מיכל מרים וולדיגר: ארגון הבריאות העולמי מיקם כבר בשנת 1996 את מחלות הנפש במקום זהה למחלות לב ולמחלות ממאירות.

מיכל מרים וולדיגר: כן, כן, כך הוא מיקם אותם באותו מקום.

מיכל מרים וולדיגר: האם התייחסות המדינה דומה?

מיכל מרים וולדיגר: האם המשאבים שהמדינה מקצה לתחומים אלו זהים?

מיכל מרים וולדיגר: ממש לא.

מיכל מרים וולדיגר: מדינת ישראל משקיעה בתחום בריאות הנפש בין 3% ל-5% מסך ההוצאה הציבורית על הבריאות, בעוד במדינות ה-OECD הממוצע הוא 10%–12%.

מיכל מרים וולדיגר: עד מתי מדינת ישראל תישאר מאחור?

מיכל מרים וולדיגר: מה עשתה הממשלה הנוכחית?

מיכל מרים וולדיגר: הממשלה אומנם הצהירה על תוספת חד-פעמית של 400 מיליון שקל לבינוי ושיפוץ מחלקות בבתי החולים הפסיכיאטריים ובמחלקות השונות, אבל זה מתפרס על שבע שנים ומתחלק בין 12 בתי חולים ו-11 מחלקות.

מיכל מרים וולדיגר: זו תוספת שלמעשה לא מסייעת כלל ועיקר, וכל ייעודה הוא – וגם זה בקושי – גדילת האוכלוסייה והזדקנותה.

מיכל מרים וולדיגר: שיעורי התקציב לא השתנו, בוודאי לא באופן משמעותי.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו ממשיכים להישאר מאחור.

מיכל מרים וולדיגר: היה גם שיח על חוזר מנכ"ל שדיבר על קיצור תורי המתנה, שמונח כבר חודשים על שולחן המנכ"ל, ודבר לא נעשה.

מיכל מרים וולדיגר: הוא עדיין לא חתום, ואין אפילו מדדים כיצד לבדוק את זמני ההמתנה הארוכים כל כך.

מיכל מרים וולדיגר: בדוח שפורסם לאחרונה על ידי קופת חולים מכבי, המתבסס על מדגם של 230,000 בני 12 עד 18, חלה עלייה של 40% בשכיחות של דיכאון וחרדה אצלם; עלייה של 67% בשכיחות של הפרעות אכילה; עלייה של 25% בשימוש בתרופות נגד דיכאון וחרדה.

מיכל מרים וולדיגר: עוד לא נכנסתי לדוחות של עלם ולתוכנית של המועצה לשלום הילד ולעוד ועוד דוחות, שמצביעים על מצב של קריסה.

מיכל מרים וולדיגר: קריסה טוטלית.

מיכל מרים וולדיגר: ומה עושה שר האוצר?

מיכל מרים וולדיגר: סליחה, לא שר האוצר, שר הבריאות יחד עם שר האוצר.

מיכל מרים וולדיגר: הוא מפרסם כמה תוכניות.

מיכל מרים וולדיגר: בואו נתחיל בתחום של ילדים ונוער: בתחילה פרסם השר בראש חוצות תוכנית חירום למרכזי התערבות לטיפול מיידי בתחלואה נפשית בקרב ילדים ונוער.

מיכל מרים וולדיגר: כי המצב בילדים ונוער הוא באמת קטסטרופלי.

מיכל מרים וולדיגר: זה נשמע די שחוק, שאני חוזרת שוב ושוב על המילה קטסטרופה, אבל זה המצב: יש קטסטרופה יש מאוד קטסטרופה ויש הכי.

מיכל מרים וולדיגר: המצב בילדים ונוער הוא באמת כמעט בלתי נסבל.

מיכל מרים וולדיגר: התוכנית הזאת נכתבה עם האיגוד הישראלי לפסיכיאטריה של ילדים ומתבגרים.

מיכל מרים וולדיגר: תוכנית החירום הזאת היא לא בשמיים; היא כוללת הקמת עשרה מרכזי התערבות במשבר ברחבי הארץ.

מיכל מרים וולדיגר: כל שנדרש הוא הקצאת 30 תקני מתמחים בפסיכיאטריה, שיודרכו על ידי מומחים שכבר נמצאים במרפאות.

מיכל מרים וולדיגר: זאת תוכנית שעלותה מזערית, באמת מזערית: בין 10 ל-20 מיליון שקל.

מיכל מרים וולדיגר: ומה קורה עם התוכנית הזאת?

מיכל מרים וולדיגר: כלום.

מיכל מרים וולדיגר: למרות שהבטיחו לנו שוב ושוב שעוד שנייה זה קורה, וזה כמה ימים וכלום – בינתיים אפס, זירו, ואנשים מתים.

מיכל מרים וולדיגר: ועוד לא דיברנו על הצפיפות בבתי החולים הפסיכיאטריים.

מיכל מרים וולדיגר: המצב שם הוא נוראי.

מיכל מרים וולדיגר: המצב מגיע לכדי מצבי אבסורד, שתוכלו למצוא שמונה אנשים – ותאמינו לי, אני ראיתי את זה במו עיניי – שנמצאים במצב אקוטי שלהם, בגלל זה הם בבתי החולים, שחוסנם הרגשי והנפשי מעורער לחלוטין, והם נמצאים באותו חדר שמיועד מלכתחילה לשלושה.

מיכל מרים וולדיגר: וכבר נכתב על כך בדוח מבקר המדינה 68ג, שקבע כי "צפיפות היתר שממנה סובלים בתי החולים והמחלקות הפסיכיאטריות" – ואני פותחת סוגריים – שממוצע האשפוז שלהם עומד מעל 110%, בעוד המדיניות צריכה להיות 85% ולא יותר – "גורמת לתופעת האלימות ולמצבים שבהם למטופלים אין מיטה משלהם במחלקה, ולפיכך בלילה הם נאלצים 'לנדוד' למחלקות אחרות, ובמהלך היום אין להם מיטה למנוחה.

מיכל מרים וולדיגר: מצב זה הוא בלתי נסבל, פוגע בסיכויי ההחלמה" – כך כותב המבקר – "ואף עלול להחריף את המצב הרפואי, גורם אי-נוחות רבה מאוד למטופל ופוגע בכבודו כאדם ובזכויותיו כחולה".

מיכל מרים וולדיגר: הזמן שלי הולך ואוזל, ולכן אני לא אמשיך ואפרט על כל הנגעים, על כל העוולות, על כל החסרים שקיימים בתוך מערכת בריאות הנפש; אבל אני בהחלט אומרת פה שוב, קבל עם ועדה: שר הבריאות, נכשלת.

מיכל מרים וולדיגר: נכשלת.

מיכל מרים וולדיגר: הבטחת להציב את זה בראש סדר העדיפויות – זה רחוק משם.

מיכל מרים וולדיגר: רחוק כמזרח ממערב.

איתן גינזבורג: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: ומה שקורה בפועל זה שאנשים מתים.

מיכל מרים וולדיגר: מתים כפשוטו.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן אני קוראת לכנסת להצביע בעד האי-אמון ולהפיל את הממשלה הזו.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת וולדיגר.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שר החקלאות, השר עודד פורר, להשיב בשם שר הבריאות, שנבצר ממנו להגיע.

איתן גינזבורג: ובהזדמנות זו אני שולח את תנחומיי ואת תנחומי הכנסת ליושב-ראש הכנסת מיקי לוי, על הצער שנפל במשפחתו.

עודד פורר: אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת וולדיגר, אני חייב לומר שלפחות בדבר אחד אין לנו מחלוקת: המצב שאנחנו קיבלנו עם כניסתנו לממשלה לפני שנה פחות שבוע הוא באמת קטסטרופלי, ואני באמת חושב ששנים ארוכות מערכת בריאות הנפש הייתה החצר האחורית של מערכת הבריאות.

עודד פורר: אגב, גם את הבעיות האלה לא פותרים ביום אחד, גם לא בחודש אחד, וגם מה שלא נפתר לא נעלם.

עודד פורר: זו מערכת שסבלה ועודנה סובלת ממחסור בכוח אדם ומטפלים, מתקצוב חסר וגם מסטיגמות קשות.

עודד פורר: תקופת הקורונה האיצה גם היא את מצב החירום הלאומי בבריאות הנפש של רבים מקרב אזרחי ישראל, ותחושת האי-ספיקה של מערכת הבריאות ומערכות בריאות הנפש השונות הועצמה אף יותר.

עודד פורר: תורי ההמתנה להערכה ולטיפול מרפאתי ציבורי הם של חודשים רבים, והעומס על המיונים, האשפוזים וקווי החירום הוא בלתי נסבל.

מיכל מרים וולדיגר: אז למה לא עושים - - -

עודד פורר: מעט מדי אזרחים בישראל הצליחו לקבל טיפול נפשי במערכת הציבורית, וגם כשכן – הדבר נעשה במתקנים ותשתיות מיושנים ובחלקם לא ראויים.

עודד פורר: המצב שאני מתאר הוא לא מצב שנולד אתמול, הוא לא נולד לפני חודש, הוא גם לא נולד לפני שנה; הוא מצב של שנים של הזנחה.

עודד פורר: אני חייב לומר, אדוני היושב-ראש, אותה אדמה חרוכה שקיבלנו לצערי בהרבה מאוד נושאים, בין היתר גם בנושא הזה.

מיכל מרים וולדיגר: אין מחלוקת.

מיכל מרים וולדיגר: זה 74 שנות - - -

עודד פורר: אני משיב לך.

עודד פורר: הקשבתי, ואני משיב.

עודד פורר: בריאות הנפש באמת נוגעת לכולנו.

עודד פורר: אחד מתוך שלושה אנשים התמודד במהלך חייו עם מצוקה נפשית, ובאמת אנחנו רואים שלאור כל הדברים האלה, מאז כינון הממשלה מקודמות תוכניות משמעותיות שהן כמו אוויר לנשימה למערכת הגוססת הזאת.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד השר, זה רק - - -

עודד פורר: תחום ההתמכרויות לא זכה לקשב מערכתי, רפואי, כלכלי וניהולי, וכתוצאה מכך המענים ברמת השירות בישראל לאזרחים הסובלים מהתמכרויות הוא חלקי מאוד.

עודד פורר: הודות לתוכנית עבודה – תקדימית, יש לומר – במשרד הבריאות, בשיתוף פעולה עם משרד האוצר ומשרדים נוספים, אושרה תוספת תקציבית של 85 מיליון שקלים לקידום שירותים חדשים ליצירת מענה טיפולי מקיף, הכולל מניעה רפואית, טיפול מוקדם וטיפול תרופתי לאוכלוסייה הסובלת מהתמכרויות, באמצעות מבחני תמיכה לקופות החולים.

עודד פורר: מעבר לכך, בתקציב האחרון - - -

מיכל מרים וולדיגר: קופות החולים לא - - -

עודד פורר: מעבר לכך, בתקציב האחרון ניתן לראשונה תקציב של כ-60 מיליון שקלים – תוספתי, אגב – להרחבת השירות של מרפאות בקהילה וליותר מטפלים ויותר אזרחים שיוכלו לקבל טיפול נפשי ציבורי.

עודד פורר: כ-18 מיליון שקלים ניתנו להקמה של שירותים למניעת אשפוז ולהשלמת רצף השירותים בקהילה – בתים מאזנים, אשפוזי בית, טיפול קהילתי אסרטיבי וצוותי משבר.

עודד פורר: כ-40 מיליון שקלים ניתנו להקמת מסגרות שיקום בקהילה – קהילה משקמת – אשר יאפשרו לראשונה זה שנים להוציא מאות מאושפזים מבתי החולים הפסיכיאטריים למסגרות בקהילה ויקלו על העומסים במערך האשפוז; כ-400 מיליון שקלים נוספים ניתנו לחיזוק ושיפוץ תשתיות בבתי החולים הפסיכיאטריים.

עודד פורר: חברת הכנסת לימור מגן תלם פעלה וגייסה והביאה תקציב ל-40 עמדות חדשות לטיפול יום בהפרעות אכילה ול-23 מיטות אשפוז להפרעות אכילה לנוער, שייפתחו במהלך השנה הנוכחית.

עודד פורר: משרד הבריאות פועל בשלושה רבדים בתחום בריאות הנפש:

עודד פורר: בשלב הראשון הוא מתמקד בחיזוק הקהילה והרחבת השירותים המרפאתיים, לטובת קהילה מיטיבה.

עודד פורר: במסגרות זאת מקודמות תוכניות כמו קהילה משקמת, טיפולי יום, בתים מאזנים, ביקורי בית אינטנסיביים ושירות שיקום נכי נפש בקהילה; השלב השני עוסק באקוטיזציה והתמחות בתי החולים, רה-אורגניזציה, התמקצעות והפרדת תחום הפסיכיאטריה המשפטית; השלב השלישי מקדם העתקה והטמעה של בתי חולים פסיכיאטריים לתוך בתי חולים כלליים.

עודד פורר: שר הבריאות חתם על הסכם לסינוף בית החולים אברבנאל לבית החולים איכילוב – צעד ראשון לחיזוק בית החולים הפסיכיאטרי, שיקנה לו גישה למשאבים משמעותיים נוספים.

עודד פורר: משרד הבריאות פועל להביא להסכמי סינוף נוספים של בתי חולים פסיכיאטריים לבתי חולים כלליים, כדי להעצים את מערך בריאות הנפש.

עודד פורר: לסיכום, יש לומר – כפי שאמרתי בתחילה – לא חסרות בעיות בתחום בריאות הנפש.

עודד פורר: סוגיית המחסור ברופאים פסיכיאטריים, תורי המתנה ארוכים לטיפול פסיכותרפי והצפיפות במערך האשפוז הם רק חלק מהבעיות שמציפות את המערכת.

עודד פורר: אלה האתגרים שאנחנו מתמודדים איתם.

עודד פורר: אבל אני חייב לומר שלראשונה מתמודדים איתם, כי אחרי ששנים ארוכות – אני מדבר על למעלה מעשור של הזנחה, שבו טאטאו את הבעיות האלה מתחת לשולחן – עכשיו, כשמתחילים לטפל בהן – כן, הטיפול הזה הוא טיפול שלוקח זמן.

עודד פורר: יחד עם זאת, הוא מתבצע.

עודד פורר: הוא מתבצע בהיקפים חסרי תקדים, שלא היו קודם.

עודד פורר: האתגרים האלה הם גדולים, ומאז כינון הממשלה היא פועלת להסיט את הספינה מעט, אחרי שנים ארוכות שהיא עמדה ועגנה ולא עשו דבר.

עודד פורר: צריך לומר זאת – תחום בריאות הנפש הוא לא רק בראש מעייניו של שר הבריאות.

עודד פורר: אני יודע שהוא בראש מעייניו והוא מקדם אותו, אבל לא רק הוא – כל משרדי הממשלה התגייסו לטובת העניין, בין אם זה משרד האוצר, הרווחה והחינוך.

עודד פורר: ותוכניות שלא מומשו במשך שנים מתחילות לקרום עור וגידים.

עודד פורר: לא הכול ייפתר ביום אחד, אבל בהחלט, אני חייב לומר, אנחנו נמצאים בכיוון הנכון.

עודד פורר: אני כמובן אבקש מהכנסת לדחות את הצעת האי-אמון.

יבגני סובה: תודה רבה לשר פורר.

יבגני סובה: אנחנו נעבור לדיון סיעתי.

יבגני סובה: הדובר הראשון, מטעם סיעת הליכוד – חבר הכנסת יובל שטייניץ.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: שלוש דקות.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לממשלה הנוכחית יש איזה נוהג שהוא לא הגיוני, אבל בגיבוי, חיפוי והתעלמות של התקשורת, במקרה שלה הוא אפשרי: כל מה שטוב הממשלה הזאת עשתה, למרות שלא חלפה שנה.

יובל שטייניץ: ההצלחה העצומה בכלכלה, שהיא תוצאה של 12 שנים של תנופה אדירה – זה הממשלה הזאת, וכל בעיה שיש – זו ירושה קשה שהשאירה לה הממשלה הקודמת.

יובל שטייניץ: זה הרי בלתי הגיוני בעליל: אם שנה לא מספיקה לתקן, אז שנה גם לא מספיקה - - -

יבגני סובה: רק שנייה, אני שומע רעש של השקיות של חבר הכנסת ביטן.

יבגני סובה: עד לפה שומעים את זה.

יוסף טייב: רוצה סוכרייה?

יבגני סובה: לא, לא, ממש לא, תודה.

יובל שטייניץ: היו"ר בולש אחריך בבילוש אקוסטי.

יובל שטייניץ: זה מפריע, אבל אחר כך אני איהנה מהסוכריות המתוקות, אז יש לי פה ניגוד עניינים.

יובל שטייניץ: יש לי פה ניגוד עניינים.

יובל שטייניץ: בקיצור, הרי הדבר הוא בלתי הגיוני בעליל: אם שנה לא מספיקה לתקן, אז זה בכל המישורים.

יובל שטייניץ: אז גם הכלכלה מתוקנת לא בזכות השנה האחרונה אלא בזכות כל מה שקרה פה קודם.

יובל שטייניץ: דבר שני שלא הגיוני – למשל, אומרים שבעניין האיראני לא נעשה מספיק בשנים האחרונות.

יובל שטייניץ: מי אשם?

יובל שטייניץ: ביבי.

יובל שטייניץ: רק עכשיו אנחנו רואים שגם לא נעשו מספיק הכנות צבאיות – עכשיו אנחנו עושים.

יובל שטייניץ: אבל מי היו שרי הביטחון בשבע השנים האחרונות?

יובל שטייניץ: לאחד מהם קראו אביגדור ליברמן; לשני קראו נפתלי בנט; לשלישי קראו בני גנץ.

יובל שטייניץ: כלומר, הממשלה הזאת אומרת שמערכת הביטחון כשלה, בשעה ששלושת הקברניטים העיקריים שהיו צריכים להתריע על הכישלון הזה, אם הוא בכלל קיים, אלה שרים בכירים בממשלה הנוכחית.

יובל שטייניץ: אבל לא, ביבי אשם.

יובל שטייניץ: כשהתקשורת איתך אפשר להשמיע כל טענה, כי הרי אף אחד לא בוחן אותך, וכולם רוצים לגבות אותך.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, הממשלה הזו – ההצעה מדברת על הקריסה במערכת בריאות הנפש, אבל הכול קורס.

יובל שטייניץ: ומה שקורס באמת זה הבריאות הנפשית של כל אזרחי המדינה שחרדים למצבם, שרואים גל פיגועים עם 19 הרוגים שלא היה כדוגמתו בשנים האחרונות.

יובל שטייניץ: היו פיגועים, אבל לא בהיקפים כאלה ובתדירות כזו; שרואים התפרעויות על הגבול של פוגרומים ביהודים כל שני וחמישי, כל פעם בעיר אחרת, כל פעם באזור אחר – פעם בנגב, פעם בירושלים, פעם בעכו, פעם בלוד; שרואים איך לשכת ראש הממשלה מתפוררת; שרואים איך הקואליציה מתפוררת.

יובל שטייניץ: כבר אין לה בכלל – 61 אין לה?

יובל שטייניץ: 59 כבר אין לה, היא רק מלקטת פה ושם כל שבוע ומשלמת סכומים אדירים.

יובל שטייניץ: בקיצור, יש פה ממשלה בקריסה, מדינה על סף קריסה.

יובל שטייניץ: והדבר הכי נכון מבחינת מדינת ישראל – וכאן אני פונה גם לאנשים הרציונליים בקואליציה ובממשלה – אל תנשימו את הממשלה הקורסת הזו.

יובל שטייניץ: כשממשלה קורסת וקואליציה קורסת, כל משיכת זמן וכל הנשמה רק פוגעות במדינה.

יובל שטייניץ: אנחנו צריכים או ללכת לבחירות או להקים במהרה בימינו ממשלה לאומית, איכותית, יציבה, בראשות בנימין נתניהו, כי האמת שלא רק בבחירות האחרונות הליכוד בראשות נתניהו קיבל מספר קולות עצום, בפער העצום לעומת המפלגה השנייה, אלא שגם בכל הסקרים אנחנו רואים ששנה אחרי, עדיין בנימין נתניהו מקבל אמון ותמיכה כראש ממשלה – בהתאמה לראשות ממשלה – הרבה יותר, יותר מפי שניים או פי שלושה מנפתלי בנט ויאיר לפיד.

יבגני סובה: תודה.

יובל שטייניץ: ולכן, מה שנכון מבחינת המדינה עכשיו זה לסיים את הקרקס הקואליציוני והממשלתי הזה כמה שיותר מהר וללכת לממשלה לאומית ואיכותית שבאמת תטפל בבעיות, באמת תאחד את העם, באמת תייצב את השלטון.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת יובל שטייניץ.

יבגני סובה: הדובר הבא, מטעם סיעת יש עתיד, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יוראי להב-הרצנו: חבריי חברי הכנסת, ביום חמישי שעבר צעדו אלפים בבירת ישראל ירושלים במצעד הגאווה.

יוראי להב-הרצנו: מי שהיה שם, ואני צעדתי לצד האלפים, הרגיש שמדובר באירוע מיוחד, עוצמתי, אחר, וזה המקום בעיניי לומר תודה מקרב לב לכל אותם שוטרות ושוטרי משטרת ישראל שאפשרו לנו לצעוד בבירתנו ירושלים ולממש את זכותנו האזרחית לצעוד ולדרוש שוויון.

יוראי להב-הרצנו: מעבר לליווי המשטרתי, הייתה גם עמדה של משטרת ישראל שהוצבה ממש בפתח המצעד.

יוראי להב-הרצנו: המפכ"ל הסתובב בין הדוכנים השונים, בירך את הבאים והשבים.

יוראי להב-הרצנו: אבל מעל הכול, אני חושב שנכון להצדיע למשטרה, שהוציאה דף הנחיות לכל השוטרים במדינה למפגש בין השוטרים לבין האזרחים מן הקהילה הגאה.

יוראי להב-הרצנו: באותו מסמך הנחיות, באותן הנחיות, מתרגמים במשטרה את הזכות החוקתית לשוויון לתוך ערכי המשטרה, ולמעשה מגדירים מה נדרשים שוטרות ושוטרי ישראל לעשות כשהם נפגשים עם אנשים מהקהילה הגאה, גם בהקשר של שיטת הפנייה המועדפת לקהילה הטרנסית, גם הנחיות מפורשות לחיפוש ותנאי מעצר באופן שהולמים את זכותו של כל אדם, וגם של האדם מהקהילה הטרנסית לכבוד.

יוראי להב-הרצנו: החוזר שהופץ לכל השוטרים והשוטרות במשטרת ישראל מבהיר את המובן מאליו, ששונות מגדרית היא לא עבירה פלילית והיא לא סיבה שמרימה חשד, עיכוב או מעצר.

יוראי להב-הרצנו: כשסגן השר לביטחון הפנים יואב סגלוביץ' ואני נפגשנו עם אנשי חטיבת הקהילות בראשות תת-ניצב סיגל טולדו, הסבירו לנו שם שהן עושות מאמצים אדירים להפצת החוזר, גם מתוך הפקת לקחים שבוצעה במשטרה, אבל גם מתוך ההפנמה שחוויה טובה יותר בין שוטרים לבין אזרחים מהקהילה הגאה יכולה להציל חיים.

יוראי להב-הרצנו: המשטרה גם וידאה שאותן הנחיות, שנמצאות ממש בפלייר הזה, נמצאות בשומר מסך שכולל ברקוד לסריקה, כך שלכל שוטר ושוטרת הן יהיו נגישות.

יוראי להב-הרצנו: אני שמח ומודה למשטרת ישראל שהיא הרימה את הכפפה וביצעה את ההתאמות הנדרשות כך שכולם וכולן יוכלו לקבל שירות מותאם וטוב יותר.

יוראי להב-הרצנו: וזה גם המקום, אדוני היושב-ראש, להודות לארגוני הקהילה הגאה, ובתוכם ארגון מעברים, על הפעילות החשובה שהם מבצעים על מנת לחדד את המענים שמקבלת הקהילה הגאה.

יוראי להב-הרצנו: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להקדיש כמה משפטים ליושב-ראש הכנסת מיקי לוי.

יוראי להב-הרצנו: מיקי, אני צועד לצידך בערך עשור.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו מכירים היטב, ועדיין ריגשת אותי.

יוראי להב-הרצנו: ההחלטה האמיצה שלך, ההיסטורית, פורצת הדרך, להגיע ולשאת דברים במצעד הגאווה, מרגשת אותי מאוד.

יוראי להב-הרצנו: הדברים שלך באירוע הגאווה בירושלים מהווים בעיניי מגדלור בוהק מול גלי החושך העכורים שאנחנו מרגישים בימים האחרונים.

יוראי להב-הרצנו: הדברים שלך, אדוני היושב-ראש, הביאו גאווה גדולה לבית הזה.

יוראי להב-הרצנו: בשם כל חברי וחברות הקהילה הגאה בישראל, אני מודה לך.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

יבגני סובה: הדובר הבא, מטעם סיעת ש"ס – חבר הכנסת משה אבוטבול.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: שלוש דקות, אדוני.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, שרי הממשלה, כאשר אנו נעמדים כאן ומגישים אי-אמון בממשלה על כך שהממשלה כושלת חברתית וכלכלית, זה בעיקר בעקבות החידלון וחוסר המעש של הממשלה בהורדת יוקר המחיה.

משה אבוטבול: שר האוצר ליברמן, מדושן העונג, הפך את החיים בישראל לחיים קשים מאוד.

משה אבוטבול: הוא שר האוצר שחתם על הכי הכי הכי הרבה צווים של העלאת מיסים לאזרחים, וזה דווקא בניגוד למה שהבטיח במערכת הבחירות, שלא יעלה מיסים.

משה אבוטבול: זהו שר אוצר כושל, ויחד עם כל הממשלה הכושלת הם חייבים ללכת הביתה עוד היום.

משה אבוטבול: השינוע במריצות עליי.

משה אבוטבול: השינוע במריצות עליי.

משה אבוטבול: כאשר רואים שאין תחום שממשלת השינוי והריפוי לא הזיקה והעלתה מחירים, הציבור בארץ קורס: הדיור עלה ב-13%; הדלק – 24%, מה ששנים רבות נשמר; האוכל בחוץ – ב-33%; האוכל לבית – ב-13%; שתייה קלה – 52%; חשמל – רק 6%; ארנונה – ב-2%; תרופות עלו ב-10%.

משה אבוטבול: כלומר, חייבים להיות בריאים, לשמור על עצמנו בריאים.

משה אבוטבול: מזון – 3.5%; חומרי ניקוי – 5%, ועוד שורה של התייקרויות ששר האוצר והממשלה הכושלת משיתים על הציבור.

משה אבוטבול: חוק השקיות, מ-10 אגורות עומד לעלות גם כן, להגיע ל-60 אגורות.

משה אבוטבול: אני יודע שהחכם מכל אדם, שלמה המלך, אמר במשלי, באשת חיל: "סדין עשתה ותמכר" – את הסדין היא מכרה, אבל חגור היא נתנה לכנעני.

משה אבוטבול: את השקית לעטוף את הסדין, חגור, היא נתנה לכנעני.

משה אבוטבול: את השקיות מאז ומעולם נתנו חינם, וכאן מצאו עוד שיטה איך להוציא מהארנקים שלנו עוד כמה שקלים.

משה אבוטבול: לפחות שיאמצו גם כן את הצעת החוק של חברי חבר הכנסת הרב יואב בן צור, להחזיר את הכסף על שקיות משומשות, כמו בבקבוקים.

משה אבוטבול: אבל עם מי תדבר?

משה אבוטבול: עם ראש הממשלה, שכל יום מישהו אחר בורח לו מהלשכה?

משה אבוטבול: אבל כבר אמרו שכשהספינה טובעת, אפילו העכברים בורחים מהספינה.

משה אבוטבול: הכול קורס לו, כפי ששמענו הציבו כמה כיפות ברזל ברחבי הארץ.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: כי יש חשש להפלת הממשלה.

משה אבוטבול: אז הוא מתיישב, ומה הוא עושה?

משה אבוטבול: כותב איגרת, כדי לנצל את משאבי המדינה ולעשות פוליטיקה על חשבוננו בדף הפייסבוק שלו – דבר שאצל קודמו, מר בנימין נתניהו, שם מייד נתנו הוראה להוריד את זה מייד מדף הפייסבוק.

משה אבוטבול: כתבתי מכתב חריף בנושא הזה.

משה אבוטבול: הכול פה פתאום שקט.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: שקט זה רפש.

משה אבוטבול: דממת האלחוט הזאת; העיתונות מתה; התקשורת נעלמה; זרועות המשפט התייבשו, הם נהפכו למשותקים.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: כי אם הם נגד ביבי, אז הם יקבלו אִתרוג מלא מלא, גם אם התושבים נאנקים תחת הנטל.

משה אבוטבול: והכי קל לליברמן להעלות מיסים – זה הכי קל – מאשר לעבוד, להתאמץ.

יבגני סובה: נא לסיים, בבקשה.

משה אבוטבול: הוא כמו אחשוורוש, שכדי לממן את סעודת השחיתות שהוא עשה במגילת אסתר – הוא ערך לעם סעודת שחיתות, אז מה הוא עשה?

משה אבוטבול: בסוף המגילה שם מיסים על איי הים.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: כדי לממן את ההתחייבויות שלו.

יבגני סובה: נגמר הזמן, חבר הכנסת אבוטבול.

יבגני סובה: סיום, בבקשה.

משה אבוטבול: אני מסיים, אדוני.

משה אבוטבול: אני רוצה לומר שבאמת הוא חייב לשלם את כל הסחטנות של אותם ח"כים ערבים.

משה אבוטבול: הממשלה הזאת היא כמו מכונת כביסה מקולקלת: רק הסחיטה עובדת בה.

משה אבוטבול: לכו הביתה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת משה אבוטבול.

יבגני סובה: מטעם סיעת העבודה אין לנו דוברים, אז אנחנו נעבור לדובר הבא.

יבגני סובה: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה, מטעם יהדות התורה.

יבגני סובה: אני מבקש לעמוד בזמנים.

יבגני סובה: שלוש דקות לכל דובר.

יבגני סובה: בבקשה, שלוש דקות.

יוראי להב-הרצנו: משה, מה שאמרת על חוק השקיות לא מדויק בכלל.

משה אבוטבול: זה עולה יותר, כנראה.

משה אבוטבול: אתה צריך לממן את כל ה-53 מיליארד.

משה אבוטבול: כמו מכונת כביסה מקולקלת, רק הסחיטה עובדת.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשם מפלגות אגודת ישראל ודגל התורה וסיעת יהדות התורה אני מבקש להביע, לבטא, את הסיבות לאי-האמון שיש לנו בממשלה הזו, המכהנת.

מאיר פרוש: חבריי ואני במהלך השנה האחרונה דיברנו כאן, במליאה, עשרות פעמים כנגד הממשלה הזו.

מאיר פרוש: הפעם אני מבקש להתייחס לשקר החדש שאותו מנסה לאחרונה לשווק ראש הממשלה בנט.

מאיר פרוש: מה בנט אומר?

מאיר פרוש: בעצם החרדים לא רוצים להיות בממשלה.

מאיר פרוש: זו בחירה של החרדים.

מאיר פרוש: אבל זה הרי שקר.

מאיר פרוש: כאשר אתה, בנט, סרטטת לעצמך את מבנה הממשלה, בנית את ההרכב של הממשלה על ידי הסיעות ימינה, יש עתיד, כחול לבן, מפלגת העבודה, מרצ, ישראל ביתנו, תקווה חדשה וסיעת רע"מ.

מאיר פרוש: לא פנית אלינו, כי ידעת מה הן דרישות היסוד של הסיעות השותפות שלך.

מאיר פרוש: כאשר ידעת שהם מבקשים לחלן את קדושת השבת, הם מבקשים לחלן את קדושת העם היהודי, הם רוצים לראות הכרה בתנועה הרפורמית, הם רוצים לפגוע בלומדי התורה ולפגוע במשפחות ברוכות ילדים ועוד ועוד, הבנת שאין לך מה לפנות אלינו.

מאיר פרוש: גם אתה יודע שאנחנו יכולים לתמוך בממשלה רק אם בקווי היסוד נאמר שצריך לחזק את קדושת השבת, להאדיר את קדושת העם היהודי, לפסול בתכלית את התנועה הרפורמית, לחזק את לומדי התורה ולחזק את המשפחות ברוכות הילדים.

מאיר פרוש: לכן, אל תנסה לשווק את השקר הזה שאתה כאילו מצטער על כך שהחרדים לא נמצאים בקואליציה.

מאיר פרוש: אתה לא רוצה אותנו.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר שוב עוד משפט.

מאיר פרוש: כאשר יש כעת הצעה לתמוך באי-אמון שמוצג כעת, אני מבקש לשאול: האם מישהו מהקואליציה חושב שיש לו עם מה לבוא ולבקש מחברי הכנסת שנמצאים באופוזיציה, או בכלל במליאה פה, לתמוך בממשלה הזו?

מאיר פרוש: איך הקואליציה, איך הממשלה הזו, נראית כרגע?

מאיר פרוש: כל היום – וזו לא גוזמה – כל היום, בכל שעות היממה, ראש הממשלה, החליפי שלו ושר האוצר, עסוקים כל הזמן.

מאיר פרוש: במה הם עסוקים כל הזמן?

מאיר פרוש: איך מנשימים את הממשלה, איזה חומר אפשר להזריק בוורידים של אותה ממשלה גוססת, כדי שיוכלו אולי להאריך את ימיה.

מאיר פרוש: המוח של לפיד, כל ישותו, כל העת הוא מתעסק איך קונים את זועבי כדי שהוא יוכל להיות ראש ממשלה חליפי עם הזמן.

מאיר פרוש: איך מרגיעים את רע"מ?

מאיר פרוש: איך שוכרים את המשותפת?

מאיר פרוש: ואני מדגיש ואומר, איך שוכרים את המשותפת, כי על כל הצבעה – אי-אפשר לקנות את המשותפת, כל הצבעה יש משא ומתן חדש.

מאיר פרוש: זה לא לקנות אותם - - -

יבגני סובה: לסיום, בבקשה.

מאיר פרוש: רגע.

יבגני סובה: מה רגע?

יבגני סובה: שלוש דקות כבר עברו.

מאיר פרוש: לא רק עם המשותפת זה כך, גם עם זועבי.

מאיר פרוש: על כל הצבעה, או על כל מקבץ של הצבעות, יש משא ומתן.

מאיר פרוש: אנחנו אומרים לקואליציה: זו הבחירה שלכם; כך רציתם לבנות את הקואליציה הזו; אלה השותפים שלכם, איתם אתם רוצים לנהל את המדינה.

מאיר פרוש: אל תבקשו מאיתנו שום עזרה.

מאיר פרוש: אנחנו לא איתכם.

מאיר פרוש: אנחנו מציעים ומצביעים אי-אמון בממשלה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר פרוש.

יבגני סובה: הדוברת הבאה מטעם סיעת ישראל ביתנו – חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: שלוש דקות, גברתי, בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני מאמינה שהממשלה הזאת זה הדבר הכי טוב שקרה לנו, והיא חייבת להמשיך לפעול לטובת כל עם ישראל ומדינת ישראל, בגלל זה אני אבקש מחברי הכנסת לתמוך בממשלה ולהצביע נגד האי-אמון.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה ברשותכם לדבר על משהו שנוגע לחיי כולנו: כולנו אוהבים לאכול, וכולנו אוהבים לאכול בשר.

יוליה מלינובסקי: הבשר בארץ, כפי שידוע לכולכם, מאוד מאוד מאוד יקר, ויש לזה סיבות.

יוליה מלינובסקי: הסיבות האלה נולדו לפני 30 שנה, כאשר ממשלת רבין רצתה להעביר את הסכמי אוסלו, ובהימנעות של ש"ס הם הצליחו לעשות כך, אבל כפי שאנחנו יודעים, מר אריה דרעי לא עושה שום דבר סתם כך, וכנראה שהוא קיבל משהו בתמורה.

יוליה מלינובסקי: אז ב-1993 – הסכמי אוסלו וב-1994 נולד חוק, חוק יבוא בשר, שבעצם הסמיך את הרבנות הראשית לגוף היחיד בארץ שיכול להעניק תעודות כשרות לבשר מיובא.

יוליה מלינובסקי: אחר כך כנראה הבינו שזה לא מספיק, והחוק הורחב מבשר למוצריו.

יוליה מלינובסקי: גם למוצריו.

יוליה מלינובסקי: לכן כבר 30 שנה, בגלל השוחד שדרעי קיבל מרבין זכרונו לברכה, אנחנו כולנו משלמים ביוקר, כי הגורם היחיד - -

חיים ביטון: אתם רוצים לדבר איתנו על השוחד שמקבלת המשותפת מכם?

יוליה מלינובסקי: - - הגורם היחיד שמוסמך להעניק תעודות כשרות על בשר מיובא ומוצריו בארץ זו הרבנות הראשית.

יוליה מלינובסקי: האמת, תמיד דיברו - - -

עודד פורר: אם יש כשרות של OU זה לא טוב?

יוליה מלינובסקי: לא, אם אתה בן אדם חרדי, דתי, נוסע לחו"ל ואוכל שם OU, OK וגופים אחרים שכולם מכירים בחו"ל, זה בסדר גמור, אבל הם לא מורשים להביא בשר לפה, לארץ.

יוליה מלינובסקי: זה לא כשר.

יוליה מלינובסקי: בחו"ל זה כשר, פה זה לא כשר.

יוליה מלינובסקי: גם בצרפת, גם בארצות הברית ובכל המדינות האחרות.

יוליה מלינובסקי: אגב, זה לא רק בשר, זה גם כן תוצרת בשר: נקניקיות, פסטרמות.

יוליה מלינובסקי: תשאלו את עצמכם פעם למה אין פה שום דבר מבשר מיובא, לא מה שנקרא מק"טים.

יוליה מלינובסקי: הבשר המיובא זה 60% משוק הבשר בארץ, ולפי נתוני משרד האוצר, זה תוספת ליוקר המחיה בין 550 ל-770 מיליון שקל בשנה, שכולכם משלמים.

יוליה מלינובסקי: כולנו משלמים.

יוליה מלינובסקי: אבל תמיד אמרו כשאני התמניתי ליו"ר הוועדה לשירותי דת: מה לך, לאישה חילונית, ולשירותי דת?

יוליה מלינובסקי: כאילו רק אנשים דתיים צריכים להתעסק בזה.

יוליה מלינובסקי: אז כנראה שזה לא מסתדר לכם טוב, כי כנראה שיד רוחצת יד.

יוליה מלינובסקי: כנראה שחבר כנסת גפני – שאני מחזיקה ממנו לא טיפש ולא פראייר, שהוא נלחם על יוקר מחיה ולעזרה לשכבות החלשות – או שהוא נרדם בשמירה או שזה התאים להם מצוין.

יוליה מלינובסקי: אז יש פה קרטל, קרטל בשר במדינת ישראל בראשות הרבנות הראשית, שעולה לכולנו המון כסף כל חודש לכל משפחה ישראלית, ועלינו לפרק את הקרטל הזה.

יוליה מלינובסקי: רק לאחרונה – אני כבר מסיימת, אדוני היושב-ראש – היה ניסיון כזה.

יוליה מלינובסקי: יש לנו 600 שוחטים שמורשים לנסוע לחו"ל ולעשות שחיטה; היה ניסיון לפתוח בית ספר לשחיטה.

יוליה מלינובסקי: השקיעו כסף, פתחו וגייסו עשרה איש.

יוליה מלינובסקי: בהוראת הרב הראשי לישראל בית הספר הזה נסגר.

יוליה מלינובסקי: תשאלו את עצמכם למה, למי זה הפריע, ומי רוצה שאנחנו כאזרחי ישראל נשלם ביוקר.

יוליה מלינובסקי: סוד קטן: כשהרב הראשי עכשיו היה בחו"ל, אותו רב ראשי שסגר בית ספר לשחיטה, הוא אכל שם בסבבה בשר ומוצריו בהכשרה של OU או KF וגורמים אחרים.

יוליה מלינובסקי: אז מה שכשר שם צריך להיות כשר גם פה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו אותם יהודים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יבגני סובה: הדובר הבא, מטעם הציונות הדתית – חבר הכנסת איתמר בן גביר.

יבגני סובה: בבקשה.

מאיר פרוש: היא דיברה יותר משלוש דקות.

מאיר פרוש: איך זה?

מאיר פרוש: לא הערת לה.

יבגני סובה: גם לך אני הוספתי זמן.

יבגני סובה: בואו, אל תנצלו טוב ליבי.

יבגני סובה: אני נותן לכולם תוספת זמן.

מאיר פרוש: למה לא הערת לה?

יבגני סובה: אתה יכול לבדוק את עצמך, נתתי לך יותר מדקה וחצי בנוסף.

יבגני סובה: הערתי גם לה.

איתמר בן גביר: עכשיו אני מתחיל.

יבגני סובה: שלוש דקות, ואני באמת מבקש לעמוד בזמנים.

איתמר בן גביר: דווקא כשאני נמצא כאן?

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

איתמר בן גביר: איפה סמי שחאדה, הלך?

איתמר בן גביר: טוב, הפסדתי את ברא, ברא, החוצה.

איתמר בן גביר: טוב, אדוני היושב-ראש, נפתלי בנט ראש ממשלתנו דיבר ודיבר על כך שהוא הוריד את האבטלה, נשא נאום מאוד מאוד מרגש באו"ם ואמר שהאבטלה בישראל יורדת, יש תעסוקה.

איתמר בן גביר: איפה הבעיה, אדוני היושב-ראש?

איתמר בן גביר: שרק בחודש האחרון אתה מסתכל כמה נפתלי בנט פוגע בדברים שלו עצמו.

איתמר בן גביר: בחור בשם עובד פרל, אומר לכם משהו השם הזה?

איתמר בן גביר: נפתלי בנט פיטר אותו.

איתמר בן גביר: גברת בשם שמרית מאיר.

איתמר בן גביר: נפתלי בנט – היא כבר לא עובדת אצלו, היא לא מועסקת אצלו.

איתמר בן גביר: ראש הסגל, טל גן צבי, לא נמצא אצלו – יש מחלוקת אם פוטר, התפוטר, אני לא יודע בדיוק מה קורה שם.

איתמר בן גביר: אבל מה קורה לאחוזים כאן?

איתמר בן גביר: לאט-לאט יורדים, יורדים.

איתמר בן גביר: העוזרת האישית, נעמי ששון, גם היא כבר לא מועסקת.

איתמר בן גביר: היום אנחנו מגלים שגם הדובר מתן סידי פוטר או התפטר.

איתמר בן גביר: השאלה כאן היא שאלה לא פשוטה.

איתמר בן גביר: בא ראש הממשלה, מדבר על אבטלה והפך את הלשכה שלו, אדוני, ללשכת מחפשי התעסוקה.

איתמר בן גביר: מי מוכן להיות הדובר של נפתלי בנט?

איתמר בן גביר: מי מוכנה להיות העוזרת של נפתלי בנט?

איתמר בן גביר: אנחנו צוחקים, אבל זאת המציאות.

איתמר בן גביר: הייתי בקניות בערב החג, באושר עד, מקום שהוא מאוד מאוד זול.

איתמר בן גביר: איפה יוליה?

איתמר בן גביר: חרדים, חרדים – אל תקפצי יוליה, זה בסדר – חרדים, אנשים טובים, יהודים יקרים.

איתמר בן גביר: מקבלים שם את כולם, יוליה, את כולם.

איתמר בן גביר: גם אם, את תבואי לקנות שם, תוכלי, בשמחה רבה.

איתמר בן גביר: אני הולך למדף של השמן, עלה המחיר; חד-פעמי, טוב, כולנו יודעים, אדוני היושב-ראש, מה שנקרא, בפלומבה העלו את המחיר; פירות וירקות, פירות וירקות – ולא יעזרו, אדוני השר פורר, הרפורמות שלך, אתה רק פוגע בחקלאים, ובסופו של דבר לא זה מה שישנה.

איתמר בן גביר: אבל המחירים עולים ועולים ועוד יותר עולים.

איתמר בן גביר: מוצרי חלב, מוצרי יסוד, פסטה.

איתמר בן גביר: סל שלפני כינונה של הממשלה המושחתת הזאת עלה 1,000 שקלים, עולה היום 1,800 שקלים, 2,000 שקלים.

איתמר בן גביר: אני שואל: לאן הולך הכסף?

איתמר בן גביר: איפה הכסף?

איתמר בן גביר: אנחנו יודעים בדיוק איפה הכסף.

איתמר בן גביר: הכסף הולך לספסלים האלה, הכסף הולך לתנועה האסלאמית, הכסף הולך לעודד טרוריסטים, למי ששונא את מדינת ישראל.

איתמר בן גביר: בחרדים פגעתם, בחילונים פגעתם, בעצמאים פגעתם, הרסתם והחרבתם והחרבתם והרסתם כל ציבור.

איתמר בן גביר: החקלאים – נטשתם אותם.

איתמר בן גביר: בכל גוף, בכל מוסד, בכל מקום במדינת ישראל מרגישים את העוני, את יוקר המחיה.

איתמר בן גביר: ומי לא מרגיש?

איתמר בן גביר: התנועה האסלאמית.

איתמר בן גביר: הם בעלי הבית במדינת ישראל.

יבגני סובה: לסיום, בבקשה.

איתמר בן גביר: לסיכום – למרות שלא הוספת לי כמו שצריך.

יבגני סובה: הוספתי ועוד איך.

איתמר בן גביר: לא נורא.

איתמר בן גביר: לא נורא.

יבגני סובה: בפעם הבאה אני אדליק לך שעון.

יבגני סובה: דקה נוספת.

איתמר בן גביר: אני, בסדר.

יבגני סובה: בניגוד לתקנון הוספתי לך.

יבגני סובה: נא לסיים, בבקשה.

איתמר בן גביר: אנחנו מקבלים את זה.

איתמר בן גביר: לא קרה כלום, בסדר גמור.

איתמר בן גביר: אני בשתי דקות יכול להגיד מה שהם אומרים בשמונה דקות, מסיבה אחת פשוטה: הם משקרים, אנחנו צודקים.

איתמר בן גביר: הם מושחתים, ואנחנו בעזרת השם נציל את ישראל.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת איתמר בן גביר.

יבגני סובה: הדובר הבא – חבר הכנסת סמי אבו שחאדה מהרשימה המשותפת.

יבגני סובה: בבקשה.

איתמר בן גביר: מה חזרת?

איתמר בן גביר: ברא.

איתמר בן גביר: מה אתה נמצא פה?

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת בן גביר.

יבגני סובה: אדוני, שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: חברות וחברי הכנסת, היום כולם מדברים על ההצבעה לגבי תקנות שעת חירום, הם קוראים לזה.

סמי אבו שחאדה: מכבסת המילים הישראלית הזאת פשוט הגיעה לרמה של אומנות של שקר והסברת הכיבוש, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: כי האמת שמבחינתנו, אנחנו הפלסטינים, הלוואי שהיה מדובר בשעת חירום.

סמי אבו שחאדה: לא מדובר בשעת חירום, ולא ביום חירום, לא בשבוע חירום, לא בחודש חירום ולא בשנת חירום.

סמי אבו שחאדה: מדובר בעשרות שנים של חירום שאנחנו הפלסטינים סובלים ממנו; עשרות שנים של כיבוש, של מצור, של הרג, של גזלת קרקעות, של אפרטהייד ישראלי ושל עליונות יהודית.

סמי אבו שחאדה: מצב חירום, שמבחינתנו היה אמור להסתיים מזמן.

סמי אבו שחאדה: לקרוא לזה "שעת חירום" זה פשוט חלק מהאומנות הישראלית להסביר את הפשעים.

סמי אבו שחאדה: זה לא מקרה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, לא מקרי שהם בוחרים במילים האלה.

סמי אבו שחאדה: הם בוחרים במילים האלה כי ישראל יודעת מה היא עושה.

סמי אבו שחאדה: היא מבינה שהיא כובשת עם אחר ושהיא הורסת לו את החיים ומונעת את התפתחותו, ולכן היא גם בוחרת במילים מסוימות ולא רוצה להגיד את המילים הנכונות לתיאור הכיבוש והאפרטהייד הישראלי.

סמי אבו שחאדה: מדובר במצב שרוצה להמשיך את הכיבוש בעוד חמש שנים ולעשות אותו כיבוש לגאלי, חוקי.

סמי אבו שחאדה: כיבוש הוא כיבוש הוא כיבוש, ויש לו רק פתרון אחד, וזה לסיים אותו.

סמי אבו שחאדה: אבל בבית הזה, בפרלמנט הזה, ישנם שני צדדים.

סמי אבו שחאדה: הקואליציה על כל מרכיביה היא בעד הכיבוש ועובדת על העמקתו, והאופוזיציה מבקרת אותה מהצד השני – רק שהיא לא נגד כיבוש.

סמי אבו שחאדה: הביקורת של האופוזיציה על הקואליציה זה שאין מספיק כיבוש , צריך לעשות יותר.

סמי אבו שחאדה: למה לדבר על תקנות שעת חירום?

סמי אבו שחאדה: למה לא לעשות את זה אפרטהייד, ולקרוא לילד בשמו?

סמי אבו שחאדה: האופוזיציה, הביקורת שלה היא שצריך להפוך את התקנות האלה לחוק, חוק שיהיה אפרטהייד ברור, ולקרוא לילד בשמו.

סמי אבו שחאדה: למה סתם לנסות לטייח את זה במכבסת מילים?

סמי אבו שחאדה: אם כבר עליונות יהודית, אז עליונות יהודית כמו שצריך.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, אנו במשותפת נמשיך להיאבק נגד עליונות יהודית במולדת שלנו, ובעד צדק, שוויון וזכויות אדם לכל האזרחים במדינה.

סמי אבו שחאדה: המלחמה הזאת שקיימת בתוך הבית הזה על מיהו יותר ימני לא רלוונטית מבחינתנו.

סמי אבו שחאדה: אנחנו, המשותפת.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מציגים חזון אחר, שמבוסס על צדק, שוויון וזכויות אדם לכל האזרחים.

סמי אבו שחאדה: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יבגני סובה: הדוברת הבאה – חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, מטעם סיעת תקווה חדשה.

יבגני סובה: שלוש דקות, גברתי, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל שיר סגמן: כנסת נכבדה, רק כמה משפטים קצרים לחברי הבית מהליכוד, מהתנועה המפוארת שפעם הייתה לי לבית אידיאולוגי והיו נשאר ממנה רק השם והלוגו.

מיכל שיר סגמן: הליכודניקים מסתכלים על מה שאתם עושים בשמם ונגעלים.

מיכל שיר סגמן: ההסתה, הפייק ניוז, אבל בעיקר המוכנות לשרוף את המדינה למען האינטרסים של בן אדם אחד, שכל קשר בינו לבין ערכי ז'בוטינסקי, בגין ושמיר הוא מקרי בהחלט – אגב, חברי הליכוד, באמת נתניהו לא החתים אתכם לאחרונה על עוד איזשהו מסמך נאמנות.

מיכל שיר סגמן: וכמו שהוא אוהב להחתים על נאמנות, כך גם כשמישהו ממפעל ההסתה נחשף – זורקים אותו לכלבים.

מיכל שיר סגמן: פתאום לקליע אין קשר להסתה; פתאום אין מימון, וזו סתם יוזמה אישית של איזשהו בן אדם.

מיכל שיר סגמן: מאז הקמת הממשלה אני וחבריי בתקווה חדשה מותקפים על ידי מכונת ההסתה הביביסטית: קללות, איומים, פייק ניוז, בעצם מה לא?

מיכל שיר סגמן: במקביל, חבריי בליכוד, זנחתם את האחריות הלאומית, ועכשיו אתם מנסים באמת בכל דרך, אבל בכל דרך, לפגוע באזרחי המדינה – נכים, עולים, מתיישבי יש"ע.

מיכל שיר סגמן: אולי אתם ונתניהו רוצים שהשומרון יהפוך להיות עיר מקלט לעבריינים?

מיכל שיר סגמן: נמצא שם את ביבי מסתתר שם בעוד איזה שבוע, וזו הסיבה שאתם כל כך שמחים להפיל את החוק היום?

מיכל שיר סגמן: אתם ממש אופוזיציה ביביסטית למדינה וכתם בדפי ההיסטוריה.

מיכל שיר סגמן: אבל יש גם קולות אחרים בליכוד, שהבינו שהקיצוניים חטפו להם אם את המפלגה, ולהם חשוב לי להודות כאן ועכשיו.

מיכל שיר סגמן: אותם חברי מרכז ופעילי ליכוד כותבים לי באופן פרטי עד כמה הם מתביישים במה שעושים בשמם ובשם הליכוד.

מיכל שיר סגמן: עצוב מאוד שאתם חברי הכנסת לא מתביישים, או שאתם מתביישים בלב.

משה אבוטבול: - - -

מיכל שיר סגמן: ואתה אולי מתבייש בלב, אחרים אולי לא מתביישים בלב, אבל אתם בחוץ משתפים פעולה עם ההפקרות הזו.

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת אבוטבול.

יבגני סובה: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: אבוטבול, החתימו אותך על נאמנות השבוע או עוד לא?

מיכל שיר סגמן: אתה בעצם לא חבר ליכוד, אתה עוד יכול לברוח.

משה אבוטבול: מה קשור?

משה אבוטבול: אבל מה את לא חותמת?

משה אבוטבול: לפחות תגידי "בלי נדר".

משה אבוטבול: תגידי "בלי נדר".

מיכל שיר סגמן: המכונה של המנגנונים עוד לא רודפת לך את המפלגה מבפנים.

מיכל שיר סגמן: לא, אותך לא רודפים, אתה במנגנון אחר - -

משה אבוטבול: - - -

מיכל שיר סגמן: - - אבל חברי ליכוד נמצאים במנגנון רקוב, ששובה אותם, ויש להם אפילו מודיעין שככה מחפש אותם, שאם יעזו להתהפך אז ירדפו אותם.

מיכל שיר סגמן: בוא, בוא, את מכונת ההסתה הביביסטית כבר ראינו.

מיכל שיר סגמן: אתה גם מוזמן להיכנס לפייסבוק שלי ולראות איך באמת עבירות מפה עד הודעה חדשה מתבצעות כדי לממן את הפעילות של אותו בן אדם, שמונע בסוף - - -

משה אבוטבול: - - - את יותר טובה מבנט?

משה אבוטבול: את יותר טובה מבנט?

מיכל שיר סגמן: אבל הוא התחיל - - -

דוד אמסלם: כל אלה שהיא זחלה אליהם - - -

מיכל שיר סגמן: אוה, הינה דודי אמסלם.

מיכל שיר סגמן: בוקר טוב.

מיכל שיר סגמן: בוקר טוב, דודי.

מיכל שיר סגמן: לא היית בנאומים האחרונים שלי.

מיכל שיר סגמן: אתה נכנסת לפייסבוק?

משה אבוטבול: - - -

דוד אמסלם: - - - כל אלה שזחלת אליהם - - -

יבגני סובה: תודה.

מיכל שיר סגמן: אתה נכנסת לפייסבוק?

מיכל שיר סגמן: תיכנס לפייסבוק, דודי, אתה גם כן תיהנה.

מיכל שיר סגמן: אתה תיהנה, דודי.

דוד אמסלם: - - - בכית להם - - -

קריאות: - - -

מיכל שיר סגמן: אתה יודע, אמסלם, אתה – לפחות אני יודעת שהיית ותיק בליכוד, אתה ותיק בליכוד.

מיכל שיר סגמן: איך אתה נותן לאנשים שהם לא ליכודניקים להשתלט לך על המפלגה?

דוד אמסלם: נערת הקניונים - - -

יבגני סובה: הזמן נגמר.

יבגני סובה: חברת הכנסת שיר, תודה.

יבגני סובה: נגמר הזמן.

יבגני סובה: תודה.

מיכל שיר סגמן: אתה באמת ליכודניק.

מיכל שיר סגמן: אתה באמת ליכודניק ותיק.

מיכל שיר סגמן: איך נתת – מה, בשביל הכיסא עשית את זה, הא?

יבגני סובה: חברת הכנסת שיר - - -

דוד אמסלם: - - - בכית, בכית - - -

מיכל שיר סגמן: - - - כבר מזמן לא חתמת על - - - איזה בושה.

יבגני סובה: תודה רבה, חברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

יבגני סובה: תודה.

קריאות: - - - לא מתביישת?

קריאות: בושה - - -

יבגני סובה: אתם יכולים להמשיך את הוויכוח הזה מחוץ לאולם.

מיכל שיר סגמן: - - - אתה רוצה שאני אביא לך מסמך?

מיכל שיר סגמן: אני אביא לך מסמך – תחתום עליו.

משה אבוטבול: - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת אבוטבול, תודה.

דוד אמסלם: - - - תצביעו בשבילי, תצביעו - - -

משה אבוטבול: - - -

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: הדובר הבא – חבר הכנסת עלי סלאלחה, בבקשה, מטעם סיעת מרצ.

דוד אמסלם: - - - כשהייתי בת 12.

משה אבוטבול: - - - לפחות תגידי "בלי נדר".

משה אבוטבול: תגידי "בלי נדר".

עלי סלאלחה: החברים הליכודניקים - - -

משה אבוטבול: תן בראש, עלי.

עלי סלאלחה: למי?

קריאה: לאף אחד.

משה אבוטבול: לממשלה.

עלי סלאלחה: בואו תשמעו איזה דברים יפים.

יבגני סובה: שלוש דקות, אדוני, לרשותך.

יבגני סובה: בבקשה.

עלי סלאלחה: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת היקרים והיקרות, לפני שבוע בדיוק קיימתי כאן בכנסת שדולה - - -

קריאות: - - -

יבגני סובה: רק שנייה, חברים.

יבגני סובה: כן, אבל אתם כרגע מפריעים.

יבגני סובה: הוויכוח שלכם יימשך גם אחרי שחבר הכנסת סלאלחה יסיים את דבריו.

מיכל שיר סגמן: - - -

יבגני סובה: אתם רוצים – בבקשה, אפשר לדבר גם מחוץ לאולם.

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת אמסלם.

יבגני סובה: תודה.

משה אבוטבול: - - - שלא ידענו - - -

יבגני סובה: גם לך, חבר הכנסת אבוטבול, תודה.

עלי סלאלחה: תראו איזה קהל נחמד נמצא בכנסת, רוצה לשמוע.

דוד אמסלם: הרי לא נבחרת לכנסת - -

יבגני סובה: שנייה.

יבגני סובה: אתה רוצה להשתתף בדיון - - - אני אשים שעון.

יבגני סובה: אני מנסה להרגיע אותם.

קריאות: - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: - - אבל מה, היה צריך לסדר לך עבודה, שמא - - -

מיכל שיר סגמן: - - -

יבגני סובה: חברים - - -

דוד אמסלם: איימת עליו שאם הוא לא מכניס אותך לכנסת, כנראה תספרי מי הוא.

מיכל שיר סגמן: התחלת לפחד, התחלת לפחד – אתה יודע - - -

דוד אמסלם: - - -

יבגני סובה: חברת הכנסת שיר.

יבגני סובה: סליחה, חבר הכנסת, חברת הכנסת, שוב, מספיק.

יבגני סובה: לקרוא אתכם לסדר אני לא רוצה.

יבגני סובה: אתם רוצים?

יבגני סובה: בבקשה תמשיכו לעשות את הוויכוח הזה מחוץ לאולם, אבל לא להפריע לדובר הבא.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: אם אתה תפריע, אני אצטרך לקרוא לסדר.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני.

עלי סלאלחה: בדיוק קיימתי כאן בכנסת שדולה לקידום ושוויון החברה הדרוזית בישראל.

עלי סלאלחה: אני חייב לציין שהופתעתי לראות את חברי הכנסת מכלל הסיעות, מימין ומשמאל, אופוזיציה וקואליציה, דתיים וחילונים, הגיעו, דיברו והיללו את תרומתה של החברה הדרוזית.

עלי סלאלחה: אמירות כמו "אחינו לנשק", "ברית חיים", "ברית דמים" נזרקו לאוויר.

עלי סלאלחה: אני כבר שבע מהמושגים הללו, ולא רק אני אלא כלל החברה הדרוזית.

עלי סלאלחה: חבר הכנסת ידידי וחברי ישראל כץ אמר, ואני מצטט: "בנושא החברה הדרוזית אין ימין, אין שמאל, אין קואליציה ואין אופוזיציה".

פטין מולא: מי אמר את זה?

עלי סלאלחה: ישראל כץ.

פטין מולא: מתי?

עלי סלאלחה: כשהייתי יחד איתו באוניברסיטה העברית בשנות השבעים – עכשיו, בשדולה.

עלי סלאלחה: בשדולה, בשדולה.

עלי סלאלחה: אנחנו למדנו יחד באוניברסיטה העברית.

משה אבוטבול: הוא לא ידע שיהיה כזה גרוע איתכם.

עלי סלאלחה: כן, כן.

עלי סלאלחה: הגיע הזמן למעשים.

עלי סלאלחה: חבריי לאופוזיציה, שתדעו, הגשתי הצעת חוק לביטול חוק הלאום – אתם רוצים, נשנה את זה לשינוי חוק הלאום, אין בעיה – והקפאת חוק קמיניץ.

עלי סלאלחה: חוק קמיניץ, חברים - -

פטין מולא: - - - שמע אותך - - -

עלי סלאלחה: - - צעיר דרוזי שרק פושט את המדים שלו ורוצה לבנות בית, ובונה את הבית שלו על האדמה שלו מטר אחד מתוכנית המתאר שעשו לדרוזים מלפני 50 שנה – מגיע אליו צו מינהלי על סך 300,000 ש"ח.

עלי סלאלחה: מאיפה הוא יביא?

עלי סלאלחה: אני לא יודע.

עלי סלאלחה: בנוסף, שמעתי מקרוב את הכאב העמוק של ראשי הרשויות הדרוזיות.

עלי סלאלחה: מדוע משרד האוצר לא מעביר תקציבים לרשויות המקומיות?

עלי סלאלחה: איפה הכסף?

עלי סלאלחה: איפה הוא תקוע?

עלי סלאלחה: נמאס לנו, חברים, להישאר מאחור.

פטין מולא: - - - אבל מי - - -

עלי סלאלחה: פטין, פטין, תכף נדבר בפרסה, אני ואתה.

יבגני סובה: נא לסיים, בבקשה.

עלי סלאלחה: איזשהו שיר יפה שיש לי משנות השבעים של יהונתן גפן, שהוא מתאים גם היום: "נולד בן נאמן למדינת ישראל.

עלי סלאלחה: / למד בבית הספר, בנים לחוד / שתי שעות יתרו, ושלוש שעות ציונות.

עלי סלאלחה: / דהר קדימה, עם הרוח שנשבה,/ ובגיל שמונה עשרה התגייס לצבא, / דווקא לסיירת אחר כך קורס קצינים".

יבגני סובה: חבר הכנסת סלאלחה, נא לסיים.

עלי סלאלחה: תכף אני מסיים.

יבגני סובה: ליבי עם הסיפור.

יבגני סובה: אתה יודע עד כמה אני מייחס חשיבות רבה לנושא, אבל נא לסיים.

עלי סלאלחה: כן, כן.

עלי סלאלחה: "מפקדיו התגאו בו וחילקו לו ציונים / ואמרו: נו עם הדובון ועם העוזי / מי יכול היה לראות שהוא דרוזי?

עלי סלאלחה: // בקריית שמונה מול אש ורוצחים / הוא רץ ראשון ושלף אקדחים, / וראשון נפל במעלה המדרגות, / פצוע קשה ורגליו משותקות, / ואלה שפינו אותו כבר הודיעו בחדשות: / עם הדם שנשפך על הדובון והעוזי – / לא הכירו שהוא דרוזי // למוחרת, בהפגנה, / אחיו של הפצוע בוכה בפינה.

עלי סלאלחה: / ולפתע, מבלי שקודם יחשוש, / הוא מתחיל לקבל אבנים בראש / משום שבלי הדובון והעוזי / כולם ראו עד כמה שהוא דרוזי".

יבגני סובה: תודה.

עלי סלאלחה: חברים - -

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: נא לסיים, בבקשה.

עלי סלאלחה: - - ומימין ומשמאל, תשמעו אותנו.

עלי סלאלחה: אל תזלזלו בנו.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת עלי סלאלחה.

יבגני סובה: לפני שאנחנו נעבור לסיכומו של - - -

משה אבוטבול: איפה אתה - - - את השעון שלך כשאנחנו מדברים, אה?

יבגני סובה: תודה רבה, חבר הכנסת אבוטבול.

משה אבוטבול: כשהוא מדבר אתה לא שם לב.

יבגני סובה: אתה לא התרגשת לשמוע את סיפורו של חבר הכנסת סלאלחה?

משה אבוטבול: אבל זה לא פעם-פעמיים.

משה אבוטבול: אבל גם אני, יש לי סיפורים.

יבגני סובה: אתה גם הפרעת לו.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: שמעתי אותך.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה.

משה אבוטבול: ואתה לא מתרגש מהסיפורים שלנו?

משה אבוטבול: כולנו - - - אתה לא מתרגש?

יבגני סובה: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה, חבר הכנסת אבוטבול.

יבגני סובה: תודה רבה.

משה אבוטבול: מה זה קשור?

משה אבוטבול: תתרגש גם מאיתנו קצת.

יבגני סובה: אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

יבגני סובה: תודה רבה.

קריאה: היה נאום מרגש - - -

יבגני סובה: לפני שהשר יסכם, יש הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

יבגני סובה: בבקשה.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 231), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת העבודה והרווחה.

אלינור ימין: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

אלינור ימין: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 233) (תנאי זכאות לדמי לידה), התשפ"ב–2022, של חברות הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי, אימאן ח'טיב יאסין וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תיקון מס' 262 – הוראת שעה) (אישור ועדת הכספים בקביעת מוסד ציבורי), התשפ"ב–2022, של חברי הכנסת ולדימיר בליאק, אלכס קושניר ונירה שפק.

אלינור ימין: מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אורי מקלב ויעקב מרגי בנושא:

אלינור ימין: התנהלות נת"ע במרכזי הרכבת הקלה וחשש כבד לעיכובים ולבזבוז כספי ציבור.

אלינור ימין: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לגברתי הסגנית.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בטיפול ביוקר המחיה; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: קריסת מערכת בריאות הנפש בישראל << נושא >>

יבגני סובה: השר פורר, נא לסכם, בבקשה.

עודד פורר: טוב, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבל שאנשים – אתה יודע, יש מנהג שמי שמציג את האי-אמון לפחות נשאר כדי לשמוע את המענה.

עודד פורר: אז אני ככה האזנתי לדוברים פה של הסיעות.

עודד פורר: לדברים.

דוד אמסלם: - - -

עודד פורר: אני חייב לומר לך חבר הכנסת אמסלם - - -

דוד אמסלם: אני מצפה - - - זה לא היה בשנה-שנתיים שהייתי פה השר המקשר.

עודד פורר: חבר הכנסת אמסלם, אני דיברתי באי-אמון כמעט בכל פעם.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אתה – עזוב אתה - - -

דסטה גדי יברקן: מה שרואים משם לא רואים מכאן.

עודד פורר: ותמיד הייתי, נמצאתי פה גם כדי לשמוע את התשובות - -

דוד אמסלם: אני רק מספר לך.

דוד אמסלם: לפיד היה עולה, יוצא.

דוד אמסלם: ליברמן היה עולה, יוצא.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם גם קיבלו הנחיה: כשאני עולה, כולם לצאת.

עודד פורר: - - גם כדי לשמוע את התשובות הלא-כל-כך מחוברות למציאות שהשבתם.

עודד פורר: אבל דבר אחד אני יכול לומר לך: אנחנו, בסופו של יום, הצלחנו באי-אמון שלנו.

דוד אמסלם: איזה צחוק אתם - - -

דסטה גדי יברקן: אתה יכול להגיד לי מתי - - -

עודד פורר: אני כן יכול לומר רק דבר אחד.

עודד פורר: תראה, דיבר פה קודם חבר הכנסת שטייניץ, אני פשוט רשמתי ככה.

עודד פורר: הוא התלונן על כך שתמיד את ההצלחות אנחנו מייחסים לעצמנו, את הכישלונות מייחסים לקודמים.

עודד פורר: הרי על מה אנחנו מדברים?

עודד פורר: בואו נסתכל על הנתונים.

עודד פורר: בואו נסתכל על הנתונים.

עודד פורר: מדברים על כלכלה, בואו נראה מה היה אחוז האבטלה כשהוקמה הממשלה.

עודד פורר: מה היה אחוז האבטלה כשהוקמה הממשלה?

עודד פורר: כ-9% אבטלה.

עודד פורר: כשקיבל השר ליברמן את ההחלטה לבטל את החל"ת – שזה אחד הפתרונות ההזויים שרצו פה בשנתיים האחרונות, שהובילו באמת למשבר עמוק מאוד במשק, שהתרענו עליו גם כשישבנו באופוזיציה וטענו שהפתרונות לקורונה היו צריכים להיות אחרים משיטת החל"ת – כשהוא ביטל את החל"ת, תקפו אותו: מה אתה עושה?

עודד פורר: לאן אתה שולח את האנשים?

עודד פורר: ומה הם יעשו?

עודד פורר: והינה, ראה זה פלא.

עודד פורר: אנחנו נמצאים שנה אחרי, ובמאי 2022 האבטלה במדינת ישראל הייתה 2.9%.

עודד פורר: שליש.

עודד פורר: זה לא קרה בגלל צעדים של הממשלה הקודמת.

עודד פורר: זה קרה בדיוק בגלל היכולת שלנו לקבל החלטות שהממשלה הקודמת ברחה מלהחליט.

עודד פורר: הבית הזה פה, אדוני היושב-ראש, סער לפני כשבועיים סביב תוכנית "ממדים ללימודים".

עודד פורר: מה זאת התוכנית ממדים ללימודים?

עודד פורר: מה, היא המצאה שהומצאה אתמול?

עודד פורר: תוכנית ממדים ללימודים זו תוכנית שהושקה כשאביגדור ליברמן היה שר ביטחון, ותוקצבה אז.

עודד פורר: חלק מהתקציב הגיע מפילנתרופיה, מה-FIDF.

עודד פורר: וראה זה פלא, פתאום כשאביגדור ליברמן עזב את משרד הביטחון, נגמר התקציב.

עודד פורר: פתאום אין תקציב לממדים ללימודים.

עודד פורר: היינו צריכים להקים מחדש את הממשלה הזאת, להוביל את השינוי של העברת תקציב מדינה, להחליט שזה נכנס בדרך המלך – ולא באיסוף תרומות – וגם לזה התנגדתם.

עודד פורר: עד שלא עשיתם איזשהו סיבוב, איזשהו סיבוב – אתם מעלים מזה לזה.

דסטה גדי יברקן: למה הייתם צריכים אותנו?

דסטה גדי יברקן: למה לא העברתם לבד?

דסטה גדי יברקן: למה הייתם צריכים אותנו?

עודד פורר: בסופו של יום, בסופו של יום, הממשלה הזאת הביאה את התוכנית הזאת כתוכנית מתוקצבת מלא מלא.

עודד פורר: אני מסתכל על שכר החיילים, חבר הכנסת יברקן.

דסטה גדי יברקן: אדוני השר, למה לא העברתם את זה לבד?

עודד פורר: אני מסתכל על שכר החיילים.

דסטה גדי יברקן: למה לא העברתם את זה לבד?

עודד פורר: תקפתם, סיפרתם.

עודד פורר: אמרנו.

עודד פורר: התחייבנו שבשנת 2022 שכר החיילים יעלה, והינה, ראה זה פלא, הוא עלה, תוספת של 50% בדמי הקיום לחיילי צה"ל נוספו בממשלה הזאת, בלי רעש וצלצולים, בלי סיפורים, בלי איומים, בלי מסיבות.

עודד פורר: פשוט עלה.

עודד פורר: התחייבנו שאנחנו נוציא את האזרחים הוותיקים במדינת ישראל מקו העוני.

דסטה גדי יברקן: למה לא העברתם את זה לבד, אם כך?

דסטה גדי יברקן: למה הייתם צריכים אותנו?

עודד פורר: והתחייבנו להגדיל את השלמת הכנסה לקשישים כדי שתהיה להם הכנסה מינימלית של לפחות 70% משכר המינימום.

עודד פורר: כשאני ניהלתי את המשא ומתן ב-2019 מול ראש הממשלה, הוא סירב לתת את זה בפעימה אחת: אי-אפשר; זה יותר מדי; מה פתאום נותנים כל כך הרבה במכה אחת?

עודד פורר: זאת הייתה ההתעקשות שלנו.

עודד פורר: וראה זה פלא, נכנסנו למשרד האוצר, ולא אמרנו דברים שרואים מכאן לא רואים משם.

עודד פורר: את אותם הדברים ראינו ואת מה שהתחייבנו עשינו.

עודד פורר: והתוספת להשלמת הכנסה לכ-250,000 קשישים במדינת ישראל הייתה תוספת של 600 שקל בחודש.

עודד פורר: 600 שקל בחודש תוספת לכוח הקנייה של השכבות הכי חלשות בחברה הישראלית.

עודד פורר: אז על מה אתם מלינים?

עודד פורר: על מה אתם מלינים?

עודד פורר: על מה שלא עשיתם?

עודד פורר: היו לכם 12 שנים; יכולתם לעשות הכול.

עודד פורר: שליטה מוחלטת בכנסת, רוב מוצק, יכולתם להעביר את הכול.

עודד פורר: בחרתם לא לעשות את זה.

עודד פורר: עכשיו, כשמדברים, ואם אתם רוצים כבר להעלות את עניין יוקר המחיה, בואו תראו מה המשמעות.

פטין מולא: - - -

עודד פורר: אני לא שומע.

עודד פורר: אני בקושי שומע את עצמי.

עודד פורר: אני לא יודע אם, אולי צריך להגביר פה את - - -

פטין מולא: אתה לא שומע.

פטין מולא: מה זה?

פטין מולא: הוא היה שותף.

פטין מולא: עכשיו הוא מדבר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שמרו על השקט.

עודד פורר: אני מסתכל על נתונים.

פטין מולא: נכון, משה?

איתן גינזבורג: ששש.

עודד פורר: אני מסתכל על נתונים ב-20 השנים האחרונות.

עודד פורר: מה קרה למדד מחירי הפירות משנת 2000 ועד שנת 2020?

עודד פורר: מה קרה?

עודד פורר: מדד מחירי הפירות עלה ב-102%.

עודד פורר: מה קרה למדד מחירי הירקות?

עודד פורר: עלה ב-81%.

עודד פורר: כשאני משווה את זה אפילו למדד מחירי הדיור, שכולנו מדברים עליו – הוא עלה ב-67%.

עודד פורר: זאת אומרת, הקפיצות במחירי הפירות והירקות בכל תקופת שלטונכם היו בהיקפים באמת חסרי תקדים.

עודד פורר: ומה הייתה התוצאה לאורך השנים?

עודד פורר: התוצאה הייתה שראינו את צריכת הפירות והירקות יורדת.

עודד פורר: יורדת בכשליש.

עודד פורר: איפה יורדת הצריכה של הפירות והירקות?

עודד פורר: היא יורדת בשכבות הגבוהות?

עודד פורר: לא ולא.

עודד פורר: היא יורדת דווקא בשכבות החלשות.

עודד פורר: דווקא בתקופה שאתם ישבתם על הברז המחירים האלה עלו וצריכת הפירות והירקות בשכבות החלשות ירדו.

עודד פורר: ולכן באנו ואמרנו, אנחנו לא מתעלמים מהבעיה, לא מתעלמים מהבעיה.

דסטה גדי יברקן: אתם הייתם שותפים בממשלות - - -

עודד פורר: לא מתעלמים מהבעיה.

דסטה גדי יברקן: בכל הממשלות.

עודד פורר: אנחנו מטפלים בבעיה הזאת.

עודד פורר: אנחנו מטפלים בה.

עודד פורר: אנחנו לוקחים את הנושא הזה, ועושים את הדברים שאתם לא העזתם לעשות.

דסטה גדי יברקן: כבוד השר, אתם הייתם שותפים בכל הממשלות.

עודד פורר: אנחנו פותחים את השוק לתחרות; אנחנו מאפשרים להגדיל את ההיצע.

עודד פורר: ולמה?

עודד פורר: למה?

עודד פורר: כי כשאתה מסתכל גם על מה קרה לייצור החקלאי – מה קרה לייצור החקלאי בשנים האלה – הייצור החקלאי של מדינת ישראל בשנת 2020 זהה בכמויות לתוצרת החקלאית שייצרנו בשנת 2000.

עודד פורר: חלפו 20 שנה, אוכלוסיית מדינת ישראל גדלה ביותר מ-50%, אבל אנחנו מייצרים את אותה כמות תוצרת.

עודד פורר: ברור לחלוטין שהמחירים יעלו.

עודד פורר: אי-אפשר להימנע מזה, זה כלל בסיסי ופשוט.

עודד פורר: ולכן באה ממשלת ישראל הזאת ואומרת: אנחנו לא מתעלמים מהבעיה, אנחנו פותחים את השוק לתחרות.

עודד פורר: ולא רק שאנחנו פותחים אותו לתחרות, אנחנו גם נשקיע בחקלאות המקומית, כדי להגדיל את הייצור המקומי – בהיקפים שלא השקיעו בעבר.

עודד פורר: כשאני נכנסתי למשרד החקלאות, תקציב משרד החקלאות היה כזה שלא אפשר בסופו של יום לאחד ממכוני המחקר המובילים בעולם להדליק את האור.

עודד פורר: להדליק את האור – לזה לא היה תקציב.

עודד פורר: למצב הזה הבאתם את מדינת ישראל.

עודד פורר: זאת האדמה החרוכה שהשארתם.

עודד פורר: אז כן, אנחנו מטפלים בזה, ונכון, זה לא יקרה הכול ביום אחד.

עודד פורר: אבל אני מודיע לך שאנחנו בכיוון הנכון, גם מבחינת הגדלת ההיצע, גם מבחינת הגדלת הייצור החקלאי.

עודד פורר: כשמדברים על יוקר המחיה, אי-אפשר להתעלם לפחות מחלק מהדברים שהוצגו כאן קודם.

עודד פורר: אני רוצה לדבר על הדבר שהוא אולי הכי לא כשר שנעשה במדינת ישראל ב-30 השנים האחרונות.

עודד פורר: כשאני מסתכל – אם מדברים על כשרות – על מה עשו כאן

עודד פורר: כדי לפגוע בשכבות החלשות במחירי הבשר, אני חושב שזאת אחת השערוריות הגדולות ביותר שהיו כאן בשנים האחרונות.

עודד פורר: אי-אפשר להתעלם מכך, אדוני היושב-ראש, שב-1994, בגלל דיל שעשתה סיעת ש"ס עם ראש הממשלה דאז יצחק רבין, ניתנה לרבנות הראשית בלעדיות על כשרות מוצרי הבשר מחו"ל – בשר ומוצריו.

עודד פורר: זאת אומרת שיהודי חרדי שטס לחו"ל וקונה שם בשר עם חותמת כשרות של ארגון הכשרות המקומי, של ה-OU, OK - -

אוריאל בוסו: גם רבין עכשיו לא בסדר?

עודד פורר: - - הוא יכול לאכול את זה - -

אוריאל בוסו: אז גם רבין לא בסדר?

עודד פורר: - - אבל אם רוצים לייבא את זה למדינת ישראל, זה כבר אסור.

אוריאל בוסו: גם רבין לא בסדר?

עודד פורר: זה אי-אפשר.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: כי מה יעשו העסקנים, מה יעשו העסקנים אם לא נוכל לשלוח אותם לעסוק בדברים האלה?

עודד פורר: בהיבט הזה, אני חייב לומר: זה אחד הדילים הכי לא כשרים; הכי לא כשרים שנעשו כאן; הכי לא כשרים שנעשו כאן.

עודד פורר: לקחו נושא שבאמת אני חושב הוא בשורש העניין של כל יהודי: נושא שמירת הכשרות.

עודד פורר: יהודים רוצים לשמור כשרות, רוצים לאכול כשר – סחרו בזה.

עודד פורר: סחרו בזה.

עודד פורר: מה שעשתה סיעת ש"ס סביב הסכמי אוסלו בשנות התשעים הוא פשוט למכור את ארץ ישראל, כדי לדאוג לעסקנים שלהם.

עודד פורר: זה מה שנעשה.

עודד פורר: אני לא יכול להבין.

עודד פורר: אין לי הסבר אחר לעניין הזה.

עודד פורר: הרי ממה נפשך?

עודד פורר: אני יכול להבין שתגידו שאתם רוצים שזה יהיה רק בשר כשר.

עודד פורר: אבל פתאום הכשרות של ה-OU לא מספיק טובה לכם?

עודד פורר: אתם צריכים לשלוח מכאן את אלה שיפקחו על הכשרות שאתם אוכלים אותה בחו"ל, אם אתם נמצאים שם.

עודד פורר: ומי משלם את המחיר?

עודד פורר: מי משלם את המחיר של הדיל הלא-כשר הזה?

עודד פורר: צרכני הבשר פה, במדינת ישראל.

עודד פורר: אותם אלה שאתם צועקים: השכבות החלשות - -

מנסור עבאס, עבאס, עבאס.

יריב לוין: - - -

עודד פורר: - - הם משלמים את המחיר.

עודד פורר: הם משלמים את המחיר.

מועצת השורא.

עודד פורר: וכשאני מדבר, באמת, כשאני מדבר על מה שמובא גם בפנינו היום, אני חייב לומר לחבריי מסיעת ש"ס - -

דסטה גדי יברקן: - - -

עודד פורר: - - לא תמיד.

עודד פורר: לא תמיד חבר הכנסת יברקן, לא תמיד הפוליטיקה - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

פטין מולא: - - - של החלקות של החיילים - - - אתה מדבר?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא.

עודד פורר: זה היה הדיל.

עודד פורר: זה היה הדיל שאפשר לרבין להעביר את הסכמי אוסלו - -

קריאות: - - -

עודד פורר: - - בקולותיה של סיעת ש"ס, עם התחייבות לדיל הזה, הדיל הלא-כשר הזה.

עודד פורר: מה לעשות?

עודד פורר: זאת המציאות.

עודד פורר: אבל אני רוצה להגיד לכם משהו.

עודד פורר: אני רוצה לומר לכם משהו.

קטי קטרין שטרית: עודד, נשמה, תסתכל לצד ההוא, לא לכאן.

קטי קטרין שטרית: הבעיה היא שם, לא פה.

קטי קטרין שטרית: תסתכל לשם.

קטי קטרין שטרית: תסתכל לשם - - -

עודד פורר: אני רק רוצה לומר לכם דבר אחרון - -

אוריאל בוסו: ההסכמים עם זועבי יותר כשרים, ההסכמים עם מנסור עבאס יותר כשרים - - - עם רבין לא טוב.

עודד פורר: - - יש לכם בסיעת ש"ס הזדמנות.

אוריאל בוסו: גמרתם להטיף.

אוריאל בוסו: גמרתם להטיף.

עודד פורר: תשמע רגע.

קטי קטרין שטרית: - - -

עודד פורר: יש לכם בסיעת ש"ס הזדמנות.

עודד פורר: אתם יודעים, אומרים שבמקום שבו עומדים בעלי תשובה, צדיקים גמורים אינם עומדים.

עודד פורר: אז אין לי ספק שחברי סיעת ש"ס הם לא צדיקים גמורים.

עודד פורר: בזה אין לי ספק.

עודד פורר: אבל יש לכם הזדמנות להיות בעלי תשובה.

עודד פורר: יש לכם הזדמנות להיות בעלי תשובה ולתקן לפחות – עשיתם את הסכמי אוסלו; הובלתם לזה שאפשרתם להסכמים האלה לעבור, לפחות עכשיו אולי תוכלו לתקן עם תקנות יו"ש, שתוכלו להגיד אנחנו בכל זאת נצביע על פי צו מצפוננו - -

אוריאל בוסו: שקר שחוזרים עליו לא נהפך לאמת.

עודד פורר: - - שברור לחלוטין שצו מצפונכם הוא לאפשר ולאשר את אותן תקנות של יו"ש.

עודד פורר: ואז אולי, אולי, אולי, אולי תהיו בעלי תשובה.

עודד פורר: תכפרו על הדיל הלא-כשר הזה, שעד היום אזרחי ישראל משלמים עליו.

משה אבוטבול: הצבעת בעד אוסלו.

משה אבוטבול: על חומש מה הצבעת, חתיכת שקרן?

משה אבוטבול: מה הצבעת בחומש, חתיכת נוכל ושקרן?

עודד פורר: ולכן אני אבקש, כמובן, לדחות את הצעות האי-אמון.

עודד פורר: אני רק אבקש הצבעה שמית על כל שלוש ההצבעות.

עודד פורר: תודה רבה.

משה אבוטבול: חתיכת נוכל, מה הצבעת בחומש - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר עודד פורר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול, לטעמי אתה בקריאה שנייה כבר.

משה אבוטבול: לא, לא נכון.

משה אבוטבול: איתך פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: זה לא לפי יושב-ראש, זה לפי דיון.

איתן גינזבורג: לפי דיון, ועל כן, אני מבקש ממך לא להפריע.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברת הכנסת שטרית.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, בטרם נעבור להצבעה - - -

פטין מולא: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מולא.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מולא, בטרם נעבור להצבעה – חברת הכנסת שטרית, את בטח תרצי לשמוע - -

קטי קטרין שטרית: אני מאוד אשמח אם גם הם ירצו לשמוע.

איתן גינזבורג: - - שבטרם נעבור להצבעה, אני מבקש להודיע לכנסת, חברי הכנסת, שעל פי סעיף 43 לחוק-יסוד: הכנסת, עם הפסקת חברותו של חבר הכנסת יעקב ליצמן בכנסת, שנכנסה לתוקפה ביום שישי, ד' בסיוון התשפ"ב, 3 ביוני 2022, בא במקומו חבר הכנסת יעקב טסלר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת חיים כץ, אנחנו בהצהרת אמונים של חבר הכנסת, אז בואו נכבד את המעמד.

איתן גינזבורג: בהתאם לסעיף 15 – חבר הכנסת אורבך, אנא – בהתאם לסעיף 15 לחוק-יסוד: הכנסת, ולסעיף 2 לחוק הכנסת, התשנ"ד–1994, אקרא בפניך, חבר הכנסת טסלר – חבר הכנסת קושניר, אנחנו באמצע הצהרת אמונים.

איתן גינזבורג: אני אקרא בפניך, חבר הכנסת טסלר, את הצהרת האמונים של חבר הכנסת, ואתה תקום ותשיב: "מתחייב אני".

איתן גינזבורג: זה נוסח ההצהרה: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולמלא באמונה את שליחותי בכנסת.

יעקב טסלר: מתחייב אני.

איתן גינזבורג: ברכות, וברוך שובך לכנסת.

חיים כץ: איתן, למה לא לתת לו - - -

איתן גינזבורג: כי נהוג מהמקום, אדוני.

חיים כץ: לא נכון.

חיים כץ: כשיש ח"כ אחד, תמיד מעלים למעלה ונותנים לו לדבר.

איתן גינזבורג: טוב, למדתי.

חיים כץ: - - -

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בטיפול ביוקר המחיה; << נושא >>

בממשלה בשל: << נושא >> 3.

בממשלה בשל: קריסת מערכת בריאות הנפש בישראל << נושא >>

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעות אי-אמון בממשלה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית על פי בקשת 20 חברי כנסת ובקשת הממשלה.

איתן גינזבורג: סגנית מזכיר הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – אינו נוכח יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – נגד מתן כהנא – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח ישראל אייכלר – בעד מירב בן ארי – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד קרן ברק – בעד גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח אלי כהן – בעד עופר כסיף – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח נעמה לזימי – נגד מרב מיכאלי – נגד בנימין נתניהו – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, תמה ההצבעה, נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה על הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה: בעד – 50, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת האי-אמון לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על האי-אמון של סיעת ש"ס וסיעת יהדות התורה.

איתן גינזבורג: סגנית מזכיר הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יבגני סובה: אבקש מסגנית מזכיר הכנסת לקרוא שנית בשמות של חברי הכנסת.

יבגני סובה: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח צביקה האוזר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד מיקי לוי – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח יעקב מרגי – בעד בנימין נתניהו – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יבגני סובה: האם יש חברי כנסת שלא קראו בשמם?

יבגני סובה: אם לא, תמה ההצבעה.

יבגני סובה: נא לסכם, בבקשה.

יבגני סובה: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 50, נגד – 56.

יבגני סובה: אני קובע כי הצעת האי-אמון בממשלה לא התקבלה.

יבגני סובה: אנחנו נעבור להצעת האי-אמון השלישית בממשלה, של סיעת הציונות הדתית.

יבגני סובה: על פי בקשת האופוזיציה, גם הפעם ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

יבגני סובה: אבקש מגברתי סגנית המזכיר לקרוא בשמות של חברי הכנסת.

יבגני סובה: בבקשה.

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון –

יבגני סובה: רבותיי, אני מבקש קצת שקט.

יבגני סובה: מי שהצביע לא חייב להישאר באולם, או שתשבו במקום.

יבגני סובה: זה מפריע לסגנית מזכיר הכנסת לחפש את הח"כים.

יבגני סובה: בבקשה, או שתשבו, או שמי שהצביע לא חייב להישאר באולם.

יבגני סובה: תודה.

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – אינו נוכח יעקב טסלר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ראדה חסייסי: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יבגני סובה: אבקש מגברתי הסגנית לקרוא שנית בשמות חברי הכנסת.

יבגני סובה: בבקשה.

ראדה חסייסי: (קוראת בשמות חברי הכנסת)

ראדה חסייסי: משה ארבל – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח ניר ברקת – בעד גילה גמליאל – בעד בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יבגני סובה: האם יש חברי כנסת שלא קראו בשמם?

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: אם כך, תמה ההצבעה.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: רבותיי, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 49, נגד – 54.

יבגני סובה: אני קובע כי הצעת האי-אמון בממשלה של סיעת הציונות הדתית לא התקבלה.

יבגני סובה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1544).

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה ושומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה.

יבגני סובה: מי שיציג את החוק הוא שר המשפטים גדעון סער.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני השר.

יבגני סובה: אדוני, עשר דקות לרשותך, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעוד זמן קצר, ב-1 ביולי, יצאו תלמידי בתי הספר היסודיים וגני הילדים לחופשת הקיץ.

גדעון סער: האם יחד איתם יצאו לחופשי מעל ל-3,500 אסירים ביטחוניים ששוהים כיום במתקני השב"ס בשטח מדינת ישראל?

גדעון סער: התשובה על כך תלויה במידה רבה בשאלה, או בתשובה על השאלה אם הצעת החוק שעליה תצביע הכנסת הערב תעבור.

גדעון סער: במקרה שההצעה לא תעבור, מקור הסמכות להחזיק באותם אסירים ביטחוניים - - -

יבגני סובה: רק שנייה, אדוני השר.

יבגני סובה: חבר הכנסת בוסו, חבר הכנסת בוסו, אוריאל, שומעים אותך עד לפה.

יבגני סובה: גם אותך שומעים.

אוריאל בוסו: שאלתי: אם התקנות לא יעברו האם - - -

יבגני סובה: אם אתם רוצים להירשם – תירשמו – אבל שומעים אתכם וזה מפריע לשר להציג את החוק.

אוריאל בוסו: שאלתי אם תושב נוקדים - - -

יבגני סובה: לא צריך לשאול, זו לא שעת שאלות, תודה.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני השר.

גדעון סער: הבהרתי כי מקור הסמכות להחזקת האסירים הביטחוניים הכלואים במתקני הכליאה שלנו, בשטחי ישראל הריבונית, שמנוהלים על ידי השב"ס, היא באותו דבר חקיקה אשר תוקפו מוארך מעת לעת כבר 55 שנים.

גדעון סער: פתרונות כליאה צבאיים בשטחי יהודה ושומרון למעשה לא קיימים, זולת מחנה עופר.

גדעון סער: אינני רואה מה יקרה תוך פרק זמן זה.

גדעון סער: תוקפה של הצעת החוק שלפני

גדעון סער: כם מוארכת ברציפות מאז שנת 1967, כאשר משנת 2002, ב-20 השנים האחרונות, מוארך תוקפה כל פעם לתקופות של חמש שנים.

גדעון סער: מדובר בחקיקה תשתיתית, יסודית, שאישורה קריטי לשמירת הסדר הציבורי והמשפטי בשטחי יהודה ושומרון.

גדעון סער: אין מדובר בעוד חוק אלא מדובר במערכת ההפעלה של שלטון החוק ביהודה ושומרון.

גדעון סער: חשיבותן של התקנות נוגעת גם להסדרת מצבם המשפטי של 500,000 מאזרחי ישראל המתגוררים ביהודה ושומרון, אבל לא רק: בתקנות קיימים הסדרים קריטיים נוספים החיוניים לתפקודה של מדינת ישראל וביטחונם של אזרחי ישראל.

גדעון סער: כל אורחות החיים ביהודה ושומרון נשענים על החקיקה הזאת.

גדעון סער: מכוחן של התקנות הללו מתאפשר לשפוט אזרחים ישראלים שמתגוררים באיו"ש בבתי משפט ישראליים, ובלעדיהן יישפטו אותם אזרחים בבתי דין צבאיים על פי הדין הירדני.

גדעון סער: תקנות אלה גם מחילות על הישראלים המתגוררים ביהודה ושומרון את הוראות חוק העונשין הישראלי.

גדעון סער: בלי התקנות הללו יחולו על אותם ישראלים תחיקת ביטחון וחקיקה ירדנית ארכאית שאינן מאפשרות להעמיד לדין על פשעים רבים שמופיעים בחוק העונשין הישראלי.

גדעון סער: עבירות מודרניות, כמו למשל עבירות סייבר, עבירות מרמה מורכבות, כל אלה לא יחולו.

גדעון סער: מצב דברים זה יגרום להתבססות גורמים עברייניים בשטחי יהודה ושומרון.

גדעון סער: האם לזה מייחלת האופוזיציה?

גדעון סער: האם זה ייעודם של שטחי השומרון ויהודה – להוות שטחי הפקר, ערי מקלט לעבריינים?

גדעון סער: גם הסמכות של המשטרה לפעול בשטחי יהודה ושומרון נגד עבריינים שביצעו עבירות בשטח ישראל הריבונית היא מכוח התקנות.

גדעון סער: כך, למשל, אם אדם יבצע מעשה רצח או מעשה אונס בתל אביב וינוס לאריאל, או יבצע את אותם הדברים בטייבה וינוס לטול כרם, לא תהיה כל סמכות בדין להשיגו ולהביאו לדין לבית משפט בישראל.

גדעון סער: בלי התקנות, משטרת ישראל תהיה מנועה מלהיכנס לשטחי יהודה ושומרון ולעצור אותו.

גדעון סער: המשטרה ביהודה ושומרון תהיה מופרדת ממשטרת ישראל על כל המשתמע מכך.

גדעון סער: לא ניתן יהיה להביא ראיות מחקירות פליליות שבוצעו במדינת ישראל ליהודה ושומרון, וגם לא להפך.

גדעון סער: בעצם, זה יעבור לתפקוד של שתי מדינות שונות.

גדעון סער: בדרך הזאת שטחי יהודה ושומרון עשויים להפוך לערי מקלט לעבריינים, יהודים וערבים, שם יהיה להם מפלט מגורמי האכיפה, ושטחי יהודה ושומרון יהפכו לשטח הפקר.

גדעון סער: דבר נוסף, זכויות רבות שמוקנות כיום לאזרחי ישראל המתגוררים ביהודה ושומרון מכוח הדין הישראלי לא יעמדו להם עוד.

גדעון סער: ההגנה עליהם כחשודים ונאשמים תהיה פחותה.

גדעון סער: בדין האזרחי, למשל לא ניתן יהיה להוציא רישיונות נהיגה לאזרח ישראלי המתגורר ביהודה ושומרון.

גדעון סער: על פי חוות דעת מקצועית של רשות האוכלוסין ייווצר קושי גם בהוצאת תעודות זהות.

גדעון סער: גם היכולת לדון בצו ירושה של אדם המתגורר ביהודה ושומרון מתאפשרת רק מכוח החוק הזה וכך גם בנוגע לחוק האימוץ, לחוק הפונדקאות ולהרבה מאוד חוקים נוספים.

חיים כץ: גדעון, גדעון, הוא ישלם מס הכנסה?

גדעון סער: לא, לא.

חיים כץ: אז עדיף לו לא לקבל ביטוח לאומי ולא לשלם מס הכנסה.

גדעון סער: יכול להיות.

גדעון סער: מי שרוצה הרס מוחלט של המדינה וכל מערכותיה אז ודאי שבשבילו זה דבר גדול.

חיים כץ: אבל אני חושב שהוא משלם מס הכנסה.

גדעון סער: סמכויות האכיפה – לא של רשות המיסים, לא של רשות האכיפה והגבייה, לא של לשכות ההוצאה לפועל – לא יחולו, פשוט לא יחולו - - -

חיים כץ: אז הוא גם לא - - -

גדעון סער: יכול להיות שלשם אתם מייחלים, יכול להיות שזאת התקווה, בסדר.

גדעון סער: אני רק מתאר.

גדעון סער: אזרח ישראל שמתגורר ביהודה ושומרון לא יוכל לקבל רישיון עורך דין ולא יוכל לקבל רישיון פסיכולוג, כי החוקים הנוגעים, הרלוונטיים, יונקים מכוח החוק הזה.

גדעון סער: מדובר, אם כן, בתקנות שהמשך תוקפן קריטי לשמירת הסדר הציבורי היום-יומי ביהודה ושומרון.

גדעון סער: בלעדיהן יהפוך האזור לג'ונגל ולעיר מקלט לעבריינים.

גדעון סער: אזרחים ישראלים החיים ביהודה ושומרון יאבדו את זכויותיהם הבסיסיות ביותר ויחיו בתוהו ובוהו.

גדעון סער: ביטחונם של אזרחי ישראל ביהודה ושומרון ואזרחי ישראל בכלל מחייב את העברת החוק.

גדעון סער: המשמעות של אי-העברתו היא גם פגיעה ביכולת לקיים חקירות ביטחוניות.

גדעון סער: אחריותו של כל נבחר ציבור תיבחן בעת הזאת ללא קשר לשיוכו הפוליטי, לתפיסת עולמו הפוליטית.

גדעון סער: אינני חושב שיש איזשהו ציבור שמעוניין באנרכיה בשטחי יהודה ושומרון תחת שלטון ישראל, בריסוק, בריסוק הזיקה הישראלית לשטחי יהודה ושומרון, וזה – לשם אתם חותרים, לצערי.

גדעון סער: תקופת תוקפן של התקנות הקיימות עומדת לפוג ביום 30 ביוני 2022.

גדעון סער: לפיכך, אדוני היושב-ראש, אני מציע להאריך את תוקפן בחמש שנים נוספות.

גדעון סער: אדגיש כי במסגרת ההארכה לא נערך כל שינוי בנוסח התקנות, וכל תכליתן הוא שימור הסטטוס קוו הקיים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, יש רגעים מכריעים בדמוקרטיות, הרגע הזה הוא מכריע, משום שבו מוגדר אם כל דבר יכול להיות כלי משחק פוליטי.

גדעון סער: ברגע הזה מוכרע האם אנחנו מאמינים ששימור הזיקה המשפטית שלנו לשטחי יהודה ושומרון הוא משהו בליבת האינטרס הלאומי שלנו – בלי קשר לאלה שחושבים שאפשר, אולי, להגיע בעתיד להסדר או אי-אפשר להגיע בעתיד להסדר; האם אנחנו יכולים לקיים את שליטתנו ביהודה ושומרון או שאנחנו רוצים להפוך את האזור הזה ואת תושביו לאנשים, למעשה, ללא מעמד, ולשטח שבו גם המעמד של ישראל הוא מוגבל ומצומצם לאין שיעור מכפי שהוא קיים כרגע.

גדעון סער: אומנם בכנסת הקודמת הייתה הבטחה להחלת ריבונות על יהודה ושומרון.

גדעון סער: ההבטחה הזאת לא מומשה, אבל לרסק לחלוטין את המעטפת המשפטית ביהודה ושומרון לטעמי זה דבר בלתי נסלח.

גדעון סער: לא אזרחי ישראל ביהודה ושומרון – שיבינו, לכשיבינו, מה משמעות הדברים – ולא אזרחי ישראל בכלל, לא יסלחו למי שיעשה זאת, מביבי ועד טיבי.

גדעון סער: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, את תמיכת הכנסת בהצעת החוק בקריאה הראשונה.

יבגני סובה: תודה רבה לשר המשפטים.

יבגני סובה: להצעת החוק הזו הוגשו בקשות דיבור.

יבגני סובה: ראשונת הדוברים – חברת הכנסת קטי קטרין שטרית.

יבגני סובה: קטי, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש והיושב-ראש – יש פה שניים.

קטי קטרין שטרית: למי להגיד?

קטי קטרין שטרית: לשניכם.

קטי קטרין שטרית: הכול טוב.

צבי האוזר: יושב-ראש זה רק זה שיושב על הכיסא.

צבי האוזר: תמיד יש רק אחד.

קטי קטרין שטרית: אני חייבת לדבר על האיגרת המפורסמת שכולם ראו.

חיים כץ: כתב ההגנה.

קטי קטרין שטרית: כן.

קטי קטרין שטרית: אז ככה, תראו, חברים, כשראיתי שמתקבלת איגרת, שאלתי את עצמי: ואללה, איזה יופי, מה מתאים יותר לקראת חג השבועות, חג מתן תורתנו, ממסר מפיו של ראש הממשלה הדתי הראשון.

קטי קטרין שטרית: הייתי חושבת שהכיוון יהיה דבר תורה קצר או ארוך שמדגיש את ערכי הנצח של החברה היהודית.

קטי קטרין שטרית: אם לא זה, אז אולי דברי עידוד ומוטיבציה ציוניים לעם שעבר תקופה לא כל כך קלה לאחרונה.

קטי קטרין שטרית: או, אז זה לא זה ולא זה.

קטי קטרין שטרית: מניפסט בן 27 דפים, רצף של בכיינות, קטנוניות, שקרים, הסתה, דמגוגיה.

קטי קטרין שטרית: אני מציעה לכם לקרוא את האיגרת של ראש הממשלה, וכך תבינו כמה בנט רדוף, כמה הוא חש מצוקה גדולה.

קטי קטרין שטרית: אחרי שהצליח בכישלון רב לפרק את המפלגה שלו במו ידיו, אחרי שהצליח במיומנות הקוסם שלו לפרק את הלשכה שלו, מתייצב בנט – ומה?

קטי קטרין שטרית: מאשים את כולם.

קטי קטרין שטרית: את כולנו.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל הוא דוד המלך, להבדיל.

קטי קטרין שטרית: אתם יודעים מה, היחצ"נים שישבו באותו זמן אפילו מצאו שם קליט לאיגרת – גן הפלגנות.

קטי קטרין שטרית: יריביו פלגנים, והוא המאחד הגדול.

קטי קטרין שטרית: הכי קל לבנות לעצמך מציאות מדומה שבה אתה תמיד הצודק, היפה, והיריבים שלך הם תמיד הטועים, המכוערים.

קטי קטרין שטרית: אבל האמת קצת אחרת.

קטי קטרין שטרית: פרסום האיגרת הוא עוד הוכחה שנפתלי בנט בלחץ אטומי.

קטי קטרין שטרית: איש שאו-טו-טו משלים שנה בלשכת ראש הממשלה ואפילו הוא מבין שהסיפור שלו גמור.

קטי קטרין שטרית: הוא ניסה הכול – ניסה למכור לציבור שהוא מציל את העם הזה, או המדינה, מבחירות חמישיות; ניסה למכור לציבור שהוא המושיע; ניסה למכור לציבור שהוא המנהיג של הליגה של הגדולים.

קטי קטרין שטרית: ואפילו הציבור הרחב לא קנה את הפוזות הללו.

קטי קטרין שטרית: אפילו רוב תומכי הממשלה שמשבחים אותו לא יצביעו עבורו.

קטי קטרין שטרית: מבחינתם הוא כלי, הוא אמצעי ותו לא.

קטי קטרין שטרית: אם נפתלי בנט היה מניה, אז חברים יקרים, כל מי שהשקיע בה – הלך עליו.

קטי קטרין שטרית: המניה הזו צללה ואיבדה את ערכה.

צבי האוזר: לסיכום.

קטי קטרין שטרית: אז מה נשאר לנפתלי בנט לעשות, להודות בטעותו?

קטי קטרין שטרית: הצחקתם.

קטי קטרין שטרית: לבחון את דרכו?

קטי קטרין שטרית: קרעתם אותי מצחוק.

קטי קטרין שטרית: מה עושים?

קטי קטרין שטרית: אותו דבר.

קטי קטרין שטרית: יושב לו נפתלי בנט יחד עם הצוות המתפורר שלו, חשבו מה לעשות.

צבי האוזר: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: עוד דקה.

קטי קטרין שטרית: האמת, אין לי מושג מי העלה את הרעיון של כתיבת האיגרת כפתרון, זה גם לא חשוב.

קטי קטרין שטרית: האיגרת של ראש הממשלה, הרשמית, באורך של 27 עמודים, כשבכל עמוד מרוחים שם סיסמאות, חצאי אמת - -

צבי האוזר: חברת הכנסת שטרית, זה שלוש דקות נאום, את יודעת.

קטי קטרין שטרית: - - המון בכיינות.

צבי האוזר: לא הפעלתי את השעון במועד ואת כבר דקה מעבר, אז משפט סיכום.

קטי קטרין שטרית: לא זכור לי שראש ממשלה כל כך לחוץ.

קטי קטרין שטרית: חכמינו אמרו: מי שטרח בערב שבת, יאכל בשבת.

קטי קטרין שטרית: מי שבישל את הדייסה הנוכחית של ממשלת בנט-לפיד-עבאס, שלא יתפלא שהרוב המוחלט של הציבור היהודי ציוני לא איתו.

צבי האוזר: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: קצת עצוב שראש ממשלה דתי ראשון כותב את מה שהוא כותב דווקא בחג השבועות.

קטי קטרין שטרית: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת יואב קיש.

צבי האוזר: שלוש דקות, בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, שואלים אותנו: איך אתם מצביעים נגד תקנות יו"ש.

יואב קיש: התשובה היא מאוד פשוטה.

יואב קיש: זה חוק שיפיל את הממשלה הרעה והמסוכנת הזאת; ממשלה נסחטת, ממשלה שכל מה שהיא עושה – לוקחת את הכסף של אזרחי מדינת ישראל ומשלמת אותו למי שסוחט אותה הכי הרבה.

יואב קיש: ראינו, רק לפני שבוע זו הייתה חברת הכנסת זועבי.

יואב קיש: לפני זה, זה היה מנסור עבאס, ואחמד טיבי.

קטי קטרין שטרית: היא גם ממשיכה.

יואב קיש: ועכשיו אולי גם כן.

יואב קיש: אני אומר לכם בצורה הכי פשוטה: אני גאה להצביע נגד החוק, להפיל את הממשלה הקשה והרעה הזאת למדינת ישראל ועם ישראל; ממשלה שבמקום לעסוק בצונאמי הכלכלי שמתנפץ עלינו – הרי אנחנו רואים מה קורה למחירים – אז היא מעלה את המחירים של השקיות בסופר לאותן משפחות מעוטות יכולת, מתעסקת בלהעלות את החד-פעמי ואת המוגזים.

יואב קיש: זה פשוט הזוי באיזו מציאות אנחנו נמצאים.

יואב קיש: הרי העולם נהיה הפוך: אם היינו בקואליציית ימין, בכל הסיטואציה הזאת של חלוקת כספים קואליציוניים, מה שלפיד עשה – מה שהממשלה הזו עשתה הכי הרבה אי פעם – היינו שומעים צעקות מפה עד לב השמיים, אבל בתקשורת שקט.

יואב קיש: ואתם יודעים מה, אני שמח לראות דבר אחד – אני אומר לחבריי בימין: אני מאוד שמח לראות את הקרב של התקשורת המגויסת להסביר לנו כמה חשוב החוק הזה וכמה צריך להצביע בעדו.

יואב קיש: אותה תקשורת, שהרי קשה לה בכלל להתמודד עם הריבונות הישראלית ביהודה ושומרון, היום מסבירה לנו: תראו מה הם מפסידים.

יואב קיש: איך אתם נגד?

יואב קיש: אז הסברתי למה נגד.

יואב קיש: הנגד הוא מאוד פשוט – כי הנזק שאתם עושים כשאתם יושבים על הכיסאות שלכם כל יום הוא לאין ערוך יותר גרוע, ויותר מזה – אנחנו מייד נעביר את זה כשנחזור.

יואב קיש: זה ממילא חצי שנה בתוקף ברגע שהולכים לבחירות, וזה ברור לכולם שאי-אפשר בממשלה ובמדינה לתת לחצי מיליון איש להיות ללא חוק וללא שום סדר.

יואב קיש: זו ממשלה שלא מסוגלת להעביר חוקים ציוניים.

יואב קיש: זו ממשלה שאיבדה את דרכה.

יואב קיש: זו ממשלה שאין לה רוב בבית הזה.

יואב קיש: אין לה רוב בציבור.

יואב קיש: כולם היום יראו את זה.

יואב קיש: ממשלה קורסת.

יואב קיש: ממשלה רעה.

יואב קיש: ממשלה שמשלמת שוחד.

יואב קיש: היום ראיתי גם כתבה שהם מאיימים על חבר כנסת מהקואליציה שאם הוא ירצה להתמודד בבחירות מוניציפליות, משרדי הממשלה יפעלו נגדו.

יואב קיש: אני אומר, זה על סף הפשע.

יואב קיש: זו שחיתות הכי גדולה שיכולה להיות, אבל כשזה מהצד ההוא – הכול בסדר.

יואב קיש: זה לא ממשלת שינוי, זה ממשלה של פשע שצריך להעלים אותה מהעולם הזה ושתיפול כמה שיותר מהר, וזה מה שנעשה היום.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה, שלוש דקות.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תקנות יו"ש שמובאות היום להצבעה הן אכן דבר חשוב מאוד.

אבי מעוז: זה המינימום וההתחלה של היחס שמדינת ישראל אמורה להתייחס למתיישבים ולהתיישבות, גם מתוך הכרה במעשה היהודי הציוני הגדול שלהם ובעיקר מכוח תפיסה יהודית ציונית אמיתית שמכירה ויודעת שמדובר בחבלי מולדת שזכינו שישובו אלינו.

אבי מעוז: היעד כמובן הוא ריבונות מלאה ובלתי מגמגמת בכל חלקי הארץ.

אבי מעוז: אבל התביעה להצביע היום בעד התקנות הללו משולה, אדוני היושב-ראש, למי שרואה אדם מבצע החייאה במי שעבר התקף לב והוא גוער בו שייזהר עם ההחייאה שלא לפגוע בצלעות.

אבי מעוז: כאשר הלכנו ליישב את גבעות השומרון, בנימין ויהודה לאחר מלחמת ששת הימים, האם זה היה כדי לבנות שם וילות יפות כמו ברעננה?

אבי מעוז: האם זה היה בגלל שיש שם נופים נפלאים כמו ביעדי הטיסות הבלתי-נגמרות של חברי הקואליציה?

אבי מעוז: כאשר זכיתי להיות שותף להקמת נקודות יישוב רבות המכונות ההתיישבות הצעירה, זה היה לשם תוספת איכות חיים?

אבי מעוז: כמובן שלא.

אבי מעוז: שבנו אל הערים והגבעות כבנים שחוזרים אל חיק אימם; הקמנו יישובים כחלק משיבתו של עם ישראל לארצו ולעצמו בתהליך שיבת ציון; בנינו התיישבות מפוארת של חצי מיליון יהודים, כי זה הביטוי הכי טהור והכי נאצל של המדינה היהודית, זו שהוחלט על הקמתה ממערב וממזרח לירדן בוועידת סן-רמו, זו שהובטחנו על הקמתה מאז ימי האבות אברהם, יצחק ויעקב, שהתהלכו לאורכה ולרוחבה מתוך ייעוד אלוקי להקים בה, בכולה, ממלכת כוהנים, שתביא ברכה וגאולה לאנושות כולה.

אבי מעוז: אז אדוני היושב-ראש, להצביע בעד תקנות יו"ש זה כמובן דבר חשוב, אבל לעשות כל דבר שניתן לעשות כדי להפיל את הממשלה הרעה הזאת זה דבר חשוב לאין שיעור.

אבי מעוז: להפסיק את הפגיעה המתמשכת בכל דבר שריח יהדות נודף ממנו במערכות הציבוריות זה צו השעה; להפיל את קואליציית השנאה ללימוד התורה ולציבור שומרי התורה והמסורת זה צו השעה; להוריד מהשלטון את אויבי ההתיישבות זה צו השעה; להעביר מהעולם את שיתוף האחים המוסלמים בתוך מערכות השלטון של המדינה זה צו השעה, ולהחזיר את מדינת ישראל לידיים יהודיות, ציוניות, לאומיות, שכמובן יפעלו גם למען ההתיישבות ביהודה ושומרון, זה צו השעה.

אבי מעוז: ואנחנו נפעל לפי צו השעה.

אבי מעוז: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת מאיר פרוש, ואני מודיע שרשימת הדוברים ננעלה.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני כמה דקות עמד כאן שר המשפטים ומנה כמה וכמה סעיפים, כשלעצמם יכול להיות שכל סעיף וסעיף חשוב בפני עצמו, ובאמת היו צריכים לחשוב מה עושים כדי לגרום לכך שהסעיפים האלה לא ילכו לפח.

מאיר פרוש: אבל מי שלוקח על עצמו את האחריות לניהול מדינה שמאוד מאוד מורכב לנהל אותה, עם אוכלוסיות כל כך רבות ומגוונות, ובתוכן גם ציבור גדול שהוא לא בני העם היהודי – אדרבה, הוא מקורב יותר לאויב הגדול של היהודים, הוא מקורב לציבור הפלסטיני – צריך היה לקחת בחשבון שכשהוא לוקח על עצמו את התפקיד של ניהול המדינה, שייתכן מאוד שהוא ייתקל בבעיה מסוימת והוא לא יוכל להעביר את החוקים שהם ידועים לו.

מאיר פרוש: נפתלי בנט לא אמור להיות מופתע שיש חוק של תקנות יהודה ושומרון, או שיש עוד ועוד חוקים כאלה, שבאיזשהו מקום בני העם הערבי, הפלסטינים – המיעוט הערבי לא רוצה להצביע.

מאיר פרוש: תארו לעצמכם שבן אדם יעשן ארבע קופסאות סיגריות ביום.

מאיר פרוש: ודאי שהרופא יזהיר אותו, יאמר לו: אדוני היקר, אתה מעשן כך, אתה הולך לקבל התקף לב.

מאיר פרוש: אדם שיאכל ויאכל וישמין, והוא יגיע לממדים עצומים, יבוא לרופא, יגיד לו: אני לא מרגיש טוב, מה הרופא יגיד לו?

מאיר פרוש: אדוני היקר, בבקשה, תעשה דיאטה, תוריד במשקל.

מאיר פרוש: איך בן אדם לוקח על עצמו לנהל מדינה, וכאשר הוא נכנס לתסבוכת, כאשר הוא לא יכול להעביר חוק, שיכול להיות שהוא חשוב מאוד, שהוא לא יכול לנהל את המדינה, הוא בא ואומר: חבר'ה, תעזרו לי?

מאיר פרוש: עכשיו, מה אתה מבקש מהאופוזיציה שתעזור לך?

מאיר פרוש: כל אחד שהוא ידבר, נימוקיו עימו.

מאיר פרוש: מה אתה פונה אל בני יהדות התורה ומבקש מהם שיצביעו?

מאיר פרוש: מה, אתם מחלקים מיליונים – מאות מיליונים – לזועבי, מחלקים מיליארדים לרע"מ, מחלקים מיליארדים לכל מי שרק בא ואומר שהוא לא רוצה להצביע איתכם, ומה יש לכם?

מאיר פרוש: יש לכם שר אוצר שלא מפסיק להשמיץ ולגדף ולחרף את בני הציבור החרדי?

מאיר פרוש: אז מה אתם – ליברמן רצה להיות שר אוצר, נתתם לו את כל הקופה; בנט, רצית להיות ראש ממשלה?

מאיר פרוש: קח, תנהל אותה.

מאיר פרוש: צר לך, אתה לא מסוגל – אתה בא לבקש מאיתנו?

מאיר פרוש: למה שניתן לך את העזרה?

מאיר פרוש: אנחנו מחכים כל יום וכל רגע שהממשלה הזאת תיפול.

מאיר פרוש: תודה.

צבי האוזר: משפט לסיכום – תודה.

צבי האוזר: חברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כמה דקות לפני שעליתי לדוכן קראתי כותרת בישראל היום: חברי הכנסת מהליכוד הודיעו שיצביעו בעד החוק שיאפשר לישראלים להיכנס ללא ויזה לארצות הברית.

מיכל שיר סגמן: אבל להצביע בעד תקנות יהודה ושומרון?

מיכל שיר סגמן: חס וחלילה.

מיכל שיר סגמן: הכול אתם תעשו בשביל פולחן האישיות של בנימין נתניהו, עגל הזהב מקיסריה.

מיכל שיר סגמן: השלטון הביביסטי שאתם מאיימים להחזיר עלינו תוקף את כל מוסדות המדינה, וכעת גם את תושביה.

מיכל שיר סגמן: אתם תחריבו את ההתיישבות והמתיישבים בשביל האינטרסים האישיים של בן אדם אחד.

מיכל שיר סגמן: תסתכלו למתיישבים בעיניים כשההתנחלויות תהפוכנה לערי מקלט של עבריינים; תגידו את זה לאלו שלא יוכלו להצביע, ליהנות מקצבאות, וזה עוד לפני המסר הערכי למתיישבים.

מיכל שיר סגמן: בגין היטיב לתאר בנאומיו את תפקידיה ואת ייעודה של אופוזיציה יעילה: אחריות לגורל המדינה, ענייניות כלפי החלטות הממשלה והגנה על המקופחים.

מיכל שיר סגמן: באחד מנאומיו אמר בגין: יובן גם תפקידה האמיתי של האופוזיציה – היא תהיה פטורה מן האחריות למעשי הממשלה, ואף על פי כן – או דווקא משום כך – תהיה שותפה לאחריות לגורל המדינה.

מיכל שיר סגמן: אין לראות באופוזיציה שור המועד תמיד לנגח את המנהלים בפועל את ענייני הממשלה; להפך, יש לראות באופוזיציה את אחד הגלגלים שעליהם נשענת עגלת המדינה בהתקדמותה.

מיכל שיר סגמן: חצי מיליון תושבות ותושבי איו"ש, מתיישבים ציונים, מסתכלים עליכם ונדהמים לאיזה שפל ירדתם ולאיזו כת הפכתם.

מיכל שיר סגמן: איפה אתם ואיפה בגין?

מיכל שיר סגמן: מנהיגות וממלכתיות הפכו אצלכם מזמן לחלום רחוק.

מיכל שיר סגמן: איפה הליכודניקים של פעם ואיפה אתם?

מיכל שיר סגמן: את המדינה אתם מוכנים לשרוף למען הגורו שלכם, הגורו שהבטיח להחיל ריבונות ושיקר, שמדבר ימין ועושה שמאל או דואג רק לעצמו.

מיכל שיר סגמן: מה תגידו לילד מתיישב שייפצע?

מיכל שיר סגמן: מה תגידו לנפגעי העבירה?

מיכל שיר סגמן: מה תגידו לעולים, לאימהות חד-הוריות מקרב המתיישבים?

מיכל שיר סגמן: שזה טוב לביבי, אז שקט, תסבלו בשקט?

מיכל שיר סגמן: אתם איבדתם את הערכים, עכשיו אתם מאבדים גם את האזרחים ואת כלל המדינה.

מיכל שיר סגמן: אתם חרפה לימין, בושה לציונות וכתם בהיסטוריה של מדינת ישראל.

או-הו-הו.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת עופר כסיף.

גלית דיסטל אטבריאן: כמה פתוס, כמה פתוס.

או-הו-הו.

צבי האוזר: שלוש דקות, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בתחילת יוני.

עופר כסיף: ב-5 ביוני, בדיוק לפני 55 שנה, כבשה ישראל את השטחים הפלסטינים; ב-6 ביוני לפני 40 שנה, ב-1982, פלשה ישראל ללבנון.

עופר כסיף: כאשר מדובר על הכיבוש, פרופ' ישעיהו ליבוביץ, מייד אחריו, כבר ידע לאן הדברים עומדים להגיע, ואמר כך: כפיית המרות שלנו – הוא אמר – על מיליוני פלסטינים, תוביל – ואני מצטט – להתמוטטות המבנה הסוציאלי שהקימונו במדינה ולהשחתת האדם היהודי והערבי כאחד.

עופר כסיף: המדינה השלטת על אוכלוסייה עוינת של – אז – מיליון וחצי, שני מיליון זרים, כלשונו, תהיה בהכרח מדינת ש"ב, עם כל מה שמתחייב מזה, כהשלכות על רוח החינוך, על חופש הדיבור והמחשבה ועל המשטר הדמוקרטי, כלשונו.

עופר כסיף: כיבוש, אפרטהייד, טיהור אתני – אלה הם שמות המשחק שישראל מנהלת בשטחים הפלסטיניים הכבושים 55 שנה, והיא זו שיוצרת גם התנגדות.

עופר כסיף: יש כיבוש – יש התנגדות; יש אפרטהייד – יש התנגדות; יש טיהור אתני – יש התנגדות.

עופר כסיף: גם ב-1967, מייד לאחר הכיבוש, יצאה הודעה בעיתון הארץ, שהיו חתומים עליה כמה אנשים, וכך היה כתוב שם: "כיבוש גורר אחריו שלטון זר.

עופר כסיף: שלטון זר גורר אחריו התנגדות.

עופר כסיף: התנגדות גוררת אחריה דיכוי.

עופר כסיף: דיכוי גורר אחריו טרור וטרור נגדי.

עופר כסיף: קורבנות הטרור הם בדרך כלל אנשים חפים מפשע.

עופר כסיף: החזקת השטחים הכבושים תהפוך אותנו לעם של רוצחים ונרצחים".

עופר כסיף: זה נאמר עוד ב-1967.

צבי האוזר: בחמישה.

עופר כסיף: בחמישה אומרים?

עופר כסיף: טוב.

עופר כסיף: - - ב-5 ביוני – מותו של מי שהיה כבוד לי לשמש כעוזרו הפרלמנטרי, מאיר וילנר, שנפטר ב-5 ביוני בדיוק לפני 19 שנים.

עופר כסיף: ובשמיני ביוני – הכול התרכז ממש בהתחלת החודש.

צבי האוזר: הפעם בשמונה.

עופר כסיף: הוא הגיש אי-אמון שהוא נימק – בשל הפלישה ללבנון – ותשימו לב מה הוא אומר: המלחמה הנוכחית אשר הממשלה פתחה בה ביוזמתה, וללא כל סיבה, היא מלחמה תוקפנית, מלחמת השמדת עם לגבי העם הפלסטיני, מלחמת כיבוש, מלחמה קולוניאלית מזוהמת.

עופר כסיף: לא להגנת ישראל, לא באינטרס השלום והביטחון של ישראל.

עופר כסיף: אשליה מסוכנת היא לחשוב שככל שגדל מספר הפלסטינים ההרוגים כך גדל ביטחון ישראל.

צבי האוזר: תודה רבה.

עופר כסיף: משפט אחרון, ברשותך, אדוני.

צבי האוזר: משפט לסיכום.

עופר כסיף: המשך הכיבוש, החרפת פשעיו, העמקתם והרחבתם, מעבר לעוול שבהם עצמם, הרי שהם מציפים את רחובותינו בדם, בשטחים הכבושים ובתוך ישראל.

צבי האוזר: תודה רבה.

עופר כסיף: ואני קורא פה:

עופר כסיף: די לכיבוש; לשחרור העם הפלסטיני מהדיכוי - -

צבי האוזר: תודה רבה.

עופר כסיף: - - והקמת מדינתו העצמאית לצידה של ישראל.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת יעקב אשר.

צבי האוזר: עופר, חמישה ביוני, שמונה ביוני.

ככה זה כשלא לומדים ליבה.

צבי האוזר: לא, לא, גם לי יש הרבה טעויות, אבל לפחות כאן אני מאבחן.

גם אתה כנראה לא למדת ליבה.

צבי האוזר: יכול להיות.

כבוד השר.

איפה השר?

אוה.

עודד פורר: יש פה שניים, לא אחד.

או-אה.

עודד פורר: יש פה שר ושרה.

שניים.

צבי האוזר: שלוש דקות לרשותך.

רגע, את זה הוא השאיר, עופר.

צבי האוזר: אתה יכול להקריא.

עופר כסיף: השארתי משהו שם?

כן, משהו עם כיבוש - - -

עופר כסיף: אה, תשמור את זה.

עופר כסיף: בשבילך השארתי.

צבי האוזר: אולי זה הנאום שלא הספקת, שיעקב אשר ימשיך.

לא, תן את זה לבנט, הוא יגיד את זה הכי טוב.

אדוני היושב-ראש – אה?

צבי האוזר: אני אתן לך עוד 15 שניות, בבקשה.

תודה רבה.

20, ברשותך.

צבי האוזר: 20, עליי.

אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, שלא תתבלבלי, אנחנו לא נמצאים בהארכת תוקפן של תקנות חירום.

אנחנו נמצאים בתקנות להארכת חייה של הממשלה ה"טובה" הזאת, במירכאות כפולות ומכופלות, כשכולם מסבירים לנו איזה ממשלה טובה ויציבה יש לנו, אבל מה שקורה זה כמו ילד שאומר: אני רוצה לעלות על העץ גבוה.

וכל המבוגרים מסביבו מזהירים אותו ואומרים לו: אתה לא מתאים לזה.

אתה לא יכול להיות בעץ, יש עוד כל מיני חיות ודברים כאלה, וזה מסוכן, ואתה עלול ליפול.

והוא אומר: חבר'ה, אני יודע, אני מסתדר לבד.

הינה, יש לי כמה יועצים: ליברמן, לפיד, מנסור עבאס וכו' – יעלו אותי על העץ, אני אסתדר.

וכשהוא יושב לו על העץ ומספר לכולם איזו ממשלה יציבה יש לו, והכול, תסמכו עליי, ועוד לא הייתה ממשלה כל כך טובה ויציבה כמו עכשיו, אבל בכל רגע שהוא נתקע בקוצים ובדרדרים או בחוקים ותקנות שאלו שהעלו אותו על העץ לא מוכנים להוריד אותו מזה, אז הוא בא כמו ילד קטן ומחפש מי שיוריד אותו מהעץ.

ותנחש, אדוני היושב-ראש, מי אשם?

ממי הוא מבקש שיוריד אותו מהעץ?

ביבי, הליכוד.

איזה נאום היה פה עכשיו למיכל שיר.

נראה אותה אומרת את זה בערבית למנסור עבאס ולווליד טאהא.

זאת פשוט בושה וחרפה.

עומד ליברמן בכל ריאיון ומספר לכולם את התחזית הפוליטית שלו, שהממשלה הזאת חזקה והיא תמלא את ימיה.

תמלא את ימיה.

וכשמגיע חוק כזה היום, אז היום בזכות החוק הזה הוא לא דיבר על החרדים.

יום אחד, פעם ראשונה בישיבות סיעה שהוא לא דיבר, ברוך השם, על החרדים.

כבר אנחנו התחלנו להתרגל לזה.

אנחנו לא נרדמים בלי שהוא מדבר עלינו משהו.

ואותו ליברמן - - -

צבי האוזר: 20 שניות.

מה?

צבי האוזר: 20 שניות נותרו.

עכשיו.

ואותו ליברמן, אדוני הנכבד, את מי הוא תוקף?

לא את מנסור עבאס, שהוא לא היה מוכן לשבת לידו בקדנציה הקודמת, לא את אף אחד אחר – הוא תוקף את ביבי; ראש הממשלה ביבי אשם.

ילדים קטנים שטיפסו על עצים גבוהים לא יודעים איך לרדת, ומחפשים את האשמים בצד הזה.

לא יעזור לכם, תקנות הארכת תוקפן של תקנות להחייאת הממשלה לא יעברו.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח.

אוי, חבל.

צבי האוזר: חבר הכנסת שמחה רוטמן.

צבי האוזר: שלוש דקות לרשותך.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אני חייב לומר שאפילו ג'ורג' אורוול לא היה מצליח לדמיין את התרחיש שממשלת תומכי הטרור מציגה בפנינו.

שמחה רוטמן: מספרים לנו סיפור פנטסטי: ממשלה שיש בתוכה סגן שר שקורא למתנחלים "תת-אדם", ממשלה שיש בתוכה ובקואליציה שלה מפלגה שמכנה את משטרת ישראל "כוחות הכיבוש", ממשלה ששר הביטחון שלה מפעיל צוותי אכיפה בררנית נגד מתיישבים ביהודה ושומרון, שולח את כוחות צה"ל ואת משטרת ישראל להרוס את הבתים של נפגעי הטרור במקום את הבתים של המחבלים.

שמחה רוטמן: והיום, היום בוועדת החוץ והביטחון גילינו שאת הכספים שממשלת ישראל העבירה לרשות הפלסטינית, בניגוד לחוק, הם לא לקחו חס ושלום מהכספים של הרשות הפלסטינית שקוזזו – אלו שמורים להם; את אלה הם שילמו מכספי אזרחי מדינת ישראל, כדי שחס ושלום לא תהיה בעיה לרשות, בעיה תזרימית לשלם משכורות למחבלים.

שמחה רוטמן: כי את הכסף של הרשות שומרים לה, אסור לגעת.

שמחה רוטמן: כשאנחנו נותנים להם אקסטרה 500 מיליון זה מהכסף של אזרחי ישראל.

שמחה רוטמן: והממשלה הזאת, שכל כך אכפת לה, היא דואגת למתיישבי יהודה ושומרון ורק מחכה שאנחנו נתמוך בחוק שלה שעוזר למתיישבי יהודה ושומרון.

שמחה רוטמן: אי-אפשר לחשוב על ציניות גדולה מזו.

שמחה רוטמן: אף אחד לא היה יכול לדמיין את השיח החדש שממשלת תומכי הטרור משווקת לנו.

שמחה רוטמן: אז עכשיו אחרי כל המרמה הזאת, כשמנסים לעשות סיבוב על חשבון מתיישבי יהודה ושומרון, להיצמד לכיסא ולצעוק כמה הם מצילי ההתיישבות, הם אומרים לנו: תתמכו.

שמחה רוטמן: למה שאנחנו נתמוך?

שמחה רוטמן: כי אתם לא יכולים להעביר בקואליציה שלכם חקיקה ממשלתית?

שמחה רוטמן: הרי עמד פה שר המשפטים והסביר שזה בסך הכול סטטוס קוו.

שמחה רוטמן: אתם לא יכולים להעביר סטטוס קוו?

שמחה רוטמן: הוא הסביר לנו איזה כאוס יהיה.

שמחה רוטמן: אתם לא יכולים למנוע כאוס?

שמחה רוטמן: מה עושה פוליטיקאי ישר שמגיע למסקנה שממשלה שבה הוא חבר לא מסוגלת למנוע כאוס והוא צריך להתחנן לאופוזיציה?

שמחה רוטמן: או יותר גרוע מלהתחנן לאופוזיציה, הוא צריך לשחרר את חברי הקואליציה שלו.

שמחה רוטמן: אני רק מנסה לדמיין כמה שילמו למנסור עבאס כדי שהוא יסכים לתמוך בחוק שכזה.

שמחה רוטמן: אני בטוח שהוא לא היה מסכים לתמוך בחוק שכזה בלי צ'ק שמן.

שמחה רוטמן: כמה ניסיונות מפעילים ברגעים אלו ממש על חברת הכנסת זועבי?

שמחה רוטמן: כמה משלמים להם כדי שיתמכו בחוק שכזה?

שמחה רוטמן: אז אם אתה לא מצליח למנוע כאוס, אם אתה לא מצליח להעביר חוק שהוא לטובת המדינה, אם אתה לא מצליח לשמור על מתיישבי יהודה ושומרון כשאתה טוען שהתומכים שלך הם ראשי מועצות ביהודה ושומרון – אם אתה לא מצליח לעשות את כל זה, על מי אתה עושה סיבוב?

שמחה רוטמן: תקים ממשלה אחרת, תוכל לפתור את הבעיות.

שמחה רוטמן: תלך לבחירות אם אתה לא מצליח לעשות לא את זה ולא את זה.

שמחה רוטמן: אז מה?

שמחה רוטמן: בשם "רק לא ביבי", בשם השנאה לנתניהו, אהבת הכיסא - -

צבי האוזר: לסיום.

שמחה רוטמן: - - כל אחד לפי עניינו, אתה מוכן להשליך את מדינת ישראל ולגרום לכאוס?

צבי האוזר: משפט לסיום.

שמחה רוטמן: ולכן, הציניות הזאת לא עוברת אף אחד, אף אחד בציבור לא קונה אותה, והגיע הזמן שאחרי שכל האנשים עזבו את לשכת ראש הממשלה - -

צבי האוזר: תודה רבה.

שמחה רוטמן: - - גם נפתלי בנט וגם התומכים בו יעזבו את לשכתם ויקימו ממשלה לאומית בכנסת הזאת.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מדינה שכובשת עם אחר בדיון מעניין בפרלמנט איך להכשיר את השרץ.

סמי אבו שחאדה: אתה שומע את שני הצדדים, מי שרוצה יותר כיבוש, מי שבעד העמקת הכיבוש, זה טיב הדיון, חוץ מהמשותפת כמובן.

סמי אבו שחאדה: ואני ישבתי באמת להקשיב קשב רב לדבריו של השר סער כדי לשכנע אותנו למה האפרטהייד הישראלי צריך להמשיך, ובגלל כל הסיבות שהוא מנה הוא שכנע אותי למה דווקא המשותפת צודקת.

סמי אבו שחאדה: שתי מדינות – יש חצי מיליון ישראלים שהממשלות לדורותיהן שלחו אותם למקום שהוא לא שלהם, סיפחו אותם, והם צריכים להחליט, חצי המיליון האלה, אם הם רוצים לחיות תחת שלטון פלסטיני – יבקשו לחיות תחת שלטון פלסטיני.

סמי אבו שחאדה: המדינה הפלסטינית תחליט.

סמי אבו שחאדה: אבל זה ששלחו אותם בניגוד לחוק הבין-לאומי – מישהו צריך להיענש על זה.

סמי אבו שחאדה: עכשיו יש שם חצי מיליון בני אדם, הם יכולים לחיות תחת החוק הפלסטיני.

סמי אבו שחאדה: שתי מדינות, זה מה שסביר, זה מה שכל העולם מבקש.

סמי אבו שחאדה: כל מי שמתנגד לכיבוש, כל מי שמתנגד לאפרטהייד, כל מי שמתנגד לעליונות יהודית, זה נראה לו פתרון סביר.

סמי אבו שחאדה: וזה מרבית כדור הארץ.

סמי אבו שחאדה: מי שמתנגד לזה זה אנשים גזענים שחושבים שליהודים במולדת שלנו מגיע יותר כי הם נולדו יהודים, ועל טהרת הגזע הזאת הם מנהלים פה את המקום.

סמי אבו שחאדה: זה נראה להם סביר.

סמי אבו שחאדה: לכל מי שמאמין בזכויות אדם, בצדק, בשוויון, זה לא נראה סביר, נראה סביר להתנהג על פי החוק הבין-לאומי.

סמי אבו שחאדה: מי שכובש אזור, אסור שיעשה בו שינויים דמוגרפיים; מי שכובש אזור, אסור שיעביר אליו אוכלוסייה.

סמי אבו שחאדה: החוק מאוד ברור בדברים האלה.

סמי אבו שחאדה: עכשיו טעו, הסתבכו – יש שני פתרונות: תקום מדינה פלסטינית, ירצו לעבור תחת השלטון הפלסטיני, זו בחירה שלהם; ירצו לחזור תחת שלטון ישראלי, זו בחירה שלהם, אבל בשביל זה אנחנו צריכים פה לבוא ולהצביע על המשך האפרטהייד?

סמי אבו שחאדה: על המשך הכיבוש?

סמי אבו שחאדה: להמשיך את החוקיות של הכיבוש?

סמי אבו שחאדה: אין כיבוש חוקי, אין כיבוש מוסרי, אין כיבוש נאור, זה דבר שצריך להסתיים.

סמי אבו שחאדה: הכיבוש הזה, כמו כל שלטון אפרטהייד אחר, אנחנו מתנגדים אליו והוא צריך להסתיים.

סמי אבו שחאדה: הפתרון הוא בסיום הכיבוש.

סמי אבו שחאדה: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת יובל שטייניץ, שלוש דקות, בבקשה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש לנו כאן ממשלה שאינה מסוגלת למשול מכיוון שהיא איבדה לחלוטין את הרוב הצר שהיה לה בכנסת.

יובל שטייניץ: זו עובדה.

יובל שטייניץ: ההשלכות של העובדה הזאת הן חמורות.

יובל שטייניץ: במאמץ להנשים בהנשמה מלאכותית ולהזריק חמצן לממשלה, אנחנו רואים – לא פעם בשנה בהעברת תקציב, לא פעם בכנס של הכנסת, אלא כל שבוע, מעשה של כל שבוע – סחטנות של חברי קואליציה כדי שלא יצביעו נגד, או לפעמים שיצביעו בעד.

יובל שטייניץ: ועדיין הממשלה לא מסוגלת להעביר חקיקה בסיסית בכנסת.

יובל שטייניץ: ממשלה כזאת, צריך לעשות הכול כדי לקצר את ימיה ולא למתוח ולמשוך את המצב הבלתי-אפשרי הזה.

יובל שטייניץ: למה המצב הזה נוצר?

יובל שטייניץ: כי מלכתחילה הוקמה ממשלה בלתי אפשרית, ממשלה בין נציגי ימינה ותקווה חדשה מצד אחד, ונציגי מרצ ורע"מ מצד שני, כי מלכתחילה יש ממשלה שראש הממשלה הוא ראש המפלגה הכי קטנה בקואליציה, אחת המפלגות הכי קטנות בכנסת, השנייה הכי קטנה בכנסת.

יובל שטייניץ: האמת שהיום, לאחר העזיבה של כמה ח"כים, אולי, ייתכן שראש הממשלה – בעצם המפלגה שלו כבר מונה רק שלושה-ארבעה ח"כים, המפלגה הכי קטנה בכנסת.

יובל שטייניץ: אז זה מצב אנומלי, זה מצב שלא התקיים מעולם.

יובל שטייניץ: כן, היה אפשר שראש הממשלה יהיה ראש המפלגה השנייה בגודלה, בתנאי שהיה פער קטן בין שתי המפלגות הגדולות, אבל מעולם לא קרה שראש הרשות המבצעת הוא ראש המפלגה הקטנה ביותר בכנסת.

יובל שטייניץ: ממילא לראש ממשלה כזה אין מוטת שליטה, אין גרעין שליטה, מה שנקרא, וממילא קשה לתפקד, ואנחנו רואים את התוצאות.

יובל שטייניץ: והתוצאות הן קשות, והתוצאות מדאיגות, וכל זה נעשה בגלל דבר שלא נעשה מעולם.

יובל שטייניץ: לאחר ש-11 שופטים של בית המשפט העליון קבעו שנתניהו כשיר ויכול מבחינה חוקית לכהן כראש ממשלה, ולאחר שהוא ומפלגתו קיבלו את מספר המנדטים הגבוה ביותר by far, בפער עצום מהמפלגה האחרת - -

צבי האוזר: משפט לסיכום.

יובל שטייניץ: - - ועל מנת לעוות את תוצאות הבחירות, הוקמה הממשלה הזו.

יובל שטייניץ: ולכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו נצביע נגד, כדי להמחיש שהממשלה הזו – עבר זמנה, בטל קורבנה, והגיע הזמן להקים ממשלה לאומית איכותית בראשות נתניהו, כי מי שבאמת נבחר על ידי הציבור בבחירות האחרונות היה בנימין נתניהו.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

צבי האוזר: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, יש חלקים בממשלה הזו שרוצים לתת לנו להבין שהמערכה על החוק הזה היא מערכה בעצם על חייה ואורך חייה של הממשלה הזו, ומאיימים: אולי תיפול הממשלה אם לא יעבור החוק הזה, כי הם רוצים לברוח מהשאלה האמיתית על מה החוק הזה באמת ולמה צריך לעמוד מול החוק ולהתנגד לו בצורה הכי ברורה.

עאידה תומא סלימאן: גם אני הקשבתי לשר גדעון סער כאשר נימק את החוק, ואני מצטטת מה שאמר השר בעצמו: החוק הזה הוא מערכת ההפעלה של כל מערכת השלטון והחוק ביהודה ושומרון.

עאידה תומא סלימאן: סוף ציטוט.

עאידה תומא סלימאן: כלומר החוק הזה הוא מערכת ההפעלה של השליטה הבלתי-חוקית, של הכיבוש, של האפרטהייד, בשטחים הפלסטינים הכבושים.

עאידה תומא סלימאן: אז מי שרוצה לתמוך בחוק הזה בעצם תומך בהישארות מערכת ההפעלה הזאת, בהנצחת הכיבוש, בהעמקת האפרטהייד.

עאידה תומא סלימאן: וכן, מסכים לטיהור האתני שקורה בימים האלה אם זה במסאפר-יטא או אם זה בירושלים המזרחית.

עאידה תומא סלימאן: הרחיק השר ואמר שכל אורחות החיים באזורים האלה נשענים על החקיקה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: כלומר כל אורחות החיים של המתנחלים נשענים על זה.

עאידה תומא סלימאן: מי שרוצה, באמת, לעשות שינוי אמיתי במדינה הזאת, צריך למוטט את היסודות האלה שנשענים עליהם המתנחלים, שנמצאים על אדמה כבושה, לפי החוק הבין-לאומי ולפי כל המוסר שמוכר.

צבי האוזר: משפט סיכום.

עאידה תומא סלימאן: - - ולהכריח אותם להצביע בעד.

עאידה תומא סלימאן: הצעת האמון הזאת היא רק התירוץ שתשתמשו בו אחר כך - -

צבי האוזר: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: - - כדי להגיד: ניסינו לעצור עליית ממשלה של נתניהו ובן גביר.

צבי האוזר: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אני אומרת לכם – אל תטרחו.

עאידה תומא סלימאן: הרי אתם מיישמים את דרכם טוב מאוד.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אוריאל בוסו.

צבי האוזר: סליחה, סליחה, אני מתנצל, חבר הכנסת יואב בן צור.

אוריאל בוסו: - - -

צבי האוזר: לפי הרשימה שלי, חבר הכנסת בן צור.

משה אבוטבול: אין מוקדם ומאוחר - - - אוהבים את כולם.

צבי האוזר: אמת.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת בן צור, אני מתנצל.

צבי האוזר: שלוש דקות.

יואב בן צור: הכול נשאר במשפחה, הכול בסדר.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, כנסת נכבדה, בימים אלה קשה מאוד לחיות כאן.

יואב בן צור: קשה לגדל ילדים ולפרנס משפחה בכבוד.

יואב בן צור: יוקר המחיה ממשיך לטפס, ואין אזרח שלא נרמס תחת הרכבת הדורסנית הזאת של הממשלה.

יואב בן צור: אין מילים בפי לבטא רעב של ילד; אין מילים לבטא את הכאב של אימא שמחזירה מוצרים בסיסיים בסופר בגלל מחסור בכסף.

יואב בן צור: יושבים כאן חברי כנסת שמכירים את ימי הצנע, שיודעים מה זה לגדול בחיי מחסור; חברי כנסת שזוכרים את הוריהם, אשר בקום המדינה עבדו בעבודות כפיים, כדי שנוכל לחיות פה.

יואב בן צור: אני זועק את זעקת השקופים אשר קולם אינו נשמע.

יואב בן צור: למה הכיסא גורם לכם להתאכזר לילדים קטנים חסרי ישע ולתת להם לגווע ברעב?

יואב בן צור: למה ג'וב פוליטי, שחולף מן העולם, גורם לכם לשכוח את העבר ולהרוס את עתיד ילדינו?

יואב בן צור: לפי נתונים שהתפרסמו, תחולת העוני למשפחות בישראל בשנה החולפת 2021 עלתה ב-1.1% ל-21.5%; תחולת העוני של ילדים עלתה ב-2.5% ל-31.2%; כלומר כמעט כל ילד שלישי הוא עני.

יואב בן צור: אתם שומעים?

יואב בן צור: כל ילד שלישי במדינת ישראל הוא עני.

יואב בן צור: כך עולה מאומדנים שפורסמו באתר הביטוח הלאומי במסגרת דוח העוני.

יואב בן צור: לפי הנתונים, אי-השוויון נמדד על ידי מדד ג'יני, שעלה בשנה שחלפה ב-3.3% לעומת 2020; על פי דוח העוני של לתת, כמעט מיליון משקי בית בישראל נמצאים במצוקה כלכלית.

יואב בן צור: בדוח שפורסם על מדד העוני בשנת 2020, למרות משבר הקורונה והמוני המובטלים דווקא הייתה ירידה בשיעור העוני.

יואב בן צור: הדבר נבע מסיבה – אדוני היושב-ראש, קשה לדבר ככה.

צבי האוזר: אני מבקש שקט בתאים.

יואב בן צור: הדבר נבע מסיבה עיקרית אחת:

יואב בן צור: הסיוע הגדול שחילקה ממשלת נתניהו, באמצעות דמי אבטלה ומענקים לכל אזרח.

יואב בן צור: בביטוח הלאומי מסבירים את העלייה המשמעותית במדדי העוני בהפחתת הסיוע הממשלתי הרחב שניתן ב-2020 בדמות דמי אבטלה ומענקים לכל האזרחים.

יואב בן צור: אני מצטט את דבריו של המנכ"ל המוכשר והרגיש של הביטוח הלאומי דאז, מר מאיר שפיגלר: בעידן הקורונה הייתה לדמי אבטלה משמעות קריטית ליכולת של אזרחי ישראל לתפקד כלכלית ולצלוח את התקופה הקשה בצורה הטובה ביותר.

יואב בן צור: האוכלוסייה שנפגעה ביותר במשבר היא העצמאים ובעלי העסקים.

יואב בן צור: יש לתת גם להם ביטחון סוציאלי בדמות דמי אבטלה.

צבי האוזר: תודה רבה.

יואב בן צור: אני מייד מסיים.

יואב בן צור: עוד כמה מילים.

צבי האוזר: לא, משפט סיכום, בבקשה.

יואב בן צור: הוא קרא להעלות את קצבת הבטחת ההכנסה, שמיועדת למשפחות העניות.

יואב בן צור: אזרחי ישראל מרוב השעבוד לסגור את החודש ולשרוד את חיי היום-יום אין לנו הרגע לעצור את מרוץ החיים הבלתי-פוסק ולחשוב לרגע על מצבנו העגום.

צבי האוזר: תודה רבה.

יואב בן צור: לא נולדנו כדי לשרת את התענוגות והשיגעונות של פוליטיקאים.

יואב בן צור: אני מבקש – הממשלה, לצערנו, שבעה; העם רעב.

יואב בן צור: ובנט עסוק בכתיבת איגרת שברגעים אלה עוטפים איתה את הדגים.

יואב בן צור: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה, שלוש דקות.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מדברים על תקנות ביהודה ושומרון – זכויות, לא זכויות, אבל אני רוצה לדבר על משהו אחר.

אוריאל בוסו: מי שהיה בערב חג השבועות במרכולים, בסופרים ראה את האזרחים משתדלים לשים מצרכים קצת בעגלות, הבין שמדינת ישראל נמצאת באירוע חסר תקדים.

אוריאל בוסו: שר האוצר, שכשאני מסתכל על רשימת הנגידים והחברים האוליגרכים שלו, אני מבין את המשמעות שהשבע לעולם לא יכול להבין את הרעב.

אוריאל בוסו: התופעה שקרתה לי בערב החג, כשאני מסתובב בסופר ואנשים – מבינים, שמכירים אותי – רואים בן אדם עם עניבה, ואומרים לי: אתה יכול אולי קצת לעזור לי בכמה שקלים?

אוריאל בוסו: לא מגיעים לקופה.

אוריאל בוסו: לפני כן מסתובבים ומנסים את מזלם באנשים.

אוריאל בוסו: מעולם לא היה כזה דבר.

אוריאל בוסו: ראש הממשלה, המלך לואי ה-15, כותב איגרת לרוב הדומם.

אוריאל בוסו: העם מדמם – זה הרוב במדינת ישראל.

אוריאל בוסו: אליו אתה לא כותב איגרת.

אוריאל בוסו: מבחינתך כל יום שעובר ועוד חלק מ-50 מיליון בשיפוץ של הבית שלך מתבזבז – זה בסדר.

אוריאל בוסו: מבחינתך, שהמדינה תישרף בעוד חודש-חודשיים – את האקזיט שלך על המדינה כבר עשית.

אוריאל בוסו: אף אחד לא ייקח ממך את הכסף בחזרה.

אוריאל בוסו: מה עם העם שנמצא בפריפריה, במרכז, שלא יכול לא לגמור את החודש.

אוריאל בוסו: לא יכול להתחיל את החודש?

אוריאל בוסו: כבר לא מדובר בפינוקים, לא מדובר בטיסות לחו"ל, מדובר באוכל, בשמן, בסוכר, בלחם.

אוריאל בוסו: זה מעניין מישהו?

אוריאל בוסו: פותחים את המכסים, מורידים כל מיני רגולציות.

אוריאל בוסו: בשורה התחתונה – ניסו ללעוג לציבור: כן חד-פעמי, לא חד-פעמי.

אוריאל בוסו: לציבור החרדי.

אוריאל בוסו: זה טפח לממשלה על הפרצוף.

אוריאל בוסו: היום אנחנו רואים את יוקר המחיה שמידרדר לשפל חסר תקדים.

אוריאל בוסו: נוח להם שידברו על תקנות יהודה ושומרון וידברו על כל מיני משברים בקואליציה-אופוזיציה כדי לא לדבר על הדבר האמיתי.

אוריאל בוסו: זאת הבעיה שלנו במדינת ישראל, ואת זה אתם משתיקים.

אוריאל בוסו: והתקשורת, שמתעסקת באותן שטויות ומשחקת במשחק של הממשלה, היא צריכה להסתכל לעצמה במראה ולהגיד: האם התפקיד שאנחנו מחויבים לעשות כתקשורת – לחשוף את היוקר ואת כל הסיאוב האמיתי שיש באוצר, לאן מקצים את הכספים, מי הסוחט היומי על כל חוק וחוק - -

צבי האוזר: לסיכום.

אוריאל בוסו: - - שיקבל עוד מאות מיליונים.

אוריאל בוסו: גם בערב הזה בטח ניחשף לעוד הצבעה שיקבלו עוד 200, עוד 400 מיליון.

אוריאל בוסו: אבל את אזרחי ישראל זה לא מעניין.

אוריאל בוסו: הרוב המדמם במדינת ישראל מחכה לאיגרת האמיתית שלו.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת – הפלאחים, האיכרים, הפלסטינים משתמשים בפתגם שאומר (אומר בערבית ומתרגם): תן בלע מגל.

איימן עודה: תן בלע מגל.

איימן עודה: הוא לא יודע מה לעשות עם המגל הזה, שפוגע בו בפנים, בתוך הגוף שלו.

איימן עודה: זה בדיוק מה שקרה עם מדינת ישראל אחרי שכבשה את העם הפלסטיני בשנת 67'.

איימן עודה: תן בלע מגל.

איימן עודה: וזה מה שאנחנו רואים אחרי 55 שנים לכיבוש של שנת 67'.

איימן עודה: אני אומר לכם שהסוגיה הפלסטינית היא זו שבעיקר מונעת יציבות בתוך מדינת ישראל, אם זה בדמוקרטיה, אם זה בחוסר הצדק החברתי, אם זה הפגיעה הישירה, כמו שאנחנו רואים עכשיו, גם ביום הזה.

איימן עודה: תמיד חשבתי לעצמי שבפני מדינת ישראל יש שתי אופציות: אפשרויות.

איימן עודה: אחת היא להיות מדינה קולוניאליסטית, ואחרת, להיות מדינה טבעית.

איימן עודה: מדינה טבעית, כלומר, מדינה שמקדמת שלום, בעיקר עם העם הפלסטיני, אחר כך עם השכנים – עם האזרחים הערבים הפלסטינים.

איימן עודה: להכיר בנכבה, בעוול ההיסטורי.

איימן עודה: שתהיה מדינה דמוקרטית לכולם, ולא מדינה שמקדמת עליונות לעם על חשבון עם אחר.

איימן עודה: יש את האופק הזה, להיות מדינה טבעית, עם שלום, לא כובשת, לא מפלה לרעה.

איימן עודה: ויש את האפשרות השנייה: להיות מדינה קולוניאליסטית.

איימן עודה: בכל פעם קברניטי המדינה מחליטים שהמדינה תהיה קולוניאליסטית.

איימן עודה: חוק הלאום, למשל, חוק שאומר שיש עם יותר חשוב מעם אחר.

איימן עודה: מה, זו מדינה טבעית?

איימן עודה: מדינה שכובשת עם אחר בתקופה של 55 שנים, יותר מהתקופה שהייתה בה לפני כיבוש העם האחר בשנת 67'.

איימן עודה: במובן ההיסטורי גם שנת 48' היא כיבוש.

איימן עודה: כן, כן, כן.

איימן עודה: אבל בפשרה ההיסטורית, שאנחנו מקבלים אותה, מקבלים הקמת מדינה לצד מדינה ושיהיה שלום.

איימן עודה: זהו לא הצדק כולו, אבל יש בו את המרכיבים העיקריים – שני העמים יכולים לחיות פה.

צבי האוזר: תודה רבה.

איימן עודה: אני מסכם ואומר לך שתקנות שעת חירום משנת 48' עד עכשיו זה כיוון קולוניאליסטי ולא טבעי.

איימן עודה: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אופיר אקוניס.

צבי האוזר: שלוש דקות לרשותך.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, נפתלי בנט, ראיתם את איגרת ההסתה שלו?

אופיר אקוניס: נפתלי בנט, הרוב הציוני הדומם אומר לך: לך.

אופיר אקוניס: אתה מגוחך, אתה ילדותי, אתה איבדת קשר עם המציאות, אתה אדם מסוכן.

אופיר אקוניס: אבל היום, אדוני היושב-ראש, אני מבקש להתייחס דווקא לצד אחר של המפה הפוליטית, אם כי נפתלי בנט עושה בצעדי ענק את דרכו אל הצד השמאלי של המפה הפוליטית.

אופיר אקוניס: היום אני מבקש להתייחס לשמאל הפשיסטי, לשמאל המשיחי, לשמאל המסית, הידוע בהסתתו ארוכת השנים נגד הימין הלאומי ונגד הלאומיות הציונית.

אופיר אקוניס: קודם, אדוני היושב-ראש, המציאו את העם הפלסטיני.

אופיר אקוניס: המציאו.

אופיר אקוניס: השמאל הישראלי המציא את העם הפלסטיני.

אופיר אקוניס: מתי הם המציאו אותו?

אופיר אקוניס: אחרי ניצחוננו הענק, השבוע לפני 55 שנה, במלחמת ששת הימים.

אופיר אקוניס: חזרנו לשומרון, חזרנו ליהודה, לרמת הגולן – והם המציאו עם.

אופיר אקוניס: השמאל הפשיסטי המציא עם.

אופיר אקוניס: העם הפלסטיני המומצא.

אופיר אקוניס: אחר כך, אדוני היושב-ראש, המציאו את רעיון שתי המדינות.

אופיר אקוניס: עוד המצאה של השמאל הפשיסטי.

אופיר אקוניס: אחר כך, בייאושו, השמאל המסית, המכליל, מעליל העלילות, החל להפיץ את ההשוואה המטורללת לאפרטהייד.

אופיר אקוניס: אחר כך הקימו ארגון – במימון אירופאי, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: כן, ברור, במימון אירופי – שמלשין על כוחותינו בפעילות מבצעית.

אופיר אקוניס: והיום – היום החמישה ביוני, כן?

אופיר אקוניס: – חמישה ביוני - - -

צבי האוזר: היום השישה.

אופיר אקוניס: השישה ביוני 2022, אחרי 55 שנה של הסתה – הרי לא חבר הכנסת טיבי המציא את העם הפלסטיני ולא חבר הכנסת איימן עודה המציא את העם הפלסטיני; השמאל הישראלי הציוני היהודי המציא את העם הפלסטיני.

אופיר אקוניס: עכשיו - - -

איימן עודה: אז הוא המציא שני עמים - - -

אופיר אקוניס: אני לא מדבר עליך, אני לא מדבר עליך.

אופיר אקוניס: תהיה המום, אני לא מדבר עליך.

אופיר אקוניס: הטענה שלי היא - - -

איימן עודה: אבל תגיד לי משהו, תענה על השאלה.

אופיר אקוניס: בבקשה, רק תוסיף לי זמן.

איימן עודה: מי המציא את העם הירדני?

אופיר אקוניס: מי המציא את העם הירדני?

איימן עודה: המצרים, המצרים - - -

אופיר אקוניס: לא לא לא.

אופיר אקוניס: את העם הירדני - - -

איימן עודה: רק הפלסטינים צריכים את השמאל הישראלי שימציא אותם.

אופיר אקוניס: את העם הירדני המציא ידידתנו בריטניה הגדולה, בשנת 1922, ומשרד החוץ - - -

איימן עודה: אה, אז רק אתם עם, רק אתם עם.

אופיר אקוניס: כן, לא היה עם ירדני.

איימן עודה: רק אתם עם.

אופיר אקוניס: מה לעשות, איימן עודה, חבר הכנסת עודה?

אופיר אקוניס: עד 1922 לא היה עם ירדני.

איימן עודה: איך אתם בונים לעצמכם דמיון.

אופיר אקוניס: מה לעשות, אדוני היושב-ראש, מה אני יכול לעשות שמשרד המושבות הבריטי המציא את ממלכת ירדן?

צבי האוזר: אני לא יודע מה, אבל יש לך 20 שניות לעשות.

אופיר אקוניס: אבל הוא הפריע לי.

צבי האוזר: אז נתתי לך עוד 20 שניות.

אופיר אקוניס: אז בזה אני אסיים.

אופיר אקוניס: עכשיו, אחרי שענינו לחבר הכנסת עודה מי המציא את העם הפלסטיני – השמאל הישראלי – ומי המציא את העם הירדני – משרד המושבות הבריטי לפני 100 שנה – הערב, היום הזה, הצבועים, הנסחטים, המושחתים ש-55 שנה הוציאו את דיבתה של ישראל בעולם כולו, יצביעו הערב בעד תקנות יהודה ושומרון.

אופיר אקוניס: והערב – ובזה אני מסיים – כדי לשרוד, כדי לגנוב עוד שבוע, כדי למנות עוד מקורבים לתפקידים, כדי להעלות עוד מיסים על אזרחי ישראל – הם יצביעו בעד תקנות יו"ש.

אופיר אקוניס: שולמית אלוני ויוסי שריד מסתכלים על השמאל הישראלי כעת - -

צבי האוזר: תודה רבה.

אופיר אקוניס: - - וכמו כל עם ישראל, בזים להם.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת משה טור פז.

צבי האוזר: שלוש דקות.

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – אדוני היושב-ראש, הבאתי לך, ראיתי שככה לא קל פה במליאה, אז הבאתי לך פירות שהשתבחה בהם ארץ ישראל.

צבי האוזר: אסור להציג מעל הדוכן אמצעים וחפצים, אני מבקש לשים אותם בכיסך.

משה טור פז: אין בעיה, אני לא אציג אותם, אני אחביא אותם, אדוני.

משה טור פז: אז הבאתי לך בכל זאת, בלי להציג אותם, דובדבנים מהעץ שלי.

משה טור פז: היום הבאתי קערה מלאה לישיבת הסיעה של יש עתיד.

משה טור פז: דובדבנים מעולים, שנהנו ממכות הקור שהחורף הברוך הביא לנו.

משה טור פז: אלו שני דובדבנים, פירות שהשתבחה בהם ארץ ישראל.

משה טור פז: אני עולה לדבר לא רק כחבר הקואליציה שרוצה באישור חוק אלא כתושב יהודה ושומרון.

משה טור פז: התקנות הללו משפיעות עלינו ישירות.

משה טור פז: התקנות האלו אינן תאוריה, הן החיים עצמם.

משה טור פז: הדובדבנים האלו לא יגדלו אם לא ייערכו התקנות הללו.

משה טור פז: המודד שמדד את הקרקע שלנו למשל, נקרא לו ר', הוא מודד מיישוב שכן לשלי.

משה טור פז: בימים כתיקונם הוא עוסק במדידות קרקע בבתים.

משה טור פז: אם לא יעברו התקנות, ר' לא יוכל לפעול על פי חוק; הוא יהיה חשוף בעבודתו לתביעות.

משה טור פז: המדידות שלו לא תהיינה תקפות.

משה טור פז: המועצה שלנו, מועצת גוש עציון, לא תוכל לגבות ארנונה על סמך המדידות של ר', ובעונה הבאה אני לא אוכל להביא לך דובדבנים, אדוני היושב-ראש.

משה טור פז: ומה עם א' אחראי הביטחון?

משה טור פז: א' שכן שלי, פועל ביהודה ושומרון על סמך תקנות שאותן אנחנו באים להאריך היום.

משה טור פז: אם א' לא יקבל את הארכת התקנות של השמירה, למשל, אז פעילותו לא תהיה תקפה.

משה טור פז: ומי ישמור על הדובדבנים ועל האנשים שגרים לידם?

משה טור פז: ועכשיו, שר ההתיישבות לשעבר צחי הנגבי לא מבין זאת?

משה טור פז: או ד"ר שלמה קרעי?

משה טור פז: או שמא יריב לוין, יו"ר הכנסת לשעבר, לא מבין זאת?

משה טור פז: דודי אמסלם ממעלה אדומים לא מבין את זה?

משה טור פז: בוודאי שאתם מבינים את זה.

משה טור פז: 450,000 תושבי יהודה ושומרון בוודאי מבינים זאת.

משה טור פז: מה שקורה כאן, בשם מלחמת האופוזיציה בקואליציה, זו מכירת חיסול של כל הערכים בשם הפלה מדומיינת של הממשלה.

משה טור פז: בונים כאן סיפור מומצא של תלות שלנו בכל מיני אנשים, ובשם זה מוכנים, ואני מצטט: שאין כאבי בטן גם כשזה על חיילים.

משה טור פז: האומנם אין כאבי בטן גם על ערכים?

משה טור פז: חברי אופוזיציה יקרים, בדיוק היום לפני 55 שנים שחררנו את יהודה ושומרון.

משה טור פז: אני גר שם, ואני גאה בכך.

משה טור פז: השכנים שלי מסתכלים עליכם.

משה טור פז: עזבו את הצעקות, עזבו את ההבטחות, תהיו ענייניים, תמכו בהארכת התקנות שהם סם החיים של יהודה ושומרון.

משה טור פז: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת.

צבי האוזר: חבר הכנסת משה אבוטבול, שלוש דקות, בבקשה.

משה אבוטבול: יש פה משהו שדומה לשר?

צבי האוזר: יש את שרת העלייה והקליטה.

משה אבוטבול: פנינה, את לא רוצה לשמוע דברים טובים?

משה אבוטבול: בואי, בואי תתחזקי, פנינה.

משה אבוטבול: העיקר, אל תפריעו לשרה להקשיב, בבקשה.

משה אבוטבול: זה יורד לי מהדקות.

משה אבוטבול: אפשר בבקשה לאפס?

צבי האוזר: כן, בבקשה, תתחיל.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה, דיברנו קודם על כך שבעצם הדבר שהכי קל, הכי קל, באמת הכי קל לשר האוצר זה להעלות את המיסים, כי הוא בעצם צריך לממן את כל ההוצאות וכל ההסכמים הקואליציוניים, וכל הנורבגים, וכל ה-53 מיליארד.

משה אבוטבול: אבל זה במקום שהוא יצטרך, איך אומרים, להשתמש בעודפים שנמצאים בתוך המערכת – וישנם באוצר.

משה אבוטבול: ראש הממשלה הקודם והממשלה הקודמת השאירו מיליארדים רבים, ואלה דברים ידועים, בתוך המערכת של האוצר.

משה אבוטבול: במקום להשתמש בזה כדי להוריד את יוקר המחיה, להוריד את מחירי הדלק, לאזן את המצב הזה, אז הכי קל לו – הכי קל לו כי זה פשוט מאוד לקחת מהכיס של כולנו, להעלות את המחירים, וכולנו סובלים.

משה אבוטבול: זה לא קשור רק לחרדים.

משה אבוטבול: אל תתבלבלו.

משה אבוטבול: אז אני רוצה להגיד שבנושא הזה, איך שהוא מתייחס לחרדים זה כבר פרק שונה.

משה אבוטבול: איך שהוא מנבל את הפה שלו על בני התורה – שילך כפרה עליהם, כן?

משה אבוטבול: – שהם, חלילה, מעבירים את זמנם בבטלה בכולל, אז עפר לפיו, עפרא לפומיה, ככה כתוב, עפר לפומיה המטונף, לבוא לדבר ככה על אברכים, על בני תורה?

משה אבוטבול: זה פשוט מאוד.

משה אבוטבול: אני רוצה להגיד לכם, בואו נספר לכם מי הבטלן הכי גדול.

משה אבוטבול: הבטלן הכי גדול זה אותו אחד, שר אוצר, שידיו כבולות מלטפל בעשרות ארגונים כי הוא בהסדר של ניגוד עניינים עם המון חברים.

משה אבוטבול: אז בגלל זה ידיו כבולות.

משה אבוטבול: עם בעלי רשת פוקס, עם הראל ויזל, עם דלק, עם יוסי אבו, עם המיליארדר ארנון מילצ'ן, עם המיליארדר מרטין שלאף, ועם עוד עשרות כמו שרון שלום וכמו אשת העסקים תמי מוזס.

משה אבוטבול: יש פה רשימה ארוכה.

משה אבוטבול: אז בקיצור, הוא מסכן.

משה אבוטבול: הוא לא יכול לעבוד כלל, כי בכל מה שהוא ינסה להתחיל לעבוד עם מישהו אחד מכל אותם האנשים בסקטור הזה, אז הוא לא יכול, כי הוא בניגוד עניינים איתם.

משה אבוטבול: אז מה?

משה אבוטבול: הוא כל היום יושב בטל שר האוצר הזה.

משה אבוטבול: הוא יושב בטל, ומה שנשאר לו זה רק להעלות את המיסים.

משה אבוטבול: זה מה שנשאר לו לעשות.

משה אבוטבול: אז מה הוא מדבר?

משה אבוטבול: מדבר.

משה אבוטבול: פותח את הג'ורה שלו על עולם התורה, על בני התורה, על האברכים היקרים, שמוסרים את נפשם למען עם ישראל.

משה אבוטבול: זה אותו הבן אדם.

משה אבוטבול: אני מסיים.

משה אבוטבול: לפני מספר ימים נפרדנו מאדם ענק, שעזב את עולם הבוהמה ואת הסרטים, ואת תוכניות הטלוויזיה, עשה מפנה ענק והלך ללמוד תורה.

משה אבוטבול: קוראים לאיש הזה הרב אורי זוהר זצ"ל.

משה אבוטבול: הוא ידע טוב מאוד מה זו נהנתנות, מה זה העולם הזה.

משה אבוטבול: לא היה חסר לו כלום בחיים.

משה אבוטבול: הוא צבר מיליונים, אבל מה עשה במיליונים האלה שהוא צבר?

משה אבוטבול: הלך, קנה את כל הסרטים שלו מימי העבר והשמיד אותם.

משה אבוטבול: הוא בחר ללכת לעולם התורה.

משה אבוטבול: הוא ידע שזה אמיתי, נקי.

משה אבוטבול: זה הופך את האדם למלאך.

צבי האוזר: תודה.

משה אבוטבול: לכן, אני מציע לאותו אחד – ובזה אני מסיים – שהיה סך הכול שומר וסלקטור במועדונים: כדאי שתוריד את הפרופיל לפני שאתה מטנף את הפה שלך על עולם התורה.

משה אבוטבול: אתה לא מבין בכלכלה, ומוכיח כמה שאתה שר אוצר כושל.

צבי האוזר: תודה רבה.

משה אבוטבול: ביהדות אתה ודאי רחוק ומנותק.

צבי האוזר: משפט אחרון.

משה אבוטבול: אפילו שהגעת לכל הטישים ולכל האדמו"רים, ואכלת את כל סוגי הגפילטע פיש - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבוטבול - - -

משה אבוטבול: - - זה עוד לא עושה אותך מבין בתורה ויהדות.

צבי האוזר: ביקשת משפט אחרון, נכון?

משה אבוטבול: כן.

צבי האוזר: אז בבקשה.

משה אבוטבול: אתה אפילו לא עגלה ריקה.

משה אבוטבול: בקושי מריצה מלאה באנטישמיות.

צבי האוזר: חבר הכנסת, תודה רבה.

צבי האוזר: סיימנו.

משה אבוטבול: ממשלה כושלת, לכו הביתה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת משה גפני.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, א.

משה גפני: אני מודה לך שאפשרת לנו לעשות את החילופים, ואני מודה לחברי חבר הכנסת יצחק פינדרוס על ההחלפה.

צבי האוזר: על הקולגיאליות.

משה גפני: זה לא החלפה קבועה.

משה גפני: זה רק עכשיו.

דוד ביטן: הם מאותה סיעה.

ינון אזולאי: אם אפשר גם למתווך.

יצחק פינדרוס: חשבתי שזה קבוע.

משה גפני: לא, לא.

משה גפני: לא קבוע.

משה גפני: לא קבוע.

משה גפני: מה, אתה יודע מה – אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים על יהודה ושומרון, על החוק, כן עושים את התקנות האלה או לא עושים את התקנות.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם שאנחנו קראנו לא מזמן: "אם בְּחֻקֹּתַי תלכו - - - ונתתי שלום בארץ ושכבתם ואין מחריד - - - ופניתי אֲלֵיכם" – כתוב בתורה – "והפריתי אֶתכם והרביתי אֶתכם, והקימתי את בריתי אִתכם".

משה גפני: באה ממשלה ומצהירה קבל עם ועולם: אין לנו חלק באלוהי ישראל.

משה גפני: שבת – אנחנו רואים את ההתנהלות, את ההתנהגות של מה שהממשלה הזאת אומרת שהיא רוצה לעשות.

משה גפני: לא את הכול היא יכולה.

משה גפני: אנחנו יודעים שברוך השם, היכולות של היום לעשות מצטמצמות מאוד.

משה גפני: היא רוצה לפגוע בטהרת הייחוס של עם ישראל, בגיור, בדברים ששמרנו עליהם מכל משמר בכל שנות גלותנו.

משה גפני: מאז מעמד הר סיני, מאז שניתנה תורה, שמרנו על עם ישראל, שמרנו על הדברים האלה.

משה גפני: גם כשהתפזרנו בכל הגלויות, ידענו לשמור על הדברים הבסיסיים, שהם שייכים לעם ישראל.

משה גפני: שמרנו על התורה.

משה גפני: שמרנו על כל הנושאים הכי קדושים, הכי חשובים לנו.

משה גפני: שמרנו עליהם מכל משמר.

משה גפני: והממשלה הזאת, אנחנו שומעים את דובריה, את דובריה הקיצוניים בעיקר – בגלל שיש כאלה שיודעים להסתיר את זה, אבל הדוברים הקיצוניים, אנחנו שומעים את מה שהם מדברים פה; מה התוכניות שלהם; מה הם רוצים לעשות כדי לפגוע בכל הקדוש והיקר לעם ישראל.

משה גפני: מה הפלא – ואנחנו יהודים מאמינים בני מאמינים – מה הפלא שאין להם סייעתא דשמיא?

משה גפני: תעקבו אחרי כל מה שקרה בשבועות האחרונים; אולי כבר בחודשים האחרונים.

משה גפני: אין דבר שקמים בבוקר ואין להם משבר חדש.

משה גפני: פעם זה משבר עם הימין בתוך הקואליציה, פעם זה משבר עם השמאל בתוך הקואליציה.

משה גפני: פעם זה עם היהודים, ופעם זה עם הערבים.

משה גפני: כל פעם משבר.

משה גפני: ואנחנו יודעים שככל שנוקפים הימים המשבר הוא יותר גדול.

צבי האוזר: לסיכום.

משה גפני: אין פלא, אין פלא שלמדינה הזו אין סייעתא דשמיא.

משה גפני: "אם בחוקתי תלכו", אם לפחות מצהירים כלפי עם ועולם ואומרים: אנחנו מדינה יהודית – דמוקרטית אבל מדינה יהודית – ולא פוגעים בכל הדברים הקדושים והיקרים שלנו, יכול להיות שהכול היה נראה אחרת.

צבי האוזר: תודה רבה.

משה גפני: אבל ברגע שזה מה שעושים, אדוני היושב-ראש, התוצאה היא שאנחנו ממשבר למשבר.

משה גפני: אנחנו מתפללים ומקווים שהממשלה הזו תחלוף מן העולם, בגלל שהיא הפרה את הברית עם הקדוש ברוך הוא.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת עמיחי שיקלי.

עמיחי שיקלי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

עמיחי שיקלי: אנו עלולים לאבד את הכול, זעק - - -

אמיר אוחנה: את הקול, בק'.

עמיחי שיקלי: "את הכול", זעק ראש הממשלה במצוקה אדירה באיגרת ביום שישי האחרון, איגרת שכולה רצף של פניקה והיסטריה אישית, המומרת בחוסר אחריות משווע לזירה הלאומית-קיומית.

עמיחי שיקלי: אגב, אפילו האויבים שלנו שמו לב לדבר הזה, ובחמאס שאבו עידוד מדבריו.

עמיחי שיקלי: עברנו מ"אני" ל"אנחנו" – אתה טוען, ראש הממשלה.

עמיחי שיקלי: מי אלה "אנחנו"?

עמיחי שיקלי: אף אחד מחברי סיעתך לא שיתף את האיגרת, שכמותה לא הייתה מאז ימי הבית השני.

עמיחי שיקלי: הבשורה על פי נפתלי.

עמיחי שיקלי: שר הביטחון שלך, מבכירי אנשיך בממשלה, כלל לא שמע על קיומה.

עמיחי שיקלי: אז אם על כולנו לפעול, על כל הרוב הדומם, הציוני, איך זה שלא הצלחת לגייס למשימה אפילו לא את הדובר שלך?

עמיחי שיקלי: למה שאזרחי המדינה ילכו אחרי אדם שהלשכה שלו נסה על נפשה?

עמיחי שיקלי: שהסיעה שלו משריינת את עצמה לדעת?

עמיחי שיקלי: שהממשלה שלו שמה עליו פס?

עמיחי שיקלי: בעולם מתוקן, ראש הממשלה, לא צריך להתגנב עם צבעי פנים ומסוק ולעשות תרגילי הטעיה כדי ללכת ולנחם משפחה אבלה.

עמיחי שיקלי: בעולם מתוקן, ראש הממשלה, מאחורי ראש הממשלה יש לשכה וסיעה.

עמיחי שיקלי: בעולם מתוקן ראש ממשלה לא מתבכיין כמו ילדה בת שש על הערות מעליבות שזרקו לו כמה מפגינים באיזו הפגנה.

עמיחי שיקלי: בעולם מתוקן - - -

אמיר אוחנה: יש לי ילדה בת שש, והיא לא מתבכיינת כך.

אמיר אוחנה: אני חייב להגיד.

עמיחי שיקלי: בעולם מתוקן ראש הממשלה, מי שהיה מנכ"ל מועצת יש"ע לא נזכר ב-Delay של שנה לחצות את גבולות הקו הירוק ולא מכנה בפסגה מדינית חשובה את יהודה ושומרון בכינויי גנאי ירדניים.

עמיחי שיקלי: בעולם מתוקן שום איש ימין לא היה מאמץ את רטוריקת מפגיני בלפור האומללה.

עמיחי שיקלי: בעולם מתוקן ראש ממשלה וקואליציה ציונית, לכאורה, לא היה צריך לשלם שוחד שבוע אחרי שבוע, כדי להעביר חקיקה ציונית אלמנטרית כמו זו שאנחנו לפניה היום.

צבי האוזר: תודה רבה.

עמיחי שיקלי: בעולם מתוקן ראש ממשלה שהונה את ציבור בוחריו ונכשל בתפקידו כישלון מנהיגותי חרוץ, היה קם ומתפטר.

עמיחי שיקלי: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת דוד ביטן.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות.

דוד ביטן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני באמת מתפלא על עמיחי שיקלי.

דוד ביטן: מה, הוא לא יודע שבנט אוהב לכתוב ספרים שאף אחד לא קורא אותם?

דוד ביטן: הוא בעצמו לא קורא אותם, מכיוון שכותבים לו אותם, אז גם את האיגרת הזאת הוא לא קרא, ואף אחד לא יקרא - - -

גלית דיסטל אטבריאן: הוא גם לא כותב אותם.

אמיר אוחנה: הוא גם לא כותב אותם.

משה אבוטבול: עוד מעט תגיע התביעה.

משה אבוטבול: עוד מעט תגיע התביעה.

דוד ביטן: שיגיש תביעה.

דוד ביטן: אף אחד לא יקרא.

דוד ביטן: אני רוצה להגיד לכם שהממשלה הזאת והקואליציה הזאת, אין לה מה לדאוג.

דוד ביטן: מצד אחד מנסור עבאס אף פעם לא יעזוב את הקואליציה.

דוד ביטן: הוא הרגיש מה זה תקציבים, מה זה חוקים, מה זה יישובים.

דוד ביטן: לכן, כל מה שעושים, ישיבות על ישיבות, זה הכול הצגה אחת גדולה.

דוד ביטן: מצד שני, יתר השותפים – כביכול הימניים, או השמאל, לא משנה – רוצים להאריך את משך תקופת הממשלה הזאת בכל מחיר.

דוד ביטן: הם נותנים מה שהם יכולים, ועוזרים להם, לצערי הרב, בחוק הזה ראשי ערים של יהודה ושומרון.

דוד ביטן: זה לא התחיל מהיום.

דוד ביטן: אני מזכיר לכם את אביתר.

דוד ביטן: כשהיה הנושא של אביתר, במקום ליצור מצב שיהיה פינוי בכוח – ואז הממשלה הזאת בהתחלה עוד יכלה ליפול – הם הגיעו להסכם עם בנט ושלחו פרחים לאורבך.

דוד ביטן: אתם זוכרים את זה?

דוד ביטן: עד היום אביתר לא קמה ולא תקום אף פעם.

דוד ביטן: זאת אומרת, כל הזמן הם מסייעים להם וגם היום.

דוד ביטן: הם יודעים שהסיפור הזה, של התקנות האלה, אם זה לא יעבור היום – וזה לא יעבור היום, בעזרת השם – בסופו של עניין יעבור עוד שבועיים, עוד שלושה, או כשאנחנו נחזור לשלטון.

דוד ביטן: בסופו של דבר זה לא יפגע ביהודה ושומרון.

דוד ביטן: אבל לא, הם חייבים לשתף פעולה וללחוץ על הליכוד וגם על דעת הקהל, להראות שאנחנו נגד יהודה ושומרון.

דוד ביטן: אנחנו הליכוד, ויחד עם עוד אנשים, עשינו את כל מה שאנחנו יכולים למען יהודה ושומרון.

דוד ביטן: אם היום יש שם מאות אלפים, זה בגללנו.

דוד ביטן: כולם חרדים לעניין הזה, אוי ואבוי מה יקרה.

דוד ביטן: ואני אומר לכם, לא יקרה שום דבר.

דוד ביטן: כמו שהיה עם חוק האזרחות, שלא היה ובסוף הסכמנו לאיזושהי פשרה אחרי חצי שנה.

דוד ביטן: אף אחד לא נפגע מהעניין הזה.

דוד ביטן: ואני אומר לכם, לא ניבהל בכלל מהעניין הזה, כשאנחנו נעשה את מה שצריך היום.

דוד ביטן: ואני אומר לאנשי הימין, כולל היושב-ראש שמנהל את הישיבה הזאת: הגיע הזמן שתסתכלו ימינה, כמו שאומרים בצבא, כשהיינו, "לימין שור".

דוד ביטן: לשם תסתכלו.

דוד ביטן: מספיק להחזיק את השלטון בכוח, להחזיק את קרנות המזבח באופן כזה שלא מוכנים לוותר.

דוד ביטן: אתם רואים שהממשלה הזאת לא מתפקדת.

דוד ביטן: אתם רואים שאתם תלויים ברשימה המשותפת ובמנסור עבאס; אתם רואים שאתם לא יכולים להעביר שום דבר אם זה לא עובר דרכם.

דוד ביטן: לאן אתם רוצים להגיע?

דוד ביטן: אני זוכר שאתה התנגדת לשיתוף פעולה עם הרשימה המשותפת כשהיה גנץ בממשלה אחרת, או בקואליציה אחרת.

דוד ביטן: הגיע הזמן שתחזרו ותסתכלו ימינה ותהיו ימניים באמת.

דוד ביטן: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן.

צבי האוזר: שלוש דקות, גברתי, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: אדוני היושב-ראש, יצא לי לקרוא המון דאגה מצד החברים היקרים בשמאל, שברגע שאנחנו נחזור לשלטון גם הדמוקרטיה תהיה בסכנה וגם שלטון החוק יהיה בסכנה, ואני רוצה להרגיע ולומר שלמדתי את השמאל ואת התנהלותו בשנה החולפת.

גלית דיסטל אטבריאן: אני תלמידה טובה.

גלית דיסטל אטבריאן: הבנתי איך נראה שלטון חוק ואיך נראית דמוקרטיה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני מתכוונת ליישם ואני מבטיחה שנעשה את הדברים הבאים תוך כדי למידה מכם.

גלית דיסטל אטבריאן: אז נתחיל בזה ששרה נתניהו תקבל תוכנית בתאגיד, בדיוק כמו שגאולה אבן סער מקבלת.

גלית דיסטל אטבריאן: אגב, על חשבונכם, רק שלשרה נתניהו יהיה טיפה יותר רייטינג מ-1.8% שיש לגאולה.

גלית דיסטל אטבריאן: ארמון בקיסריה לביבי נתניהו, עם בטון מוחלק, מרתף מפנק והמון ריהוט, בכרטיס אשראי פתוח על חשבון משלם המיסים, כי כך נראית הדמוקרטיה וכך נראה שלטון החוק.

גלית דיסטל אטבריאן: בעלה של אחותי, כפרה עליה, עירית – יש לה בעל מוכשר מאוד, קוראים לו בני – הוא יהפוך לדירקטור בקק"ל בדיוק כמו הגיסה של לפיד, אילאיל, כי גם אצלנו הכישרון עובר במשפחה וכך נראית דמוקרטיה וכך נראה שלטון החוק.

גלית דיסטל אטבריאן: ייצוג בוועדות: דוד ביטן יישב בוועדות ויצביע עם עצמו, יסכים עם עצמו ויצביע עם עצמו פה אחד.

גלית דיסטל אטבריאן: תת-ייצוג לשמאל בוועדות, כי כך נראה שלטון החוק וכך נראית השמירה על דמוקרטיה.

גלית דיסטל אטבריאן: גלי צה"ל תהפוך להיות הבית של החיילים ושל הליכוד.

גלית דיסטל אטבריאן: שר הביטחון מטעם הליכוד – דודי אמסלם, אולי, אמיר אוחנה?

גלית דיסטל אטבריאן: מישהו מכם ייקח על עצמו את גלי צה"ל, יפטר לאלתר את כל המגישים הבלתי-ביביסטים, כמו שעשו לברדוגו ואיבגי והבית שלנו יהפוך להיות הבית של החיילים.

גלית דיסטל אטבריאן: כל חבר כנסת שיעשה בעיות, ננסה לשחד ונשלח כקונסול לסין, ליפן, אולי אפילו לסינגפור.

גלית דיסטל אטבריאן: כך נראה שלטון דמוקרטי וכך נראית שמירה על החוק.

גלית דיסטל אטבריאן: 53 מיליארד לחרדים, מי רוצה ראשון?

גלית דיסטל אטבריאן: פעם ראשונה, פעם שנייה, קניתי.

גלית דיסטל אטבריאן: כל ח"כ חרדי שירצה עוד תוספת יקבל, האשראי פתוח.

גלית דיסטל אטבריאן: ייעוץ משפטי.

גלית דיסטל אטבריאן: מי ידע?

גלית דיסטל אטבריאן: מי ידע ששמירת החוק והדמוקרטיה זה שייעוץ משפטי כבר לא מחייב?

גלית דיסטל אטבריאן: אפשר לגרוס את זה, כמו ששטרן אוהב.

גלית דיסטל אטבריאן: כך נראית שמירה על החוק וכך נראית דמוקרטיה.

גלית דיסטל אטבריאן: והכי חשוב, נפתח בחקירות בניגוד לחוק-יסוד.

גלית דיסטל אטבריאן: נענה עדים, נפליל, נמציא עבירה תקדימית שלא הייתה קיימת מעולם, כי פרקליטות שנועדה לחסל יריבים פוליטיים של הימין זה שמירה על החוק וזוהי דמוקרטיה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני – תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: באמת, מודה לשמאל הנכבד שלימד אותי היטב איך נראית שמירה על הדמוקרטיה.

גלית דיסטל אטבריאן: מבטיחה לשמור עליה לא פחות מכם.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת דוד אמסלם – אינו נוכח.

צבי האוזר: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, שלוש דקות עומדות לרשותך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, האמת, לא תיארתי לעצמי שנגיע למצב שעל חוק שמקבע שתי מערכות חוק, אחת לישראלים המתנחלים ואחת לפלסטינים תחת כיבוש, יהיה ויכוח בין אנשים שהיו במחנה השמאל ותמיד דיברו נגד אפרטהייד, בין ערבים לערבים, ח"כים ערבים לערבים, פלסטינים.

אחמד טיבי: כי כאשר יש החלת החוק הישראלי, הדין הפלילי, על מתנחלים ישראלים בשטחים הכבושים יוצרים שתי מערכות חוק, אחת למתנחלים ואחת לפלסטינים.

אחמד טיבי: דין פלילי אזרחי, בית משפט אזרחי.

אחמד טיבי: למשל, מתנחל מחברון שביצע עבירה יישפט בבית דין אזרחי ישראלי.

אחמד טיבי: השכן שלו הפלסטיני יילקח לבית דין צבאי.

אחמד טיבי: זה נקרא אפרטהייד, שתי מערכות חוק.

אחמד טיבי: זאת ההגדרה, אין בלתה.

אחמד טיבי: שמעתי אנשים מהקואליציה שמתקשים.

אחמד טיבי: מה הקושי?

אחמד טיבי: מה הוויכוח?

אחמד טיבי: מה המחשבה השנייה?

אחמד טיבי: אני רוצה לומר לכם שאני גאה שבסיעת הרשימה המשותפת לקח לנו 20 שניות להחליט, ואני כועס על בזבוז הזמן.

אחמד טיבי: אנחנו נגד.

אחמד טיבי: 20 שניות לקח, למה כל כך הרבה זמן?

אחמד טיבי: בנוסף, אני שומע – כמה זמן יש לי?

צבי האוזר: אדוני, אכן היה פה - - -

אחמד טיבי: שתי מערכות זמן, שתי מערכות זמן.

צבי האוזר: יש לך 57 שניות.

אחמד טיבי: שתי מערכות זמן היו.

אחמד טיבי: שים לב, עכשיו זה 3:52.

צבי האוזר: אז עד שלוש יש לך.

אחמד טיבי: שמעתי פרשנים שאומרים שהערבים מפילים את הקואליציה.

אחמד טיבי: האמת, הערבים צריכים להפיל את הקואליציה.

אחמד טיבי: אבל הקואליציה הזאת והממשלה הזאת נופלות בגלל יהודיה, לא בגלל ערביה, והדברים פשוטים.

אחמד טיבי: אבל האמת היא, שזאת ממשלה של לבן ושחור, תומכי מתנחלים עם מתנגדי מתנחלים, תומכי אפרטהייד עם מתנגדי אפרטהייד, וכל אחד מצביע נגד השקפת העולם שלו ונגד האידיאולוגיה הבסיסית שלו, חוץ מסיעה אחת (מתרגם דבריו לערבית), הרשימה המשותפת.

אחמד טיבי: אנחנו כל הזמן היינו נגד והיום אנחנו נגד.

אחמד טיבי: חלק מהמצביעים נגד היו בעד וחלק מהמצביעים בעד היו נגד.

אחמד טיבי: לכן, אני רוצה שהכיבוש יסתיים, אני רוצה שהאפרטהייד יסתיים.

אחמד טיבי: כל מי שמרים יד בעד החוק הזה, מרים יד בעד האפרטהייד וזאת הצבעה היסטורית.

אחמד טיבי: (אומר בערבית).

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: אולי כדאי לחדש את השעון.

איתן גינזבורג: כן, כן.

איתן גינזבורג: לא נגזול ממך ולו שנייה אחת.

אמיר אוחנה: תודה, היושב-ראש.

אמיר אוחנה: חבריי חברי הכנסת, זה כבר שנה שממשלת השינוי והריפוי חוגגת, שלא לומר את השם האמיתי שלה, השיסוי והדיכוי, ממשלת ההונאה והנוכלות, ממשלת השורא והמריצות.

אמיר אוחנה: ושוב היא מבקשת מחברי האופוזיציה להאריך את חייה.

אמיר אוחנה: זה חוק טוב, זועקים חבריה, זה חוק חשוב.

אמיר אוחנה: אכן, יהודה ושומרון הם חבלי ארץ חשובים בארץ ישראל, ואנחנו צריכים לדאוג שתמיד יישארו חלק ממדינת ישראל.

אמיר אוחנה: הליכוד בהנהגת נתניהו פעל למען ההתיישבות, להרחבתה ולהעמקתה חרף כל האתגרים והקשיים, ובהם ממשל אמריקאי, שקרא לעשות בדיוק את ההפך; האו"ם ומוסדות בין-לאומיים נוספים, שבעידוד שותפיו של שר המשפטים, שהביא את החוק הזה, חבריו לקואליציה דהיום, קראו ופעלו כדי להרוס את ההתיישבות; כמובן, כל ארגוני השמאל, שוב, שותפיו של שר המשפטים גדעון סער לממשלה, שפעלו כדי לחסל את מה שהם מכנים הכיבוש, שהוא למעשה שחרור חבלי יהודה ושומרון מידי כובשיה הערבים והשבתם לידי בעליהם החוקיים מזה אלפי שנים, העם היהודי.

אמיר אוחנה: יו"ש, יהודה ושומרון, יהפכו לערי מקלט לעבריינים – האם בכך חפצה האופוזיציה?

אמיר אוחנה: כך שאל כאן בפאתוס גדעון סער.

אמיר אוחנה: ומה עם הקואליציה, מר סער, מה איתה?

אמיר אוחנה: אתם, אתם שיושבים לצד תמר זנדברג, יאיר גולן, אבתיסאם מראענה, מנסור עבאס, ווליד טאהא, שיכלו רק לחלום להגיע לקואליציה ולשלטון במדינת ישראל – ובעזרת השם, עוד ימשיכו לחלום 100 שנה קדימה כשנפיל את הממשלה הזאת במהרה בימינו – אתם, שממשלת העוועים שאתם הקמתם כבר לא נהנית מרוב בכנסת הזאת ותלויה רק בקולות של עופר כסיף, של אחמד טיבי ושל סמי אבו שחאדה; אתם, אין לכם שום זכות, שום זכות, להטיף לנו על יהודה ושומרון.

אמיר אוחנה: יהודה ושומרון תהפוכנה לערי מקלט לעבריינים?

אמיר אוחנה: אולי חלק מחברי הממשלה הזאת באמת ירוצו לברוח לשם אחרי שהממשלה הזאת תיפול.

אמיר אוחנה: אבל אל דאגה, אנחנו נעביר את החוק הזה בזמן קרוב מאוד, בממשלה שתחליף את ממשלת הזדון.

אמיר אוחנה: עד אז, יש לי פתרון, תרשו לי להציע.

אמיר אוחנה: דברו עם יושב-ראש מועצת יו"ש, חברנו דוד אלחייני, הוא ודאי ישמח לכרות איתכם הסכם הסגרה לטובת העניין.

אמיר אוחנה: לכם, חברי הקואליציה המתקראים ימנים, ספרי ההיסטוריה נכתבים בעוד אנחנו מדברים.

צבי האוזר: תודה רבה.

אמיר אוחנה: איך תיזכרו בדברי הימים של מדינת ישראל?

אמיר אוחנה: לימין שור, אמר דוד ביטן.

אמיר אוחנה: אני אומר: לימין שוב.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להגיד לכם משהו: הערך העליון בשבילי זה נאמנות.

יוליה מלינובסקי: נאמנות למדינה.

יוליה מלינובסקי: אגב, אני לא מצפה את זה מחברי כנסת מהמשותפת, כי יש להם דעות משלהם, אבל מח"כים מסיעות ציוניות אני מצפה לכך.

יוליה מלינובסקי: בעיניי אין ערך יותר חשוב.

יוליה מלינובסקי: אני רוצה להזכיר לכם תאריך מסוים: 26 באוקטובר 2004.

יוליה מלינובסקי: מישהו זוכר מה היה שם אז?

יוליה מלינובסקי: אני לא סתם באתי היום בכתום, אדוני היושב-ראש, כי אז בתאריך הזה כל המדינה הייתה בכתום.

יוליה מלינובסקי: זו הייתה הצבעה היסטורית ודרמטית בכנסת ישראל על התנתקות.

יוליה מלינובסקי: מי שהצביע אז בעד ההתנתקות היו חברי כנסת מהליכוד.

יוליה מלינובסקי: גם אז הם היו נגד ההתיישבות, וגם היום הם מוכיחים את זה שוב.

יוליה מלינובסקי: בנימין נתניהו, צחי הנגבי, ישראל כץ – אז הם היו בכנסת, והצביעו בעד ההתנתקות ונגד מדינת ישראל והיום הם הולכים להצביע אותו דבר.

יוליה מלינובסקי: אז מי אמר שהליכוד היא מפלגה ציונית?

יוליה מלינובסקי: מי אמר שזו מפלגה ליברלית?

יוליה מלינובסקי: מזמן הליכוד הפך להיות מהליכוד לביביסטן.

יוליה מלינובסקי: הדבר היחיד שמעניין זו הנאה אישית של איש איש אחד.

יוליה מלינובסקי: הליכוד עכשיו הפך להיות לגיס חמישי בכנסת ישראל, שדואג אך ורק לאינטרסים האישיים של העומד בראשו.

יוליה מלינובסקי: הח"כים מהליכוד כבר מזמן איבדו גם את האידיאולוגיה וגם את הדרך.

יוליה מלינובסקי: בעצם כשאתם קוראים וצועקים בכל צומת על ממשלה לא לגיטימית, הבוגדים האמיתיים במדינת ישראל וצרכיה אלה אתם.

יוליה מלינובסקי: תסתכלו למראה ותגידו, תודו באמת.

יוליה מלינובסקי: היום אתם תצביעו יחד עם אחמד טיבי – חבר הכנסת אחמד טיבי – נגד תושבי מדינת ישראל ואזרחיה פשוטו כמשמעו.

יוליה מלינובסקי: אז כשאתם אומרים פה על תומכי טרור, כנראה שאתם אלו תומכי הטרור המרכזיים, ולא איכפת לכם משום דבר אחר חוץ מאינטרס אישי והנאה אישית של איש אחד.

יוליה מלינובסקי: מכורי שלטון שלא רואים בעיניים.

יוליה מלינובסקי: המדינה לא מעניינת.

יוליה מלינובסקי: אדמה חרוכה.

יוליה מלינובסקי: זה הסיפור: לחזור לשלטון בכל מחיר ובכל דרך.

יוליה מלינובסקי: אז החדשות פה שזה רחוק מכם.

יוליה מלינובסקי: הממשלה לא נפלה, לא נופלת ולא מתכוונת ליפול.

יוליה מלינובסקי: ואנחנו נתמודד עם כל הבעיות ונעמוד איתן מול כל האיומים.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה, תודה רבה אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת ישראל אייכלר.

צבי האוזר: בבקשה אדוני, שלוש דקות.

ישראל אייכלר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, מדברים על החלת הריבונות היהודית על תושבים יהודים ביהודה ושומרון, ואני שואל למוחרת חג השבועות מתי יחילו את החוק היהודי, את תורת ישראל, בארץ ישראל על היהודים בירושלים, בתל אביב, בחיפה ובכל מקום שבו הם נמצאים.

ישראל אייכלר: אני לא מתכוון דווקא שהמדינה תחיל את החוקים, אלא על מה שקיבלנו אתמול בחג השבועות, קבלת התורה – זמן מתן תורתנו.

ישראל אייכלר: הקדוש ברוך הוא נתן לנו מתנה, שממנה נהנים כל עולם המוסר והצדק העולמי; כל מדינות העולם שיש בהן צדק, שיודעים שיש מצווה של לא תרצח, לא תגנוב, לא כל מיני פשעים שנעשים שם.

ישראל אייכלר: כולם לקחו מן התורה, כולל הדתות המונותיאיסטיות, הנצרות והאסלאם, כולם לקחו את הערכים המוסריים מן התורה.

ישראל אייכלר: לא יכול להיות מצב ולא הגיוני שדווקא העם הנבחר, שזכה לקבל את התורה מסיני, מהקדוש ברוך הוא, אירוע חד-פעמי היסטורי לפני 3,330 שנה בערך, העם הזה פשוט למוחרת חג מתן תורה לא יזכור בעצם שאנחנו מחויבים לתרי"ג המצוות, שהזוהר הקדוש קורא לזה תרי"ג עיטין, תרי"ג עצות טובות לחיים.

ישראל אייכלר: בשבוע שעבר נפטר הרב אורי זוהר, שאני ראיתי הרבה ראיונות שלו על העניין של החזרה בתשובה, והוא מסמל, במשפט ששמעתי אתמול בהקלטה, את כל הטרגדיה הישראלית במהותה.

ישראל אייכלר: הוא אמר: סבא שלי נהרג במיידנק בגלל שהוא הלך בכובע כזה וחליפה כזאת וזקן כזה, ואיך קרה לנו ששכחנו את כל מטרת היותנו כאן כעם וכאדם בארץ ישראל ובעולם הזה?

ישראל אייכלר: אחרי שגילינו, אחרי שהוא גילה שבעצם זאת הדרך, זאת היהדות שהוא איבד, אז הוא רצה לחזור אליה ולהחזיר אותה לכל עם ישראל.

ישראל אייכלר: הוא עשה רבות, גדולות ונצורות והחזיר המונים.

ישראל אייכלר: אבל אנחנו צריכים לשאול את עצמנו גם אחרי פטירתו את השאלה ששאל מרן הרב שך לפני הרבה שנים: במה אנחנו יהודים?

ישראל אייכלר: מדברים על החלת ריבונות יהודית, על ריבונות ישראלית, אם לא קבלת התורה - - - חג השבועות, במה אנחנו יהודים?

ישראל אייכלר: ואם אנחנו לא יודעים במה אנחנו יהודים, במה אנחנו שולטים בארץ ישראל בכלל ולמה לנו להיות דווקא בארץ ישראל ולא כל אחד באומה שממנה הגיע?

ישראל אייכלר: המסקנה, אדוני היושב-ראש, דווקא למוחרת קבלת התורה, שכולנו נגיד "נעשה ונשמע אמרו כאחד" לקבל את התורה ומצוותיה כפי שקיבלנוה מאבותינו ואבות אבותינו במשך מאוד דורות, 3,300 שנה.

צבי האוזר: תודה.

ישראל אייכלר: זה הפתרון הטוב ביותר לעם ישראל.

ישראל אייכלר: תודה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, נכנסתי בדיוק כשסגן יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת אחמד טיבי דיבר ואמרתי לה שהוא כמעט שכנע אותי להצביע בעד.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: למה?

יצחק פינדרוס: וישאל האדון היושב-ראש למה אני לא מצביע בעד – למה שכנעת אותי?

יצחק פינדרוס: כי אם אתה מסביר שזה מחזק את אחיזתנו ביהודה ושומרון, אז אני צריך להצביע בעד.

אחמד טיבי: זה חוק אפרטהייד.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה לומר לך – לא לך – לאדוני היושב-ראש, למה אני הולך להצביע נגד ולמה כולנו נצביע נגד.

יצחק פינדרוס: שלמה המלך אומר בספר משלי: "כסף סיגים מצֻפה על חָרֶשׂ שְׂפָתַיִם דֹלְקים ולב רע".

יצחק פינדרוס: כסף סיגים מצופה על חרש שפתיים דולקים ולב רע.

יצחק פינדרוס: החוק התמים והנחמד הזה שעומד כאן גדעון סער ומביא אותו ומייסר אותנו בשוטים, זהו בדיוק הכסף סיגים שמצופה על חרש.

יצחק פינדרוס: והנאומים בפתוס, שנואמים לנו – אתה יודע, זה מזכיר לי את החוק ממדים ללימודים לחיילים שהתנגדו ל-100% פה, בדיוק אחר כך אותם אלה שצעקו: איך אתם לא דואגים לחיילים, ואחר כך התנגדו לתת להם 100%, זה בא מאותו מקום.

יצחק פינדרוס: הרי החוק הזה, למה הוא בא?

יצחק פינדרוס: הוא בא לכסות על חרס.

יצחק פינדרוס: הוא בא לכסות על ממשלה שמדברת יפה, מדברת נחמד לכל אחד, אין לה הרי עמדה: פעם שולחת את הראש ממשלה הזה, פעם שולחת את הראש ממשלה הזה; פעם את הראש מפלגה הזה, פעם אתה ראש מפלגה הזה; פעם אחת היא מזכירה "הדחנו את נתניהו", פעם אחת היא מזכירה "אבל אנחנו שומרים על הימין".

יצחק פינדרוס: אבל בסוף מה שיש שם זה לב רע.

יצחק פינדרוס: בסוף, מה שיש שמה זה אנשים עם רוע.

יצחק פינדרוס: עם רוע – שמטילים מיסים.

יצחק פינדרוס: את זה כולם יודעים, עם רוע – שמטילים גזרות על הציבור; עם רוע שמוכנים לתת חשמל במקום אחד ולנתק חשמל במקום אחר; עם רוע, שבאותו יום שמעבירים בפתוס כזה חוק להחיל ביהודה ושומרון תקנות חירום, באותו זמן קורצים בעין לצד השני.

יצחק פינדרוס: "שפתים דלקים ולב רע", כמו שאמר שלמה המלך.

יצחק פינדרוס: באותו זמן יושבים, יושבת שרת, צרת, תחבורת כבישות ודואגת לעשות נזק לחלשים, דואגת לעשות נזק למסכנים, דואגת להוריד הנחה לאלה שצריכים תחבורה ציבורית.

יצחק פינדרוס: מעלים בתמימות את הדלק במיסים שלהם ובבלו שלהם, כשהם יודעים שזה נכון, הרי הם הביאו לוועדת הכספים נכון.

יצחק פינדרוס: והכול בהיתממות – אותה היתממות שהייתה פה לפני שנה על חוק האזרחות, זה בא מאותו מקום.

צבי האוזר: משפט אחרון.

יצחק פינדרוס: את הצביעות הזאת ואת הכיסוי הזה אנחנו נוריד מכאן הערב.

יצחק פינדרוס: ידעו כל העם ישראל מי זאת הממשלה הזאת, ואת החיפוי לא ניתן לה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אופיר כץ.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, בשבועיים האחרונים אנחנו מנהלים קרב קשה על המענקים לעצמאים.

אופיר כץ: זה לאחר שהחוק הגיע באיחור של ארבעה חודשים – עד כדי כך זה מעניין את הממשלה הזו.

אופיר כץ: והחוק שהגיע זה חוק שבעצם הכוונה שלו הייתה לחלק לכמה שפחות עצמאים שיהיו זכאים, ואילו שזכאים – לתת להם כמה שפחות.

אופיר כץ: במהלך השבועות הללו אנחנו ניהלנו קרב, כפי שאמרתי, והצלחנו להביא בינתיים שני הישגים משמעותיים.

אופיר כץ: האוצר והקואליציה רצו שרף הפגיעה לזכאות יהיה פגיעה של 35%; אנחנו הצלחנו להוריד את זה ל-25%, על מנת שיותר עצמאים יהיו זכאים למענק.

אופיר כץ: בנוסף, גם הצלחנו להגדיל את המענקים לעסקים קטנים ב-15%.

אופיר כץ: עכשיו הם טוענים שאנחנו בוועדה מעכבים את הבאת החוק למליאה.

אופיר כץ: אלו שהביאו את החוק בארבעה חודשים איחור כשאנחנו ביקשנו מהם לזרז את זה, הם טוענים שאנחנו מעכבים.

אופיר כץ: מה אנחנו רוצים?

אופיר כץ: על מה בעצם אנחנו נלחמים בוועדה עם ההסתייגויות שהגשנו?

אופיר כץ: על דרישות העצמאים.

אופיר כץ: הקואליציה והאוצר מסרבים להכיר בכך שיש עצמאים רבים שנפגעו גם בחודש דצמבר, כן.

אופיר כץ: באומיקרון, נפגעו גם בחודש דצמבר.

אופיר כץ: ראש הממשלה בנובמבר אמר שאנחנו במצב חירום.

אופיר כץ: על זה אנחנו נלחמים.

אופיר כץ: הם הקטינו את רף הפגיעה לא כפי שאנחנו עשינו, עד 400 מיליון – רק עד 60 מיליון; שוב, שכמה שפחות יזכו לזה.

אופיר כץ: אז אנחנו מבקשים להגדיל את זה לעד 100 מיליון, שיותר עצמאים יהיו זכאים.

אופיר כץ: והם פשוט לא מוכנים לשמוע.

אופיר כץ: עכשיו, הם טוענים – ישראל ביתנו, ראיתי, יצאו בפוסט שאנחנו מעכבים ובעצם אנחנו ממציאים את הדרישות.

אופיר כץ: אז הדרישות שאנחנו מעלים – יש כמה דרישות אבל אלו שתי הדרישות העיקריות, הדרישות האלו של דצמבר ולהעלות את זה ל-100 מיליון – אלו דרישות שהועלו על ידי כל ארגוני העצמאים.

אופיר כץ: יש ניירות עמדה של ארגוני העצמאים לקראת הדיונים שהיו.

אופיר כץ: לשכת יועצי המס בישראל, להב – לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל, פורום העצמאים מבית ההסתדרות, תנועת העצמאים, כל הנציגים של העצמאים, גם אלו שהיו בוועדה, ביקשו את שני הדברים האלו.

אופיר כץ: אנחנו לא מעכבים את זה סתם, אנחנו רוצים להיטיב עם העצמאים, בניגוד לממשלה, לקואליציה הקמצנית הזאת, שלא רוצות לתת להם מה שמגיע להם.

אופיר כץ: הן לא מכירות בכך שהם נפגעו בדצמבר והם כן נפגעו בדצמבר.

אופיר כץ: למה אתם מתעקשים לא לתת להם את זה?

אופיר כץ: למה?

צבי האוזר: משפט סיכום.

אופיר כץ: אתם מחלקים פה מיליארדים בשביל הצבעה אחת במליאה.

אופיר כץ: אז על חודש דצמבר שבו העצמאים נפגעו אתם לא מוכנים לתת?

אופיר כץ: משפט סיום, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: אני פונה לעצמאים, אני מבין את המצוקה שלכם.

אופיר כץ: אנחנו באמת נאבקים בשבילכם, בשביל שתקבלו יותר, כי מגיע לכם יותר.

אופיר כץ: ואם, ישראל ביתנו אומרים שאנחנו עושים את זה מסיבות פוליטיות; תקבלו אחת מהדרישות שלנו ומחר בבוקר אנחנו מסירים את ההסתייגויות מהוועדה.

אופיר כץ: אחת.

אופיר כץ: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, אם הוא נמצא פה, השרה אם היא נמצאת פה, שאני לא רואה אותם.

צבי האוזר: בבקשה, שם.

אורי מקלב: אוקיי.

אורי מקלב: השרה, וחבריי חברי הכנסת, בשלוש דקות אנחנו צריכים באמת לשקף את האמת.

מירי רגב: איפה?

מירי רגב: אין פה - - -

אורי מקלב: יש, יש.

אורי מקלב: היא עברה לצד של האופוזיציה.

פנינה תמנו: אני פה.

אורי מקלב: היא מרגישה שזה כאן המקום הטבעי שלה.

אורי מקלב: כן, כן.

מירי רגב: הגיע הזמן, חמודה.

מירי רגב: הגיע הזמן שתעשי את המעשה הנכון.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אנחנו בשלוש דקות, וכבר עכשיו שתיים וחצי, עד שאנחנו מוצאים את השרה, צריכים למצוא ולהציף ולשקף באופן אמיתי את ההתנגדות לחוק, מדוע אנחנו נצביע נגד החוק וכי אם מישהו חושב שמעכשיו הנושא הוא כפי שאתם מנסים להציג אותו, כנושא של ביטחון וחשיבות של החוק הזה?

אורי מקלב: אם היה חשוב לכם הביטחון של אזרחי מדינת ישראל, הייתם עושים הסכמים.

אורי מקלב: ואתם נשענים על רע"מ; הם מוסיפים לביטחון ישראל?

אורי מקלב: אנחנו הרי יודעים בדיוק על מה אתם מוותרים כדי לקבל את האצבעות שלהם.

אורי מקלב: היום לא צריך אביב עם כלי נשק ולא צריך אביב עם הפגנות.

אורי מקלב: יש אביב עם ההצבעות שמצביעים ביחד, ובמקום לחפור מנהרות וככה לסלק את הכיבוש, אפשר לעשות מחילות מבפנים וככה לסלק את הכיבוש.

אורי מקלב: העמדות שלהם, שאנחנו כובשים פה – זה ברור; שאין לנו זכות להיות פה – זה ברור; שצריך לסלק אותנו – ועליהם אתם נשענים.

אורי מקלב: והדרך, כפי שמרגיעים את הרחוב הערבי, זאת האמת.

אורי מקלב: ואתם רוצים על זה להישען.

אורי מקלב: וזאת הלגיטימיות של ממשלה שרוצה להעביר חוקים.

אורי מקלב: אז אנחנו אומרים: לא, אין לכם לגיטימיות, בגלל שהדבר הזה, מעבר לפגיעה בביטחון ישראל, זה בוודאי פגיעה בכלכלת ישראל, פגיעה עמוקה בכלכלת ישראל, וכל אזרח ואזרחית כאן במדינת ישראל משלמים, וכל משפחה משלמת את המחיר: מחיר ביוקר המחיה, מחיר במיסוי ומחיר בגזרות.

אורי מקלב: זה המחיר, כל התשלומים הענקיים האלה והתעריפים הגבוהים שמיום ליום הם עולים ואנחנו צריכים לשלם.

אורי מקלב: ולכן פלא שעל אף הכלכלה ועל אף ההכנסות הגדולות שיש היום, מה שהשקענו בעבר, אלה שגורמים להכנסות של מדינת ישראל, כמו הגז ועוד – היום אתם משלמים את המחיר הזה כדי לשרוד בשלטון.

אורי מקלב: הדבר הזה נהפך לבלתי נסבל, לבלתי לגיטימי.

אורי מקלב: ואנחנו הרי יודעים מה האמת, ואת הסחת הדעת הזאת עושים לא רק ראש ממשלה ולא רק הקואליציה.

אורי מקלב: אנחנו רואים ששר האוצר, שהיה צריך להתמודד עם זה, על מה יש לו לדבר, על הסנדוויץ' של האברך בכולל.

אורי מקלב: זאת אומרת, הוא גמר כבר ליהנות.

אורי מקלב: כל המפלגה שלו, כל שדרת המפלגה שלו וכל מינויים שלו לא אכלו סנדוויץ' בכולל.

אורי מקלב: דבר אחד הוא אמר נכון על הסנדוויץ' בכולל, בכולל לא אוכלים יותר מסנדוויץ'.

אורי מקלב: אבל כל המעדנים שאכלו בכל בתי המלון בעולם, כל הבילויים, הדירות שקנו מכספי השחיתות – המפלגה של שר האוצר הייתה מפלגת שחיתות, מפלגה מאורגנת בשחיתות על כל שלוחיה.

אורי מקלב: והוא בא ואומר על הסנדוויץ', יש לו טענות על לומדי התורה, על הכספים.

אורי מקלב: הם אלה, זה שבא להגיד.

אורי מקלב: אין שום בושה.

אורי מקלב: במדינה אפשר, והכול כדי להסיח את הדעת ממה שהוא צריך באמת להתמודד איתו, עם יוקר המחיה.

אורי מקלב: וכמובן – משפט אחרון, אדוני היושב-ראש – הפגיעה בקודשי ישראל, ביסוד קיומנו, זה לא פרפרזה.

אורי מקלב: אלה דברים שהם אמיתיים, דברים אמיתיים שעליהם אנו נשענים, לא רק בחוקי-יסוד – ביסוד קיומנו.

אורי מקלב: בדברים שהם מאבני היסוד.

אורי מקלב: בזה פוגעים, במורשת - -

צבי האוזר: תודה רבה.

אורי מקלב: - - ובשרשרת האמונה וההתנהלות והמסורת שלנו.

אורי מקלב: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת לימור מגן תלם – אינה נוכחת.

צבי האוזר: חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שמעתי שנפתלי בנט כתב איגרת ובאיגרת הוא מכנה את הציבור הישראלי "הרוב הדומם".

אלי כהן: אני חייב להודות שלא קראתי את האיגרת, מכיוון שאחרי שנפתלי בנט כתב ספר על קורונה שהפך לבדיחה, חשבתי שלא נכון לבזבז את הזמן ולקרוא את אותה איגרת.

אלי כהן: אבל אותו נפתלי בנט, שלא עשה שום דבר לטפל במחירי המזון, לטפל בזינוק במחירי הדלק, לטפל במחירי הנדל"ן, ששוברים שיאים, לא עושה שום דבר בנושא של איראן או בנושא של המשילות – בעזות מצח הוא קורא לציבור הישראלי "הרוב הדומם".

אלי כהן: כן.

אלי כהן: כך קורא להם השתקן - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת רגב, אני רואה שיש שיחה ערנית בטלפון.

צבי האוזר: אז או בחוץ - - -

אלי כהן: כך קורא להם - - -

צבי האוזר: תכבדי את חבר הכנסת כהן.

אלי כהן: כך קורא להם נפתלי בנט: הרוב הדומם.

אלי כהן: השתקן מבלפור.

אלי כהן: ולמה אני אומר השתקן מבלפור?

צבי האוזר: חברת הכנסת רגב, אני מבקש לא לשוחח בטלפון.

אלי כהן: ולמה אני קורא לו השתקן מבלפור?

אלי כהן: ממשלת בנט-עבאס, שיש בה שר שמחרים את יום ירושלים, מה עושה בנט?

אלי כהן: שותק; ממשלת בנט-עבאס, שיש שם שר שאומר שלא צריך להפסיק את התשלומים למשפחות המחבלים, מה אומר בנט?

אלי כהן: שותק; כשיש שר בממשלת בנט-עבאס שדן עם האמריקאים על אלימות המתנחלים, המתיישבים, מה אומר בנט?

אלי כהן: שותק; כשיש חברי כנסת שהוא נשען עליהם על מנת שהממשלה שלהם תשרוד, שקוראים לחיילי צה"ל מחבלים, מה עושה בנט?

אלי כהן: שותק; כשיש לו חבר כנסת בקואליציה שלו שמשתתף ביום הזיכרון למחבלים פלסטינים, מה מגיב על האירוע בנט?

אלי כהן: אתם לא מופתעים, כמובן הוא שותק; כשיש אצלו שר בממשלה שאומר שמדינת ישראל לא אמינה, מה עושה בנט?

אלי כהן: אתם כבר לבד יודעים את התשובה, הוא שותק.

אלי כהן: פתאום בנט – אין לו דעות, אין לו אידיאולוגיה.

אלי כהן: הוא שותק כי לא באמת אכפת לו מהמדינה.

אלי כהן: אכפת לו רק מדבר אחד: לשרוד עוד כמה ימים על הכיסא.

אלי כהן: שום דבר מעבר לזה לא אכפת לו.

אלי כהן: אני קורא לך מכאן, נפתלי בנט, תעשה כמו החברים החדשים שלך משוברים שתיקה ותתחיל לדבר, שנשמע מה אתה אומר.

אלי כהן: נפתלי בנט, אני רוצה לומר לך, אני נמצא בציבור, מה שאתה מפחד להגיע; עד היום לא ביקרת באף שוק, באף רחוב.

אלי כהן: כל מקום שאתה מגיע – הכול סגור, שמא תראה את הציבור הישראלי, כי אתה מפחד.

אלי כהן: אתה יודע למה אתה מפחד?

אלי כהן: כי אתה יודע שהם לא דוממים, אתה יודע שהם לא שותקים.

אלי כהן: אתה יודע שהם זועקים.

אלי כהן: הם זועקים מדם ליבם - -

צבי האוזר: תודה רבה.

אלי כהן: משפט אחרון, אדוני.

אלי כהן: - - והם מבקשים רק דבר אחד: הם מבקשים שתפטור אותנו מעונשך ותלך הביתה.

אלי כהן: אגב, לא הביתה, למבצר ברעננה.

אלי כהן: בנט, אתה שותק, הציבור זועק, תלך הביתה.

אלי כהן: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת ולדימיר בליאק – אינו נוכח.

צבי האוזר: חברת הכנסת מירי רגב.

צבי האוזר: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

מירי רגב: תודה רבה לך, כבוד היושב-ראש.

מירי רגב: חבריי חברי הכנסת, ביום שישי האחרון נפתלי בנט קרא למלחמת אזרחים.

מירי רגב: קריאה לפעולה, הוא כתב באיגרת לאזרחים.

מירי רגב: הוא קרא לזה "להילחם במכונות הרעל".

מירי רגב: ומי הם אותם מכונות הרעל, על פי בנט?

מירי רגב: אנחנו.

מירי רגב: לא מכונות הנדסת התודעה והתעמולה, שבמשך שנים תוקפים את הימין ואת נתניהו; לא ערוצי התקשורת, שמאתרגים, מלטפים את הממשלה הכושלת הזאת; לא ארגוני זכויות האזרח, שנמצאים בשנת הדוב – אנחנו מכונות הרעל.

מירי רגב: כמה הסתה ושיסוי יש עאלק בממשלת הריפוי הזאת.

מירי רגב: הרי ברור לכולנו שמדובר בניסיון עלוב של בנט לנסות לגרוף עוד קול וחצי, לנסות לזרות חול בעיניו של הציבור, שאולי עוד מישהו יאמין לו, למילים הריקות מתוכן.

מירי רגב: שאולי עוד מישהו יאמין לשקרים שלו שמופיעים באיגרת שלו.

מירי רגב: אז בוא נפרק את השקרים שלך, מר בנט.

מירי רגב: העברתם תקציב למדינה, אמרת.

מירי רגב: למה שלא תקרא לילד בשמו?

מירי רגב: העברת תקציב לעבאס ולתנועה האסלאמית.

מירי רגב: ובוא נעשה שיעור כלכלה למתחילים: יש תהליכים שלוקחים זמן, תהליכים בדיוק כמו אלה שלקחת עליהם קרדיט – הצמחת המשק והורדת הגירעון.

מירי רגב: הם כמובן הישגים של ממשלת הליכוד, של נתניהו, שאתה כרגיל מנסה לגזור עליהם קופון.

מירי רגב: אתה יודע על אילו תהליכים אתה לא לוקח את הקופון?

מירי רגב: העלאת מחירים, רפורמות כלכליות חסרות אחריות, משבר מול החקלאים, בעיות בתחבורה הציבורית.

מירי רגב: עליהם אתה לא לוקח אחריות.

מירי רגב: על זה תיקח אחריות, על זה תיקח קרדיט – על הפגיעה בחלשים, בפריפריה ובמעמד הביניים.

מירי רגב: שינוי מדיניות מול עבאס, אמרת.

מירי רגב: ואללה, צדקת.

מירי רגב: שינוי מדיניות מול החמאס – התרפסות מול החמאס, התכוונת; כניעה לטרור, התכוונת.

מירי רגב: שמת קץ למדיניות הסגרים בקורונה?

מירי רגב: כולם יודעים, למה צריך סגרים אם החלטתם להכיל את המתים?

מירי רגב: תשאל את אילת שקד, לך אולי היא תגיד את האמת.

מירי רגב: ועוד ועוד שקרים שלך, בנט.

מירי רגב: אף אחד לא מאמין לך, אין לך יכולת למשול, אתה מנסה לשרוד, נסחט על ידי כל אחד בקואליציה הזאת.

מירי רגב: אני קוראת ליועצת המשפטית לממשלה, במכתב ששלחתי לה ביום שישי האחרון, שתורה להסיר לאלתר את כל הפרסומים מאתר הפייסבוק שלך ומכל אתר פרסומי אחר, כפי שהורה בעבר השופט הנדל לנתניהו להסיר פרסום שמדבר על הישגי הממשלה על ידי לשכת העיתונות הממשלתית.

מירי רגב: הרי אין איפה ואיפה.

מירי רגב: מה, מערכת המשפט עושה איפה ואיפה?

מירי רגב: מה פתאום?

מירי רגב: היא מטפלת בימין כמו שהיא מטפלת בשמאל.

מירי רגב: ולכן אני מצפה שהיועמ"שית לא תגבה ראש ממשלה מהשמאל ותורה באופן מיידי להסיר את כל הפרסומים, שהרי מדובר בתעמולה פוליטית ושימוש בנכסי ציבור וכספי ציבור לשימוש בצרכים פוליטיים, בניגוד מפורש לחוק תעמולת בחירות והנחיות היועמ"ש - -

צבי האוזר: תודה רבה.

מירי רגב: - - 1959, סעיף 2 לחוק.

צבי האוזר: תודה.

מירי רגב: מה אתם חושבים שיקרה?

מירי רגב: מה אתם חושבים שיקרה?

צבי האוזר: משפט סיכום, בבקשה.

מירי רגב: כלום, אה?

מירי רגב: בואו נחכה.

מירי רגב: שלחתי לה מכתב, בואו נחכה ונראה מה יקרה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת יואב גלנט.

צבי האוזר: שלוש דקות, בבקשה.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, בשבועות האחרונים אנחנו עדים לא פעם ולא פעמיים להנפת דגלי הרשות הפלסטינית ודגלי חמאס בכל רחבי הארץ – באוניברסיטאות בבאר שבע, בתל אביב, על גורדי שחקים במרכז הארץ, על הר הבית, בתהלוכות – והדבר הזה מחזיר אותי שנים לאחור, לאינתיפאדה הראשונה, שאני כמג"ד, מפל"ג בשייטת, יחד עם הלוחמים, הולכים ומורידים כל דגל שמישהו העז להניף בעת ההיא.

יואב גלנט: זה היה בין מעצר מבוקשים לבין חיסול מבוקשים בג'נין, בקבאטיה, בעראבה, בטול כרם ועוד ועוד, אבל בכל מקום כזה גם הקפדנו להוריד את הדגל.

יואב גלנט: מדוע?

יואב גלנט: מפני שהדגל הוא סמל.

יואב גלנט: זו הייתה הוראת הממשלה.

יואב גלנט: אגב, זו הייתה ממשלת אחדות, בראשה ישב יצחק שמיר, ושר הביטחון בה היה יצחק רבין – שני אנשים שבאו מכיוונים פוליטיים שונים, אבל על דבר אחד הם הסכימו: שאת ההתקוממות צריך לדכא, ודגל שמייצג תפיסת עולם של אויב איננו מונף.

יואב גלנט: למה?

יואב גלנט: כי הדגל הוא לא רק דגל; הדגל הוא סמל.

יואב גלנט: מה מתכוון להגיד מי שמניף דגל של ארגון שעוין את ישראל – חמאס, תנועת האחים המוסלמים, הרשות הפלסטינית?

יואב גלנט: הוא מתכוון להגיד: אני בעל הבית, אני הריבון, אני שולט.

יואב גלנט: הדגל שלי מתנשא ברום, הוא מופיע על הר הבית.

יואב גלנט: ואני אומר לכם, רבותיי, הדברים האלה מתחברים לשורה ארוכה של דברים, שכולם הם קריאת תיגר על הנוכחות הציונית-יהודית בארץ ישראל.

יואב גלנט: ואני שב ומבהיר כאן, בקרוב תוקם ממשלת ליכוד במדינת ישראל, ואנחנו בעניינים האלה נטפל.

יואב גלנט: וכשאני אומר "נטפל", הכוונה היא שבמדינת ישראל יהיה ברור לכל אחד, כולל לאנשים רע"מ, תע"ל וגופים אחרים במשותפת, וכמובן לכל מי שמסביבנו: כאן במדינת ישראל יכולה להתקיים רק ריבונות ממלכתית אחת - -

צבי האוזר: תודה רבה.

יואב גלנט: - - ריבונות ציונית יהודית.

צבי האוזר: תודה רבה.

יואב גלנט: זה היה תוכן ויסוד מגילת העצמאות, וזה מה שיהיה מעתה ואילך.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת זאב בנימין בגין.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, זה חיזיון.

זאב בנימין בגין: מפלגה ימנית גאה בימינותה מאמצת את הגישה הקומוניסטית של לנין, על פי הסיסמה: ככל שיהיה רע יותר, כך יהיה טוב יותר – כלומר למפלגה.

זאב בנימין בגין: כזאת נשמע בסיעת הליכוד לפני שבועיים בלבד.

זאב בנימין בגין: החלטנו להפיל את הממשלה, נאמר שם, אז אין כאבי בטן על חיילים, על נשים מוכות, או על מקרי אונס; כולם מבינים שזה הרציונל.

זאב בנימין בגין: נכון, אני מאשר, כולם מבינים שזה הרציונל.

זאב בנימין בגין: לא הודלפה מאותה ישיבה לפני שבועיים אפילו מחאה אחת מצד סיעת הליכוד, למעט מחאה באותו כיוון ממש, לפי מה שכונה שם "הרציונל".

זאב בנימין בגין: נכללו באותה רשימה של מי שיש לזנוח כדי להיטיב עם הליכוד – רשימה מדהימה, הינה היא לפניכם: אלמנות, יתומים, פריפריה, נכים, חולים, קשישים וניצולי שואה; עכשיו נוספו לרשימה של אלו שבסיעת הליכוד אטומים לצרכיהם, גס ליבם במרקם חייהם, גם התושבים היהודים בשומרון, בנימין ויהודה.

זאב בנימין בגין: רע יותר להם, טוב יותר לסיעת הליכוד.

זאב בנימין בגין: כך הם מתכססים שם, איזה תחכום, כל כך מרשים.

זאב בנימין בגין: שר המשפטים קרא כאן הערב את רשימת התקלות בחיי היום-יום הצפויות לתושבים האלה, בליכוד – אדישות.

זאב בנימין בגין: שוב, ככל שיורע להם כן ייטב לליכוד, זו הסיסמה המכתיבה את דרכם הפוליטית בימים אלה.

זאב בנימין בגין: אנשים שנשאו בתפקידים ממלכתיים, רמים, חשובים, רציניים, אחרי שנה אחת בלבד מחוץ למסדרונות השלטון איבדו את עשתונותיהם, הידרדרו עד הנה.

זאב בנימין בגין: נער הייתי, גם זקנתי, גם בבית הזה בגרתי, כזאת עוד לא ראיתי.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: משפט לסיכום.

זאב בנימין בגין: כך, הציבור הצופה במליאת הכנסת רואה מפלגת שלטון לשעבר ותיקה, חשובה, שהפכה את עצמה במשך תריסר חודשים למפעל המפיץ מארובותיו בהנאה ובסיפוק זיהום אוויר ציבורי בעשן סמיך.

זאב בנימין בגין: אני מציג, אדוני היושב-ראש, לסיום את השאלה: האם יכולה סיעת הליכוד עוד להידרדר?

זאב בנימין בגין: על פי התצפיות בשנה האחרונה וכתוצאה מניתוח לא מתוחכם מאוד, אני חושב שהמסקנה הסבירה, ותשובתי, היא: יכולה, יכולה, יכולה להידרדר ולבייש את הכנסת עד דקה.

צבי האוזר: תודה רבה.

זאב בנימין בגין: מלאכתה טרם שלמה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת שרן השכל – אינה נוכחת; חברת הכנסת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת.

צבי האוזר: חבר הכנסת יולי אדלשטיין.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, בהמשך ישיר לדבריו של חבר הכנסת זאב בנימין בגין אני רוצה להודות בפני המלאה: גם אני הייתי נער וגם אני זקנתי וגם אני בגרתי בבית הזה ובאמת כזאת לא ראיתי.

יולי יואל אדלשטיין: במה מדובר?

יולי יואל אדלשטיין: הרי שר המשפטים, שלצערי הרב בחר לא להיות בדיון הזה – אני דווקא לשם שינוי מתכוון לדבר על החוק ולא על כל מיני דברים מסביב – שר המשפטים הציג את כל הדברים הקשים שיקרו אם החוק לא יעבור.

יולי יואל אדלשטיין: אבל בהגינותו הוא גם נגע קצת בהיסטוריה.

יולי יואל אדלשטיין: החוק הזה עובר מאז 1967, קרי 55 שנה.

יולי יואל אדלשטיין: מאז 2002, כך ציין שר המשפטים, כל חמש שנים מאריכים את תוקפו של החוק.

יולי יואל אדלשטיין: לא צריך להיות, אדוני היושב-ראש, פרופסור להיסטוריה של מדינת ישראל כדי לדעת שמאז 67' כיהנו ממשלות שונות: כאלה שנטו לצד שמאל, כאלה שנטו לימין וכאלה שבאמצע, וממשלות אחדות ומה שאתם רוצים.

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר לך, אדוני היושב-ראש, יכול להיות שאפילו אני פוגע קצת בעצמי, אבל אני אגיד לך: אני 26 שנים בבניין הזה, קרי, הייתי אמור ארבע או חמש פעמים, חמש כנראה, להצביע בעד או נגד החוק הזה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מנסה להיזכר באירוע הזה.

יולי יואל אדלשטיין: מנסה להיזכר, אדוני היושב-ראש, מתי הצבעתי, מתי הייתה דרמה?

יולי יואל אדלשטיין: מה קרה פה, איפה זה היה?

יולי יואל אדלשטיין: לא יכול.

יולי יואל אדלשטיין: אפילו על תקנות לשעת חירום אני כל פעם זוכר התדיינות ומחאות וכן הלאה, לא זוכר, כי זה היה מובן מאליו, תמיד, מובן מאליו שזה עובר.

יולי יואל אדלשטיין: פעם ראשונה – איך אמר בני בגין, כזאת עוד לא ראיתי.

יולי יואל אדלשטיין: כזאת עוד לא ראיתי, קמה ממשלה בפעם הראשונה מאז 67' שבה המובן מאליו – בקואליציה הזאת – הופך לדרמה, הופך לאיזה סיפור.

יולי יואל אדלשטיין: למה?

יולי יואל אדלשטיין: כי חלק מן הגורמים בקואליציה הזאת הם גורמים שהם ודאי אנטי-ציוניים, ודאי אנטי יהודה ושומרון, אני אעז גם לומר, ודאי אנטי מדינת ישראל, לפחות כמדינה יהודית.

יולי יואל אדלשטיין: פתאום surprise, surprise, הפתעה, הפתעה, אי-אפשר לקנות כמה קולות, כי הרשימה המשותפת בנושא הזה ודאי יותר חשוב להם להצביע נגד מאשר לקבל עוד משהו, יקבלו מחר ומוחרתיים.

יולי יואל אדלשטיין: ואז אין מאיפה להשיג רוב.

יולי יואל אדלשטיין: הפתרון – להאשים את הליכוד.

יולי יואל אדלשטיין: אני מציע פתרון הרבה יותר פשוט.

יולי יואל אדלשטיין: פעם אחת ולתמיד – הרי מחר יהיה עוד איזה חוק ועוד איזו דרמה.

יולי יואל אדלשטיין: יש לא מעט אנשים בקואליציה הזאת שהלב שלהם כרגע לא שקט, כי הם מבינים את האבסורד, הם מבינים מה שאני אומר.

יולי יואל אדלשטיין: אז הצעד הנכון, אדוני היושב-ראש - - -

צבי האוזר: משפט לסיכום.

יולי יואל אדלשטיין: בדיוק משפט סיכום: הצעד הנכון זה לעזוב פעם אחת ולתמיד את הקואליציה הזאת, להצטרף אלינו ולהקים עוד מחר, בכנסת הזאת, ממשלה לאומית רחבה, שלא תתקשה בשום צורה, בשום צורה, בהעברת חוקים שטובים למדינת ישראל ולאזרחיה, תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת פטין מולא.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות.

פטין מולא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, כנסת נכבדה, אני רוצה לדבר כאן ועכשיו על המצב של העדה הדרוזית בישראל ועל התנהלות הממשלה כלפי הכפרים הדרוזיים.

פטין מולא: בראשית דבריי, תוכנית מס 716, אני מציע לכל חבר לעיין בסעיף 29 בהחלטת הממשלה 550 מיום 24 באוקטובר 2021, ואז תבינו יותר את מקור התקציב של 3 מיליארד שקל לשלוש שנים, 2021, 2022 ו-2023.

פטין מולא: יחד עם זאת, קיים פער של 600 מיליון שקל בתקציב בהחלטה של תוכנית 716, סעיף 23ד.

פטין מולא: עד היום קיבלו הרשויות המקומיות רק 100 מיליון ש"ח בעבור שנת 2021 בלבד.

פטין מולא: פרסומים ואמירות ובסופו של דבר רק בלבול מוח.

פטין מולא: הכדור נמצא במגרש ועדת ההיגוי של אגף התקציבים במשרד האוצר.

פטין מולא: סבסוד החלקות של משוחררי כוחות הביטחון – במקום להיטיב איתם העלו להם מ-300,000 שקל ל-400,000 שקל, כפי שפורסם.

פטין מולא: המחירים עלו בעשרות אחוזים, והגיעו ל-46% לחלקה אחת.

פטין מולא: חוק קמיניץ – חברי הכנסת מכל הסיעות כולם הרימו דגל, שהחוק יוקפא.

פטין מולא: בפועל לא נעשה דבר .

פטין מולא: מדיניות החנק שהתחילה זה עשרות שנים, בתקופה האחרונה בהובלת שרת הפנים, הגב' איילת שקד, ובזמנו אבי ניסנקורן, חבר הכנסת לשעבר, כולם רקדו וטענו שהצליחו להקפיא את החוק, אבל האמת היא ששום דבר לא השתנה.

פטין מולא: ההפך הוא הנכון, השינוי היחיד שנוצר לטובת המשק החקלאי במועצות האזוריות.

פטין מולא: האוכלוסיות האלו הן סוג א', ובני העדה הדרוזית קיבלו בתמורה, ובשפע רב, מאות צווי הריסה וקנסות בכל הכפרים.

פטין מולא: ועדות גיאוגרפיות לא השאירו לנו שעל מאדמות העדה הדרוזית בבעלות פרטית והכול מועבר למועצות האזוריות, בגלל המדיניות והזלזול בנו שנים רבות.

פטין מולא: אנו יכולים ללמד אותם ואת מי שמינה אותם איך מפתחים, מכשירים ושומרים על האדמות יותר מכל ציבור במדינה שלנו – בניגוד לטענות חסרות השחר.

פטין מולא: גריעת שמורות טבע מאדמות פרטיות הן קשקוש ודבר הבל, רק מנסים להרחיב את החנק עלינו ולמנוע מאיתנו לעבד את האדמות הפרטיות שלנו.

פטין מולא: תקציב פיתוח ממשרד הפנים – עד היום שקל אחד לא עבר.

פטין מולא: כל הזמן טוענים עוד שבוע ועוד שבוע, ועוברת שנה מאז קום הממשלה, שהעבירה תקציב, ועוד לא העבירה מה שהיא הבטיחה ומה שהיא אישרה בהחלטת הממשלה.

פטין מולא: בושה לממשלה הזאת.

פטין מולא: כלאם פאדי.

פטין מולא: הרחבת תוכניות מתאר זו סיסמה יפה, איך ניתן לטפל ולהרחיב את התוכניות אם אין תקציב מהחלטה 716, שהממשלה אישרה על הנייר, טרם העבירו כספים על ידי האוצר ומשרד השיכון.

צבי האוזר: תודה רבה.

פטין מולא: יישוב דרוזי חדש – כל הזמן מדברים על הקמת כפר דרוזי חדש.

פטין מולא: התבשרנו ונודע לי מהשר חמד עמאר, בן לעדה הדרוזית, לא מזמן, רק אתמול, שיש תוכנית להקמת כפר חדש באזור הגליל התחתון.

פטין מולא: אני שואל אתכם, חברי הממשלה הנוגעים בדבר, האם התייעצתם עם גורם מבני העדה הדרוזית בעניין?

פטין מולא: אם כן, מי הם?

פטין מולא: מה תפקידם בכלל?

צבי האוזר: תודה רבה.

פטין מולא: תרשה לי לסכם, כבוד היושב-ראש.

צבי האוזר: במשפט אחד.

צבי האוזר: בבקשה, משפט אחד.

פטין מולא: משפט אחד.

פטין מולא: חבריי חברי הכנסת היקרים, יש לי שאלה אליכם שאני שואל מליבי, האם לא הגיע הזמן שהדרוזים יקבלו מעמד שווה במדינת ישראל?

פטין מולא: אתם אומרים שאנחנו בשר מבשרכם; נלחמנו עבור המדינה הזו בדיוק כמוכם; אנחנו פה עוד מלפני קום המדינה, נלחמים עבור המדינה הזו, והיישובים שלנו נמצאים בפער של 50 שנה מהיישובים הישראליים.

פטין מולא: הגיע הזמן להגיד די לזלזול ולהתעלמות מהמיעוט הנאמן.

פטין מולא: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת מולה, הדברים הם חשובים, אבל תודה רבה.

צבי האוזר: אני מזמין את חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

צבי האוזר: שלוש דקות.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לומר כמה מילים לאחיי, חבריי ושותפיי למפעל ההתיישבות הנהדר, המתפתח והמשגשג ביהודה ושומרון, ולהמוני המוני תומכיהם בכל רחבי הארץ – והאמת שרבים מהם גם מחוצה לה: לטובת ההתיישבות אנחנו נצביע נגד התקנות האלה, מכיוון שהממשלה הזו רעה להתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': בראש ובראשונה מכיוון שהיא ממשלה שהוקמה על החרמת המחנה הלאומי, על פירוקו בידי סער ובנט; ממשלה שמחרימה את הגב ואת בסיס התמיכה הציבורי והאלקטורלי של מפעל ההתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': כן זה לא גב מושלם, הוא ידע להפנות להתיישבות עורף בגירוש, בחלקו, בימית, אבל הציבור של המחנה הלאומי, של הליכוד, של המפלגות החרדיות, מחובר יותר לערכים, לשורשים היהודיים שלו, לזהות, וממילא גם לציונות.

בצלאל סמוטריץ': מחובר יותר לארץ.

בצלאל סמוטריץ': באופן טבעי הוא תומך במפעל ההתיישבות, הוא אוהד את המפעל הזה, הוא רוצה בפיתוחו, הוא מתנגד לפגיעה בו.

בצלאל סמוטריץ': זה העורף שלנו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא יכולים לנתק מהבסיס הזה את ההתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': אין עורף אחר.

בצלאל סמוטריץ': האשליה הזאת כאילו המצביעים של יאיר לפיד ומרב מיכאלי וניצן הורוביץ, ואולי של עבאס, הם יהיו העורף האלקטורלי החדש של ההתיישבות, ועליהם אפשר לבנות לאורך זמן, זה משהו שהוא על גבול הנאיביות, וספק אפילו הזיה פסיכולוגית.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו חלק מהמחנה הלאומי ואנחנו לא יכולים בשום פנים ואופן להפריד את עצמנו מהמחנה הלאומי.

בצלאל סמוטריץ': לכן אנחנו נגד הממשלה הזאת, שהיא נגד המחנה הלאומי והפנתה לו עורף, לו ולערכיו.

בצלאל סמוטריץ': אבל יותר מזה, אנחנו חלק מהמחנה הלאומי, מכיוון שערכי המחנה הלאומי, שהם ערכי היהדות וערכי הציונות; הם הבסיס שנותן את הצדקת הקיום למפעל ההתיישבות, והם מה שההתיישבות מבטאת ועושה בחייה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו ממשיכים את המפעל הציוני של פתח תקווה, אם המושבות, של חניתה, של תל חי.

בצלאל סמוטריץ': כן, חומש היא תל חי.

בצלאל סמוטריץ': הציונות לא תשרוד בלי היהדות ובקואליציה הזאת יושבים מי שנלחמים בכל דבר שריח יהדות מריח ממנו, לצערנו הרב, לאורך שנים.

בצלאל סמוטריץ': הציונות לא תשרוד כשהיא משועבדת לאויביה, לתומכי הטרור האנטי-ציונים, שהם אלה שלמוצא פיהם – כן, אנחנו מחכים למוצא פיה של מועצת השורא; זה עוד לפני השאלות הטקטיות של האם הממשלה הזו עושה דברים רעים או טובים טקטית להתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': אגב, היא עושה בעיקר המון דברים רעים.

בצלאל סמוטריץ': החזירו את אבו מאזן חזרה למרכז הבמה, ותראו את ההסלמה הביטחונית שיש לנו בכבישים בחודשים האחרונים.

בצלאל סמוטריץ': הכספים שמעבירים לאבו מאזן, כדי לשלם משכורות למשפחות המחבלים, וההשתלטות על שטחי C, השטחים הפתוחים, הם בכמות ובאיכות הרבה מעבר למה שהיה בממשלות קודמות.

צבי האוזר: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אבל עזבו רגע את זה, זאת ממשלה - -

צבי האוזר: משפט אחרון.

בצלאל סמוטריץ': - - שקרעה את המחנה הלאומי; קרעה את ערכיו.

בצלאל סמוטריץ': היא רעה למדינה, וממילא היא רעה להתיישבות שהיא שליחתה של המדינה.

בצלאל סמוטריץ': וצביקה, אני אומר לכם, אדוני היושב-ראש, במשפט אחד.

צבי האוזר: משפט ארוך.

בצלאל סמוטריץ': הדרך הטובה ביותר להעביר את התקנות האלה: תפרקו את הממשלה הזאת, תקימו ממשלה ציונית, לאומית, ימנית, שמבטאת את קולו ואת רחשי ליבו ואת רצונו של רוב העם הזה.

בצלאל סמוטריץ': שימו בצד את כל המשקעים האישיים הכי צודקים בעולם, ואז נעשה טוב למדינת ישראל ולהתיישבות, לגולן שיקר לליבך ועוד ועוד ועוד.

בצלאל סמוטריץ': לא עושים את זה עם אויבי ישראל; לא עושים את זה עם השמאל הקיצוני שנלחם בהתיישבות ונלחם ביהדות.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת קרן ברק.

צבי האוזר: דיברת על התיישבות, חבר הכנסת סמוטריץ', אז עד שחברת הכנסת ברק תעלה, אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהגיד ברכות לקיבוץ עין שמר, שמציין היום 95 שנה להיווסדו.

בצלאל סמוטריץ': ברכות.

צבי האוזר: אני מניח שגם בזה אתה רואה התיישבות.

בצלאל סמוטריץ': בוודאי.

בצלאל סמוטריץ': מה השאלה.

צבי האוזר: ידעתי.

צבי האוזר: בשביל זה המתנתי לדבריך, בשביל לאחל לקיבוץ עין שמר, 95 שנה - - -

בצלאל סמוטריץ': אני שמח על השיתוף.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות.

קרן ברק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להמשיך את הדברים שאמר בעצם יולי אדלשטיין.

קרן ברק: הסיפור הזה שבו נהיית דרמה בכל יום, בכל חוק – בוודאי בימי שני, שהוא של הצעות חוק ממשלתיות – כשאין חוק אחד שאתם מסוגלים להעביר אותו, זה האירוע בעצם שבמדינת ישראל כל הזמן שואלים מה קורה ולמה אין יציבות.

קרן ברק: חוסר היציבות קורה בגלל הממשלה הזאת.

קרן ברק: כאשר אתם, צביקה, בניתם את הקואליציה הזאת עם תומכי טרור, עם מפלגות אנטי ציוניות, אתם הפכתם להיות שבויים שלהם, ובאותו רגע שהתחלתם להתכרסם בתוך עצמכם.

קרן ברק: מדינת ישראל נמצאת בתווך בין הרשימה המשותפת לבין רע"מ.

קרן ברק: כל יום, על כל חוק, נהיית פה מלחמת עולם של סחטנות.

קרן ברק: והכסף הזה, הכסף שלנו, של משלמי המיסים, של אזרחי מדינת ישראל – שעובדים מאוד מאוד מאוד קשה בשביל הכסף הזה, ומרוויחים אותו, משלמים איתו מיסים – במקום לשבת במשרד האוצר ולתקצב משפחות אומנה, לתקצב ניצולי שואה, לתקצב חיילים, לתקצב את העצמאים.

קרן ברק: אנחנו יושבים, ינון ואופיר, בוועדת הכספים ורבים אם העצמאים יקבלו פיצוי על האומיקרון בדצמבר גם על דצמבר, ואין כסף לשלם גם על דצמבר.

קרן ברק: למה אין כסף?

קרן ברק: כי כל חבר כנסת פה לוקח מיליארדים – מיליארדים – בכל פעם שהוא רוצה להצביע.

קרן ברק: כל הצבעה מתוקצבת במיליונים, מאות מיליונים ומיליארדים.

קרן ברק: אתם קונים הצבעה אחת אחרי השנייה, הצבעות שאמורות להיות הצבעות רגילות, של קואליציה רגילה.

קרן ברק: כל דבר כזה עולה כסף, והכסף הזה לא בא על חשבון כלום – הוא בא על חשבון אזרחי מדינת ישראל משלמי המיסים, שזקוקים לכסף הזה, שהם עבדו עליו מאוד מאוד קשה, ואין להם איך לקבל אותו חזרה בגלל המבנה הקואליציוני העקום שאתם בניתם.

קרן ברק: אז הגיע הזמן שהאזרחים יבינו מה קורה פה, שאת הכסף שהם עובדים עליו אתם מחלקים בכל הצבעה והצבעה וקונים אותה בכסף רב.

קרן ברק: ואין לכם זכות קיום, אתם צריכים להיעלם, בטח במבנה הקואליציוני הזה.

קרן ברק: אנחנו דיברנו על בחירות; בבחירות אני חושבת שכל בר דעת מבין כשהוא הולך ברחוב – אם אנחנו הולכים ברחוב, גם אתם הולכים ברחוב, ואני מניחה שאלו רחובות די זהים – וברחובות כל מי שזועק לנו, זועק גם לכם.

קרן ברק: כמו שלנו אומרים: תחזרו כבר, תחזרו, אין בעל בית למדינה הזאת, אני מניחה שלכם צועקים: תלכו כבר, תלכו, תחזירו את אמון הציבור, תחזירו את השלטון, איבדנו את המדינה, איבדנו אותה לקצוות הקיצוניים.

קרן ברק: חלום הבלהות של הציונות - -

צבי האוזר: תודה רבה.

קרן ברק: - - התגשם בממשלה הזאת שאתם בניתם.

קרן ברק: הגיע הזמן לחזור ליסודות, לציונות, ולהקים ממשלה לאומית.

קרן ברק: תודה.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת יוסי שיין.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עולים פה חברים מהאופוזיציה אחד אחרי השני ומזכירים לנו כמה יציבות פוליטית הייתה בתקופתם – בלי תקציב מדינה, עם ארבע מערכות בחירות וכאוס מתמשך בתוך המדינה.

יוסף טייב: עד שהוקמה ממשלת השינוי, שהביאה תהפוכות בכל מיני נושאים מגוונים: בחברה, במדינה, בביטחון, בכלכלה, בכל תחום שתרצו.

יוסף טייב: ובהחלט, גם ממשלת השינוי יודעת תקלות לעיתים, יודעת אתגרים, אבל השאלה שנשאלת כאן, אדוני, מהי המדיניות?

יוסף טייב: המדיניות היא מדיניות שנלך על כאוס?

יוסף טייב: כאוס אחד הוא כמובן הכאוס של טיבי ועודה – אפרטהייד.

יוסף טייב: ואז הם רוצים שתהיה סיסמה ושלא יהיה שלטון בכלל.

יוסף טייב: והכאוס השני הוא הכאוס שבא מהצד הימני – ימין מלא מלא.

יוסף טייב: מצד אחד, כאוס שאומר: בלי חוק וגם בלי לגיטימציה – כפי שאמר לנו היום חבר הכנסת רוטמן – וגם נזרע רעל ונספר למדינת ישראל שכל זה בגלל מה?

יוסף טייב: ממשלת תומכי הטרור.

יוסף טייב: רק היום ראינו בוועדת החוץ והביטחון איך הביאו האשמות נבזות, כאילו הממשלה העבירה תקציבים מההקפאות שהיו בתקציבי הטרור לתמיכות בטרור של אש"ף, כאילו שילמנו.

יוסף טייב: והוכח מעל לכל ספק שלא היה ולא נברא, אבל העיקר לזרוק למדמנה דברי רעל ודברי בלע נגד הממשלה.

יוסף טייב: ובתוך אותה קואליציה אנחנו שומעים גם שאין לנו סייעתא דשמיא.

יוסף טייב: אל תישא את שם ה' אלוהיך לשווא, הדיבר השלישי.

יוסף טייב: ואנחנו כל הזמן נותנים סימנים בהתנהלות הפוליטית.

יוסף טייב: אני אומר לידידי, לחבר הכנסת גפני: של נעליך בתוך הדבר הזה, שאתה נותן סימנים אלוהיים בתוך הקואליציה הזאת.

יוסף טייב: אנחנו נמצאים כרגע ברגעים בהחלט חשובים בנושא יהודה ושומרון.

יוסף טייב: תזכרו, רבותיי, שכל הנושא של ריבונות ביהודה ושומרון עמד לפתחה של הממשלה הקודמות, והבטיחו לנו – אני זוכר איך נתניהו חוזר מהביקור אצל טראמפ בכל הנושא של תוכנית המאה, והוא אמר: תוכנית נהדרת לישראל.

יוסף טייב: ומי יצא נגדו?

יוסף טייב: כל ראשי ההתיישבות: יוחאי דמרי, יוסי דגן ושלמה נאמן.

יוסף טייב: כולם אמרו: אוי ואבוי לנו.

יוסף טייב: אז אל תאמרו לנו שאנחנו לא דואגים להתיישבות.

יוסף טייב: אנחנו יודעים מי עשה את הסכמי וואי ומי החזיר ב-1997 ומי הקפיא את ההתיישבות ב-2009, ואנחנו יודעים בדיוק מה קרה בתוכנית טראמפ וכל הרטוריקה הזאת.

יוסף טייב: מה שאני רוצה לומר לך, אדוני - -

צבי האוזר: במשפט סיכום.

יוסף טייב: - - במשפט סיכום – אנחנו נמצאים פה במופע רטורי בכל המערכת הזאת, שחברו להם יחד באופן מאוד מאוד מרשים אחמד טיבי, איימן עודה וכל המערכת של הימין הישראלי כמוצאים שלל רב, כי הם מגדירים את זה לא ימין מלא מלא אלא אופוזיציה מקיר לקיר.

צבי האוזר: תודה.

יוסף טייב: אז ברוכה הבאה, אופוזיציה מקיר לקיר.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח.

צבי האוזר: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, כנסת נכבדה, קואליציה שלא יכולה להעביר חוקים ציוניים לאומיים, אין לה זכות קיום.

מיכל מרים וולדיגר: נתקלנו בזה בחוק האזרחות, ואנו נתקלים בזה גם כעת.

מיכל מרים וולדיגר: לא שהחוק הנוכחי הוא טוב.

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא.

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא מספיק טוב.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר בפשרה, פשרה כואבת שמוארכת מפעם לפעם, ושמן של התקנות – תקנות לשעת חירום – שאותן מבקש החוק להאריך, מלמד על היותן ארעיות – שעת חירום – ושבהחלט הגיעה השעה להחליפן בחוק קבוע שיחיל ריבונות על יהודה ושומרון.

מיכל מרים וולדיגר: לזה, אני מבטיחה לכם, אם הייתה מביאה הקואליציה חוק שכזה, הייתי מצביעה בעד, על אף שרצוני להפיל את הממשלה הזו.

מיכל מרים וולדיגר: הממשלה הנוכחית מדברת בשפה של איחוד לכאורה, של אחדות וחיבוק: הם האוהבים, ואנחנו, האופוזיציה, המסיתים; הם הליברלים והפתוחים, ואנחנו החשוכים.

מיכל מרים וולדיגר: אבל בפועל מדובר בזאב בלבוש של כבש.

מיכל מרים וולדיגר: החיבוק שלהם חל רק על מי שחושבים כמוהם.

מיכל מרים וולדיגר: מי שחושב אחרת פסול.

מיכל מרים וולדיגר: אותנו – אותי – מכנה בנט באיגרת שלו שמופנית למיעוט הלא-ציוני הרועש "מכונת השנאה והרעש"; משהו, כך הוא אומר, שעלול לפרק את המדינה שלנו.

מיכל מרים וולדיגר: לבנט מותר להשתמש במה שהוא מכנה הסתה; ליאיר לפיד מותר לכנות אותנו ממשיכי דרכו של יגאל עמיר; לליברמן מותר להצהיר כי יש להכניס את החרדים למריצות ולזרוק לאשפה, ולכנות אותם בטלנים ואת לימוד תורתנו הקדושה כבטלה; לשרים בממשלה הזו מותר לכנות קבוצות לגיטימיות בחברה שלנו תתי-אדם.

מיכל מרים וולדיגר: וכמובן שלצעוד עם דגל ישראל זו פרובוקציה, ועם דגל אש"ף זו זכות ביטוי לגיטימית ואף זכות יסוד.

מיכל מרים וולדיגר: זו ממשלה שיש להפילה ולהקים תחתיה ממשלה טובה יותר, ויפה שעת אחת קודם.

מיכל מרים וולדיגר: אין לי ספק שכמו בחוק האזרחות, כך גם במקרה הזה נצליח לעשות טוב יותר: אחת – לגרום להפלת הממשלה, ושתיים – להביא לחוק טוב יותר.

מיכל מרים וולדיגר: ואם אתם חושבים שרק בתחום הציוני הלאומי הממשלה הזאת נכשלה, אתם טועים; כך גם בחינוך ודרדור המקצועות רבי-המלל, כך ביוקר המחיה, כך בתחבורה, כך גם בבריאות ככלל ובבריאות הנפש בפרט.

מיכל מרים וולדיגר: הרפורמה בבריאות הנפש שמטרתה הייתה להעביר את מרכז הטיפול מבתי החולים לקהילה נכשלה.

מיכל מרים וולדיגר: לא כי המטרה איננה ראויה – להפך, היישום זוועה, ואנחנו בתוך מעגל קסמים שהממשלה הזו, על אף הכרזתה, רק מעמיקה את הכשל.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת ישראל כץ.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שבועיים פניתי מעל הבמה הזאת לסטודנטים הערבים שהניפו את דגלי אש"ף באוניברסיטאות, לפורעים הערבים בערים המעורבות ולחברי כנסת מהסיעות הערביות שתומכים בטרור נגד מדינת ישראל, והזהרתי אותם שיזכרו את מה שקרה ב-1948, כאשר הסבים והסבתות שלהם רצו לזרוק מכאן את היהודים: אנחנו ניצחנו במלחמת השחרור וחוגגים את יום העצמאות, אתם הפסדתם ומציינים את הנכבה.

ישראל כץ: מתגובותיהם של חברי הכנסת אחמד טיבי ואיימן עודה, נראה שהם לא הבינו את המסר ומנסים לסלף את האמת ההיסטורית.

ישראל כץ: ולכן אני רוצה לחזור ולחדד עבורם את המסר ולספר את הסיפור על ערביי רמלה במלחמת השחרור.

ישראל כץ: אחרי שצה"ל כבש את העיר רמלה, הוא מינה קצין צבאי כמושל העיר, מושל העיר רמלה.

ישראל כץ: משלחת של זקני הקהילה הערבית ברמלה עלתה אליו לרגל כדי לבדוק מה יעלה בגורלם.

ישראל כץ: המושל קיבל את פניהם, והם פנו אליו בחשש ושאלו מה בכוונתו לעשות בהם.

ישראל כץ: השיב להם המושל: אנחנו ננהג בכם כפי שהייתם נוהגים בנו.

ישראל כץ: מייד השתטחו זקני רמלה על הרצפה ופרצו בבכי מר.

ישראל כץ: הם ידעו היטב מה הם התכוונו לעשות ליהודים אם הם היו מנצחים.

ישראל כץ: טיבי ועודה, זאת האמת ההיסטורית ואין אחרת.

ישראל כץ: אנחנו יודעים היטב מה בכוונת

ישראל כץ: כם לעשות למדינה היהודית וליהודים אם רק היה לכם ולחברים שלכם הכוח.

ישראל כץ: חבר הכנסת עודה עלה בשבוע שעבר על במת הכנסת ואמר לנו ולכל היהודים: תלכו לכל הרוחות – כך הוא אמר – זאת המולדת שלנו ואנחנו נשלוט כאן.

ישראל כץ: הוא רוצה לגרש מכאן את היהודים, ממש כמו הסבים והסבתות שלו בשנת 1948.

ישראל כץ: ואני אומר לאיימן עודה – אם זה אנחנו או אתה, אז הדרך לעזה פנויה.

ישראל כץ: לך לעזה, ואל תחזור.

ישראל כץ: לא הצלחתם אז, ולא תצליחו גם היום.

ישראל כץ: ואני חוזר ומזהיר אתכם, ואת כל מי שמותח את החבל וכל מי שנוקט באלימות ומסית נגד קיום המדינה ותומך בטרור: אל תמתחו את החבל יותר מדי, תזכרו את מה שקרה ב-1948.

ישראל כץ: ואל תביאו, חלילה, על החברה הערבית בישראל אסון נוסף.

ישראל כץ: כי אנחנו לא נשתוק, ואנחנו ננקוט את כל האמצעים החמורים ביותר כדי להגן על ביטחון מדינת ישראל ועל חיי העם היהודי.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל כץ.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת יעקב מרגי.

איתן גינזבורג: אמן.

מיכאל מלכיאלי: אתה מתכוון אמן למה שאמרתי?

איתן גינזבורג: זאת לא תפילת הדרך?

מיכאל מלכיאלי: - - - שתיפול הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: אז אפשר לומר אמן על זה?

איתן גינזבורג: חשבתי שזו תפילת הדרך.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, האמת היא – החברים ביציע, ברוכים הבאים – אדוני היושב-ראש, אנשים הגיעו לכאן ביום הדרמטי הזה כי הבטיחו להם שבעזרת השם הממשלה הזאת תיפול.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו בעזרת השם לא נאכזב אתכם, ובעזרת השם נקווה שהערב הזה תהיה בשורה לעם ישראל.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, עליתי לכאן לדבר על משהו אחר לגמרי.

מיכאל מלכיאלי: כמו רבים מעם ישראל, ביום שישי האחרון – כבר ביום חמישי בערב – סיפרו לנו שיש איגרת מראש הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: אז אוה, יש הזדמנות שראש הממשלה – הרי הוא לא מקיים מסיבות עיתונאים עם שאלות של כתבים, כי הוא מפחד.

מיכאל מלכיאלי: בנט לא מגיע לשום מקום שיש אנשים שהוא מעז להסתובב שם, כי הוא מה אנשים יטיחו בפנים.

מיכאל מלכיאלי: המקום היחיד שהוא הגיע זה איזה מקום בגן ילדים, לומר לאנשים שלום, עוד לפני שהם למדו לדבר.

מיכאל מלכיאלי: אז סוף-סוף ראש הממשלה מגיע ומספר לאנשים קצת מהדברים שלו.

מיכאל מלכיאלי: ואני רוצה לצטט משפט אחד מהחוברת הגאונית של מר בנט – ראיתי שינון מגל הביא את זה, לקחתי את זה משם: "לא הצלחתי לקיים את הבטחותיי בעניין רע"מ ומפלגות השמאל.

מיכאל מלכיאלי: בדיעבד, השגיאה שלי הייתה במתן ההתחייבות הזאת מלכתחילה.

מיכאל מלכיאלי: לא נכון להחרים מפלגות שמאל ציוניות".

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, יש כאן בן אדם שאומר: זה שאני מרמה אתכם זה בסדר גמור; זה שההבטחות שלי – אין להן שום תוקף, לא עמדתי באף הבטחה שלי, זה הכול בסדר; הטעות שהייתה לי זה שהבטחתי.

מיכאל מלכיאלי: מזכיר איזה שני ילדים שרבים בגן, ואחר אומר לשני: אבל אמרת לי משהו.

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר: כן, אני מתחרט שאמרתי.

מיכאל מלכיאלי: איזו משמעות יש לאמירה של ראש ממשלה?

מיכאל מלכיאלי: ועכשיו האיש הזה, שלטעמי לא כשיר לתפקיד שלו, יכול להיות שיש אירועים מהסוג הזה שהם לא אירועים רפואיים, אולי כן, ובאיגרת לאזרחי מדינת ישראל הוא יורק לנו בפרצוף, והוא אומר: הסיבה שאני מצפצף על ההבטחות שלי אליכם היא כי אז זו הייתה טעות שהבטחתי.

מיכאל מלכיאלי: אז מה יאמרו הפוליטיקאים מכאן ולהבא כשיהיו מחר בחירות?

מיכאל מלכיאלי: אז כל הבטחת בחירות של כל בן אדם, נגיד: הטעות הייתה שהבטחנו.

מיכאל מלכיאלי: תגיד לי אתה, אם היה לך שוכר דירה, שותף לעסק, שמפזר הבטחות בלי סוף ואומר לך אחרי זה שהטעות הייתה בעצם זה שהוא הבטיח, האם היית עושה איתו עסק נוסף?

מיכאל מלכיאלי: האיש הזה, שהלשכה שלו מתפרקת – כל יום אתה שומע על אדם אחר שעוזב אותו, דוברים, עוזרים – נשאר בודד, לבד עם עצמו בלשכה.

מיכאל מלכיאלי: שואלים אותו: תגיד לי, הדובר שלך עזב, המזכיר עזב, כולם הועזבו, מה, מה יש לו להגיב?

מיכאל מלכיאלי: ואז הוא אומר: אצל נתניהו היה.

מיכאל מלכיאלי: מה זאת התשובה הזאת?

מיכאל מלכיאלי: עוד דבר מצחיק, אדוני היושב-ראש, כשמהצד שלכם - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מיכאל מלכיאלי: - - מטיפים לנו מוסר – איך אנחנו מתנגדים לחוק הזה.

מיכאל מלכיאלי: אתם שבחרתם להקים קואליציה עם אנשי שמאל; אתם שבחרתם להקים קואליציה עם אנשים שלא מאמינים בארץ ישראל; אתם מגיעים לאופוזיציה – פעם אחת בממשלת נתניהו - -

איתן גינזבורג: תודה.

מיכאל מלכיאלי: - - ביקשנו מכם עזרה לחוקים שלנו?

מיכאל מלכיאלי: הסתדרנו לבד.

מיכאל מלכיאלי: אתם לא מסוגלים להסתדר?

מיכאל מלכיאלי: לכו הביתה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מלכיאלי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

איתן גינזבורג: ואחריו – חבר הכנסת ינון אזולאי.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, יש שר במליאה?

איתן גינזבורג: הינה, השרה פנינה תמנו שטה.

איתן גינזבורג: השרה פנינה תמנו שטה.

יעקב מרגי: בסדר, בסדר.

מיכאל מלכיאלי: היא מנסה לגייס תמיכה.

איתן גינזבורג: אנחנו נבקש מחבר הכנסת טייב, שדואג מאוד לעולים כרגע עם שרת העלייה והקליטה, רק לאפשר לה להאזין לחבר הכנסת מרגי, ואז להמשיך במצווה.

יעקב מרגי: ליושב-ראש ועדת הקליטה שלא התמנה.

פנינה תמנו: - - - כשמדובר בקליטה - - -

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, תראה, אדוני היושב-ראש, בנאום של האי-אמון על יוקר המחיה, אני חושב ששכנעתי אותך, אני לא אחזור עליו.

יעקב מרגי: וגם אם לא שכנעתי אותך, העובדות מדברות בעד עצמן, כל אחד מרגיש את זה, את נחת זרועו של שר האוצר וההתנהלות שלו הבלתי-אחראית ולא כלכלית, שכל יום, בכל החלטה שלו, הוא שופך דלק למדורת ההתייקרויות והמרוץ האינפלציוני.

יעקב מרגי: אבל אני רוצה לומר משהו מניסיוני הפרלמנטרי, אדוני היושב-ראש, כפי שידוע לך, אני היום בשנה ה-20 שלי בכנסת, אז תספור ותבדוק כמה ראשי ממשלות עברו בזמן שאני כאן.

יעקב מרגי: ואני רוצה להפנות את תשומת ליבך איך התנהלו ראשי ממשלות שהיו בסיטואציה של הממשלה הזו.

יעקב מרגי: אנחנו עדים למצב אבסורדי, שכמעט כל יום חקיקה כאן, הממשלה באי-ודאות, וכל חבר כנסת עושה דין לעצמו בקואליציה, מה שנאמר: כל ממזר מלך.

יעקב מרגי: המחירים שאנחנו, אזרחי ישראל, נידרש לשלם, משלמים בהווה, נידרש לשלם בעתיד, הם גבוהים מאוד.

יעקב מרגי: החוסן הכלכלי, ואפילו כלפי שכנינו ואויבנו, החוסן הזה נפגע.

יעקב מרגי: ראשי ממשלות בעבר, כשהיו במצב פוליטי דומה לזה, עמדו מול האומה, כינסו מסיבת עיתונאים ואמרו: לא עוד, אי-אפשר להתנהל ככה.

יעקב מרגי: עשה זאת אהוד ברק פעם אחת; עשה זאת אהוד אולמרט פעם אחת; עשה זאת אפילו בנימין נתניהו בממשלת התאומים, בנט-לפיד.

יעקב מרגי: כי היו להם איזה יושרה ואחריות ממלכתית.

יעקב מרגי: מה שמאפיין את הקואליציה הנוכחית והכנסת הנוכחית הוא איבוד הממלכתיות.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אנחנו חברים באותה נשיאות כנסת, אני אומר לך מניסיוני, שאין ממלכתיות בהתנהלות של הבית הזה, אין ממלכתיות בהתנהלות של הממשלה הזו, הדבר הכי מינימלי שהיה מתבקש מראש הממשלה, זה לבוא ולמסור את המנדט בחזרה לנשיא, או לפזר את הכנסת.

יעקב מרגי: המצב הוא בלתי-אפשרי.

יעקב מרגי: תבינו, רבותיי, בכל יום חקיקה הממשלה באי-ודאות.

יעקב מרגי: חוק שהממשלה חושבת שצריך להעביר, היא לא יכולה לגייס את חברי הקואליציה שלה.

יעקב מרגי: אחר כך אומרים: למה אתה אומר שהממשלה לא לגיטימית?

יעקב מרגי: ממשלה לא לגיטימית מלכתחילה, ברגע שחלק מהמפלגות שניידו קולות מהימין לשמאל, ומצד שני ממשלה לא לגיטימית כי חוקים בסיסיים לקיום המדינה, להתנהלות המדינה ביום-יום בצורה שפויה ותקינה, הממשלה לא מסוגלת להעביר בכוחות עצמה ודורשת את תמיכת האופוזיציה.

יעקב מרגי: אנחנו לא מתנצלים על כך שאנחנו לא נותנים כתף חמה לממשלה הזו.

יעקב מרגי: הממשלה הזו הפנתה עורף לאזרחיה, אין שום סיבה שאנחנו, כאופוזיציה, נשתף פעולה עם אותה הפניית עורף.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

ינון אזולאי: גברתי השרה, כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, האמת, בימים האחרונים מנהלים כנגדנו, כביכול, כל מיני חוגים מהקואליציה – כנגדנו, אלה אנשים שנלחמים למען העצמאים: אופיר, אני, הרב גפני, שלמה קרעי – מנהלים כנגדנו קמפיין.

ינון אזולאי: אביר קארה פתאום נזכר שפעם הוא היה שולמן.

ינון אזולאי: הוא הרי לא יודע בכלל.

ינון אזולאי: הוא שכח, בהתחלה, בכלל מאיפה הוא הגיע.

ינון אזולאי: אני מדבר על אנשים ששכחו שפעם הם היו עצמאיים – אחד כמו אביר קארה.

ינון אזולאי: ישראל ביתנו, שפעם באו והרצו לנו שצריך לעזור לעצמאיים.

ינון אזולאי: כשאנחנו היינו בממשלה הם הרצו לנו, אבל כשהיה גל האומיקרון, לקח להם ארבעה חודשים להביא תוכנית כלכלית לפיצוי עצמאיים ולפיצוי בעלי העסקים.

ינון אזולאי: כשהם הביאו את התוכנית הזאת, יש להם הרבה הרבה מה ללמוד משר האוצר דאז ישראל כץ – שהיינו נלחמים ביחד עם יושב-ראש ועדת הכספים, היינו נלחמים בשביל אותם עצמאיים.

ינון אזולאי: היום הם מביאים אותה באיחור של ארבעה חודשים.

ינון אזולאי: ולא רק שהם מביאים אותה באיחור של ארבעה חודשים, הם מכניסים את זה כך, כלאחר יד.

ינון אזולאי: לולא החברים באופוזיציה, לא היינו מצליחים להתקדם גם סנטימטר.

ינון אזולאי: הם הביאו תוכנית הזויה שרק מזיקה לאותם עצמאיים, יותר ממה שהיא מכניסה.

ינון אזולאי: ואחר כך אומרים שאנחנו, כחברי אופוזיציה, בכלל לא אחראיים; אנחנו לא רוצים לדאוג לעצמאיים.

ינון אזולאי: אז כמו שאמר חברי אופיר כץ, אנחנו בסך הכול נצמדים לדרישות של העצמאיים; לדרישות של אותם אלה, של כל אותם ארגוני עצמאיים, אם זה לה"ב, ואם זה יועצי המס ואם זה ההסתדרות ואם זה כולם.

ינון אזולאי: אנחנו, בסך הכול, לקחנו את הדרישות שלהם ונלחמים.

ינון אזולאי: אגב, אופיר הם מקבלים איומים – ואני עומד מאחורי מה שאני אומר – הם מקבלים איומים ממשרד האוצר – על זה שהם מדברים איתנו ושכביכול הם מסכימים איתנו – שבפעם הבאה בכל דבר שהם ירצו לא תהיה להם כניסה.

ינון אזולאי: כן, כן, משרד האוצר ושר האוצר מאיימים עליהם.

ינון אזולאי: אנחנו, בסך הכול, מה באים ועושים?

ינון אזולאי: מבקשים שלושה דברים.

ינון אזולאי: אנחנו מורידים את כל ההסתייגויות.

ינון אזולאי: ההסתייגויות נועדו בשביל לטרטר אותם, בשביל להביא את ההישגים האלה למען העצמאיים.

ינון אזולאי: אנחנו מבקשים להעלות לעסקים מ-60 מיליון ל-100 מיליון, שמשרד האוצר ורשות המיסים אמרו שזה לעסקים בינוניים וקטנים, שבשבילם אנחנו דואגים.

ינון אזולאי: אנחנו מבקשים לתת את דצמבר, שאז האומיקרון היה – כשמי שנקרא פה ראש הממשלה אמר שהאומיקרון הגיע ושיש מגפה - - -

אופיר כץ: מנובמבר.

ינון אזולאי: התחיל מנובמבר, ואנחנו מבקשים מדצמבר.

אופיר כץ: הוא אמר את זה בנובמבר.

ינון אזולאי: אנחנו מבקשים על 2019 ו-2020 שתהיה אפשרות להגיש או את זה או את זה, אחרת נופלים 40,000 עסקים מתוך 120,000.

ינון אזולאי: אז שלא יספרו לנו סיפורים שאנחנו לא לטובת העצמאיים והעסקים הקטנים והבינוניים.

איתן גינזבורג: תודה.

ינון אזולאי: אנחנו כן לטובתם.

ינון אזולאי: אנחנו שם ופה בשביל אותם עסקים קטנים ובינוניים, נמשיך את המאבק, אנחנו – אתם חושבים שאין לנו מה לעשות?

ינון אזולאי: יש לנו המון מה לעשות, אבל אנחנו פה - -

איתן גינזבורג: תודה.

ינון אזולאי: - - בשבילכם, על מנת לעזור לכם להביא את הפרנסה שלכם בכבוד ולא בביזוי.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת יריב לוין.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ב-1 בפברואר שנה זו, לפני כמה חודשים, התפרסם דוח אמנסטי, שכולל כ-200 עמודים.

אוסאמה סעדי: הכותרת שלו הייתה: האפרטהייד הישראלי נגד הפלסטינים.

אוסאמה סעדי: האפרטהייד הישראלי נגד הפלסטינים.

אוסאמה סעדי: הוא מדבר ומאשים את ישראל ואת הכיבוש בפשעים נגד האנושות ובמדיניות של הפרדה, נישול והדרה.

אוסאמה סעדי: עכשיו, חבריי, אם יש חוקים, ואם יש חוק שמדגים את דוח אמנסטי שמדבר על אפרטהייד, זהו החוק המוצע היום, שאנחנו עוד מעט נצביע עליו.

אוסאמה סעדי: הארכת תוקפן של תקנות שעת חירום מדברת על שיפוט בעבירות ועזרה משפטית.

אוסאמה סעדי: תראו איזו מכבסת מילים.

אוסאמה סעדי: אבל, האמת שהחוק הזה מ-67', מאז הכיבוש הישראלי בשטחים הכבושים, יצר ויוצר שתי מערכות משפט נפרדות: מערכת משפטית אחת למתנחלים, שכובשים את הקרקע ואת העם הפלסטיני – שזו מערכת משפטית, אזרחית, נאורה, וגם על זה יש ויכוח אבל הכול יחסי – אבל על בני המקום, על העם הנכבש, במקום שיחילו את המשפט הבין-לאומי מחילים מערכת משפט צבאית, ועל זה רוצים היום להצביע, להאריך את זה.

אוסאמה סעדי: עכשיו, מה אומרים?

אוסאמה סעדי: זה כל חמש שנים מתחדש, אבל הפעם זה בקולות של מי שדוגל בסיום הכיבוש, בהקמת מדינה פלסטינית לצד מדינה ישראלית.

אוסאמה סעדי: זו גם הפעם ראשונה שמפלגה ערבית בקואליציה, אולי, תעביר את הנצחת הכיבוש, את הנצחת האפרטהייד.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אוסאמה סעדי: )

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חברת הכנסת מאי גולן.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: השרים, חברות וחברי הכנסת, אני אתחיל במקום שבו חבר הכנסת אוסאמה סעדי סיים.

יריב לוין: הוא אמר בצורה הברורה ביותר: יהודה ושומרון, כמו גם ארץ ישראל כולה, כולן שייכות לעם היהודי.

יריב לוין: כך היה, כך הווה וכך יהיה.

יריב לוין: ואני בהחלט מסכים - -

אוסאמה סעדי: - - -

יריב לוין: - - מסכים עם מה שאומר חבר הכנסת סעדי.

יריב לוין: בדבר אחד אני מסכים איתו.

אוסאמה סעדי: - - - מבטיח שזה לא יהיה.

יריב לוין: אני מסכים שכך גם יהיה וזאת עובדה היסטורית - -

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע.

סמי אבו שחאדה: ככה לא היה וככה לא יהיה.

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע לדובר.

יריב לוין: - - עובדה היסטורית שאף קריאת ביניים לא יכולה לטשטש.

יריב לוין: אבל אני כן אגב מסכים עם חבר הכנסת סעדי בדבר אחד.

יריב לוין: אני חושב שהוא צודק לגמרי בזה, שאין מקום לממשל צבאי ולחוקי שיפוט צבאיים.

יריב לוין: הגיעה העת, ונכון, שנחיל את ריבונותנו המלאה על כל שטחי יהודה ושומרון.

יריב לוין: כך צריך להיות.

יריב לוין: גם זה, אני משוכנע, לא רק נכון באופן היסטורי ואמיתי, אלא גם יקרה באופן מעשי, ואני מקווה שבקרוב.

סמי אבו שחאדה: - - - לעם הנכבש?

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: שאלתי אם לעם הנכבש?

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: שאלתך נשמעה באוויר באולם.

איתן גינזבורג: שמענו.

יריב לוין: אני אענה לחבר הכנסת אבו שחאדה רק דבר אחד, שאני בגדול חושב שעם נכבש בהחלט צריך לדאוג לזכויותיו, רק שבמקרה הזה אין נכבש.

יריב לוין: אתה יודע למה?

יריב לוין: כי עם לא יכול להיות כובש בארצו, והארץ הזו שלנו, היא ולכן אנחנו לא יכולים להיות בה כובשים, אפילו אם נרצה.

סמי אבו שחאדה: - - -

יריב לוין: אנחנו בעלי הארץ הזו, ואנחנו שבנו אליה - -

קריאות: - - -

יריב לוין: שבנו אליה לאחר - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, לא להפריע.

סמי אבו שחאדה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, די.

איתן גינזבורג: קריאת ביניים אחת אפשר.

איתן גינזבורג: לא להפריע כל הנאום.

סמי אבו שחאדה: תשמע אותו.

איתן גינזבורג: שמעתי מה הוא טוען.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: הינה, עצרתי את השעון של חבר הכנסת לוין.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תנו לו להשלים את דבריו כפי שהוא מוצא לנכון להביע אותם.

איתן גינזבורג: קריאת ביניים אפשרית, אבל לא לחרב את כל הנאום.

יריב לוין: אתה יודע, שבנו אליה לאחר אלפיים שנות גלות, וב-48' הקמנו מדינה וב-67' שחררנו ואיחדנו עוד חלקים חשובים של ארצנו של ארץ ישראל, ועל כך בוודאי יש לברך.

יריב לוין: באמת הגיע הזמן שגם אותם חלקים שעדיין לא הוחלה עליהם הריבונות, הדבר הזה יקרה.

יריב לוין: אבל אני מוכרח לומר אדוני היושב-ראש, שמה שמתרחש כאן בהקשר של החוק הזה, באמת אני מוכרח לומר – מחזות שלא נראו בכנסת.

יריב לוין: וצריך לומר, קודם כול, יש מחזה אחד שכן נראה והוא את מציעי החוק – ובראשם השר גדעון סער – מצביעים נגד החוק הזה, כאשר הוא היה מרכז האופוזיציה, היה בתפקידי בשנת 2007 כמדומני.

מאי גולן: 2017.

איתן גינזבורג: אוסיף לך את השניות שהפריעו לך.

יריב לוין: לא, 2007.

יריב לוין: לכן נדמה לי שכל מי שמטיף פה מוסר לאופוזיציה, נדמה לי שהתשובה הטובה ביותר היא מה שעשה אחד המוכשרים שבמרכזי האופוזיציה שהיו כאן לאורך השנים – גדעון סער עצמו – בדיוק בחוק הזה, בדיוק במצב הזה.

יריב לוין: לכן, ברור לגמרי שאנחנו לא אלה שהקמנו ממשלה שלא מסוגלת להעביר שום חוק ציוני ושום חוק ביטחוני.

יריב לוין: שאחראית למחדלים נוראיים, מהפקרת הביטחון האישי ועד אובדן המעמד המדיני ואי-נקיטת הפעולות הדרושות מול איראן; כישלון מוחלט בתחום הכלכלי, והרשימה היא עוד ארוכה מאוד.

יריב לוין: ולכן אדוני היושב-ראש אנחנו נעשה מה שאופוזיציה אחראית עושה.

יריב לוין: אנחנו נצביע נגד החוק הזה ונגד כל חוק של הממשלה על מנת להחליף את הממשלה הרעה הזו, לפני שייגרמו נזקים נוראיים לא רק ליהודה ושומרון, אלא לכל מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יריב לוין.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מאי גולן – בבקשה, ואחריה חבר הכנסת צחי הנגבי.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אזרחי ישראל קמו ביום שישי האחרון למקרא איגרת מכתב ידו של סופר רב-המכר: איך לנצח מגפה.

מאי גולן: ובכן, האמת, אין לי יותר מדי ציפיות ממנו.

מאי גולן: זה לא סוד גם שחשבתי שסילבה היה צריך לתת לבנט את כרטיס האסטרונאוט שלו, כי מי שרואה את הכניסות ללשכה שלו בכנסת מבין שחוץ מלנהל שם מדינה עושים שם בערך הכול.

מאי גולן: אבל חברים, צריך לומר את האמת.

מאי גולן: הבעיה של בנט מצריכה טיפול מקצועי אמיתי, ולא יעזרו כאן לא נאומים ובטח לא מציאות.

מאי גולן: אזרחי ישראל, אתם צריכים לבוא חשבון עם השותפים שלו.

מאי גולן: הם יודעים את מצבו.

מאי גולן: הם יודעים שהוא לא ראש ממשלה, אלא בובה שמופעלת על ידי מנסור, על ידי לפיד ועל ידי ליברמן.

מאי גולן: הם, כמונו, רואים את כל מה שקורה כאן, בניגוד אליכם, אזרחי ישראל, שמוקפים תקשורת מהתדרוכים של הבנט ולפיד בבלנדר של מכונת התעמולה, שלא מפסיק לערבל.

מאי גולן: הרי במסגרת ההסכם בנט קיבל מתנה מלפיד.

מאי גולן: הוא קיבל את עיתונאי ישראל ככה, על מגש של זהב.

מאי גולן: הוא בעננים, כל היום הוא באופוריה והוא לא מצליח לנחות.

מאי גולן: הוא פשוט לא מצליח, כי אלה שקראו לו פשיסט וקיצוני וילדותי ומסוכן היום הוא הוא מכתיב להם מילה במילה, מילה במילה, מה להגיד ואיך לשבח את עצמו.

מאי גולן: הם אפילו מספרים לי שהוא עצמו מאמין לשבחים שהוא עצמו מכתיב להם כל השבוע.

מאי גולן: הרי אתם רואם שהבן אדם כותב על רוב דמיוני דומם, ושומע קולות, ככה, בראש שלו שהוא דוד המלך.

אמיר אוחנה: הרוב דומם, כי הוא חוסם את כולם.

מאי גולן: נכון, חבר הכנסת אוחנה, הרוב דומם כי הוא חוסם את כולם.

מאי גולן: אבל מה שחשוב בעצם להגיד – וזה בגדר המלך הוא עירום – הרי אלה שיושבים כאן בממשלה המדומיינת הזאת, אתם אלה שרואים את כל זה.

מאי גולן: אתם רואים ושותקים.

מאי גולן: וזה, זה הפשע האמיתי שייזכר לכם לדורות.

מאי גולן: הרי על איזה רוב ציוני הוא מדבר?

מאי גולן: אתם לא יודעים לקרוא סקר של אפס נעלמים?

מאי גולן: הבן אדם מדבר על רוב ציוני בזמן שהוא יודע, הוא יודע שהוא מוחזק על ידי אצבעות של מועצת השורא.

מאי גולן: אין לשכה, אין מפלגה, אין מצביעים, והוא מדמיין רוב דומם.

מאי גולן: בקיצור יש לנו פה ראש ממשלה ששומע קולות דוממים, ואין מבוגר אחראי לידו.

מאי גולן: אין.

מאי גולן: יש לפיד, שקונה זמן בכסף ציבורי ויש ליברמן, כמובן, שמפרק לנו את הקופה כמו שרק ליברמן יודע ואף אחד לא יכול ללמד אותו.

מאי גולן: אזרחי ישראל היקרים, אתם, ורק אתם, חייבים לבוא חשבון עם כל אחד ואחת מהם בקלפי כי אתם, אתם יושבים כאן, שהוניתם את ציבור המצביעים שלכם באופן נכלולי, מכרתם את כל התומכים והפעילים הנאמנים שלכם, אתם שלראשונה, לראשונה מקום המדינה לא מראים את פרצופכם בבתי משפחות השכול, אתם מדברים על פילוג ושנאה?

מאי גולן: אתם בכלל יכולים לדבר על החוק, שהתכנסנו לשמוע כאן עכשיו?

מאי גולן: על תקנות ביהודה ושומרון?

מאי גולן: קודם תראו את הפרצוף שלכם ביהודה ושומרון, ואחרי זה נדבר.

מאי גולן: חבורה של פחדנים שמכרו את נשמתם ואת כל הערכים שלהם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מאי גולן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת צחי הנגבי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת בן גביר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: אני שמח לבשר שחל מהפך היסטורי בזירה הפוליטית, אדוני היושב-ראש, מהפך שתמיד ייחלנו לו ולא האמנו שהוא יגיע כל כך מהר.

צחי הנגבי: מה המהפך?

צחי הנגבי: שרים וסגני שרים וחברי כנסת שהפכו את ההכפשה של התושבים החלוצים המפוארים שלנו ביהודה ושומרון לאומנות, דוגמת שר הבריאות שאמר שהם איום לאומי, שידרדר את מדינת ישראל לשפיכות דמים, או סגן השר גולן, שקרא להם תתי-אדם, הצד הקלוקל של העם היהודי, אנשים בזויים, ועוד כהנה וכהנה דוגמאות.

צחי הנגבי: לא חסרות דוגמאות לדברי בלע מהצד ההוא של המפה הפוליטית כנגד הציבור המופלא הזה.

צחי הנגבי: פתאום, אדוני היושב-ראש, הם לא מצליחים להירדם בלילות מרוב חרדה ודאגה לגורל כל משפחה ומשפחה במאחזי יהודה ושומרון על הגבעות ובהרים.

צחי הנגבי: והם מפצירים בנו, באופוזיציה, שלא נעשה, חס וחלילה וחס, איזשהו מהלך שעלול לפגוע בשערה משערות ראשם של המתיישבים.

צחי הנגבי: אז אנחנו, למזלנו, אדוני היו"ר, אנחנו חסידי תורת ז'בוטינסקי, ולמדנו ממאמרו של ז'בוטינסקי "על קיר הברזל" – שנכתב לפני 100 שנים, אבל גם היום, ב-6 ביוני בשעה 09:40, הוא תקף כמו שהוא היה תקף אז – להבחין, כפי שכתב ז'בוטינסקי, בין קדושה לבין הונאה.

צחי הנגבי: לפעמים עושים הונאה במסווה של קדושה.

צחי הנגבי: למשל, כותב ז'בוטינסקי באותו מאמר:

צחי הנגבי: אם גנב פורץ לביתי, ואני רוצה לרדוף אחריו ולעצור אותו ולהחזיר את הגזלה, והוא פתאום ישיר את ההמנון הלאומי, בתקווה שאני, שמכבד את ההמנון הלאומי, אעמוד בדום מתוח, ואני אפסיק כל פעולה אחרת, כי כשיש המנון צריכים לעמוד, ואז הוא יימלט על נפשו – אומר ז'בוטינסקי, ובפועל אני מתרגם את דבריו לחיים של היום: אנחנו יודעים לא ללכת שולל אחרי ההונאה.

צחי הנגבי: ולכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו באמת, מתוך דאגה להתיישבות, לביטחון אזרחי ישראל כולם ולא רק המתיישבים, אנחנו מחויבים לעשות כל פעולה שיש עימה קידום - -

איתן גינזבורג: תודה.

צחי הנגבי: - - של ההכרעה הגדולה שהציבור צריך ללכת אליה: האם רוצים בממשלת השינוי, או רוצים סוף-סוף לשנות את הממשלה, כדי להביא לממשלה לאומית, תקיפה, חזקה, שתדאג באמת לכל אזרחי ישראל, ובתוכם לחלוצים שלנו ביהודה ובשומרון?

צחי הנגבי: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת צחי הנגבי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני כמה דקות קיבלתי שיחה לפלאפון שלי.

איתמר בן גביר: כשהשבתי לשיחה, אמר לי הדובר: אני בדרך אליך.

איתמר בן גביר: אני בדרך אליך עם אקדח מוכן, עם מחסניות ו-16 קליעים.

איתמר בן גביר: טלפון מזוהה.

איתמר בן גביר: טלפון מזוהה.

איתמר בן גביר: אדוני שר החוץ, ראש הממשלה החליפי – תלך, תלך, אתה הבאת את ההסתה הזאת.

איתמר בן גביר: אתה.

איתמר בן גביר: אתה הבאת את ההסתה הזאת.

איתמר בן גביר: אני אומר לו: מה אתה רוצה?

איתמר בן גביר: הוא אומר לי: אני עכשיו בדרך לאישה שלך.

איתמר בן גביר: אני אומר לו: מה תעשה לי?

איתמר בן גביר: הוא אומר: במקרה אני שוטר, ואני עכשיו בדרך אליך, אני גר בצפון, בדרך אליך, תחכה.

איתמר בן גביר: מה תעשה לי? אני אומר לו.

איתמר בן גביר: הוא אומר לי: אתה תכיר את האקדח שלי מקרוב; אני אטפל באישה שלך, בילדים שלך.

איתמר בן גביר: מה תעשה להם?

איתמר בן גביר: אני אומר לו.

איתמר בן גביר: הוא אומר לי: במקרה אני שוטר בעצמי – למי תלך להתלונן?

איתמר בן גביר: הוא אומר לי: אתה פגעת בעם שלנו יותר מדי.

איתמר בן גביר: זמנך נגמר.

איתמר בן גביר: אני עכשיו בדרך אליך.

איתמר בן גביר: כמובן שאת השיחה הזאת העברתי לקצין לכנסת, והוא עומד עכשיו מול המשטרה כדי לאתר את אותו מאיים.

איתמר בן גביר: אבל אני שואל אתכם - - -

ינון אזולאי: אל תדאג, לא ימצאו - - - לא ימצאו.

איתמר בן גביר: אני שואל אתכם, חבריי בקואליציה, ואני שואל אותך, אדוני השר: אתם מודעים למה שאתם עושים?

איתמר בן גביר: אתם מודעים לשסע, לקיטוב, למה שאתם מפיצים?

איתמר בן גביר: כולנו קראנו את האיגרת של נפתלי בנט – רעל; רעל הוא קרא לי ולחבריי.

אופיר כץ: זה הרוב הדומם, איתמר.

איתמר בן גביר: צאצאי יגאל עמיר, קרא כאן ראש הממשלה החליפי.

איתמר בן גביר: מסוכנים, פשיסטים, נאצים, יודו-נאצים – אמר לי כאן

איתמר בן גביר: חבר הכנסת אחמד טיבי לפני כמה ימים.

איתמר בן גביר: ואני שואל אתכם ואומר לכם: תפסיקו עם ההסתה.

איתמר בן גביר: מילים יכולות להרוג.

איתמר בן גביר: מילים יכולות להרוג.

איתמר בן גביר: אתם מסיתים, אתם מפלגים, והכול כדי לשרוד עוד דקה, עוד חצי דקה, עוד שנייה.

איתמר בן גביר: הממשלה שלכם צריכה ללכת הביתה.

איתמר בן גביר: ולכן, בגלל שאתם כל כך לחוצים, אתם משתמשים ברעל, מפיצים שקרים, מפיצים הסתה, ויכולים לגרום לכך שחלילה וחס, חלילה וחס, הדם שלי יישפך.

איתמר בן גביר: טלו קורה מבין עיניכם.

איתמר בן גביר: ואני אומר לכם את זה דווקא בערב הזה, דווקא ביום החשוב הזה, שבעזרת השם, עם ישראל מתפלל, מתפלל ומייחל שתלכו הביתה, שתלכו הביתה, שתלכו הביתה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה, ואחריו, אחרון הדוברים יהיה חבר הכנסת צבי האוזר.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לכבודו.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני כשנה עמדתי כאן על הבמה, והתרעתי בפני כך שממשלת בנט-עבאס הולכת להיכנס לבוץ קואליציוני.

אופיר סופר: המושג בוץ מוכר לנו בהקשרים צבאיים, ולכן בחרתי להשתמש בו, כי אני חושב שההתנהלות כאן בקואליציה, ההתנהלות כאן בכנסת, מאוד מאוד מסגירה את המושג בוץ קואליציוני, את המושג בוץ.

אופיר סופר: ככל שאתה מעמיק את הקשר, ככל שאתה מעמיק את ההישרדות, ככה היציאה יותר קשה.

אופיר סופר: וככל שאתה מעמיק את השהייה, ככה אתה חוטף חזק יותר וקשה יותר.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, צריך לומר ביושר: לא ראינו כאן

אופיר סופר: הצבת קו אדום של אף אחד מחברי ימינה.

אופיר סופר: לא ראינו הצבת קו אדום אמיתית.

אופיר סופר: ראינו פעם אחת שחברת הכנסת השכל הענישה את רע"מ בגלל חוק הקנביס משהו.

אופיר סופר: לא ראינו את זה לא על נושאים של ימין - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סילמן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סילמן.

אופיר סופר: - - לא על נושאים של זהות יהודית, לא על נושאים שקשורים לגליל, לא על המאבק והאחיזה בנגב ולא על שום דבר שקשור לצה"ל.

אופיר סופר: חברי הכנסת של רע"מ מכים פעם אחר פעם קשה יותר, חזק יותר וגורפים הישגים.

אופיר סופר: עד כדי כך, אדוני היושב-ראש, שהתרגלנו לזה.

אופיר סופר: כך גם חברת הכנסת זועבי גילתה את הספורט החדש, ומדי פעם ככה היא משחקת היטב, ולאחרונה היא גרפה מאות מיליוני שקלים.

אופיר סופר: ולאחרונה, מאז פרישתה של חברת הכנסת סילמן, גם המשותפת הצטרפה לקרנבל.

אופיר סופר: וצריך לומר שבהחלט מדובר כאן בסטרטאפ ניישן – סטרטאפ ניישן של סחטנות, סטרטאפ ניישן אנטי-ציוני.

אופיר סופר: וכשאתה עמוק בבוץ, כשאתה עמוק בסירחון, צריך הרבה אומץ לזהות את זה ולצאת החוצה.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, לי יש קצת תקווה.

אופיר סופר: אולי הערב נראה כאן הצבעה, שתצביע על התפכחות; אולי נראה כאן הצבעה קריטית, שתסמן את נקודת המפנה, שמכאן ממש בימים הקרובים, בשבועות הקרובים, הממשלה הזו תרסק את עצמה לדעת.

אופיר סופר: אנחנו לא רוצים לשמוע עוד לא על כאב בטן, לא על חברי כנסת שנמצאים על הקצה, ולא על שולמן שדואג לשולמנים, ולא על כל מיני אגרות סרק שנשלחות אלינו בערב החג, מלאות בהסתה, מלאות בבכיינות.

אופיר סופר: לא איגרת שראויה לראש ממשלה.

אופיר סופר: כאיש ימין, אני תולה הרבה תקווה בהצבעה הזו.

אופיר סופר: לדעתי, היא יכולה להיות הצבעה של התפכחות, של להגיד: האם אנחנו רוצים שהממשלה הנוראית הזאת תמשיך להתקיים או לא?

אופיר סופר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת סופר.

איתן גינזבורג: אחרון הדוברים יעלה ויבוא, חבר הכנסת צבי האוזר, בבקשה.

איתן גינזבורג: בסוף יסכם השר זאב אלקין.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: עוד לא, עוד לא.

איתן גינזבורג: עוד לא, השר אלקין, עוד שלוש דקות.

איתן גינזבורג: אמרתי, אחריו יסכם.

איתן גינזבורג: אני סומך עליך.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני יושב הראש, חבריי חברי הכנסת, צופים בבית, צופים כאן בקהל, אני רוצה להקדיש את השלוש דקות האחרונות של הדיון החשוב ההיסטורי הזה למען ההיסטוריה, לפדות חוב מוסרי שאני מרגיש עליי, על כתפיי.

צבי האוזר: מונח עליי חוב מוסרי לימין המכונה "הימין הישראלי"; חוב מוסרי להיסטוריה; חוב מוסרי לפרוטוקול הכנסת, שייכנס לעולמי עד; וחוב מוסרי ליושב-ראש מועצת ישע דוד אלחייני.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, כחלק מהעימות הפוליטי העז, ולעיתים הקשה והפוגעני, שאנחנו חווים בימים אלה, בחרו מי שבחר בליכוד, להאשים את יושב-ראש מועצת ישע דוד אלחייני בכך שהכשיל – וזו האשמה היסטורית חמורה – הכשיל את החלת הריבונות הישראלית ביהודה ושומרון.

צבי האוזר: אני ראיתי את הפרסומים האלה, ראיתי, ואינני יכול לעצום עיניים, אינני יכול לשקוט.

איתן גינזבורג: ששש.

צבי האוזר: אני חש, כאמור, חובה היסטורית להעמיד דברים על דיוקם ולהגיד מעל במה זו: זה שקר וכזב, ואלה הדברים כפי שהיו, וכך ייכתב ספר ההיסטוריה הישראלי של דברי הימים האלה.

צבי האוזר: כבר עם היוודע אפשרות למהלך שיחיל את הריבונות הישראלית בשטחי יהודה ושומרון עמדנו, יועז הנדל, שר התקשורת היום, ואנוכי, בפני גודל השעה, והודענו – אגב, מעל כל במה, שנתמוך בהחלת החוק הישראלי על שטחי C, שטחי יהודה ושומרון.

צבי האוזר: הייתה בהודעתנו זו, דאז ההיסטורית, אור ירוק שניתן לבצע את המהלך.

צבי האוזר: אני אומר את הדברים האלה גם על דעתו של יועז הנדל.

צבי האוזר: אני אומר זאת ברשות ובסמכות, כמו שאמרתי, למען ההיסטוריה.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, בואו נזכור, למהלך הזה של החלת הריבונות ביהודה ושומרון אז היה רוב בממשלה.

צבי האוזר: למהלך היה רוב בטוח בכנסת של לפחות 64 חברי כנסת, והימים דאז – וזה חשוב וזה היסטורי, אולי קריטי לחדד ולציין זאת - -

איתן גינזבורג: ששש.

צבי האוזר: - - הימים הם ימי טראמפ – אולי תנאי סופה מושלמת להחלת החוק.

צבי האוזר: אז חבריי חברים בליכוד, אל תגידו בגת ואל תספרו בחוצות אשקלון שלא ניתן היה לבצע את החלת הריבונות על יהודה ושומרון.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

צבי האוזר: שלא תהיינה אי-הבנות – אני מסכם – את זה היה ניתן, נקודה.

צבי האוזר: אני יודע שלבנימין נתניהו חשובה ההיסטוריה, על כך אני מוקיר אותו.

צבי האוזר: אבל ספר דברי הימים של מדינת ישראל חייב לספר את האמת, ורק את האמת, והאמת היא פשוטה.

צבי האוזר: גם אם היא כואבת, היא תיאמר.

איתן גינזבורג: תודה.

צבי האוזר: גם בהזדמנות ההיסטורית הזו בחר נתניהו לדבר במקום להחיל את הריבונות.

צבי האוזר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר – לחבר הכנסת צבי האוזר.

איתן גינזבורג: אני מזמין - - -

חיים כץ: בפוטנציה.

חיים כץ: בפוטנציה.

איתן גינזבורג: אולי בפוטנציה.

איתן גינזבורג: אולי גם בפוטנציה.

איתן גינזבורג: לך תדע, אנחנו בכנסת, הכול יכול לקרות.

איתן גינזבורג: נאחל לו, נאחל לו.

איתן גינזבורג: אדוני השר אלקין, תורך לסכם.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: אלקין זאב, קצר, רק שעה.

זאב אלקין: מה?

חיים כץ: קצר, רק שעה.

זאב אלקין: למה רק שעה?

איתן גינזבורג: הוא רוצה קצר, אז הוא ביקש רק שעה.

זאב אלקין: זה תלוי כמה זמן ייקח לכם להבין מה אתם עושים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

חיים כץ: תעשה את זה קצר, ותתחיל מהתחלה עד שנבין.

יעקב מרגי: אלקין, יש קונה עולמו בשעה, ויש קונה עולמו ברגע.

זאב אלקין: אתה צודק, חבר הכנסת מרגי, יש קונה עולמו בשעה אחת, ויש הורס עולמם של מאות אלפי אנשים בהצבעה אחת של דקה.

זאב אלקין: זה מה שאתה כרגע הולך לעשות.

קריאות: - - -

זאב אלקין: זה מה שאתה כרגע הולך לעשות.

אופיר כץ: אתם הרסתם מיליוני אנשים בעשרה חודשים.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: טוב, בואו – חברי הכנסת, בואו נאפשר לשר להתחיל את נאומו, ואז אני מניח שתוך כדי הדיון יהיו קריאות ביניים, אבל קריאות ביניים לפני שהתחיל הדיון, זה עוד לא חביב.

קריאות: - - -

פטין מולא: מה עם הסבסוד של - - -

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי השרים וחברי הכנסת, אנחנו מגיעים לסיכום של הדיון, שכנראה בעקבותיו תבוא הצבעה שאני חייב להגיד – אני לא מעט שנים בבית הזה, אבל היא אולי אחת מההזויות, אם לא ההזויה ביותר שאני זוכר, מאז שאני לפחות בבית הזה.

קריאה: הקואליציה הזויה.

קריאות: - - -

משה גפני: לא הייתה ממשלה הזויה כזאת.

משה גפני: מאז הקמת הכנסת לא הייתה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תאפשרו לשר אלקין לומר את דברו.

איתן גינזבורג: כולכם דיברתם והבעתם דעתכם.

איתן גינזבורג: בבקשה.

זאב אלקין: האמת היא ששאלתי את עצמי, אדוני היושב-ראש – כשראיתי את ההחלטות של סיעות האופוזיציה להצביע כנגד המתיישבים ביו"ש, כנגד האינטרס הלאומי, בהתחלה שפשפתי את העיניים וחשבתי שאני באמת מופתע.

זאב אלקין: אחר כך הבנתי שאני לא כל-כך מופתע, כי הבנתי שכבר היו דברים מעולם בכנסת הזאת.

זאב אלקין: אחד, ראיתי את אותן הסיעות עובדות כמשרתות של הרשימה המשותפת ומפילות יחד איתה את חוק האזרחות.

זאב אלקין: רק חצי שנה אחר כך פתאום הבינו מה הם עשו, חזרו בתשובה, וכן העבירו את החוק.

יריב לוין: זאב, מה עשה גדעון ב-2007 על החוק הזה והיום – מה עשה?

זאב אלקין: בדק שיש רוב שיעבור, ואז סמלית הצביע נגד.

יריב לוין: - - -

זאב אלקין: אני מציע לך לעשות – אתה יודע, חבר הכנסת לוין, תעשה אותו דבר, את מה שהוא עשה ב-2007.

יריב לוין: על גדעון אפשר להגיד הרבה דברים, אבל הוא לא צבוע.

יריב לוין: אני לא מאמין שהוא פעל בצביעות.

זאב אלקין: לך תבדוק את הפלט של ההצבעות שם ותראה אם האופוזיציה גייסה את חבריה כדי להפיל את החוק הזה, אתה תראה.

זאב אלקין: אני דווקא ראיתי.

זאב אלקין: במקרה הסתכלתי, רציתי לראות את הפלט של ההצבעה שאתה מציין.

זאב אלקין: אתה, כמי שמכיר היטב את עבודת הבית, אתה רואה מתי האופוזיציה מתגייסת כדי להפיל, ומתי היא באופן סמלי מצביעה נגד, אבל נותנת להעביר דבר שהוא אחד מהדברים הבסיסיים.

זאב אלקין: מה שאתם עושים אף אחד עוד לא עשה בבית הזה.

זאב אלקין: וההצבעה של היום - - -

קריאות: - - -

אופיר כץ: מה שאתה עשית לפני שנה עוד אף אחד לא עשה בבית הזה.

זאב אלקין: וההצבעה של היום תהיה לדיראון עולם, תירשם על שמכם.

אופיר כץ: דיראון עולם זה התנועה האסלאמית, זה דיראון עולם.

זאב אלקין: משנת 1948 הבית הזה על הרכביו הפוליטיים השונים – סליחה, מ-1967, משנת 1967 הבית הזה על הרכביו הפוליטיים השונים העביר את התקנות האלה, שהן הבסיס של ניהול החיים התקינים בכל הממשק הזה בין מדינת ישראל ליהודה ושומרון.

זאב אלקין: משנת 1967, עד שהגיעו אלה, שכמו שנאמר בציטוט הידוע: אין להם כאבי בטן מחיילים, ואין להם כאבי בטן מנאנסות, אז מתברר היום שאין להם כאבי בטן גם מכל יהודה ושומרון ומהמתיישבים.

אופיר כץ: - - - למען חיילי צה"ל, למען יהודה ושומרון.

אופיר כץ: אין לך קואליציה שמסוגלת להעביר את הדברים האלה.

זאב אלקין: באמת, משום דבר אין לכם כאבי בטן.

גלית דיסטל אטבריאן: גם לאילת שקד אין.

זאב אלקין: משום דבר.

גלית דיסטל אטבריאן: לקחנו את זה מאילת.

זאב אלקין: אתם במו ידיכם, אלה שנשבעו אמונים ליהודה ושומרון ולמתיישבים, במו ידיכם הולכים לייצר ולקחת על עצמכם אחריות על האנדרלמוסיה בזכויות הכי בסיסיות שלהם, בדברים הכי תקינים בסדר יומה של מדינת ישראל, בחוסר אחריות שלא הייתה כדוגמתו.

קריאות: - - -

זאב אלקין: ואחרי זה עוד תמשיכו - - -

אופיר כץ: פעם ראשונה במדינת ישראל שיש קואליציה - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ.

אופיר כץ: - - שאין לה רוב למען חיילי צה"ל ולמען יהודה ושומרון, ואת זה אתם עשיתם.

קריאות: - - -

אופיר כץ: תמיד הייתה קואליציה שידעה להעביר את החוקים האלה בקלות.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ, נתתי לך כמה קריאות, אבל אי-אפשר כל משפט.

אופיר כץ: פעם ראשונה שיש קואליציה כזאת - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ, די.

אופיר כץ: - - עם החברים החדשים שלך מהתנועה האסלאמית, ובגלל זה אין לך רוב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ, אמרת את זה בכמה ורסיות.

איתן גינזבורג: די.

זאב אלקין: חבר הכנסת אופיר כץ, בסוף, בבית הזה כל אחד אחראי למה שהוא מצביע, ולנו, לסיעה שלנו, סיעת תקווה חדשה, ולרוב מוחלט של סיעות הקואליציה, אין שאלה מה אנחנו מצביעים.

זאב אלקין: אנחנו אחראים על זה שאנחנו עשינו כל מה שיכולנו ונעשה כל מה שיכולנו כדי להגן על החיים התקינים של המתיישבים.

זאב אלקין: ואתם, אתם לוקחים על עצמכם את האחריות על הפגיעה הכי קשה שהייתה אי פעם במתיישבי יהודה ושומרון, בהצבעה שלכם - -

אופיר כץ: האחריות היא עליך, לא עלינו.

אופיר כץ: האחריות היא עליכם, לא עלינו.

אופיר כץ: אך ורק עליכם - - -

זאב אלקין: - - במה שאתם תגידו, במה שאתם תלחצו.

זאב אלקין: מעולם לא הייתה בושה כזאת למפלגות שקוראות לעצמן מפלגות ימין בבית הזה.

יוסף טייב: אתה מדבר על בושה?

יוסף טייב: - - -

אופיר כץ: האחריות היא רק עליכם, לא עלינו.

אופיר כץ: אתם הבאתם למצב הזה עם התנועה האסלאמית.

זאב אלקין: אתם מתנהלים לפי הסגנון – תישרף המדינה, העיקר שאולי נצליח להרוויח איזשהו רווח פוליטי.

יוסף טייב: - - - שרפתם את הכול - - -

זאב אלקין: הכול אתם מוכנים להקריב.

קריאות: - - -

יובל שטייניץ: זה אתם עם הקואליציה שלכם, תישרף המדינה - - -

זאב אלקין: באמת, אין לכם כאבי בטן משום דבר.

קריאות: - - -

מירי רגב: אין לנו כאבי בטן מדומים.

זאב אלקין: כל הפרות הקדושות נשחטו.

מירי רגב: אין לנו כאבי בטן מדומים כמוכם - - -

זאב אלקין: חברת הכנסת רגב, אני במקומך לא הייתי מראה את פרצופך בציבור אחרי מה שאמרת.

מירי רגב: אנחנו לא הולכים עם שקית ומחזיקי מפתחות.

מירי רגב: אנחנו לא עבדים של שאווישים.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רגב, אנא תפסי את מקומך.

מירי רגב: - - - במה שאנחנו מאמינים.

מירי רגב: לא מכרנו את הערכים שלנו בשביל עבאס, בשביל להיות שר השיכון.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רגב, תודה.

זאב אלקין: את הערכים שלכם כולנו נראה היום בהצבעה.

זאב אלקין: אתם תעלו אחד אחרי השני ותוכיחו - - -

אופיר כץ: ראינו את הערכים שלך לפני שנה - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ.

אופיר כץ: - - - החברים שלך, אלה שנגד חיילי צה"ל.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ.

אופיר כץ: זה השותפים שלך - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: די.

קריאות: - - -

זאב אלקין: אתם עכשיו, כשנגיע להצבעה, אם לא תתעשתו ברגע האחרון, אחד אחרי השני תרימו את ידיכם ואת קולכם כנגד מתיישבי יהודה ושומרון ותפגעו בזכויות הכי בסיסיות שלהם – אגב, של כולם, חבר הכנסת גפני, גם של אלה שגרים ביישובים חרדיים ביהודה ושומרון.

זאב אלקין: אתה תסתכל להם בעיניים בעוד חודש ותסביר למה נפגעו הזכויות הכי בסיסיות שלהם.

זאב אלקין: אליך הם יבואו.

קריאות: - - -

זאב אלקין: אליך הם יבואו ולחבר הכנסת פרוש, וגם אליך, חבר הכנסת סמוטריץ', מי שכל השנים אמר: לא משנה, קואליציה, אופוזיציה, האינטרס ההתיישבותי עובר על הכול.

קריאות: - - -

זאב אלקין: היום, בשביל זה שאתה עבד נרצע של בן אדם אחד, אתה מוכן להקריב אינטרס התיישבותי, הכול למען אליל אחד שקוראים לו בנימין נתניהו.

זאב אלקין: כל הערכים נעלמו, הכול נעלם.

זאב אלקין: בשביל נתניהו אתה, סמוטריץ', מקריב 500,000 מתיישבים, בשבילו אישית - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

זאב אלקין: - - מתוך תקווה מדומה שככה אולי תקרב אותו לכיסא ראשות ממשלה.

בצלאל סמוטריץ': - - -

זאב אלקין: בשביל הדבר הזה ההתיישבות לא קיימת ושום דבר לא קיים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמוטריץ', תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

זאב אלקין: אין עבודת אלילים יותר גדולה מזאת, בצלאל.

זאב אלקין: זאת פגיעה - - -

קריאות: - - -

חיים כץ: היום היה פה יוסי דגן, אתה לא חושד בו שהוא - - - ביקש מאיתנו להצביע נגד.

חיים כץ: יוסי דגן, החבר שלך יוני ויעקב וינברגר היו פה היום, אמרו: תצביעו נגד.

חיים כץ: הם, הבית שלהם שם, והם ביקשו - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ.

חיים כץ: - - ביקשו שנצביע נגד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ, בבקשה, תפוס את מקומך.

זאב אלקין: חבר הכנסת כץ, אני ראיתי את ההודעות שיוסי דגן היה חתום עליהן.

זאב אלקין: האמת שקצת התבלבלתי, כי פעם אחת הוא ביקש להצביע בעד, אחר כך להצביע נגד, אבל אם הממשלה לא נופלת להצביע בעד.

חיים כץ: הוא ישב היום אצלי, לא שאני הזמנתי אותו - - -

זאב אלקין: גם אצלי.

חיים כץ: הוא ביקש - - -

איתן גינזבורג: גם אצלי, חבר הכנסת כץ.

חיים כץ: אז אתה יודע שהוא היה פה וביקש להצביע נגד.

זאב אלקין: ואני יודע מה הוא ביקש ממני, אבל לא משנה.

קטי קטרין שטרית: אבל אלקין, למה אתה בא בטענות אלינו?

קטי קטרין שטרית: תבוא בטענות - - -

חיים כץ: אני יודע מה הוא ביקש ממני - - -

קטי קטרין שטרית: איך אנחנו הפכנו להיות אשמים?

זאב אלקין: אבל בסוף, חבר הכנסת כץ, אני מציע לא להסתתר, לא מאחורי פלוני ולא מאחורי אלמוני.

זאב אלקין: בסוף, מי שמצביע כאן זה לא יוסי דגן ולא ישראל גנץ; מי שמצביע כאן זה כל אחד ואחד מכם.

זאב אלקין: וכל אחד ואחד מכם גוזר אנדרלמוסיה על החיים התקינים ביהודה ושומרון.

זאב אלקין: אגב, לא רק שם, גם על החיים התקינים במדינת ישראל.

קריאות: - - -

זאב אלקין: כשמחר תהיה בעיה של החזקה של אסירים ביטחוניים מיהודה ושומרון בכלא במדינת ישראל, יבואו אליכם, למי שהצביע נגד, לא לאלה שהצביעו בעד.

קריאה: - - -

זאב אלקין: לא לאלה שהצביעו בעד.

זאב אלקין: לאלה שהצביעו נגד ולקחו על עצמם אחריות, אחריי המבול, ובשביל אינטרס אחד בלבד: לקרב את בנימין נתניהו לכיסא ראש ממשלה, תישרף מדינת ישראל.

קריאות: - - -

זאב אלקין: רמה כזאת של שעבוד של האינטרסים הלאומיים לאינטרסים של בן אדם אחד אני עוד לא ראיתי, כשאנשים הולכים ובמודע מצביעים בניגוד מוחלט לאידיאולוגיה שלהם, בניגוד מוחלט לאינטרס של ציבור ענק במדינת ישראל, שאגב - -

אופיר כץ: האידיאולוגיה שלך - - - זה מנסור עבאס, מאזן גנאים - - -

זאב אלקין: - - רובו המוחלט בחר בכם, לא בנו.

זאב אלקין: אותו אתם מקריבים היום קורבן למען מטרה פוליטית מדומה.

אופיר כץ: איפה האידיאולוגיה שלך - - -

קריאות: - - -

זאב אלקין: הרי ברור איך העסק הזה ייגמר.

זאב אלקין: הרי זה ייגמר באותו פיאסקו כמו שהיה עם חוק האזרחות, שקודם חגגתם יחד עם איימן עודה ואחמד טיבי שהצלחתם להפיל אותו – הישג גדול מאוד, עבדתם אצלם.

אופיר כץ: ראש הממשלה החליפי שלך אמר שהוא עובד איתם - - -

זאב אלקין: עכשיו, היום, אתם תחגגו יחד איתם שאתם עוזרים להם להפיל את התקנות האלה.

זאב אלקין: איך פעם היו אומרים?

זאב אלקין: פעם היו אומרים: ביבי או טיבי; היום אומרים: ביבי עובד בשביל טיבי ומביא לו הישגים.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: אפשר לקבל מכתב?

זאב אלקין: אתה לא צריך מכתב, חבר הכנסת טיבי, תכף הם יצביעו איתך ויביאו לך כמות גדולה מאוד של קולות בבית הזה למטרה שאתה רוצה להשיג.

זאב אלקין: הם החליטו לעבוד אצלך.

זאב אלקין: ברכות.

זאב אלקין: זה כבר לא או-או.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: אין לך עוד את מי לגייס - - -

זאב אלקין: על מסגרת הזמן שלי, חבר הכנסת קרעי, אני מודה לך, אבל על זה היושב-ראש יקפיד, ברשותך, ולא אתה.

קריאות: - - -

אופיר כץ: הזמן של הממשלה נגמר, לא - - -

קריאות: - - -

זאב אלקין: אתם כאן, במהלך - - -

אופיר כץ: כמה מיליארדים הצעת להם על ההצבעה היום - - -

זאב אלקין: אני בקושי שומע את עצמי, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: טוב, חברי הכנסת, נראה לי ששחררנו די.

איתן גינזבורג: אנא, תאפשרו לו, בלי קריאות ביניים, בטח לא מאלה שקראו.

איתן גינזבורג: תאפשרו לשר לומר את דברו.

פטין מולא: - - -

איתן גינזבורג: אני לא ראיתי שהפריעו לך, חבר הכנסת מולא.

פטין מולא: אדוני היושב-ראש - - -

איתן גינזבורג: אז אני מבקש ממך לא להפריע.

איתן גינזבורג: זו בקשה מוגזמת, אדוני?

איתן גינזבורג: זו בקשה מוגזמת?

פטין מולא: - - -

איתן גינזבורג: זו בקשה מוגזמת, אדוני?

פטין מולא: אין בעיה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: תודה רבה.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש - - - לא שכנע - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טייב.

יוסף טייב: - - - אולי ישכנע את - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טייב.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

פטין מולא: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מולא, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

זאב אלקין: כאמור, הבית הזה ידע לא מעט דברים מוזרים בהיסטוריה שלו, אבל לפחות בתקופה שאני בבית הזה, דבר הזוי כל כך וציני כל כך כמו ההצבעה שהולכת לקרות כאן היום - -

קריאה: איפה הרוב הדומם - - -

קריאות: - - -

זאב אלקין: - - דבר כזה אני עוד לא זוכר.

אופיר כץ: לא היה דבר יותר הזוי וציני משר המים.

יוסף טייב: קואליציה כזאת - - -

אופיר כץ: זה היה הדבר הכי הזוי - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

זאב אלקין: חבר הכנסת אופיר כץ, לפי מיטב זיכרוני הצבעת בעד הממשלה שהיה בה שר המים, אבל זה בטח - - -

אופיר כץ: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ.

זאב אלקין: אבל בטח חטאת למצפונך כשעשית את זה.

אופיר כץ: שר המים והבריכות - - - זה - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ.

אופיר כץ: רק בשביל הכיסא.

איתן גינזבורג: אני ממש מתאפק לא לעבור לקריאה שנייה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

זאב אלקין: אני מסתכל בכם אחד-אחד, נזכר בכל המילים הגבוהות שזרקתם לאוויר העולם על כך שהמדינה חשובה, על כך שהאינטרס ההתיישבותי הוא ערך לאומי עליון - -

אופיר כץ: - - - התנועה האסלאמית - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

איתן גינזבורג: די.

זאב אלקין: אני זוכר ימים – חבר הכנסת סמוטריץ' – בימים הרחוקים שאדוני היה עוד אפילו חבר מרכז ליכוד.

זאב אלקין: חבר הכנסת סמוטריץ', אתה זוכר את הימים האלה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא הייתי חבר מרכז ליכוד.

זאב אלקין: היית, היית.

זאב אלקין: תקופה קצרה.

בצלאל סמוטריץ': - - - אף פעם.

זאב אלקין: היית.

זאב אלקין: תקופה קצרה.

בצלאל סמוטריץ': לא הייתי אף פעם - - -

זאב אלקין: הקבוצה של שבח שטרן ביקשה למנות את אדוני לחבר מרכז.

בצלאל סמוטריץ': לא הייתי חבר מרכז אף פעם.

אופיר כץ: - - - זה דבר חדש לך? - - -

זאב אלקין: אני זוכר שאז, עוד כשהיית פעיל ציבור – חבר הכנסת סמוטריץ', עוד לא היית אז חבר כנסת, היית פעיל ציבור.

זאב אלקין: היית מגיע אליי והיית מסביר לי שלא משנה חלוקת הכוחות הפוליטיים בבית הזה – קואליציה ואופוזיציה והמשמעת הקואליציונית.

זאב אלקין: אגב, באותם ימים הייתי יו"ר קואליציה, והיית אומר לי שהאינטרס ההתיישבותי הוא מעל הכול.

זאב אלקין: ולכן כשמביאים חוקים שאפילו ראש ממשלה מתנגד להם, חובתך להצביע בעדם ולעמוד לימינה של ההתיישבות.

זאב אלקין: היו ימים.

זאב אלקין: היו ימים שהסברת לי שהחלוקה בבית הזה היא לא חשובה, אלא חשוב התוכן שעליו מצביעים.

בצלאל סמוטריץ': גם מספר על פגישות אישיות, וגם מעוות את מה שנאמר בהן.

בצלאל סמוטריץ': אני חייב הודעה מן הדין ומן הצדק.

זאב אלקין: דווקא לא זכור לי שזאת הייתה פגישה אישית; זאת הייתה פגישה פוליטית פר-אקסלנס.

זאב אלקין: אידאולוגית.

זאב אלקין: אגב, הקשבתי לדבריך אז, אני זוכר.

זאב אלקין: הצבעתי בעד חוק ההסדרה בניגוד למשמעת שהטיל ראש הממשלה, שאיים אז לפטר כל מי שיצביע בעדו.

זאב אלקין: הייתי יושב-ראש קואליציה שלו.

זאב אלקין: נדמה לי שאז הוא אפילו עוד ניסה להדיח אותי מתפקידי על זה שהקשבתי לדבריך, ואמרתי שלא אכפת לי מהמשמעת ושאני הולך להצביע בעד כי אני מאמין שזה באמת נכון, כי זה אינטרס התיישבותי.

זאב אלקין: אבל עשית מאז דרך ארוכה, ואתה הולך היום במו ידיך וחברי סיעתך עם חברי סיעת הליכוד וחברי סיעת ש"ס ויהדות התורה לפגוע פגיעה קשה ביותר בציבור המתיישבים.

זאב אלקין: כי מתברר שהתוכן כבר לא משנה.

זאב אלקין: העיקר שבן אדם אחד בלבד - -

יוסף טייב: - - -

זאב אלקין: - - שאצלו כולכם עובדים – לקרב אותו עוד סנטימטר אולי לכיסא של ראשות הממשלה.

זאב אלקין: בשביל זה שכל המדינה תישרף, ושיהודה ושומרון תישרף, ושהמתיישבים ייפגעו; לא אכפת לכם.

אופיר כץ: - - -

זאב אלקין: לא אכפת לכם.

זאב אלקין: כפי שאמרה בגילוי לב, כי היא לא ידעה שהיא מוקלטת ושהחברים שלה ידאגו להוציא את ההקלטה הזאת החוצה, חברת הכנסת רגב – כבר אין לכם כאבי בטן משום דבר.

מירי רגב: - - -

זאב אלקין: ושום דבר - -

מירי רגב: אנחנו לא יושבים עם תומכי טרור בשונה מבן אדם שהולך עם - - - אנחנו לא יושבים עם פרו פלסטינים - -

זאב אלקין: - - שום דבר הוא לא כאבדון.

מירי רגב: - - עם מי שרוצח חיילים.

מירי רגב: תתבייש לך.

מירי רגב: חתיכת - - - תביא אותם.

זאב אלקין: חברת הכנסת רגב, קודם כול, תוציאי את כעסך על חברי סיעתך שהדליפו את דברייך.

זאב אלקין: אני פה – ידי ודאי לא הייתה - - -

מירי רגב: קשה לך להתעמת עם האמת.

מירי רגב: קשה לך.

זאב אלקין: בחשבון הזה את תבואי איתם - -

מירי רגב: קשה לך להתעמת עם האמת.

מירי רגב: קשה לך.

זאב אלקין: - - שבאופן גלוי את מספרת שלא אכפת לך משום דבר.

זאב אלקין: מישהו גם דואג להביא את זה לידיעת הציבור.

זאב אלקין: אנחנו דווקא הרווחנו.

מירי רגב: - - -

זאב אלקין: - - ואני חושב שהציבור הרוויח - -

מירי רגב: לא היה אכפת - - - מנשים מוכות בשבוע שעבר.

מירי רגב: חתיכת צבוע.

זאב אלקין: אני חושב שאתם הידרדרתם לפי התהום.

זאב אלקין: ההצבעה שאתם הולכים להצביע עכשיו חמורה אפילו עוד יותר מההצבעה המבישה ההיא נגד חוק האזרחות – הקרבתם את ביטחון אזרחי מדינת ישראל כדי להפוך לעבדים הנרצעים של אחמד טיבי ולעזור לו להפיל את חוק האזרחות.

זאב אלקין: חצי שנה אחר כך רצתם אלינו וביקשתם שנעביר כבר את החוק, כי הבנתם את גודל הטעות.

זאב אלקין: הרי גם כאן יקרה אותו דבר.

זאב אלקין: יקרה אותו דבר בדיוק.

שלמה קרעי: תשאל את הקהל אם מישהו מאמין לך.

שלמה קרעי: תעשה סקר.

זאב אלקין: הרי גם כאן יקרה אותו דבר בדיוק.

מירי רגב: - - - ראש הממשלה שלא יושב פה.

מירי רגב: איזו חבורה - - -

זאב אלקין: אתם בהתחלה, בגלל השעבוד המביש הזה לאינטרסים של איש אחד, תצביעו נגד מה שאתם מאמינים בו; תצביעו נגד הבוחרים שלכם; תצביעו נגד ציבור ענק במדינת ישראל; תצביעו נגד האינטרס הלאומי; תצביעו גם נגד הביטחון – כי בהצבעה הזאת אתם גם פוגעים בביטחון של מדינת ישראל.

זאב אלקין: ואז כשתסתכלו מה עשיתם – כי בשונה ממה שקרה עם חוק האזרחות, זה לא סתם להפיל עוד חוק, אלא החיים והמציאות של אזרחים ישראלים רבים ישתנו החל מ-1 ביולי.

זאב אלקין: תסתכלו כל יום בראי, ותצטרכו להגיד לציבור ולעצמכם: אנחנו עשינו את זה, אנחנו פגענו בחיים התקינים שלהם.

זאב אלקין: אני לא יודע איך תוכלו ללכת עם זה לאורך זמן, ואין לי ספק שבסוף, כפי שקרה גם במקרים הקודמים, אחרי שתחגגו עם אחמד טיבי את הניצחון הגדול שאתם אולי תביאו לו הלילה - -

מירי רגב: - - -

זאב אלקין: - - ואחרי שהפכתם לעבדים נרצעים שלו, אגב, כי רק ככה אתם יודעים - - - כרצונו.

מירי רגב: חתיכת צבוע.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רגב.

זאב אלקין: - - - הרי אין לכם דרך לנצח בבית הזה, רק במקרה אחד – שבו אתם מצביעים עם טיבי ועם איימן עודה לפי מה שהם רוצים, אחרת אין לכם ניצחונות - -

מירי רגב: אין לכם רוב ציוני בלעדינו.

אופיר כץ: - - - 50%, 60% - - -

דוד אמסלם: אנחנו מבינים שמנסור עבאס יותר טוב.

זאב אלקין: אז אחרי שתעשו את כל זה - -

דוד אמסלם: מה עם הכסף שגנבת?

זאב אלקין: - - ותמיטו על עצמכם את הקלון של ההצבעה המבישה הזאת - -

דוד אמסלם: מה עם המיליונים שגנבת?

דוד אמסלם: מה עם המיליונים שגנבת?

זאב אלקין: חבר הכנסת אמסלם, היית כל-כך חסר בדיון הזה.

זאב אלקין: אני כבר חשבתי שאני אעביר את דבריי בלעדיך.

דוד אמסלם: עזוב את החרטוש – מה עם המיליונים שגנבת?

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: אתה צריך לשבת בבית סוהר.

מירי רגב: מה עם הכסף לעיריית ירושלים?

מירי רגב: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, שמענו את השאלה.

מירי רגב: - - - גם קנה אותך.

איתן גינזבורג: תודה, חברת הכנסת רגב.

איתן גינזבורג: די.

זאב אלקין: חבר הכנסת אמסלם, האם חוץ מלהיות ליצן חצר של נתניהו אתה תעשה עוד משהו בבית הזה מתישהו?

דוד אמסלם: אתה דוחה, אתה כפוי טובה.

דוד אמסלם: גם בכסף שנתנו לך, אתה מרמה את האנשים.

דוד אמסלם: מנסור עבאס יותר טוב.

דוד אמסלם: תסתובב בחוץ, תספר לאנשים האלה - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, כל קריאת ביניים של חבר הכנסת אמסלם רק מוכיחה את מה שאני אומר, לכן מבחינתי שימשיך להביע את עצמו גם על חשבון הזמן שלי - - -

דוד אמסלם: את הכסף שגנבת מאנשים תחזיר.

מירי רגב: - - - רואים כמה אתה נוכל - -

דוד אמסלם: - - - שגנבת.

מירי רגב: - - זה מה שרואים.

מירי רגב: בכל דקה שאתה עומד פה מבינים איזה בן אדם - - - אתה.

דוד אמסלם: במקום לשבת בבית סוהר - - - מגן עליך.

דוד אמסלם: בית המשפט יגן עליך.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: כי הם רוצים להחזיק את הממשלה.

זאב אלקין: - - - מה המשמעות של השיח הציבורי שבנימין נתניהו מביא למדינת ישראל – אני חושב שחבר הכנסת אמסלם מפגין את זה בצורה המשכנעת ביותר, לכן צריך לשמר אותו.

זאב אלקין: כל מילה שיוצאת מפיו, אני חושב שהיא דווקא ההוכחה הטובה ביותר.

זאב אלקין: לכן כן ירבו דבריו.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף שגנבת מאנשים, מיליוני שקלים.

דוד אמסלם: הרי בכל מדינה היית נכנס לעשרות שנים לבית הסוהר.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, תודה רבה.

זאב אלקין: חבר הכנסת אמסלם, דאגתך הכנה לרשויות החוק במדינת ישראל ידועה ברבים - -

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף.

זאב אלקין: - - וכמובן, קשה מאוד להוסיף משהו - - -

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף שגנבת.

דוד אמסלם: זהו.

זאב אלקין: שוב, אדוני היושב-ראש, אני חוזר ואומר – אנחנו עוד מעט נעבור להצבעה.

זאב אלקין: אבל יש לכם עוד כמה דקות להתעשת - -

מירי רגב: - - - כמה אתם משמנים.

זאב אלקין: הרי הכתובת פה כתובה על הקיר, ואנחנו יודעים מה יהיה סיומו של הסיפור הזה.

סמי אבו שחאדה: - - -

דוד אמסלם: קודם כול תחזיר את הכסף.

דוד אמסלם: קודם כול תחזיר את הכסף שגנבת, לפני שאתה בכלל מדבר.

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת אמסלם, די.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף שגנבת.

איתן גינזבורג: תודה.

מירי רגב: ואת המפתחות של הקואליציה.

דוד אמסלם: הרי יש אנשים שמחכים כבר שנים שתחזיר את הכסף שגנבת להם.

זאב אלקין: חבר הכנסת אמסלם, אני מעריך שאתה כבר יודע מה יהיו התוצאות, ואני - - -

דוד אמסלם: מיליוני שקלים גנבת מאנשים.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף.

זאב אלקין: אני מעריך שאני יודע מה יהיו התוצאות הלילה, ואני מבין את חוסר הסבלנות שלך לראות את סמוטריץ' ובן גביר עובדים אצל בל"ד ואצל טיבי ואיימן עודה.

זאב אלקין: ברור, אני מבין שאין לך כבר כוח להמתין לאירוע הזה.

סמי אבו שחאדה: - - -

דוד אמסלם: מה יהיה עם מנסור עבאס ווליד טאהא?

דוד אמסלם: אתה עובד אצלם, אתה עובד אצל מנסור עבאס.

דוד אמסלם: אתה - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה - - -

זאב אלקין: לא יכולתי לקפח את אדוני.

סמי אבו שחאדה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, שמענו.

זאב אלקין: חבר הכנסת טופורובסקי, האם אותך שכנעתי או לא?

זאב אלקין: אני מחכה לשכנע אותך.

זאב אלקין: כי מהם אני מתחיל להתייאש, אני חייב לומר.

זאב אלקין: חבר הכנסת טופורובסקי, יש סיכוי ששכנעתי אותך או שאתה צריך עוד זמן להשתכנע?

בועז טופורובסקי: עוד שתי דקות.

דוד אמסלם: אל תתפלצף עלינו – תחזיר את הכסף שגנבת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת אמסלם, די.

דוד אמסלם: אנשים מחכים לכסף שגנבת להם.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, די, שמענו את זה.

דוד אמסלם: שיחזיר את הכסף.

דוד אמסלם: עבודה של שנים - - -

איתן גינזבורג: לא היה אפשר לפספס את זה, אדוני.

דוד אמסלם: שנים הוא גנב מיליוני שקלים - - -

איתן גינזבורג: אבל זה שתצעק יותר חזק לא ישכנע אף אחד.

זאב אלקין: לחבר הכנסת אמסלם קשה להגיד שני משפטים – הוא מעדיף להסתפק במשפט אחד, מה אתה רוצה ממנו?

דוד אמסלם: שיחזיר את הכסף שגנב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת, די.

דוד אמסלם: הנוכל הזה, שעוד עולה להטיף לנו מוסר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, די.

דוד אמסלם: הקנגורו הזה.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: עכשיו הוא מחפש את המפלגה הבאה - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, קראתי אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: אל תדאג, אנחנו לא נקבל אותך, לא משנה מה יהיה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת אמסלם - - -

זאב אלקין: הוא סוף-סוף אמר משפט של יום שישי, אז - - -

דוד אמסלם: רבע של בן אדם.

איתן גינזבורג: אדוני השר, בוא - - -

זאב אלקין: אבל בואו נחזור לגופו של עניין.

זאב אלקין: לצערי, מה שהולך לקרות כאן הלילה זה אירוע הרבה פחות משעשע מהצעקות של חבר הכנסת אמסלם בתפקידו כליצן החצר של נתניהו.

זאב אלקין: מה שהולך לקרות כאן הלילה - - -

דוד אמסלם: ליצן או לא ליצן – תחזיר את הכסף שגנבת.

דוד אמסלם: אומנם בית המשפט הגן עליך – בית המשפט העליון, שמחזיק אתכם – ואישר לגנוב כספים.

דוד אמסלם: אתה חייב 6 מיליון שקל – תחזיר לאנשים את הכסף.

דוד אמסלם: אתה בא, הולך, גונב - - -

זאב אלקין: מי עובד אצל מי, יש לך ספק, חבר הכנסת עודה.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף - - -

זאב אלקין: אנחנו תכף נראה בהצבעה שזה לא ביבי או טיבי, אלא ביבי עובד אצל טיבי.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף, יא נוכל, אנשים נתנו לך - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת אמסלם, די.

איימן עודה: לא רוצים שיעבוד בשביל - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עודה, תודה.

זאב אלקין: לא רוצים שיעבור בשבילכם, אבל מה לעשות, רק ככה אתם יכולים לנצח, רק כשהוא עובד אצלכם.

דוד אמסלם: 6 מיליון שקל הוא חייב לאנשים.

דוד אמסלם: גנב אותם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: גם קיבל שוחד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

דוד אמסלם: גנב, מושחת - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אתה בקריאה שנייה.

דוד אמסלם: גם שוחד, גם גנבה – בן אדם מושחת עד היסוד - - -

איתן גינזבורג: די, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: מטיף לנו פה מוסר.

דוד אמסלם: האיש הצבוע ביותר פה.

דוד אמסלם: תסתכל עליך במראה, אתה לא מתבייש?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דודי אמסלם, חבר הכנסת אמסלם.

זאב אלקין: אני הלילה אסתכל עליי במראה ואגיד: אנחנו, את חובתנו לציבור המתיישבים מילאנו; אתם בגדתם בהם, אתם בגדתם באידיאולוגיה שלכם, אתם בגדתם בערכים הלאומיים.

דוד אמסלם: אתה הולך עם מנסור עבאס, עם המפלגה האסלאמיסטית.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

זאב אלקין: אתם הקרבתם אותם קורבן על מזבח של עבודת אלילים מדומה עבור בן אדם אחד.

זאב אלקין: זה מה שאתם תעשו הלילה.

זאב אלקין: אתם תסתכלו במראה הלילה ותשאלו את עצמכם למען מה ולמען מי - -

אופיר כץ: אתה נשען על תומכי טרור.

אופיר כץ: אתה נשען על תומכי טרור.

זאב אלקין: - - ותשאלו את עצמכם אם נשארה עוד בושה בצד הזה, ועל מה אתם עוד מסוגלים, למען אינטרסים של בן אדם אחד, להקריב מדינה שלמה, ויישרף הכול – חיילים, מתיישבים, נאנסות.

זאב אלקין: משום דבר אין לכם כאבי בטן.

זאב אלקין: הכול ילך לעזאזל למען פוליטיקה קטנה, והכול למען בן אדם אחד.

דוד אמסלם: אל תדאג, נגמר הסיפור שלך.

דוד אמסלם: תחפש עבודה אחרת, יא מושחת.

דוד אמסלם: תחפש עבודה אחרת.

דוד אמסלם: נגמר הזמן שלך, זהו, אתה - - -

זאב אלקין: חבר הכנסת אמסלם, למזלי ולמזלו של הציבור הישראלי אתה עוד לא קובע איך נגמר הזמן בעת הזאת ולמי.

דוד אמסלם: אל תדאג, אתה גמרת את הקריירה, כי אתה קנגורו שחושב רק על עצמך.

דוד אמסלם: לא מינינו את פרידמן אז - - -

זאב אלקין: חבר הכנסת אמסלם, אתה יודע מה הבעיה איתך?

זאב אלקין: שבשונה משקרנים רבים, אתה מאמין בעצמך בשקרים שאתה ממציא.

זאב אלקין: זאת הבעיה.

זאב אלקין: אבל זאת תופעה שקורית.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף, תחזיר את הכסף, את המיליונים שגנבת.

שלמה קרעי: אלקין, זה נגמר.

שלמה קרעי: די, שחררו את המדינה.

דוד אמסלם: נגמר הסיפור שלך, זהו.

דוד אמסלם: שלך ושל גדעון סער.

זאב אלקין: לשחרר את המדינה?

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: למה?

דוד אמסלם: בוא תשמע את האנשים ברחוב.

דוד אמסלם: אין אוויר.

זאב אלקין: לשחרר את המדינה לחבורה של אנשים שעובדים עבודת אלילים עבור בן אדם אחד ומוכנים להקריב את האידיאולוגיה שלהם?

זאב אלקין: למען זה לשחרר את המדינה?

זאב אלקין: זאת ההצעה שלכם?

זאב אלקין: זה השחרור?

דוד אמסלם: אין לעם ישראל אוויר.

דוד אמסלם: לך הביתה, לך הביתה - - -

זאב אלקין: הרי אם מחר הוא יגיד לכם הקפאה מוחלטת, כמו שאמר בזמן אובמה, אתם תקדשו את זה, כי הוא אמר את זה.

זאב אלקין: מוחרתיים הוא יגיד עוד משהו ותלכו אחריו.

דוד אמסלם: יא מושחת, יא נוכל, לך הביתה, לך הביתה - - -

אופיר כץ: אחרי הבן אדם הזה הולכים מיליונים - - -

זאב אלקין: הרי אין כבר שום קו אדום, הכול רק בן אדם אחד והכיסא שלו.

זאב אלקין: כל השאר לא מעניין אתכם בכלל.

דוד אמסלם: לך הביתה.

יאיר גולן: השר אלקין, זה קשה - - -

דוד אמסלם: הינה החבר שלך, הינה החבר שלך, זה מסוג - - - שישתלב בפלג הצפוני, אתה מבין לאן הגעת, לאיזה תחתית?

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף שגנבת - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אני לא רוצה לקרוא אותך בקריאה שלישית.

איתן גינזבורג: אנא.

זאב אלקין: זה לא סוד, חבר הכנסת אופיר כץ, שלי ולסגן השר יאיר גולן יש הרבה הרבה חילוקי דעות.

זאב אלקין: אבל אני יכול לגלות לך סוד, ואתה יכול לבדוק – זה לא כזה סוד: תדע שיושב-ראש מפלגתך שקל ברצינות מוחלטת לראות באלוף יאיר גולן את מועמדו לתפקיד הרמטכ"ל.

זאב אלקין: אז אם אתה חושב - - -

אופיר כץ: למה הוא לא היה?

זאב אלקין: מה לעשות, זה חלק מהאמת ההיסטורית.

מירי רגב: אלקין, היית בקדימה, היית בליכוד, איפה עוד לא היית, אלקין?

אופיר כץ: בזכות נתניהו הוא כבר לא שם - - -

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף שגנבת - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רגב, חברת הכנסת רגב, תודה.

דוד אמסלם: תחזיר את השוחד שקיבלת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, די.

סמי אבו שחאדה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, תודה.

דוד אמסלם: יא צבוע, יא בזוי - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת אמסלם, אתה רוצה לצאת היום מהאולם?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אתה רוצה לצאת מהאולם רגע?

דוד אמסלם: אני לא יכול לסבול אותו.

דוד אמסלם: לא יכול לסבול את השקרים שלו - - -

איתן גינזבורג: בסדר, אז צא מהאולם.

דוד אמסלם: איך אפשר לסבול בן אדם - - -

זאב אלקין: צר לי.

איתן גינזבורג: תצא מהאולם.

איתן גינזבורג: יש לך אופציה – אתה לא חייב.

איתן גינזבורג: אף אחד לא מכריח אותך, אדוני.

איתן גינזבורג: אתה יכול לצאת מהאולם.

איתן גינזבורג: אבל אתה לא יכול להפריע לדיון.

דוד אמסלם: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

איתן גינזבורג: די, די, די.

קטי קטרין שטרית: איתן, אין פה דיון, באמת.

קטי קטרין שטרית: אין פה דיון, הוא מטיח בנו האשמות - - -

זאב אלקין: חבר הכנסת אמסלם, הרי יושב-ראש מפלגתך היה מת, כפי שגילה לנו חבר הכנסת עבאס, להיות במקום הזה, להתחבק איתו כל יום ולהקים איתו ממשלה.

זאב אלקין: פשוט רק בגלל שבצלאל סמוטריץ' לא נתן לו זה לא הסתייע.

זאב אלקין: מעניין מאוד מה היית עושה אז.

דוד אמסלם: לך זה הסתייע, לך זה הסתייע - - -

זאב אלקין: מעניין מה היית עושה אז אם זה היה מסתייע.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת אמסלם - - -

דוד אמסלם: מנסור עבאס מזמין אותך לשבת.

דוד אמסלם: תשלים איתו מניין.

זאב אלקין: חבר הכנסת טופורובסקי, יש סיכוי ששכנעתי אותך?

דוד אמסלם: תרד, תרד, אנחנו כבר לא יכולים לשמוע אותך.

זאב אלקין: תצטרך לסבול אותי, חבר הכנסת אמסלם, צר לי.

דוד אמסלם: לא יכולים לשמוע אותך כבר.

דוד אמסלם: נמאס לנו לשמוע את השקרים שלך.

דוד אמסלם: נגמר הסיפור שלך, זהו, נגמר.

דוד אמסלם: חודש, חודשיים, אתה כבר - - -

שלמה קרעי: אלקין, תשאל מי מאמין - - -

זאב אלקין: לא, קודם כול, חבר הכנסת קרעי, אולי אתה לא זוכר, אבל זכויות היוצרים על "מי מאמין לו" כבר רשומות על קמפיין בחירות אחד.

זאב אלקין: היה קמפיין כזה פעם – ביבי, האם אני מאמין לו.

זאב אלקין: אבל זה קמפיין אחר, מתקופת אחרת.

אופיר כץ: אתם לא עוברים את אחוז החסימה.

אופיר כץ: למה אתם לא עוברים את אחוז החסימה עם כל האמת שסיפרת פה?

אופיר כץ: למה?

אופיר כץ: כי הציבור לא מאמין לשקרים שלך.

אופיר כץ: בגלל זה אתם לא עוברים את אחוז החסימה.

אופיר כץ: הציבור לא רוצה אתכם.

אופיר כץ: הציבור רוצה - - -

זאב אלקין: חבר הכנסת כץ, א.

זאב אלקין: כנראה שלא התעדכנת.

זאב אלקין: אנחנו מזמן עוברים את אחוז החסימה.

זאב אלקין: אבל אם אתה כבר מדבר על הציבור, אז תשאל את עצמך את השאלה למה כבר ארבע מערכות בחירות - -

דוד אמסלם: את זה תספר בבית.

דוד אמסלם: את זה תספר בבית.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אתה חושב - - -

זאב אלקין: - - בנימין נתניהו לא מצליח להגיע ל-61 המנדטים הנכספים ולשכנע את הציבור.

דוד אמסלם: אז בוא נלך לבחירות.

דוד אמסלם: בוא נלך לבחירות.

דוד אמסלם: בוא נלך לבחירות.

זאב אלקין: וכל מה שהוא חולם עליו זה לקחת את המדינה הזאת לעוד מערכת בחירות אחת, מערכת בחירות חמישית - -

דוד אמסלם: בואו נלך לבחירות.

דוד אמסלם: בוא נראה אתכם.

דוד אמסלם: בואו נלך לבחירות, נראה אם תהיה בכנסת.

זאב אלקין: - - כי זה החזון שהוא מאמין בו.

זאב אלקין: חבר הכנסת טופורובסקי, יש סיכוי ששכנעתי אותך?

זאב אלקין: לא? עדיין לא?

זאב אלקין: אתה קשה להשתכנע.

קריאות: - - -

זאב אלקין: אתה אומר שעוד לא השתכנעת?

זאב אלקין: אין בעיה.

זאב אלקין: אז אתה נותן לי, אולי, בכל זאת, סיכוי שיימצאו פה כמה צדיקים בסדום הזה ויצביעו בהתאם למה שהטיפו לו במשך שנים, והבטיחו לציבור שונה ומגוון, ולא יקריבו אותו קורבן.

שמחה רוטמן: אגב - - -

זאב אלקין: מה, חבר הכנסת רוטמן?

שמחה רוטמן: אתם מביאים החלת ריבונות לכנסת?

זאב אלקין: אני לא שומע.

שמחה רוטמן: אתם מביאים חוק להחלת הריבונות?

שמחה רוטמן: זה מה שהבטיחו.

שמחה רוטמן: אנשים לא הבטיחו - - - הבטיחו החלת ריבונות.

שמחה רוטמן: אתה מביא את זה היום לכנסת?

זאב אלקין: קודם כול, אני חייב להגיד שאחרי ההצבעה היום, חוששני שגם אם נביא חוק להחלת הריבונות - -

שמחה רוטמן: תנסה אותנו.

זאב אלקין: - - ובנימין נתניהו יחליט שזה מרחיק אותו מכיסא ראש הממשלה, אתם תצביעו נגד.

זאב אלקין: אין לי כבר ספק, כי באמת נראה לי שהכול נמדד רק לפי סנטימטרים של הקרבה לכיסא של בן אדם אחד.

זאב אלקין: לכן אני לא בטוח שגם בזה תצביעו בעד.

זאב אלקין: גם אם נביא.

זאב אלקין: הרי אתה יודע - - -

קטי קטרין שטרית: אבל אין לך מילה אחת להגיד על רע"מ?

קטי קטרין שטרית: מילה אחת?

קטי קטרין שטרית: אתה פונה אלינו?

קטי קטרין שטרית: אנחנו?

קטי קטרין שטרית: אתם תלויים בנו?

קטי קטרין שטרית: שיפנו לקואליציה.

קטי קטרין שטרית: מה אתה רוצה מאיתנו?

דוד אמסלם: קיבלתי טלפון מבאר שבע, שהתחננת לפניהם, סניף באר שבע, שיצביעו בשבילך.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: יא קנגורו, יא בוגדן.

דוד אמסלם: אתה קופץ ממקום למקום בשביל האינטרס האישי שלך.

דוד אמסלם: לא אכפת לך ללכת עם מנסור עבאס, להחריב מדינה שלמה.

דוד אמסלם: אתה מדבר עלינו?

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

זאב אלקין: חבר הכנסת אמסלם, אם אני מתבייש במשהו - - -

דוד אמסלם: אתה תחזיר את הכסף.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם.

זאב אלקין: אם אני מתבייש במשהו - - -

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף שגנבת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך בקריאה שנייה.

זאב אלקין: חבר הכנסת אמסלם - - -

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף שגנבת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אנא.

זאב אלקין: אם אני מתבייש במשהו, זה רק בדבר אחד – שפעם אחת בחיי עשיתי טעות וביקשתי מאנשי קבוצתי בליכוד להצביע עבורך בבחירות לרשימה, וככה הפכת לחבר כנסת.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: אנחנו הצבענו בשבילך.

דוד אמסלם: זו הבעיה שלנו.

זאב אלקין: אם יש טעות אחת שאני מתבייש בה, זו טעות מאוד, מאוד, מאוד קשה, שעליה אני מתנצל בפני הציבור הישראלי.

דוד אמסלם: אין לך שום קבוצה.

דוד אמסלם: איזו קבוצה יש לך?

זאב אלקין: כמות קטנה מאוד של קולות הכניסה אותך לכנסת פעם ראשונה - -

דוד אמסלם: אלקין, איזה קבוצה יש לך חוץ מהמשפחה הקטנה שלך?

זאב אלקין: - - וזאת אכן הייתה טעות איומה, ועל זה אני מבקש באמת סליחה מהציבור הישראלי.

דוד אמסלם: מעולם הליכוד לא - - - אותך.

דוד אמסלם: איזה קבוצה יש לך?

דוד אמסלם: תספר לנו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אני מבקש שתצא מהאולם.

דוד אמסלם: איזה בדיחה.

דוד אמסלם: יא שקרן.

דוד אמסלם: איזה קבוצה יש לך?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אני מציע שתצא מהאולם לכמה דקות ותחזור.

דוד אמסלם: אנחנו הצבענו בשבילך 20 שנה סתם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אני מציע שתצא מהאולם לכמה דקות ותחזור.

דוד אמסלם: תחזיר את ה-6 מיליון שקל שגנבת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אנא צא מהאולם.

שלמה קרעי: נראה לי שכל הקבוצה הזאת שאתה מדבר עליה היום מתחרטת שאי פעם בחרה בך.

זאב אלקין: חבר הכנסת שחאדה, אותך אני בטח לא מנסה לשכנע לתמוך, כי אין לי ציפיות.

דוד אמסלם: אלקין, מזל שתמכת בנו.

דוד אמסלם: היו בדיוק חסרים לנו שני קולות שלך – שלך ושל אשתך.

דוד אמסלם: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.)

זאב אלקין: אבל את חבר הכנסת טופורובסקי אני כן מנסה לשכנע, והוא עדיין לא השתכנע, כפי שאני רואה.

שלמה קרעי: אלקין, אתה זוכר ב-24:00 במלון באשקלון, איך באת והתחננת שנצביע לך?

שלמה קרעי: לשמחתי, אני לא עשיתי את הטעות הזאת.

זאב אלקין: אז את חבר הכנסת טופורובסקי עוד לא הצלחתי לשכנע.

קריאות: - - -

זאב אלקין: מה?

זאב אלקין: תשאל את חבר הכנסת טופורובסקי, קודם כול, מתי - - -

מירי רגב: איך הוא הציל אותך.

זאב אלקין: אבל אני רואה שחבר הכנסת טופורובסקי - - -

מירי רגב: איך הוא הציל אותך, השאוויש.

מירי רגב: איך הוא הציל אותך.

מירי רגב: תרד עם המפתחות.

מירי רגב: תרד, תרד עם המפתחות של הגועליציה.

זאב אלקין: חברת הכנסת רגב.

זאב אלקין: חברת הכנסת רגב.

זאב אלקין: יש אנשים בשולחנות האלה - -

מירי רגב: תרד, תרד עם המפתחות ותן את זה לעבאס.

זאב אלקין: - - שמהם באמת הציבור כבר לא מצפה לשום דבר - -

מירי רגב: איפה עבאס עם המפתחות?

מירי רגב: איפה?

מירי רגב: איפה עבאס?

מירי רגב: איפה עבאס עם המפתחות?

זאב אלקין: - - והוא באמת יודע שאין להם כאבי בטן משום דבר.

זאב אלקין: לכן אלייך אני אפילו לא פונה - - -

מירי רגב: יא נוכל.

מירי רגב: יא בוגדן.

מירי רגב: יא קופץ ממפלגה למפלגה.

זאב אלקין: כי מי שאין לו כאבי בטן מנאנסות, אז גם ציבור המתיישבים לא יעניין אותו.

מירי רגב: מי מאמין לך בכלל?

זאב אלקין: לכן זה לא מפתיע.

קריאות: - - -

זאב אלקין: אבל אני יודע שבספסלים האלה יושבים בכל זאת כמה אנשים שעוד זוכרים שערכים של התיישבות חשובים יותר מעבודת אלילים לאיש אחד.

זאב אלקין: אליכם אני פונה בפעם האחרונה: - -

מירי רגב: - - - מפתחות של הגועליציה.

קריאה: לשם, לשם תפנה.

זאב אלקין: - - תתעשתו - -

מירי רגב: אני מציעה שתסתכל - - -

זאב אלקין: - - ותחשבו איך תסתכלו בראי עוד כמה שבועות מול ציבור שאתם הולכים לפגוע בו - -

מירי רגב: - - -

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רגב, נא לשבת.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רגב, את גם עומדת וגם צועקת.

זאב אלקין: - - למען פוליטיקה קטנה ואינטרסים צרים.

מירי רגב: כשהיא תשב, אני אשב.

מירי רגב: כשהוא ישב, אני אשב.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: את לא תצעקי.

איתן גינזבורג: אל תצעקי.

איתן גינזבורג: דבר ראשון, אל תצעקי.

איתן גינזבורג: את גם עומדת וגם צועקת.

זאב אלקין: אולי בכל זאת תתעשתו.

זאב אלקין: נשארו לכם דקות ספורות לעשות את זה.

מאי גולן: אולי אתה תתעשת?

מאי גולן: אולי אתה תתעשת - - -

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תפסו את מקומותיכם.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: אנא קראי, בבקשה, לחבר הכנסת אמסלם שייכנס.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שבו, בבקשה.

איתן גינזבורג: אנא אפשרו לחבר הכנסת אמסלם להיכנס.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, הדיון בהצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה ושומרון) הסתיים.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור כעת להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת 20 חברי כנסת, ההצבעה תהיה הצבעה שמית, ועל כן אבקש מסגנית מזכיר הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אני מבקש מחברי הכנסת לתפוס את מקומותיהם, לשמור על השקט, ולאפשר את ניהולה התקין של ההצבעה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי סגנית המזכיר.

משה אבוטבול: איך שכנעת אותי נגד.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד

סמי אבו שחאדה: נגד.

סמי אבו שחאדה: נגד הכיבוש.

סמי אבו שחאדה: נגד - - -

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בהצבעה.

איתן גינזבורג: אנא תכבדו את מעמד ההצבעה, ואל תפריעו, לא לסגנית המזכיר ולא לחברים שלכם.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי כנסת) אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם –

קריאה: אינו נוכח.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: אני קראתי אותו לסדר שלוש פעמים, גברתי.

יואב קיש: אינו נוכח.

איתן גינזבורג: בסדר, אינו נוכח.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי כנסת) דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד

משה אבוטבול: - - -

איתן גינזבורג: ששש.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, די.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי כנסת) יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – נגד

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

ניר אורבך: - - - נכשל - - -

מאזן גנאים: תעזוב.

מאזן גנאים: מה אתה רוצה ממני?

מאזן גנאים: לך.

ניר אורבך: זאת שותפות?

ניר אורבך: זאת שותפות - - -

אחמד טיבי: אל תאיים עליו.

אחמד טיבי: אל תאיים עליו.

אחמד טיבי: אל תאיים עליו.

אחמד טיבי: אל תאיים עליו.

אחמד טיבי: אל תאיים עליו.

קריאה: שב בשקט, אתה.

קריאה: שב בשקט.

קריאה: אל תתנהג כמו עבריין.

קריאה: לך.

קריאה: לך.

קריאה: תתבייש לך.

קריאה: לך.

קריאה: לך.

אוסאמה סעדי: מה אתה מאיים עליו?

אחמד טיבי: למה הוא מאיים עליו?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גנאים - - - נא לצאת מהאולם.

אביר קארה: - - -

איימן עודה: - - -

קריאות: לך.

קריאות: לך.

קריאות: לך.

קריאה: לך אתה.

קריאה: לך אתה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גנאים, תודה.

איתן גינזבורג: נא לצאת מהאולם.

אחמד טיבי: טרוריסטים פרלמנטריים.

קריאה: תן לו לצאת.

קריאה: תן לו לצאת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טיבי, נא לשבת במקומך, בבקשה.

אחמד טיבי: מה אתם מאיימים עליו?

אחמד טיבי: הוא רוצה להצביע נגד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טיבי, נא לשבת במקומך.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שבו במקומותיכם.

אחמד טיבי: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הכנסת סעדי, תודה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שבו במקומותיכם.

איתן גינזבורג: סדרנים, אנא עזרו לי להושיב את חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טיבי, נא לשבת במקומך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עודה, נא לשבת במקומך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איימן עודה, שב בבקשה במקומך.

איתן גינזבורג: אנחנו באמצע הצבעה, אם לא אכפת לכם.

איתן גינזבורג: אנא שבו במקומותיכם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבידר, בבקשה לשבת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טופורובסקי, נא לשבת.

איתן גינזבורג: השר לפיד, השר לפיד, אנא שבו בבקשה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – נגד אלון טל – אינו נוכח יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד מתן כהנא – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד

יוליה מלינובסקי: חוק ההתנתקות - - -

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: תודה, חברת הכנסת מלינובסקי.

איתן גינזבורג: תודה, חברת הכנסת מלינובסקי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מלינובסקי, חברת הכנסת מלינובסקי, די.

אוריאל בוסו: חברת הכנסת מלינובסקי, איפה הרפורמה - - -

יוליה מלינובסקי: - - -

אוריאל בוסו: - - - רפורמה - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, הצבעת?

יוליה מלינובסקי: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מלינובסקי, מה קרה לכם?

איתן גינזבורג: מה קרה לכם?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול, אתה מפריע כל הזמן.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד מוסי רז – אינו נוכח

קריאה: - - - הקואליציה - - -

אלינור ימין: (קוראת בשם חברת הכנסת) אפרת רייטן מרום – בעד

קריאה: תגידי בקול, אל תתביישי.

אלינור ימין: (קוראת בשם חברת הכנסת) ג'ידא רינאוי זועבי – נגד

קטי קטרין שטרית: מה עם הכסף - - -

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד אמסלם – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח גבי לסקי – בעד

עאידה תומא סלימאן: ההיסטוריה נמחקה ברגע.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: אנשים מפחדים - - -

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת מנסור עבאס – אינו נוכח גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מיכל רוזין – בעד מוסי רז – בעד

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 52, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שהצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה ושומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשפ"ב-2022, לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אני מבקש לא – לא להתייחס - - -

יוליה מלינובסקי: כל הכבוד לכם - - - ליכוד.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 43ד(ו) לחוק-יסוד: הממשלה ועל פי הצעת ראש הממשלה בדבר החלטה לצרף - -

איימן עודה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עודה, מה זה?

איימן עודה: - - -

איתן גינזבורג: מה זה הדבר הזה?

איימן עודה: זה חוק - - -

איתן גינזבורג: אני מקווה שתדעו איך לקיים את הפרלמנט הזה.

עאידה תומא סלימאן: - - - הרבה פעמים.

עאידה תומא סלימאן: מה קרה - - -

איתן גינזבורג: - - על פי הצעת ראש הממשלה בדבר החלטה לצרף את חבר הכנסת מתן כהנא לממשלה כשר בעל זיקה לראש הממשלה בהודעתה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר החלטתה למנות את השר כהנא לתפקיד השר לשירותי דת במקום ראש הממשלה שמילא תפקיד זה, בהתאם לסעיף 43ד(ד) לחוק-יסוד: הממשלה.

איתן גינזבורג: מי השר שיציג את ההודעה?

איתן גינזבורג: השר עיסאווי פריג', בבקשה, אדוני.

יצחק פינדרוס: האמת היא שהייתי מוותר על התענוג להציג אותו.

יצחק פינדרוס: למה נותנים לך להציג?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תאפשרו לשר להציג את הצעת הממשלה.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להודיע כי הממשלה החליטה, בהתאם לסמכותה לפי סעיף 43ד(ו) לחוק-יסוד: הממשלה, ועל פי הצעת ראש הממשלה, לצרף את חבר הכנסת מתן כהנא לממשלה כשר בעל זיקה לראש הממשלה.

עיסאווי פריג': עוד החליטה הממשלה, בהתאם לסעיף 31(א) לחוק-יסוד: הממשלה, למנות את השר מתן כהנא לתפקיד השר לשירותי דת במקום ראש הממשלה, שמילא את תפקיד זה בהתאם לסעיף 43ד(ד) לחוק-יסוד: הממשלה.

עיסאווי פריג': בהתאם לסעיפים 31(א) ו-43ד(ו) לחוק-יסוד: הממשלה, מבקשת הממשלה את אישורה של הכנסת להחלטות אלה.

עיסאווי פריג': תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר עיסאווי פריג'.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון בנושא הודעת הממשלה.

איתן גינזבורג: אני מודיע על נעילת רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פינדרוס, יעלה ויבוא, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני שאני אתייחס למינוי ההזוי והמטופש הזה, שלכולנו ברור שהוא לא יאריך ימים, שהממשלה מביאה לכאן, ואני מקווה מאוד שהכנסת תשלח את ההחלטה הזאת לפח האשפה של ההיסטוריה – אני רוצה להתייחס לאלה שהסתכלו – איפה הוא, סגן, שר, לא זוכר כבר, יאיר גולן?

יצחק פינדרוס: כנראה הכיסא משחית.

יצחק פינדרוס: לא הכיבוש משחית, הכיסא משחית, אה?

יצחק פינדרוס: פתאום אתה נהיית בעד; פתאום אתה רוצה להחיל את החוק בשביל להשחית אותנו עוד יותר.

יצחק פינדרוס: אז אני אבשר לך שני דברים: על אף שהחוק לא עבר – ואני שמח שהצביעות לא עברה, כי הממשלה הזאת הייתה עסוקה בשנה האחרונה, לצערנו הרב, אך ורק בצביעות – תאמינו לי, היישוב ביהודה ושומרון יגדל ויצמח, יתחזק ויפרח, ואתם תלכו לפח האשפה של ההיסטוריה.

יצחק פינדרוס: אבל אין דבר יותר מסמל מהדבר הזה: שר דתות באתם למנות כאן.

יצחק פינדרוס: שר דתות ששנה שלמה מה עשה לנו?

יצחק פינדרוס: הרס את הכשרות, הרס את הרבנות, הרס כל דבר שבקדושה, ופעם אחת נתנו לו לנהל אירוע לפני חודש – גם את זה הוא לא הצליח לעשות.

יצחק פינדרוס: גם את זה הוא לא יכול היה לעשות.

רון כץ: - - על האירוע הזה - - -

יצחק פינדרוס: איזה אירוע הוא הצליח לארגן?

יצחק פינדרוס: אני לא ידעתי שאולי איזו מכביה עברה להיות במשרד הדתות.

יצחק פינדרוס: איזה אירוע הוא הצליח לארגן?

רון כץ: - - בשנה שעברה.

יצחק פינדרוס: ביטל את האירוע – חוכמה גדולה.

יצחק פינדרוס: נראה אותך מבטל משחק כדורגל.

יצחק פינדרוס: נראה אותך מבטל פעם אחת משחק כדורגל, ותגיד שהצלחת.

יצחק פינדרוס: לא היה ריב אוהדים, ביטלנו את המשחק.

יצחק פינדרוס: לא היה ריב אוהדים.

יצחק פינדרוס: אין לכם אפילו את הבושה – ועוד להביא את זה תוך כדי, עכשיו, כשאתם יודעים שאתם על זמן שאול, הולכים הביתה – להביא דבר כזה בזוי?

יצחק פינדרוס: הרי הסיבה שאתם הולכים הביתה והסיבה שבגללה אנחנו הצבענו נגד התקנות הן הוא והחבר השני שלו הנדל.

יצחק פינדרוס: אלה הסיבות שאנחנו רוצים שתלכו הביתה.

מירב בן ארי: הצבעת נגד התקנות.

יצחק פינדרוס: אלה הסיבות, לא בגללך.

יצחק פינדרוס: תאמיני לי, לא בגללך.

יצחק פינדרוס: מירב, לא בגללך – בגלל הצבועים.

יצחק פינדרוס: אין לנו בעיה עם אנשים עם דעות שונות.

יצחק פינדרוס: אין לנו אנשים שעומדים עם צבועים.

יצחק פינדרוס: אדם שמסתובב – שמייצג את הדת והכשרות, ואין לו שום דבר לא עם דת ולא עם כשרות, יבוא ויבקש את אמון הכנסת להיות שר דתות?

יצחק פינדרוס: אין בושה?

יצחק פינדרוס: שילך להיות סגן שר הביטחון - -

איתן גינזבורג: תודה.

יצחק פינדרוס: - - בזה הוא מבין.

מיכאל ביטון: יוסי ביילין היה שר הדתות.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

יצחק פינדרוס: תאמין לי, יותר טוב.

יצחק פינדרוס: יותר טוב ממה שהוא היה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת מעוז.

קריאה: למה יותר טוב?

איתן גינזבורג: כי הוא סגר את המשרד.

איתן גינזבורג: הוא סגר את המשרד, אולי בגלל זה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היינו עדים לפני כמה דקות לפארסה.

עופר כסיף: אתם יודעים שזאת אמירה ידועה של קרל מרקס, שאמר שלפעמים יש דברים שמופיעים בהיסטוריה פעמים – פעם אחת כטרגדיה ופעם אחת כפארסה.

עופר כסיף: אז את ההתנהלות שתכף אתייחס אליה ספציפית של רע"מ ומרצ, כבר ראינו כמה פעמים כטרגדיות, בין שזה בהצבעה על אביתר, על איסור איחוד משפחות – מה שראינו עכשיו זה פארסה.

עופר כסיף: ראינו, קודם כול, את סיעת רע"מ שבורחת, חוץ מחבר אחד; בורחת כשפן מהמליאה ובעצם לא מעיזה להרים יד נגד חוקי אפרטהייד.

עופר כסיף: כי מי שלא יודע, אפרטהייד, בין השאר, באופן יסודי אפילו, זה כאשר יש מערכות חוק שונות לאוכלוסיות שונות על פי מוצאן, צבען, דתן, לאומן וכן הלאה וכן הלאה.

עופר כסיף: בושה וחרפה.

עופר כסיף: אני פונה פה לציבור: שימו לב להתנהלות הזאת – סיעה שמוכרת את נשמתה לשטן האפרטהייד כדי להישאר בקואליציה.

עופר כסיף: בושה וחרפה.

עופר כסיף: ברחה.

עופר כסיף: שום אומץ, שום יושרה.

עופר כסיף: וכמובן, סיעת מרצ.

עופר כסיף: חברים יקרים שאני מכיר הרבה שנים, שנאבקים נגד הכיבוש והאפרטהייד, הצביעו בעד תקנות האפרטהייד.

עופר כסיף: תגידו לי, יש משהו יותר מחליא ומכוער מזה?

עופר כסיף: ידידי הרב גפני, יש לדעתך משהו יותר בלתי ישר וצבוע מהתנהלות כזאת?

עופר כסיף: כמה?

עופר כסיף: לאן אתן אתם יכולים להידרדר?

עופר כסיף: סיעה שכל סיבת קיומה, ה-raison d’etres שלה, מה שנקרא בלעז, זה זכויות אדם.

עופר כסיף: שולמית אלוני מתהפכת בקברה לא פעם אחת, אלף פעמים, כשהיא רואה מי ממשיך לכאורה את דרכה, ועוד אחרים, יוסי שריד – איפה הם ואיפה אתם?

עופר כסיף: מצביעים בעד תקנות אפרטהייד.

עופר כסיף: איבדתם את זכות הקיום הפוליטי שלכם.

עופר כסיף: בושה וחרפה.

עופר כסיף: אני מאוד מקווה שהתומכים שלכם ראו את המופע המביש הזה ושהם יענישו אתכם, ושהעונש יבוא בקרוב, משום שאפשר – במשפט אחד אני אסכם.

עופר כסיף: אפשר את הקואליציה הזאת – מדברים כבר על כך שהיא מתפרקת, אז אני אומר: עוד חזון למועד.

עופר כסיף: אבל עוד חזון למועד ולנופל – זה המשפט הנכון.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת כסיף.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מעוז, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת טייב.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות, אדוני.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: כנסת נכבדה, כאשר התפטר השר כהנא הוא ניסה בהנדסת תודעה למכור לציבור שזה היה רק צורך של חיזוק שורות הקואליציה בכנסת.

אבי מעוז: הא ותו לא.

אבי מעוז: אבל זה היה רק עוד ביטוי לחוסר האמינות של מפקד הטייסת, כאשר כולם ידעו שזה היה סיכול ממוקד לחבר הכנסת לשעבר כלפון מחשש שיפגין חולשה בעמידה על שימור הכיסא של הבוס.

אבי מעוז: כעת מנסה הקואליציה הרעה הזאת להחזיר את כהנא לכיסא השר.

אבי מעוז: למה?

אבי מעוז: כדי להמשיך לפגוע בזהות היהודית של המדינה, כדי להמשיך לפגוע במעמד הרבנות הראשית וברבנים הראשיים, כדי להמשיך לנסות להשפיע על הבחירות הבאות לרבנות הראשית.

אבי מעוז: האמת, מתן – חבל שאתה לא נמצא פה – הפתעת אותי.

אבי מעוז: הפתעת אותי שהסכמת להיות שותף לאובדן החזון הציוני ולמכירת המדינה לאחים המוסלמים; הפתעת אותי לאיזו רמה של חוסר אמינות יכול לרדת מפקד טייסת – תפקיד שאין יותר ממנו כסמל של אמינות – והפתעת אותי בכך שלמרות האינטליגנציה הגבוהה שלך, משום מה עוד לא הפנמת שהציבור כבר מזמן לא קונה את סיפורי הכזבים שלכם.

אבי מעוז: לא ממש הפתעת אותי בכך שחברת עם הבוס לליברמן, לפיד, מיכאלי והורביץ בהקמת קואליציית מדינת כל אזרחיה, היות שדעותיך ביחס לזהותה היהודית של המדינה כבר היו ידועות.

אבי מעוז: אתה הרי לא בא, חלילה, בשם התורה, אלא מבחינתך ההלכה מעיקה על המדינה ואתה מנסה לשחרר את המדינה מהעקת ההלכה.

אבי מעוז: אתה הרי חושב שהרבנים והציבור הדתי והחרדי יצרו טינה ואיבה כלפי היהדות עד שבאת אתה לגאול ולהציל אותה, לא כך?

אבי מעוז: אכן, כפי שאמרת, במשך 73 שנה לא היה במדינת ישראל שר דתות כמוך.

אבי מעוז: ברוך השם שלא היה.

אבי מעוז: האם מי שמנגח שוב ושוב את הרבנים בכלל, ואת הרבנים הראשיים בפרט, ראוי להיות השר לענייני דתות?

אבי מעוז: האם מי שאין לו תמיכה ולו של 3% מרבני ישראל ראוי להיות השר לענייני דתות?

אבי מעוז: כמדומני שבפעם האחרונה שישבת בישיבה זה היה בישיבת נתיב מאיר לפני למעלה מ-30 שנה.

אבי מעוז: מתן, האם ראובן כהנא, הסבא שלך, החקלאי מהקיבוץ, שהתנהל על פי פסיקותיו של החזון איש ושנקרא על שם החפץ חיים היה חותם על מה שאתה עושה?

אבי מעוז: האם זהו החזון של קיבוץ חפץ חיים?

אבי מעוז: מתן, הגיע הזמן להרפות.

אבי מעוז: נכשלתם מבחינה מוסרית, ערכית ויהודית.

אבי מעוז: לכו הביתה.

אבי מעוז: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יוסף טייב, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: עוד יש לך קול?

יוסף טייב: אפשר, אפשר.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות, אדוני.

יוסף טייב: עוברים פיתוח קול פה.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת - - -

איתן גינזבורג: כל מורה לפיתוח קול תגיד לך שהכי גרוע לקול זה לצרוח.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, להצבעה שעומדת פה לפנינו אני הולך להתנגד מסיבה מאוד פשוטה.

יוסף טייב: תראו, לנו סיפרו לפני בערך שלושה שבועות שהשר מתן כהנא חוזר לשורות הכנסת כדי לחזק את הכנסת.

יוסף טייב: משום מה משהוא חזר אנחנו רואים שהמצב לא זוהר פה בתוך המליאה.

יוסף טייב: אבל הדבר האבסורד ביותר הוא שאנחנו רואים פה חוסר לויאליות, חוסר הגינות, צביעות.

יוסף טייב: השר כהנא בעט בחבר המפלגה שלהם יום טוב כלפון, והסיבה שלו הייתה: אני חייב לצאת משורות הממשלה כדי לבוא ולחזק פה את שורות הקואליציה.

יוסף טייב: עברו שבועיים, והינה פתאום הוא חוזר.

יוסף טייב: השר כהנא, בוא תעמוד פה על הדוכן ותסביר לנו ולמצביעים הצרפתים שהצביעו בעדכם באמת למה העפתם את יום טוב כלפון.

יוסף טייב: בואו תגידו אחת ולתמיד שבאמת זה לא התאים לרע"מ שאותו חבר כנסת עלה להר הבית.

יוסף טייב: קיבלת הוראות מחבר הכנסת, ראש הממשלה החליפי לפיד, ומראש הממשלה בפועל מנסור עבאס, שאותו חבר כנסת צריך ללכת הביתה, והם מחליטים מה קורה בממשלה ומה קורה בכנסת.

יוסף טייב: הם מחליטים.

יוסף טייב: ומתי שזה לא מתאים להם, אז אתם צריכים להוציא פנקס צ'קים ולשלם.

יוסף טייב: זו סיבה אחת שבגללה אני הולך להתנגד למינוי שלך היום – מצד הלויאליות, מצד החברות, מחוסר ההגינות, מהצביעות שלכם.

יוסף טייב: הסיבה השנייה, והיותר אמיתית, היא – תקשיב, מה שעשית פה בשנה האחרונה לדת, לזהות היהודית של מדינת ישראל.

יוסף טייב: אני לא מדבר בשם החרדים שבכנסת – אני מדבר בשם הציבור המסורתי שנמצא פה בארץ ישראל.

יוסף טייב: הצביעות שלכם, החוסר משמעת שיש לכם כלפי הרבנים הראשיים, הפגיעה בנושאי הגיור, בנושאי הכשרות, בכל דבר טוב שהוא לטובת מדינת ישראל, הזהות היהודית של מדינת ישראל – הרסתם את הכול, מכרתם את הכול בשביל נזיד עדשים, ועם דבר כזה אנחנו לא יכולים להשלים.

יוסף טייב: לא ייתכן שתעמוד בראש משרד דת.

יוסף טייב: הפכת את המשרד הזה להרס הדת, ולכן אנחנו הולכים להתנגד, ואני קורא לכל חברי הכנסת, קואליציה ואופוזיציה: ראינו שמתי שיש דברים שחשובים לכם, אתם יודעים להתנגד.

יוסף טייב: אז פה אני קורא גם לחברי הכנסת הערבים: ידעתם להתנגד בשביל יו"ש – תתנגדו גם למינוי הבזוי הזה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת טייב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת אבוטבול.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות אדוני.

אופיר כץ: תודה.

אופיר כץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, בשנה האחרונה אני נתקל בתופעה חדשה של יועצים משפטיים במשרדי ממשלה שמנסים לסייע לשרים שלהם לקדם את מדיניות השר.

אופיר כץ: מה שאני זוכר: בממשלות ימין זה לא בדיוק היה כך, אלא היה יותר ניסיון לתקוע מקלות בגלגלים.

אופיר כץ: ויש גם דוגמאות.

אופיר כץ: למשל, חברת הכנסת זועבי ביקשה כסף לבתי החולים אך ורק בנצרת; חבר הכנסת ווליד טאהא ביקש כסף אך ורק לג'יסר א-זרקא.

אופיר כץ: עכשיו תארו לעצמכם שאנחנו בממשלת ימין וששר מהליכוד רוצה להעביר כסף לרשות חלשה מהפריפריה, שראש הרשות בה מזוהה עם הליכוד.

אופיר כץ: מה היה קורה אז?

אופיר כץ: אני מניח ששומרי הסף היו מזדעקים: איך זה יכול להיות?

אופיר כץ: מה אתה עושה פה?

אופיר כץ: צריך קריטריונים; צריך שוויוניות; צריך פרמטרים, אקסלים, למ"ס; צריך לצרף עוד רשויות, אי-אפשר לתת רק לרשות אחת.

אופיר כץ: היו כל מיני ניסוחים משפטיים, מכתבים למבקר המדינה, חושפי שחיתויות – מה לא היינו רואים פה אם זה היה שר מהליכוד שרוצה לעזור לראש רשות שגם מזוהה עם הליכוד?

אופיר כץ: יש משפט שהשרים היום בממשלה הנוכחית לא מכירים לעומת השרים שלנו, שמכירים – מניעה משפטית.

אופיר כץ: אצלנו השרים היו מכירים את זה בוקר והערב, את המשפט הזה.

אופיר כץ: השרים היום לא מכירים בכלל את המונח הזה – מניעה משפטית.

אופיר כץ: כפי שפתחתי ואמרתי לגבי בתי החולים של חברת הכנסת זועבי: אני מברך על כל שקל שנכנס לבתי החולים בפריפריה.

אופיר כץ: אבל אתה יודע, אדוני היושב-ראש, במהלך התקציב, כשאני נלחמתי והשגתי 10 מיליון שקלים לבתי חולים בפריפריה, אמרתי לאיזה בתי חולים אני רוצה, ממה שאני מכיר, לתת את הכסף: לבית חולים העמק בעפולה, שכולנו יודעים מה המצב שלו, סורוקה, פוריה, ברזילי, אסותא באשדוד – לכל בתי החולים, כמעט לכל בתי החולים בפריפריה.

אופיר כץ: התנפלו עליי כל היועצים המשפטיים, ואמרו לי: מה פתאום, אתה לא יכול.

אופיר כץ: אם אתה רוצה, זה ילך לכלל בתי החולים בפריפריה.

אופיר כץ: אמרתי: בסדר גמור.

אופיר כץ: הוספנו את כל בתי החולים, כולל שלושת בתי החולים הנצרתיים.

איתן גינזבורג: תודה.

אופיר כץ: כולם קיבלו מ-10 המיליון שלי.

אופיר כץ: אבל עכשיו, כשחברת הכנסת זועבי רוצה לתת אך ורק לשלושה בתי החולים בנצרת, איפה כל היועצים המשפטיים?

אופיר כץ: למה שלא ייתנו גם לבית החולים העמק מ-25 המיליון, או לסורוקה או ברזילי או לנהריה?

אופיר כץ: למה הם לא?

אופיר כץ: גם המצב של בתי החולים האלה לא בסדר.

אופיר כץ: ממני דרשו לתת לכולם.

אופיר כץ: למה ממנה לא דורשים?

אופיר כץ: למה האיפה ואיפה הזאת?

אופיר כץ: צריך לחלק, כמו שביקשו ממני, לכלל בתי החולים בפריפריה, גם את הכסף שהובטח לה לכלל בתי החולים בפריפריה – ולא משנה באיזו עיר הם.

אופיר כץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

איתן גינזבורג: אתה רואה איך אנחנו היברידיים?

שמחה רוטמן: כל הכבוד.

שמחה רוטמן: כל הכבוד.

איתן גינזבורג: אנחנו היברידיים.

שמחה רוטמן: היברידיים.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות, אדוני.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לחלק את דבריי לסור מרע ולעשה טוב, או יותר נכון: סור מרע, וסור מאוד יותר רע.

שמחה רוטמן: אחרי ההצבעה שהייתה פה קודם, שבה הוכח סופית לכל מי שעדיין היה לו ספק, שלקואליציה הזאת אין זכות קיום, היא לא יודעת להעביר חוקים.

שמחה רוטמן: לשיטת חבריה מדובר בחוקים מינימליים: חוקים של סטטוס קוו, חוקים שהם הכרחיים וחיוניים, והם לא יכולים להעביר את החקיקה הזאת.

שמחה רוטמן: אז אחרי שזה הוכח בהצבעה האחרונה, שאלו אותי: איך אתה יכול להצביע נגד?

שמחה רוטמן: אז הסברתי שהחוק הזה הוא רחוק מלהיות חלום חיינו, ואנחנו רוצים להחיל ריבונות ועוד ועוד סיבות.

שמחה רוטמן: ואז שאל אותי כאן מעל הדוכן השר זאב אלקין – שאל אותי, הוא אמר:

שמחה רוטמן: מה יקרה אם נביא חוק – שנייה, אני – הוא שאל אותי: מה יהיה אם נביא חוק להחלת הריבונות ביהודה ושומרון?

שמחה רוטמן: אתם תצביעו בעד?

שמחה רוטמן: שאל זאב אלקין, השר.

שמחה רוטמן: והתשובה: דבר ראשון, קואליציה כזאת, שלא מסוגלת להביא חוק של סטטוס קוו, ודאי שלא תוכל לשנות את הסטטוס קוו לטובה.

שמחה רוטמן: אבל אני אגיד יותר מזה, ואולי זה יפתיע חלק, אני לא יודע את מי: גם אם הקואליציה הזאת תביא הצעת חוק לבנות מחר בבוקר את בית המקדש, אני אצביע נגד.

שמחה רוטמן: מפתיע?

שמחה רוטמן: אני לא יודע את מי זה מפתיע, כי מי שיודע מה כתוב בספר עזרא לא צריך להיות מופתע.

שמחה רוטמן: חבר הכנסת מקלב, שאלו אותי אם אני אצביע בעד החוק שמחיל ריבונות אם תביא אותו הממשלה.

שמחה רוטמן: אמרתי להם: גם אם הם יביאו חוק לבנות את בית המקדש, אני מצביע נגד.

שמחה רוטמן: למה?

שמחה רוטמן: כי כך כתוב בספר עזרא: "וישמעו צרי יהודה ובנימן כי בני הגולה בונים היכל לשם אלהי ישראל, ויגשו אל זרבבל ואל ראשי האבות ויאמרו להם: נבנה עמכם, כי ככם נדרוש לאלהיכם, ולו אנחנו זבחים מימי אסר חדן מלך אשור המעלה אתנו פה".

שמחה רוטמן: תנו לנו, אנחנו רוצים לבנות איתכם את בית המקדש, אומרים צרי יהודה ובנימין.

שמחה רוטמן: "ויאמר להם זרבבל וישוע ושאר ראשי האבות לישראל לא לכם ולנו לבנות בית לאלהינו כי אנחנו יחד נבנה לשם אלהי ישראל כאשר צִוָנוּ המלך כורש מלך-פרס".

שמחה רוטמן: עם צרי יהודה, עם תומכי טרור, עם אויביה של מדינת ישראל, אנחנו לא נבנה גם את בית המקדש.

שמחה רוטמן: אתם רוצים לבנות את בית המקדש?

שמחה רוטמן: יש דרך לעשות את זה: אם יבואו בני ישראל ויבנו בית.

שמחה רוטמן: בית שייבנה על תומכי טרור – "אם השם לא יבנה בית - -

איתן גינזבורג: תודה.

שמחה רוטמן: - - שוא עמלו בוניו".

שמחה רוטמן: לכן אנחנו לא נהיה שותפים לדבר הזה, וגם לא נהיה שותפים להרס ולחורבן שהשר שאתם מבקשים למנות עושה עם צרי יהודה וישראל למערכת הדת של מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת רוטמן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, השר מתן כהנא והממשלה מבקשים את האמון שלנו להצביע בעד חזרתו למשרד.

אורי מקלב: אני רוצה, חברים, להתחיל דווקא מהסוף: נכשלת.

אורי מקלב: זה בעצם משקף את הפעילות ואת הכישלון של השר מתן כהנא, לא רק הפוליטי – קודם כול, המקצועי.

אורי מקלב: השר מתן כהנא נכשל בדבר הכי – שאפשר להגיד ששר נמדד בו, שזה עכשיו היה מירון, האירוע במירון.

אורי מקלב: הוא ביקש את הסמכויות – נתנו לו את הסמכויות; ביקש להכניס פרויקטור – קיבל כמה כסף שהוא רצה, עשרות מיליוני שקלים, צמצמו את הציבור.

אורי מקלב: הכול נעשה כפי שהוא הנחה, וכפי שהוא פעל, לפי המקצועיות והקרדיט שיש לו והרזומה הגדול שיש לו, והכול נכשל כישלון טוטלי שאי-אפשר להסביר, אם לא כישלון שאנחנו אומרים – כישלון שאינו משמיים, לא יכולים לזכות אותו כמו בדברים אחרים.

אורי מקלב: איפה?

אורי מקלב: כמו שטייס לא יכול להיות מנתח וכמו שמנתח לא יכול להיות טייס, ככה טייס, עם כל הרזומה שלו, לא יכול לנהל משרד של שירותי דת כשהוא לא מאמין בזה, כשהוא פועל נגד זה.

אורי מקלב: כל דבר של המשרד – אתה רמסת ועקרת וביישת וביזית את מעמד הרבנים, את מעמד רבני העיר ורבנים אזוריים, את המועצות הדתיות ואת בתי הדין ואת הדיינים ואת העובדים שלך.

אורי מקלב: בשבוע הראשון היית צריך להתנצל בפניהם בגלל שבהם פגעת.

אורי מקלב: כדי להסביר את המהלכים שלך היית צריך להסביר כמה שהם לא מקצועיים, כמה שהם לא ישרים, כמה שהשינוי דורש רפורמות.

אורי מקלב: מתברר שכל הרפורמות שלך מתחילתן – וניקח את הרפורמה הראשונה כמו רפורמת הכשרות – הבאת לכאן באופן חגיגי לוועדה עם מי שאתה עובד בראשותו או לרשותו, ליברמן וישראל ביתנו עם יוליה – אצלם אתה עובד.

אורי מקלב: אתה עומד, מתמסר להם, כולך מתמסר להם.

אורי מקלב: הישיבה הראשונה – ייחרת בזיכרוני איך בישיבה הראשונה אתה רוצה להביא כשרות, והיושבת-ראש, מי שעומדת לצידך ונותנת לך, אומרת: אני קניתי בטיב טעם, בחנות שמוכרת טרפות ונבלות; אני לא מאמינה בכשרות.

אורי מקלב: ואיתה אתה מעביר מלאכת כשרות.

אורי מקלב: זה בדיוק מאפיין ומשקף את מה שאתה עשית.

אורי מקלב: אתה, מתן, אתה מתן בסתר בניגוד עניינים לצוהר ולעוד אחרים.

אורי מקלב: עוד יתברר כמה אינטרסים היו לך, מי היה בחוק הזה.

אורי מקלב: זה גם יתברר כשייכנס לתוקף.

אורי מקלב: אני לא מדבר עכשיו על הגרות, על כל הרפורמה בגרות.

אורי מקלב: אתה באת ואמרת לעיני כל ישראל: תשמעו, יש לנו בעיה חברתית; יש לנו בעיה: אנשים עלו והם לא יהודים, הם גויים, אבל הם משרתים איתנו, נמצאים איתנו.

אורי מקלב: אז אתה פותר את הבעיה.

אורי מקלב: יש לנו בעיה חברתית.

אורי מקלב: איך פותרים אותה?

אורי מקלב: במתן חותמת כשרות וגרות לאנשים שלא כאלה בצורה סיטונאית, בצורת - - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אורי מקלב: אני מסיים.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני.

אורי מקלב: עוד דקה.

אורי מקלב: אתה עכשיו בא לבקש מאיתנו את התמיכה ואת האמון.

אורי מקלב: כל התמיכה שלך, שאתה מבקש מאיתנו, בשקר יסודה.

אורי מקלב: אני באמת לא מבין, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: השר מתן כהנא התפטר, חזר לכנסת, בא ואמר: אני מבקש לתרום ולחזק את עבודת הקואליציה.

אורי מקלב: לא עברו 24 שעות כבר רצה לחזור.

אורי מקלב: הדחת את החברים שלך, כמו שאתה בגדת בסביבה שלך, בקהילה שלך, במורשת שלך, בחינוך שלך, במשפחה שלך, בבוחריך, בגדת בחבר שלך בתוך ספסל הקואליציה - -

איתן גינזבורג: תודה.

אורי מקלב: - - בתוך המפלגה, ותוך 24 שעות – אתה יכול להסביר לי, אדוני?

אורי מקלב: בא לבקש לחזור חזרה.

אורי מקלב: הוא אמר את זה.

אורי מקלב: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת מקלב.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה, ואחריה – חבר הכנסת גפני.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, זה כבר לא חדש, וזו כמעט הפכה להיות השגרה היום-יומית שלנו, בין אם אלה אזרחי המדינה ובין אם אלה נציגי הציבור, בין אם זו אופוזיציה או קואליציה, חברי כנסת נבחרים או חברי כנסת נורבגים, שממונים כי אלו שבאו לעבוד לא בדיוק רוצים לעבוד, הם רוצים קצת חופש, אז כדאי מאוד להביא מישהו אחר שיעבוד בשבילם.

אורלי לוי אבקסיס: והאבסורד הוא כאשר אחרי לילות לבנים, מורטי שיער כמעט – אפשר או יש לומר – מצליחים להשיג קיזוז, אותם נורבגים, עם הלשון בחוץ, עם הילדים שמסתכלים על התמונות בבית, על הטלוויזיה כמו האח הגדול.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לפעמים משתפים בתמונות, ככה מאחורי הפרסה, ועל הקושי האמיתי של הילדים להתמודד עם אירועים בלתי נגמרים של ממשבר למשבר למשבר.

אורלי לוי אבקסיס: אממה, יצרו פה לא רק מערכת יחסים הזויה של עבדים ומעסיקים או מעבידים, יצרו פה ח"כים שכל-כולם – לצערי הרב, אני אומרת, כי הם באו חלקם עם אג'נדות, עם רצון לשנות, אבל הפחד שאם הם לא יצביעו, יום למוחרת הם יהיו בחוץ.

אורלי לוי אבקסיס: לא בכדי עשו ליום טוב כלפון את מה שעשו: למען יראו וייראו.

אורלי לוי אבקסיס: הוא אפילו לא איים על הקואליציה, אבל כל אותם נורבגים מבינים, שביום שבו הם לא יישרו קו הם ימצאו את עצמם על אותו דין ועל אותו גורל של אותו אחד שנשאר נאמן לאותה קואליציה, שבגדה בכל האידיאולוגיה שהוא נשא מבית, ובשמה הוא נכנס בכלל לחיים הפוליטיים.

אורלי לוי אבקסיס: הקיזוזים האלה, שלעיתים הם כלי פרלמנטרי פר אקסלנס, של ח"כים שנותנים אותו לנורבגים, באה הקואליציה ואומרת: עצרו, עצרו, השרים צריכים לקבל קודם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו באופוזיציה החלטנו שראשי מפלגות לא מקבלים קיזוזים.

אורלי לוי אבקסיס: שיבואו ויראו את העבודה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מה, אנחנו עושים טובה לנורבגים, כי אם אותם שרים יהיו פה יום ולילה, יראו את העבודה הקשה שלהם; יראו מה קורה כאשר הם לא מוכנים להגיע לסיכומים או אפילו לחלוקה שווה; ידעו איך העבודה פה מתנהלת.

אורלי לוי אבקסיס: אבל האדישות של אותם אלו של: באנו לעבוד, באנו לעבוד – איפה הם עובדים?

אורלי לוי אבקסיס: בטח לא בכנסת ישראל, בטח לא בחקיקה, ובטח לא בשביל הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: אני אתן את החצי דקה האחרונה שלי על אירוע שהוא כבר לא בפעם הראשונה, לצערי הרב: אני אימא לבנות, אחת סיימה צבא עכשיו, השנייה עדיין בשירות.

אורלי לוי אבקסיס: התחבורה הציבורית בפריפריה זו התעללות לשמה.

אורלי לוי אבקסיס: האירוע הזה, שבו אותם צעירים עומדים על הרציף ומחכים לאותה רכבת, שלא רק שלא לוקחת אותם, האוטובוסים והקווים שהיו לבית שאן ולפריפריה הופסקו.

אורלי לוי אבקסיס: בימי שישי אין רכבת מבית שאן, במוצאי שבת אין רכבת מבית שאן.

אורלי לוי אבקסיס: מה, הזמן שלנו עובד על שעון אחר?

אורלי לוי אבקסיס: הזמן שלנו לא יקר?

אורלי לוי אבקסיס: הילדים שלנו לא צריכים להגיע לבסיס בזמן?

אורלי לוי אבקסיס: לא צריכים להגיע ללימודים?

אורלי לוי אבקסיס: תבינו, היום רכבת בית שאן–תל אביב הלוך חזור, 80 שקל.

אורלי לוי אבקסיס: 80 שקל.

אורלי לוי אבקסיס: פעם אמרנו הרכבות יביאו לכך שהסטודנטים לא יעזבו, הם יוותרו על המעונות וימשיכו לגור בבית של ההורים - -

איתן גינזבורג: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: - - וגם ישמרו את המקום.

אורלי לוי אבקסיס: היום, 80 שקל ליום.

אורלי לוי אבקסיס: 80 שקל לנסיעה אחת הלוך-חזור.

אורלי לוי אבקסיס: אם זה לא ניתוק, ורק בעבור הניתוק הזה וההתעללות בתושבי הפריפריה ובאנשים המוחלשים בחברה – אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש: אם לא הפוליטיקה והדמוקרטיה תבוא איתכם במחיר, אז מלמעלה.

אורלי לוי אבקסיס: כי המתאכזר לאותם אנשים, אני אומרת לכם, אומרים: עם נבל תתנבל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני מאמינה בצדק פואטי - -

איתן גינזבורג: תודה, חברת הכנסת אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: - - ואותם אנשים שהתאכזרו לאנשים האלה בסוף ייפלו על ידם.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

איתן גינזבורג: את חורגת מזמנך.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה, ואחריו – חבר הכנסת ינון אזולאי.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

משה גפני: השר עיסאווי פריג', אני רוצה רק שתדע מה הצגת כאן בפני המליאה, שניכנס לפרופורציה המדויקת.

משה גפני: הלכו ראש הממשלה בנט וידידו, היחיד שעוד נשאר לו, מתן כהנא והחליטו שמסלקים את יום טוב כלפון.

משה גפני: מסלקים אותו מהכנסת.

משה גפני: למה?

משה גפני: הוא לא הצביע נגד הממשלה, הוא לא הצביע נגד הקואליציה – הם חששו שאולי זה יקרה.

משה גפני: אז ביזו אותו ברבים והוא אמר בעצמו: אני לא חבר שלו, אני לא מכיר אותו קודם.

משה גפני: שמעתי אותו בקולו, שהוא אומר: אף אחד לא דיבר איתי קודם.

משה גפני: אתה עכשיו מציג את המצב הזה, שלפיו מתן כהנא התפטר כדי שיום טוב כלפון יצא, והוא חוזר עכשיו למליאת הכנסת ואומר: תבחרו בי בחזרה.

משה גפני: אתה יודע, אני כל כך מכבד אותך, כל כך לא מתאים לך ההונאה המטורללת הזאת, עם ביזוי בן אדם שנמצא במפלגה שלהם.

משה גפני: מעבר לעניין הזה, אני רוצה להגיד על מתן כהנא עצמו.

משה גפני: מתן כהנא בא לכאן – אני שמעתי אותו לראשונה, אני נחרדתי מהדברים האלה.

משה גפני: בן אדם לא מסתיר, הוא אומר: אני רוצה להרוס את כל הנושאים של היהדות.

משה גפני: הוא לא הצליח בשום דבר.

משה גפני: זאת האמת.

משה גפני: הוא עשה רפורמה בכשרות.

משה גפני: מה זו רפורמה בכשרות?

משה גפני: שלא תהיה כשרות בארץ.

משה גפני: אף אחד לא הולך איתו.

משה גפני: כדי להפעיל את זה הוא צריך שבתי מלון, מסעדות, ילכו איתו.

משה גפני: אף אחד לא הולך איתו.

משה גפני: מי סומך על מה שהוא עושה?

משה גפני: לא רק זה, הוא אמר:

משה גפני: אני אעשה את הגיור כמו שהוא רוצה שיהיה הגיור.

משה גפני: כדאי שתדע את הדבר הזה, בגלל שאתה מכיר פה את היהודים ואת כל מה שנעשה.

משה גפני: לשמחתנו הרבה, הקדוש ברוך הוא מנהל את העולם ולא נתן לו אפשרות להפוך את הנושא של הגיור כמו שהוא רוצה.

משה גפני: הוא צריך רוב בכנסת, ואת הרוב בכנסת ראינו היום איך שיש לו.

משה גפני: מה שהרגיז אותי – ובאמת אם היינו בארבע עיניים הייתי מרחיב, אבל אין לי גם הרבה זמן – עומד פה זאב אלקין, השר אלקין, ואומר לנו, החרדים: ביתר, מודיעין עילית, עמנואל, זה נמצא ביהודה ושומרון.

משה גפני: איך הוא לא מתבייש?

משה גפני: מה הוא חושב שאנחנו?

משה גפני: הוא יסתכל לילדים בביתר בעיניים ויסביר להם למה הוא קיצץ להם במערכות החינוך, למה הוא קיצץ להם במעונות, למה הוא קיצץ להם בכל הדברים האלה.

משה גפני: במה הם שונים מהילדים האחרים?

משה גפני: הוא לא מתבייש?

משה גפני: הצבוע הזה, כל הממשלה הזאת היא צבועה.

משה גפני: הוא מסתכל עלי והוא אומר לי: גפני, מה תגיד על ביתר ועל מודיעין עילית?

משה גפני: מה תגידו על ביתר ומודיעין עילית, שקיצצתם לילדים האלה הכול?

משה גפני: עכשיו נזכרתם?

משה גפני: הקדוש ברוך הוא משלם לכם על מה שעשיתם עד עכשיו.

משה גפני: יותר לא תעשו.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת גפני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת בן גביר.

איתן גינזבורג: עד שיגיע חבר הכנסת אזולאי – הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק הרשות הלאומית לביטחון קהילתי (תיקון מס' 2), התשפ"ב–2022, שהחזירה הוועדה לביטחון הפנים.

אלינור ימין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לסגנית מזכיר הכנסת.

איתן גינזבורג: והנה בצעדים קלים הגיע חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: קלים וקלילים.

איתן גינזבורג: כן, נו.

איתן גינזבורג: אחרי שהורדת את כל המשקל הזה, איך יכול להיות שלא יהיו קלים וקלילים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

ינון אזולאי: לילה טוב, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, היושב-ראש.

ינון אזולאי: תכף תעלה היושבת-ראש, כרגע זה היושב-ראש.

ינון אזולאי: השר עיסאווי, תשמע, בכל פעם עולה כשאתה עולה לפה לפניי, זה לדבר בשביל השר לשירותי דת.

עיסאווי פריג': יוצא לי ככה, מה אני אעשה?

ינון אזולאי: לא, אני מרחם עליך.

עיסאווי פריג': זה במשמרת שלכם.

ינון אזולאי: תשמע, אני מרחם עליך, למה כל פעם שולחים אותך בשביל שאנחנו נצעק עליך ושאנחנו נדבר.

ינון אזולאי: אתה לא אשם, אתה בסך הכול רוצה לקיים את הממשלה – בכל זאת, זה ג'וב, זה טוב להיות סביב השולחן הזה, יש בזה משהו.

ינון אזולאי: אבל אני אגיד לך לגופו של עניין, אני אגיד לך: כשאני מסתכל על המינוי הזה, שעכשיו עוד פעם רוצים להביא אותו – האמת, כשהוא התפטר מתפקיד השר, בירכנו ברוך שפטרנו מעונשו של זה, כי באמת עם ישראל נגאל מאדם שאין לו שום מושג מה צריך לעשות במשרד הזה, ואני מכיר את המשרד הזה.

ינון אזולאי: אם תשמע מה שהעובדים אומרים על הניתוק שקיים אצלו – יש לו איזשהו ניתוק; חוץ מרחפנים שהוא מחפש איך לשמור על עצמו, אין לו שום דבר.

ינון אזולאי: האדם הזה רמס כל דבר שקשור ליהדות, ואני סומך עליך יותר מאשר עליו, כי אתה למשל יודע לכבד את הדת, אתה יודע לכבד מה זה כבוד הנפטר.

ינון אזולאי: אם אני אבוא להתארח אצלך, אתה תעשה הכול להביא לי בכשרות שאני אוכל, אתה תעשה הכול, תצא מגדרך על מנת לכבד אותי, כי אתה יודע שזה אדם שזו האמונה שלו.

ינון אזולאי: זה כשרות, זה ביהדות, אתה תכבד אותי וגם אני אכבד אותך, כי יש כבוד הדדי לאנשים שמבינים מהי דת.

ינון אזולאי: האדם הזה – אתה יודע, עלית לפה ומה אמרת?

ינון אזולאי: שאתה מציג עכשיו – גברתי היושבת-ראש, גם ברשותך, אמרתי קודם ליושב-ראש - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: שלום וערב טוב.

ינון אזולאי: אתה קודם הצגת את הבקשה של הממשלה.

ינון אזולאי: מה הממשלה מבקשת?

ינון אזולאי: למנות את השר כהנא לשר עם זיקה לראש הממשלה.

ינון אזולאי: זו הבעיה, שיש לו זיקה רק לראש הממשלה.

ינון אזולאי: אין לו זיקה ליהדות ולצרכים של היהדות.

ינון אזולאי: הוא לא יודע מה החשיבות של היהדות.

ינון אזולאי: הוא זה שבעצם הרס כל סממן יהודי במדינה היהודית.

ינון אזולאי: הוא זה שתוקע עוד מסמר ועוד מסמר בארון הקבורה של המדינה היהודית.

ינון אזולאי: אם מישהו חשב שהאדם הזה יכול לבוא ולעשות משהו למען היהדות, הוא טועה.

ינון אזולאי: את הגרות הוא מכניס – תראה עכשיו את מערך הגרות, מערך הגיור: הוא ירד מהרבנים הגדולים שהיו שם, הביא אחר כך עוד רב מצהר ועכשיו ירד לראש המטה שלו.

ינון אזולאי: תגיד לי, זה נראה לך נורמלי?

ינון אזולאי: עזוב את מה שקורה בכלל.

ינון אזולאי: להביא ראש מטה לראש מערך גיור?

ינון אזולאי: הוא מבין בכלל בגיור, אותו אחד?

ינון אזולאי: בחור חמוד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת ינון.

ינון אזולאי: באמת, אני כבר מסיים.

ינון אזולאי: הבחור הזה חמוד, ראש המטה שלו שהיה.

ינון אזולאי: לשים אותו בראש מערך הגיור?

ינון אזולאי: תגיד, השתגעתם?

ינון אזולאי: כשרות, גיור ואת הרפורמים הכניס.

ינון אזולאי: אני חושב שזו בושה לכם שאתם שמים אותו כשר לשירותי דת.

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אחריו – חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מייד אחריו – חבר הכנסת יריב לוין.

משה גפני: הוא איים גם - - - סגר את העם והכול בסדר - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

איתמר בן גביר: היושבת-ראש, המליאה, השר, חבריי חברי הכנסת, קודם כול בדקות האחרונות אני דווקא מופצץ לא באיומים אלא בהודעות של טוקבקיסטים של ימינה ששואלים אותי: מה יקרה?

איתמר בן גביר: מה קורה?

איתמר בן גביר: מה הולך כאן?

איתמר בן גביר: רבותיי הטוקבקיסטים, לאן נעלמתם?

איתמר בן גביר: לאן נעלמת בשנה האחרונה?

איתמר בן גביר: לא נעלמתם כשהממשלה הזאת הביאה אותנו לאבדון?

איתמר בן גביר: לאן נעלמתם כשהרחובות שלנו הוצפו בדם של יהודים?

איתמר בן גביר: לאן נעלמתם כשאיבדנו את המשילות?

איתמר בן גביר: לאן נעלמתם כשנתנו, כשנתתם לתנועה האסלאמית לנהל את מדינת ישראל?

איתמר בן גביר: לאן נעלמתם כשהאדם הזה, המחבל הזה, יושב כאן בכנסת ישראל ומסית נגד מדינת ישראל?

איתמר בן גביר: אז בנט סיפר לנו סיפורים ושלח איגרת, אבל כשעוברים על האיגרת שלו – טענה אחת אחרי השנייה היא פשוט בדיחה.

איתמר בן גביר: שיקמנו את היחסים הבין-לאומיים – עם מי שיקם?

איתמר בן גביר: עם מי שיקם?

איתמר בן גביר: עם איזו מדינה הוא שיקם את היחסים הבין-לאומיים?

איתמר בן גביר: נלחמנו ברצינות בפשיעה בחברה הערבית – נלחמתם בפשיעה בחברה הערבית?

איתמר בן גביר: מה קורה בכפר קאסם?

איתמר בן גביר: מה קורה באום אל-פחם?

איתמר בן גביר: מה קורה ברהט?

איתמר בן גביר: מה קורה, הפסיקו לירות?

איתמר בן גביר: סיפורי סבתא.

איתמר בן גביר: סיפורי סבתא.

איתמר בן גביר: תבוא אלינו לחברון – אין יום, אין דקה שאתה לא שומע צרורות, טה-טה-טה-טה-טה-טה; אגב, בינם לבין עצמם, אבל זה לא מעניין אתכם, כי אלה ערבים.

איתמר בן גביר: זה לא מעניין אתכם.

איתמר בן גביר: אתם הגזענים, אתם הגזענים.

איתמר בן גביר: אלה ערבים.

איתמר בן גביר: מה אכפת לכם שערבים הורגים ערבים?

איתמר בן גביר: לנו אכפת.

איתמר בן גביר: לנו זה משנה.

איתמר בן גביר: לנו חשוב שזה לא יקרה.

איתמר בן גביר: שינינו ב-180 מעלות את המדיניות מול החמאס – נו, באמת.

איתמר בן גביר: נו, באמת.

איתמר בן גביר: מי שינה?

איתמר בן גביר: איך שינו?

איתמר בן גביר: הפסיקו את מזוודות הדולרים, העבירו ישירות?

איתמר בן גביר: ישירות לחמאס את הכסף.

איתמר בן גביר: נלחמנו באיראן; חוללנו את מהפכת התחרות בכשרות; חוללנו העברת סמכויות לשלטון המקומי; אישרנו 14 יישובים חדשים בנגב – פשוט לקרוא את האיגרת הזאת ולהתפוצץ מצחוק.

איתמר בן גביר: אתם הרסתם ופגעתם במדינת ישראל.

איתמר בן גביר: אתם הבאתם את מדינת ישראל למצב שלא היה כמותו בכל השנים האחרונות.

איתמר בן גביר: דרדרתם אותנו, לקחתם אותנו שאולה, הבאתם אותנו ליגון.

איתמר בן גביר: ברוך השם אנחנו מקווים ומתפללים שההצבעות הערב אלה ההצבעות שמסמנות את סופה של תקופה.

איתמר בן גביר: הם לא יודעים עדיין - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

איתמר בן גביר: הוספת כאן לעוד כל מיני חברי כנסת, אז אפשר להוסיף גם לי.

איתמר בן גביר: לא קרה כלום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, רק עכשיו התחלתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: איזה הוספתי?

איתמר בן גביר: אני חושב שהוספת לכמה, אבל אין לי - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: רק התחלתי.

איתמר בן גביר: בסדר, אין בעיה.

איתמר בן גביר: אם לא הוספת, אני חוזר בי.

איתמר בן גביר: אני כן אומר דבר פשוט: בעזרת השם, אנחנו נתפלל, עם ישראל מאוחד בתפילות, לשלוח את הממשלה הזאת הביתה.

איתמר בן גביר: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אחריו, בבקשה, חבר הכנסת יריב לוין – אינו נוכח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

גברתי היושבת-ראש, ידידי השר, הכול ברוגע.

אנחנו בירכנו ברוך שפטרני מעונשו של זה, והיום אתם מביאים בכזאת רצינות את – איך זה נקרא?

הודעת הממשלה על צירוף שר לממשלה ושינוי בחלוקת התפקידים בין השרים.

יש פה איזו רפורמה מדהימה שהולכת לקרות בעבודת הממשלה, והכול – אתם לוקחים אדם שביזה את כל מה שהוא גדל עליו.

אתה יודע, אני מעריך אמונות, גם אם הן אמונות אחרות משלנו.

אני מעריך אנשים שגאים באמונה שלהם, ודאי, אבל אני בז לאנשים שמגיעים לתפקידים מסוימים, כמו השר כהנא – ולא רק שלא עשה קידוש השם, שקידש את שמו יתברך, אלא בכל דבר מהצעדים שלו עשה חילול השם.

למה אני מתכוון?

אדם מגיע, כיפה לראשו, גדל בבתי ספר דתיים, בישיבות דתיות, הוא בא ורומס ברגל גסה, כאילו רוצה להתנער, להראות: תראו איך אני יפה, תראו איך אני אינטלקטואל, תראו איך אני עושה רפורמות, תראו אני מפריד, תראו איך אני הורס את מעמדה של הרבנות הראשית.

הוא דיבר על רבנים כאילו היו כלים במשחק שחמט, בלי שום יראת כבוד לפסקי הלכה.

משחק עם רבנים ראשיים, עם הראשון לציון, עם רבנים שהוא למד אצלם.

מי אתה?

זה שאתה טייס ועכשיו אתה בוורטיגו, אז כולנו נהיה איתך?

רמסת, בעטת, התנהגת בזילות, ניסית להתנער מהכיפה שעוד נשארה על ראשך.

תלמד מאנשים אחרים שהם דתיים כאן והם לא מהדת היהודית.

הם לא מתנערים מהאמונה שלהם, הם לוחמים עליה, הם לא בזים לה.

אתה בזת לזה, ולכן ההיסטוריה תבוז לך, לכן הילדים שלך והנכדים שלך ידעו שאתה ניסית לפורר כל דבר של הלכה.

בתקופה כל כך קצרה באת, אתה והמדומיין השני שיושב איתך בממשלה – רמסתם, פגעתם, זלזלתם.

צריך להגיד בשם ומלכות: ברוך שפטרנו ממך כשר הדתות, ובקרוב – ברוך שפטרנו ממך כסגן שר הדתות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אחריו – חבר הכנסת חיים ביטון, ולאחר מכן – משה אבוטבול.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

מה עם יואב בן צור?

ג'ידא רינאוי-זועבי: יואב בן צור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מחילה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מתנצלת.

יואב בן צור: גברתי היושבת בראש, מכובדי השר, צר לי עליך, עיסאווי, ידידי הטוב.

יואב בן צור: תמיד שולחים אותך למשימות - - -

עיסאווי פריג': נופל.

עיסאווי פריג': נופל.

עיסאווי פריג': נופל.

יואב בן צור: מה אני אגיד לך?

יואב בן צור: חבריי חברי הכנסת, אנחנו דנים היום בהודעה של הממשלה שרוצה למנות שר עם זיקה לראש הממשלה.

יואב בן צור: אתה יודע למה הממשלה נלחמת שהוא יחזור?

יואב בן צור: כי החבר היחיד שנשאר לבנט זה מתן כהנא.

יואב בן צור: גם במפלגה שלו אף אחד לא איתו.

יואב בן צור: יש מפלגת שקד, אורבך וקארה ויש מפלגת בנט וכהנא, אז הוא מחויב עכשיו, מה לעשות?

יואב בן צור: הוא צריך למנות אותו כדי לשלם לו על זה שהוא נאמן לו.

יואב בן צור: הזעיק אותו ביום שישי: תתפטר, שלח את כלפון הביתה, תיכנס להיות סגן שר, ואל תדאג, אנחנו נמנה אותך, ועכשיו זה כנראה נתקל בקשיים.

יואב בן צור: מה נאמר לכם?

יואב בן צור: מתן כהנא – הוא רגיל לקבל פקודות.

יואב בן צור: הוא רגיל לקבל פקודות, והוא קיבל פקודה, ואז הוא מנסה לבצע הרס מדויק של היהדות.

יואב בן צור: יש טילים מונחים נגד הרבנות, יש טיל ארוך נגד הכשרות, יש פצצה חכמה נגד הגיור ההלכתי, יש פצצה במשקל טונה כנגד כל היהדות.

יואב בן צור: הוא פשוט עבר מקום-מקום, חלקה-חלקה, רק להרוס.

יואב בן צור: זה לא שר לענייני הדת, זה שר להרס הדת.

יואב בן צור: מרוב פצצות הוא לא רואה אנשים וגם לא את גדולי הציונות הדתיים, שאותם רמס ברגל גסה.

יואב בן צור: מי שמכתיב לו מה לעשות זה שני אנשים בבניין: השר ליברמן והגב' יוליה מלינובסקי.

יואב בן צור: שניהם מכתיבים לו, והוא רץ אחריהם למלא את כל רצונם ואת כל תאוותיהם, רק יותר ויותר להרוס כל חלקה טובה.

יואב בן צור: הוא תמיד מתגאה ואומר: אצלנו בחיל האוויר, אצלנו בחיל האוויר.

יואב בן צור: הוא לא מבין שכשהוא אומר "אצלנו בחיל האוויר", זה נראה אדם מעופף לחלוטין.

יואב בן צור: זה – דבר אחד.

יואב בן צור: דבר שני – 70 שנה, 74 שנה לא עשו – נכון, 74 שנה אף אחד לא הרס פה ולא עשה הרס כזה כמו שהשר הזה עושה עכשיו.

יואב בן צור: הוא ייזכר כשר שעשה את הדברים הגרועים ביותר ליהדות האמיתית שלנו, להלכה, היחס שלו לרבנים הראשיים, היחס שלו לרבנים בכלל.

יואב בן צור: הוא מתהדר בנוצות: יש לי רבנים.

יואב בן צור: הפך את כל מערך הכשרות כדי שיתאים לארגון צהר, כדי שיוכל להיכנס לתוך הדברים הללו, גרם לכך שאנשים יפסיקו לסמוך על הכשרות בכלל ויצרכו כשרות רגילה אחרת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

יואב בן צור: תודה, גברתי.

יואב בן צור: אנחנו מקווים שהממשלה הזאת תחלוף מהעולם ושהבחור הזה שרוצה להיות בחזרה שר עם זיקה לראש הממשלה ושר הדתות לא יצליח להתמנות היום.

יואב בן צור: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ועכשיו חבר הכנסת חיים ביטון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

חיים ביטון: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, אני לא אחזור על מה שהם אמרו, נראה שזה כבר משעמם אותך.

חיים ביטון: אני מתזכר את החברים בנאומיי הקודמים על בימה מכובדת זו בעניין התנהלותו של אותו סגן השר כהנא, שרוצים להפוך אותו עכשיו לשר.

חיים ביטון: אמרתי כאן בנאום האחרון בעניינו שהוא לא יהיה שר בזמן ההילולה של רשב"י.

חיים ביטון: ניסו, אבל אמרתי לו: רשב"י לא רוצה אותך שתנהל שם את ההילולה, בכל אופן כמיניסטר.

חיים ביטון: ואני אומר זאת שוב היום, כשעומדים אנחנו שוב, והממשלה שוב רוצה להביא אותו, למנות אותו לשר, כשהמטרה היא בעצם "להגדיל כוחו", נקרא לזה כך, במשרד שעליו הוא ממונה.

חיים ביטון: אני אומר לך, מר כהנא, אתה שכחת מאיפה באת.

חיים ביטון: אתה עושה את כל מה שאתה עושה מתוך רצון להיות אדם בעל רפורמות או בעל יכולות שינוי, אבל תדע לך, הקדוש ברוך הוא לא ייתן לך לעשות את זה.

חיים ביטון: אני לא אומר את זה סתם, כי אתה כאילו נמצא במשרד לשירותי דת, המשרד שאחראי לדת.

חיים ביטון: במשרד הזה לא באים כדי להרוס את הדת, באים לחזק את הדת.

חיים ביטון: אני אומר לך בסיום דבריי, אקריא לך כמה שמות שרק אתה אולי תבין מה שאני מדבר ותבין מה שאתה בעצם עושה.

חיים ביטון: תרשום את השמות האלה: אבי בטיטו, עמיחי סיבוני, יעל בן שלמה, בן ציון ארביב, אבי בלושטיין וליאור פרישמן.

חיים ביטון: תבדוק על מה אני מדבר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הדרך ארוכה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מחכה ומחכה.

משה אבוטבול: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו היום נדבר על ההתפטרות והנוכלות שנעשתה סביב ההתפטרות של השר.

משה אבוטבול: הרי כולנו יודעים – וגם כתבתי על זה מכתב למבקר המדינה, וכתבתי את זה גם כן ליועצת המשפטית, לכולם, על זה שבעצם זה היה סתם פיקטיבי כל הנושא הזה, רק כדי להיפטר מכלפון.

משה אבוטבול: כדי שגבעת כלפון תענה ותלך מפה.

משה אבוטבול: זאת הייתה המטרה של ההתפטרות.

משה אבוטבול: אחרי זה גילינו שבעצם הוא מאוד מאוד רוצה לחזור לתפקיד, לכורסת עור הצבי.

משה אבוטבול: מתן מתגעגע לזה.

משה אבוטבול: אז נכון, מתן זה אנשי הבעל.

משה אבוטבול: עד כאן.

משה אבוטבול: עד כאן.

משה אבוטבול: יש אנשים שאולי מתביישים להגיד לשני את האמת בפרצוף, אבל אני שמח שבמקרה הזה שלך, זה בדיוק הפוך.

משה אבוטבול: המעשים הרעים שלך, הביאו אותך לכמות גדולה של שונאים, מכל המחנות, מכל המגזרים.

משה אבוטבול: חשבת להיות יקיר השמאל.

משה אבוטבול: פעלת נגד כלל רבני ישראל.

משה אבוטבול: מאות ואלפים של רבנים, שביקשו והזהירו אותך לא לעשות את אותם דברים רעים שעשית, בכל תחומי הדת – בפרט הרבנים הראשיים.

משה אבוטבול: בכל תחום אפשרי אתה הזקת ופעלת: ברפורמות של הכשרות, המצחיקות שלך, ההזויות והגרועות; בנושא חוק הגיור; בדיינות; במתווה הכותל; בנושא מינוי מועצות דתיות, עם ג'ובים משלך, שאט אט מתגלה הקשר בין המינוי לבין מי שבעיקר עומד מאחורי המינוי, אבל, בעוד זמן, הנושא הזה ייחקר ואז נדע קצת יותר על מעלליך הרבים: מי שילם, מה שילם, כמה שילם ועל מה שילם.

משה אבוטבול: אז אתה ביזית את גדולי ישראל, עקצת אותם, כאילו שאתה רשכבה"ג – לאלה שלא מבינים, רבם של כל בני הגולה – כשבעצם טסת גבוה מאוד.

משה אבוטבול: אבל ההתרסקות הגיעה, ואתה תמשיך עוד ועוד להיות בהתרסקות.

משה אבוטבול: שולחים לי מפעם לפעם צילומי מסך בקבוצות שאתה נמצא בהן.

משה אבוטבול: מבזים אותך שם.

משה אבוטבול: יורדים לחייך, אבל אתה דבק במטרה אחת:

משה אבוטבול: להרוס כל חלקה טובה במשרד הדתות; להרוס את כל חיי הדת במדינה.

משה אבוטבול: את מה שלא העזו שרים בעבר מהמערך, ממפלגות אחרות, אתה ברגל גאווה, ברגל גסה, הרסת ולא חמלת.

משה אבוטבול: בקיצור, רפורמי קטן, שרוצה כעת להיות שר.

משה אבוטבול: ואת מה שעשית, והרסת השנה במירון, לא נשכח לך לעולם.

משה אבוטבול: אם רוצים לשמור על החיים התורניים בארץ, על צביון המדינה היהודית, על יתרת הסטטוס קוו, שהופר בממשלה הזו ברגל גסה, חובה להצביע נגדך בכל הכוח.

משה אבוטבול: לא משא מתן, ולא מתן ומתן.

משה אבוטבול: ועוד משהו: גם עם אנשים יקרים רבת ושיקרת.

משה אבוטבול: כותב לי ידידי היקר, אורן בוטא, יושב-ראש ארגון העצמאיים – הוא לא חרדי ולא דתי:

משה אבוטבול: מתן כהנא ביקר אותי באוהל המחאה של העצמאיים כמה פעמים וביקש ממני וממשפחתי לתמוך בו ובימינה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

משה אבוטבול: הוא צירף לי גם כן את הסרטון שבו אתה מתחנן אליו.

משה אבוטבול: אני בחרתי בימינה גם בגלל ההבטחות של מתן לעצמאים.

משה אבוטבול: וכותב אורן היקר: אני מאחל לו שיישאר חבר כנסת בלבד, שכן אדם שמשקר לבוחריו, לא ראוי לקדמו, שמא ישקר לציבורים גדולים יותר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

משה אבוטבול: כועס עליו מאוד, מאוכזב ממנו.

משה אבוטבול: בקיצור, גברתי היושבת-ראש, מתן כהנא, לך הביתה, אתה וכל החברים שלך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת, עאידה תומא סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: גברתי היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת, את האמת, התפלאתי באותו רגע שבו הבנתי שמביאים לסדר-היום את המינוי של חבר הכנסת מתן כהנא לשר.

שלמה קרעי: רק ג'ובים הם רוצים.

עאידה תומא סלימאן: שאלתי את עצמי, ושאלתי אפילו בקול רם: בשביל מה לטרוח?

עאידה תומא סלימאן: זה כאילו, לכמה ימים?

משה אבוטבול: - - - שיתלו את הנעליים.

עאידה תומא סלימאן: אפילו אם בונים על ממשלת מעבר, זה יהיה קצר מאוד.

עאידה תומא סלימאן: ולהביך את עצמך שוב בהצבעה – שלא תעבור, כנראה – אני לא מבינה מה המטרה של הצעה כזו.

עאידה תומא סלימאן: להביא הצעה כזו בשעה מאוחרת, אחרי שהקואליציה נחלה כישלון, כישלון מוחץ?

עאידה תומא סלימאן: בעיניי, זהו כישלון שיש בו אמירה מאוד מאוד ברורה, לפחות מצידנו – אנחנו, המשותפת – שההצבעה שלנו, בנוסף לשני חברי הכנסת ג'ידא רינאוי, וגם חבר הכנסת, מאזן גנאים.

עאידה תומא סלימאן: ההצבעה היא הצבעה עקרונית; ההצבעה היא הצבעה מוסרית גם כן – מעבר להצבעות שאולי הם הצבעות של התנגחות ובמטרה להפיל את הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: היום קרה משהו.

עאידה תומא סלימאן: הופל חוק שמטרתו להנציח אפרטהייד, שמטרתו להנציח שליטה בלתי חוקית של מדינת ישראל בשטחים הפלסטינים, אבל, בל-נשכח שזה לא מפיל את הכיבוש.

עאידה תומא סלימאן: בל-נשכח שהמערכה להפלת הכיבוש עצמו עדיין ארוכה.

שלמה קרעי: זה רק בגלל שאתם רוצים - - -

עאידה תומא סלימאן: ואני רק רוצה להגיד דבר: כל אלה שהתפלאו או הופתעו או צעקו או איימו, בגלל ההצבעות של חברי הכנסת, מאזן גנאים וג'ידא רינאוי זועבי, אלה ההצבעות הכי טבעיות, אם חושבים עליהם.

עאידה תומא סלימאן: משכתם את החבל יותר מדי.

עאידה תומא סלימאן: תקעתם אצבע יותר מדי.

עאידה תומא סלימאן: אי-אפשר לצפות ממשהו אחר מחברי כנסת שרואים המשך חוק כזה, מה מביא בסופו של דבר של תוצאה, של דיכוי בני העם שלהם, של הנצחת כיבוש ואפרטהייד על העם שלנו, העם הפלסטיני.

עאידה תומא סלימאן: רוצים ומבקשים שזה יעבור ושיצביעו גם בעד.

עאידה תומא סלימאן: לא מספיקה כל המדיניות המבוצעת יום-יום וההרחבה של ההתנחלויות, וההרג היום-יומי בשטחים, וגם הדיכוי של אנשי הצבא בירושלים המזרחית ובכל רחבי השטחים הפלסטינים, אלא גם צריכים לקבל גושפנקא וצריכים חתימה בסופו של דבר לתת לזה לגיטימציה.

עאידה תומא סלימאן: המפתיע, אולי, שוב פעם, שבעיניי, לצערי הרב, מרצ נכשלו שוב במבחן המוסרי הזה.

עאידה תומא סלימאן: ההצבעה בעד חוק כזה צריכה להדיר שינה מעיני המצביעים של מרצ.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: כי כל מה שנלחמה מרצ בעבורו שנים רבות – נגד הכיבוש – היום נמחק.

עאידה תומא סלימאן: היסטוריה שלמה נמחקה עם המילה בעד שנאמרה שוב ושוב ושוב, על ידי חברי מפלגת מרצ.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

שלמה קרעי: אלא אם כן ג'ידא תהיה יושבת-ראש מרצ.

ג'ידא רינאוי-זועבי: קרעי, יא קרעי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת, איימן עודה, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי משהו והוא צריך להגיב, אל תדאג.

איימן עודה: כבוד היושבת-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אני שואל את עצמי למה אורבך התנפל על חבר הכנסת מאזן גנאים.

איימן עודה: אני חושב שאחרי שהוא התרגל לערבי לפי המידה, לפי המידה, פתאום, יש ערבי שאומר: לא, אז אורבך לא עיכל את המשתנה.

איימן עודה: אומרים בערבית: (אומר בערבית.

איימן עודה: ) הוא התרגל במשך שמה שלמה שיש את רע"מ, שכל מה שרוצה הקואליציה, מצביעים בעד.

איימן עודה: אפילו נגד איחוד משפחות פלסטיניות – עד כדי כך – מצביעים בעד.

איימן עודה: פעם ראשונה, אחרי שנה שלמה, יש אחד ברע"מ שאומר: לא.

איימן עודה: אז אורבך לא עיכל את הדבר המשתנה.

איימן עודה: זו לא שותפות, זה ניצול.

איימן עודה: זה ניצול.

איימן עודה: אני חושב על בנט למשל – הוא לא ביקר בישוב ערבי אחד.

איימן עודה: לא לקח את מנסור עבאס יחד איתו לישוב ערבי אחד.

איימן עודה: לא ישב עם אימא שכולה ערביה.

איימן עודה: הוא הסתכל במשקפת לעבר רהט – לא מעבר.

איימן עודה: אפילו לפני שלושה ימים שלח איגרת לרוב הציוני.

איימן עודה: הוא לא רואה את הערבים שבקואליציה מסנטימטר אחד.

איימן עודה: איגרת לרוב הציוני.

איימן עודה: אין ערבים, אלא אם הוא חושב שהערבים בקואליציה הם גם ציונים.

איימן עודה: וגם שם הוא פונה אל הציבור הציוני והוא אומר לו: יש שתי דרכים – הדרך של מנסור עבאס, שצריך לחזק אותה, כי הוא מאמין במדינת הלאום היהודית, והדרך של איימן עודה, שצריך להחליש אותה, ועוד מוסיף שזה אינטרס ישראלי עליון לחזק את הזרם ההוא ולהחליש את הזרם השני.

איימן עודה: הציבור שלנו, יש לו עמוד שדרה.

איימן עודה: הציבור שלנו עוד יעמוד מול הממשלה האומללה הזאת.

איימן עודה: עוד נפיל אותה בכבוד ובראש מורם.

איימן עודה: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, זה עתה הצלחנו להפיל את חוק האפרטהייד, שבא למעשה להעמיק את הכיבוש ולקבע את משטר האפרטהייד בשטחים הכבושים.

אוסאמה סעדי: ואין דבר טבעי מאשר שנצביע נגד החוק ונגד התקנות האלה.

אוסאמה סעדי: זה הדבר הטבעי ביותר.

אוסאמה סעדי: מי שמצפה מאיתנו למשהו אחר אז הוא צריך לשאול את עצמו למה.

אוסאמה סעדי: איך חבר כנסת ערבי, בן העם הפלסטיני, יצביע וירים יד למען חוק אפרטהייד נגד בני העם שלו?

אוסאמה סעדי: לכן, גברתי היושבת-ראש, כל הכבוד.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) וניר אורבך צריך להתבייש.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: הוא בא, כמעט תקף מילולית את חבר כנסת מאזן גנאים.

אוסאמה סעדי: בגלל ההצבעה שלו?

אוסאמה סעדי: למה, הוא שכח בשבוע שעבר איך הוא הצביע כשהוא הביא את החוק הגזעני, חוק ועדות הקבלה – ניר אורבך עצמו?

סמי אבו שחאדה: הביא לו, למאזן, הביתה - - -

אוסאמה סעדי: הביא לו את משגב.

סמי אבו שחאדה: הביא לו את משגב הביתה.

אוסאמה סעדי: הביתה.

סמי אבו שחאדה: ליהודים בלבד.

אוסאמה סעדי: אז זה בדיוק ניר אורבך.

סמי אבו שחאדה: לא מתבייש.

אוסאמה סעדי: הביאו חוק הדגל, שאוסר עלינו, על העם הפלסטיני, להרים דגל פלסטין, אז הוא בא בטענות?

אוסאמה סעדי: ושמענו גם, גברתי היושבת-ראש – קרעי, אפילו זה לא יגיע לבג"ץ, כי זה לא יעבור.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר, חבר הכנסת מהצד הזה, מהאופוזיציה, ישראל כץ, עוד פעם, היום, עלה ואיים עלינו בנכבה שנייה; גם אופיר אקוניס, גם אלי כהן, גם גלנט.

אוסאמה סעדי: תפסיקו עם האיומים האלה וכל הזמן להזכיר לנו ולאיים עלינו בעוד נכבה.

אוסאמה סעדי: העם הפלסטיני, שהיה ב-48' 150,000 – אנחנו היום מיליון וחצי, מיליון ו-800,000.

אוסאמה סעדי: אנחנו 20% מאזרחי המדינה, ולא נרשה ולא ניתן ולא נסכים לשפה הזאת של האיומים.

אוסאמה סעדי: אז תתביישו לכם, ישראל כץ, גלנט, אלי כהן.

אוסאמה סעדי: אתם מדברים יותר גרוע מאשר כהנא.

אוסאמה סעדי: תפסיקו עם זה.

אוסאמה סעדי: אנחנו לא נסכים ולא נרשה ולא נקבל את הסגנון הזה, ואנחנו נדע, עם העם שלנו, לשמור ולהתגונן מפני גזענים כאלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה, אחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי.

קריאה: - - - ממצא ארכיאולוגי למצוא את השורשים של העם שלכם.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, כאשר העיתונות מדווחת, כאשר כלי התקשורת מדווחים על מקרה רביעי של התאבדות או מוות מסתורי באיראן, כל אחד מבין שמשהו קורה שם, משהו קורה, עוד פעם, עוד פעם ועוד פעם.

מאיר פרוש: תסלחו לי על ההשוואה, אבל כאשר רביעי בקרב הסגל הקרוב לראש הממשלה מתפטר מהתפקיד, קורה משהו בלשכת ראש הממשלה.

מאיר פרוש: אני אומר את זה על אותו אופן – מה שקורה שם נראה משונה ומה שקורה בלשכת ראש הממשלה בנט משונה.

מאיר פרוש: למה אני אומר את זה?

מאיר פרוש: כי זה מתחבר לשלומיאליות של ניהול הממשלה הזו.

מאיר פרוש: רק טירונים פוליטיים, רק טירונים פוליטיים כמו בנט ולפיד יכולים להיכשל בניהול של ממשלה.

מאיר פרוש: כל אחד חשב שהם עשו את הדבר הלא-ייאמן, הם הקימו ממשלה, אבל מי שמכיר פוליטיקה מבין שלממשלה מהסוג הזה שהם הקימו אין סיכוי, אין לדבר הזה סיכוי שהוא ימשיך לחיות ולהיות.

מאיר פרוש: כל אחד מבין שיש פה ניגודים עמוקים בין אלה לאלה, בין העם היהודי לעם הפלסטיני, בין העם היהודי לציבור הערבי.

מאיר פרוש: כל אחד מבין שיש כאן דבר.

מאיר פרוש: אף אחד לא יכול להעלות על דעתו שהנושא הזה יכול לעבור חלק ויקבלו פעם אחת אצבע מרע"מ ופעם אחת יהיה משהו ממרצ ופעם אחת אולי מהמשותפת.

מאיר פרוש: זה טוב לפעם אחת, זה טוב לכמה פעמים; זה לא – ממשלה כך לא עובדת.

מאיר פרוש: רק מי שהוא טירון פוליטי יכול לחשוב לרגע שהממשלה הזאת יכולה לחיות הרבה זמן.

מאיר פרוש: אני מזמן אמרתי שהממשלה הזאת לא תחזיק מעמד, ואם הממשלה הראשונה של בנט-נתניהו ולפיד החזיקה מעמד 18 חודשים, הממשלה הזאת מחזיקה בקושי 12 חודשים והיא מסיימת את דרכה.

מאיר פרוש: זו הממשלה הכי קצרה – כך אני חושב – הממשלה שכיהנה הכי פחות זמן בכל התקופות מאז קום המדינה, מכיוון שאלה טירונים פוליטיים שלא יודעים לנהל את העניין.

מאיר פרוש: אני לעצמי חושב: אוי ואבוי לנו שאלו האנשים שצריכים לנהל את המדינה.

מאיר פרוש: אלה אנשים שלא יודעים את האלף-בית של פוליטיקה, את האלף-בית של איך מחברים קבוצות לקבוצות, מהן הקבוצות שיכולות להמשיך לפעול ביחד ומיהם אלה שלא יכולים לעבוד ביחד.

מאיר פרוש: אם את ההבנה הזו אין ללפיד ולבנט, לבנט ולפיד, איפה תהיה להם ההבנה כשצריכים לכלכל את הצעדים בין המדינות בכל העולם?

מאיר פרוש: לכן טוב שקרה מה שקרה היום.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, את גם שותפה למה שקרה היום, אומנם מסיבות אחרות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

מאיר פרוש: טוב שזה קרה וחבל שזה קרה כל כך מאוחר, אבל טוב מאוחר מלא כלום.

מאיר פרוש: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: גברתי היושבת-ראש, רבותיי חברי הכנסת, היום היה יום היסטורי, חשוב, שבו לראשונה הופלו תקנות של חוק להעמקת האפרטהייד.

אחמד טיבי: זה לא קרה בעבר, ולכן אנחנו ברשימה המשותפת שמחים, מרוצים.

אחמד טיבי: אני יודע שזה צעד, זה לא – עדיין המטרה העיקרית של סיום הכיבוש לא הושגה, אבל בכל זאת - - -

משה ארבל: ד"ר טיבי, אתה יכול לדבר מילה על גבי לסקי?

אחמד טיבי: דקה, דקה.

אחמד טיבי: יש סדר עדיפויות.

מיכל מרים וולדיגר: יש פה ערבי שיתרגם לנו?

אחמד טיבי: אני מבקש להירגע כשאני מדבר, להקשיב.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רוצים תרגום.

אחמד טיבי: יש בעיה שאת לא מדברת ערבית.

אחמד טיבי: תלמדי ערבית.

אחמד טיבי: אני מוכן לתרגם לך בסוף.

אחמד טיבי: אני אתרגם לך בסוף.

אחמד טיבי: אל תרגישי מותקפת.

אחמד טיבי: לא להרגיש מאוימת.

אחמד טיבי: אני רק מדבר ערבית.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: ) ניר אורבך תקף מילולית את חבר הכנסת מאזן גנאים בגלל הצבעתו.

אחמד טיבי: בגלל הצבעתו.

אחמד טיבי: לכן קפצנו.

אחמד טיבי: זה נקרא טרור פרלמנטרי.

אחמד טיבי: האיש איים עליו.

אחמד טיבי: איים עליו ידנית, אמר לו: מה זאת ההצבעה הזאת?

אחמד טיבי: איך אתה מעז להצביע?

אחמד טיבי: תגיד.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: ) מה, אנחנו עובדים אצלכם?

אחמד טיבי: אצל אבא שלך?

אחמד טיבי: מה זה הדבר הזה?

אחמד טיבי: אתם רוצים ערבים שמצביעים לפי המידה שלכם?

משה ארבל: רעיון.

אחמד טיבי: לא יהיה.

אחמד טיבי: לא יהיה.

אחמד טיבי: גם אנשים שעושים טעות ממושכת, מגיעה העת והם מתעוררים.

אחמד טיבי: וטוב שהם מתעוררים.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: )

משה ארבל: אבל - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: שוכרן, תודה רבה.

אחמד טיבי: תני לי להמשיך.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: )

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: )

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: )

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חבר הכנסת משה ארבל.

סמי אבו שחאדה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, נא להקשיב.

סמי אבו שחאדה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני תכף עוצרת את השעון.

משה ארבל: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר לשיתוף פעולה אזורי השר עיסאווי פריג', חבריי חברי הכנסת, לפני לא הרבה זמן עמדת פה השר עיסאווי פריג' – למרות שאתה בעצם משתייך בזיקה לראש הממשלה החליפי, הצגת את מועמדותו של מר מתן כהנא לשר לשירותי דת.

משה ארבל: המועמדות הזו של השר כהנא מעמידה אותנו, חברי האופוזיציה, במבוכה גדולה.

משה ארבל: לכאורה שמענו כאן נאומים חוצבי להבות המתנגדים למינויו של כהנא.

משה ארבל: הבעיה המרכזית בהצבעה הזאת היא סוגיה תלמודית, שמדברת על אדם שמחליף פרה בחמור.

קריאה: מה זה?

משה ארבל: מחליף פרה בחמור.

משה ארבל: נכון לעכשיו, השר לשירותי דת המכהן הוא נפתלי בנט.

משה ארבל: ברגע שאנחנו מצביעים נגד מתן כהנא, יוצא שאנחנו בעצם מצביעים בעד נפתלי בנט.

משה ארבל: ההחלטה הזו היא החלטה קשה.

משה ארבל: היא החלטה מורכבת מאוד.

משה ארבל: אבל דווקא מתוך המורכבות הזו, אני רוצה לפנות לחברת הכנסת עידית סילמן, שכנראה מתוך אלימות ברוטלית של הקואליציה, שתבקש – על החלטתה – להפריש אותה, אולי.

משה ארבל: התשובה לדבר הזה וצריכה שתיאמר כאן לפרוטוקול, לדברי הימים של הכנסת, שבהצבעתה נגד מתן כהנא היא בעצם מביעה אמון מלא בראש מפלגתה ראש הממשלה נפתלי בנט, שהוא כשיר לכהן כשר לשירותי דת באופן מיטבי.

משה ארבל: יותר טוב מאשר מתן כהנא.

משה ארבל: לכן ההצבעה שלה נגד היא הצבעה לגיטימית בעד יושב-ראש מפלגתה, והרי שאין מקום להתחיל בהליך הדחה, ודאי ובוודאי לא על הדבר הזה.

משה ארבל: אני באמת מייחל שיתקרב היום שבו שני המוסקטרים האלה, שהחריבו כל חלקה טובה בשירותי הדת במדינת ישראל, ימצאו את עצמם בהיסטוריה של תולדות העם היהודי.

משה ארבל: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אוריאל בוסו.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת.

אוריאל בוסו: היושבת-ראש, את הערב, לפחות באמונתך, עמדת על העיקרון והצבעת עם צו מצפונך בניגוד לדעה הרווחת בקואליציה.

אוריאל בוסו: וזו פעם נוספת נתן לנו דקירה, לחברי הכנסת מהימין, פעם אחר פעם להראות להם מתי יבוא איש ימין אחד וינסה לעמוד על העקרונות שלו.

אוריאל בוסו: להוכיח שגם בצד הימני של המפה יש מי שיודע לעמוד על העקרונות.

אוריאל בוסו: והמינוי שאנחנו עכשיו מדברים עליו, מי שהיה השר לשירותי דת ולא יזכה להיות שוב השר לשירותי דת, מתן כהנא, שרמס כל חלקה טובה ביהדות ובשירותי הדת במדינת ישראל מרגע שנכנס, את כל החלומות והפנטזיות שלו לפגיעה בנישואין, בגיור, בכשרות, הכול נגנז.

אוריאל בוסו: אולי תעשה חשבון נפש?

אוריאל בוסו: אולי תבין למה קרתה לך כל התקלה הזאת וגם כן הופרשת מהממשלה ולא קיבלת שום דבר?

אוריאל בוסו: ראינו את ההשתוללות של ניר אורבך במהלך ההצבעה.

אוריאל בוסו: לא שהפריע לו באמת מי שהצביע בעד או נגד, אלא הפריע לו שוב – הוא יצא כרגע עוד פעם כאחד שגילה שאינו יודע לעמוד על העקרונות שלו והתגלה קלונו ברבים; גם אכלו את הדגים המסריחים וגם גורשו מהעיר.

אוריאל בוסו: זה הכול.

אוריאל בוסו: זו הקואליציה הימנית הנוכחית.

אוריאל בוסו: יושבים פה חברי קואליציה ומעל הדוכן מטיפים לנו בעד תקנות ונגד תקנות?

אוריאל בוסו: אתם תטיפו לנו על מוסריות?

אוריאל בוסו: אתם תטיפו לנו על התיישבות?

אוריאל בוסו: אין לכם רוב?

אוריאל בוסו: תניחו את המפתחות, תגידו: טעינו.

אוריאל בוסו: תחזרו לעם.

אוריאל בוסו: תחזרו לציבור.

אוריאל בוסו: דמוקרטיה במדינת ישראל היא 61.

אוריאל בוסו: צריך לזכור שהממשלה הזאת הוקמה בפחות מ-61 אצבעות, לראשונה.

אוריאל בוסו: זה קרטע, והיום אין לכם אפילו את 60 האצבעות בכנסת הנוכחית.

אוריאל בוסו: אז על מי אתם עובדים?

אוריאל בוסו: ממשלה שאין לה רוב להעביר חוקים צריכה להגיד: טעינו, להניח, להחזיר את המפתחות וללכת.

אוריאל בוסו: ואתה, מתן כהנא, שמרגע שנכנסת למשרד לא דילגת על שום מהמורה בשביל לנסות לנקר את עיני הרבנים, לפגוע במעמדם של הרבנים הראשיים ורבני הערים, להחיל רפורמות, לשירותם של ישראל ביתנו, יוליה מלינובסקי ואביגדור ליברמן, התגלה קלונך ברבים.

אוריאל בוסו: אתה לא ראוי להיות שר, ולכן אנחנו נצביע נגד המינוי שלך כשר.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת הרב ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושבת-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, אז הצעת החוק, חוק יו"ש, נפלה.

מיכל מרים וולדיגר: 52:58 – זוהי תמונת המצב של הממשלה הנוכחית; תמונת מצב של ממשלה וקואליציה שנשענת על מפלגות פוסט-ציוניות במקרה הטוב, ומפלגות שיש בין חבריהן כאלה התומכים בטרור ומחבקים מחבלים שדם יהודים על ידיהם במקרה הרע.

מיכל מרים וולדיגר: ממשלה שאין לה זכות קיום.

מיכל מרים וולדיגר: ההצבעה הנוכחית, שמטרתה צירוף שר לממשלה – אני רוצה להזכיר לכולכם את נאומו של יאיר לפיד, שלמיטב זכרוני היה זה בהצבעת האי-אמון שהוא העלה בממשלה הקודמת.

מיכל מרים וולדיגר: יאיר לפיד, שצעק עד כמה מדובר בממשלה חזירית שמבזבזת את כספי הציבור במינוי אין-ספור של שרים; יאיר לפיד דיבר על כך שיש לצמצם את שרי הממשלה, והבטיח, ממש הבטיח, שבממשלה שהוא יקים או שהוא ייקח בה חלק יהיו 18 שרים בלבד.

מיכל מרים וולדיגר: אבל יאיר לפיד, כמו גם שרים רבים בממשלה הנוכחית, יודע לדבר, פחות לעשות.

מיכל מרים וולדיגר: מילים לחוד ומעשים לחוד.

מיכל מרים וולדיגר: הממשלה שהוא משמש בה כראש הממשלה החלופי מונה 26 שרים ושבעה סגני שרים.

מיכל מרים וולדיגר: הרבה הרבה מעבר לאותם 18 שרים שעליהם הוא התחייב.

מיכל מרים וולדיגר: אז בשביל מה צריך עוד שר?

מיכל מרים וולדיגר: מיותר לחלוטין.

מיכל מרים וולדיגר: אז בהמשך לכל מה שנאמר פה קודם על ידי חבריי, גם מן הטעם הזה, שאין עוד צורך להגדיל את הממשלה בעוד שר, אנחנו נצביע נגד המינוי הזה.

מיכל מרים וולדיגר: בזמן הקצר שנשאר לי, חשוב לי לקרוא מפה לשר הבריאות ולמנכ"ל משרד הבריאות פרופ' נחמן אש לפתור לאלתר את הבעיה שקיימת זה חודשים במכון האונקולוגי בבית החולים וולפסון בחולון.

מיכל מרים וולדיגר: כבר חודשים מקבלים מנהלת בית החולים ומנכ"ל המשרד התראות על כך שמיטות האשפוז לחולי סרטן שנלקחו בחסות הקורונה לא הוחזרו, ולכן חולי הסרטן ממשיכים לקבל כימותרפיה במסדרון, ממש במסדרון של המחלקה הפנימית.

מיכל מרים וולדיגר: למרבה הצער, עד עכשיו לא נעשה דבר להסדיר את הבעיה, והתוצאה היא המשך קבלת טיפול באופן שמסכן את חולי הסרטן ואת שאר המאושפזים והצוות במחלקה הפנימית.

מיכל מרים וולדיגר: המכון האונקולוגי בוולפסון בקריסה, לפחות על פי רן רזניק מישראל היום.

מיכל מרים וולדיגר: לא מדובר רק במחסור של מיטות, אלא גם במחסור של כוח אדם ובתחזוקה גרועה ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: מבקר הפנים של בית החולים פנה למנכ"ל משרד הבריאות ודרש את התערבות המשרד באופן דחוף, ולצערי עד לרגעים אלו המשבר בין הנהלת בית החולים לבין המכון לא טופל.

מיכל מרים וולדיגר: הנפגעים כאמור אלו החולים והצוות, ואסור להניח לזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת יואב קיש – הרגע ראיתי אותו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת יואב קיש, אתה רשום, בבקשה.

יואב קיש: מישהו יכול להחליף אותי?

אופיר אקוניס: אני אחליף אותו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חבר הכנסת, אתה רשום גם.

יואב קיש: אז הוא יעלה ואני אחריו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בסדר, אין בעיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז חבר הכנסת אופיר אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: תודה רבה, היושבת-ראש.

אופיר אקוניס: חברות וחברי הכנסת, הערב הזה אנחנו למדים שלקואליציה הזאת אין שום גבול.

אופיר אקוניס: אין לה גבול.

אופיר אקוניס: ממשלה שהתפרקה הערב, התפרקה אל מול עיננו – אגב, את אחת המפרקות, ועל כך אני שמח – מביאה לדיון ביום שהיא מתפרקת מינוי של שר נוסף, מיותר לגמרי, בניגוד לכל ההבטחות של ראש הממשלה יאיר לפיד, על חשבון הציבור, אלא מה.

אופיר אקוניס: אם מישהו מוציא שם רע - - -

חיים כץ: בגלל שהוא ידע שהוא מיותר הוא התפטר.

אופיר אקוניס: כן, הוא התפטר, נכון, לפני שלושה שבועות.

חיים כץ: הוא ידע שהוא מיותר, ועשה משהו נכון והתפטר.

חיים כץ: בשביל מה הוא בא עוד פעם?

אופיר אקוניס: לפני שלושה שבועות או ארבעה שבועות הוא התפטר, כדי לסלק מכאן את ג'וב טוב כלפון, שהיה בעצמו ג'וב טוב או ג'וב רע או השד יודע מה.

אופיר אקוניס: ואתם פשוט מוציאים, חבר הכנסת כץ, שם רע לפוליטיקה הישראלית.

אופיר אקוניס: המיצובישי של גולדפרב כבר מחווירה, החווירה, לעומת מה שמתחולל כאן הערב הזה.

אופיר אקוניס: ועוד מפיצים תמונה מזויפת, מלאכותית, מעוררת חמלה, באמת מעוררת רחמים, של השר המיועד כהנא הולך לישון, בזמן שאנחנו כאן על הדוכן בדיון על המינוי המיותר שלו.

אופיר אקוניס: הממשלה הזאת סיימה את דרכה.

אופיר אקוניס: כל העם ראה את זה הערב בשידור חי, חוץ מחברי הממשלה.

אופיר אקוניס: ועכשיו, בשם הסחטנות, בשם השחיתות הציבורית – אגב, אני שואל את עצמי: איפה הם כל אותם ארגונים, גברתי היושבת-ראש, שמיהרו, אצו רצו לבג"ץ, אצו רצו למבקר המדינה, אצו רצו לכל רשויות החוק על כל מינוי של משרת אמון בלשכות השרים הקודמים?

אופיר אקוניס: נעלמו, לא קיימים.

אופיר אקוניס: מה קרה?

אופיר אקוניס: המימון מאירופה הסתיים?

אופיר אקוניס: יש מיתון באירופה אז הם לא נותנים להם כסף?

אופיר אקוניס: זה דבר מדהים.

אופיר אקוניס: ובשם הפצת השנאה והרעל מנסים למנות עוד שר?

אופיר אקוניס: ומה יזכרו מן הממשלה הרעה הזאת, המושחתת הנסחטת?

אופיר אקוניס: אדמה חרוכה, דמוקרטיה מרוסקת.

אופיר אקוניס: איפה הדגלים השחורים?

אופיר אקוניס: בכל מוצאי שבת הדגלים הונפו אל על.

אופיר אקוניס: איפה הם נעלמו על הממשלה המושחתת ביותר בתולדות המדינה?

אופיר אקוניס: שחיתות שלא נראתה.

אופיר אקוניס: גם הם, יחד עם הארגונים האלה, פתאום נעלמו להם.

אופיר אקוניס: וכמובן, אטימות מוחלטת לכספו של הציבור.

אופיר אקוניס: זוהי הממשלה הזאת – נסחטת, מושחתת אטומה.

אופיר אקוניס: אמרו פעם, את יודעת, גברתי היושבת-ראש, את המושג הזה "מושחתים הביתה".

אופיר אקוניס: אני אומר לכם: אתם כבר הולכים הביתה, היום ראו את זה, כולם ראו את זה.

אופיר אקוניס: אז תלכו כבר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', ומייד אחרי זה – חבר הכנסת יואב קיש.

חיים כץ: בצלאל, תן בראש, קרע אותם.

בצלאל סמוטריץ': מבטיח בשעה כזאת לעניין אותך.

יואב גלנט: זו השעה שלך, בצלאל.

יואב גלנט: תיזכר בחטיבת המבצעים.

בצלאל סמוטריץ': גברתי היושבת-ראש, חברי השר, חבריי חברי הכנסת, כשאלקין עמד כאן קודם על הדוכן ונאם, חשבתי שצריך להביא מציל, כמו בחוף הים, מכיוון שהצביעות שנטפה לו מהאוזניים איימה להטביע את כל יושבי האולם הנכבד הזה.

חיים כץ: למה לא אמרת, הייתי מביא מצופים.

בצלאל סמוטריץ': עומד בן אדם שמכר את כל ערכיו לתומכי טרור אנטי-ציוניים ולשמאל הקיצוני רק בגלל שנתניהו פגע בו ומינה אותו לשר המים, ומטיף לנו מוסר, שאנחנו בוגדים בערכים שלנו ומצביעים נגד ההתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': אז תשמע, אלקין, בשונה ממך אני לא מכרתי את ערכיי.

בצלאל סמוטריץ': אני לא צריך להוכיח לאף אחד את המחויבות ואת הנאמנות שלי למפעל ההתיישבות ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': אני חי בו מגיל אפס, אני עובד בו, אני מגויס אליו – לא רק אליו, לעוד הרבה דברים חשובים.

בצלאל סמוטריץ': אגב, בדיוק כפי שלא הייתי צריך להוכיח את נאמנותי לחיילי צה"ל בחוק "ממדים ללימודים".

בצלאל סמוטריץ': אבל אתה?

בצלאל סמוטריץ': אתה שהפנית עורף למחנה הלאומי ולציונות ולהתיישבות ולבסיס היהודי של המדינה הזאת וחברת לכל מי שקורא למתיישבים תתי-אדם, חברת לאנשים שלא מסוגלים להצביע בעד ההתיישבות – אתה יודע מה?

בצלאל סמוטריץ': לאנשים שתומכים במי שרוצח את המתיישבים ואת חיילי צה"ל.

בצלאל סמוטריץ': אליהם חברת; חברת לכל מי שנלחם בכל מה שריח יהדות מריח ממנו שנים; כל מי שמזוהה עם המאבקים נגד המדינה הזאת כמדינה יהודית – אליהם חברת בגלל שנאת נתניהו?

בצלאל סמוטריץ': בגלל כל מיני יריבויות ומשקעים אישיים?

בצלאל סמוטריץ': אתה תטיף לנו מוסר על דאגה להתיישבות?

בצלאל סמוטריץ': זו כבר אפילו לא האירוניה התאבדה.

בצלאל סמוטריץ': אין מילה בעברית שיכולה לבטא את האבסורד ואת הצביעות שבנאום שנתת כאן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו תומכים בהתיישבות ומחויבים להתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו בעזרת השם נמשיך לפתח אותה, להגדיל אותה, לבנות אותה – מה שחבריך, ברובם הגדול, בקואליציה הזאת, מתנגדים לה.

בצלאל סמוטריץ': אין אף אחד שקונה את זה שאנחנו כביכול נגד ההתיישבות ושהחברים שלך, רע"מ ווליד טאהא, וכן, עיסאווי פריג' ואחרים, הם בעד ההתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': חפש לעצמך טיעונים קצת יותר אינטליגנטיים, אלקין.

בצלאל סמוטריץ': תראה מה נהיה ממך.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו הצבענו נגד ממשלת מיעוט שנשענת על תומכי טרור לא ציוניים ומשעבדת את קבלת ההחלטות במדינת ישראל אליהם.

בצלאל סמוטריץ': כן, הצבענו נגד ממשלה שמחכה למוצא פיה של מועצת השורא לפני כל החלטה דרמטית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': הצבענו בעד ההתיישבות, מכיוון שהממשלה הזו היא הדבר הרע ביותר שקרה למדינה, וההתיישבות היא חלק מהמדינה, ומה שרע למדינה רע להתיישבות, ומה שטוב למדינה טוב להתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': ומה שטוב להתיישבות, גברתי היושבת-ראש, זה שהממשלה הזו תסתלק מכאן כמה שיותר מהר ותתחלף בממשלה יהודית, ציונית ולאומית טובה לישראל, שתהיה בעזרת השם טובה גם להתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': ויבוא יום, זאב, ואתה תצטרך להישיר מבט לילדיך, ובעזרת השם לנכדיך, ולהסביר להם מה קרה שאיבדת את הדרך והלכת לאיבוד כל כך רחוק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חבר הכנסת יואב קיש.

חיים כץ: יואב, אנחנו מקשיבים.

יואב גלנט: - - - את הקיזוז - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני הולך להצביע נגד המינוי של סגן השר מתן כהנא, מסיבה אחת פשוטה: האבסורד.

יואב קיש: רוצים למנות לתפקיד שר דתות את האדם שנלחם הכי הרבה קשה בדת, שלקח ומייצר פה מהלך מכוון של הממשלה הזו נגד הזהות היהודית של המדינה.

יואב קיש: זה מתחיל בהכנסת חמץ לבתי הכנסת בפסח, עם רצון להפסיק - - -

אמיר אוחנה: לבתי החולים.

יואב קיש: לבתי החולים.

יואב קיש: "בתי כנסת" אמרתי.

יואב קיש: אתה רואה, זה רק מראה לך - - -

אמיר אוחנה: גם לשם זה יגיע.

קריאות: - - -

משה אבוטבול: - - - הבא.

חיים כץ: כי הוא אמר שצריך לחזק את הכנסת.

חיים כץ: היום הכנסת הראתה שהיא חזקה.

יואב קיש: בתי החולים, זה אחד.

יואב קיש: יש שם שר, הורוביץ, שהחליט שהוא רוצה לדחוף את זה בכוח.

יואב קיש: גם לצבא רוצים לפגוע בכשרות.

יואב קיש: עכשיו, תבינו – ואני אומר פה למתן כהנא:

יואב קיש: לאן אתה רוצה לקחת את מדינת ישראל?

יואב קיש: כל מי שהזהות היהודית חשובה לו, בצד הזה של האולם, צריך להצביע נגד המינוי המזעזע הזה של מתן כהנא, שלקח את הכשרות והגיור, ובכל דבר הוא מנסה לפגוע ולהזיק ליהדות.

יואב קיש: אני לא אדם דתי ולא חרדי, אבל אני רואה איך הממשלה הזו עושה הכול לפגוע בחרדים והכול לפגוע בזהות היהודית – מהשקיות בסופר, שהם רוצים לייקר אותן – באמת, כל דבר פשוט בשביל לפגוע בחרדים.

יואב קיש: ומתן כהנא הוא הדמות המרכזית שמסמלת את אותו מהלך רע וקשה מול הזהות היהודית.

יואב קיש: לכן, אין שום סיבה שבעולם שאף אחד שהזהות היהודית חשובה לו יתמוך במהלך הזה.

יואב קיש: חשבתי שמתן כהנא הגיע לפני שבועיים לכנסת לחזק את הכנסת ואמר ליום טוב כלפון מהמפלגה שלו: הכול בסדר, חשוב שנחזק את המערכה.

יואב קיש: והינה אנחנו רואים: הכול זה סיפורי סבתא; סידור עבודה ליום טוב כלפון מחוץ לכנסת.

יואב קיש: זה היה המהלך המרכזי.

יואב קיש: גם התבזיתם, גם לא עזר לכם, גם אתם נופלים.

יואב קיש: ואני אומר עוד פעם לכל מי שהזהות היהודית חשובה לו פה בצד הזה: תתנגדו למינוי הזה.

יואב קיש: האיש מסמן ההפך ממה שצריך לעשות; האיש מסמן בדיוק את הדברים הרעים בממשלה שלכם, ואנחנו נעשה הכול בשביל שהמינוי הרע הזה לא יעבור.

יואב קיש: תודה.

יואב גלנט: יש לך עוד עשר שניות, יואב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

חיים כץ: ואחרון הדוברים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואחרון הדוברים, חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.

חיים כץ: דוד, קרע אותם, תראה להם מה זה.

חיים כץ: 24:00, תן להם בראש.

יואב גלנט: ביטן, תסביר למה לא להביא בחירות עכשיו - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

דוד ביטן: חבר'ה, ב-24:00 - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: 24:34.

חיים כץ: אנחנו ישנו צוהריים, הכול טוב.

דוד ביטן: טוב, אתה בן 80 עוד מעט, מה אתה רוצה, לא תישן צוהריים?

משה אבוטבול: גם בנט ישן צוהריים ועד היום הוא ישן.

דוד ביטן: אבל תראה את אבוטבול, ערני בצורה בלתי רגילה.

דוד ביטן: אה, אבוטבול?

דוד ביטן: אפשר להתחיל?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

חיים כץ: תן להם בדיחה אחת קטנה.

דוד ביטן: אתם רוצים בדיחה, אבל ייקחו לי את הזמן.

דוד ביטן: טוב, כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה - -

חיים כץ: כבוד היושבת-ראש.

דוד ביטן: היושבת-ראש, מסכים.

דוד ביטן: - - אני רוצה להגיד לכם, אתם כולם מדברים על איזה שר דתות הוא היה.

חוה אתי עטייה: לא שומעים.

משה גפני: מיקרופון.

דוד ביטן: מה, לא שומעים?

משה גפני: תרים - - -

דוד ביטן: אתם כולכם מדברים על איזה שר הוא היה.

דוד ביטן: אין ויכוח ששר דתות שהולך נגד הדת זה דבר שהוא חסר תקדים.

דוד ביטן: כל שר דתות שהיה, קודם כול הוא תומך בדת.

דוד ביטן: גם שר החינוך תומך בחינוך.

דוד ביטן: כל שר צריך לעשות את העבודה, אבל שר שהולך בעצם נגד מה שהוא מייצג, אז אנחנו בבעיה.

דוד ביטן: ובעיקר אתם לא יודעים איזה צרות הוא עשה במועצות הדתיות לראשי ערים.

דוד ביטן: הוא עשה את כל התרגילים על מנת להכניס אנשים של ימינה, רק שאין מספיק אנשים בימינה, אז אני לא יודע את מי הוא הכניס בסוף.

דוד ביטן: אבל מה?

דוד ביטן: מה שהפריע לי הכי הרבה אצלו זה הנושא, מה שעשו לכלפון.

דוד ביטן: זה דבר שאני לא ראיתי.

חיים כץ: ג'וב טוב.

דוד ביטן: אנחנו קראנו לו ג'וב טוב, אבל מה שעשו לו – לי כאב הלב.

דוד ביטן: על מה הוציאו אותו?

דוד ביטן: באמת, על מה?

דוד ביטן: ולעשות לו תרגיל כזה שמעיפים אותו מהרגע להרגע וששר הדתות משתתף בעניין הזה, מתפטר על מנת לחזור ועכשיו הוא עומד בפנינו ורוצה לחזור לתפקיד שלו – רק על התרגיל הזה, שאני קורא לו תרגיל מסריח, רק על התרגיל הזה לא מגיע לו לחזור להיות שר הדתות.

דוד ביטן: מגיע לו להישאר סגן שר הדתות.

דוד ביטן: לא שאני נגד סגנים, באמת שלא; הינה, אתה סגן, עושה עבודה טובה גם כסגן, אבל לא עושים דבר כזה לאנשים, מהרגע להרגע אומרים לו: אתה לא חבר כנסת על פי החוק הנורבגי.

דוד ביטן: על מה?

דוד ביטן: מה, הוא ינהל איתנו משא ומתן?

דוד ביטן: דווקא הופעתי מולו כמה פעמים בתקשורת, ובסופו של דבר הוא היה בסדר גמור, תמך בקואליציה, ואני עד היום לא מבין למה עשו את זה.

דוד ביטן: הוא צריך לתת לנו הסבר למה בנט והוא עשו את הדבר הזה, מה הם רצו להוכיח.

דוד ביטן: אמרו: לא, רוצים לאיים על סילמן או על מישהו אחר שיפרוש מימינה.

דוד ביטן: ואני אומר לכם: לא עושים דבר כזה.

דוד ביטן: על הרקע הזה, קודם כול אנחנו צריכים להצביע נגדו.

דוד ביטן: דבר שני, אני מסכים עם גפני, שאדם, למרות שהוא ימשיך לעשות את זה כסגן שר הדתות, זה לא יעזור לכם.

דוד ביטן: גם פה הוא יעשה לכם בלגן כי הוא יקבל תמיכה מראש הממשלה, שהוא בעצם שר הדתות, אז זה לא יעזור לכם הרבה, אבל אתם צודקים לגבי הטיעונים.

דוד ביטן: אז החטא ועונשו: עשה צרות לכלפון ללא סיבה – לא מגיע לו לחזור לתפקיד.

דוד ביטן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת דוד ביטן.

איתן גינזבורג: חברים, תם הדיון בהודעת הממשלה.

איתן גינזבורג: יסכם - - -

משה גפני: אפשר להצביע?

איתן גינזבורג: מה?

משה גפני: אפשר להצביע?

איתן גינזבורג: בהחלט.

איתן גינזבורג: אפשר להצביע, ואנחנו בהחלט נצביע מייד לאחר שנשמע את דבריו של השר עיסאווי פריג', שרוצה להשיב לכל הטוענים.

איתן גינזבורג: הוא ישב כאן לאורך כל הדיון ויש לו ודאי מה לומר לדוברים.

איתן גינזבורג: ועל כן, אני מזמין את השר עיסאווי פריג' לסכם את הדיון.

משה גפני: אני משוכנע שהוא השתכנע שאנחנו צודקים.

איתן גינזבורג: שאתם צודקים.

איתן גינזבורג: נו, מייד ניווכח.

איתן גינזבורג: מייד ניווכח.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

עיסאווי פריג': חבריי חברי הכנסת, כבוד היושב-ראש – גפני, למה אתה עצבני?

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': תירגע.

עיסאווי פריג': מאז כמה שעות אני רואה אותך - - -

משה גפני: בגלל שתי סיבות.

עיסאווי פריג': יש לך עודף אנרגיה היום.

משה גפני: בגלל שתי סיבות: 1.

משה גפני: ככה נולדתי.

עיסאווי פריג': אה.

משה גפני: 2.

משה גפני: בגלל שלמה שמנו אותך - - -

אלעזר שטרן: גפני, לא משנה - - -

עיסאווי פריג': עכשיו, אני שואל למה נופל בחלקי להיות שר תורן בזמן שיש חקיקה שקשורה אליכם.

משה גפני: נורא ואיום.

עיסאווי פריג': זה מאלוהים, מן אללה, מן אללה.

משה גפני: לא, זה גם לא פייר - - -

עיסאווי פריג': כן.

עיסאווי פריג': לא משנה, עכשיו אני אעביר איתך כמה דקות טובות עד שהחברים שלי יהיו מאורגנים להצבעה.

משה גפני: עיסאווי, אתה שר - - -

עיסאווי פריג': אני בא לשתף גם - - -

משה גפני: - - -

עיסאווי פריג': גם לשתף בין בני אדם זה בסדר.

חיים כץ: איתן, שמעת, דוד אמר: למה דודי אמסלם צעק?

חיים כץ: כי כואבות לו השיניים.

עיסאווי פריג': שירגיש טוב, דודי.

עיסאווי פריג': חברים, היום זה יום מעניין.

עיסאווי פריג': יש תחושת סיפוק אצל חברים רבים בכנסת על זה שהאופוזיציה הצליחה לגבור על הקואליציה ולהעביר הצעת חוק.

עיסאווי פריג': הגענו לימים שהדברים התחלפו – ימין מצביע שמאל, ושמאל מצביע ימין.

עיסאווי פריג': ערכים בצד, והפוליטיקה שולטת בצורה שלא חלמתי לראות מראה כזה; לראות חברים עם ניגוד של אג'נדה פוליטית מהקצה לקצה חוגגים הישג פוליטי כדי להביך את הקואליציה ואת הממשלה.

עיסאווי פריג': אני חייב להודות, יש הרבה חקיקה, כולל החקיקה של היום, שאני אישית מתנגד אליה.

עיסאווי פריג': זה ברור, זה מנוגד לאג'נדה האישית שלי.

עיסאווי פריג': אבל מה לעשות, הכניסו אותנו למשחק פוליטי – במיוחד האופוזיציה, ובראשה הליכוד וסמוטריץ' – משחק פוליטי שהם מצליחים להכתיב את כללי המשחק.

עיסאווי פריג': אבל אנחנו נבחרנו למשכן הזה ומסתכלים על התמונה בכללותה, ולפעמים אנחנו חייבים להתקדם ולאכול גם צפרדעים.

עיסאווי פריג': התמונה בכללותה היא שהאלטרנטיבה מאוד מפחידה ומפלצתית לקואליציה הקיימת, ואנחנו נצטרך לתת דין וחשבון גם בעתיד לכל מה שאנחנו עושים.

עיסאווי פריג': אני מודה שגם אני הייתי שותף להצבעות בניגוד למצפוני וגם אכלתי את הלב.

עיסאווי פריג': אבל עשיתי את זה כי אנחנו כאן עוסקים בפוליטיקה ומסתכלים על התמונה באופן כללי.

עיסאווי פריג': אנחנו לא באנו להגיד ולהתפאר בסיסמאות; באנו לספק עשייה והישגים.

עיסאווי פריג': עשייה והישגים זה סוגיה שמצריכה זמן ויציבות.

עיסאווי פריג': לשם כך נכון שזה קשה בשנה האחרונה – אנחנו הקמנו עם כל המורכבות שבדבר קואליציה שמורכבת ממפלגות מכל הקשת הפוליטית.

עיסאווי פריג': אנחנו צריכים את הזמן כדי לייצב את המערכת שיהיה טוב לכולם, ונתחיל לראות את התוצאות.

עיסאווי פריג': אני שומע את זה בכל מקום: אני שומע את זה גם בחברה הערבית שממנה אני בא; אני שומע את זה ברחוב בבתי הקפה – אנשים שחלקם אפילו לא תמכו בנו בבחירות כחברי קואליציה מפצירים בנו להמשיך עם הממשלה הזאת; אני שומע את זה כל יום מערבים ומיהודים שונים: תחזיקו מעמד, תחזיקו מעמד.

עיסאווי פריג': כי כשאומרים את המשפט הזה, "תחזיקו מעמד", הם משווים את 12 השנים שקדמו, ממשלות ההסתה למיניהן, והם מסתכלים – מה מחכה לנו, איזה ממשלות מפלצתיות מחכות לנו.

עיסאווי פריג': כשאנחנו מסתכלים על התמונה בכללותה אנחנו חייבים לקבל את ההחלטה.

עיסאווי פריג': כאן גדולתו של פוליטיקאי.

עיסאווי פריג': אנחנו בבית הזה – נכון שלכל אחד יש תפיסה ערכית משלו, ויש לו "אני מאמין", אבל יש גם חשיבה פרקטית של מה יש לי להגיד על האלטרנטיבה שמחכה לי בפינה.

עיסאווי פריג': לשם כך, עם כל הקושי בהצבעות, עם כל השמחה של המנצחים בהפלת חקיקה, אני אומר לכם: תירגעו, תירגעו, תירגעו.

עיסאווי פריג': החיים הם הרבה יותר מניצחון ומלהשלות את עצמי.

עיסאווי פריג': ההצבעה השנייה – כמובן, אנחנו נמצאים בה היום.

עיסאווי פריג': שמעתי את החברים מתארים אותה בכל מיני הגדרות.

עיסאווי פריג': היטיב לעשות את זה חבר הכנסת דוד ביטן.

עיסאווי פריג': אמר: תרגיל מסריח.

עיסאווי פריג': אני הייתי חבר כנסת שבע שנים בספסלי האופוזיציה.

עיסאווי פריג': אתה יודע איזה דגים מסריחים האכלתם אותנו?

עיסאווי פריג': את כל התרגילים המסריחים בפוליטיקה למדתי מכם וראיתי מכם.

עיסאווי פריג': אנחנו כאן מביאים עכשיו - - -

קריאה: עיסאווי - - - (אומר דברים בשפה הערבית.

קריאה: )

עיסאווי פריג': (אומר דברים בשפה הערבית.

עיסאווי פריג': ) תן לי לתרגם.

עיסאווי פריג': חברים, נאמר לי כאן: תירגע, הבאות הן הרבה יותר מאשר שהלכו שעבר.

עיסאווי פריג': חברים, אנחנו מביאים כאן אישור של שר שאני מכיר אותו באופן אישי, גם עבדתי איתו בהרבה צמתים.

עיסאווי פריג': גפני הוא שר טוב, הוא בן אדם טוב, הוא בן אדם חכם, עם ראש על הכתפיים.

עיסאווי פריג': הוא חושב לא כמוך, אני לא נכנס לוויכוח, חס וחלילה, אבל מדובר בבן אדם משכמו ומעלה.

עיסאווי פריג': אתם מנסים לעשות פיליבסטר, מנסים להעתיק את ההצלחה שהייתה לכם בחוק הקודם.

עיסאווי פריג': אני חושב שהיציבות הממשלתית היא אינטרס - - -

יעקב מרגי: עיסאווי, יש לך מזל שאתה נורבגי, לא היית צריך לעמוד במבחן.

עיסאווי פריג': אתה חושב?

יעקב מרגי: - - -

חיים כץ: - - - אתה קיבלת שני התקפי לב.

חיים כץ: אנחנו לא רוצים להרגיז אותך.

עיסאווי פריג': דווקא אתה - -

חיים כץ: לא רוצה להרגיז אותך.

עיסאווי פריג': דווקא אתה - - -

חיים כץ: - - - טובים.

עיסאווי פריג': מי שעבר במסדרונות שאני עברתי - - -

חיים כץ: לא, תקשיב, אני אוהב אותך, אני לא רוצה שתתאמץ.

עיסאווי פריג': אני לא מתאמץ.

עיסאווי פריג': אני שר תורן, ותפקידי לנסות להסביר לכם שאתם טועים.

חיים כץ: קודם כול, עכשיו אתה מדבר בשקט.

חיים כץ: פעם היית צועק - - - עכשיו למדת, אתה מדבר בשקט, ודבריך נשמעים.

חיים כץ: אל תרגיז לי את מרגי, כי אני - - -

עיסאווי פריג': חברים, אני מציין את הפיליבסטר שאתם מנסים לעשות.

עיסאווי פריג': כולה הצעת חוק שאנחנו מנסים לחזק את הממשלה ולייצב אותה, ובעיניכם זה תרגיל מסריח.

עיסאווי פריג': אני שומע את הדברים האלה מפיו של חברי ביטן ואני צוחק, כי את המרורים ואת התרגילים המסריחים שעברנו בשנים שהיינו באופוזיציה – אפשר לכתוב עליהם ספרים ולהגיד רבות.

עיסאווי פריג': חברים, אני רוצה להרגיע אתכם.

עיסאווי פריג': סליחה, אני אשתה כוס מים.

קריאה: שתה מים, זה חשוב.

חיים כץ: - - - ותרגיע אותו.

עיסאווי פריג': אני רגוע.

חיים כץ: תהיה רגוע.

יצחק פינדרוס: אתה מביא לנו שני קולות נגד ממרצ?

עיסאווי פריג': לא, אני ארגיע אתכם.

חיים כץ: - - - רגוע.

עיסאווי פריג': אני מה זה רגוע.

עיסאווי פריג': אני רוצה להרגיע אתכם ולהגיד את הבשורה שאתם לא אוהבים לשמוע: הממשלה הזאת תחזיק מעמד, והיא יציבה הרבה יותר מכל פנטזיה שאתם מתארים לעצמכם.

עיסאווי פריג': אסמע ממני, חבר הכנסת עבאס, אני אומר להם שהממשלה הזאת יציבה ותחזיק מעמד הרבה מעבר לפנטזיות שלהם.

עיסאווי פריג': אתה מאשר?

עיסאווי פריג': הינה, אתה רואה?

עיסאווי פריג': נתן לי את הסימן.

קריאה: - - - שכנעת אותו.

עיסאווי פריג': אנחנו, חברים, ממשיכים ונמשיך בעשייה, יש לנו תקציב מדינה שיאושר החודש בממשלה, נביא את זה לדיון כאן, ואני מאוד מאמין שנצליח להעביר אותו.

אורלי לוי אבקסיס: איך?

אורלי לוי אבקסיס: ועדת הכלכלה בכלל לא מתנהלת איתכם.

סמי אבו שחאדה: - - - נגד.

עיסאווי פריג': עוד לא התחילה ההצבעה, אתה לא צריך להצביע נגד.

סמי אבו שחאדה: - - - מצהיר הצהרות.

עיסאווי פריג': לא, הצהרות נגד.

עיסאווי פריג': תראה, חבר הכנסת שחאדה, עם האוכל - - -

סמי אבו שחאדה: אבו שחאדה.

עיסאווי פריג': עם האוכל בא התיאבון.

סמי אבו שחאדה: - - - להצביע - - -

עיסאווי פריג': שוואיה-שוואיה.

סמי אבו שחאדה: - - -

עיסאווי פריג': (אומר דברים בשפה הערבית).

עיסאווי פריג': חברים, חברים, אני רק אומר את הדברים האלו כדי שמבחינה פסיכולוגית תרגישו הכי נוח שיכול להיות.

עיסאווי פריג': אנחנו עוד כאן, נשתדל להעביר חקיקה, נעביר את התקציב, ואנחנו נמשיך בדרכנו.

עיסאווי פריג': בעבודה שאנחנו עשינו השנה במשרדי הממשלה, אני רוצה לנצל את הזמן ולדבר קצת על ההישגים ועל הדברים שנמצאים אצלי במשרד.

עיסאווי פריג': שיתוף פעולה אזורי, משרד שאמרו שהוא משרד זוטר, אין בו מה לעשות, מיותר, חבל על הזמן.

עיסאווי פריג': פתאום אנחנו באים למשרד, הכנסנו בו רוח חיים.

עיסאווי פריג': אנחנו לא מספיקים – על כל הפרויקטים.

עיסאווי פריג': על כל הפרויקטים, חבר הכנסת אקוניס, תשמע ממני.

עיסאווי פריג': אתה, ברגע שתראה את ההישגים של המשרד, אתה תגיד: מה עשיתי כל הזמן?

עיסאווי פריג': אנחנו נמצאים 24 שעות בעבודה, יש לנו אקטיביזם אזורי שכולל הרבה מדינות מהאזור, אם זה שיתופי פעולה, אם זה אנשים לאנשים, אם זה כנסים, אם זה קולות קוראים – דבר שלא היה כמותו קודם.

עיסאווי פריג': וכשאני שואל במשרדים אחרים, אני רואה את הכמות של הקולות הקוראים שיוצאים –במשרד לאיכות הסביבה השבוע יצאו קולות קוראים של 185 מיליון שקל, חברים.

חיים כץ: - - - תוריד את הטון.

עיסאווי פריג': אני מוריד.

עיסאווי פריג': הכספים מפחידים אותך.

עיסאווי פריג': כשאתה רואה הישגים ואתה רואה עשייה אתה נלחץ.

משה ארבל: הוא דואג לך לבריאות.

עיסאווי פריג': בסדר, בסדר.

חיים כץ: עיסאווי, במאפיה לא צועקים ככה.

עיסאווי פריג': לא, אני לא צועק, חיים.

עיסאווי פריג': אני אומר שכשאתם רואים את המספרים ואת הסכומים שיצאו לפעולה וקולות קוראים בכמויות כאלה, אתם נלחצים.

עיסאווי פריג': המשרד לאיכות הסביבה השבוע הוציא קולות קוראים של 185 מיליון שקל.

עיסאווי פריג': מספרים שלא היו כדוגמתם.

יעקב מרגי: לאילו ארגונים?

יעקב מרגי: לאילו ארגונים?

עיסאווי פריג': לא, אלה ארגונים לכל הרשויות.

יעקב מרגי: המכלים באשפה והקולות - - - לא תומכים.

עיסאווי פריג': קולות קוראים לכל הרשויות.

עיסאווי פריג': אתה שומע מהם - - -

יעקב מרגי: לארגונים?

עיסאווי פריג': איזה ארגונים.

עיסאווי פריג': קול קורא - - -

יעקב מרגי: מכלי המשקה בפחי האשפה.

עיסאווי פריג': קול קורא יוצא מכולם.

עיסאווי פריג': אבל אני רוצה להדגיש את הפעילות שקיימת בכל המשרדים.

עיסאווי פריג': דבר כזה לא היה בעבר, משהו חדש קורה בשטח.

עיסאווי פריג': שנתיים–שלוש היו לפני כן רק חסמים והצהרות ואי-ודאות וכלום.

עיסאווי פריג': פתאום, תוך שנה, כל העולם נפתח, הקולות הקוראים יוצאים לדרך, הפעילות יוצאת לדרך ואתה מתחיל להרגיש את החיוך אצל האנשים.

עיסאווי פריג': אני שואל את עצמי איפה אני נמצא, איפה היינו שנים על גבי שנים.

עיסאווי פריג': אני אתייחס לחברה שלי, שממנה אני בא, החברה הערבית.

עיסאווי פריג': קחו את אלמנט הפשע שאיים עלינו כחברה ערבית.

עיסאווי פריג': הפשע שהיה הגיע לממדים מפלצתיים, ירי והרג בכל מקום, חוסר ביטחון אישי.

עיסאווי פריג': תסתכלו בשישה חודשים מה עשינו, התוכנית שהייתה בראשות סגן השר יואב סגלוביץ', של מאבק בפשיעה בחברה הערבית והנתונים שאנחנו רואים בשטח – הם לא מספיקים – כמות הנרצחים ירדה – 50%, כמות הירי ירדה – 50%.

עיסאווי פריג': זה לא מעניין אתכם?

עיסאווי פריג': נכון, אני רוצה לראות את זה אפס אחוז, אבל יש עובדות בשטח.

עיסאווי פריג': האם זה לא הישג?

עיסאווי פריג': האם זה לא הישג?

עיסאווי פריג': אתם מתפארים, "הפלנו את החוק, את הממשלה".

עיסאווי פריג': פוליטיקה.

עיסאווי פריג': מתפארים על מה?

עיסאווי פריג': על חוסר היציבות שהייתה כאן במשך עשר שנים?

עיסאווי פריג': מתפארים על כך שפתאום אתם רואים את החיוך אצל האנשים בבתי קפה וברחוב?

עיסאווי פריג': זה קשה לכם?

עיסאווי פריג': זה קשה לכם לראות את זה?

עיסאווי פריג': הפשיעה שאני מרגיש אותה ברחוב - - -

אוריאל בוסו: עיסאווי, הבריאות שלך, עיסאווי.

עיסאווי פריג': תראה, כשאני הזכרתי את הפשיעה בחברה הערבית שנכנסה לכל חור בחברה הערבית – זה דבר מרגש לראות שפתאום יש לילות בכפר קאסם שעוברים ואתה לא שומע ירי.

עיסאווי פריג': זה באמת דבר חדש עבורי.

עיסאווי פריג': זה לא מספיק, יש עדיין רציחות, יש.

עיסאווי פריג': אבל זה דבר חדש.

עיסאווי פריג': האם זה לא הישג?

עיסאווי פריג': זה הישג.

עיסאווי פריג': זה לא מספיק, אבל זה הישג.

מיכאל מלכיאלי: אל תפתח פה.

עיסאווי פריג': לא, אני לא פותח פה, אנחנו ברגרסיה, בקו ירידה.

עיסאווי פריג': הסוגיה השנייה בחברה הערבית: עבאס מנסור, שבא והתעקש והצליח להשיג לחברה הערבית תוכנית חומש.

עיסאווי פריג': אני נמצא בוועדת השרים לענייני תוכנית החומש ואני רואה איך הדברים מתחילים לזרום.

עיסאווי פריג': אז לחבריי ולראשי הרשויות הערבים ששומעים אותנו: סבלנות, סבלנות, סבלנות.

עיסאווי פריג': את כל ההישגים, את כל הדברים אתם תתחילו לראות בחודשים הקרובים.

עיסאווי פריג': בית לא בונים במכה אחת.

עיסאווי פריג': צריך לבנות את היסודות.

עיסאווי פריג': אנחנו עברנו תהליך התכנון, תהליך החלוקה למשרדים, ועכשיו יצאנו בתהליך המכרזים והקולות הקוראים.

עיסאווי פריג': ישנן הרבה תוכניות לראשי הערים.

עיסאווי פריג': ראשי הערים היום, אולי שלושה או ארבעה מהחברה הערבית התקשרו אליי, חלקם באו לכנסת היום לוודא שהממשלה הזו תמשיך.

עיסאווי פריג': חשוב לנו שהיא תמשיך.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': כי יש לנו תהליכים שהתחלנו בהם, ואנחנו זקוקים לאלמנט הזמן.

עיסאווי פריג': לשם כך, חברים, בואו נסתכל על הדברים מהזווית החיובית.

עיסאווי פריג': אם אני אסתכל על זה בפן השלילי ואשליך על כל הדברים, הכי קל - - -

יעקב מרגי: עיסאווי.

יעקב מרגי: הוא השתכנע.

עיסאווי פריג': לא, לממשלה יש הרבה הישגים, יש זמן להגיד אותם.

יעקב מרגי: בועז השתכנע.

איתן גינזבורג: הוא שואל אותך אם יושב-ראש הקואליציה בועז טופורובסקי השתכנע מנאומך.

איתן גינזבורג: האם הצלחת לשכנע אותו בדבר - - -

קריאה: הוא מאוד משכנע.

איתן גינזבורג: הוא בדרך להשתכנע.

איתן גינזבורג: בועז ידוע כאדם עקשן, והוא צריך שישכנעו אותו.

ינון אזולאי: - - - אולי תשכנע את - - - מאי גולן.

עיסאווי פריג': לא, לא, אני אגיד לך משהו.

עיסאווי פריג': העניין שלממשלה בשנה – בעוד כמה ימים, עוד שבוע, אנחנו שנה.

עיסאווי פריג': ב-13 ביוני אנחנו שנה.

עיסאווי פריג': מרוב שיש הישגים אני צריך ימים על גבי ימים לעמוד כאן ולמנות את ההישגים האלה.

עיסאווי פריג': כך בשירותי החוץ.

עיסאווי פריג': פתאום יש שגרירים, פתאום אתה טס לחו"ל, יש מי שיקבל אותך.

עיסאווי פריג': פתאום יש קונסולים.

עיסאווי פריג': הכול היה תקוע.

עיסאווי פריג': תקוע.

קטי קטרין שטרית: זה קל, זה קל, זה ג'ובים וג'ובות.

עיסאווי פריג': ג'ובים וג'ובות?

עיסאווי פריג': זו מדינה שצריכה לתפקד.

קטי קטרין שטרית: זה קל, זה קל, בזה אתם אלופים, ג'ובים וג'ובות.

אבי דיכטר: עיסאווי (אומר דברים בשפה הערבית)

עיסאווי פריג': זה – אתם, אנחנו (אומר דברים בשפה הערבית.

עיסאווי פריג': )

אבי דיכטר: כלאם פאדי.

עיסאווי פריג': בכל משרדי הממשלה אנחנו רואים את ההישגים.

עיסאווי פריג': אנחנו רואים את ההישגים.

עיסאווי פריג': אני רוצה לתת דוגמה פשוטה, אצלי במשרד, מה קורה.

עיסאווי פריג': אצלי במשרד, חברים, יש פרויקט – מאז שהמשרד לשיתוף פעולה אזורי קם, הוא קם על שני נדבכים, שני יסודות, שני פרויקטים.

עיסאווי פריג': לפני 30 שנה, כשקם המשרד, שמעון פרס.

עיסאווי פריג': פרויקט אחד – תעלת הימים.

עיסאווי פריג': פרויקט תעלת הימים לחבר את עקבה לים המלח.

איתן גינזבורג: כוס מים.

איתן גינזבורג: כוס מים.

איתן גינזבורג: רוצה עוד מים?

יעקב מרגי: עיסאווי, כבר חפרו את התעלה.

עיסאווי פריג': לא, לא.

יעקב מרגי: חפרו את התעלה כבר, והם התחילו להזרים מים.

עיסאווי פריג': זה סיפור שצריך לכתוב עליו ספרים.

יעקב מרגי: אתה לא מעודכן.

עיסאווי פריג': שנייה, שנייה.

עיסאווי פריג': תן לי, שוואיה-שוואיה.

ינון אזולאי: תברך, תברך, למה עכשיו - - -

עיסאווי פריג': בשם אדוני ובשם כל האנשים הטובים.

אוריאל בוסו: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת, רגע.

איתן גינזבורג: בואו נעזור לשר עיסאווי.

עיסאווי פריג': חברים.

איתן גינזבורג: עיסאווי, עיסאווי.

עיסאווי פריג': תן להם.

עיסאווי פריג': תן להם.

איתן גינזבורג: רגע, שיהיה לפחות – חברת הכנסת מלינובסקי, אנא.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סובה, יבגני סובה, אנא, אל תדברו, זה מפריע לשר.

איתן גינזבורג: זה מפריע לשר.

יבגני סובה: - - -

איתן גינזבורג: אתה המוביל.

איתן גינזבורג: אתה יושב-ראש סיעה.

איתן גינזבורג: אתה סגן יושב-ראש כנסת.

איתן גינזבורג: מובל, מוביל.

איתן גינזבורג: לב בחזרה.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת סובה, אני הולך להגיד דברים מעניינים.

עיסאווי פריג': תקשיבו.

עיסאווי פריג': המשרד לשיתוף פעולה אזורי קם על שתי רגליים.

קריאות: - - -

עיסאווי פריג': חברים, נו.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

עיסאווי פריג': אתם שותפיי, עמיתיי, תנו לי קצת תשומת לב.

עיסאווי פריג': מה קורה פה?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

עיסאווי פריג': הוא קם על שתי רגליים.

עיסאווי פריג': רגל אחת – פרויקט תעלת הימים, לחבר את אילת לים המלח.

עיסאווי פריג': זה לפני 30 שנה.

עיסאווי פריג': הפרויקט השני, פרויקט שער הירדן.

עיסאווי פריג': אזור תעשייה - - -

אוריאל בוסו: - - - איך הגעת לירדן - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

עיסאווי פריג': תקשיב, יא זלמה.

עיסאווי פריג': אסמע, אסמע, אסמע.

איתן גינזבורג: תנו לו לומר את דבריו בנחת.

איתן גינזבורג: השעה 01:00.

עיסאווי פריג': הפרויקט השני זה Free Zone בינינו לבין ירדן, פרויקט שער הירדן.

עיסאווי פריג': אני נכנס למשרד.

עיסאווי פריג': מה יש במשרד לעבוד?

עיסאווי פריג': יש תעלת הימים ויש פרויקט שער הירדן.

עיסאווי פריג': בינתיים, 30 שנה פול גז בניוטרל.

עיסאווי פריג': רק כספים, יועצים, שום דבר לא זז.

עיסאווי פריג': אני יושב עם האמירתים.

עיסאווי פריג': אני מנסה להציע להם את פרויקט שער הירדן.

אופיר כץ: בזכות מי אתה יושב עם האמירתים?

עיסאווי פריג': בזכות ראש הממשלה לשעבר ביבי נתניהו.

קטי קטרין שטרית: אוה כל הכבוד.

קטי קטרין שטרית: תקשיב, אתה היחידי מהממשלה הזו שמודה - - -

עיסאווי פריג': לא, יש עוד דברים טובים - - -

קטי קטרין שטרית: כולם כבר טסו.

עיסאווי פריג': לא, יש עוד דברים טובים שחבר הכנסת בנימין נתניהו – אני מודה, אני מודה.

משה ארבל: אחרי שתמכתם - - - יהודה ושומרון - - -

עיסאווי פריג': אז תשמע.

עיסאווי פריג': האמירתים אומרים לי - - -

קטי קטרין שטרית: אנחנו מכריזים עליך ימין מלא.

עיסאווי פריג': האמירתים אומרים לי שראש הממשלה הקודם, בנימין נתניהו, הציע לנו את זה, הציע לנו את זה לפני ארבע שנים.

עיסאווי פריג': למה זה תקוע במקום?

קריאות: - - - איפה אתם?

קריאות: למה לא באתם כשהציעו לכם - - -

עיסאווי פריג': אז תארו לעצמכם - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

עיסאווי פריג': עשר שנים הפרויקט הזה תחת שרי ליכוד, תחת שרי ליכוד לאורך כל התקופה, עומד במקום.

עיסאווי פריג': סוף סוף במהלך שנה אחת אנחנו הולכים להוציא את הפרויקט הזה לפועל.

עיסאווי פריג': אתם מתארים לעצמכם?

עיסאווי פריג': עשר שנים שרי הליכוד היו במשרד הזה, והכול במקומו עומד.

עיסאווי פריג': אנחנו הולכים להזיז את הפרויקט השנה.

עיסאווי פריג': אנשי עסקים ירדנים, אמירתים, ישראלים, הולכים להשקיע בפרויקט הזה מעבר - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, עובדי הסיעות בקואליציה, זה מאוד מפריע.

איתן גינזבורג: עובדי הסיעות, אנא תיכנסו לתאים שם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שמחה רוטמן, תיקח את יוליה מלינובסקי יד ביד למבואה.

שמחה רוטמן: - - -

איתן גינזבורג: אז לא יד ביד.

איתן גינזבורג: שומרים נגיעה.

איתן גינזבורג: אז תשמור נגיעה.

קריאות: - - -

עיסאווי פריג': (אומר דברים בשפה הערבית.

עיסאווי פריג': )

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: רק שנייה, השר.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: אז קח אותה מטפורית.

איתן גינזבורג: קח אותה, ואנא, תעברו למבואה, ותאפשרו לשר פריג' לדבר לא בהרמת קול.

איתן גינזבורג: ובכך תסייעו לו.

איתן גינזבורג: תודה.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת אבו שחאדה, אני מדבר על תחום האחריות שאצלי.

עיסאווי פריג': אני ואתה מסכימים; צריך לסיים את הכיבוש ולגמור, ולהקים פתרון לשתי המדינות.

עיסאווי פריג': זה חלום שלי.

עיסאווי פריג': אבל (אומר דברים בשפה הערבית.

עיסאווי פריג': ).

קריאה: רק אתה מבין את זה - - -

עיסאווי פריג': (אומר דברים בשפה הערבית.

עיסאווי פריג': ) שוואיה-שוואייה.

קריאות: - - -

עיסאווי פריג': חברים, אני מדבר על המשרד שלי, ואני רוצה להתייחס להישגים האחרים שאני ראיתי ואני רואה במו עיניי.

עיסאווי פריג': אני רוצה להתייחס לסוגיית ההוצאה לפועל, חברים.

עיסאווי פריג': אחד ההישגים שאנחנו הולכים ומטפלים בהם, הישג שנוגע לשכבה סובלת, ענייה, בתוך המדינה, מוזנחת, שהוזנחה - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא.

איתן גינזבורג: אנא, תאפשרו לשר פריג'.

איתן גינזבורג: יש יותר מדי רעש, וזה מפריע לו לדבר.

איתן גינזבורג: זה מאלץ אותו להגביר את קולו.

קטי קטרין שטרית: איתן, איתן - - -

איתן גינזבורג: אבל תראי, לידך יש – מה שנקרא, מאי גולן אקטיבית במיוחד עכשיו.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מאי גולן עושה פה את ריקוד הווג של מדונה.

עיסאווי פריג': אנחנו עומדים למנות שר דתות.

עיסאווי פריג': צריך לתת כבוד למעמד.

עיסאווי פריג': שוואיה-שוואיה.

קריאה: לא צריך.

קריאה: לא צריך.

קריאה: לא צריך, עיסאווי.

עיסאווי פריג': לא צריך?

עיסאווי פריג': חברים, בארץ ישנם - - -

משה ארבל: תראה מה זה, שר בריאות, שר ביטחון, אמצע הלילה, בשביל מה?

משה ארבל: בשביל איזה חוכמולוג שיהיה שר דתות

ינון אזולאי: רצה ג'וב.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תנו לשר לומר את דברו בנחת.

עיסאווי פריג': חברי הכנסת, אחיי - - -

קריאות: - - - אתה יכול לדבר על - - -

עיסאווי פריג': לא, לא.

עיסאווי פריג': אני אגיד לך כמה דברים.

איתן גינזבורג: אני לא זוכר, חבר הכנסת גפני, שיש מישהו בעולם שיכול להגיד לך על מה לדבר.

איתן גינזבורג: אני חושב שזה דבר - - -

משה גפני: - - -

עיסאווי פריג': אתה יודע, חבר הכנסת גפני, שאתה אחד הח"כים המוערכים והאהודים, האהובים, המחובקים, בבית הזה הן שמאלה והן ימינה והן מרכזה, כולם.

איתן גינזבורג: כבוד השר, חבר הכנסת גפני שואל אם אתה יכול להרחיב בנושא הזה.

איתן גינזבורג: אם אתה יכול להרחיב עוד קצת, חבר הכנסת גפני, כיצד אתה מוערך ואהוב.

משה גפני: - - - הודעה אישית.

איתן גינזבורג: הודעה אישית.

איתן גינזבורג: בכתב, בבקשה.

איתן גינזבורג: אנחנו נשקול זאת בכובד ראש.

עיסאווי פריג': עכשיו תשמע, חבר הכנסת גפני.

איתן גינזבורג: האשימו אותך פה בדברים נוראים.

מאיר פרוש: הרב גפני רוצה שתגיד דבר תורה.

עיסאווי פריג': אני שואל אותך - - -

קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אוסאמה (אומר דברים בשפה הערבית.

עיסאווי פריג': )

סמי אבו שחאדה: (אומר דברים בשפה הערבית) תדבר כמה שבא לך.

סמי אבו שחאדה: מתי הצבעה?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: אני אגלה לך סוד שלא רבים מהצופים יודעים.

איתן גינזבורג: מעבר לקירות המליאה יש מבואה, יש כורסאות נוחות, יש כיבוד, תופינים.

איתן גינזבורג: תוכל להתכבד – לשם, לשתות משהו, לאכול, לנוח.

איתן גינזבורג: יקראו לך לקראת ההצבעה.

סמי אבו שחאדה: - - - כבוד היושב-ראש, ההצבעה מתי?

איתן גינזבורג: הצבעה תהיה לאחר שהשר פריג' יסיים את נאומו.

עיסאווי פריג': יש לי עוד כמה.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת אבו שחאדה, מה לך ולשר מתן כהנא?

איתן גינזבורג: מיד לאחר הצעת - - -

קריאות: - - -

עיסאווי פריג': חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: - - -

איתן גינזבורג: מה שיבוא קודם.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת גפני, שחרר את חבר הכנסת טיבי וחבר הכנסת אבו שחאדה להצבעה.

עיסאווי פריג': מה זה קשור אליהם?

עיסאווי פריג': שחרר אותם.

איתן גינזבורג: סליחה, חבר הכנסת גפני, זה המאוחר מבין השניים.

איתן גינזבורג: זה המאוחר מבין השניים.

עיסאווי פריג': אז, תשמע, חבר הכנסת גפני - - -

משה גפני: - - -

עיסאווי פריג': חבר הכנסת גפני, אתם, יהדות התורה, דגל התורה, תקשיב, ואתם, ש"ס, שתי המפלגות השקופות, מפלגות השקופים, מפלגות שבאתם מאוכלוסייה ענייה, בוכה, יעני אתם רוצים את העזרה.

עיסאווי פריג': אני מסתכל, אנחנו יושבים בדיון בממשלה איך לעזור לחלשים, לאנשים מדגל התורה וש"ס, איך לעזור להם - - -

חיים ביטון: - - -

עיסאווי פריג': ואלכ, אסמע, יא זלאמה, שוואיה-שוואיה, אסמע.

עיסאווי פריג': שב בשקט.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: רגע, תנו לו, חברים.

איתן גינזבורג: תנו לו, מה אכפת לכם?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ביטון, תן לו.

עיסאווי פריג': האמת כואבת.

עיסאווי פריג': שב, שב.

סמי אבו שחאדה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, למה לך?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, תן לשר פריג', תן לו.

סמי אבו שחאדה: אצלי הפוליטיקה - - -

איתן גינזבורג: ברור, ברור.

איתן גינזבורג: תן לו.

איתן גינזבורג: תן לו.

איתן גינזבורג: תן לו.

אחמד טיבי: יש לי תשובה לבקשה שלך וגם לממשלה.

אחמד טיבי: הממשלה תודיע שהיא מבטלת את חוק קמיניץ, שנינו נלך לשירותים בהצבעה, ביחד.

אחמד טיבי: תבטלו את קמיניץ – נלך לשירותים בזמן ההצבעה.

עיסאווי פריג': אני חשבתי שיהיה לכם התירוץ זיקוקים.

עיסאווי פריג': שירותים מול הזיקוקים.

אחמד טיבי: שיבטל את קמיניץ, שיודיעו – הינה ראש הממשלה – שיודיעו שקמיניץ מבוטל, נמנה לכם שר - - -

עיסאווי פריג': גפני, אני רציתי להגיד לך סיפור מאוד מעניין, אבל אני קיבלתי הוראה לרדת בכדי לאפשר לך להצביע.

עיסאווי פריג': אני מקווה שתינתן לי ההזדמנות להגיד לך דברים מאוד מעניינים שנעלמו מעיניך במשך שנים רבות, שאתה היית בממשלה ואתה לא שירת את ציבור מצביעיך נכון.

עיסאווי פריג': אני אגיד לך את זה.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: )

עיסאווי פריג': (אומר דברים בשפה הערבית.

עיסאווי פריג': )

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: )

עיסאווי פריג': אם כך, חברים, אני מבקש לתמוך בהודעת הממשלה על מינוי של השר מאיר כהנא לתפקיד.

עיסאווי פריג': תודה.

איתן גינזבורג: לא מאיר כהנא – מתן כהנא.

עיסאווי פריג': מתן.

איתן גינזבורג: כמובן, מתן כהנא.

עיסאווי פריג': השר מתן כהנא.

עיסאווי פריג': תודה.

איתן גינזבורג: מתן כהנא.

איתן גינזבורג: כן, אדוני ראש הממשלה - - -

סמי אבו שחאדה: - - - כהנא.

איתן גינזבורג: מייד.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: אנא שבו.

איתן גינזבורג: השר פריג', אנא תפוס את מקומך.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בן ארי, סגן השר קארה, אנא שבו בבקשה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: אנא שבו.

איתן גינזבורג: כן, אדוני, רצית לומר משהו.

נפתלי בנט: על פי סעיף 32(ב), אני מבקש לראות את ההצבעה כהצבעת אמון בממשלה - - -

איתן גינזבורג: ראש הממשלה הודיע לי כעת כי הוא, על פי סעיף 32(ב) לתקנון, מבקש לראות בהצבעה על הודעת הממשלה כהבעת אמון בממשלה, על כן, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: אנא שבו, בבקשה.

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע לי כרגע.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אזולאי, אנחנו מתחילים בהצבעה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, שימו לב - - -

משה אבוטבול: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול, אני מדבר, זה מפריע לי.

איתן גינזבורג: זה מפריע לי, זה מה שקרה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, ההצבעה היא כדלקמן: לאור העובדה שראש הממשלה ביקש לראות בהצבעה על הודעת הממשלה כהבעת אמון בממשלה, מי שיצביע בעד הודעת הממשלה – יראו בהצבעתו כמי שמביע אמון בממשלה, מי שיצביע נגד החלטת הממשלה – ייראה כמי שהביע אי-אמון בממשלה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה - - -

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ינון אזולאי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: אל תפריע לי.

איתן גינזבורג: אל תפריע לי.

איתן גינזבורג: אל תפריע לי.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: אל תפריע לי.

איתן גינזבורג: אל תפריע לי.

קריאה: - - - הולכת הביתה?

קטי קטרין שטרית: הכול - - -

קריאה: ואללה, אני לא מבין אותו - - -

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: תודה על התיקון.

איתן גינזבורג: שמעתי, תודה על התיקון.

איתן גינזבורג: תודה על התיקון.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, כאמור - - -

משה ארבל: אלי אבידר - - - ימות המשיח - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ארבל, חבר הכנסת משה ארבל, אני רוצה להתחיל בהצבעה, די.

איתן גינזבורג: גם ב-01:00 בלילה, די.

קריאות: - - -

קריאה: - - - מנסים להבין את ההיגיון.

איתן גינזבורג: אתם מוכנים לא להפריע לי?

איתן גינזבורג: אתה מוכן לא להפריע לי עכשיו?

קריאה: מנסים להבין את ההיגיון.

קריאה: - - - אי-אמון, היא הולכת הביתה?

איתן גינזבורג: אתה מוכן לא להפריע לי?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, ההצבעה בעד הודעת הממשלה כמוה כהבעת אמון בממשלה והצבעה נגד כמוה כהבעת חוסר אמון בממשלה.

איתן גינזבורג: בסדר?

איתן גינזבורג: חברים, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת 20 מחברי הכנסת ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: סגנית מזכיר הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אנא שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: אני מבקש מכם, אנא שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, אנא.

איתן גינזבורג: אנא שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: סגנית מזכיר הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – נגד אלון טל – אינו נוכח יעקב טסלר – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד מתן כהנא – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב –

אלינור ימין: נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינו נוכחת אלון טל – אינו נוכח גדי דסטה יברקן – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – נגד

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לא למחוא כפיים.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

יואב קיש: אוה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: הממשלה לא זוכה לאמון, איתן.

שלמה קרעי: לכו הביתה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עידית סילמן – נגד גלעד קריב – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מישהו באולם שלא הצביע?

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה תמה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

משה אבוטבול: חבר הכנסת אבוטבול, תוציא את זה מהאולם עכשיו, תוציא את זה מהאולם.

משה אבוטבול: מה זה?

איתן גינזבורג: תוציא את זה מהאולם.

איתן גינזבורג: חוצפה, תצא החוצה, תצא החוצה מהאולם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול, תצא החוצה מהאולם.

איתן גינזבורג: מייד, תצא החוצה מהאולם.

משה אבוטבול: שיתחילו לארוז.

משה אבוטבול: שיתחילו לארוז.

איתן גינזבורג: חוצפה.

משה אבוטבול: שיתחילו לארוז.

איתן גינזבורג: פעם אחר פעם מבזה את הבית הזה.

משה אבוטבול: בסדר - - -

איתן גינזבורג: תצא החוצה.

איתן גינזבורג: סדרנים, נא להוציא אתו החוצה, בבקשה.

משה אבוטבול: שיתחילו לארוז וייקחו שקיות.

משה אבוטבול: עזרתי להם לארוז עם שקיות.

משה אבוטבול: חוק השקיות.

משה אבוטבול: מה קרה?

משה אבוטבול: (חבר הכנסת משה אבוטבול יוצא מאולם המליאה.)

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אם כך, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 55, נגד – 55, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע, כי הודעת הממשלה לא התקבלה ולא זכתה באמון הכנסת.

קריאות: - - -

קריאות: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1543).

קריאות: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

איתן גינזבורג: הצעת חוק שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות, התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה.

איתן גינזבורג: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת מאיר כהן, שר הרווחה והביטחון חברתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

קריאות: - - -

קריאות: - - - כל היום צורח.

קריאה: מה קרה?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תאפשרו לשר להציג את הצעת החוק החשובה ושימרו על השקט.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול, לא נתתי לך אישור להיכנס.

קריאה: אין השבעה?

קריאה: אין השבעה?

אופיר כץ: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ, אני מזכיר לך שאתה בקריאה שנייה.

אופיר כץ: איך בקריאה שנייה - - -

איתן גינזבורג: מה זה משנה?

איתן גינזבורג: הדיון לא הסתיים.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תאפשרו לשר להציג את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר, אני בטוח שגם אתה רוצה להקשיב להצעת חוק לאנשים עם מוגבלות, נכון?

- - -

איתן גינזבורג: אני יודע מה אתה רוצה.

איתן גינזבורג: אני רוצה שתקשיב לשר.

איתן גינזבורג: בבקשה, השר.

מאיר כהן: יעקב - - -

איתן גינזבורג: ששש, חברי הכנסת.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש - - -

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני השר, עשר דקות לרשותך.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים – אדוני.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא, מי שלא יכול להתאפק וחייב לדבר עם רעהו, אנא עשו זאת מחוץ לאולם.

איתן גינזבורג: תאפשרו לשר להציג את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: דיון מקצועי.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: מפריע לי מאוד הדיון שלכם.

איתן גינזבורג: מאוד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר, חבר הכנסת אשר.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עודה, איימן עודה.

מאיר כהן: - - אני רוצה באמת לדבר ללב של כולם.

מאיר כהן: יש רגעים שבהם, אדוני היושב-ראש, יש רגעים שבהם עבודת החקיקה של כולנו הופכת לרגעים היסטוריים.

מאיר כהן: זה בדיוק המקרה של החוק שיעלה מייד להצבעה.

מאיר כהן: מדובר ברגע היסטורי חשוב מאוד.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת – חבר הכנסת חיים כץ, זה חוק שאתה בטח רוצה להקשיב לו.

חיים כץ: אני רוצה שיעבור.

איתן גינזבורג: אז אני רוצה שתהיו בשקט.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, חבר הכנסת יואב קיש, אתה מפריע.

איתן גינזבורג: אתה מפריע לשר.

איתן גינזבורג: סדרנים, אנא עזרו לי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תפסו את מקומותיכם, שבו במקום.

איתן גינזבורג: זה מפריע.

איתן גינזבורג: זה פשוט מפריע.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, די.

איתן גינזבורג: זה מפריע.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר.

מאיר כהן: אני ממשיך, אדוני.

מאיר כהן: אני אסתדר, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: אבל גם לי זה מפריע.

איתן גינזבורג: סדרנים, אנא, בבקשה, יש מולכם קבוצת אנשים – אנא להביא אותם אל מחוץ לדלת.

מאיר כהן: אני חוזר, אדוני.

מאיר כהן: מדובר בחוק שמשנה מציאות עבור מאות אלפי אנשים עם מוגבלות.

מאיר כהן: הם ובני המשפחות שלהם.

מאיר כהן: אני מאוד מבקש מחבריי כאן – סליחה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: עובדי סיעת הקואליציה.

מאיר כהן: השרה אילת שקד, אני מבקש.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, כמה אפשר לבקש ממך?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פרוש, חבר הכנסת פרוש, זה מפריע.

איתן גינזבורג: זה מפריע.

איתן גינזבורג: כן, אתה מפריע.

איתן גינזבורג: ככה זה מפריע.

איתן גינזבורג: תכבדו לפחות את השר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: עובדי הסיעות, עובדי הסיעות.

משה אבוטבול: מילה טובה על זה שאני בשקט - - -

איתן גינזבורג: אני מבקש ממך לצאת מהאולם.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממך לצאת מהאולם.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממך לצאת מהאולם.

איתן גינזבורג: לצאת מהאולם.

איתן גינזבורג: לרגע לא אמרתי לך לחזור.

מאיר כהן: אנא מכם, אנא מכם.

איתן גינזבורג: אני מציע לך גם לא לשקר, אדוני.

איתן גינזבורג: פשוט אל תשקר.

איתן גינזבורג: עצה קטנה.

משה אבוטבול: הם אמרו לי – מאי גולן, איפה מאי גולן?

משה אבוטבול: תקרא למאי.

משה אבוטבול: אל תגיד לי "שקרן", כי אתה שקרן.

משה אבוטבול: חצוף.

משה אבוטבול: מאי גולן אומרת - - -

איתן גינזבורג: תצא החוצה, בבקשה.

משה אבוטבול: - - - אני מאמין למאי גולן - - -

איתן גינזבורג: תצא החוצה.

איתן גינזבורג: תצא החוצה.

משה אבוטבול: תתחילו לארוז, איתן.

משה אבוטבול: זה לא קשור, תתחילו לארוז.

קריאה: - - - כאב ראש - - -

משה אבוטבול: תתחילו לארוז.

משה אבוטבול: (חבר הכנסת משה אבוטבול יוצא מאולם המליאה.

משה אבוטבול: )

איתן גינזבורג: ששש.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, לפנינו הצעת חוק מאוד חשובה – אנשים עם מוגבלויות – ואתם לא מאפשרים לשר להציג את הצעת החוק הזאת.

איתן גינזבורג: אנא.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: אני מאוד מבקש מכם, בחמש דקות הקרובות, אנא מכם, לפחות תקשיבו להצעת החוק, ושכל אחד יעשה את חשבון הנפש שלו.

מאיר כהן: אני מאוד מקווה שבסופו של יום או בסופו של הערב אנחנו כולנו נצביע.

מאיר כהן: אז אנא מכם.

מאיר כהן: אמרתי שזאת הצעת חוק עם בשורה היסטורית כי מאות אלפי אנשים עם מוגבלויות ובני המשפחה שלהם – ההצעה הזאת תשנה את חייהם; תשנה, בעיניי, את פניה של החברה הישראלית.

מאיר כהן: לפני שאני מקריא את עיקרי החוק, אני רוצה לשתף אתכם בסיפור אישי.

מאיר כהן: עליתי ב-1962 לירוחם.

מאיר כהן: הייתי ילד בן שבע, שהגיע לבית ספר הנשיא, שגם חבר הכנסת ביטון למד שם, נכון?

מיכאל ביטון: על שם יצחק בן צבי.

מאיר כהן: כן.

מאיר כהן: על שם יצחק בן צבי.

מאיר כהן: נכנסנו לכיתה ב', קבוצה של עולים חדשים ממרוקו, מתוניס, מרומניה, ובכיתה למדו איתנו ילדים עם מוגבלויות.

מאיר כהן: לידי ישב ילד עם מוגבלות שהוריו עלו מתוניס, וזה היה פלא בעיניי כבר אז ששמו היה חברון.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמוטריץ', חבר הכנסת סמוטריץ', זה מפריע.

מאיר כהן: כך קראו לו.

מאיר כהן: אתה זוכר אותו, ביטון.

מאיר כהן: וכל פעם אמרתי איזה מעניין הוא שמשפחת עולים בוחרת לקרוא לבן שלה בשם המרגש הזה "חברון".

מאיר כהן: כך קראו לו.

מאיר כהן: והוא היה חלק מאיתנו כל הזמן.

מאיר כהן: פגשנו אותו בחוץ, שיחקנו איתו, אכלנו איתו.

מאיר כהן: הוא היה חלק מהשכונה.

מאיר כהן: הוא היה חלק מהמשפחה.

מאיר כהן: הגענו לכיתה ג' או ד', ומישהו החליט "לנקות" את המרחבים שלנו.

מאיר כהן: פשוט לקחו את כל הילדים האלה ושלחו אותם – כל אחד לכל מקום.

מאיר כהן: הוא נשאר איתנו וגדל איתנו, אבל השאר נעלמו.

מאיר כהן: ניקו לנו את המרחב.

מאיר כהן: ומאז אנחנו פחות טובים כולנו.

מאיר כהן: מאז אנחנו פחות טובים.

מאיר כהן: אז עשינו אלף ואחד דברים: להכיר את האחר, לחיות את האחר, אני והאחר, האחר ואני.

מאיר כהן: אבל הדבר הבסיסי ביותר של להכשיר את הקהילה כדי לקבל בחזרה את מי שהיה יכול – את זה לא עשו הרבה מאוד שנים.

מאיר כהן: לא מעט בשורות יצאו בשנים האחרונות מהבית הזה, למרות תחושת הכאוס ולמרות הוויכוחים ולמרות הצעקות.

מאיר כהן: אבל נעשו דברים טובים בבית הזה.

מאיר כהן: וזה עוד דבר טוב שיעשה בבית הזה.

מאיר כהן: ההצעה הזאת מצטרפת לרשימה מכובדת של חוקים ששינו את המציאות במדינת ישראל.

מאיר כהן: הצעת החוק הזו קובעת בראש ובראשונה שתי אמירות חשובות.

מאיר כהן: הראשונה היא כי מדינת ישראל אינה רואה עוד את האנשים דרך המוגבלות שלהם – פטין מולא, חבר הכנסת פטין מולא, תודה רבה אדוני; חבר הכנסת פטין, בבקשה.

איתן גינזבורג: השר עמאר, זה מפריע.

מאיר כהן: מדינת ישראל אינה רואה עוד את האנשים דרך המוגבלות שלהם, אלא דרך הרצונות שלהם, דרך השאיפות שלהם, דרך החלום האישי שלהם ושל בני המשפחה.

מאיר כהן: השנייה היא שאנחנו מעניקים להם ולבני המשפחה שלהם את הבחירה – גם אם הם אנשים עם מוגבלויות הם יכולים לבחור.

מאיר כהן: על פי החוק החדש, זכויות הרווחה של אנשים עם מוגבלויות יוגדרו בחוק בהתאם לאמנת האו"ם שעליה חתומה, אגב, מדינת ישראל החל מ-2012.

מאיר כהן: חוק זה ירחיב את אפשרויות הבחירה של זכאי השירות ובני המשפחה שלהם.

מאיר כהן: ומשמעות החוק כפשוטה: המדינה לא רק תאפשר, אלא אף תעודד מעבר של אנשים עם מוגבלות לחיים בתוך הקהילה.

מאיר כהן: אבקש להדגיש בפני מליאת הכנסת ובפני כולם, ואני מודה לכם גם מצד ימין וגם מצד שמאל שאתם מקשיבים ובאמת נותנים לנו את האפשרות להציג את החוק הזה ולהעביר אותו.

מאיר כהן: לאחר יישום מלא של החוק, רובם של האנשים אם מוגבלות אשר תחת משרד הרווחה והביטחון החברתי יתגוררו בדירות בתוך הקהילה.

מאיר כהן: כמו כן, המעונות וההוסטלים הגדולים שקיימים היום ובוודאי בוודאי עיניכם הרואות ואוזניכם השומעות את הדברים המתרחשים, יעברו למודל העבודה שונה עם מספר דיירים מצומצם בהרבה מהמצב הנוכחי.

מאיר כהן: אגב, במדינות כמו שבדיה במרכז אירופה בתוך שש שנים הפכו את הקערה על פיה.

חיים כץ: מאיר, לכמה אתם הולכים להעלות את זה?

מאיר כהן: סליחה.

מאיר כהן: לא הבנתי.

חיים כץ: כמה דירות כאלה אתם הולכים לבנות?

מאיר כהן: אנחנו מתחילים על פי הביקוש.

מאיר כהן: מתחילים על פי הביקוש.

מאיר כהן: אני מאוד מקווה שמייד עם חקיקת החוק אנחנו נתחיל להעביר, כאשר אנחנו מסמנים 1,000 איש מיידית - - -

חיים כץ: כמה בחדר?

מאיר כהן: לכל היותר שישה בדירה.

מאיר כהן: לכל היותר, על פי גודלה של הדירה.

מאיר כהן: בין ארבעה לשישה.

מאיר כהן: חיימקה, אתה מכיר את זה לפני ולפנים.

חיים כץ: אני חושב שזה - - -

מאיר כהן: לשם הגשמת מטרה זו – מה?

חיים כץ: אני חושב שזה כל כך נכון.

מאיר כהן: אני מסכים איתך לגמרי.

מאיר כהן: מי שהיה שר רווחה יודע את זה.

מאיר כהן: לשם הגשמת המטרה הזו, החוק כולל בתוכו תוספת תקציבית היסטורית של 2.2 מיליארד שקלים לחמש שנים.

מאיר כהן: תוספת תקציבית זו מיועדת לעיגון בחקיקה של שירותים חברתיים לאנשים עם מוגבלויות, הכוללים, בנוסף לאנשים של מש"ה, את כל סוגי המוגבלויות שבאחריות המשרד, ואני מונה: אנשים עם אוטיזם, אנשים עם מוגבלות ראייה, אנשים עם מוגבלות שמיעה, אנשים עם מוגבלות מוטורית, ילדים עם עיכוב התפתחותי, אנשים עם מוגבלויות נוירו-פסיכולוגיות.

מאיר כהן: בנוסף, על פי המוצע בחוק, עשרות אלפי דיירים יועברו ממעונות והוסטלים למגורים עצמאיים בדירות בקהילה, כשהם מלווים בתוכניות תומכות – בדגש על הגברת העצמאות ויכולת הבחירה של האנשים האלה תוך חיזוק העוגן הקהילתי והמשפחתי על ידי מתן שירותים גם לבני המשפחה – זו הבשורה, גם לבני המשפחה.

מאיר כהן: הרחבת המענים הקהילתיים, פעילויות יומיות, פנאי, הכשרות ותעסוקה: בחודשים האחרונים יושבות ועדות עם תקצוב ומשנות לגמרי את איך שייראו מקומות התעסוקה, איך ייראו הדירות האלה, איך אנחנו נעשה הכשרת לבבות בתוך הקהילה.

מאיר כהן: במסגרת מגוון האפשרויות שיוצעו לזכאי השירות תיכלל בין היתר גם אפשרות לסל תקציב אישי: הקצאת מסגרת תקציבית לרכישת שירותים לאדם עם מוגבלות על פי בחירתו, צרכיו וההעדפות האישיות שלו.

מאיר כהן: מעטפת תומכת במעבר לחיים עצמאיים בתוך הקהילה: סיוע של עו"סית בכל דירה כזאת – חיים, של עו"סית – הדרכה בניהול משק הבית, סיוע של אב בית.

מאיר כהן: שירותי תמלול ותרגום לשפת סימנים.

מאיר כהן: נמצאת פה – איפה פינטו?

מאיר כהן: טכנולוגיות מסייעות, עזרים לחיים עצמאיים.

מאיר כהן: ייעוץ, חינוך וטיפול בתחום החברתי והזוגי: הדרכה סביב כישורי חיים, קבוצות טיפוליות סביב הקניית מיומנויות חברתיות.

מאיר כהן: סיוע לאדם עם מוגבלויות בקבלת שירותים בקהילה ומיצוי זכויותיו.

מאיר כהן: מיצוי זכויותיו – זה הדבר שהיה חסר כל כך.

מאיר כהן: זאת, כמובן, לצד שדרוג ושיפור משמעותי במענים הקיימים היום.

מאיר כהן: חברות וחברי כנסת נכבדים, המטרה היא פשוטה: להשלים את התהליך ההיסטורי שפירטתי תוך שנים ספורות, חמש-שש עד שבע שנים, כמו שידעו לעשות במדינות אחרות.

מאיר כהן: תהליך זה מתחיל היום בהצבעה ההיסטורית על החוק בקריאה הראשונה.

מאיר כהן: אלפי הורים מסתכלים עלינו, אלפי הורים לילדים עם מוגבלויות מסתכלים על הבית הזה באמת ובתמים, כשליבם – חלומם – של צעירים ובוגרים עם מוגבלויות מכוון לבית הזה בשעה הזו.

מאיר כהן: העברת החוק תהיה אות כבוד למשכן.

מאיר כהן: אות כבוד לכל אחד מכם, בלי שום הבדל.

מאיר כהן: ואנחנו שומעים הרבה פעמים שעולים לכאן ואומרים "בלי שום הבדל" – אני באמת מתכוון לזה.

מאיר כהן: אני באמת מתכוון לזה.

מאיר כהן: כל אחד ואחת מכם, ולא משנה מה השיוך הפוליטי שלנו – אפשר, כן, גם בכנסת המשוסעת הזאת אפשר לרגע לפתוח סוגריים ולהגיד: זה של כולנו.

מאיר כהן: לכן אני קורא לכל חברות וחברי הכנסת, הקואליציה והאופוזיציה, להצביע בעד החוק.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד תודה מיוחדת.

מאיר כהן: תודה מיוחדת לכל חברי הכנסת שהצמידו וכל השנים תמכו, מאז שאנחנו כאן.

מאיר כהן: תודה מיוחדת לך, יאיר, תודה ענקית.

מאיר כהן: תודה ענקית.

מאיר כהן: כולנו חברי כנסת, חיימק'ה, אתה ניהלת את המשרד הזה, אתה יודע שללכת ולהילחם גם על התוספות וגם על עוד 2.2 מיליארד - -

חיים כץ: את זה נראה כשתקבל.

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: - - גם על ה-2.2 מיליארד, ולקבל הסכמה זה כבוד גדול.

איתן גינזבורג: ששש.

מאיר כהן: אני חייב לציין שזאת המשכיות, חיים.

מאיר כהן: זאת המשכיות של שרי רווחה, שכולנו ידענו שזה הדבר הנכון לעשות.

מאיר כהן: עכשיו, יאיר, זה רגע מכובד של כולנו ושלך, ואם תבחר להגיד כמה מילים אתה יכול לבוא, בבקשה, כי אתה המנוע מאחורי זה.

מאיר כהן: אנחנו, אני כשר רווחה, השרים הקודמים, האמנו בזה, ויחד איתך אנחנו באמת מביאים בשורה לילדים ולהורים.

מאיר כהן: זה יהיה מורכב, אבל כשיש את הכסף וכשיש את הרצון של כל המערכת - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, חבר הכנסת טופורובסקי.

מאיר כהן: - - של כל המערכת, ושל כל המערכות תומכות – כשיש את הרצון הזה שום דבר לא יעצור אותנו מלהגשים את החלום, שהוא גם חלומך הגדול.

מאיר כהן: תודה רבה לכולם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: לא, לא, חברים, אנחנו מכבדים – לא תמיד גם במחיאות כפיים.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר מאיר כהן על הדברים החשובים וגם על הצעת החוק, שהיא באמת משמעותית מאוד וחשובה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/905/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: להצעת חוק זו כאמור הוצמדו כמה הצעות חוק פרטיות, לכן אני מזמין את חברת הכנסת חוה אתי עטייה להציג את הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – דיור בקהילה וסיוע אישי), בבקשה.

איתן גינזבורג: בכך אני גם נועל את רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני שר הרווחה והביטחון החברתי חבר הכנסת מאיר כהן, מכובדיי כולם, הצעת החוק שאני מביאה לפניכם מוצמדת להצעת החוק הממשלתית חוק שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלויות.

חוה אתי עטייה: הצעת החוק שלי עוסקת בתיקון שיבטיח דיור בקהילה וסיוע אישי לאנשים עם מוגבלויות.

חוה אתי עטייה: הצעת החוק נועדה להגן על זכותם של אנשים עם מוגבלויות לחיות ולהתגורר בקהילה בעצמאות מרבית.

חוה אתי עטייה: את הצעות החוק שלי אני מנסה לקדם עוד מזמן היותי ראש מטה במשרד העבודה והרווחה.

חוה אתי עטייה: זכות זו נתונה לכל אדם – לחיות בביתו, להשתתף במארג החיים החברתי ביישוב שבו הוא מתגורר, לנהל את אורחות חייו, לקבוע את סדר-יומו ולבחור את בחירותיו האישיות והפרטיות.

חוה אתי עטייה: זה צעד משמעותי נוסף שנדרש במהפכת זכויות האדם של אנשים עם מוגבלויות, להבטחת כבודם ולמימוש זכותם לשוויון.

חוה אתי עטייה: הצעת החוק מושתתת על ההכרה באדם עם מוגבלויות ובזכותו לאוטונומיה, לעצמאות ולבחירה.

חוה אתי עטייה: את אמנת האו"ם בדבר זכויות אנשים עם מוגבלויות אישרה מדינת ישראל בשנת 2012.

חוה אתי עטייה: מדינות רבות בעולם אימצו מודל חדש בדמות סל סיוע אישי, כמו שהזכרת, אדוני השר.

חוה אתי עטייה: גם בישראל גוברת ההכרה, של אנשים עם מוגבלויות ובני משפחותיהם ושל הקהילה המקצועית והרשויות ובתי המשפט, כי יש לעבור לדיור בקהילה.

חוה אתי עטייה: אנשים רבים עם מוגבלויות חיים בביתם או שאינם יכולים ליהנות מכלל השירותים הניתנים בקהילה בשל היעדר סיוע אישי הדרוש להם לחיים עצמאיים ושוויוניים בקהילה.

חוה אתי עטייה: ההכרה בזכות לגור בקהילה היא תנאי יסודי להבטיח את זכותם של אנשים עם מוגבלויות לשוויון, לכבוד אנושי, לאוטונומיה, לעצמאות ולפרטיות.

חוה אתי עטייה: מה שמחזק את ההבנה הזו הוא מה שאנו שומעים בכל יום על מצוקות וקשיים גדולים של חוסים במוסדות סיעודיים.

חוה אתי עטייה: יש משפחות רבות שציפו שיקירם יזכה לטיפול ברמה גבוהה, והתאכזבו.

חוה אתי עטייה: אורית רזניק, ממייסדות ארגון ההורים הארצי לאנשים עם מוגבלויות, נחשפה לאלימות כלפי בנה במוסד שיקומי – יש לו סימנים קשים על הגוף.

חוה אתי עטייה: "שרון התלונן כל הזמן על מדריך ספציפי שהוא לא רוצה ללכת אליו; בכל פעם אמר שהוא נותן לו כאפות בראש ומכות בבטן.

חוה אתי עטייה: זה מדריך ותיק שם, והגשנו תלונות במשטרה".

חוה אתי עטייה: רבותיי, אסור לנו להישאר אדישים מול המציאות הכואבת.

חוה אתי עטייה: רשימת השירותים שיימצאו מתאימים לאדם ודרושים לו כדי לאפשר את המגורים בקהילה על יסוד רצונו ובחירתו, יאוגדו בסל סיוע אישי.

חוה אתי עטייה: אם הסל יאושר, תהיה חובה על רשויות המדינה להבטיח את מימוש החוק בזמן סביר ובאיכות סבירה.

חוה אתי עטייה: המצב הקיים כיום הוא שאנשים רבים, בעיקר עם מוגבלויות מורכבות, ממתינים שנים רבות במוסדות או בבית ההורים משום שהמדינה לא פיתחה שירותים המתאימים להם בקהילה.

חוה אתי עטייה: ולסיום, אני מודה לחבר הכנסת חיים כץ, שר העבודה והרווחה לשעבר, שיזם את הצעת החוק המקורית, ולשר הנוכחי, שר הרווחה והביטחון החברתי חבר הכנסת מאיר כהן, על הקידום של הצעת החוק, שתביא בשורה להזדמנות לשוויון עבור האוכלוסייה של אנשים עם מוגבלויות, ותעשה סדר.

איתן גינזבורג: תודה.

חוה אתי עטייה: ועל כך אני מברכת.

חוה אתי עטייה: זאת בשורה גדולה.

חוה אתי עטייה: חוסנה של חברה נמדד ביחס לחוליה החלשה ביותר.

חוה אתי עטייה: אודה על תמיכתכם בהצעת החוק.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת חוה אתי עטייה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1631/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס להציג את הצעת החוק שלה: הצעת חוק שיקום, קידום ושילוב אנשים עם אוטיזם בקהילה, שמספרה 1631.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, אדוני שר הרווחה מאיר כהן, שר הרווחה לשעבר חיים כץ, וגם אתה, יאיר, הגענו לרגע – אתה זוכר את היום שבאתי.

אורלי לוי אבקסיס: הוא רק הגיע, עם כל ההצלחה הגדולה - - -

חיים כץ: אורלי, העברתם את זה בטרומית פה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

חיים כץ: העברתם את זה בטרומית, ויאיר עמד על הדוכן, ואמר: יעל – את זוכרת – אני הבטחתי לך.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, באתי להגיד את זה.

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: וניסינו כמה פעמים.

אורלי לוי אבקסיס: לעיתים היה קשה מול האוצר, כי הוא אף פעם לא רוצה לשחרר.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נודה שלעיתים היה קשה גם מול העמותות, שכל אחת רצתה את היוקרה שלה ואת הדגש על האירוע שלה.

אורלי לוי אבקסיס: ומרגי, שהיה כאן כבר מהכנסת-השמונה עשרה שותף לאירועים האלו, היית איתי גם סוג של יושב-ראש במשותף של הוועדה לזכויות הילד.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה כל כך הרבה שותפים באירוע הזה, כי מדובר פה על ילדים – בין אם אנחנו מדברים על אוטיזם ובין אם על מוגבלויות – שלעיתים נופל על משפחה באמצע החיים אירוע שאין להם מושג איך להתנהל מולו.

אורלי לוי אבקסיס: ולצערי הרב, יש לנו אשם תורם.

אורלי לוי אבקסיס: לכל משרד יש הגדרה אחרת, לכל בעיה יש טיפול אחר, ולעיתים נדמה שתפרו לכולם את אותה חליפה, ואומרים להם: בין אם אתם צריכים את החליפה הזו או לא, תשתדלו להיכנס לתוכה.

אורלי לוי אבקסיס: והאבסורד היה שחלק מאותם ילדים, בין שנולדו עם לקות מסוימת – כאשר מדובר באוטיזם זה בלידה אבל יש לקויות שהן בעצם מאירועים טראומטיים בחיים, שמפגישים אותנו עם מציאות שמביאה עלינו חלילה וחס אתגרים לא פשוטים.

אורלי לוי אבקסיס: חיים, כמה פעמים כיושב-ראש ועדת הרווחה פנית אליי והבאת לי משפחות והורים לילדים שפתאום באמצע השנה גילו שהילדים שלהם עם אוטיזם, ואין לאן להכניס אותם?

חיים כץ: - - -

אורלי לוי אבקסיס: במודיעין פתחנו גן חדש.

חיים כץ: ופתחנו עוד כיתה.

אורלי לוי אבקסיס: פתחנו עוד כיתה.

חיים כץ: בעוד שני מקומות.

אורלי לוי אבקסיס: האבסורד הוא שלפעמים האבחונים הם באמצע השנה, ואז אתה לא יכול להכניס אותם, כי היית צריך להיערך לזה בתחילת השנה.

אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת את חיים, יושב-ראש הוועדה, בא אליי, ויחד עם חיים ביבס הצלחנו ליצור מצב שפתחנו כיתה חדשה נוספת מותאמת.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני מקווה מאוד שאת הבשורות האלה נוכל לא רק בקריאה ראשונה - - -

חיים כץ: חיים ביבס אחר כך פתח מתחם שלם לאוטיזם, שזה משהו מדהים.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, דוגמה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל איך זה היה?

אורלי לוי אבקסיס: משיחת טלפון של הורים שנתקלו הבאנו למהפך במודיעין.

אורלי לוי אבקסיס: ואולי בעזרת השם נעשה את המהפך הזה בארץ כולה.

אורלי לוי אבקסיס: רק שאלה לשר הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: מאיר, לגבי הדיור בקהילה, הרי אני בתחילת הדרך, כשהייתי חברת כנסת, אני ואילן גילאון בפגרות שלנו היינו הולכים למוסדות ועושים ביקורי פתע.

אורלי לוי אבקסיס: אז בוז'י הרצוג היה שר הרווחה, ואלו שיכלו לצאת לדירות בקהילה היו אלו שבאו ממשפחות חזקות.

איתן גינזבורג: נא לסיים, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: כן, כן, זו שאלה.

אורלי לוי אבקסיס: ואז ההורים היו צריכים לקחת משכנתה כדי – את האירוע הזה אנחנו חוסכים מהם?

מאיר כהן: כן.

אורלי לוי אבקסיס: את ההוצאות המטורפות של ההורים, של ההשתתפות בדיור בקהילה?

אורלי לוי אבקסיס: מצוין, כי זו המטרה של החוק הזה, וגם של הצעת החוק הממשלתית.

אורלי לוי אבקסיס: תראה - -

איתן גינזבורג: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: - - יש פה אירוע שבתוך כל הפוליטיזציה שבה אנחנו נמצאים – אנחנו לא נלחמים בחוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אדרבה, אני כולי תקווה ותפילה שלמה שהחוק הזה יעבור במהרה בקריאה השלישית, ויתחיל כבר להיות הלכה למעשה בשטח.

איתן גינזבורג: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: יישר כוח לכל העוסקים במלאכה בהווה ובעבר.

אורלי לוי אבקסיס: וחיים, הגענו לזמן הזה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2127/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: המציע האחרון יהיה חבר הכנסת מרגי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מרגי יציג את הצעת החוק שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות, שמספרה 2127.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים ובראשם שר הרווחה חבר הכנסת מאיר כהן, שר הרווחה הקודם חיים כץ, אבל בנימה אישית לשר החוץ יאיר לפיד, שהרים את הכפפה בזמנו והביא חוק מתכלל, פעולה מקיפה שסללה את הדרך לחוק הזה.

יעקב מרגי: כל המשפחות, נקרא לזה "כל הארגונים" באו וזעקו: למה רק הסוג הזה של המוגבלות?

יעקב מרגי: ו"המקנא אתה לי, ומי יתן כל עם ה' בנביאים", וזה מה שקרה.

יעקב מרגי: קנאת סופרים תרבה חכמה.

אורלי לוי אבקסיס: מרגי - - -

יעקב מרגי: נכון, נכון, נכון, אני נחשפתי לסוגיות האלה ולקושי של המשפחות בכהונתי כיו"ר ועדת החינוך, ואז הבנתי את גודל השבר, גודל המעמסה הרגשית, מכל הבחינות.

יעקב מרגי: אמרתי: לא ייתכן, המדינה קיימת שבעה עשורים ואנחנו לא יכולים להתמודד, לא יודעים להתמודד עם דבר כזה.

יעקב מרגי: ואני אומר בכנות, בגילוי נאות, לקחתי דווקא בקדנציה הזאת את החוק שכתב השר לפיד, ואמרתי: בואו נגרור את זה עוד פעם לדיון.

יעקב מרגי: באת ואמרת, מרגי, חכה, אל תצביע, אני מביא, אני מכין עבודה.

יעקב מרגי: אתה יודע, בדרך כלל שרים – אני יכול להביא לך דוגמאות מהקדנציה הזאת, שאמרו לי: אל תצביע, אנחנו נחזור אליך, עד עכשיו אני מחפש אותם.

יעקב מרגי: פה פרצת דרך, הבטחת, קיימת, ואתה מביא היום בשורה גדולה.

יעקב מרגי: בשורה גדולה לילדים המיוחדים – למשפחות המיוחדות, לא פחות; חקיקה מקיפה שמעגנת את זכויותיהם של הילדים המיוחדים הן בקהילה, הן בבתים הייעודיים בקהילה, והכל ברוח אמנת האו"ם.

יעקב מרגי: לראשונה חקיקה מקיפה, ומוסיפה גם מוגבלויות רבות ושונות נוספות, הכשרות של הגורמים המטפלים, סל שירותים אישיים, מעטפת תומכת, שירותים שונים, כולל עזרים שאמורים לשפר את חייהם של האנשים עם המוגבלויות ואת חיי ובני משפחתם.

יעקב מרגי: המדינה יוצאת לדרך חדשה.

יעקב מרגי: זאת לא קלישאה, זו לא אמירה בומבסטית, באמת המדינה יוצאת לדרך חדשה בסוגיית הילדים המיוחדים ובני משפחותיהם.

יעקב מרגי: אבל בנימה אישית, מהניסיון הפרלמנטרי שלי, חוקקנו המון חוקים טובים כאן בכנסת - - -

איתן גינזבורג: ששש.

איתן גינזבורג: מה קרה לכם היום?

יעקב מרגי: אנחנו יודעים - - -

איתן גינזבורג: 02:00.

יעקב מרגי: יודעים לחוקק טוב, ובוועדות נכנסים לרזולוציות.

יעקב מרגי: לצערי הרב, כשזה מגיע ליישום של משרדי הממשלה אנחנו לא כל כך טובים בביצוע, ביישום, ובפיקוח ובקרה.

יעקב מרגי: אני סומך עליך, מאיר כהן, יחד עם הצוות הנפלא שלך, שתעשו את זה, תתחילו להטמיע את זה במערכת.

יעקב מרגי: והגדול מכולם, שזה יבוא לכדי מעשה.

יעקב מרגי: כי יש דוגמאות רבות, לצערי הרב, ממשרדים אחרים – אני אומר על משרדים אחרים – של חוקים גדולים, ואישרנו להם תקציבים.

יעקב מרגי: קחו לדוגמה, אני אציין, את הרפורמה בחינוך המיוחד.

יעקב מרגי: מבחינתי זה מפח נפש, עבדנו עליה שעות רבות, הבאנו תקציבים, ובסוף היישום והביצוע לוקים בחסר.

יעקב מרגי: אני מחזק את ידיך, ידידי, כדי שתצליח גם ביישום.

יעקב מרגי: לא רק בחקיקה – גם ביישום.

איתן גינזבורג: כולנו מצטרפים אליך, חבר הכנסת מרגי.

מאיר כהן: - - - מוועדת החינוך.

יעקב מרגי: נכון.

מאיר כהן: - - -

יעקב מרגי: נכון, כי פחדנו מזה, כן.

יעקב מרגי: תודה רבה לכולם, זה יום גדול.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי ולקבוצת חברי הכנסת שהגישו את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לדיון.

איתן גינזבורג: הדיון כמובן יהיה דיון משולב.

איתן גינזבורג: כאמור, כמו שאמרתי, רשימת הדוברים סגורה.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים חבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: שלמה קרעי, תרצה לדבר או שאתה מוותר?

איתן גינזבורג: לא יודע, נראית מאוד משועשע עם חבר הכנסת טופורובסקי, אז אמרתי אולי.

חיים כץ: - - -

שלמה קרעי: אני פעם אמרתי לך על מה לדבר?

חיים כץ: ואללה לא.

איתן גינזבורג: ואללה לא.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות, אדוני.

שלמה קרעי: אני בעד החוק.

שלמה קרעי: עכשיו בואו נעבור לדבר, בשאר הזמן – עמד כאן אלקין לפני כמה שעות.

איתן גינזבורג: יש רגעים שאפשר לדבר גם לגופו של חוק.

שלמה קרעי: אמרתי, אני - - -

איתן גינזבורג: לא תמיד חייבים לדבר בחוק הזה על פוליטיקה.

שלמה קרעי: גם אתה מצנזר אותי?

איתן גינזבורג: אבל זו רק עצה.

איתן גינזבורג: אבל זו רק עצה.

שלמה קרעי: אני מבקש שתחזיר לי את הזמן שלקחת לי, איתן.

איתן גינזבורג: עשר השניות שלך יוחזרו.

איתן גינזבורג: בבקשה.

שלמה קרעי: עמד כאן אלקין בצביעות אופיינית, בניתוק מהמציאות, יושב בממשלה שלא מסוגלת לשמור על החוק במדינת ישראל ומטיף לנו.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: תנו לו, תנו לו.

שלמה קרעי: לא מצא חן בעיניו שאנחנו מבצעים את עבודתנו.

שלמה קרעי: חבל שהוא לא בדק קודם מה גדעון סער כשהיה חבר ליכוד ב-2007 הצביע על תקנות יו"ש.

שלמה קרעי: כשישראל כץ הצביע בעד, גדעון סער הצביע נגד.

שלמה קרעי: חרפה פשוט.

שלמה קרעי: האנשים האלה שעומדים כאן ומטיפים לנו בלי להסתכל על עצמם במראה, פשוט חרפה, פשוט בדיחה מהלכת.

שלמה קרעי: והשופרות שלכם בתקשורת הם ליצנים גמורים, כמו בן כספית ואטילה, שימשיכו להדהד אתכם כאילו אתם אבירי האור הקסום.

שלמה קרעי: אבל זהו, חבר'ה, הגיע יום המחר, למרות הכול, למרות שכדי להמשיך ולאחוז בקרנות מזבח השקר הייתם מוכנים למכור את המדינה – כן, מירב, גם את, לכל המרבה במחיר, או במקרה הזה לכל המרבה בדרישות ואיומים.

שלמה קרעי: וזה לא עוזר לכם.

שלמה קרעי: זה כמו קזינו, תמלאו את זועבי, תמלאו את מאזן גנאים בדולרים, במאות מיליונים, ובסוף הם עושים מה שמתחשק להם.

קריאה: אתה לא אומר מילה טובה ללפיד על החוק?

שלמה קרעי: אבל למרות הכול זה נגמר, תודה לאל.

שלמה קרעי: אבל הקדוש ברוך הוא - -

קריאה: תודה רבה למאיר כהן.

איתן גינזבורג: ששש.

שלמה קרעי: - - משיב חכמים אחור ודעתם יסכל.

שלמה קרעי: הוא מראה לכל יפי הנפש בשמאל עד כמה שאתם חבורה בלי אידיאולוגיה ובלי ערכים.

איתן גינזבורג: תודה.

שלמה קרעי: ולכן הערב שמענו מנגינות חדשות.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: מרצ ורע"מ, פתאום אין כיבוש – גזלת לי 20 שניות בהתחלה.

שלמה קרעי: תן לי להשלים.

איתן גינזבורג: החזרתי לך את הזמן.

איתן גינזבורג: בבקשה לסיים.

שלמה קרעי: רע"מ יצאו החוצה ולא התנגדו, ומרצ והעבודה הפוסט-ציוניים אפילו הצביעו בעד - -

קריאה: מה זה קשור עכשיו?

שלמה קרעי: - - החלת החוק הישראלי ביהודה ושומרון.

איתן גינזבורג: תודה.

שלמה קרעי: ממש וגר זאב עם כבש, ומנסור עם נפתול ירבץ.

שלמה קרעי: לכו הביתה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רוטמן – אינו נוכח; חבר הכנסת שטייניץ – אינו נוכח; חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ברכות לשר הרווחה מאיר כהן, ברכות לחברי הכנסת שהציעו את אותו חוק.

אבי מעוז: ומכיוון שאני מקוזז אני רוצה לדבר דווקא על החוק שיבוא בהמשך הערב, וזה החוק על הנצחת ברל כצנלסון.

אבי מעוז: בספר "דיוקנו היהודי של ברל כצנלסון" ובמקומות נוספים מסופר על יחסו למסורת ישראל.

אבי מעוז: ברל, שלחם כנגד גידול ומכירת חזירים, תמך בעמדת הרבנות הראשית, שפרסמה כרוז שבו נכתב "ארורים מגדלי החזירים".

אבי מעוז: איפה מורשתו של ברל כצנלסון ואיפה חברי מפלגת העבודה דהיום?

אבי מעוז: כששהה בירושלים נהג ברל להתפלל בבית מדרשו של חרל"פ, זכר צדיק לברכה.

אבי מעוז: עגנון מספר כי לפני פטירתו אמר לו ברל כי היישוב לא הכיר בגדולתו של הרב קוק, והוא מצטער שפגש אותו רק פעם אחת.

אבי מעוז: איפה מורשתו של ברל כצנלסון ואיפה התנועה הרפורמית?

אבי מעוז: שמשו של הרב קוק מספר כי כשהתקיימה אספת פועלים בשבת בקולנוע ציון נודע לרב הראשי מרן הרב קוק זצ"ל שחלק מבאי האספה מעשנים שם, והוא שלח את שמשו לבקש שיחוסו על כבוד השבת.

אבי מעוז: ברל הפציר בנוכחים להפסיק את העישון, וכך הם עשו.

אבי מעוז: והוא אמר לשמשו של הרב קוק: אמור לרב שירגיע את עצמו, וגם תמסור לו בשמי ברכת שבת שלום.

אבי מעוז: איפה מורשתו של ברל כצנלסון ואיפה קידום תחבורה ציבורית בשבת של השרה מיכאלי?

אבי מעוז: בהיותו עורך העיתון דבר היו שנים שהעיתון לא יצא ביום תשעה באב.

אבי מעוז: בתרצ"ד פרסם בעיתון את המאמר "חורבן ותלישות", שבו מחה על שכחת יום החורבן, וכתב: "מה ערכה ומה פרייה של תנועת שחרור שאין עימה שורשיות ויש עימה שכחה, אשר תחת לטפח ולהעמיק בקרב נושאיה את הרגשת המקור ואת ידיעת המקורות, היא מטשטשת את זיכרון נקודת המוצא ומקצצת בנימין אשר דרכן יונקת התנועה את לשדה?

אבי מעוז: כלום היינו עוד מסוגלים כיום הזה לתנועת תקומה לולא היה עם ישראל שומר בליבו בקשיות עורף קדושה את זכר החורבן?

אבי מעוז: " כך כתב ברל כצנלסון.

אורלי לוי אבקסיס: - - - משיחי.

אורלי לוי אבקסיס: משיחי.

אורלי לוי אבקסיס: לא בשמאל.

אבי מעוז: איפה מורשתו של ברל כצנלסון - -

אורלי לוי אבקסיס: לא בשמאל.

אבי מעוז: - - ואיפה חבר הכנסת קריב, שמדי חודש בחודשו עורך פרובוקציות בכותל?

אבי מעוז: ברל דרש שמירת שבת וכשרות במוסדות ציבוריים - -

קריאה: - - - מה זה קשור?

אבי מעוז: - - וכן את קיומו של ההסכם האוסר עבודה בשבתות ובמועדי ישראל על אדמת הקרן הקיימת.

אבי מעוז: שלמה זלמן שרגאי העיד שבשבתות הוא היה הולך ברגל שעות לבית הכנסת ולבית המלון עם אוכל כשר.

אבי מעוז: איפה מורשתו של ברל כצנלסון, ממנהיגי תנועת העבודה, שהיה מחובר בחיבור אמיץ למסורת ולקודשי ישראל, ואיפה כל חברי מפלגת העבודה דהיום, שבגללם זקנותה מביישת את ימי נעוריה?

אבי מעוז: תודה.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: חבר הכנסת חיים ביטון – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת מרגי – כבר הציג את החוק, כנראה; חבר הכנסת אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת שיקלי עמיחי – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת משה אבוטבול – אינו נוכח; חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, קודם כול לחוק הנוכחי הוצמדו גם כן חוקים של חברים מהאופוזיציה, וזה מראה על עבודה חברתית אמיתית של אכפתיות מהאוכלוסייה שפחות יש לה קול לדבר ולפעול ולעשות.

אוריאל בוסו: ואני מכיר את זה גם כן מקרוב, ממשפחות שמתמודדות עם הקרובים להן ביותר, ומחפשות לארגן ולקחת את הסל שמגיע למי שהכי מגיע, למי שלפעמים המזל הכה בו לא מבחירה.

חיים כץ: לא המזל, הגורל.

אוריאל בוסו: הגורל, המזל, מלידה.

אוריאל בוסו: ובסוף אותו אחד מוכה פעם אחר פעם, והגורל רודף אחריו, ואנחנו, במקום לפתוח לו את הדלתות ולהיות הפועלים – לכן אני חושב שהחוק הזה עושה צדק - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - בני הזוג - - - בגלל שלא היו מענים - - - אתה יודע כמה נפרדו - - -

אוריאל בוסו: אלה בדיוק הנקודות שאת מציינת.

אוריאל בוסו: אבל דווקא, איזה בני זוג יכולים לקחת על עצמם – אלה שלפעמים יש להם את האפשרות יכולים להתחלק, אבל אם גם להורים אין את האפשרות, אז הילד הזה מוכה פעם אחר פעם במתן סל שמגיע לו.

אוריאל בוסו: ואני שמח, אלו מהדברים שמראים על אחריות אמיתית, כי כשמדובר במשהו חברתי, נכון וטוב, אנחנו יודעים לעשות את זה.

אוריאל בוסו: צריך לזכור שאלו חוקים שהוגשו על ידי האופוזיציה, ובהסכמה חיכו ששר הרווחה יגיש אותם כחוק ממשלתי, ואז יוכלו לתמוך בחוק הזה.

אוריאל בוסו: לעומת זאת, החוק שלפני כן נפל, שהוא משהו כביכול כל כך חשוב לקואליציה, זה מראה על הסמליות של היכולת של הקואליציה מבחינת עצמה להוביל דברים שהם לא נכונים או לא טובים, שאין להם רוב.

אוריאל בוסו: זה לא יעבור, וזה הסימן שבערב הזה הוביל אותנו, החוקים, מה יעבור ומה לא יעבור.

אוריאל בוסו: ואני רוצה לברך את חברי הכנסת החברתיים שנמצאים כאן.

אוריאל בוסו: שר הרווחה, ללא ספק הוא השר שמוביל את הנושאים הללו, אבל אתם, חברי הכנסת – גם אורלי לוי וחוה אתי עטייה וחבר הכנסת יעקב מרגי, גם השר לשעבר חיים כץ שהיה שר חברתי, איך אומרים, בנימי נפשו – ואנחנו רואים אתכם גם בוועדות נלחמים על הנושאים החברתיים ואתם - - -

יעקב אשר: אני מקווה שלא ישמעו אותי אבל גם השר לפיד - -

אוריאל בוסו: השר לפיד.

יעקב אשר: - - היה לו חלק בעניין הזה - -

אוריאל בוסו: סיפרה לי אורלי לוי - - -

יעקב אשר: - - כשהוא בילה באופוזיציה.

אוריאל בוסו: השר לפיד, לפני כן חברת הכנסת אורלי לוי - - -

יעקב אשר: אתה רואה, המשכת את זה עכשיו אבל דברים כאלה טובים קורים באופוזיציה.

יעקב אשר: חומר למחשבה.

חיים כץ: וב-2:30 בלילה.

אוריאל בוסו: חברת הכנסת אורלי לוי קודם אמרה לי שעוד בקדנציה הקודמת אתה - -

אורלי לוי אבקסיס: בכנסת התשע-עשרה.

אוריאל בוסו: - - בכנסת התשע-עשרה הובלת את הנושא הזה ואנחנו יודעים כמה הנושא הזה קרוב אליך באופן אישי, וצריך לזכור גם כן את השר לשעבר פירון, שאיך אומרים, הדברים הללו היו לו חשובים, גם אם זה לא נכון לזכור אותו, אבל ללא ספק - -

יעקב אשר: רק תזכור שאתה צריך לסיים.

אוריאל בוסו: - - אלה נושאים חשובים.

אוריאל בוסו: אז אני רוצה לברך את חברי הכנסת החברתיים הללו.

אוריאל בוסו: תמשיכו לעשות ואנחנו נתמוך בכל חוק כזה חשוב.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יעקב אשר: תודה רבה לחבר הכנסת בוסו.

יעקב אשר: חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב בן צור – אינו נוכח.

יעקב אשר: חבר הכנסת יואב קיש, תכבד אותנו.

יעקב אשר: לרשותך שלוש דקות, בבקשה.

יואב קיש: גם כשאתה בלי המיקרופון שומעים אותך, כבוד היושב-ראש, ואני שמח, אני חושב שזו פעם ראשונה שאני מדבר כשאתה בכיסא, אז אני מברך אותך.

יעקב אשר: תראה איך שזה יצא לך טוב עכשיו, תראה.

יואב קיש: אני מברך אותך על תפקידך.

קריאה: נתת לו עשר דקות.

יואב קיש: זהו, יצא טוב.

קריאות: - - -

יעקב אשר: יש דברים שאני לא יכול לעצור, זה מהרגש.

קריאות: - - -

יואב קיש: אני מחכה.

איתן גינזבורג: - - -

יעקב אשר: רק אתה מקלקל, אתה מהקואליציה.

יואב קיש: אני אגיד כמה דברים.

יואב קיש: קודם כול, עברנו ערב סוער מאוד, ללא ספק ערב מאוד משמעותי, ואולי דווקא החוק הזה שמגיע עכשיו קצת מוריד את הלהבות ואולי זה טוב.

יואב קיש: אני חושב שהבית כולו יהיה מאוחד בתמיכה בחוק הזה.

יואב קיש: אני זוכר עוד את הגלגולים בכנסת העשרים – מאיר, אתה היית שר הרווחה גם כן אז לדעתי.

מאיר כהן: - - -

יואב קיש: בכנסת העשרים.

חיים כץ: הוא היה לפניי.

יואב קיש: היה לפניך.

יואב קיש: שם זה התחיל לדעתי, ואז אתה כשר הרווחה, חבר הכנסת חיים כץ, המשכת, והוא מגיע עכשיו לבשלות.

יואב קיש: אני זוכר שאחד הנושאים המרכזיים החשובים - - -

קריאות: - - -

יעקב אשר: אפשר לבקש קצת שקט, חברים?

יעקב אשר: חברי הקואליציה, אני מבין שיש לכם סיבה טובה להיות במצב רוח אבל בואו נעשה את זה בשקט.

יואב קיש: אחד הנושאים המרכזיים היה באמת שזה חוק שייתן מענה שלם לכל הנכויות, לא רק לאוטיזם, היה לנו על זה ויכוח בזמנו, ואני מסכים שהבעיה היום אולי הכי משמעותית היא בגיל 21 ומעלה, שאותם האנשים ונשים עם מוגבלויות, בעצם אין להם המסגרות המתאימות והרבה משפחות מרגישות שהן מופקרות על ידי המדינה, אז זה צעד אחד מצוין בכיוון הנכון.

יואב קיש: אני רוצה לברך, באמת, יושבים פה שלושה אנשים לנגד עיניי שהובילו את הדבר הזה – השר מאיר כהן, השר יאיר לפיד והשר לשעבר חיים כץ – כמובן לכל חברות הכנסת שגם דחפו את זה, חברת הכנסת אתי עטייה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס - - -

אורלי לוי אבקסיס: וגם מרגי.

יואב קיש: ומרגי, אבל איפה הוא?

יואב קיש: אני לא רואה אותו.

קריאות: - - -

יואב קיש: כמובן מרגי.

יואב קיש: ואני אומר עוד פעם, ערב מאוד משמעותי.

יואב קיש: אני חושב שאחרי הערב הזה יהיו הרבה מחשבות ותהליכים בבית הזה ואני אולי במידה מסוימת חושב שאפשר לברך על כך שהחוק הזה מגיע לבשלות לקריאה ראשונה בתמיכה מלאה מכל הצדדים.

יואב קיש: תודה רבה לכולם.

יעקב אשר: תודה רבה לחבר הכנסת יואב קיש.

יעקב אשר: חבר הכנסת יריב לוין – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת מרים מירי רגב – אינה נוכחת; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חבר הכנסת עופר כסיף – מוותר; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת; חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק – שתהיה לה רפואה שלמה; חבר הכנסת משה טור פז.

משה טור פז: מוותר.

יעקב אשר: מוותר; חברת הכנסת לימור מגן תלם – אינה נוכחת; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב גלנט – אינו נוכח; חבר הכנסת פטין מולא – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת דודי אמסלם – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – מוותר.

קריאה: - - -

יעקב אשר: זה רעיון שאני תמיד אומר כשאני יושב שם, אבל אנחנו לקראת הסוף.

יעקב אשר: חבר הכנסת ולדימיר בליאק – אינו נוכח; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת אורלי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: דיברתי.

אורלי לוי אבקסיס: הצעתי את החוק, זה מספיק - - -

יעקב אשר: דיברה.

יעקב אשר: נכון, נכון.

יעקב אשר: חבר הכנסת יעקב אשר – מוותר, אני אגיד משהו בסוף; חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח; חבר הכנסת דוד ביטן – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חברת הכנסת מאי גולן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אופיר אקוניס – אינו נוכח.

קריאות: - - -

יעקב אשר: אני לא קראתי, אני לא זוכר שזה היה.

יעקב אשר: זה היה לפני שאני התיישבתי, קרא היושב-ראש הקודם - - -

יוראי להב-הרצנו: לא, הייתי - - -

יעקב אשר: חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתרגש כי בעיניי מדובר בחוק הכי חשוב שיצא לי להצביע עליו.

יוראי להב-הרצנו: זאת הכנסת הרביעית שלי, חוקים עברו ובאו, ובאמת זה החוק הכי מרגש שנמצא.

יוראי להב-הרצנו: יש מעט מסמכים בעולם הזה שהם טוב מוחלט, והחוק הזה הוא כזה, הוא טוב מוחלט.

יוראי להב-הרצנו: לפני כמה שנים קראתי נתון שזעזע אותי, ש-90% מההורים לא רוצים שהילד שלהם ילמד בבית הספר או בגן עם ילד עם צרכים מיוחדים.

יוראי להב-הרצנו: ותפסתי את הראש ואמרתי, לא יכול להיות שאלו הנתונים - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - שזה יכול להיות - - -

יוראי להב-הרצנו: - - שמשקפים את החברה שלנו, ושצריך לעשות משהו שישנה את האופן שבו אנחנו מסתכלים על העולם.

יוראי להב-הרצנו: והחוק הזה הוא פורץ דרך בדיוק בגלל זה, כי הוא משנה את האופן שבו אנחנו מסתכלים על אנשים עם צרכים מיוחדים.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו מתחילים להסתכל עליהם כאנשים בדיוק כמונו, כאנשים שהחיים שלהם מורכבים מהרבה מאוד לבֵנים – מתעסוקה וממגורים, מזוגיות, מפנאי, מיצירה, מהרבה מאוד תחומים – ואולי לראשונה אנחנו מתחילים לפסוע בנתיב הבחירה, לתת לאותם אנשים, למשפחות שלהם, את היכולת לעצב את החיים של אותם אנשים בדיוק כמו שאנחנו מייצרים לעצמנו את תבנית החיים שלנו.

יוראי להב-הרצנו: ועל כן הוא פורץ דרך, הוא חשוב, הוא משמעותי והוא בעיקר יעשה משהו מאוד טוב לחברה הישראלית.

יוראי להב-הרצנו: אני רוצה בנקודה הזו להודות ליאיר לפיד, שבזכות המנהיגות שלך והמחויבות הבלתי-מסויגת שלך לנושא הזה הדבר הזה מגיע היום להצבעה, ולשר הרווחה מאיר כהן, שאולי למדתי אצלך, אדוני, את השיעור הכי טוב שאני יכול ללמוד על עשייה חברתית.

יוראי להב-הרצנו: המחויבות והמקצוענות שבהן הצוות שלך ניסח את החוק הזה, הרתימה שלך של הגופים האזרחיים שתומכים מקיר לקיר בו, היא פשוט מעוררת השראה.

יעקב אשר: תודה רבה לחבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

יעקב אשר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, ואחריו אחרון הדוברים, אחרון חביב – אוקיי, לפי התקן זה אחרי הדוברים?

יעקב אשר: למה לא – אבל הבטחתי לחיים כץ להיות אחרון, אז זה בסדר?

חיים כץ: לא חשוב, אני מוותר.

חיים כץ: עזוב.

יעקב אשר: העליתי לך להנחתה, חיים.

יעקב אשר: ידעתי שתגיד ככה.

חיים כץ: הכול בסדר.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש - -

יעקב אשר: שלוש דקות.

אוסאמה סעדי: - - כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, אני בא לברך את שר העבודה והרווחה, את ראש הממשלה החליפי, שהתחיל בחוק החשוב הזה.

אוסאמה סעדי: קיבלנו בימים האחרונים מאות פניות: של משפחות מהחברה הערבית, של עמותות ומרכזי טיפול שמטפלים באוטיזם, בבעלי מוגבלות, והם היו שותפים גם להכנת החוק הזה.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו, כהרגלנו ברשימה המשותפת, כשיש חוקים טובים, שטובים בכלל לחברה ולציבור שלנו, אנחנו תומכים, בעד.

אוסאמה סעדי: ולכן אנחנו מברכים אתכם על החוק הזה ואנחנו תומכים בחוק הזה.

יעקב אשר: תודה רבה, ועל חשבון הזמן שלך אני אומר מילה אחת.

יעקב אשר: ידוע שמרן החזון איש, שהיה ממעצבי דמותה של היהדות החרדית בארץ הקודש, כשהיה מגיע אליו ילד עם צרכים מיוחדים או ילד עם מוגבלות כזו או אחרת, הוא היה קם בפניהם.

יעקב אשר: הוא אמר: הנשמות הללו הן הנשמות הכי קרובות לקדוש ברוך הוא, והדוגמה האישית שהוא נתן הייתה בשביל לחייב את כולם שהם צריכים להיות בראש העשייה.

יעקב אשר: ולכן ברכות לכולם.

יעקב אשר: אני שמח, מאיר, שאתה מוציא את זה לפועל.

יעקב אשר: יהיו עוד, כנראה, תיקונים אחרי הראשונה, ננסה לטייב את זה, אבל אתה יודע מה, אני מודה לקדוש ברוך הוא.

יעקב אשר: כל הזמן אמרתי: מה דפקו לי ב-02:00 תורנות כאן - - -

אורלי לוי אבקסיס: אין מקרה.

יעקב אשר: אבל אין מקרה, וזה יצא לי, כראש עיר, ואתה יודע כמה הדברים האלה חשובים לכולנו.

יעקב אשר: באמת תודה רבה לכולם.

יעקב אשר: רציתי לקרוא לחבר הכנסת חיים כץ - -

חיים כץ: עליתי לבד.

יעקב אשר: - - יהודי שיש לו - -

חיים כץ: השתלטתי.

חיים כץ: השתלטתי, התפרעתי.

יעקב אשר: - - יש לו הרבה טביעות אצבע בנוסח הזה.

יעקב אשר: חיים, לרשותך ארבע דקות.

חיים כץ: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום היה יום מיוחד: אני, כחבר אופוזיציה, זכיתי לשני ניצחונות קטנים, אבל החוק הזה זה הניצחון האמיתי, זה הניצחון הגדול.

חיים כץ: כשראיתי את סדר-היום הייתי כבר – החלטתי שאני הולך הביתה, מספיק.

חיים כץ: אימא שלי עליה השלום אמרה: מה שיותר מדי לא טוב.

חיים כץ: לא רציתי לנצח יותר, אבל כשראיתי את סדר-היום וראיתי את החוק, אמרתי: זה הניצחון.

יעקב אשר: אפשר בבקשה שקט שם ביציע או בתאים, איך שקוראים לזה?

יעקב אשר: סליחה.

יעקב אשר: בסיעות.

יעקב אשר: עד שיש רגע אחד מאוחד פה, לפחות בואו נעשה את זה כמו שצריך.

חיים כץ: הוא מדבר אלייך.

חיים כץ: איזו סיעה זאת שם?

חיים כץ: איזה סיעה זאת?

חיים כץ: כבדו, כבדו.

חיים כץ: ככה זה אצלנו בוועד.

חיים כץ: כשהסתכלנו על התקציב, והסתכלנו על התקציב, היו לאוטיזם 180 מיליון ו-400 בתים לחיים – ופה זה אליך עכשיו, מאיר, שאתה באת ויישמת או פרצת; עשיתי אני סדק קטן בקיר ואתה באת ופוצצת את הקיר – העלינו את זה ל-1,800 יחידות.

חיים כץ: המחלה של הממשלות – אני לא רוצה להגיד על ממשלה זאת או ממשלה אחרת, אבל המחלה של הממשלות זה ביישום החוקים.

חיים כץ: אנחנו צריכים לחוקק חוק שאנחנו יורדים בו לפרטים, כי אלוהים נמצא בפרטים הקטנים, וצריך לסגור את כל הפרצות ולראות איך אנחנו מבצעים.

חיים כץ: כי זה מאוד נחמד.

חיים כץ: זה מאוד נחמד – ואתה לא מבין איך אני מודה לך שקידמת את החוק הזה.

חיים כץ: אתה בכלל לא מבין.

חיים כץ: אני אומר לך, אני מרגיש כאילו זכיתי באני לא יודע מה, אני.

חיים כץ: אני מרגיש ככה, הרבה מעבר לקודם, זה לא בר-השוואה בכלל.

חיים כץ: לא בר-השוואה.

חיים כץ: אנחנו צריכים לראות איך מקדמים את העניין, כי, אתה יודע, יש פה משרד אוצר ויש פה עלויות תקציביות ויש פה ניסיונות לא לנצל את הכסף שאתה מביא בחקיקה – כי יהיו ניסיונות כאלה.

חיים כץ: אתה הבאת את הכסף, ירקת דם – כי אני יודע מה זה להביא שם כסף – ולא ייתנו לך לממש אותו.

חיים כץ: ואם לא ייתנו לך לממש אותו – מירב, תסתכלי לפה.

חיים כץ: אני רואה שאת עושה סלפי וזהו.

חיים כץ: את נראית כמו דוגמנית, מספיק.

חיים כץ: צריך לראות איך ביחד – פה, לפחות מבחינתי, אין אופוזיציה, כי אלה הרגעים האמיתיים שבהם אתה בא לעזור לאוכלוסיות המוחלשות, שברוב המקרים אין להן פה.

חיים כץ: זכינו, זכינו פה שלמרות שאין להם פה, יש פה מספיק אנשים שמוכנים לבוא, לתרום ולעשות, כי זה המתת בסתר, זו התרומה שלנו.

יעקב אשר: לא בסתר, בגלוי.

חיים כץ: בגלוי, אבל בסתר, כי הם לא יודעים מי נתן להם ואנחנו לא יודעים למי נתנו.

יעקב אשר: משפט סיום, אדוני.

חיים כץ: וזאת התרומה בדרגה הכי גבוהה, שאני לא יודע למי נתתי, וההוא שקיבל לא יודע ממי הוא קיבל.

יעקב אשר: נכון.

חיים כץ: ואנחנו עושים את זה פה לשם שמיים, כי אלה האנשים – לפחות אני.

חיים כץ: וזו אחת הסיבות שאני פה, בכנסת הזאת.

חיים כץ: אני אומר לך, בשביל זה רציתי להיות רק שר הרווחה ולא רציתי להיות משהו אחר.

חיים כץ: ואני מודה לך, מודה לך, מאיר, שהמשכת את החקיקה והרחבת אותה.

חיים כץ: לא נכנסתי לפרטים, אבל אני איכנס, ואם אראה משהו שאני צריך להעיר לך אז אני אעיר באהבה, ואני מקווה שתיישם.

חיים כץ: ויאיר, גם לך.

יעקב אשר: תודה.

חיים כץ: עוד דקה, אני לא עולה לפה הרבה.

יעקב אשר: זה מתן בסתר, מה שנקרא.

חיים כץ: אני זוכר את הצעת החוק שלך ושל אורלי כשאני הייתי שר הרווחה ואתה היית חבר כנסת באופוזיציה.

חיים כץ: אמרת לי: תן לי להעביר את החוק הזה, ואני זוכר מה היה פה במליאה.

חיים כץ: ואמרתי: אני אתן לך להעביר את החוק הזה.

חיים כץ: אני כל כך שמח שאנחנו מגשימים אותו עכשיו, שאין לך מושג.

חיים כץ: אז תודה רבה לך, תודה רבה לך על השותף שלך – שותף, שותף לדרך – שעזרת לו לעזור לנו.

חיים כץ: לנו.

חיים כץ: אני מקווה שזה במהרה ייושם, ותבדוק ביצוע, כי אם לא יהיה ביצוע אז היה נחמד, העברנו, עשינו – אבל.

חיים כץ: תודה רבה לכם.

יעקב אשר: תודה רבה, חיים.

יעקב אשר: כמו תמיד, איש קשוח עם לב רך.

אורלי לוי אבקסיס: איש של מספרים.

יעקב אשר: לא, איש של נשמה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יעקב אשר: אוקיי, טוב.

יעקב אשר: מבקש שר הביטחון חבר הכנסת בני גנץ.

יעקב אשר: לרשותך חמש דקות, אדוני.

יעקב אשר: אני נתתי, אתה תנצל מה שאתה מחליט.

בנימין (בני) גנץ: היושב בראש, חברים, בשעה מאוחרת של מחר - - -

קריאה: - - -

בנימין (בני) גנץ: זה מאתמול של מחר, של היום - - -

קריאה: מי סופר כבר.

בנימין (בני) גנץ: כמו שמכובדיי יודעים, לא נהוג להזמין אנשים לברית מילה, אלא רק מודיעים על קיומה של הברית, ואנשים זוכים לקיים את המצווה מתוך בחירתם שלהם.

בנימין (בני) גנץ: אם אתה מזמין אותם, אז כאילו אתה יכול לגרום להם שלא למלא מצווה וכך חבל.

בנימין (בני) גנץ: ולכן, כמו שכבודו יודע, הייתה לנו את אופציית הקיזוז המוקדם, אבל שנינו העדפנו להישאר בשביל לקיים מצווה.

בנימין (בני) גנץ: אני חושב שמה שאנחנו עושים עכשיו, אנחנו מקיימים מצווה, זכות שעומדת לנו.

בנימין (בני) גנץ: בעיניי, בסדרי העדיפויות של מדינת ישראל, יש חמישה נושאים בסדר העדיפות הלאומי של מדינת ישראל.

בנימין (בני) גנץ: אני אומר אותם על פי הסדר, ואני אומר אותם כשר ביטחון: ראשון – חינוך; שני – פיתוח תשתיות לאומיות, בדגש על הנגב והגליל; שלישי – חוק, משפט וביטחון פנים; רביעי – רווחה; חמישי – ביטחון.

בנימין (בני) גנץ: זה לא הכול כסף, כי ישר אפשר לחשוד בי שאני מוותר על תקציבים.

בנימין (בני) גנץ: לא לדאוג, כשיגיע הרגע להיאבק עליהם, נדע גם את זה לעשות.

בנימין (בני) גנץ: אבל יש גם תשומת לב ויש גם עניינים של תקציבים, כמו שנאמר פה.

בנימין (בני) גנץ: אני רוצה לברך אתכם על הבאת החוק הזה, יאיר ומאיר, ואני רוצה לברך את כל החברים שנשארו להצביע על העניין הזה ולהגיד לכם שאנחנו מדברים הרבה מאוד על הצורך בחברה מצטיינת, מעודדת את המצטיינים וכו' וכו', ולקדם אותם ולהסיע אותם.

בנימין (בני) גנץ: אני אומר לכם בצניעות, בשעה זו של הלילה, שיש רמה אחת מעל חברה מצטיינת – זו חברה מתקדמת.

בנימין (בני) גנץ: חברה מתקדמת מאופיינת בכך שמצד אחד היא אכן ממריצה את המצטיינים, אבל באותה עת היא לא משאירה את הקרונות החלשים מאחור.

בנימין (בני) גנץ: זה בדיוק מה שהצעת החוק הזאת מבקשת לעשות.

בנימין (בני) גנץ: אני מברך אתכם שהבאתם אותה, ואני שמח על הזכות שיש לי ולחבריי לתמוך בה.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה לכם.

יעקב אשר: תודה רבה, כבוד שר הביטחון.

יעקב אשר: אחרון, שר החוץ מר יאיר לפיד.

יעקב אשר: חבר הכנסת יאיר לפיד.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בני האמצעי ליאור שירת בשריון, והוא היה יוצא פעם בשלושה שבועות.

יאיר לפיד: היינו כל הזמן עסוקים בשאלה מתי הוא יגיע הביתה.

יאיר לפיד: יום אחד הוא צלצל ואמר שנתנו לו עוד יום ביציאה.

יאיר לפיד: כשהוא הגיע סוף-סוף, שאלתי אותו מה קרה.

יאיר לפיד: הוא אמר: היינו באיזה מסדר והיינו לא טובים, והמפקד נעמד וצעק עלינו: חבורה של אוטיסטים, ככה לא עושים מסדר.

יאיר לפיד: אני צעדתי קדימה ואמרתי: המפקד, אני מוכן שתגיד כל דבר, אני לא מוכן שתקרא לאנשים אוטיסטים.

יאיר לפיד: אוטיסט זה לא קללה.

יאיר לפיד: ומייד קיבלתי יום ביציאה.

יאיר לפיד: בלילה בא המפקד ואמר לי: למה אמרת את זה?

יאיר לפיד: ליאור אמר לו: כי יש לי אחות אוטיסטית, ואני נשבעתי לעצמי שאני בחיים לא אסכים שמישהו יגיד לידי "אוטיסט" בתור קללה.

יאיר לפיד: זה היה שווה לי יום ביציאה.

יאיר לפיד: המפקד אמר לי: הייתי מוכרח לתת לך עונש לפני כולם, אבל אני אומר לך שאני אכנס את כל החבר'ה, את כל המפקדים של חטיבה 401, ואני אכריח אותם שאצלנו לעולם לא יקראו יותר "אוטיסט" כקללה, או "מפגר" כקללה, או "נכה" כקללה, או כל מוגבלות אחרת.

יאיר לפיד: ככל הידוע לי, וזה כנראה נכון, מאז ועד היום בחטיבה 401 אסור לקלל בשימוש במוגבלויות, והיום כנסת ישראל עושה אותו דבר.

יאיר לפיד: כנסת ישראל באה היום ואומרת: אנחנו לוקחים אותם לתוך הקהילה, אנחנו לוקחים אותם לתוך החיבוק של החברה הישראלית, אנחנו משנים את היחס אליהם, אנחנו משנים את הטיפול בהם, אנחנו עושים כל מה שצריך להיעשות וכל מה שצריכים היינו לעשות מזמן.

יאיר לפיד: היום יום שני, אז מחר יום שלישי, אז ב-12:15 - - -

אורלי לוי אבקסיס: היום יום שלישי.

יאיר לפיד: היום כבר יום שלישי, אז אני אאסוף את יעלי ואני אספר לה שהעברנו את החוק הזה, והיא לא תענה לי, כי היא אף פעם לא עונה לי, אבל היא תבין.

יאיר לפיד: אז בשמה אני רוצה להגיד תודה לאופוזיציה שתומכת.

יאיר לפיד: אני רוצה להגיד תודה לאחי הבכור מאיר כהן, שר הרווחה, לחיים – שר הרווחה הקודם – אני רוצה להודות מפה לשר האוצר.

יאיר לפיד: נדיר שהאוצר מתגייס ככה, הם התגייסו הפעם.

יאיר לפיד: אני רוצה להגיד תודה לכולכם בשם בתי.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יאיר לפיד: (מחיאות כפיים)

יעקב אשר: תודה רבה לשר החוץ.

יעקב אשר: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק הממשלתית - - -

קריאה: אפשר שמית - - - די כבר, מה קורה?

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: הצעת חוק שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות, התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה.

יעקב אשר: מי בעד?

יעקב אשר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 33

יעקב אשר: נמנעים – אין

קריאה: מי שנגד – שיקום.

מירב בן ארי: לא זזה מהכיסא, חביבי.

יעקב אשר: לאט-לאט, יש ארבע הצבעות.

קריאה: מנסור, לא הספקת.

קריאה: לא הספיק.

קריאה: לא הספיק.

יעקב אשר: אני מבקש להוסיף גם את חבר הכנסת מנסור עבאס.

יעקב אשר: אם כך, רבותיי - - -

חיים כץ: בני, יש עוד שלוש הצבעות על אותו חוק.

יעקב אשר: אתה לא תעשה את זה למרגי, יש לו את אותה הצעת חוק.

יעקב אשר: התוצאה היא: בעד – 33, נגד – אין, נמנעים – אין,

קריאה: יש 34.

יעקב אשר: 34 כולל קולו של מנסור עבאס.

יעקב אשר: אם כך, הצעת החוק אושרה בקריאה ראשונה ותידון בוועדת העבודה והרווחה.

יעקב אשר: אין על זה מחלוקת, ואני גם ממליץ שזה יידון שם, גם בגלל עצם הוועדה וגם בגלל יושבת-ראש הוועדה.

יעקב אשר: אתה מסכים איתי, אדוני השר, נכון?

יעקב אשר: עכשיו נעבור להצבעה בקריאה טרומית, לדיון מוקדם, על הצעת - - -

קריאות: אין טרומית, הכול בראשונה.

יעקב אשר: אה, הכול כבר בראשונה?

קריאות: כן.

יעקב אשר: קוראים לזה דיון מוקדם.

אורלי לוי אבקסיס: ברגע שהצמדת - - -

יעקב אשר: תפסתם אותי במשהו שאני עוד לא כל כך יודע.

חיים כץ: לא, זה בסדר, לא להיבהל - - -

יעקב אשר: מרגי, אתה רוצה להחליף אותי?

יעקב מרגי: לא.

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: הצעת חוק לדיון מוקדם – ככה כתוב אצלי – הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – דיור בקהילה וסיוע אישי), התשפ"א–2021, הוצמדה להצעת חוק שמספרה מ/1543, של חברת הכנסת חוה אתי עטייה.

יעקב אשר: מי בעד?

אורלי לוי אבקסיס: אה, רגע, זו הפעם הראשונה שלך.

יעקב אשר: לא, לא, פעם שנייה, אבל הקודמת הייתה מזמן.

יעקב אשר: רוצים שמית?

יעקב אשר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34

יעקב אשר: נמנעים – אין

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: אם ככה, בעד – 34, ונוסיף את ממלא מקום יושב-ראש הקואליציה, לא לתקופה ארוכה - - -

קריאה: יושב-ראש - - -

יעקב אשר: אני עושה לך את זה יותר קל, בועז טופורובסקי, ואז ממילא 34 בתוספת חבר הכנסת טופורובסקי, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יעקב אשר: ההצעה עוברת לוועדת העבודה והרווחה.

יעקב אשר: עכשיו נצביע על הצעת חוק פ/1631/24 – הצעת חוק שיקום, קידום ושילוב אנשים עם אוטיזם בקהילה, התשפ"א–2021, שהוצמדה להצעת חוק שמספרה מ/1543, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יעקב אשר: מי בעד?

יעקב אשר: מי נגד?

יעקב אשר: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: בעזרת השם תהיה - - -

קריאות: לא שחררת לנו - - -

יעקב אשר: אני כל כך נהנה מהרגע הזה עכשיו, שאני רוצה למשוך את זה בכל דרך.

יעקב אשר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34

יעקב אשר: נמנעים – אין

יעקב אשר: אוקיי.

יעקב אשר: הצעת החוק עברה.

יעקב אשר: בעד – 34, אין מתנגדים ואין נמנעים.

יעקב אשר: הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק היא ועדת העבודה והרווחה.

יעקב אשר: הצבעה אחרונה לחוק שמוצמד, דיון מוקדם, פ/2127/24, הצעת חוק שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת ידידי ורעי יעקב מרגי וקבוצת חברי הכנסת.

יעקב אשר: ההצעה הוצמדה להצעת חוק שמספרה מ/1543.

יעקב אשר: הצבעה.

יעקב אשר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34

יעקב אשר: נמנעים – אין

יעקב אשר: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 34, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב אשר: הצעת החוק אושרה, ותעבור לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

יעקב אשר: תודה רבה לכולם.

יעקב אשר: רבותיי, אנחנו רוצים להמשיך בסדר-היום: הצעת חוק ברל כצנלסון (ציון זכרו ופועלו), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה, של חבר הכנסת גלעד קריב.

יעקב אשר: יעלה ויבוא חבר הכנסת רם שפע.

יעקב אשר: רם שפע נמצא פה או שהוא מצטלם עכשיו?

יעקב אשר: איפה רם שפע?

בועז טופורובסקי: איפה רם שפע?

בועז טופורובסקי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1517).

בועז טופורובסקי: ]

יעקב אשר: אני עובר להצעת החוק הבאה:

יעקב אשר: הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 99), התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה.

יעקב אשר: יציג השר במשרד האוצר חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בהתאם להחלטת המועצה הארצית לתכנון ובנייה, תוכנית המתאר הארצית 38 לחיזוק מבנים מפני רעידות אדמה (תמ"א 38) תפוג באוקטובר 2022.

חמד עמאר: יחד עם זאת, בסוף דצמבר 2021 יפוגו כבר הטבות המס למעורבים בעסקה במסגרת תמ"א 38 המפורטים בחוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה), התשכ"ג–1963 ובחוק מס ערך מוסף, תשל"ו–1975.

חמד עמאר: יש להאריך את הטבות המיסוי לתמ"א 38 הבאות עד פקיעת התוכנית, וכן לאפשר את ההטבות גם לתוכנית החלופית להתחדשות הבניין הבודד: 1.

חמד עמאר: מס שבח – יש פטור ממס שבח לדיירים על שירותי הבנייה שמתקבלים מהיזם, ובלבד שלא נוספו לדירתם מעל 25 מ"ר, ובמקרה של תמ"א הריסה, התקבלה רק דירה אחת בתמורה או שתי דירות באזורים מיוחדים.

חמד עמאר: הטבות המס ניתנות רק לגבי התמורה לדיירים, שהיא בשירותי בנייה; 2.

חמד עמאר: מס רכישה – היזם ישלם מס רכישה במועד שבו החלה הבנייה בפועל, בשונה מהמצב הרגיל, שבו חבות המס היא ביום חתימת חוזה הרכישה ובהתאם לשווי שירותי הבנייה שניתנים לדיירים; 3.

חמד עמאר: מע"מ – היזם יהיה זכאי למע"מ בשיעור 0% על שירותי הבנייה הניתנים לדיירים, ובהתאם יוכל לקזז תשומות שהיו לו בתהליך הבנייה.

חמד עמאר: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בקריאה הראשונה.

יעקב אשר: תודה רבה לאדוני השר.

יעקב אשר: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים: חבר הכנסת דוד אמסלם – אינו נוכח; אמיר אוחנה – אינו נוכח; יובל שטייניץ – אינו נוכח; אבי מעוז – אינו נוכח; חיים ביטון – אינו נוכח; אלכס קושניר – אינו נוכח; יעקב מרגי – אינו נוכח; ישראל אייכלר – אינו נוכח; יבגני סובה – אינו נוכח; מאיר פרוש – אינו נוכח; ינון אזולאי – אינו נוכח; אוסמה סעדי – מוותר; עמיחי שקלי – אינו נוכח; אלי כהן – אינו נוכח; משה אבוטבול – אינו נוכח; קרן ברק – אינה נוכחת; אוריאל בוסו – אינו נוכח; משה ארבל – אינו נוכח; יואב בן צור – אינו נוכח; יואב קיש – מוותר; יריב לוין – אינו נוכח; חיים ביטון – אינו נוכח; מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח; אחמד טיבי – אינו נוכח; מירי מרים רגב – אינה נוכחת; שמחה רוטמן – אינו נוכח; קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת; סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; אופיר סופר – אינו נוכח; עופר כסיף – אינו נוכח; עאידה תומא סלימאן –נוכחת ומוותרת; רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת; אורית מלכה סטרוק – רפואה שלמה; משה טור פז – אינו נוכח; לימור מגן תלם – אינה נוכחת; בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; אורי מקלב – אינו נוכח; יואב גלנט – אינו נוכח; פטין מולא – אינו נוכח; אופיר כץ – אינו נוכח; שלמה קרעי – אינו נוכח; מיכאל וולדיגר – אינה נוכחת; אלי אבידר – אינו נוכח; יצחק פינדרוס – אינו נוכח; ולדימיר בליאק – אינו נוכח; גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת; אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; ענבר בזק – אינה נוכחת; יעקב אשר – מוותר; מנסור עבאס – אינו נוכח; דוד ביטן – אינו נוכח; משה גפני – אינו נוכח; יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת.

יעקב אשר: אם ככה, חברים, אנחנו עוברים – מישהו רוצה שר מסכם?

איתן גינזבורג: אפשר להצביע, לא צריך.

קריאות: - - -

יעקב אשר: אם ככה, נעבור להצבעה.

יעקב אשר: יש הצבעה, אדוני.

יעקב אשר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 4

יעקב אשר: נמנעים – אין

יעקב אשר: אם ככה: ארבעה בעד, שלושה נגד - -

קריאה: בזכות עידית זה עבר.

קריאה: בזכות עידית זה עבר - - -

יעקב אשר: - - אם ככה, אני קובע שהצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 99), התשפ"ב–2022, עברה בקריאה הראשונה ותעבור - - -

קריאה: - - - זה עבר בזכותי - - -

יעקב אשר: חברי הכנסת, הוועדה המוסמכת - - -

איתן גינזבורג: כספים.

יעקב אשר: כספים.

קריאה: כלכלה.

יעקב אשר: כלכלה.

יעקב אשר: אם ככה, זה יעבור לוועדת הכנסת.

יעקב אשר: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1546).

יעקב אשר: ]

יעקב אשר: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

יעקב אשר: הצעת חוק איסור אלימות בספורט (תיקון מס' 3 והוראת שעה), התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה.

יעקב אשר: יציג – חמד?

יעקב אשר: אצלי כתוב חילי טרופר.

קריאה: - - -

יעקב אשר: את צריכה להציג?

יעקב אשר: תציג שרת הפנים אילת שקד.

יעקב אשר: בבקשה.

יעקב אשר: לרשותך עשר דקות, בתקווה שלא תנצלי אותן עד תום.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לאור מקרי אלימות רבים באירועי ספורט, מוצע לתקן את חוק איסור אלימות בספורט כדי לאפשר טיפול יעיל יותר בתופעה: מוצע להרחיב את תקופות ההרחקה שקצין משטרה מוסמך להורות עליהן; להפחית את העונש בגין הכנסת חפץ אסור כדי שניתן יהיה בעתיד להפוך את העבירה למינהלית; מוצע לקבוע עבירות חדשות, ובהן איסור על יידוי חפץ ואיסור ספסרות בכרטיסים לאירוע ספורט – או-אה.

איילת שקד: כן מוצע לבטל את המועצה למניעת אלימות בספורט ולהקים ועדת משנה שתעסוק בכך במסגרת המועצה הלאומית לספורט.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: אנחנו נעבור לדוברים: אלי כהן – אינו נוכח; אמיר אוחנה –אינו נוכח; יעקב אשר – מוותר; יעקב מרגי – אינו נוכח; יובל שטייניץ – אינו נוכח; אוריאל בוסו – אינו נוכח.

קריאה: - - -

יעקב אשר: הולכים אחורה?

יעקב אשר: זה שיקול דעת היושב-ראש.

יעקב אשר: תן לי עוד שיקול דעת.

יעקב אשר: אדוני, לא מאחרים.

יעקב אשר: יובל שטייניץ – אינו נוכח; אוריאל בוסו – אינו נוכח; יואב קיש –

יואב קיש: מוותר, מוותר.

יעקב אשר: אופיר כץ – אינו נוכח; ינון אזולאי – אינו נוכח; עופר כסיף – אינו נוכח; חילי טרופר – איך הוא מופיע פה ברשימה?

יעקב אשר: נרשם, יפה.

יעקב אשר: אינו נוכח.

יעקב אשר: עאידה תומא סלימאן – נוכחת ומוותרת; מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; ישראל אייכלר – אינו נוכח; אופיר סופר – אינו נוכח; משה ארבל – אינו נוכח; ולדימיר בליאק – אינו נוכח; אלכס קושניר – אינו נוכח; משה גפני – אינו נוכח; אורי מקלב – אינו נוכח; אוסאמה סעדי – נוכח, אך מוותר; דסטה גדי יברקן ומיכל וולדיגר – אם כך, האם יש שר מסכם?

יואב קיש: אפשר להצביע.

איתן גינזבורג: לא, אין שר מסכם.

איתן גינזבורג: הצבעה, הצבעה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, הצבעה - - -

קריאה: תצביע, תצביע.

קריאה: יעקב, תצביע.

יעקב אשר: הצבעה?

יעקב אשר: אין מסכם?

יעקב אשר: שאני אגיד כמה מילים?

יעקב אשר: אם כך, אנחנו נצביע על הצעת חוק איסור אלימות בספורט (תיקון – מס' 3 והוראת שעה), התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה.

יעקב אשר: הצבעה.

יעקב אשר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 7

יעקב אשר: נמנעים – אין

יעקב אשר: אם כך, בעד הצעת החוק – שבעה; אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב אשר: אני קובע שהצעת חוק איסור אלימות בספורט (תיקון מס' 3 והוראת שעה), התשפ"ב–2022, עברה בקריאה ראשונה.

יעקב אשר: הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק היא ועדת החינוך, התרבות והספורט.

קריאה: כלכלה.

יעקב אשר: כלכלה, היא תלך לוועדת הכנסת, כדי שלאורבך תהיה עבודה.

קריאה: יאללה, רם.

יעקב אשר: רגע, לפני רם – הוא איחר.

יעקב אשר: רם איחר, אז אני אתן קודם כול – טוב, לא, בסדר.

קריאה: רם היה צריך להיות מזמן – תגמור איתו וזהו.

בועז טופורובסקי: נשארו לך: הרב קוק וכצנלסון - - -

יעקב אשר: ברשותכם, אתן קודם לרב קוק.

יעקב אשר: כל אחד וההעדפות שלו.

קריאה: כצנלסון - - -

יעקב אשר: זה יהיה אחר כך.

יעקב אשר: [רשומות (הצעות חוק כ/887.

יעקב אשר: (]

יעקב אשר: הצעת חוק הרב אברהם יצחק הכהן קוק (ציון זכרו ופועלו), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת ניר אורבך, לקריאה ראשונה.

יעקב אשר: לרשותך עשר דקות.

ניר אורבך: אדוני היושב-ראש, תענוג בשבילי לדבר לראשונה כשאתה מנהל את הישיבה.

יעקב אשר: חכה, אתה עוד לא יודע איך זה מסתיים.

יעקב אשר: בעד – 3

יעקב אשר: נמנעים – אין

ניר אורבך: לא, בשבילי זה תענוג.

ניר אורבך: נראה אחרי זה איך אתה - - -

יעקב אשר: אופ-אופ, רגע.

יעקב אשר: אביר, אתה רוצה להחליף אותי?

יעקב אשר: הייתה הצבעה בטעות.

יעקב אשר: אם אביר קארה היה היושב-ראש, זה לא היה קורה.

יעקב אשר: זה רק היה קורה פעמיים – זה הכול.

בועז טופורובסקי: זה היה על התקציב, קריאה ראשונה.

יעקב אשר: עכשיו עשר דקות לרשותך.

יעקב אשר: בוקר טוב לך, אביר.

ניר אורבך: אני אדבר בערך דקה וחצי כי כבר הצגנו את החוק הזה כמה פעמים.

ניר אורבך: קצרה היריעה מלתאר את פועלו של הרב קוק, זכר צדיק לברכה.

ניר אורבך: אני ממש אדבר בקצרה.

ניר אורבך: על הרב קוק ודאי יש הרבה מה להגיד ולספר.

ניר אורבך: אני רוצה שהפעם דווקא נקרא יחד משהו קטן שנכתב על ידו לעילוי נשמתו, לרפואת חולי עמך ישראל, בעזרת השם.

ניר אורבך: זכותו תגן עלינו.

ניר אורבך: מתוך הלימוד הקטן הזה אני מאמין שנלמד עוד חלק קטן מני רבים על דמותו של הרב קוק, גודלו וחשיבותה של הדמות לכלל עם ישראל והחברה הישראלית, ונבין למה החוק הזה הוא חוק באמת גדול וחשוב.

ניר אורבך: ואני מצטט: "אפילו כשנדמה שאין מוסיפים דבר ושום רעיון חדש – אין הדבר כן, כי במה שמעתיקים את העניינים ממקום למקום, מוסיפים תנועה חיותית ואור פנימי, אור חיים חדש מזריח ושופע".

ניר אורבך: אני מאחל, בעזרת השם, לכולנו שנמשיך ונרבה רעיונות חדשים, שנמשיך לנוע ושנמשיך ונאיר את אור החיים החדש.

ניר אורבך: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

יעקב אשר: תודה רבה לחבר הכנסת ניר אורבך.

יעקב אשר: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

יעקב אשר: חבר הכנסת – אפשר שקט שם?

יעקב אשר: תודה.

יעקב אשר: חבר הכנסת דוד אמסלם – אינו נוכח; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת יובל שטייניץ – אינו נוכח; חבר הכנסת אבי מעוז – אינו נוכח; חבר הכנסת חיים ביטון – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; ישראל אייכלר – אינו נוכח; יבגני סובה – אינו נוכח; מאיר פרוש – אינו נוכח; ינון אזולאי – אינו נוכח; אוסאמה סעדי – נוכח, אך מוותר.

יעקב אשר: עמיחי שיקלי – אינו נוכח –לא הכרזתי שהרשימה סגורה.

יעקב אשר: אלי כהן – אינו נוכח; משה אבוטבול – אינו נוכח; קרן ברק – אינה נוכחת; אוריאל בוסו?

קריאה: מוותר.

יעקב אשר: בטוח?

יעקב אשר: אתה לא מבין רמזים.

יעקב אשר: משה ארבל – אינו נוכח; יואב בן צור – אינו נוכח; יואב קיש, בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, אני רק רוצה להגיד תודה לחבר הכנסת מנסור עבאס, שהולך להצביע על החוק לזכרו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק.

יואב קיש: ברכות למנסור עבאס, כל הכבוד, וגם לברל כצנלסון.

יואב קיש: אני שמח, מנסור, שאתה אכן מוקיר את זכרם.

יואב קיש: תודה רבה.

מנסור עבאס: מה הבעיה?

יעקב אשר: מנסור, הכנת נאום?

יעקב אשר: זה באמת יפה, מכובד.

יעקב אשר: למה לא? אני מדבר ברצינות.

יעקב אשר: אנחנו מכבדים דת ואנשי דת, אבל יש פה כמה אנשים שפחות מכבדים את זה.

יעקב אשר: חברי הכנסת יריב לוין – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת מרים מירי רגב – אינה נוכחת; חבר הכנסת שמחה רוטמן – אינו נוכח; קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת; סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; אופיר סופר – אינו נוכח; עופר כסיף – אינו נוכח; עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת; עאידה תומא סלימאן – נוכחת ומוותרת.

יעקב אשר: איתמר בן גביר – אינו נוכח; משה טור פז – אינו נוכח; לימור מגן תלם – אינה נוכחת; בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; אורי מקלב – אינו נוכח; יואב גלנט – אינו נוכח; פטין מולא – אינו נוכח; אופיר כץ – אינו נוכח; שלמה קרעי – אינו נוכח; מיכל וולדיגר – אינה נוכחת; אלי אבידר – אינו נוכח; יצחק פינדרוס – אינו נוכח.

יצחק פינדרוס: - - - נוכח.

יצחק פינדרוס: מה "לא נוכח"?

יעקב אשר: יצחק פינדרוס – נוכח ומוזמן לעלות לבמה.

יעקב אשר: למה אתה עושה לי את זה בהפתעה?

יעקב אשר: תבוא קדימה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, ידידי, עמיתי, אדוני יוזם החוק, אני חייב לומר לך שזכית הערב.

יצחק פינדרוס: החוק שלך נדחה מפעם לפעם, אבל זכית הערב.

יצחק פינדרוס: בעזרה של חברה לסיעתך נעצרה קצת, קצת הפגיעה בכבודו של הרב קוק.

יצחק פינדרוס: יש לך חבר לסיעה שאת כל מורשתו של הרב קוק הוא הורס, מחריב יום אחרי יום כשר דתות.

יצחק פינדרוס: ובזכות חברתך לסיעה נמנע המינוי שלו היום להיות שר; ונמנע הביזיון שחובש כיפה סרוגה, בוגר ישיבות ציוניות שמתהדרות בשמו של הרב קוק – שאני גם חולק על זה שהוא היה שייך לחוג מסוים.

יצחק פינדרוס: כידוע, היו הרבה רבנים מחוגים אחרים שהרגישו תלמידיו, ביניהם גדולי הדור שהלכנו לאורם – אבל הדבר הזה נמנע בזכות חברת סיעתך, והיא הצילה את כבודכם האבוד.

יצחק פינדרוס: התגלגלה זכות על ידי זכאי שהערב אתה מעלה את ההצעה הזאת.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יעקב אשר: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יעקב אשר: חבר הכנסת ולדימיר בליאק – אינו נוכח; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חבר הכנסת יעקב אשר – לא מוותר, אני אומר את דבריי מכס הדוכן אם אתם מסכימים; דוד ביטן – אינו נוכח; משה גפני.

יעקב אשר: חברי הכנסת, בטרם אנחנו הולכים להצבעה אני רוצה לומר לכם דבר אחד: חבר הכנסת ניר אורבך, אני יודע שאתה מתכוון באמת בעניין הזה, אני יודע כמה זה הלך לך על החיים, אבל הדבר החשוב ביותר בסוף – אני מחפש איזו אמירה קצרה מאוד של הרב שטיימן שאמר את זה.

יעקב אשר: אני מבקש לא להפריע.

יעקב אשר: יואב, אני מבקש דקה אחת לתת לי.

יעקב אשר: חבר'ה, לשמור על הקיזוזים.

יעקב אשר: גם אני לא מצביע כי אני מקוזז.

יואב קיש: הוא מקוזז אז הוא רוצה להצביע על החוק שלו - - -

יעקב אשר: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת ניר אורבך, לך ולחברת הכנסת עידית ולאנשים שיש בהם יראת שמיים.

יעקב אשר: הרב שטיימן, באיגרת ששלח לוועד רבני אירופה, אמר את המשפט הזה: לא יועיל מה שעושים פעולות – תקשיב, יושב-ראש הקואליציה – לא יועיל מה שעושים פעולות לשמר את תפארת העבר, אלא רק אם יחיו כיום חיים על פי התורה וההלכה כפי שחיו מדורי-דורות, רק אז יוכלו לדאוג לעתידם הרוחני של כלל ישראל.

יעקב אשר: הרב קוק, מעבר לדברים שהקריא ניר – ואני באמת מאמין לו שהוא עושה את זה בלב מלא, אני יודע כמה זה הלך לו בחיים – אבל אני אומר, כמו שאמר פה ידידי הרב פינדרוס: אי-אפשר ביד אחת להזכיר ולהנציח את מורשתו, וביד שנייה חבר מפלגה אחר שמנתץ כמעט – כי הייתי יכול להקריא פה דברים מהרב קוק שוודאי חבר הכנסת אורבך מכיר אותם היטב - - -

קריאה: זה לא מהכיסא הנכון, מה שאתה עושה.

יעקב אשר: אה, כשמנסור עבאס עושה את זה אין לך בעיה עם זה, נכון?

יעקב אשר: אז תחשוב שאני עכשיו מנסור עבאס.

יעקב אשר: אתה מוחא כפיים לדברים כאלה.

רון כץ: לא, אני - - -

יעקב אשר: שב והיכלם.

יעקב אשר: כל נער נהיה פה גדול הדור.

יעקב אשר: אנחנו מדברים על יהודי שהיה גדול בישראל, שההלכה הייתה נר לרגליו, ושרוצים להנציח אותו.

יעקב אשר: אבל כשמנציחים לא יכולים לתת לאחרים, שכמעט מונו היום לשר דתות, לבעוט בכל הדבר הזה.

יעקב אשר: עד כאן הנאום שלי.

יעקב אשר: אם יש לך בעיה, תפנה לוועדת האתיקה.

רון כץ: חבר הכנסת יעקב אשר, אתה לא יכול לנאום מהמקום.

יעקב אשר: אתה תלמד אותי את תקנון הכנסת, אני אגיד לך מתי - -

רון כץ: מתי?

יעקב אשר: - - כשתסגור את העניין הקודם.

יעקב אשר: מישהו רוצה לסכם מהקואליציה?

יעקב אשר: אז קודם כול, אני מאחל לך ברכות.

יעקב אשר: עכשיו אנחנו עוברים להצביע על הצעת חוק הרב אברהם יצחק הכהן קוק – אני מוסיף זצ"ל, למרות שזה לא מופיע בשם של החוק – (ציון זכרו ופועלו), התשפ"ב–2022, כ/887, של חבר הכנסת ניר אורבך, בקריאה ראשונה.

יעקב אשר: הצבעה.

יעקב אשר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 5

יעקב אשר: נמנעים – אין

יעקב אשר: בעד – חמישה, נגד – שניים.

יעקב אשר: אם כך, אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה ראשונה, ותעבור לדיון בוועדת הכנסת – חוזרת לדיון בוועדת הכנסת.

יעקב אשר: תודה רבה.

יעקב אשר: (קריאה ראשונה)

יעקב אשר: אנחנו עוברים להצעת חוק ברל כצנלסון (ציון זכרו ופועלו), התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה, של חבר הכנסת גלעד קריב.

יעקב אשר: יציג חבר הכנסת רם שפע, בבקשה.

יעקב אשר: לרשותך עשר דקות.

רם שפע: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רם שפע: חבריי חברי הכנסת, אני מציג כאן בשמו של חברי גלעד קריב, שאחרי חודשים רבים שהוא חיכה לחוק הזה תפסה אותו הקורונה באופן מפתיע, לא צפוי ולא מהנה.

רם שפע: וכיאה לעובדה שהשעה 3:00 בעוד שלוש דקות, התכבדתי בכמות דפים שמכבדת את גלעד קריב המלומד.

רם שפע: לכן אני אקריא פה כמה עשרות דפים כפי שהיה עושה הרב קריב, חברי הטוב.

רם שפע: ראשית, אציין שאת החוק - - -

יצחק פינדרוס: - - - רפורמים - - -

רם שפע: ראשית, אציין שאת החוק הזה ירש חברי מיושבת-ראש המפלגה שלנו חברת הכנסת מיכאלי, שהייתה יוזמת שלו בעבר, ואנחנו ממשיכים את המורשת הזאת.

רם שפע: אני אקריא בקצרה חלק קטן ממורשתו האדירה של ברל כצנלסון.

רם שפע: צריך להגיד שלחוק הזה היו שותפים ועדיין חברינו בקרן ברל כצנלסון שעמלים אין סוף על מורשתו וערכיו מול המוני אנשים, ילדים, נוער, בוגרים וכל מי שאפשר.

רם שפע: אז תשאלו את עצמכם כמה מהתלמידים בבתי הספר בישראל הקרויים על שם ברל כצנלסון מודעים לחלק המרכזי שהוא מילא בהקמת המוסדות השונים שהיוו תשתית למדינה שבדרך: מהסתדרות העובדים, בנק הפועלים ועד סולל בונה והמשביר לצרכן?

רם שפע: כמה מהישראלים שקיבלו חיסון לקורונה בשנתיים האחרונות יודעים שישראל היא בין המובילות בעולם בחיסונים הודות למבנה הסוציאל-דמוקרטי של קופות החולים שאותו התווה ברל כשהניח את היסודות לקופת החולים הכללית?

יעקב אשר: זה ברל או בנט?

יעקב אשר: מי אחראי לחיסונים?

יעקב אשר: אה, ברל.

רם שפע: תשמע, גם במרצ יודעים שזה ברל.

רם שפע: כמה מאלה המתגוררים ברחובות על שמו ברחבי הארץ מכירים את דרכו הרעיונית שידעה תמיד – שים לב, ידידי – למזג בין תקומה לאומית לתיקון חברתי?

רם שפע: מעטים מאזרחי ישראל בעשורים האחרונים גדלו על מורשתו המפוארת והענפה של מי שהיה אחד ממנהיגיה הגדולים של תנועת העבודה ושל הציונות בכלל.

רם שפע: אני אתקדם בדפים, אני אחסוך מכם, אבל בכל זאת אציין שהשקפת העולם שהנחתה את ברל – בדיוק דיברתי על זה פה עם חברתי נעמה לזימי – בכל תחומי החיים שבהם פעל, ושאותה הנחיל לתנועת העבודה כולה, שילבה בין ציונות, הומניזם וסוציאל-דמוקרטיה.

רם שפע: תחיית העם היהודי בארצו, ידידי ניר אורבך, לא הייתה נפרדת מבחינתו מצדק חברתי ומשוויון בין בני אדם באשר הם ומתוך כך כל תושבי הארץ.

רם שפע: החוק הנוכחי מהווה השלמה מבורכת לכך שלצד הגשמתו במישור הרעיוני, החינוכי והתנועתי תזכה מורשתו של ברל גם למקום ראוי לה בזיכרון הלאומי והממלכתי.

רם שפע: בימים שבהם הפלגים השונים בחברה הישראלית מתקשים לחתור יחד לעתיד משותף אנו זקוקים לחזונו הבונה והמאחד של ברל יותר מאי פעם.

רם שפע: אסיים בברכת החלמה מהירה ובריאות איתנה לחברי גלעד קריב, ואודה שוב למרב מיכאלי על היוזמה ולשותפינו בקרן ברל כצנלסון.

רם שפע: תודה רבה גם לך, אדוני היושב-ראש, שבסך הכול למרות כמה רגעים קלים אתה עדין ורגוע בשעה זאת של הלילה.

יעקב אשר: העדינות היא אחד הסימנים הבולטים שלי.

רם שפע: בהחלט, בהחלט.

רם שפע: תודה רבה.

יעקב אשר: תודה רבה לך, חבר הכנסת רם שפע.

יעקב אשר: אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

יעקב אשר: אמיר אוחנה – אינו נוכח; סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; אוסאמה סעדי – מוותר; עופר כסיף – אינו נוכח; ינון אזולאי – אינו נוכח; אורי מקלב – אינו נוכח; יעקב אשר – מוותר – אולי בסוף משפט אחד; אוריאל בוסו – מוותר.

קריאה: היי, מה זה?

יעקב אשר: אני דוחה את ההצבעה למחר, כי אם מתחילים לצלם קודם – יש חשש שההצבעה אינה חוקית.

יעקב אשר: דסטה גדי יברקן – אינו נוכח; אלכס קושניר – אינו נוכח; דוד אמסלם – אינו נוכח; ישראל כץ – אינו נוכח.

קריאה: - - -

יעקב אשר: הם עובדים על ספר זיכרונות.

יעקב אשר: תהיה רגוע, קיש.

יעקב אשר: יצחק פינדרוס – מוותר?

יעקב אשר: דווקא נהניתי מהקודם; משה גפני – אינו נוכח; גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת; חיים ביטון – אינו נוכח; בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; יואב גלנט – אינו נוכח; אבי מעוז – אינו נוכח; פטין מולא – אינו נוכח; אלי אבידר – אינו נוכח; אופיר סופר – אינו נוכח; מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת; עאידה תומא סלימאן – מוותרת; לימור מגן תלם – אינה נוכחת; דוד ביטן – אינו נוכח; אחמד טיבי – אינו נוכח; אופיר כץ – אינו נוכח; מיכל וולדיגר – אינה נוכחת; מאיר פרוש – אינו נוכח; ישראל אייכלר – אינו נוכח; אלי כהן – אינו נוכח; מרים מירי רגב – אינה נוכחת; איימן עודה – אינו נוכח; משה אבוטבול – אינו נוכח; איתמר בן גביר – אינו נוכח; עמיחי שיקלי – אינו נוכח; אופיר אקוניס – אינו נוכח; שלמה קרעי – אינו נוכח; יריב לוין – אינו נוכח; קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת; קרן ברק – אינה נוכחת; משה ארבל – אינו נוכח; מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח; ולדימיר בליאק – אינו נוכח; אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; יואב בן צור – אינו נוכח; יוסף טייב – אינו נוכח; מאי גולן – אינה נוכחת; ענבר בזק – אינה נוכחת; נעמה לזימי – אינה נוכחת; יובל שטייניץ – אינו נוכח; יעקב מרגי – אינו נוכח; יבגני סובה – אינו נוכח.

יעקב אשר: יואב קיש – בכבוד גדול.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כהרגלי בקודש, בהצעת החוק של ברל כצנלסון (ציון זכרו ופועלו) אני מזכיר במה מדובר: ביום זה יקוימו פעילויות חינוכיות-ערכיות במוסדות המדינה, בצה"ל ובבתי ספר, כולל מלגות.

יואב קיש: אני רוצה לומר שהסיטואציה היום היא שיש ארבעה חברי קואליציה שיצביעו בעד ושלושה מהאופוזיציה – נגד; ומנסור עבאס, שוב, אני מברך אותך על העברת הצעת חוק ברל כצנלסון על חודו של קול, קולו של מנסור עבאס.

נעמה לזימי: הייתם רוצים שהוא יהיה איתכם בממשלה – לא יצא.

יעקב אשר: חבר הכנסת שמחה רוטמן – אינו נוכח; חברת הכנסת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת; אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת; משה טור פז – אינו נוכח; מאי גולן – אינה נוכחת.

יעקב אשר: רם שפע, מישהו מסכם?

יעקב אשר: קואליציה?

יעקב אשר: לא.

יעקב אשר: אם ככה אנחנו עוברים להצבעה.

יעקב אשר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 3

יעקב אשר: נמנעים – אין

יואב קיש: לא.

יואב קיש: מה?

יואב קיש: ארבעה הצביעו.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: במקום אביר - - -

יואב קיש: מה אתם משגעים אותי?

יואב קיש: אני לא יודע מה עשיתם.

קריאה: נפל.

קריאה: - - -

יואב קיש: - - - בדקה של ההצבעה - - - אתם לא יכולים לבוא אליי בטענות.

יעקב אשר: להלן תוצאות ההצבעה.

קריאות: - - -

קריאה: הוא לא הצביע.

יעקב אשר: מי לא הצביע?

קריאות: - - -

יעקב אשר: חברים, אני יודע שאני חדש.

יעקב אשר: יש לי "למד" מאחורה.

יעקב אשר: אבל לא לעשות עליי סיבוב.

קריאה: לא, לא.

קריאה: רגע.

יעקב אשר: יש אנשי מקצוע.

קריאה: רגע, רגע, למה?

יעקב אשר: בגלל שאין דבר כזה "לא הצביע".

יעקב אשר: עשר הצבעות זה עבר.

יעקב אשר: התפספס.

רם שפע: אני מקוזז, והוא לא.

נעמה לזימי: לא, רגע.

נעמה לזימי: אבל, יעקב, הוא פה.

נעמה לזימי: יא, אני לא מאמינה.

יעקב אשר: חברים, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – שלושה, נגד – שלושה.

קריאה: לא, לא, לא - - -

יעקב אשר: אם כך, אני קובע שהצעת חוק ברל כצנלסון (ציון זכרו ופועלו), התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה, של חבר הכנסת גלעד קריב לא עברה במליאה.

יואב קיש: מה אתם רוצים ממני?

איתן גינזבורג: כשישאלו אותך - - -

יואב קיש: - - - באמצע הצבעה שם - - - אל תאשימו אותי.

קריאה: אני לא מאשים אותך.

קריאה: [דברי הכנסת ה-23, מס' מ/1393, מושב שני, חוב' כ', ישיבה 132; מס' מ/1342, מושב ראשון, חוב' כ"א, ישיבה 62.]

יעקב אשר: הודעת הממשלה.

יעקב אשר: יש הודעות לממשלה?

יעקב אשר: בבקשה, גברתי השרה.

איילת שקד: הודעת הממשלה על רצונה להחיל רציפות על הצעות החוק כדלקמן:

איילת שקד: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) (שטח מחיה במתקני שירות הביטחון הכללי) (הוראת שעה), התשפ"א–2021, הצעת חוק התאגיד לפיקוח וטרינרי (תיקוני חקיקה), התש"ף–2020.

יעקב אשר: אם כך, אני מכריז: תם סדר-היום.

יעקב אשר: הישיבה הבאה תתקיים היום - - -

קריאה: - - -

יעקב אשר: סליחה.

יעקב אשר: אני בהודעה, גברתי.

יעקב אשר: תם סדר-היום.

יעקב אשר: הישיבה הבאה תתקיים היום, יום שלישי, ח' בסיוון התשפ"ב, 7 ביוני 2022, בשעה 16:00.

יעקב אשר: ישיבה זו נעולה.