ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 132, 2022-05-23 00:00

יבגני סובה: צוהריים טובים לכולם.

יבגני סובה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

יבגני סובה: היום כ"ב באייר התשפ"ב, 23 במאי 2022.

יבגני סובה: קודם כול, הודעה של מזכיר הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לדיון מוקדם – החל מהצעת חוק פ/3800/24 וכלה בהצעת חוק פ/3857/24:

דן מרזוק: הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון – סיוע משפטי לתובע בגין הפליה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל שיר סגמן; הצעת חוק בתי הדין הדתיים הדרוזיים (תיקון – הענקת סמכויות לבתי הדין הדתיים הדרוזיים בנושאים כרוכים), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – מענה אנושי חינם ללקוחות חברות התעופה), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי אבטלה לנשים שיצאו לחופשה ללא תשלום לאחר לידה מסיבות מוצדקות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל וולדיגר; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – שלילת גמלה בגלל פעולת טרור), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת משה ארבל; הצעת חוק משק החשמל (תיקון – איסור ניתוק חשמל), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק משק החשמל (תיקון – איסור ניתוק חשמל), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק משק החשמל (תיקון – איסור ניתוק חשמל), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת גבי לסקי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – העלאת קצבת הילדים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יעקב ליצמן, משה גפני ויואב בן צור; הצעת חוק ניירות ערך (תיקון – חובת דיווח על תמיכות סביבתיות), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, מנסור עבאס, מאזן גנאים ווליד טאהא; הצעת חוק הכנסת (תיקון – אישור מליאת הכנסת לפרישה מסיעה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, יוסף טייב, עידית סילמן, אורלי לוי אבקסיס, מאיר פרוש, גלית דיסטל אטבריאן וישראל אייכלר; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – הצהרת אמונים), מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מס בשיעור אפס על תרופות), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת עלי סלאלחה; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה החרדית והערבית במוסדות התכנון), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת יעקב אשר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (שווי השימוש ברכב או ברדיו טלפון נייד), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אלי כהן;

דן מרזוק: הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון – פטור מהשבת מענקים להתמודדות עם השלכות נגיף הקורונה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת קרן ברק, אוריאל בוסו, יולי יואל אדלשטיין, אוסאמה סעדי, איימן עודה, סמי אבו שחאדה, אחמד טיבי ומיכאל מלכיאלי; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (ריבית פיגורים בגין אי-תשלום קנס על עבירת חניה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, יוסף שיין ולימור מגן תלם; הצעת חוק הרשות לקידום מעמד האישה (תיקון – הרשות לקידום שוויון מגדרי), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – פגיעה באמונה דתית), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – ביטול מנגנון החילופין שלא במועד החילופין הקבוע), מאת חבר הכנסת שמחה רוטמן; הצעת חוק הקפאת כספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור מהכספים המועברים אליה מממשלת ישראל (תיקון – חילוט הכספים וניהולם), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אבי דיכטר, יריב לוין, יולי יואל אדלשטיין, יואב קיש, אוריאל בוסו, יוסף טייב, אורית מלכה סטרוק, מיכל וולדיגר, יעקב אשר, מיכאל מלכיאלי וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון – הוראות לעניין השבת תשלום ביתר של מענקים להתמודדות עם השלכות נגיף הקורונה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל שיר סגמן; הצעת חוק המוזיקה הישראלית, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אבתיסאם מראענה, צבי האוזר, משה טור פז, טטיאנה מזרסקי, אמילי חיה מואטי, גלעד קריב, מוסי רז, מופיד מרעי, נעמה לזימי, ולדימיר בליאק, רם שפע, מיכל רוזין, זאב בנימין בגין ואפרת רייטן מרום; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הפרה בנסיבות מחמירות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת לימור מגן תלם; הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור שימוש בדגל או בסמל של ישות האויב), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה) (תיקון – הארכת תוקף),

דן מרזוק: התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת גבי לסקי, אורלי לוי אבקסיס, מיכאל מרדכי ביטון, יעקב מרגי, אלי כהן ונעמה לזימי; הצעת חוק פתיחת קבר של קטין יוצא תימן, המזרח או הבלקן לשם זיהוי ועריכת בדיקה גנטית לקשר משפחה (הוראת שעה) (תיקון – הארכת תוקף הוראת השעה ואישור בקשה מטעמים מיוחדים), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – מניעת השתתפות של תומכי חרם בישראל בבחירות), מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (קבלת מידע מהמרשם הפלילי) (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת גבי לסקי; הצעת חוק תכנון משק החלב (תיקון – ביטול החוק), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת שמחה רוטמן; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה החרדית במוסדות התכנון), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת יעקב אשר; הצעת חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות (תיקון – החמרת ענישה), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק אומנה לילדים (תיקון – הזכות לחינוך לילדים בהשמה חוץ-ביתית), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת משה טור פז; הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (ייצוג הולם בשמות מקומות ציבוריים), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אפרת רייטן מרום; הצעת חוק הירושה (תיקון – שלילת הזכות לירושה), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת שמחה רוטמן; הצעת חוק הנוער (טיפול והשגחה) (תיקון – טיפול בבריחה ממשמורת), התשפ"ב–2022, מאת חברות הכנסת אפרת רייטן מרום ומיכל וולדיגר; הצעת חוק להסדרת שיווק והפצה של תרכובות מזון לתינוקות במוסדות הבריאות, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק העונשין (תיקון – אלימות במשפחה בנוכחות קטין או חסר ישע), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק העונשין (תיקון – קנס על החזקת נשק בלתי חוקי), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – זכויות נפגעי פעולות איבה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק-יסוד: ישראל – מדינת הלאום של העם היהודי (תיקון – שוויון ברוח עקרונות הכרזת העצמאות של מדינת ישראל),

דן מרזוק: מאת חברי הכנסת יוסף שיין, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, לימור מגן תלם ואלינה ברדץ' יאלוב; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – תסקירי השפעה על הסביבה ועל הבריאות), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת עופר כסיף, אחמד טיבי, עאידה תומא סלימאן ואוסאמה סעדי; הצעת חוק המועצה לייצור ולשיווק של אגוזי אדמה (תיקון – ביטול החוק), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת שמחה רוטמן; הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – הגבלת תקופת כהונה), מאת חברת הכנסת מיכל שיר סגמן; הצעת חוק מימון מפלגות (תיקון – שלילת מימון ממפלגה שקוראת להטלת חרם על מדינת ישראל), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק הבטחת הכנסה (תיקון – גמלה להורה עצמאי), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, יוסף שיין, לימור מגן תלם ואלינה ברדץ' יאלוב; הצעת חוק שיפוט בתי דין דתיים (בוררות), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת שמחה רוטמן; הצעת חוק הליכי חקירה והעדה (התאמה לאנשים עם מוגבלות שכלית או נפשית) (תיקון – מנגיש צדק), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יוראי להב הרצנו, יסמין פרידמן, גלעד קריב, יצחק פינדרוס, שירלי פינטו קדוש, קטי קטרין שטרית, מיכל רוזין, נירה שפק, מופיד מרעי, מאי גולן ומיכל וולדיגר; הצעת חוק הסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב) (תיקון – זכאות להנחה בארנונה בגין ילד נכה נוסף), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אוריאל בוסו, מיכאל מלכיאלי, אוסאמה סעדי, מאי גולן, דוד ביטן, יואב קיש, ינון אזולאי, יצחק פינדרוס, שמחה רוטמן, חיים ביטון, אלי כהן, יעקב מרגי, מיכל וולדיגר, דסטה גדי יברקן, פטין מולא, יעקב אשר, יוסף טייב, אורי מקלב, משה אבוטבול, שלמה קרעי, יואב בן צור, סמי אבו שחאדה, עופר כסיף, אופיר סופר, דוד אמסלם, מכלוף מיקי זוהר, ניר ברקת ובצלאל סמוטריץ'; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון – זכאות לתגמולים ולפיצויים לפי חוק אחר), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי לידה לעצמאיות – מתן זכות לעבודה חלקית),

דן מרזוק: התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת גבי לסקי, מיכל רוזין, מוסי רז, ג'ידא רינאוי זועבי ועלי סלאלחה; הצעת חוק תמיכה במימון פעילות ארגון נכי צהל ובתי הלוחם, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת נירה שפק, ולדימיר בליאק וניר אורבך; הצעת חוק הכנסת (תיקון – אישור אמנות בין-לאומיות), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת שלמה קרעי, יוסף טייב, עידית סילמן ואורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק האקלים, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יוראי להב הרצנו, אלון טל, יסמין פרידמן, מוסי רז, נירה שפק, משה טור פז, ענבר בזק, סימון דוידסון, נעמה לזימי, מיכל רוזין, מופיד מרעי, מאזן גנאים, רם בן ברק, מירב בן ארי, מאי גולן, רם שפע, טטיאנה מזרסקי, אלי אבידר, אימאן ח'טיב יאסין, ולדימיר בליאק, עלי סלאלחה, עופר כסיף, בועז טופורובסקי ורון כץ; הצעת חוק תמיכה בביטחון תזונתי אצל תינוקות, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק צוותי התערבות במשבר, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל וולדיגר; הצעת חוק הספורט (תיקון – הסדרת העיסוק באימון ספורט), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובד מערך בריאות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת עידית סילמן.

דן מרזוק: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק פסיקת ריבית והצמדה (תיקון מס' 9), התשפ"ב–2022; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 71) (ריבית ודמי פיגורים), התשפ"ב–2022; הצעת חוק שירותי רווחה לאנשים עם מוגבלות, התשפ"ב–2022; הצעת חוק להארכת תוקפן של תקנות שעת חירום (יהודה והשומרון – שיפוט בעבירות ועזרה משפטית), התשפ"ב–2022; הצעת חוק בתי דין רבניים (סדרי דין בעת מצב חירום מיוחד), התשפ"ב–2022; הצעת חוק איסור אלימות בספורט (תיקון מס' 3 והוראת שעה), התשפ"ב–2022.

דן מרזוק: תודה.

יבגני סובה: לפני שאנחנו נעבור להצעות אי-אמון אני רוצה להגיד שהיום יום חשוב לכנסת ישראל וגם למדינת ישראל.

יבגני סובה: מי שתכבד אותנו ואת כנסת ישראל בנוכחותה זאת נשיאת הפרלמנט האירופי, גב' רוברטה מטסולה.

יבגני סובה: הנאום שלה בפני הכנסת יהיה בשעה 18:00, וכך אנחנו נפעל בהתאם וגם סדר-היום שלנו יהיה בהתאם לנאום הזה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: איום הגרעין האיראני, משבר האקלים ויוקר המחיה; << נושא >>

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו נעבור להצעות אי-אמון בממשלה.

יבגני סובה: נתחיל מהצעת אי-אמון של סיעת הליכוד: איום הגרעין האיראני, משבר האקלים ויוקר המחיה – הצעה של סיעת הליכוד בהנהגת בנימין נתניהו לראשות הממשלה, ומי שתציג ותנמק את ההצעה – חברת הכנסת גילה גמליאל.

יבגני סובה: בבקשה, חברת הכנסת גמליאל, עשר דקות, גברתי.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, השרה, טוב, אני כבר רוצה לומר שאנחנו בקרוב מאוד נחגוג את מסיבת הסיום של ממשלת ישראל ה-36, ויש סיבה למסיבה בשביל זה, מסיבה לאזרחי מדינת ישראל על שנה – כמעט שנה – של מדיניות רופסת וכושלת של פוליטיקאים שהדבק היחיד שמחבר ביניהם הוא אותו דבק שמצמיד אותם לכיסא: תאוות השלטון במקרה הטוב, ובמקרה הרע – פשוט מחפיר לראות את מה שקורה כאן בכנסת הזאת.

גילה גמליאל: אתם הסכמתם למכור את מדינת ישראל, להרוס את ההישגים של 12 שנות תנופה ושגשוג של הליכוד בהובלת נתניהו, בתמורה למה?

גילה גמליאל: בתמורה לאינטרסים אישיים וצרים.

גילה גמליאל: פוליטיקאים מתעניינים כיצד תשפוט אותם התקשורת, אבל מנהיגים – הם מתעניינים כיצד תשפוט אותם ההיסטוריה.

גילה גמליאל: בשיעורי האזרחות של הדורות הבאים עוד ילמדו כיצד שחקתם ורמסתם את מעמד הכנסת הזו לטובת השרידות הפוליטית שלכם.

גילה גמליאל: קואליציה שרוב המפלגות שלה מורכבות מיושבי-ראש הממנים חברות וחברי כנסת הנתונים לחסדיהם – ברצותם יכהנו במשכן וברצותם ישבו בבית; בובות על חוטים שרק חשבו שיוכלו לבטא את האידיאולוגיה והערכים שלהם, עד שגילו שלכל שבת יש את שעה לפני כניסת שבת, ששם יוכלו להתבשר על סיום תפקידם.

גילה גמליאל: הקמפיינים שאתם הרצתם כל השנים מדברים נגד הדברים שאתם עושים בדיוק עכשיו.

גילה גמליאל: הגמישות המאוד-מרשימה שאתם מראים לכולנו יכולה לאתגר את לינוי אשרם ואפילו את נדיה קומנץ'.

גילה גמליאל: בממשלת הליכוד בראשות נתניהו הובלנו השקעה חסרת תקדים בחברה הערבית, ואני גאה על הזכות שהייתה לי כשרה לשוויון חברתי להוביל את תוכנית 922 עם 15 מיליארד שקלים שהושקעו בפיתוח היישובים, התחבורה, החינוך והרווחה.

גילה גמליאל: אנחנו השקענו בדרך רצינית ונכונה – בצורה רציונלית, בליווי אנשי מקצוע ויחד עם תוכנית אסטרטגית ויעדים שמשקפים מנהיגות וחזון.

גילה גמליאל: ואתם?

גילה גמליאל: בונים כאילו תוכנית תקציבית, שתשרת רק את המטרות הפוליטיות שלכם.

גילה גמליאל: 2.4 מיליארד שקלים כספים קואליציוניים ליש עתיד.

גילה גמליאל: במקום להשקיע תקציב בצורה מסודרת, אתם מעבירים אותו בצורת שוחד פוליטי ומבצעים גנבת דעת של ציבור שלם.

גילה גמליאל: תוכנית שכאילו נועדה לחברה הערבית, כשהמטרה האמיתית שלה היא החבר'ה בממשלה.

גילה גמליאל: זועבי מאיימת בפרישה?

גילה גמליאל: אז תפנוקי לפיד כבר יפתרו את זה עם 200 מיליון שקלים לכל ראש עיר, אבל רק ראש עיר שמעניק תמיכה בחברת הכנסת זועבי.

גילה גמליאל: איפה הערים המעורבות, שלהן אתם לא נותנים דבר וחצי דבר?

גילה גמליאל: זה מה שקורה בממשלה שכל המהות שלה היא בסך הכול לשמר את השרידות של בנט כראש ממשלה.

גילה גמליאל: תקציבים, השקעות ותוכניות רציניות לא מעבירים במזנון הכנסת כדי להדביק בפלסטר את השברים שמאיימים למוטט את המבנה הפוליטי השערורייתי שיצרתם.

גילה גמליאל: אנחנו הפגנו אהבה ותמיכה בחברה הערבית; אתם לוקחים אותה ומנצלים אותה למטרות פוליטיות צרות.

גילה גמליאל: כסף פוליטי לראשי הערים של זועבי?

גילה גמליאל: יש; כסף למשלוחי וולט ממיטב המסעדות ברעננה?

גילה גמליאל: יש גם יש; כסף לבניית מבצר והשבחת הנכס של נפתלי בנט?

גילה גמליאל: ועוד איך יש.

גילה גמליאל: ולמי לא נשאר?

גילה גמליאל: לחיילים, ללוחמים וללוחמות שלנו, למיטב בנינו ובנותינו ששירתו את המדינה במאה אחוז ומגיע להם מאה אחוז.

גילה גמליאל: לא פחות, לא באמצע – מאה עגול.

גילה גמליאל: אבל ממשלה שמתעניינת רק בה ובעצמה תשמור את 50 מיליון השקלים, כשרק 50 מיליון שקלים דרושים.

גילה גמליאל: הם ישמרו אותם למה?

גילה גמליאל: להשבחת הנכס, לשיפוצים, אבל לא למען הלוחמות והלוחמים ששומרים על כולנו.

גילה גמליאל: החלטתם כממשלה לא לתת מאה אחוז ללוחמות וללוחמים, בדיוק כפי שאתם בממשלה לא נותנים מאה אחוז לביטחון של אזרחי מדינת ישראל, שרבים מהם מעדיפים לא לצאת מהבית מחשש לעוד פיגוע.

גילה גמליאל: אתם יושבים לכם שם בלשכות בחיבוק ידיים, אובדי עצות וחסרי מנהיגות וחסרי אחריות, ובמקום לנקוט יוזמה ולהציג דרך ותוכנית למאבק בטרור, ישבתם ולא עשיתם כלום; לא שמעו דבר וחצי דבר לגבי איראן.

גילה גמליאל: ממשלת הדממה, שקט, לא לעשות כלום על מנת לא להכעיס חלילה מפלגות שהן אנטי-ציוניות איתכם בממשלה.

גילה גמליאל: בממשלה הלאומית בהובלת נתניהו אנחנו הובלנו קו נחוש ובלתי מתפשר נגד הטרור.

גילה גמליאל: יזמנו, פעלנו, שינינו וניצחנו.

גילה גמליאל: ואתם מה?

גילה גמליאל: ישבתם אובדי עצות וכבר התפללתם שייגמר כל ההיבט הזה של הטרור.

גילה גמליאל: בהמתנה, ומחכים שמא יעשו לכם את העבודה בעניין של איראן.

גילה גמליאל: לא עשיתם דבר וחצי דבר, ואחרי שהפקרתם את הביטחון הפקרתם גם את תחושת הביטחון.

גילה גמליאל: בנגב ייבחן העם בישראל, כך אמר בן-גוריון.

גילה גמליאל: אני לא רוצה לחשוב כמה פעמים כל מי שמאמינים בדרכו רואים איך אתם שותקים בכל ההקשר של מה שקורה היום באזור הנגב.

גילה גמליאל: אני מאמינה שהכול מתחיל ונגמר בחינוך.

גילה גמליאל: כיושבת-ראש אגודת הסטודנטים לשעבר באוניברסיטת בן-גוריון אני זוכרת איך הטמענו שם את ערכי אהבת המולדת, איך שיתפנו פעולה עם כל החברה הערבית ועם הבדואים שם, איך דאגנו לחזק את ארץ ישראל ואת החיבור ליהדות ולשורשים.

גילה גמליאל: חיזקנו את השייכות של הסטודנטים למדינת ישראל ואת האהבה לדגל ולסמלים הלאומיים שלנו.

גילה גמליאל: והיום – תחושת ניכור משוועת שגובלת באנטי-ציונות באוניברסיטה שקרויה על שמו של ראש הממשלה הראשון של המדינה שלנו.

גילה גמליאל: אסור לנו להסכים להמשכיות הזאת של המדיניות הכושלת הזו ושל הממשלה הכל-כך רעה הזו; אסור שסטודנטים יהודים יחששו ללכת בין דגלי פלסטין בקמפוס; אסור שדגל ישראל יישרף בהר הבית; אסור שאזרחיות יורידו משמשת הרכב את דגל ישראל לפני מעבר בצומת עם דגלי פלסטין.

גילה גמליאל: אותם חברי קואליציה שטוענים שהנפת הדגל, דגל ישראל, היא לא פחות מפרובוקציה צריכים להתבייש בעצמם.

גילה גמליאל: אנחנו בליכוד לא נרכין ראש, לא נתבייש; נעמוד זקופים וגאים במי שאנחנו, מניפים את דגל הלאום של עמנו.

גילה גמליאל: הייתה לי הזכות לשרת את אזרחי ישראל כשרה להגנת הסביבה ולהוביל להישגים כבירים יחד עם ראש הממשלה לשעבר נתניהו ויועצת ראש הממשלה לזכויות בעלי חיים טל גלבוע.

גילה גמליאל: לצערי אני רואה איך ההישגים שלנו נרמסים אחד אחרי השני במדיניות כושלת ומחפירה: לאחר שהצגתי לראשונה בישראל חוק אקלים שאפתני ומקיף, הגיעה השרה תמר זנדברג, ריסנה אותו והציגה כלום ושום דבר עטוף בנייר צלופן.

גילה גמליאל: כבוד השרה, את לא תעבדי עלינו.

גילה גמליאל: לא תמכרי לנו את השקרים ואת החוקים שאנחנו בנינו ואת הרסת.

גילה גמליאל: עם ישראל לא יסלח לך שבחרת במהלך השנה האחרונה לעזור ולהיטיב עם בעלי ההון המזהמים.

גילה גמליאל: בחרת לעזור לחברות המשקאות ולמנוע מאזרחי ישראל למחזר, כאשר עצרת את הצבת המכונות האוטומטיות של המחזור במרחב הציבורי.

גילה גמליאל: בחרת לנהל עם בתי הזיקוק במפרץ חיפה משא ומתן שערורייתי ומחפיר על תאריך הסגירה שלהם, ובלי בושה – לשאול אותם מתי נוח או לא נוח להם להפסיק לזהם.

גילה גמליאל: תושבי חיפה מסתכלים עלייך ומתביישים איך בחרת באינטרס הפרטי שלך על חשבון האינטרס הציבורי.

גילה גמליאל: אבל אל דאגה, אני אומרת לכם שתתחילו לראות כבר את הקץ של ממשלה כזו רעה, את כל השנה שעכשיו עומדת להסתיים בצורה שבה הממשלה הזאת תלך הביתה.

גילה גמליאל: בקרוב אנחנו נחזור למדיניות נחושה של אפס סובלנות למזהמים, אפס סובלנות אליכם, ממשלה רעה.

גילה גמליאל: יש מעט חברי קואליציה שעדיין זוכרים את הערכים שמחנה הימין מתבסס עליהם.

גילה גמליאל: אותם חברים צריכים לשכוח את השיח האישי ואת החרמות המבישים שהובילו בשנה האחרונה ולהצטרף לממשלת ימין חזקה בראשות נתניהו.

גילה גמליאל: לטובת הכנסת, לטובת המדינה, לטובת העם, אנחנו מוכרחים להקים ממשלת ימין ולעצור את ההסתה המרושעת ואת השיח הרדוד והפוגעני.

גילה גמליאל: המנהיגים האמיתיים מבין אותם חברי קואליציה הם אלה שידעו להגיע עכשיו ולהגיד "עד כאן" ולעצור את הדרך לתהום שממשלת ישראל הנוכחית מובילה אותנו אליה.

יבגני סובה: נגמר הזמן.

גילה גמליאל: אני בטוחה שאותם חברים יתעשתו, יפסיקו את החרמות, יצטרפו אלינו לדרך, לערכים ולאידיאולוגיה שהובילו את מדינת ישראל במשך שנים רבות לעבר עוצמה ותנופה.

גילה גמליאל: יחד, בהובלת נתניהו, נצליח לתקן את מה שנהרס.

גילה גמליאל: יחד נצליח להחזיר את הגאווה של עם ישראל, עם אחד ומאוחד.

גילה גמליאל: נחזיר את מדינת ישראל למסלול, לדאוג לכלל אזרחי מדינת ישראל בצורה שוויונית ונכונה.

גילה גמליאל: אז מה שנשאר - - -

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: נגמר הזמן.

גילה גמליאל: אולי האחרונה תהיה השרה תמר זנדברג, שתישאר בממשלה הנוכחית.

גילה גמליאל: לא לשכוח לכבות את האור.

גילה גמליאל: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת גילה גמליאל.

יבגני סובה: מי שתשיב על ההצעה הזאת זו השרה להגנת הסביבה תמר זנדברג.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: חבריי חברי הכנסת, אני שמחה להשיב בשם הממשלה על הצעת האי-אמון הזאת.

תמר זנדברג: האזנתי לדברים, ואתה יודע, אדוני היושב-ראש, בדיוק היום כאן במזנון הכנסת שאל אותי אחד מעובדי הממשלה כמה זמן אני כאן בבניין הזה.

תמר זנדברג: אז אני רוצה לספר לכם שאני כאן משנת 2003.

תמר זנדברג: הגעתי לכאן פעם ראשונה כיועצת פרלמנטרית, אחר כך הייתי חברת כנסת, ועוד מעט ימלאו תשע שנים מאז שנבחרתי לכנסת בפעם הראשונה, מהן יותר משמונה באופוזיציה.

תמר זנדברג: עמדתי כאן, הגשתי הצעות אי-אמון, הגשתי הצעות חוק, הייתי פעילה בוועדות.

תמר זנדברג: יש לי כאן הרבה שעות והרבה שנים וגם הרבה ניסיון – אגב, ממשלות שבאמת התנגדתי אליהן מאוד מאוד מאוד, ממש מאוד, באמת.

תמר זנדברג: אני חושבת שבשנים האחרונות היה אפשר לראות שהיו כאן

תמר זנדברג: ממשלות – וזה גם הלך והתקדם ככל שהתקדמו כתבי האישום – שעירבו את ההגנה על השחיתות יחד עם עירוב שנאה והסתה ופירוד באזרחי ישראל.

תמר זנדברג: ראו את זה גם כאן בבית, ולצערי עדיין רואים את זה בשיח הציבורי.

תמר זנדברג: אבל אתם יודעים מה, אדוני היושב-ראש וחבריי חברי הכנסת?

תמר זנדברג: עבדנו.

תמר זנדברג: עבדנו למען האזרחים גם באופוזיציה.

תמר זנדברג: הגענו לוועדות, איישנו אותן, הצבענו.

תמר זנדברג: כשהממשלה הביאה חוקים שתמכנו בהם, הצבענו בעד.

תמר זנדברג: לא בשביל הממשלה, לא בשביל הקואליציה, בזמנו, כשאנחנו היינו אופוזיציה – בשביל אזרחי המדינה.

תמר זנדברג: ואת יודעת מה, חברת הכנסת גילה גמליאל?

תמר זנדברג: אני חייבת לומר לזכותך שאת רצית, את ניסית להוביל פה מהלך שסיעתך, סיעת הליכוד, סיעת האופוזיציה הראשית, תצביע בעד חוק שאתם תומכים בו.

תמר זנדברג: ניסית.

תמר זנדברג: דרך אגב, אני זוכרת את עצמי כחברת אופוזיציה, כאשר את היית שרה – גם השרה להגנת הסביבה, גם השרה לשוויון חברתי – עבדנו ביחד איתך.

תמר זנדברג: קידמנו חוקים; את סייעת לנו, אנחנו סייענו לך.

תמר זנדברג: לא על הכול הסכמנו, ממש לא, אבל עבדנו.

תמר זנדברג: לטובת אזרחי המדינה.

תמר זנדברג: ככה ראינו את השליחות שלנו.

תמר זנדברג: אני זוכרת שבטקס חילופי השרות בינינו, וגם כאן במליאה, באתי להאזין לסיכום המושב שלך.

תמר זנדברג: לא חשבתי שעשית יותר מדי, אבל עשית.

תמר זנדברג: מה שעשית היה בסדר גמור, היה מצוין, חלק מהדברים עשית טוב.

תמר זנדברג: באתי והייתה הערכה הדדית ופרגנתי לך ואת פרגנת לי.

תמר זנדברג: ושוב, גם עכשיו, את הובלת מהלך חשוב בסיעה שלך – להצביע בעד החוק שיובא כאן היום.

תמר זנדברג: אבל אז הגיע הציווי הגדול, וכדאי לומר את זה.

תמר זנדברג: בסיעת הליכוד של היום – אתם מתגאים בזה שסיעת הליכוד היא סיעה דמוקרטית; כמי שבאה ממפלגה דמוקרטית ונבחרה בפריימריז וגם הפסידה וגם ניצחה וגם הכול, אני יכולה להעריך את זה; אבל את הפריימריז היום בליכוד אפשר לזרוק לפח, כי יש שליט עליון שמורה לכם מה לעשות, בניגוד לעמדות שלכם.

תמר זנדברג: להצביע היום בעד חוק ממדים ללימודים זאת העמדה שלכם.

תמר זנדברג: את הובלת אותה כאן בשבוע שעבר.

תמר זנדברג: עד שהגיע הציווי, מסיבות – את יודעת מה?

תמר זנדברג: הן אפילו לא פוליטיות.

תמר זנדברג: לכנות אותן "סיבות פוליטיות" זה יהיה עלבון לסיבות האלה.

תמר זנדברג: מסיבות אישיות - -

משה ארבל: 50 מיליון.

משה ארבל: תנו 50 מיליון ו-100%, מה קרה?

משה ארבל: 50 מיליון, זה המחיר.

תמר זנדברג: - - מסיבות של עשיית דה-לגיטימציה לממשלה נבחרת.

תמר זנדברג: ואתם יודעים מה?

תמר זנדברג: לפעמים אני מסתכלת וליבי איתכם.

תמר זנדברג: ליבי יוצא אליכם.

תמר זנדברג: אתם יודעים למה?

גילה גמליאל: עוד רגע יאמינו לך.

תמר זנדברג: כי בפוליטיקה ובחיים הציבוריים הגלגל מסתובב.

תמר זנדברג: זה לא בריא למפלגה אחת, זה לא בריא לאדם אחד להיות יותר מדי שנים בשלטון ולשכוח איך עובדת ואיך מתפקדת דמוקרטיה.

תמר זנדברג: אתם באים לפה ואתם "מאיימים" עלינו, במירכאות, או מאחלים לנו – אני לא יודעת מה, שנחזור לאופוזיציה.

תמר זנדברג: אתם יודעים מה?

תמר זנדברג: סבבה.

תמר זנדברג: אני הייתי שמונה שנים באופוזיציה, זה לא מפחיד אותי.

תמר זנדברג: אני אילחם למען אזרחי המדינה ואעבוד למען אזרחי ישראל מכל מקום, מכל כיסא, כאן או כאן.

תמר זנדברג: יש כאלה שחושבים ש"לשלטון בחרתנו"; שאם אנחנו לא ממלאים את כיסאות השרים לא נבוא להצביע בוועדות, לא נעביר חוקים, נחרים.

תמר זנדברג: מה זה, גן ילדים?

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: נשלחנו לכאן, קואליציה ואופוזיציה, לעבוד למען אזרחי המדינה.

תמר זנדברג: וצריך להתייחס לזה בחרדת קודש, לא משנה מאיזה מקום ולא משנה מאיזו פוזיציה.

תמר זנדברג: כך צריך לעשות וכך צריך לנהוג.

תמר זנדברג: ואני מסתכלת גם על הדברים שהעלתה כאן חברת הכנסת גמליאל, על התקציבים, ושמעתי גם קודם את יושב-ראש המפלגה עם המילים, עם הזה, עם הזועבי, עם הטיבי, עם הפה, עם השם.

תמר זנדברג: חברות וחברים, אני רוצה לומר לכם, כאזרחית המדינה, אני גאה שהממשלה שאני חברה בה והקואליציה שאני חברה בה עובדות כדי לעשות תיקון היסטורי לכלל אזרחי מדינת ישראל, ערבים ויהודים.

תמר זנדברג: כן, זאת משימה חשובה שהממשלה הזו לקחה על עצמה, עם תוכנית ממשלתית מתוקצבת.

תמר זנדברג: שמחתי, דרך אגב, לשמוע בדבריה של המציעה, של חברת הכנסת גמליאל, שהליכוד ושותפיו – ויושב כאן גם נציג ש"ס – חושבים שהם הביאו והם עשו הרבה לטובת הציבור הערבי.

תמר זנדברג: אני חושבת שזה טוב, זה חשוב.

משה ארבל: ולכן אימהות חרדיות עובדות לא מקבלות מעונות.

תמר זנדברג: לא הצלחתם.

תמר זנדברג: לא תיקנתם.

משה ארבל: לא מקבלות תקציבי מעונות כי הן חרדיות.

תמר זנדברג: במשך 12 שנה רק העמקתם גם את הפערים, גם את האי-שוויון - - -

משה ארבל: ככה אתם פועלים לכלל אזרחי ישראל.

תמר זנדברג: גם את הפערים, גם את האי-שוויון.

יבגני סובה: חבר הכנסת ארבל, יש לך עשר דקות.

יבגני סובה: אתה מנמק את הצעת האי-אמון הבאה, אז יהיו לך עשר דקות להגיד, והשרה, אני מניח, תישאר באולם.

תמר זנדברג: העמקתם גם את הפערים וגם את האי-שוויון.

משה ארבל: אני זוכר את השרה זנדברג כחברת אופוזיציה - - -

יבגני סובה: תודה, תודה.

יבגני סובה: חבר הכנסת ארבל, תודה.

תמר זנדברג: אבל בפעם הבאה שתנופפו בכל מיני שמות של ערבים כדי להגיד שכביכול אם נותנים כסף – כן, תקציבים ממשלתיים, עבודות פיתוח, בתשתיות, בחינוך, במניעת פשיעה, בתרבות, בסביבה – לציבור הערבי, זה דבר שהוא לא רק לגיטימי, אלא גם ראוי ונכון לעשות אותו.

תמר זנדברג: ואני שמחה שהתייחסת לזה בדברייך, חברת הכנסת גמליאל, כי בפעם פעם הבאה שיושב-ראש מפלגתך יגיד שהשקעה לטובת אזרחי המדינה, ינופף באיזה שם ערבי, לא משנה אם זה זועבי או טיבי או עבאס או לא משנה מה, וינסה לעשות לזה דה-לגיטימציה, תזכירי לו שזה חשוב להשקיע לטובת אזרחי המדינה, יהודים כערבים.

תמר זנדברג: זה חשוב בשביל השוויון; זה חשוב בשביל המחויבות הציבורית שלנו; זה חשוב בשביל ההוגנות.

תמר זנדברג: כן, חשוב לבנות כבישים, וחשוב להשקיע גם בנגב ובנצרת ובכפר קאסם, בכל המקומות האלה.

תמר זנדברג: הרי יושב-ראש המפלגה שלך בעצמו, ערב הבחירות, הלך בדיוק לאותם יישובים כדי להבטיח להם תשתיות וכספים וסיוע אזרחי.

תמר זנדברג: הוא עשה את זה במטרה להרוויח קולות.

תמר זנדברג: ראש עיריית נצרת עלי סלאם, שישב אתמול בפגישה אצל ראש הממשלה החלופי – נתניהו ניסה לרתום אותו לקמפיין שלו בעצמו.

תמר זנדברג: אז בפעם הבאה שהוא ינסה ללהטט בין להסביר שאנחנו עשינו לבין להסביר שלהשקיע באזרחי המדינה זה זועבי וזה חמאס וזה אני לא יודעת מה, אז אנחנו צוחקים, כי אנחנו עושים ואנחנו עובדים.

תמר זנדברג: באמת, אני רואה את זה במשרד להגנת הסביבה – תוכנית חסרת תקדים.

תמר זנדברג: פעם ראשונה שהמשרד להגנת הסביבה משתתף בתוכנית ממשלתית לטובת הציבור הערבי.

תמר זנדברג: בהחלטת הממשלה הקודמת, בתקופתכם, המשרד להגנת הסביבה לא היה חלק מההחלטה הזו.

תמר זנדברג: עכשיו הוא חלק, בסכום של למעלה מחצי מיליארד שקל לשיפור מצב הסביבה בחברה הערבית.

תמר זנדברג: אני גאה בזה.

תמר זנדברג: זו אחת מתוכניות הדגל שלנו במשרד להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: אז נכון, עושים פשרות ויש הרבה ביקורת, גם פוליטית, על הממשלה הזו, וזה בסדר גמור.

תמר זנדברג: גם לנו יש משברים, והכול טוב.

תמר זנדברג: אבל אנחנו גאים במהלכים האלה, ואנחנו גאים במיוחד, ואולי אפילו דווקא, כולל המשברים של הימים האחרונים, של השעות האחרונות – אחת מנקודות החוזקה של הממשלה הזו היא היכולת שלה להביא יחד ולהושיב יחד ימין ושמאל, יהודים וערבים.

תמר זנדברג: את השנאה ואת ההסתה ואת דברי הבלע שאנחנו שומעים נגד, לפחות, לפחות, עברו לאופוזיציה, והם כבר לא נשמעים היום משולחן הממשלה לעבר אזרחי המדינה, שזה לא מגיע להם.

תמר זנדברג: ממש לא מגיע להם.

תמר זנדברג: וכן, אני רואה פה את סגן השר חמד עמאר, שידבר אחריי - -

יבגני סובה: השר.

תמר זנדברג: - - סליחה, השר במשרד האוצר – ואנחנו, השר, נעביר תקציב.

תמר זנדברג: נעביר תקציב.

תמר זנדברג: דיברה גם חברת הכנסת גמליאל, היא אמרה, אנחנו נתנו תקציבים – איך אמרת?

תמר זנדברג: רגע, רשמתי את זה, סליחה.

תמר זנדברג: דיברת על התקציב: "אנחנו לא נתנו כסף פוליטי".

תמר זנדברג: אתם לא העברתם תקציב, על מה את מדברת?

תמר זנדברג: שנתיים לא העברתם תקציב בכלל, את תקציב המדינה, שזו תוכנית העבודה הממשלתית - -

גילה גמליאל: אם אזרחי ישראל היו יודעים שזה התקציב שתעבירו.

תמר זנדברג: - - וזאת התוכנית שקובעת ומחלקת בין משרדי הממשלה את הכסף כדי לפעול.

תמר זנדברג: את יודעת מה, כשנכנסתי לתפקיד נפגשתי עם ראשי רשויות ברחבי הארץ.

תמר זנדברג: את יודעת מה הם אמרו לי?

תמר זנדברג: אנחנו שלוש שנים בתפקיד, ולא ראינו תקציב מדינה.

גילה גמליאל: ראשית, את מטעה את הציבור.

תמר זנדברג: זה המחדל שלכם.

תמר זנדברג: זאת הבושה שלכם.

גילה גמליאל: את מטעה את הציבור.

תמר זנדברג: את תקציב המדינה הפלתם קורבן למסע הישרדות פוליטי של נאשם בשחיתות.

גילה גמליאל: את מטעה את הציבור.

גילה גמליאל: זה לא יעזור לכם, המילים האלו.

תמר זנדברג: אתם לא מתביישים?

תמר זנדברג: תתביישו לכם.

גילה גמליאל: את לא משכנעת כבר אף אחד.

תמר זנדברג: עד שסוף-סוף נכנסה ממשלה אחרת והתחילה לעבוד לטובת אזרחי המדינה, אז אתם אומרים – בסדר, אז תגידו, תגידו שזה פוליטי, ותגידו "טיבי", ותגידו "עבאס", ותגידו הכול.

תמר זנדברג: לא יעזור לכם - -

גילה גמליאל: אף אחד כבר לא קונה את זה.

תמר זנדברג: - - כי אלה דברים טובים ונכונים שעושה הממשלה.

גילה גמליאל: אתם לא עוברים את אחוז החסימה, אם לא שמת לב.

תמר זנדברג: ובואו אני אגיד לכם כמה מספרים.

גילה גמליאל: אתם לא עוברים את אחוז החסימה.

יבגני סובה: רק שנייה.

יבגני סובה: חברת הכנסת גמליאל, אני אאפשר לך הודעה אישית אחרי ההצבעה, בסדר?

יבגני סובה: יהיו לך חמש דקות, תוכלי גם להגיב לשרה להגנת הסביבה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

תמר זנדברג: מיום השבעת הממשלה התקדמו 1,317 החלטות ממשלה.

תמר זנדברג: בנוסף, הושלם תהליך החקיקה של יותר מ-60 חוקים, כלומר, חוקים שעברו בקריאה שלישית.

תמר זנדברג: נכון, לא קל, ואנחנו יודעים, ולא תמיד מביאים, ומושכים.

תמר זנדברג: הכול בסדר.

תמר זנדברג: אבל עדיין יותר מ-60 חוקים הממשלה הזו השלימה בקריאה שנייה ושלישית, ועוד למעלה מ-50 חוקים שאושרו בקריאה ראשונה ונמצאים בדיוני ועדות הכנסת או מחכים לקריאה השנייה והשלישית.

תמר זנדברג: לדוגמה, חוק זכויות נפגעות עבירה, חוק הדואר, חוק עבודת נשים.

תמר זנדברג: רק אתמול בממשלה אישרנו חוק מדהים בסכום של כמעט 2 מיליארד שקלים, אדוני היושב-ראש, לטובת האנשים המוחלשים ביותר בחברה הישראלית ובעלי מוגבלויות.

תמר זנדברג: וכשישב שר החוץ וראש הממשלה החלופי יאיר לפיד ושיתף מהניסיון ומהחוויה האישית והמשפחתית שלו, כולנו הזלנו דמעה ביחד איתו, וידענו שאנחנו עושים משהו חשוב.

תמר זנדברג: לא בגלל משחק פוליטי ולא בגלל מחויבות פוליטית לאדם אישי כזה או אחר, אלא כי זה הדבר הנכון לעשות לטובת אזרחי המדינה.

תמר זנדברג: אז כן, יצאנו משיתוק, הגדרנו את הטיפול בפשיעה בחברה הערבית בכלל, ובנגב בפרט, כיעד לאומי.

תמר זנדברג: לנושא הוגדר תקציב של למעלה מ-5 מיליארד שקלים ופרויקטור – סגן השר יואב סגלוביץ', שהיום ישב כאן בשדולה בכנסת ותיאר את הפעולות.

תמר זנדברג: הוקמה ועדת שרים בראשות ראש הממשלה עם השב"כ, צה"ל, פרקליטות, רשות המיסים, המל"ל, והדבר הזה מראה כבר את אותותיו בשטח.

תמר זנדברג: האחריות שלנו לאזרחי המדינה התבטאה גם בהקמת ועדת חקירה לאסון מירון ומתווה פיצויים למשפחות ההרוגים.

תמר זנדברג: הממשלה העבירה תקציב שיש בו ככה: 2 מיליארד שקלים תוספת למשרד הבריאות, לבסיס התקציב; 700 מיליון שקלים לבסיס התקציב של משרד הרווחה; מהם 100 מיליון שקל לטובת המאבק באלימות במשפחה ו-50 מיליון לביטחון התזונתי; מיליארד שקל למשרד החינוך; 700 מיליון מתוכו לבסיס התקציב ו-300 מיליון לפרויקט מיוחד לצמצום פערים בין הפריפריה למרכז.

תמר זנדברג: כן, אתם דיברתם הרבה על פריפריה, אבל אנחנו עושים.

תמר זנדברג: אישרנו הקמה של שני בתי חולים חדשים, אחד בבאר שבע, אחד בקריית אתא; תקציב למיגון הצפון, אחרי שנים שהצפון הופקר ללא מקלטים וללא מיגון; תוספת תקציבית של 2 מיליארד שקל לבריאות, במטרה לשקם את המערכת הזו שהפכה חולה; מיליארד שקל לנכי צה"ל; 1.5 מיליארד שקל לאזרחים הוותיקים שזכאים להבטחת הכנסה, במטרה להבטיח הכנסה בגובה 70% משכר המינימום.

תמר זנדברג: הישגים חסרי תקדים, חברות וחברים.

תמר זנדברג: הזכרת בדברייך – אומנם זה לקח קצת יותר מקום בדברים הכתובים, ובדברייך יותר התרכזת ב"סופרלטיבים", במירכאות כפולות, אבל אני כן אציין כמה מילים לסיום בתחום האקלים.

תמר זנדברג: חברת הכנסת גילה גמליאל, את יודעת שמשרד הגנת הסביבה ומשרד האנרגיה הם שני משרדים שצריכים ואפילו חייבים לשתף פעולה באופן הדוק לטובת המאבק במשבר האקלים.

תמר זנדברג: את ושר האנרגיה שהיה בתקופתך, יובל שטייניץ, למרות שאתם מאותה מפלגה, לא דיברתם אחד עם השני.

תמר זנדברג: עשיתי את הפריימריז שלכם על חשבון צורכי האקלים של מדינת ישראל.

תמר זנדברג: לעומת זאת, השרה קארין אלהרר ואני, ביחד עם כלל משרדי הממשלה, עם משרד האוצר, עם משרד הכלכלה - -

גילה גמליאל: מכרת את הסביבה.

תמר זנדברג: - - עם משרד התחבורה, עם משרד החקלאות - -

גילה גמליאל: את מכרת את הסביבה.

תמר זנדברג: - - מביאים תהליכים חסרי תקדים - -

גילה גמליאל: אף אחד לא קונה את זה.

תמר זנדברג: - - שאתם לא יכולתם אפילו לחלום עליהם.

גילה גמליאל: תשמעי מה אומרים הארגונים.

תמר זנדברג: אם היית קוראת - - -

גילה גמליאל: תשמעי מה אומרים חברי הכנסת מהקואליציה שלך.

תמר זנדברג: אם היית מבינה משהו בתחום הסביבה ואם היית יודעת לקרוא חוקים היית רואה שחוק האקלים שעבר בממשלה הוא שאפתני פי אלף מפיסת הנייר שאת פרסמת ולא עשית איתו כלום - -

גילה גמליאל: ממש לא.

גילה גמליאל: את יודעת מה?

גילה גמליאל: לא את זה אני אומרת.

תמר זנדברג: - - לא קידמת אותו, לא עשית דיונים, לא ישבת עם שותפים אחרים בממשלה.

תמר זנדברג: הפצת – הכול טוב ויפה – אבל אנחנו עבדנו.

תמר זנדברג: באנו לעבוד, ועשינו עבודה היקפית וחסרת תקדים שהביאה את החוק הזה, שידאג לדורות הבאים, ידאג לילדים שלך ושלי - -

גילה גמליאל: כולם יודעים שאת ממש מכרת את הסביבה.

גילה גמליאל: כולם יודעים את זה.

גילה גמליאל: בעלי ההון מבסוטים ממך.

יבגני סובה: תודה, גילה.

יבגני סובה: תודה.

תמר זנדברג: - - ידאג לילדים שלך ושלי הרבה הרבה אחרי שאת תצאי מהפוזיציה הפוליטית שביבי נתניהו מושיב אותך בתוכה.

גילה גמליאל: בעלי ההון מבסוטים ממך.

גילה גמליאל: מכרת את הסביבה.

גילה גמליאל: השרה הכי גרועה שהייתה אי פעם.

גילה גמליאל: עצוב לומר, אבל את השרה הכי גרועה.

תמר זנדברג: הבאנו החלטות ממשלה במיליארדים לטובת התחבורה, חשמול התחבורה, אנרגיות מתחדשות.

תמר זנדברג: כל הדברים האלה כבר בעבודה.

גילה גמליאל: שנה עברה, איפה החוק שלך?

יבגני סובה: חברת הכנסת גמליאל, אני אתחיל לנכות מחמש הדקות של ההודעה האישית אם תמשיכי להפריע לשרה.

גילה גמליאל: היא כל הזמן פונה אליי.

תמר זנדברג: את המציעה.

יבגני סובה: בסדר.

יבגני סובה: ביקשת הודעה אישית, אני אפשרתי לך, אז אל תפריעי לשרה.

תמר זנדברג: סליחה, אני מתייחסת ברצינות - - -

גילה גמליאל: אבל אתה יודע מה הבעיה?

גילה גמליאל: שהיא ממשיכה.

גילה גמליאל: חמש דקות לא יספיקו.

גילה גמליאל: היא פונה כל רגע, כל רגע.

יבגני סובה: הכול בסדר, רק לא להפריע לה.

יבגני סובה: אם זה שיח ושאלה-תשובה – זה בסדר, אבל כרגע את פשוט מפריעה לה לדבר.

גילה גמליאל: אבל היא אומרת פה שקרים.

יבגני סובה: את מדברת בו זמנית וזה מפריע לשרה להשיב להצעה שלך.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש - - -

גילה גמליאל: אבל איך מתקנים דברים לא נכונים ששרים אומרים מעל הבמה?

יבגני סובה: בשביל זה לפי התקנון אישרתי לך חמש דקות כהודעה אישית אחרי ההצבעה על האי-אמון.

יבגני סובה: זה הכול.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, קריאות ביניים זה מקובל בפרלמנט.

יבגני סובה: מקובל, בסדר.

גילה גמליאל: מקובל קריאות ביניים.

יבגני סובה: אבל אל תפריעי לשרה.

תמר זנדברג: זה בסדר גמור.

גילה גמליאל: שלא תגזים עם השקרים.

גילה גמליאל: זו בעיה.

גילה גמליאל: אדם טבע ודין זה פתאום ארגון שלא מתייחסים אליו.

גילה גמליאל: זה לא גורם מקצועי.

גילה גמליאל: נו, באמת.

תמר זנדברג: אני האזנתי לדברייך, הקשבתי בקשב רב, ואני מתייחסת חזרה מפני שאת המציעה.

תמר זנדברג: אם את רוצה, אני יכולה לדבר על מה שאני רוצה.

תמר זנדברג: אם את רוצה שאני אתייחס לדברייך, אז אני אגיד לך שדוח מבקר המדינה - - -

גילה גמליאל: את לא מתייחסת לדברים, את מסלפת דברים.

תמר זנדברג: אני מתייחסת לדברים.

תמר זנדברג: את זכאית לומר את שקרייך כראות עינייך - -

גילה גמליאל: אז למה לא הגשת את החוק בשנה האחרונה?

תמר זנדברג: - - אבל דוח מבקר המדינה שהתפרסם ממש כמה חודשים אחרי שנכנסנו לתפקיד הגדיר את הטיפול במאבק במשבר האקלים כנע בין אפס לפיגור.

תמר זנדברג: זה הסיכום של התקופה שלכם - -

גילה גמליאל: לא, זו לא התקופה שלי.

תמר זנדברג: - - של עשר שנים, של התקופה שלכם, שבה לא עשיתם כלום - - -

גילה גמליאל: סליחה, זו לא התקופה שלי כשרה.

גילה גמליאל: את יכולה לומר מה שאת רוצה.

תמר זנדברג: דיברתם ולא עשיתם.

תמר זנדברג: אבל אנחנו מתחילים לתקן בכל התחומים - - -

גילה גמליאל: זו לא התקופה שלי כשרה.

גילה גמליאל: מצטערת לומר לך.

תמר זנדברג: בכל התחומים.

גילה גמליאל: את משקרת לציבור בלי סוף.

גילה גמליאל: זה לא יאומן.

תמר זנדברג: תיארתי כאן:

תמר זנדברג: בתחום החינוך, בתחום הבריאות, בתחום הפשיעה וגם בתחום הסביבה.

גילה גמליאל: על איזו תקופה דוח המבקר מדבר, את יכולה לומר?

תמר זנדברג: וגם בתחום הסביבה.

גילה גמליאל: את יכולה לומר על איזו תקופה הדוח מדבר?

גילה גמליאל: על איזה שנים?

תמר זנדברג: אנחנו מצמצמים פערים בשנים ארוכות שאתם השארתם באמת בכל התחומים, החל - - -

גילה גמליאל: עוד רגע את פה.

גילה גמליאל: עוד רגע את באופוזיציה.

גילה גמליאל: תתרגלי.

גילה גמליאל: תתרגלי.

תמר זנדברג: בסדר גמור.

תמר זנדברג: זה לא מפחיד אותי.

תמר זנדברג: בניגוד אלייך, חברת הכנסת גמליאל, זה לא מפחיד אותי.

גילה גמליאל: מעכשיו תתרגלי.

גילה גמליאל: נושיע את הסביבה וניפטר ממך בתור השרה הכי גרועה שהייתה.

גילה גמליאל: את יודעת שאלקין היה יותר טוב ממך בתור שר.

תמר זנדברג: אני יודעת ששליחות ציבורית נעשית מכל כיסא.

תמר זנדברג: פה ופה – אותו דבר.

גילה גמליאל: לפחות הוא לא הזיק.

תמר זנדברג: יש כאלה שחושבים שאפשר לעבוד רק אם יושבים בצד אחד של האולם.

גילה גמליאל: אלקין לא הזיק, את מזיקה.

תמר זנדברג: אנחנו לא.

תמר זנדברג: אנחנו באנו לעבוד, ונמשיך לעשות את זה כל זמן שהבוחר ייתן לנו - - -

גילה גמליאל: לעבוד על אנשים בעיניים.

מכלוף מיקי זוהר: תמר, את מאמינה לעצמך?

תמר זנדברג: אוה, הינה, חבר הכנסת מיקי זוהר - -

מכלוף מיקי זוהר: את מאמינה לעצמך?

תמר זנדברג: - - למה לא שמעת אותי מההתחלה?

מכלוף מיקי זוהר: תמר, את אומרת לי שהשרידות הפוליטית על הכיסא לא חשובה לכם?

מכלוף מיקי זוהר: מרצ מכרה את כל האידיאולוגיה שלה.

מכלוף מיקי זוהר: אין לה אידיאולוגיה יותר.

מכלוף מיקי זוהר: את אומרת שלא מכרתם - - -

גילה גמליאל: אפס בסקרים.

גילה גמליאל: איך זה קורה שאתם אפס בסקרים?

יבגני סובה: רבותיי, זו לא שעת שאלות לשר.

יבגני סובה: זו הצעת אי-אמון לשר, נכון?

תמר זנדברג: חבר הכנסת מיקי זוהר, כאדם שמבין באידיאולוגיה, אתה יודע, אני לפעמים - - -

גילה גמליאל: אפס בסקרים.

גילה גמליאל: הבוחרים שלך לא מאמינים לך.

תמר זנדברג: אני לא באה לפה הרבה, לכנסת, אבל אני מסתכלת עליך, אתה הולך פה מבולבל, סהרורי, לא מבין איפה – מי שם אותך - - -

גילה גמליאל: הבוחרים שלך לא מאמינים בך.

גילה גמליאל: ירדתם לאפס בסקרים.

תמר זנדברג: כן, יקירי, אופוזיציה זה חלק ממשטר דמוקרטי תקין ותתחילו להתרגל.

תמר זנדברג: תתחילו להתרגל - - -

מכלוף מיקי זוהר: אתם שמרתם על הערכים שלכם?

מכלוף מיקי זוהר: מה עשיתם בשביל להט"בים?

מכלוף מיקי זוהר: מה עשיתם?

מכלוף מיקי זוהר: מה מרצ עשתה בשביל להט"בים?

מכלוף מיקי זוהר: מה מרצ עשתה - - -

גילה גמליאל: עשית אפס לסביבה וקיבלת אפס בסקרים.

תמר זנדברג: רגע, סליחה, אתה פספסת כרגע, הקראתי ארוכות את הישגי הממשלה, אתה לא היית פה - - -

מכלוף מיקי זוהר: אתם רוצים לשבת בכיסאות.

תמר זנדברג: נכון שאתם יושבים עם להט"בפובים וכהניסטים וגזענים, והכול בסדר; בשביל הבלוק הכול טוב.

תמר זנדברג: תמכרו את חיילי צה"ל, תמכרו את כולם, למה?

תמר זנדברג: כי ביבי אמר.

תמר זנדברג: זו הדמוקרטיה החדשה נוסח הליכוד.

תמר זנדברג: אבל אנחנו, על אפכם ועל חמתכם, עושים ועובדים - -

גילה גמליאל: אתם ללא בוחרים כבר.

גילה גמליאל: זהו, נגמר.

תמר זנדברג: - - וכל כמה זמן שהציבור הישראלי ייתן לנו אנחנו נמשיך לעשות.

תמר זנדברג: ודרך אגב, אם נהיה באופוזיציה גם נמשיך, לא כמוכם.

תמר זנדברג: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: כל זמן שמנסור עבאס וזועבי ייתנו לכם.

מכלוף מיקי זוהר: זו השאלה.

יבגני סובה: תודה רבה לשרה להגנת הסביבה תמר זנדברג.

יבגני סובה: כפי שאמרתי, אני מאפשר לחברת הכנסת גילה גמליאל חמש דקות הודעה אישית, אבל אחרי ההצבעה.

יבגני סובה: אנחנו נעבור לסעיף הבא – הצעת אי-אמון בנושא: ממשלה אכזרית כושלת כלכלית, משבר דיור חסר תקדים – עלייה של 16% במחירי הדיור ועלייה של 40% במוצרי המזון, של סיעת ההתאחדות הספרדית שומרי תורה ש"ס וסיעת יהדות התורה.

יבגני סובה: מי שינמק את ההצעה הוא חבר הכנסת משה ארבל.

יבגני סובה: בבקשה, עשר דקות לרשותך, אדוני.

משה ארבל: תודה רבה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים והשרות, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה תמר זנדברג, אנחנו חווינו אתמול תופעה קשה מאוד מחבר מפלגתך, השר עיסאווי פריג', במתקפה ברוטלית וחסרת תקדים נגד בית המשפט.

משה ארבל: אמירות בלתי נסבלות ובלתי מתקבלות על הדעת.

משה ארבל: לקרוא לשופט מכהן טיפש ששורף יער שלם זו אמירה מחפירה, ואני מצפה – ציפיתי שבעומדך כאן מעל הדוכן הזה ללא מגבלת זמן, לכל הפחות היית מוצאת דקה אחת כדי לגנות את דבריו המחפירים.

משה ארבל: אבל כנראה שזה לא מעניין אותך ולא את מיכל רוזין.

משה ארבל: תתביישו.

משה ארבל: רואים לכם.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבר כמה חודשים שהציבור הישראלי נאנק תחת עול יוקר המחיה שהולך ומחמיר ומחריף מדי שבוע ומדי חודש.

משה ארבל: אנחנו עברנו שנה לא קלה, שנת קורונה, שהיינו חייבים לקבל בה החלטות קשות.

משה ארבל: כן, הייתי חלק מהקואליציה שקיבלה החלטות קשות, כמו ממשלות רבות בכל העולם שקיבלו החלטות קשות.

משה ארבל: לא צריך להצטער על החלטות שהצילו חיי האדם, אבל צריכים להיות מודעים למחירים שלהן, והיינו מודעים למחיר והחלטנו שהמחיר של חיי אדם כבד יותר.

משה ארבל: הציבור ציפה ליציאה מהקורונה, ציפה לחזור לנורמה, ובמקום זאת, בחסות הממשלה, הזו סובל מעליות מחירים בכל התחומים, שהולכות ושוחקות את השכר שלו: מחירי המזון מזנקים בכ- 40%; מחירי הדלק מזנקים; בדקות האחרונות ממש נגיד בנק ישראל מפרסם העלאה נוספת של הריבית ל-0.75%, העלאה דרמטית; רק אתמול דנו פעם נוספת ברשות החשמל – כאן נמצאת כבוד השרה אורית פרקש הכהן, שבעברה הייתה גם כן יושבת-ראש רשות החשמל – על העלאת תעריפי החשמל ב-6% נוספים.

משה ארבל: לאן שלא מסתכלים יוקר המחיה נוגס בצרכן הישראלי ובדייר הישראלי.

משה ארבל: מחירי הדירות עלו ב-16% בשנה אחת.

משה ארבל: תכף יעלה לכאן השר חמד עמאר ויגיד "איפה הייתם 12 שנה"; אני מדבר על השנה האחרונה, שבה אתה, אדוני, היית שר במשרד האוצר.

משה ארבל: זוהי עלייה חדה שמרחיקה ממיליוני ישראלים את החלום לקנות דירה.

משה ארבל: עיקר הפגיעה היא בזוגות הצעירים שעובדים קשה מאוד כדי לחסוך ומרגישים שהממשלה הזו לא רואה אותם.

משה ארבל: עם עליית מחירי הדירות גם מחירי השכירות עולים.

משה ארבל: הדברים הרי קשורים זה בזה.

משה ארבל: במקום לטפל בבעיה מהשורש, גם שר הבינוי והשיכון וגם שר האוצר מרימים ידיים.

משה ארבל: אין תוכנית עבודה מסודרת; קופצים מתוכנית לתוכנית; מפרסמים תוכניות שעדיין לא קיבלו אישור של הייעוץ המשפטי.

משה ארבל: אין ראייה לטווח ארוך, משום שהם מבינים שלממשלה הזו אין טווח ארוך.

משה ארבל: מה שהם שוכחים זה שלמדינה ולאזרחיה – ולעם ישראל, עם הנצח – יש טווח ארוך, והחובה שלהם צריכה להיות למדינת ישראל ולאזרחיה, ולא לממשלה הזמנית של בנט ומרצ.

משה ארבל: שר האוצר הכריז שלראשונה מקום המדינה נרשם עודף תקציבי במשך ארבעה חודשים רצופים.

משה ארבל: בסך הכול מדובר על 32 מיליארדי שקלים.

משה ארבל: זה גם לא נכון שזו פעם ראשונה במקום המדינה, אבל נניח לזה, זה לא השקר היחיד של ליברמן.

משה ארבל: מה עושה משרד האוצר עם הכסף?

משה ארבל: למה האזרחים לא רואים אותו בחזרה?

משה ארבל: שר האוצר לקח שיעור ממדינות דיקטטוריות איך להחזיק מדינה עשירה ואזרחים עניים.

משה ארבל: הכסף שנצבר בקופת המדינה לא נועד להעלות עובש אלא לחזור לאזרחי מדינת ישראל בשירותים, בהורדת מיסים.

משה ארבל: כשהעודף כל כך גבוה ומנגד יוקר המחיה מקשה על משפחות לא לסגור את החודש אלא להתחיל את החודש – לפי משרד האוצר, הגירעון השנתי הוא הנמוך ביותר מבין מדינות העולם – יש כאן חוסר הבנה של שר האוצר שאנחנו לא בתחרות ואף מדינה לא מקבלת פרס על היותה במקום הראשון.

משה ארבל: גירעון נמוך עדיף מגירעון גבוה, והנתון על עודף במיסים הוא נתון מעודד באופן עקרוני.

משה ארבל: אבל החובה המוטלת על הממשלה היא חובה חשובה מכול, השליטה על הארנק הציבורי; תשלומי מיסים נועדו לחזור לציבור ולא לשמש קופה קטנה לחברי כנסת שמאיימים לפרוש מהקואליציה.

משה ארבל: גירעון, כל עוד הוא נמוך ובשליטה, מאפשר לממשלה להשקיע באזרחים, להשקיע בתשתיות, לעודד צריכה, לעודד צמיחה.

משה ארבל: זה לא מקרה שבמדינות מערביות אחרות הגירעון נמוך יותר, וזה לא מעיד טובות על ההחלטות הכלכליות של הממשלה הזו.

משה ארבל: ההפך הוא הנכון.

משה ארבל: מדובר בממשלה שמייסרת את הציבור.

משה ארבל: הכנסות המדינה ממיסים שוברות כל שיא בממשלה; במקום הפחתת מיסים, שתעודד צמיחה – מעלה מיסים חדשים, ממציאה מיסים לטובת הכוונת התנהגות, מיסים שפוגעים קודם כול באוכלוסיות החלשות ביותר בחברה ובמשפחות ברוכות ילדים.

משה ארבל: לכל מס היגיון משלו, לכל מס חדש היגיון משלו.

משה ארבל: ביחד יוצרים סביבה בלתי נסבלת לאוכלוסיות המוחלשות ביותר במדינה.

משה ארבל: במקום להשקיע כסף בחינוך, בהסברה, בהכנת תשתית מתאימה, גם פיזית וגם תשתית דעה ציבורית, הממשלה מטילה מיסים, אם זה מיסי מיצים מתוקים ואם זה מיסי חד פעמי ואם זה מיסים אחרים.

משה ארבל: לממשלה יש מחסן מלא בגזרים, אבל היא מעדיפה מקלות על הציבור, ולהכות בציבור עם מקלות עד זוב דם.

משה ארבל: המקום היחידי, אדוני השר, שחברי הממשלה הזו ראו מישהו משבעת העשירונים התחתונים זה מאחורי הדלפק של מכין הקפה.

משה ארבל: רק אותו הם פוגשים.

משה ארבל: וזה נכון לציבור החרדי כמו שזה נכון לציבור הערבי, המסורתי, תושבי הפריפריה, ההתיישבות, תושבי דרום תל אביב.

משה ארבל: לא במקרה הממשלה הזו הכריזה מלחמה על האופי היהודי של המדינה, על המאפיינים שהם כל כך חשובים לציבור הרחב.

משה ארבל: פגיעה בכשרות, פגיעה ברבנות הראשית, פגיעה מתוכננת בגיור, חלילה, פגיעה בתמיכה במעונות יום לאימהות שכל חטאן הוא שבן הזוג שלהן לומד תורה.

משה ארבל: במקום לתת יותר לחיילי ישראל, גם במשכורות, גם בתמיכה, גם בשכר לימוד ללימודים אקדמיים ולקבל את הצעת האופוזיציה ליותר תמיכה בחיילים – יש כסף, 32 מיליארד – רוצים להיכנס למאבק בלומדי התורה ולנפח את הפנסיות התקציביות.

משה ארבל: אני רוצה בדקות הספורות שנותרו לי לדבר על גזירה נוספת שהממשלה הזאת, והיא עדיין, פועלת ופוגעת במוחלשים ביותר בחברה.

משה ארבל: כן, אנחנו בסיעת ש"ס הבאנו כסף קואליציוני בסך מיליארד שקלים.

משה ארבל: חלקו הלך לטובת הפחתת תעריפי המים לכלל האוכלוסייה במדינת ישראל ו-650 מיליון שקלים מתוכו הוקצו לטובת הפחתת תעריפי התחבורה הציבורית.

משה ארבל: הפחתת מחירים שבעצם הביאה בשורה אדירה לאזרחי ישראל שנוסעים בתחבורה הציבורית, שמרביתם עשירונים תחתונים.

משה ארבל: אנשים במצב סוציו-אקונומי שאין ביכולתם לרכוש מכונית פרטית ומשתמשים בתחבורה ציבורית.

משה ארבל: חלקם סטודנטים, חלקם משפחות ברוכות ילדים.

משה ארבל: ובמחשכים מגיעה שרת התחבורה, במהלך פגרה, כאשר הכנסת לא נמצאת כאן וועדת הכלכלה לא מתכנסת כדי לפקח על עבודת הממשלה באופן אקטיבי, ומקדמת רפורמה שמעלה מחירים בשם הרצון לייצר אחידות בתעריפים.

משה ארבל: במקום לאחד את כל התעריפים לתעריף נמוך ולהוזיל את התעריפים, בוחרת שרת התחבורה לעשות איחוד תעריפים למעלה.

משה ארבל: המשמעות היא שבעפולה, בטבריה, בעכו, משלמים יותר כסף.

משה ארבל: כן, ציפיתי מחבר כנסת כמו מיכאל ביטון, חבר כנסת חברתי, יושב-ראש ועדת הכלכלה, שלא יאפשר לזה לקרות.

משה ארבל: ציפיתי ממך, חמד עמאר, כאיש פריפריה, כאיש הצפון, שמבין מה זה קושי של אדם שאין לו כסף להתחיל את החודש לעלות ולשלם על אוטובוס – למנוע את זה.

משה ארבל: למה צריך לשלם יותר?

משה ארבל: מה ההצדקה החברתית של זה?

משה ארבל: אנחנו הבאנו 650 מיליון שקלים, כספים קואליציוניים.

משה ארבל: כשיספרו לכם על סחטנות תראו להם את הנתון האמיתי הזה.

משה ארבל: כסף קואליציוני של מפלגה שהולך לכלל אזרחי מדינת ישראל, דתיים וחילונים, יהודים וערבים, כולם.

משה ארבל: לטובת הפחתת תעריפי התחבורה הציבורית.

משה ארבל: אבל הממשלה הזאת – כלום.

משה ארבל: לממשלה אין לגיטימציה ציבורית, היא לא נהנית מרוב בכנסת.

משה ארבל: היא בטח לא נהנית מרוב בציבור.

משה ארבל: רוב העם מואס בה.

משה ארבל: היא לא עוסקת במשילות, היא לא עוסקת בטיפול בבעיות שמעסיקות את הציבור, במחירי הדירות המאמירים, ביוקר המחיה, מחירי המזון, מחירי הדלק, מחירי החשמל, האינפלציה הדוהרת.

משה ארבל: הכסף שלכם, אזרחי ישראל, שווה פחות.

משה ארבל: ממשלה שעוסקת בכיבוי שריפות – כל שבוע חבר כנסת אחר מאיים בפרישה ומקבל ליטרת בשר.

משה ארבל: כל שבוע בכיר אחר בלשכה של בנט מתפטר.

משה ארבל: היחיד שלא מתפטר בינתיים הוא היחיד שחייב להתפטר, וזה ראש הממשלה בנט.

משה ארבל: הגיע הזמן לנהוג ברחמנות כלפי הציבור, ברחמנות גם כלפי הממשלה שמיצתה את ימיה, ולהביא לסיומה.

משה ארבל: אני קורא לכם, חבריי חברי הכנסת, להצטרף ולהצביע בעד האי-אמון.

משה ארבל: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר כנסת ארבל.

יבגני סובה: מי שישיב על ההצעה זה השר במשרד האוצר חמד עמאר, בבקשה.

יבגני סובה: השר חמד עמאר מתגורר בשפרעם.

יבגני סובה: אני לא יודע אם במונחים של היום אפשר להגיד שזה פריפריה או לא.

יבגני סובה: לא נראה לי.

יבגני סובה: במונחים של היום זה כבר לא פריפריה, שפרעם.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני השר.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השרים, פריפריה – שפרעם נחשבת פריפריה, כן.

חמד עמאר: רק במדינת ישראל מרחק מהמרכז של שעה וחצי זה פריפריה.

חמד עמאר: במדינות אחרות שעה וחצי זה פרבר באותה עיר, באותה בירה.

חמד עמאר: לפני שאני אתחיל ואשיב על האי-אמון שהגישה ש"ס, אני רוצה לגעת בנושא של ממדים ללימודים.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש - - -

יעקב ליצמן: מה עם השוחד - - - מיליארד וחצי למועצות הערביות היום.

יעקב ליצמן: זה שוחד בחירות.

יעקב ליצמן: אני שואל איך זה מותר.

חמד עמאר: אני רואה אותם אזרחי מדינת ישראל.

חמד עמאר: אם אתה רואה אותם לא אזרחי מדינת ישראל - - -

יעקב ליצמן: - - -

חמד עמאר: אם אתה רואה אותם לא אזרחי מדינת ישראל, ואתה גם כיושב-ראש ועדת הכספים העברת גם למגזר הערבי כשישבת שם, אז זה משהו אחר.

יעקב ליצמן: - - -

חמד עמאר: אז מה אתה רוצה?

חמד עמאר: מה אתה רוצה, שלא יעבירו להם תקציבים בכלל?

יעקב ליצמן: שאלתי מה - - -

חמד עמאר: הם לא גרים כאן?

חמד עמאר: הם לא חלק ממדינת ישראל?

חמד עמאר: אם אתה לא רואה אותם חלק ממדינת ישראל, תצא לכאן, תבוא תעמוד במקומי ותגיד.

חמד עמאר: הם חלק ממדינת ישראל.

יעקב ליצמן: אני דאגתי - - -

משה ארבל: מעונות יום לאברכים, הם לא חלק מישראל?

חמד עמאר: הם חלק ממדינת ישראל.

משה ארבל: אברכים לומדי תורה הם לא חלק ממדינת ישראל?

חמד עמאר: אני רוצה לגעת בנושא של ממדים ללימודים.

משה ארבל: לא מגיע להם - - -

חמד עמאר: אני מתבייש בכם, חברי הליכוד.

משה ארבל: תתבייש, תתבייש.

חמד עמאר: מתבייש בכם, חברי הליכוד.

חמד עמאר: מכם אני לא מצפה שתצביעו על ממדים ללימודים.

חמד עמאר: מכם אני לא מצפה, בכלל לא.

חמד עמאר: אתם יכולים לא להצביע, אתם יכולים להצביע נגד.

חמד עמאר: אבל חברי הליכוד, שרק בשבוע שעבר שמעתי חלק גדול מהם שאמרו: אנחנו נצביע בעד.

חמד עמאר: אנחנו לא - - -

משה ארבל: 50 מיליון, 50 מיליון, 100%, תעזור לחיילים.

חמד עמאר: כשתהיה בשלטון תשנה את החוק.

משה ארבל: 100%, 100%.

חמד עמאר: כשתהיה בשלטון תשנה את החוק.

חמד עמאר: היית בשלטון ולא עשית את זה, אז אני בא לעדכן אותך.

חמד עמאר: בוא אני אעדכן, ממדים ללימודים - - -

משה ארבל: אתם פגעתם באברכים, פגעתם בלומדי התורה.

משה ארבל: לא נתתם להם מעונות יום.

משה ארבל: תתביישו.

חמד עמאר: ממדים ללימודים, זה התחיל כשאביגדור ליברמן היה שר הביטחון ב-2016.

חמד עמאר: איזנקוט היה הרמטכ"ל.

חמד עמאר: זה התחיל ב-2016, זה לא התחיל מהכסף של הממשלה, לא כסף של התקציב.

חמד עמאר: זה היה מתרומות של ידידי צה"ל בארצות הברית.

חמד עמאר: ברגע שהופסקו התרומות אתם הייתם בשלטון ולא תיקנתם את החוק.

חמד עמאר: הליכוד היה בשלטון, ראש הממשלה היה ביבי נתניהו ולא תיקן את החוק.

חמד עמאר: היום הוא רוצה להבטיח, אם לא יהיה 100%, אנחנו נצביע נגד.

חמד עמאר: אני רוצה שיסתכל על חייל משוחרר.

חמד עמאר: אני רוצה שיסתכל על לוחם, על חייל בודד, על עולה חדש, בעיניים - -

משה ארבל: קיבלתם - - - 32 מיליארד עודף, 32 מיליארד עודף.

יבגני סובה: חבר הכנסת ארבל, תודה רבה.

חמד עמאר: - - ויגיד לו, אני לא רוצה להצביע לך.

חמד עמאר: אני רואה את חברי הליכוד שיושבים כאן.

משה ארבל: למה אתה פוסל אותי?

חמד עמאר: אמרתי לך, ממך אני לא מצפה.

משה ארבל: למה אתה פוסל אותי?

משה ארבל: למה אתה פוסל אותי?

חמד עמאר: אני ממך לא מצפה.

משה ארבל: למה?

חמד עמאר: שהם יסתכלו בעיניים לחיילים.

משה ארבל: למה אתה פוסל אותי, אני לא אזרח?

חמד עמאר: יגידו לכם:

חמד עמאר: אנחנו לא מצביעים לממדים ללימודים, או הכול או לא כלום.

חמד עמאר: הייתם שם, לא עשיתם את זה.

משה ארבל: למה אתה פוסל אותי?

חמד עמאר: היה כלום, היה כלום.

חמד עמאר: למה אתם לא אומרים את זה לציבור?

חמד עמאר: זה נקבר ב-2020.

חמד עמאר: היית ראש ממשלה, ביבי נתניהו, למה לא הבאת את זה לחוק?

חמד עמאר: למה לא הבאת את זה ל-100%?

חמד עמאר: כי לא רצית לתת.

חמד עמאר: ב-2008 – היום סיפר את זה יושב-ראש ישראל ביתנו אביגדור ליברמן – צעירי הליכוד עמדו ואמרו: אנחנו נהיה בשלטון, ניתן שנת לימודים חינם.

חמד עמאר: אמרו, כמו שאומרים עכשיו.

חמד עמאר: לא היה ולא נברא.

חמד עמאר: לא הייתה שנת לימודים חינם ולא היה כלום.

חמד עמאר: וזה אותו דבר עכשיו.

חמד עמאר: אבל אני רוצה שתסתכלו לחיילים המשוחררים בעיניים, לאנשים שנלחמו למען המדינה, לאותם עולים חדשים שהגיעו לכאן ושירתו בצבא, לאותם חיילים בודדים, להסתכל להם בעיניים ולהגיד להם: אנחנו לא מצביעים, אנחנו לא נותנים לכם ממדים ללימודים.

חמד עמאר: או שאנחנו נותנים לכם את כל הכסף או תחכו עד שאנחנו נהיה בשלטון.

אמרת לזועבי?

חמד עמאר: זה מה שנעשה.

אמרת לזועבי?

חמד עמאר: זה מה שנעשה.

יבגני סובה: חבר הכנסת אשר, רק נכנסת כבר מפריע.

יבגני סובה: לא הספקת אפילו להיכנס, כבר מפריע.

יבגני סובה: לפחות תשב.

יעקב מרגי: הוא לא יודע מי זה.

מי זאת זועבי?

אמרת לה את זה - - -

קריאה: - - - שוחד - - -

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: חבר הכנסת אשר, תודה.

חמד עמאר: אם אתה רואה שזה שוחד, יש לך משטרה.

חמד עמאר: תלך למשטרה, תגיש תלונה ותגיד את זה.

חמד עמאר: אל תגיד כאן במליאה.

חמד עמאר: לך למשטרה, תגיד את זה.

חמד עמאר: למה אתה צועק את זה כאן?

חמד עמאר: בשנת 2021 הגיע קצב הבנייה לשיא היסטורי של למעלה מ-25 שנה ועמד על למעלה מ-63,000 יחידות דיור חדשות.

חמד עמאר: מספר יחידות הדיור שקיבלו היתר בנייה בשנה זו עמד על היקף משמעותי של למעלה מ-76,000 יחידות דיור חדשות.

חמד עמאר: כשאני אומר 25 שנה ושיא – זה אומר שהממשלות הקודמות לא קידמו את הבינוי.

חמד עמאר: אנשים רוצים לקנות דירה, לא מוצאים דירה, המחירים עולים.

חמד עמאר: זה מה שאנחנו עושים עכשיו – מגדילים את ההיצע שעתיד להביא לגידול נוסף בתחילת הבנייה בשנים הקרובות.

חמד עמאר: לצד זאת, משרד השיכון ורשות מקרקעי ישראל ביצעו היקף עסקאות משמעותי בקרקעות מדינה והביאו למכירה של למעלה מ-62,000 יחידות דיור, אשר עתידות להיבנות בקרקעות אלה.

חמד עמאר: בנוסף, גם במסגרת חוק ההסדרים הקרוב הממשלה תקדם צעדים שונים להאצת הבנייה ולמיתון ביקושים.

חמד עמאר: נוסף על צעדים להפחתת מחירי הדיור, ממשלת ישראל מבצעת צעדים רבים להגברת התחרות והורדת יוקר המחיה במוצרי צריכה בסיסיים.

חמד עמאר: במוקד הצעדים, בעוד כשבוע נכנסת לתוקף הפעימה הראשונה של הרפורמה בייבוא, כך מוצרי צריכה רבים כמו עגלות תינוק, מיטות, כיסאות תינוק, אופניים, משקפיים, נורות, צעצועים ועוד, ייכנסו למסלול יבוא חדש על בסיס רגולציה בין-לאומית והצהרה בלבד, ללא צורך בבדיקה נוספת בארץ או התאמה לתקן מיוחד.

חמד עמאר: בספטמבר הקלות אלה יחולו במלואן גם לעניין מוצרי חשמל.

חמד עמאר: מתחילת 2023 יחולו גם במוצרי מזון ותמרוקים.

חמד עמאר: בנוסף, במסגרת תוכנית "מכס אפס", צפויים לרדת מכסים בשווי 12% על מגוון מוצרים.

חמד עמאר: כך, ביום רביעי האחרון חתם שר האוצר צו לביטול מכס על חלקי חילוף לרכב, חומרי גלם לבנייה, כלי מטבח, מוצרי טקסטיל, אופניים ועוד.

חמד עמאר: צעדים אלה צפויים להוריד עלויות רגולציה מיותרת, להגביר את התחרות ולהביא להפחתת מחירים ולהפחתת יוקר המחייה.

חמד עמאר: אני שוב פונה לחברי הכנסת מהליכוד: תסתכלו לחיילים בעיניים ותגידו להם: אנחנו נעשה את זה כשנהיה בממשלה, ואז תגרמו שהם לא יקבלו כלום עכשיו.

חמד עמאר: תתביישו לכם.

יבגני סובה: תודה רבה לשר חמד עמאר.

יבגני סובה: אנחנו נעבור לדיון סיעתי.

יבגני סובה: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מיקי זוהר, מטעם סיעת הליכוד.

יבגני סובה: בבקשה, מיקי זוהר.

יבגני סובה: שלוש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הגעתי לדבר כאן בהצעת האי-אמון הזו, ואני רוצה לדבר על מספר נושאים שאני חושב שאזרחי ישראל קשובים להם מאוד, לאו דווקא בנושא הזה, יש עוד נושאים חשובים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אם יש לי במה, אז אני יכול גם לנצל אותה.

מכלוף מיקי זוהר: קודם כול נדבר על סערת ממדים ללימודים.

מכלוף מיקי זוהר: אז קודם כול צריך לפרגן לקואליציה – ספין לא מכובד, לא ראוי, אבל הוא מצליח לכם.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת, אין ספק שאתם מנסים לשכנע כרגע את הציבור באיזושהי המצאה שאנחנו מתנגדים לחיילי צה"ל, ובינתיים זה עובד לכם.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני יכול להגיד לכם דבר אחד, אני נותן לכם ספוילר: בסוף, האמת טיבה להתברר, וידעו כולם שמי שנגד חיילי צה"ל זו דווקא הקואליציה והממשלה הנוכחית, בטח ובטח לא אנחנו באופוזיציה.

מכלוף מיקי זוהר: למה?

מכלוף מיקי זוהר: כמה סיבות.

מכלוף מיקי זוהר: סיבה ראשונה: אנחנו אלה שהעלינו את שכר חיילי צה"ל בזמן אמת כשהיינו בקואליציה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו אלה שבשנת 2016 הענקנו לחיילי צה"ל 100% מימון במלגה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו באים ואומרים שגם עכשיו צריך לתת 100% מימון לחיילים, בזמן שהקואליציה רוצים לתת רק 66%.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו, שלא תטעו, לא מדובר בכל כך הרבה כסף.

מכלוף מיקי זוהר: מדובר בסך הכול בתוספת של 50 מיליון שקל שאנחנו באופוזיציה רוצים להעניק לחיילי צה"ל והקואליציה מתנגדת.

מכלוף מיקי זוהר: למה היא מתנגדת?

אלעזר שטרן: למה היא מתנגדת?

מכלוף מיקי זוהר: שאלה טובה, חבר הכנסת אלעזר שטרן.

יבגני סובה: השר.

מכלוף מיקי זוהר: השר אלעזר שטרן, סליחה.

מכלוף מיקי זוהר: נכון, שר, מודה.

מכלוף מיקי זוהר: למה אתם מתנגדים?

מכלוף מיקי זוהר: למה אתם לא מוכנים לתת 100%?

אלעזר שטרן: עוד מעט תשמע.

אלעזר שטרן: אם תחכה, תשמע.

מכלוף מיקי זוהר: אני אגיד לכם למה.

יבגני סובה: תחכה, תשמע.

מכלוף מיקי זוהר: ההוצאות גדולות – צריך לשלם לחברת הכנסת רינאוי זועבי; צריך לשלם כסף למנסור עבאס; צריך לשלם מאות מיליונים לאחמד טיבי.

מכלוף מיקי זוהר: את כל הדברים האלה צריך לממן.

מכלוף מיקי זוהר: כשאתה רוצה לממן סכומים כאלה גדולים, מה לא נשאר?

מכלוף מיקי זוהר: לא נשאר לחיילי צה"ל תקציב.

מכלוף מיקי זוהר: וחיילי צה"ל משלמים את המחיר בגלל הקואליציה הרעועה הזאת.

מכלוף מיקי זוהר: עכשיו מצפים מאיתנו כאופוזיציה לגבות את החלטות הקואליציה.

מכלוף מיקי זוהר: למה שנעשה את זה?

מכלוף מיקי זוהר: הרי מה יותר טוב לחיילי צה"ל?

מכלוף מיקי זוהר: ממשלת ימין בהנהגת הליכוד או ממשלת שמאל יחד עם מנסור עבאס כלשון מאזניים בתמיכת הרשימה המשותפת?

מכלוף מיקי זוהר: ברור שממשלת ימין יותר טובה לחיילי צה"ל.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, אנחנו צריכים לעשות הכול להפלת הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: וכדי להפיל את הממשלה, אנחנו צריכים להצביע נגד ההחלטות שהממשלה הזו מביאה.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן מי שמצפה מאיתנו להיות איזושהי חומת מגן לקואליציה הנוכחית טועה, ואני מודיע לו שלא יבנה על זה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני כן אומר שאנחנו אלה שנדאג לחיילי צה"ל, אנחנו ניתן לחיילי צה"ל את מה שצריך, בין אם זה יהיה בכנסת הזאת או בין אם זה יהיה בממשלה שאנחנו נרכיב בפעם הבאה.

מכלוף מיקי זוהר: וגם, אם צריך זה יהיה רטרואקטיבית.

מכלוף מיקי זוהר: חיילי צה"ל לא ייפגעו, בטח לא במשמרת שלנו.

מכלוף מיקי זוהר: אבל במשמרת של הקואליציה הזו חיילי צה"ל הם אלו שמשלמים את המחיר על הממשלה הרעה והלא-טובה הזו לישראל.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה, חבר הכנסת מיקי זוהר.

יבגני סובה: הדובר הבא, מטעם סיעת יש עתיד, השר אלעזר שטרן, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני, גם לרשותך שלוש דקות.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, הגיע הזמן לומר את האמת.

קריאה: אוה, אוה, אוה - - -

יעקב מרגי: מה - - - לומר את האמת.

אלעזר שטרן: לא, ביחס למה שאתם אומרים, חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: מה, עוד לא אמרתי - - -

אלעזר שטרן: לא, ביחס למה שאתם אומרים, חבר הכנסת מרגי.

אלעזר שטרן: כדאי שנגיד את האמת.

אלעזר שטרן: אני אגיד מה שמעתי.

אלעזר שטרן: עדים במדים, ממדים ללימודים – אני העליתי את ממדים ללימודים כאן שלוש פעמים.

תן לי לקרוא למנסור עבאס.

תקרא למנסור עבאס.

אלעזר שטרן: שלוש פעמים בהצעת חוק, יש פ"אים כתובים, תבדקו את זה.

אלעזר שטרן: התנגדתם.

אלעזר שטרן: אמרתם: זה מתרומות.

אלעזר שטרן: חיילי צה"ל זה מתרומות.

אלעזר שטרן: עכשיו אתם באים ומנסים למכור לציבור: ניתן 100%.

אלעזר שטרן: איפה הייתם עשר שנים?

אלעזר שטרן: איפה הייתם שלוש שנים?

אלעזר שטרן: איפה הייתם שנתיים?

אלעזר שטרן: אני אגיד לכם איפה הייתם.

קריאות: - - -

אלעזר שטרן: לפני שבוע שמעתי שהח"כים החרדים וגם סמוטריץ', גם חרדי, לצורך העניין, מזהיר את נתניהו שאם לא יצביעו כולם כגוש אחד נגד ממדים ללימודים, תתפרק הברית הזאת של האופוזיציה.

אלעזר שטרן: שמעתם?

אלעזר שטרן: עכשיו, למה?

יעקב מרגי: בגלל רע"מ.

יעקב מרגי: לא, אל תלך לשם, יש לי הצעת חוק - - -

אלעזר שטרן: אני אגיד לך למה.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך למה.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: בגלל – אולי, למה נותנים רק לחיילים?

אלעזר שטרן: אולי גם צריך לתת - - -

יעקב מרגי: - - - לא, לא, אל תלך לשם.

אלעזר שטרן: מרגי, אני לא הולך.

אלעזר שטרן: אני אגיד למה - - -

רמאי, מסית, עלוב.

קריאה: - - - לפי הצעת חוק שלי - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת מרגי.

אלעזר שטרן: אפשר רגע?

אלעזר שטרן: יש לי שלוש דקות.

יבגני סובה: אל תדאג, אני אוסיף לך.

רמאי ומסית.

עלוב.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: חבר הכנסת אשר, תודה.

אלעזר שטרן: אני אגיד למה.

אלוף ברמאות.

יבגני סובה: רק שנייה.

יבגני סובה: כל עוד אתם תפריעו, אני פשוט אוסיף לשר לדבר.

תן לו.

יבגני סובה: מה זאת התנועה הזאת?

- - - שקרן.

אין לו אומץ לדבר עם זועבי - - - זועבי.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: חבר הכנסת אשר, תודה רבה.

יבגני סובה: חבר הכנסת אשר, זה שאתה מסתובב באולם ומאיים מכל נקודה זה לא יעזור.

יבגני סובה: תודה.

אתה מסית.

אתה מעליל עלילות.

תתבייש.

יבגני סובה: חבר הכנסת אשר, צא החוצה.

אני יוצא.

(חבר הכנסת יעקב אשר יוצא מאולם המליאה.

)

אלעזר שטרן: חבר הכנסת אשר – לא יודע מה קרה לו.

אלעזר שטרן: עוד לא אמרנו אפילו בגלל שהם רוצים לתת את הכסף גם לחיילים בישיבות, אפילו את זה לא אמרתי.

אלעזר שטרן: על חיילי צה"ל שמגינים עליהם, לזה הוא מתנגד?

אלעזר שטרן: על זה אמרו לראש הממשלה, אם תסכים לממדים לימודים אנחנו יותר לא נבוא לברית האופוזיציה?

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד משהו.

אלעזר שטרן: למה לא נתתם את שני השלישים שאנחנו חושבים שצריך לתת?

אלעזר שטרן: כן, 66%.

אלעזר שטרן: אתם רוצים 100%?

אלעזר שטרן: תיתנו.

אלעזר שטרן: אבל למה לא נתתם קודם, אנחנו ניתן אחר כך.

אלעזר שטרן: אנחנו רוצים שיהיה פר"ח - - -

יעקב ליצמן: למה - - - אנחנו מוכנים - - -

אלעזר שטרן: אתם לא מוכנים.

אלעזר שטרן: אתם מוכנים בגלל שחבר הכנסת מיקי זוהר עמד פה קודם ויצא לפני התשובה – שיש עליכם לחץ ציבורי איך אתם מצביעים נגד חיילי צה"ל.

אלעזר שטרן: זה היה מה שאמרתם כאן לפני שבוע.

אלעזר שטרן: רק מה קרה?

אלעזר שטרן: פתאום הלחץ הציבורי אומר: איך אתם נגד חיילי צה"ל?

אלעזר שטרן: אז אמרתם: 100%.

אלעזר שטרן: דרך אגב, למה 100%?

אלעזר שטרן: 150% תיתנו.

אלעזר שטרן: הרי מה שאנחנו נגיד, אתם תגידו עוד יותר.

אלעזר שטרן: איפה הייתם?

אלעזר שטרן: נגיד שכר מינימום – תגידו שני שכר מינימום.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: אפשר לתת וצריך לתת לחיילי צה"ל שכבר לומדים, דרך אגב.

אלעזר שטרן: אל תגידו רטרואקטיבית – לומדים עכשיו באוניברסיטאות.

אלעזר שטרן: אמרו שייתנו להם.

אלעזר שטרן: כרגע מממנות את זה קרנות.

אלעזר שטרן: אני לא רוצה להזכיר את השמות של הקרנות.

אלעזר שטרן: קרן רוטשילד, מפעל הפיס, הם התורמים המרכזיים.

אלעזר שטרן: האם לא נכון שהכנסת הזאת - - -

משה ארבל: - - - הציבור - - -

אלעזר שטרן: האם לא נכון שהכנסת הזאת תחליט שאת זה תשלם מדינת ישראל?

אלעזר שטרן: ואני אומר עוד פעם, האמירה הזאת של "אנחנו לא נסכים" שהייתה פה בכנסת, כנסת אחרי כנסת אחרי כנסת תחת שלטון הליכוד, אמרו: אנחנו נפנה לתורמים.

אלעזר שטרן: הגיע הזמן, וזה מה שנעשה היום, אני עוד קורא לכם: יש אפשרות לאופוזיציה להתאחד יחד איתנו, לא לעשות מזה עניין מפלגתי.

דסטה גדי יברקן: אתה עושה את זה מפלגתי.

אלעזר שטרן: אתם את זה פוליטיקה.

אלעזר שטרן: לפחות על חיילי צה"ל, על הלוחמים שבהם, בואו נסכים.

אלעזר שטרן: תודה, אדוני.

דסטה גדי יברקן: - - -

יבגני סובה: תודה רבה לשר אלעזר שטרן.

יבגני סובה: הדובר הבא, מטעם סיעת ש"ס – ינון אזולאי.

יבגני סובה: חבר הכנסת אזולאי.

דסטה גדי יברקן: זה החוק הכי פופוליסטי שאתם מעלים היום.

יבגני סובה: חברים, מי שרוצה להמשיך את הוויכוח, אפשר לעשות זה בפרסה, אין בעיה, אבל לא להפריע לדוברים.

דסטה גדי יברקן: החוק יעלה, אנחנו - - -

יבגני סובה: אתה רק נכנסת וכבר מפריע.

יבגני סובה: נכון, גדי?

יבגני סובה: אפילו לא התיישבת במקום שלך, כבר מפריע.

דסטה גדי יברקן: אדוני, אני מחמם את האירוע.

יבגני סובה: לא צריך לחמם את האירוע.

יבגני סובה: מספיק חיממו לפניך.

יבגני סובה: בבקשה, שלוש דקות, חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: הינה, קיבלת אפילו שמונה שניות נוספות.

ינון אזולאי: תודה.

ינון אזולאי: כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, אנחנו מדברים אבל עם ישראל סובל, סובל מיוקר המחיה.

ינון אזולאי: אני רוצה להקריא לכם הודעה: עקב העלייה ביוקר המחיה הודיעה הממשלה כי תציע כרטיסי רכבת בהנחה של כ-50% במטרה להקל על יוקר המחיה העולה בחדות ולספק אלטרנטיבה לתחבורה הפרטית שהופכת ליקרה בעקבות מחירי הבנזין והדיזל.

ינון אזולאי: הממשלה הודיעה בסוף השבוע על מכירת הכרטיסים הגדולה שכוללת הפחתה של 50% לכל היותר בכמה קווים פופולריים.

ינון אזולאי: מישהו שמע על ההודעה הזאת?

ינון אזולאי: לא, נכון?

ינון אזולאי: כי זה היה בבריטניה.

ינון אזולאי: כי בבריטניה יודעים מה זה יוקר המחיה, כי בבריטניה יודעים מה זה חלש.

ינון אזולאי: ובגרמניה גם עשו – סבסדו בתחבורה, גם נתנו חופשי-חודשי שם ב-9 אירו.

ינון אזולאי: אבל במדינת ישראל לא מספיק שלא מסבסדים, גם לוקחים מהציבור.

ינון אזולאי: אנחנו רואים את זה, שוב מחירי הדלק עולים.

ינון אזולאי: אתמול הודיעה רשות החשמל שמחירי החשמל יעלו.

ינון אזולאי: אז תשאלו: מה אתם רוצים, מחירי החשמל, פחם, דלק – זה כל המדינות.

ינון אזולאי: את מס הבלו הורידו בחצי שקל, לכמה זמן?

ינון אזולאי: לשלושה חודשים.

ינון אזולאי: עוד מעט זה כבר נגמר ועדיין לא הבאנו את הצו פה לדיון במליאה, אבל לשלושה חודשים.

ינון אזולאי: מה יקרה אם מדינת ישראל, לפחות כמו העלייה שהייתה בדלק, תפחית את מס הבלו?

ינון אזולאי: מה יקרה?

ינון אזולאי: מה יקרה אם במחירי החשמל נסבסד את החלשים כמו בטבלת ההנחה בארנונה?

ינון אזולאי: מה יקרה אם נעשה את זה במים?

ינון אזולאי: אבל חבר הכנסת ארבל ואני הגשנו הצעת חוק בעניין, של סבסוד משפחות מוחלשות, ומה קרה?

ינון אזולאי: בקואליציה החברתית דחו אותה, כי לא באמת אכפת להם מהחלשים.

ינון אזולאי: הם רוצים לקחת דווקא מהכיס של החלשים.

ינון אזולאי: דווקא מהם הם לוקחים.

ינון אזולאי: מחירי הדיור עלו בחודשיים האחרונים ב-1.9%, השלימו 16% בשנה האחרונה.

ינון אזולאי: מחירי הדיור.

ינון אזולאי: אני לא מדבר על השכירות, שאתמול פורסם שבחיפה – עלייה של 20% במחירי השכירות, בתל אביב בכרם התימנים – עלייה של 21%, ברמת גן יד לבנים – עלייה של 23%, בירושלים בנחלאות 25% עלייה וכן הלאה בכל מקום ומקום.

ינון אזולאי: אז מדינת ישראל, ממשלת ישראל הכושלת, מה אתם חושבים, שאתם טובים לחלשים?

ינון אזולאי: עוד לא מצאתי משהו שאתם טובים בו לחלשים.

ינון אזולאי: אתם רעים לחלשים, רעים לאזרחים.

ינון אזולאי: ונפתלי בנט, באת לעשות אקזיט.

ינון אזולאי: אתה איש עסקים מצליח, מדינאי כושל.

ינון אזולאי: לכו הביתה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

יבגני סובה: הדובר הבא – חבר כנסת מטעם סיעת כחול לבן, מופיד מרעי, בבקשה.

משה ארבל: היושב-ראש, שאלה: היום - - - בנט ישן צוהריים או לא?

יבגני סובה: לפי התקנון אני לא חייב לענות לך, נכון?

יבגני סובה: תודה.

משה ארבל: אבל אם אתה רוצה, אתה יכול לענות.

משה ארבל: לא יודע על מה - - -

יבגני סובה: אשקול את הצעתך.

יבגני סובה: שלוש דקות, בבקשה.

מופיד מרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מופיד מרעי: גברתי השרה, חבריי וחברותיי חברות הכנסת וחברי הכנסת – אפשר, חברים?

יבגני סובה: רק שנייה.

יבגני סובה: לא, הם ממשיכים פשוט את הדיאלוג.

יבגני סובה: חבר הכנסת אשר וחבר הכנסת אזולאי, תכבדו את חבר הכנסת מופיד מרעי שמדבר.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: אז רגע, אני עוצר לך.

יבגני סובה: אני אאפס לך את השעון.

אני מכבד אותו.

מופיד מרעי: אני תמיד מכבד.

מופיד מרעי: תודה.

מופיד מרעי: אני רוצה לדבר על החוק, על ממדים ללימודים.

מופיד מרעי: כמי שפיקד שנים רבות על חיילים, מכיר ומוקיר את התרומה שלהם לביטחוננו, ולא מעט בזכותם, אדוני היושב-ראש, אנחנו נמצאים כאן, בין אם אלה חברי כנסת ששירתו בצבא ובין אם אלה שלא שירתו בצבא.

מופיד מרעי: החיילים אליהו מחצור, אבשלום מירוחם, זיידן מיאנוח, חדד מנצרת, רחאן מרומת הייב ומוחמד מרהט ושאר החברים שלהם החיילים ממרכז הארץ, חיילים בודדים, עולים חדשים, כשנתנו שלוש שנים מחייהם לטובת מדינת ישראל ולטובת ביטחוננו, נלחמו, שמרו עלינו, על גבולות המדינה בצפון, בדרום, במרכז, התאמנו למעננו, מתקשים לממן את הלימודים שלהם אחרי השחרור כחלק מבניית העתיד שלהם.

מופיד מרעי: בעצמי דאגתי למלגות לסטודנטים יחד עם חברי חבר הכנסת אלון שוסטר וניסינו ללמד או לגרום לילדים שלנו, לבנים שלנו, לבוא ללמוד במכללת ספיר ובעוד מוסדות אקדמיים נוספים.

מופיד מרעי: היום ישנן הרבה מאוד עמותות שבאיזה שהוא מקום גם רוקדות על הגב של החיילים.

מופיד מרעי: בזכות החיילים או בזכות השירות של החיילים מקבלות תרומה, ומחייבות אפילו את החיילים אחרי שהם משתחררים בשעות שירות, שירות קהילתי.

מופיד מרעי: אבל הם נתנו כבר שלוש שנים מהחיים שלהם.

מופיד מרעי: או מטילות עליהם משימות כדי שיעמדו בקריטריונים כאלה או אחרים לקבל מלגות ורק אלוהים יודע מאיפה הכסף מגיע לעמותות האלה ולאן הכסף הולך.

מופיד מרעי: ובמקרה הזה – לאן הקשב של החייל הולך?

מופיד מרעי: איך להשיג לעצמו מלגה.

מופיד מרעי: הוא לא מתמקד עכשיו בעתיד שלו.

מופיד מרעי: ובמקרה הרע, החיילים עוזבים בכלל את הרעיון של ללכת לאקדמיה לרכוש להם מקצוע, לרכוש תעודות כדי שיוכלו להתקדם ובאיזשהו מקום גם להיות העתיד שלנו, והם מחפשים מקור פרנסה כזה או אחר כדי להתמודד עם החיים.

מופיד מרעי: מי מפסיד?

מופיד מרעי: אנחנו מפסידים אותם, מפסידים את האיכות שלהם.

מופיד מרעי: הגיע הזמן שהמדינה תממן את הלימודים.

מופיד מרעי: וכל מי שעוסק בדרישה ל-100% מימון הוא טועה ומטעה את הציבור פה ופוגע בחיילים.

מופיד מרעי: היום יושבים בקנה מעל 16,500 חיילים משוחררים שמחכים שייקלטו באקדמיה בזכות המלגה הזאת.

מופיד מרעי: עד עכשיו כל חייל קיבל מענק שחרור ופיקדון שמיועדים גם ללימודים אקדמיים, ולא רק לעסקים.

מופיד מרעי: והיום אנחנו באים עם הצעת חוק כדי להשלים להם את הלימודים, שיהיה להם 100%.

מופיד מרעי: וזו האמת.

מופיד מרעי: התקציב קיים.

מופיד מרעי: ומי שלא רוצה להצביע בעד החוק, אני מבקש גם שלא יטעה את הציבור.

מופיד מרעי: שיגיד באומץ רב שהחיילים במדינה לא מעניינים אותו.

מופיד מרעי: אותי הם מעניינים.

מופיד מרעי: ואת סיעתי – כן מעניינים.

מופיד מרעי: ואת הקואליציה – כן מעניינים.

את כל הקואליציה?

מופיד מרעי: ההוכחה הכי גדולה היא שלא נעשה כלום למען החיילים למעלה מעשר שנים.

מופיד מרעי: רק בשנה האחרונה העלינו – שר הביטחון יזם והעלה את המשכורות של חיילים, הכפיל אותן, והיום אנחנו מביאים חוק כדי לממן להם את הלימודים.

מופיד מרעי: הגיע הזמן שהמדינה תממן את הלימודים.

מופיד מרעי: אני בכלל אישית חושב שבכלל הלימודים האקדמיים צריכים להיות בחינם לכולם, אבל זה חוק נוסף שנדבר עליו.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: נגמר הזמן.

מופיד מרעי: אני כבר מסיים.

מופיד מרעי: אני קורא כאן לאופוזיציה, שיש להם אחריות כלפי כל הבנים שלנו, הבנים שלנו הם גם הבנים שלהם, הבנים של כולנו בסופו של דבר.

מופיד מרעי: החיילים מעל הפוליטיקה.

מופיד מרעי: אני מברך את שר הביטחון שיזם את החוק הזה.

מופיד מרעי: ושוב, ההצבעה על החוק היא על מצפונם של כל חברי הכנסת.

מופיד מרעי: תודה רבה.

מה עם הקואליציה?

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: לא, הוא פנה לאופוזיציה, חבר כנסת אשר.

למה?

אבל יש גם קואליציה.

יבגני סובה: אבל זה מה שהוא אמר.

יבגני סובה: אתה רוצה לשנות את דבריו?

יבגני סובה: אני הבנתי אותך נכון.

יבגני סובה: אתה פנית לאופוזיציה.

יבגני סובה: חבר הכנסת אשר, חשבת, טעית בהגדרה.

יבגני סובה: הדובר הבא – יש לנו מטעם סיעת העבודה, אדוני המזכיר?

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: אז אנחנו נעבור לדובר הבא.

יבגני סובה: חבר הכנסת יעקב ליצמן, מטעם יהדות התורה, בבקשה, אדוני.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, אין רשימת דוברים.

יבגני סובה: במחשב אין רשימת דוברים?

עאידה תומא סלימאן: כן.

יבגני סובה: אז אני מייד אבדוק.

יבגני סובה: האם אפשר לעדכן במחשב את רשימת הדוברים?

יבגני סובה: תכף, אוקיי.

יבגני סובה: שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב ליצמן: חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לראות איך אנחנו נראים כאן בכנסת.

יעקב ליצמן: מעבירים היום 1.5 מיליארד שקל בוועדת הכספים לערבים, אני תומך בשתי ידיים.

יעקב ליצמן: אני לבד כשר הבריאות עזרתי להם.

יעקב ליצמן: אני הראשון שבכלל ביקר בבתי חולים בנצרת, נתתי להם MRI, נתתי להם צנתורים.

יעקב ליצמן: אני עזרתי להם הרבה, אפשר לשאול אותם.

יעקב ליצמן: לא מפרגן, לא אומר שאני לא מפרגן להם את הכסף.

יעקב ליצמן: אבל זו לא סחיטה.

יעקב ליצמן: זה לא שוחד.

יעקב ליצמן: כשאנחנו החרדים קיבלנו פעם כסף לישיבות – שוחד בחירות, צעקו עלינו.

יעקב ליצמן: ב', יושבים שרים בממשלה, מדברים נגד בג"ץ.

יעקב ליצמן: מה היה קורה אם אלה היו השרים של הליכוד?

יעקב ליצמן: אז נשיאת בית המשפט מייד הייתה יוצאת נגד, חריף, פה-פה-פם, היא מוחה.

יעקב ליצמן: לא הייתה מתאפקת.

יעקב ליצמן: לא שמענו פיפס ממנה, מילה אחת לא שמענו ממנה על זה.

יעקב ליצמן: נושא הדיור.

יעקב ליצמן: נורא ואיום, 16% בשנה.

יעקב ליצמן: שנה בשלטון, שיא ההתייקרויות בדירות – 16%.

יעקב ליצמן: איך זוג צעיר יוכל להגיע בכלל לדירה?

יעקב ליצמן: והם מתעלמים, בורחים.

יעקב ליצמן: אז עכשיו נגיע לעצם הלשכה של ראש הממשלה.

יעקב ליצמן: המפלגה שלו – חצי ברחו כבר.

יעקב ליצמן: עכשיו נשארו העוזרים למיניהם.

יעקב ליצמן: שניים ברחו.

יעקב ליצמן: אני לא יודע, אין לי מושג כמה עוזרים יש לו.

יעקב ליצמן: אבל כנראה יש עוד אחד-שניים שבקרוב מאוד כנראה גם כן יברחו.

יעקב ליצמן: היחיד שלא ברח זה הוא, כי אין לו לאן.

יעקב ליצמן: אף אחד לא רוצה לקלוט אותו.

יעקב ליצמן: הוא עסוק כל הזמן בשיפוצים בבית שלו ברעננה.

יעקב ליצמן: יש לו בניין שלם כאן, לא נוגע לו בכלל, כי צריך לשפץ את הבניין שלו.

יעקב ליצמן: את הדירה שלו צריך לשפץ.

יעקב ליצמן: כי אחרת, מי ישלם לו?

יעקב ליצמן: המדינה אף פעם לא תשלם לו אם לא ישפץ את זה עכשיו.

יעקב ליצמן: ומה, כל זה קורה – כולם שותקים.

יעקב ליצמן: כל כלי התקשורת, כולם שותקים.

יעקב ליצמן: וזה לא קרה, דבר כזה מדהים, מה שקורה, שכולם שותקים.

יעקב ליצמן: אם השמאלנים עושים את זה, זה הכול כשר.

יעקב ליצמן: אם הימין עושה את זה, זה נורא ואיום.

יעקב ליצמן: אני רוצה רק לגעת עוד בנקודה אחת: מירון.

יעקב ליצמן: מירון, איך שר הדתות, עם כל הצוות, עם כל האנשים האלה, יכול להסתכל בהורים, הורים עם ילדים בני שנתיים-שלוש, עם אישורים, עם כל הדברים, שהיו תקועים שעות, שעות, שעות, שעות לפני מירון, שלא נתנו להם להיכנס.

יבגני סובה: נא לסיים.

יעקב ליצמן: אני מסיים.

יעקב ליצמן: אני סומך על חברי פרוש, חבר הכנסת פרוש, שהוא מגיש לוועדת חקירה.

יעקב ליצמן: בהחלט צריך לעשות את זה, ואז אני בטוח שהכול יתגלה, האמת.

יעקב ליצמן: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב ליצמן.

יבגני סובה: הדובר הבא, מטעם סיעת ישראל ביתנו – חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

יעקב ליצמן: איפה המזבלה?

אלכס קושניר: זה שם, מאחורי הדלת.

יעקב ליצמן: - - -

יוסף טייב: - - - ינון - - -

אלכס קושניר: לא.

אלכס קושניר: ינון לא.

ינון אזולאי: - - -

יבגני סובה: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אלכס קושניר: תודה, אדוני.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אני מרגיש תחושות מאוד מאוד קשות לגבינו כחברי כנסת, כולם ביחד.

אלכס קושניר: לגבי השרים, לגבי כל מי שעוסק במלאכה, שאנחנו מאלצים את הילדים המדהימים האלה, ששירתו את המדינה במשך הרבה מאוד זמן, סיכנו את החיים שלהם, לבוא לכאן להפגין, להתחנן, לרוץ אחר חברי כנסת במסדרונות לנסות לשכנע אותם להצביע בעד חוק - -

שלמה קרעי: למה אתם נגדם, אלכס?

אלכס קושניר: - - שנקרא חוק - -

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת קרעי.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: לא להפריע.

אלכס קושניר: - - שנקרא חוק ממדים ללימודים.

ינון אזולאי: למה - - -

אלכס קושניר: וכדי לענות על כל ה"למה" האלה ששואלים אותי פה חברים ביציע, אני רוצה לספר את הסיפור כולו איכשהו ולחזור אחורה לשנת 2016.

שלמה קרעי: 1.5 מיליארד שקלים.

שלמה קרעי: מה עם אשקלון?

אלכס קושניר: בשנת 2016 - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, על כל הפרעה אני פשוט אוסיף לו עוד זמן.

יבגני סובה: אז אני מבקש לא להפריע.

יבגני סובה: תודה.

שלמה קרעי: אין בעיה.

שלמה קרעי: אני מעדיף - - -

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: אבל אם אתה תמשיך להפריע אני אקרא אותך לסדר.

יבגני סובה: אז אל תפריע, בבקשה.

יבגני סובה: בסדר?

עדיף שהוא ידבר.

בסדר.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה.

אלכס קושניר: אז אני חוזר לשנת 2016.

אלכס קושניר: בשנת 2016 אביגדור ליברמן שר ביטחון, גדי איזנקוט רמטכ"ל, מקבלים החלטה על מלגה שתינתן ללוחמים כדי שיוכלו לקבל ולרכוש השכלה אקדמית.

אלכס קושניר: הוחלט שגובה המלגה יהיה שני שלישים מסך שכר הלימוד והמלגה תתבסס על כספי התורמים.

אלכס קושניר: באותה תקופה לראש הממשלה קראו בנימין נתניהו.

אלכס קושניר: בנימין נתניהו היה יכול לתקצב את המלגה הזאת מתקציב המדינה ב-66%; יכול היה להשלים 33% נוספים מתקציב המדינה; יכול היה גם לתקצב 100%.

אלכס קושניר: אבל מה עשה בנימין נתניהו?

אלכס קושניר: לא עשה כלום.

אלכס קושניר: זה פשוט לא עניין אותו.

אלכס קושניר: מגיעה שנת 2020 - - -

שלמה קרעי: אנחנו המצאנו את התוכנית הזאת.

אלכס קושניר: זה שקר.

שלמה קרעי: אלא מי?

אלכס קושניר: כנראה לא הקשבת לי.

אלכס קושניר: אבל אני אמשיך.

אלכס קושניר: מגיעה שנת 2021, אנחנו באופוזיציה, אתם בקואליציה.

אלכס קושניר: ואז כספי התורמים מתחילים להיגמר.

אלכס קושניר: ואז מתחילים להמציא כל מיני התניות ללוחמים.

אלכס קושניר: שתי התניות – תעשו מינימום ימי מילואים כדי לקבל מלגה או תתנדבו יותר שעות.

אלכס קושניר: קמה מחאה שנקראת "מחאת ממדים ללימודים".

אלכס קושניר: החבר'ה האלה פוגשים אותי.

אלכס קושניר: אנחנו יושבים, מדברים ומבינים שהמצב הזה אבסורדי.

אלכס קושניר: לא יכול להיות מצב שבו לוחם שמשרת שלוש שנים, או לוחמת שמשרתת שנתיים, צריכים לעשות עוד פעולות כדי לזכות במלגה.

אלכס קושניר: הם מקימים מטה מאבק, ואנחנו מתחילים להתקדם; בינתיים יש בחירות, קמה ממשלה; בממשלה החדשה אני פונה לשר החדש, אביגדור ליברמן – שאז היה שר הביטחון, והתוכנית הזאת קמה ביוזמתו – ואנחנו מקבלים החלטה לתקצב את התוכנית הזאת מתקציב מדינה בבסיס התקציב ב-100 מיליון שקל.

אלכס קושניר: החוק מתקדם, עובר בקריאה ראשונה, ואנחנו לא שומעים שום דבר מחברינו באופוזיציה לגבי הנושא הזה.

אלכס קושניר: עד כמה שאני זוכר הצבעתם בעד, ופתאום עכשיו, לקראת קריאה שנייה ושלישית, אתם מתחילים להמציא כל מיני המצאות.

שלמה קרעי: שמעתם, שמעתם.

אלכס קושניר: עכשיו, אתם אומרים - - -

יבגני סובה: לסיום, אדוני.

שלמה קרעי: אתה כבר דקה מעל הזמן.

אלכס קושניר: הוא הפריע לי קצת.

יבגני סובה: הוספתי לך דקה.

יבגני סובה: נא לסיים.

אלכס קושניר: אז אני מסיים.

אלכס קושניר: אני מסיים.

ינון אזולאי: קח את הדקה שלי.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, אל תעזור לי לנהל, בסדר?

יבגני סובה: כשתהיה פה בכיסא תנהל את הישיבה.

יבגני סובה: אמרתי לו שהוספתי לו דקה וביקשתי לסיים.

יבגני סובה: לא צריך לעזור פה.

יבגני סובה: כשתהיה סגן יושב-ראש הכנסת תנהל את הישיבה.

אלכס קושניר: שני משפטים אחרונים - - -

ינון אזולאי: תן לו את הדקה שלי.

יבגני סובה: גם אתה, חבר הכנסת אזולאי, גם אתה.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: אם תמשיכו להפריע אני אוסיף לו עוד זמן.

ינון אזולאי: תן לו את הדקה שלי, מה אתה רוצה?

ינון אזולאי: תן לו את שלי.

אלכס קושניר: שני משפטים אחרונים, ברשותך, אדוני היושב-ראש.

אלכס קושניר: האחד – אתם מאמינים שאתם חוזרים לשלטון.

קריאה: אנחנו לא מאמינים, אנחנו חוזרים.

אלכס קושניר: אז אם אתם מאמינים, אז בואו, תעשו את הדבר הפשוט: תצביעו עכשיו איתנו, ותתחייבו שברגע שתיכנסו לכנסת או תחזרו לשלטון תגדילו את זה ל-100%.

שלמה קרעי: תצביעו אתם איתנו.

אלכס קושניר: אחרת אתם פשוט עובדים על החיילים - -

שלמה קרעי: אז למה אתה מצביע נגדם היום?

אלכס קושניר: - - מנצלים אותם ניצול פוליטי ציני, תסלחו לי על הביטוי, מגעיל.

אלכס קושניר: ואני אומר לכם, כל אלה שעברו כאן

אלכס קושניר: בה"ד 1 וגדלו על רוח צה"ל, ערכים של אמינות, של רעות, איך אתם יכולים להסתכל בעיניים של החבר'ה האלה ולהצביע נגדם?

שלמה קרעי: אז למה אתם מצביעים נגדם היום?

אלכס קושניר: תחשבו על זה בבקשה לפני ההצבעה.

אלכס קושניר: תחשבו ותצביעו בעד.

אלכס קושניר: תודה רבה.

שלמה קרעי: למה אתה מצביע נגדם?

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

יבגני סובה: הדובר הבא, מטעם סיעת הציונות הדתית, חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

שלמה קרעי: ואתה יודע, אלכס, שאתם פופוליסטים, כי יש 100 מיליון בתקציב.

שלמה קרעי: תקבלו החלטת ממשלה אם זה כל כך חשוב.

יבגני סובה: ביקשתי לעדכן את הרשימה במחשב.

יבגני סובה: האם הדבר הזה אפשרי?

יבגני סובה: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן מבקשת לעדכן את רשימת הדוברים במחשב בשביל שהיא תוכל לראות.

יבגני סובה: גברתי, את הדוברת הבאה, בסדר?

עאידה תומא סלימאן: בסדר, אין צורך.

יבגני סובה: כן, אין צורך, בסדר.

יבגני סובה: אוקיי, פתרנו את הבעיה.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי יושב-ראש ועדת הכספים אלכס קושניר, אני רוצה שתקשיב למה שאני רוצה לומר.

אופיר סופר: אני אכן מאמין שימיה של הממשלה קצרים, וקצרים מאוד.

אופיר סופר: מדובר גם בהצעת אי-אמון, אבל אני כן רוצה לדבר על משהו שהוא רלוונטי לעכשיו, ומה שרלוונטי לעכשיו זה להגיע להסכמות לגבי החוק הזה.

אופיר סופר: בגלל שימיה של הממשלה קצרים, אז הצורך להגיע להסכמות הוא קריטי.

אופיר סופר: כי אם את חוק האזרחות העברנו חודש וחצי אחר כך, אני לא יודע אם תהיה פה הזדמנות עוד חודש וחצי להעביר חוק.

אופיר סופר: לכן אני חושב שחובה עלינו למצוא את הדרך להעביר.

אופיר סופר: אני רוצה להגיד פה משהו.

אופיר סופר: בקואליציה הזו יש מרכיבים אנטי-ציוניים, בין אם זה רע"מ, בין אם זה רשת הביטחון של המשותפת, בין אם זה מרכיבים בתוך מפלגת העבודה ובין אם זה שרים בממשלת ישראל שתומכים בהעמדתם לדין של לוחמי צה"ל – האנשים שאנחנו מדברים עליהם עכשיו – בבית הדין בהאג.

אופיר סופר: זה מה שיש לנו כרגע בממשלה הנוראית הזאת.

אופיר סופר: עכשיו אנחנו עסוקים בהאשמות, ובמקום לדבר על האשמות אני רוצה לדבר על אחריות.

אופיר סופר: אני מקווה שהאנשים שמקבלים את ההחלטות ישמעו את הדברים שאני אומר, ובשעות שיהיו לנו במשך הלילה כן אנשים יגלו אחריות ויצליחו – חבר הכנסת מרעי, אני יודע שהדברים נוגעים לליבך, חברים, אנחנו ויודעים היטב – להגיע להסכמות בעניין הזה.

אופיר סופר: אבל אני רוצה להסב את תשומת ליבם של החברים מכחול לבן, בדגש על יושב-ראש כחול לבן השר גנץ – אני רוצה לומר לו שאני לא בטוח שבנט ולפיד רוצים שהחוק הזה יעבור.

אופיר סופר: מבחינת בנט ולפיד זאת תהיה תמונת ניצחון לראות שהאופוזיציה מצביעה נגד.

אופיר סופר: ועוד דבר, אני לא בטוח שבנט ולפיד רוצים שהשר גנץ יביא הישג.

אופיר סופר: זו הפוליטיקה.

אופיר סופר: דברים שאני אומר יכולים להגיד גם פרשנים באולפנים, אלה החיים.

אופיר סופר: ולכן אני אומר לכם שכשאני מדבר עם אנשים מהמפלגות – ימינה לא, אבל כשדיברתי עם אנשים מיש עתיד – לא הרגשתי שהיה שיח כמו שהיה שיח עם אנשים מישראל ביתנו במקרה הזה ועם אנשים מכחול לבן במקרה הזה, וכן על זו הדרך.

אופיר סופר: ולכן אני אומר, ההישג, אם יהיה, הוא יהיה של השר גנץ.

אופיר סופר: אתם קואליציה שלא מצליחה לעשות דבר מאוד מאוד פשוט, ואתם מבקשים מאיתנו שותפות.

אופיר סופר: שותפות, אדוני יושב-ראש הכנסת, זה לא רק לבוא ולהרים את היד; שותפות במקרה הזה ספציפית זה לבוא ולקדם את הדברים ביחד.

אופיר סופר: הצעת הפשרה שאני הצעתי כהצעה שלי היא הצעה הוגנת.

אופיר סופר: לא מצאתי אחד – לא חבר כנסת אחד, לא עיתונאי אחד – שאמר שההצעה שלי לא הוגנת מהותית ואינה הוגנת פוליטית.

אופיר סופר: יש לנו שעות לא ארוכות לבוא ולקבל את ההצעה הזאת ולאשר אותה.

אופיר סופר: זה יהיה לטובת לוחמי צה"ל אם נצליח להתעלות ולהגיע פה להסכמות סביב ההצעה הזאת או סביב כל פשרה אחרת.

אופיר סופר: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר סופר.

יבגני סובה: הדוברת הבאה, מטעם הרשימה המשותפת, עאידה תומא סלימאן.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי.

שלמה קרעי: אפשר לראות את הדוברים במחשב?

יבגני סובה: כן, ביקשתי לעדכן את זה.

יבגני סובה: קראנו כבר לאיש מחשבים, ומייד הדבר הזה יתעדכן.

יבגני סובה: אני כבר אומר שהדוברת הבאה, מטעם תקווה חדשה, מיכל שיר סגמן, ולאחר מכן – חבר הכנסת מוסי רז, מטעם מרצ.

יבגני סובה: אם מישהו רוצה לדעת את הרשימה.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כששוטרי כוחות הכיבוש בירושלים המזרחית, בשליחות ממשלת השינוי, חבטו בנושאי הארון של העיתונאית האמיצה שירין אבו עאקלה, זה היה במטרה להסיר את דגל פלסטין שנפרס על ארונה.

עאידה תומא סלימאן: בשבוע האחרון חיילי צבא הכיבוש, שוב בשליחות ממשלת השינוי, ליוו מתנחלים בפעולות הסרת דגלי פלסטין - -

שלמה קרעי: איך את לא מתביישת לעמוד בכנסת ישראל ולקרוא לחיילים צבא מלחמת הכיבוש?

שלמה קרעי: תתביישי לך.

עאידה תומא סלימאן: - - באמצע הכפר הפלסטיני חווארה.

עאידה תומא סלימאן: היום שרת החינוך יפעת שאשא ביטון הוציאה הודעה חריפה נגד סטודנטים פלסטינים שציינו את יום הנכבה עם דגלים פלסטיניים בקמפוס בבאר שבע.

עאידה תומא סלימאן: היא כינתה את התמונות "לא מתקבלות על הדעת".

עאידה תומא סלימאן: היום בוועדת החינוך, בריוני אם תרצו, בחסות יו"ר הוועדה שרן השכל, תקפו את הסטודנטים הפלסטינים הצעירים שציינו לפני שבוע את יום הנכבה באוניברסיטה שלהם, וכן, הניפו דגלי פלסטין.

עאידה תומא סלימאן: קריאות "מוות לערבים" זה דבר מצער - -

שלמה קרעי: ו"מוות ליהודים" מה?

עאידה תומא סלימאן: - - אבל דגל פלסטין זה מעשה טרור.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה הזו, הממשלה של מרצ, רע"מ ושותפיהם, הכריזה מלחמת חורמה נגד הדגל הפלסטיני.

עאידה תומא סלימאן: אבל זו לא מערכה נגד הדגל, הסמל, אלא מלחמת חורמה נגד כל מה שפלסטין היא כאן: על העם, על הזהות ועל הזכויות של הפלסטינים.

שלמה קרעי: אין עם פלסטיני.

שלמה קרעי: אתם פייק.

עאידה תומא סלימאן: ממשלת הימין, בשיתוף ערביי הקואליציה והשמאלנים לכאורה, עושה כל שביכולתה למחוק את הזהות הלאומית של 20% מאזרחי המדינה.

שלמה קרעי: אין זהות לאומית.

שלמה קרעי: אתם פייק עם.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה הזו מציעה לערבים אזרחי ישראל עסקה אחרת: תקבלו קצת תקציבים, תמחזרו עוד הבטחה ועוד הבטחה ותחגגו עליהן, אבל תשכחו ממי שאתם.

עאידה תומא סלימאן: אני תוהה בימים האחרונים כמה משברים קואליציוניים אפשר לפתור באותו מיליארד.

עאידה תומא סלימאן: באותו מיליארד אפשר לפתור כמה וכמה משברים קואליציוניים.

עאידה תומא סלימאן: כמה פעמים עוד תצאו מהקואליציה, תקפיאו את עצמכם בקואליציה, תחזרו לקואליציה, והכול על סמך אותן הבטחות?

עאידה תומא סלימאן: זה מזכיר לי, באמת, ששנים עבדתי, לפני הכנסת, עם נשים, נשים ערביות, נשים אשר סבלו בביתן, עברו השפלות ודיכוי ואכזבות, ועד שקמו ויצאו וסירבו להיות שם – שוב הפחידו אותן.

עאידה תומא סלימאן: הגיעו אליהן קבוצות של גברים ואמרו להן שאפילו בחוץ הן יסבלו יותר, ואז הן חזרו לאותו מקום, עם אותן השפלות ועם אותם מחזורים.

יבגני סובה: נא לסיים.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה הזו מדברת על הפחד - -

שלמה קרעי: היא סיימה, עכשיו היא הוסיפה.

עאידה תומא סלימאן: - - מממשלת נתניהו-בן גביר.

עאידה תומא סלימאן: אם זה באמת הפחד שלכם, אז תפסיקו להנהיג פוליטיקה שהיא פוליטיקת נתניהו-בן גביר, ואז אולי מישהו באמת יראה בכם אלטרנטיבה.

שלמה קרעי: דגל אש"ף זה דגל טרור.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

יבגני סובה: הדוברת הבאה – חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, מטעם סיעת תקווה חדשה.

יבגני סובה: בבקשה.

שלמה קרעי: דגל אש"ף זה דגל טרור ואנחנו נמחה אותו מעל פני האדמה.

שלמה קרעי: הינה החוק שהוא יהיה עבירה פלילית ומאסר.

שלמה קרעי: סטודנטים שירימו דגל של אש"ף לא - - -

עאידה תומא סלימאן: - - -

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

יבגני סובה: אתה יכול להמשיך את הדיון, אם אתה רוצה, מחוץ לאולם, תודה.

יבגני סובה: שלוש דקות, גברתי.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עצוב לי לעמוד כאן היום ולראות עד לאן דרדר ראש האופוזיציה את תנועת הליכוד, שפעם הייתה לי לבית.

מיכל שיר סגמן: במקום להיות אופוזיציה אחראית ולתמוך באלו שסוף-סוף עושים למען הציבור, הוא גם מתנגד וגם מסית, והכול כשר עבורו.

מיכל שיר סגמן: עוד רק עכשיו ראינו איך תאוות השלטון שלו מביאה אותו לדרוך על חיילי צה"ל.

שלמה קרעי: לא התחננת לשריון בליכוד?

מיכל שיר סגמן: 12 שנים היה ראש ממשלה ולא נקף אצבע.

מיכל שיר סגמן: לפני הבחירות ידע להבטיח שנת לימודים אקדמית חינם לחיילים, קרקע למשתחררים ועכשיו הוא מתנגד למימון לימודיהם וגורר אתכם איתו כמו סמרטוטים.

מיכל שיר סגמן: לא משנה איזה שקר הוא מוכר הפעם, אין פה איש שמאמין לו.

מיכל שיר סגמן: אתם יודעים שאתם משקרים, כי הרי פיקדון של החיילים משלים ל-100% שכר לימוד, אבל אתם מפחדים ממנו - -

שלמה קרעי: אז למה את מצביעה נגדם?

מיכל שיר סגמן: - - וראיתם איך הוא דורס ממש בימים האלה את בכירי הליכוד שניסו להזכיר לו שציונות וחיילי צה"ל קודמים לאינטרסים האישיים שלו.

מיכל שיר סגמן: אבל אנחנו בממשלה ובתקווה חדשה לא נאפשר.

מיכל שיר סגמן: מתפקדי הליכוד, מצביעי הליכוד, חשוב שתראו מי הנבחרים שלכם, מה הערכים שלכם, מה הם מייצגים.

מיכל שיר סגמן: קשה לי להאמין שאת הליכודניקים האמיתיים הצעקות האלה מייצגות.

שלמה קרעי: אובססיבית.

שלמה קרעי: את לא ביקשת שריון בליכוד?

מיכל שיר סגמן: אנחנו בממשלה ובתקווה חדשה לא נאפשר לביביזם להרוס את ישראל ואת ערכי המחנה הלאומי.

מיכל שיר סגמן: בזכותנו לימין הממלכתי הליברלי הציוני, שמשלב יהדות ודמוקרטיה יחדיו, יש כתובת.

מיכל שיר סגמן: אנחנו מחזירים את המשילות שאיבדתם, אנחנו נלחמים בפשיעה שהזנחתם, מזניקים את החינוך, את ההתיישבות ביו"ש, בגולן.

מיכל שיר סגמן: הרי אין פה אחד בספסלי הליכוד שלא מכיר, שלמה קרעי, את צבא ההסתה של נתניהו.

מיכל שיר סגמן: ההכפשות שאתם ואנשיו של נתניהו מפעילים, מתדלקים - -

שלמה קרעי: אז למה התחננת לשריון עכשיו?

מיכל שיר סגמן: - - בהסתה ובפייק ניוז, ואם לא גילית את זה עד עכשיו כדאי שתגלה את זה לפני שהוא הורס סופית את המפלגה שאליה אתה שייך.

מיכל שיר סגמן: שולחים אותם לנסות ולחסל את מתנגדי נתניהו - -

שלמה קרעי: מדברת מי שהמפלגה שלה לא עוברת את אחוז החסימה באופן עקבי.

מיכל שיר סגמן: - - בליכוד, בכנסת, בממשלה, במדינה.

מיכל שיר סגמן: הם הזרוע הצבאית של הביביזם.

מיכל שיר סגמן: שולחים קליעי רובה, מאיימים ברצח, מייצרים פייק ניוז, מאיימים, מסיתים.

מיכל שיר סגמן: וביבי?

מיכל שיר סגמן: הוא לא רואה, הוא לא שומע, הוא לא יודע.

מיכל שיר סגמן: כשמישהו מהפעילים נחשף, הוא נזרק לכלבים, רק ביבי לא קשור, הוא בכלל עדיין מהאו"ם, הוא הזרוע המדינית בלבד.

מיכל שיר סגמן: גם פה בכנסת, כשמישהו ממשרתיו בסיעה צורח או מקלל או מאיים, פתאום ביבי נעלם מהמליאה, ממש דנידין נתניהו.

מיכל שיר סגמן: עשרה קבין של צביעות ופחדנות ירדו לעולם ואת כולם לקח ביבי נתניהו.

יבגני סובה: נא לסיים.

מיכל שיר סגמן: אילנה ספורטה, רונית הביביסטית, אורלי לב, יגאל מלכה, איציק זרקא.

מיכל שיר סגמן: ביבי לא שמע עליהם ועל מפעל ההסתות וההכפשות בשווי מיליונים שהם חלק ממנו ושבנו יאיר מפמפם.

שלמה קרעי: את פונה גם למתפקדים של תקווה חדשה?

מיכל שיר סגמן: עמותות וארגונים של בכירים בליכוד, בלשכת נתניהו - - -

יבגני סובה: תודה.

מיכל שיר סגמן: הוא מפריע לי.

שלמה קרעי: סיימת מזמן.

מיכל שיר סגמן: בלשכת נתניהו מפעילים מכונת הסתה ברשתות שכוללת יועצים אסטרטגיים, מומחי וידיאו, פעילי שטח וצבא מגיבים.

מיכל שיר סגמן: וביבי?

מיכל שיר סגמן: הוא לא ידע.

מיכל שיר סגמן: הוא לא ידע.

מיכל שיר סגמן: אני כבר מסיימת.

שלמה קרעי: את פונה גם למתפקדים של תקווה חדשה?

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, ככל שתפריע, אני אוסיף לה זמן.

יבגני סובה: אז אני מבקש, תן לחברת הכנסת שיר לסיים את דבריה.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: נא לסיים בבקשה.

מיכל שיר סגמן: גם הוא לא שמע, גם ביבי לא שמע, הם לא שמעו.

מיכל שיר סגמן: עמותת "הגענו", פורום קפה שפירא, 315, מטה המאבק המשותף, העמותה לצדק במערכת המשפט, ביבי לא מכיר גם אותם.

מיכל שיר סגמן: במקרה בכירי הארגונים האלה הם או מועמדים ברשימת המפלגה לכנסת, או חברי מרכז ופעילי ליכוד מקורבים שמפעילים את מערך התעמולה הלא-חוקי עבורו.

שלמה קרעי: אפס שפותח - - -

מיכל שיר סגמן: והוא לא שמע - - -

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: לסיים, בבקשה.

יבגני סובה: כבר הוספתי לך דקה וחצי, אפילו יותר.

מיכל שיר סגמן: הם מסיתים נגד מוסדות השלטון, מפרסמים חומרים כנגד חברי ממשלה בניסיון לחסלם פוליטית, וביבי לא קשור.

שלמה קרעי: לא לימדו אותך להכין נאום שמספר המילים יתאים לזמן?

מיכל שיר סגמן: הביביזם הרס את הליכוד, ועכשיו הוא גם מאיים להרוס את המדינה ואנחנו לא ניתן לו לעשות את זה.

מיכל שיר סגמן: גם ההצבעה שלכם היום, גם ההצבעה שלכם היום נגד חיילי צבא ההגנה לישראל תיכשל - -

שלמה קרעי: אפס מנדטים שפותחת פה על 40 מנדטים.

מיכל שיר סגמן: - - ואנחנו נמשיך לתקן את מה שאתם הרסתם.

יבגני סובה: תודה.

מיכל שיר סגמן: קרעי, אני רק אגיד לך במשפט אחרון.

מיכל שיר סגמן: ביבי, לא רק שלא עזר לחיילים, הוא הסתמך על תרומות.

מיכל שיר סגמן: הוא נסמך על תרומות.

מיכל שיר סגמן: איך אתם לא מתביישים?

מיכל שיר סגמן: תעבירו את החוק הזה, תפסיקו לפעול נגד חיילי צה"ל.

מיכל שיר סגמן: המטרה פה לא מקדשת את האמצעים.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה.

שלמה קרעי: תצביעו בעד 100%.

שלמה קרעי: תתביישי לך.

שלמה קרעי: כפוית טובה כלפי מצביעי הליכוד.

מיכל שיר סגמן: אני לא פועלת נגד חיילים.

שלמה קרעי: כפוית טובה.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי.

מיכל שיר סגמן: תפסיקו לפעול נגד חיילים.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: חברת הכנסת מיכל שיר סגמן וחבר הכנסת קרעי, תודה.

מיכל שיר סגמן: בושה.

שלמה קרעי: בושה שלך.

יבגני סובה: הדובר הבא, מטעם סיעת מרצ, חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

שלמה קרעי: תצביעי בעד 100%.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, תכבד את הדוברים.

מיכל שיר סגמן: אני לא נגד חיילים, נגד המדינה.

יבגני סובה: תודה, שמענו.

אוריאל בוסו: הקואליציה שלך ששולחת אותם - - -

שלמה קרעי: אפס מנדטים פותחת פה על 40 מנדטים.

יבגני סובה: חברים, החברים שלכם מטעם הסיעות כבר דיברו.

יבגני סובה: אולי בפעם הבאה תבקשו זכות דיבור בהצעת אי-אמון ותדברו.

יבגני סובה: ככה זה, בואו נכבד את הדוברים.

יבגני סובה: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

יבגני סובה: שלוש דקות, אדוני.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבריי, אני לא רואה פה שר, גם חברת הכנסת.

יבגני סובה: יש פה שרה, השרה פרקש הייתה פה.

מוסי רז: בסדר, אני אחרי זה אגיד לה מה אמרתי.

יבגני סובה: אתה רוצה להמתין עד שהשרה תחזור?

מוסי רז: לא, אני אתחיל.

מוסי רז: זה בסדר גמור.

מיקי לוי: אתה יכול לתת לו להתחיל והוא יכול להמשיך כשהיא תיכנס.

יבגני סובה: אני אעצור את השעון, הינה היא כבר שבה, הכול בסדר.

יבגני סובה: אני אאפס את השעון, אתן לך שלוש דקות, שלא תהיינה תלונות.

יבגני סובה: בבקשה, שלוש דקות.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברת וחברי הכנסת, הקואליציה עברה טלטלה בסוף השבוע האחרון, אבל מהטלטלה הזאת אנחנו יוצאים לא רק עם קואליציה קיימת ועומדת, אלא גם מחוזקת.

שלמה קרעי: ספר לגן צבי.

מוסי רז: ראיתי את הפעולה המבורכת של רבים, של חברי השר עיסאוי פריג', של שר החוץ וראש הממשלה החליפי לפיד, וראיתי את החברה בישראל, את ההמונים בישראל שמתגייסים לטובת הקואליציה ודורשים בשלומה וביציבותה ובאורך חייה.

מוסי רז: גם בחברה הערבית, את ראשי הרשויות, את אנשי העמותות, את הפעילים, אנשים שפשוט חרדו מה יהיה אם חלילה הצד הזה כאן יגיע לשלטון.

מוסי רז: זה הצעד שכל כך, כל כך מחזק את הממשלה שלנו.

מוסי רז: יש להם חבר כנסת שאמר, התפקיד שלנו – להצביע נגד הממשלה.

מוסי רז: שמעת פעם דבר כזה, אדוני היושב-ראש?

מוסי רז: מעכשיו אני אציע לשנות את השיטה.

מוסי רז: תהיה קואליציה ולא צריך אופוזיציה.

מוסי רז: הם יכולים לשבת בחוף הים, הם תמיד נגד.

מוסי רז: התפקיד שלהם – להצביע נגד.

שלמה קרעי: מה התפקיד שלכם - - -

מוסי רז: התפקיד שלהם, אם בגין היה מקשיב לכם, גם אחרי 29 שנים לא היה מגיע לשלטון.

דסטה גדי יברקן: תמשלו.

מוסי רז: היה לוקח לו יותר מ-29 שנים.

דסטה גדי יברקן: כשבגין היה - - -

מוסי רז: זה לא סוד שהמציאות בקואליציה הזו לא פשוטה.

שלמה קרעי: מה אתה אומר על קואליציה שלא מסוגלת להעביר חוק לטובת החיילים שלה?

מוסי רז: אני אומר שהמטרה של ממשלה, בניגוד להינדוס התודעה שעושים לנו פה, המטרה של ממשלה היא למשול.

דסטה גדי יברקן: אז למה אתה - - - תמשול.

שלמה קרעי: אז תמשול.

מוסי רז: אני רואה דברים מצוינים שקורים בתחום של הסביבה והבריאות והחוץ.

מוסי רז: קיימנו היום כנס על הפשיעה בחברה הערבית.

מוסי רז: ירידה דרמטית בפשיעה, כי יש שר ויש סגן שר שעובדים.

שלמה קרעי: על חשבון הנגב.

שלמה קרעי: תראה - - -

מוסי רז: אני יודע מה הירושה שהשארתם.

מוסי רז: גם את זה אני מכיר, את הירושה שהשארתם שם.

מוסי רז: ירושה רעה מאוד שלוקח זמן לטפל בה.

שלמה קרעי: אתם - - -

דסטה גדי יברקן: - - - הפשיעה בחברה הערבית אנחנו לא התחלנו ואתם לא - - -

מוסי רז: לעומת זאת, התפקיד של הכנסת הוא לחוקק.

מוסי רז: כשעולה חבר כנסת ונשבע פה הוא נשבע לפעול לטובת אזרחיות ואזרחי ישראל כפי שהוא רואה לנכון.

מוסי רז: חילוקי דעות בינינו זה בסדר גמור.

מוסי רז: זה בסדר גמור.

מוסי רז: אבל לא נשמע כדבר הזה, עכשיו זה ממש לא מעניין אותי איך אתם מצביעים, אני לא מאלה שמתרגשים, תצביעו איך שבראש שלכם, אתם פוגעים בעצמכם, לא בי.

מוסי רז: אתם פוגעים בעצמכם, לא בי.

מוסי רז: אני הייתי מספיק שנים באופוזיציה כדי לדעת שכשאני ישבתי שם בכל דבר חשבתי מה טוב לאזרחיות ומה טוב לאזרחים.

דסטה גדי יברקן: ובגלל זה אתה מוכן להקריב הכול כדי להישאר בממשלה.

מוסי רז: אבל אתם רוצים לפגוע בעצמכם, תפגעו בעצמכם, בבקשה.

שלמה קרעי: לכן הצבעת לפני חצי שנה נגד העלאת שכר החיילים?

מוסי רז: אני אשים לכם שער שם שתבקיעו כל הזמן גולים עצמיים - -

דסטה גדי יברקן: מה עם זכויות האדם?

דסטה גדי יברקן: מה עם זכויות האדם?

מוסי רז: - - זה מה שאתם מוכנים.

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת יברקן - -

שלמה קרעי: לכן בכל החודשים האחרונים הצבעת נגד הצעות חוק של האופוזיציה?

יבגני סובה: - - וחבר הכנסת קרעי, אתם כל הזמן מפריעים.

יבגני סובה: אז אני נותן לחבר הכנסת מוסי רז לסכם את דבריו עוד חצי דקה, בגלל שהיו הפרעות.

יבגני סובה: בבקשה.

מוסי רז: כבר נגמר?

יבגני סובה: כבר נגמר, נתתי לך עוד דקה.

מוסי רז: הורדתי רק את המשפט הראשון - - -

יבגני סובה: נתתי לך כבר מעבר לזמן.

יבגני סובה: 30 שניות.

יבגני סובה: נא לסיים בבקשה.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת רז, אתה בצד הנכון, לכן אתה מקבל כל הזמן.

מוסי רז: אני אסכם את דבריי - -

שלמה קרעי: יש בעיה לקואליציה עם החיבור לזמן.

מוסי רז: - - אני רוצה להודיע מכאן שיש בממשלה הזאת גם דברים טובים; בעיקר דברים טובים דיברתי עד עכשיו.

מוסי רז: אני רוצה לברך את השר, שר הביטחון, שהודיע שבבוא העת יפונה המאחז הלא-חוקי בחומש, ולהודיע כאן שאני אגיע עם אנשי שלום עכשיו המצוינים - -

דסטה גדי יברקן: תיזהר.

דסטה גדי יברקן: יהיה משבר.

מוסי רז: - - בשבת כדי לזרז את העת הזאת - -

דסטה גדי יברקן: הממשלה תיפול.

מוסי רז: - - כי נגד הפרות החוק צריך לפעול.

דסטה גדי יברקן: תיזהר עכשיו.

דסטה גדי יברקן: מישהו יפרוש מהצד השני.

שלמה קרעי: מוסי, אם אתה מצביע עניינית, תצביע בעד 100% ללוחמים.

שלמה קרעי: אתה לא חושב שמגיע להם 100%?

שלמה קרעי: זה עוד לפני ההצעה שלכם.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת מוסי רז.

יבגני סובה: אני אבקש מהשרה להגנת הסביבה לסכם את הדיון.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי השרה.

יבגני סובה: אני מזכיר לכולם שבעוד כ-20 דקות תכבד אותנו בנוכחות שלה נשיאת הפרלמנט האירופי, הגב' רוברטה מטסולה.

יבגני סובה: אני מבקש גם לכבד את ידידת ישראל, ידידת אמת, להיות נוכחים באולם ולשמוע את דבריה בשעה 18:00, גם קואליציה גם אופוזיציה.

יבגני סובה: אני חושב שזה גם יום היסטורי לכנסת ישראל, למדינת ישראל, ואנחנו גם נשמע את נאומה.

יבגני סובה: בינתיים, גברתי השרה, נא לסכם את הדיון, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: אכן אנחנו נמתין פה, ונקווה שיצטרפו אלינו חברי קואליציה ואופוזיציה כאחד.

תמר זנדברג: נשאר פה רק חבר הכנסת גדי יברקן.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: שלמה קרעי גם פה.

יבגני סובה: דווקא בזמן של הדיון אתה בורח?

תמר זנדברג: שניהם לא היו קודם.

יבגני סובה: כשהשרה לא מוגבלת בזמן, אתה החלטת להתחמק מהדיון ולהפריע לאנשים שיש להם זמן מוגבל.

שלמה קרעי: ועכשיו לא תיתן לי להפריע, תגיד שאתה לא יכול להוסיף לה זמן.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: עכשיו אתה יכול לנהל שיח - -

תמר זנדברג: יש לכולנו זמן עד שתגיע הנשיאה.

יבגני סובה: - - כי היא מסכמת את הדיון.

יבגני סובה: אין בעיה.

תמר זנדברג: אחד הדברים החשובים שהממשלה הזאת תיקנה, יחסית לפעולות של הממשלות הקודמות, זה את יחסי החוץ שלנו, גם עם אירופה, גם עם ארצות הברית - -

שלמה קרעי: בכל שבוע פיגוע, כמו שאמרה שקד.

תמר זנדברג: - - גם עם מדינות האזור.

תמר זנדברג: זה באמת אחד הדברים – כאשר הממשלה שלכם בחרה – אגב, לצערי, מסיבות פנימיות, מסיבות של פוליטיקה פנימית – להכפיש את מדינות העולם - - -

שלמה קרעי: היית בדובאי, השרה?

דסטה גדי יברקן: מה זה "הממשלה שלכם"?

דסטה גדי יברקן: הממשלה הייתה גם שלך.

דסטה גדי יברקן: של כולנו.

דסטה גדי יברקן: גם אתם הממשלה שלי, לצערי; גם הממשלה הקודמת הייתה שלך - -

תמר זנדברג: קודם כול, חבר הכנסת יברקן - -

דסטה גדי יברקן: - - אז אל תגידי "שלכם".

תמר זנדברג: - - אתה צודק.

תמר זנדברג: אני מקבלת את דבריך בברכה.

תמר זנדברג: כל ממשלה נבחרת היא ממשלה של כל הציבור הישראלי.

שלמה קרעי: חוץ מכזאת - - -

תמר זנדברג: הינה, שמעת את החבר שלך?

תמר זנדברג: לצערי הרב דווקא מסיעת הליכוד, ואני שמחה מאוד שדווקא אתה כחבר ליכוד – באמת אני אומרת את הדברים האלה, מפני שלצערי יש תופעה בסיעת הליכוד של דה-לגיטימציה לממשלה הנבחרת, ניסיון - - -

דסטה גדי יברקן: גברתי השרה, אפשר להעיר לך ברוח טובה?

תמר זנדברג: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אני יהודי ציוני שחזר אחרי 2,700 שנה לארץ ישראל.

דסטה גדי יברקן: כל ממשלה שתהיה פה היא שלי, גם אם היא תהיה שמאל, גם אם תהיה ימין.

דסטה גדי יברקן: הממשלה הזאת רעה, אבל היא שלי.

דסטה גדי יברקן: אני אעשה הכול כדי להפיל אותה.

דסטה גדי יברקן: אתם מסכנים את המדינה הזאת, ואתם עדיין הממשלה שלי.

תמר זנדברג: זה סופר-לגיטימי מצדך לחשוב את זה.

תמר זנדברג: אני רוצה להגיד לך שאני הייתי חברת אופוזיציה במשך שמונה שנים.

תמר זנדברג: עבדתי לטובת הציבור.

תמר זנדברג: דרך אגב, בחיים שלי לא החרמתי ועדה.

תמר זנדברג: חוקקתי, עבדתי יחד עם השרים, גם כשהתנגדתי להם ב-100%.

שלמה קרעי: כי לא החרימו אותך.

תמר זנדברג: לא קרה דבר כזה שסיכלנו הקמת ועדות בכנסת ושלא באנו לעבוד בוועדות לטובת אזרחי המדינה.

שלמה קרעי: כי התנהגו איתך באופן הוגן.

תמר זנדברג: אני באמת רוצה לומר לך, לבקש ממך, שאת הדברים החשובים האלה שאמרת עכשיו, תגיד אותם גם לחבריך לסיעה, מכיוון שיש כאן תופעה שבעיניי היא מסוכנת.

תמר זנדברג: שוב, להתנגד לממשלה זה דבר לגיטימי; לחשוב שהיא עושה רע זה דבר לגיטימי.

שלמה קרעי: גם לחשוב שהיא לא לגיטימית זה לגיטימי.

תמר זנדברג: הייתי חברת אופוזיציה לממשלות שהתנגדתי אליהן באופן מוחלט, לשחיתות שבהן, למדיניות שהן הובילו, לשנאה שעוררו.

תמר זנדברג: באופן מוחלט.

תמר זנדברג: אבל - - -

שלמה קרעי: אמרת שהן לגיטימיות?

תמר זנדברג: אבל עבדתי בכנסת לטובת הציבור ששלח אותי - -

שלמה קרעי: הבטלן הגיע לכנסת.

שלמה קרעי: שלום, הבטלן.

תמר זנדברג: - - שגם אם הוא שלח אותי לכהן ולשרת באופוזיציה, מחובתי לעשות את זה.

תמר זנדברג: הבעיה, באמת לצערי, שדווקא מסיעת הליכוד – ובאמת אני אומרת, אמיתי:

תמר זנדברג: אני מאוד שמחה לשמוע את הדברים שלך, כי לצערי הרב מסיעת הליכוד עולה הרבה פעמים דה-לגיטימציה לממשלה.

יבגני סובה: רק שנייה, גברתי השרה.

יבגני סובה: כל הנוכחים ביציע, אני מבקש לשמור על השקט.

יבגני סובה: כל האורחים והנכבדים שנמצאים ביציע, נא לשמור על השקט למעלה.

יבגני סובה: תודה.

שלמה קרעי: חשבת שהממשלות הקודמות לגיטימיות?

תמר זנדברג: עולה דה-לגיטימציה לעצם קיומה של הממשלה.

תמר זנדברג: לא למדיניות שלה, לא לפעולות שלה – שזה מטבע הדברים; אופוזיציה – זה תפקידה, להתנגד – אבל לעצם קיומה.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: אגב, אין פה, אתה יודע, חס וחלילה – ראינו ממשלות שהייתה נגדן הסתה בתחילת שנות התשעים.

תמר זנדברג: אני זוכרת את ממשלת רבין – הייתה נגדו הסתה מאוד חריפה, שגם הביאה לרצח, לרצח שלו, המחריד והמזעזע, שטלטל ושינה את ההיסטוריה של כל המדינה.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: בגלל מדיניות שהוא הוביל.

תמר זנדברג: פה, איזו מדיניות מובילה הממשלה?

תמר זנדברג: מה היא מובילה?

דסטה גדי יברקן: הרס, פיגועים.

שלמה קרעי: מכירת הר הבית.

שלמה קרעי: מכירת הנגב והגליל.

תמר זנדברג: תקציבים לחברה הערבית, השקעה במדיניות החוץ של מדינת ישראל.

תמר זנדברג: כל הדברים האלה, לגיטימי להתנגד להם, לגיטימי לחשוב שאתם הייתם עושים יותר טוב, וראש ממשלה אחר היה יותר.

תמר זנדברג: זו תפקידה של אופוזיציה.

תמר זנדברג: זה לגיטימי לגמרי.

תמר זנדברג: אגב, הגלגל הזה מסתובב - -

שלמה קרעי: אבל לא לגיטימי לגנוב מנדט - - -

תמר זנדברג: - - פעם אתה באופוזיציה, פעם אתה בקואליציה.

תמר זנדברג: אבל לא לגיטימי לומר שמעצם קיומה, מעצם כהונתה של ממשלה שנהנית מרוב בבית הזה, כי זה מאושיות הדמוקרטיה הישראלית, להכחיש את תפקידו של ראש הממשלה, שכמו שאתה יודע הוא מהצד השני הפוליטי יחסית אליי.

דסטה גדי יברקן: לא, הוא שמאל.

תמר זנדברג: אנחנו לא מאותו צד.

דסטה גדי יברקן: הוא לא מהצד השני.

דסטה גדי יברקן: הוא כבר מהצד שלך.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: זאת ממשלה שיש בה שני צדדים: יש בה ימין ויש בה שמאל בתוך אותה ממשלה.

תמר זנדברג: אני שייכת לשמאל, ראש הממשלה שייך לימין.

תמר זנדברג: הינה, יושבת פה השרה אלהרר, היא שייכת למרכז.

תמר זנדברג: זאת הממשלה.

תמר זנדברג: זאת הממשלה הזאת.

שלמה קרעי: זה לגיטימי לגנוב מנדט מהציבור ולהקים איתו ממשלת שמאל?

שלמה קרעי: אתם כולכם שקר.

שלמה קרעי: זו ממשלה לא לגיטימית בעליל.

דסטה גדי יברקן: אפרופו שחיתות, כולנו, שמאל וימין, צריכים להיאבק בנגע הזה, ואין לזה שום מפה פוליטית.

דסטה גדי יברקן: גברתי השרה, אפילו בבית המשפט בג"ץ אומר שהבנייה של ראש הממשלה, ביתו הפרטי, ב-50 מיליון שקלים נעשה בניגוד לחוק.

דסטה גדי יברקן: האם מישהו מאבירי השלטון שיושבים בממשלה – האם מישהו אמר מילה, כולל אותך, גברתי השרה?

תמר זנדברג: חבר הכנסת יברקן, אם אתה מבקש אמירה, התבטאות נגד דבר שבעיניך הוא פסול - - -

דסטה גדי יברקן: לא בעיניי, בעיני בית המשפט.

תמר זנדברג: בעיני בית המשפט.

תמר זנדברג: איפה האמירה שלך נגד כתבי אישום שהוגשו בעבירות שחיתות וטוהר מידות חמורות?

שלמה קרעי: בית המשפט יאמר את דברו.

דסטה גדי יברקן: זה בבית משפט, שופט יחליט.

תמר זנדברג: כתב אישום בשוחד, כתב אישום במרמה, כתב אישום בעבירה של הפרת אמונים.

שלמה קרעי: כשבית המשפט יאמר את דברו, תשאלי אותו.

דסטה גדי יברקן: יצאתם לגנות החלטה של שופט שאפשר לעלות להר הבית.

דסטה גדי יברקן: בית המשפט החליט.

תמר זנדברג: חבר הכנסת יברקן, אנחנו יכולים לא להסכים עם החלטת בית המשפט, אבל אף אחד משולחן הממשלה הזה לא קרא לעלות עליו ב-D-9, לא קרא לפוצץ אותו בפצצה.

תמר זנדברג: הרי איפה אנחנו מדברים, חברים?

תמר זנדברג: אתם יודעים, הדברים האלה בסופו של דבר מתבטאים במעשים נגד ראש הממשלה.

תמר זנדברג: זהו, הוא קיבל מעטפה עם קליע של אקדח - -

דסטה גדי יברקן: לא הגון - - -

תמר זנדברג: - - ועם מכתב שאומר שהאקדח הזה, חס וחלילה, אני לא רוצה להגיד מה יעשה לאשתו ולבני משפחתו.

תמר זנדברג: על מה אתם מדברים?

תמר זנדברג: על מה אתם מדברים?

שלמה קרעי: גם נתניהו, שמו אותו בלולאת חנק.

שלמה קרעי: אמרת משהו על המיצג של לולאת החנק?

תמר זנדברג: יש כאן מקרה מובהק שבו הסתה הופכת למעשים.

דסטה גדי יברקן: תגנו את השחיתות.

דסטה גדי יברקן: תגנו את השחיתות.

דסטה גדי יברקן: תגני את המרחב ברעננה.

תמר זנדברג: שחיתות זה שחיתות.

תמר זנדברג: כאשר יוגש כתב אישום - - -

דסטה גדי יברקן: הוגש בבית משפט.

תמר זנדברג: חבר הכנסת יברקן, כתב אישום – אתה יודע, זה לא עובדות אלטרנטיביות פה – כתב אישום זה דבר שחוקרים, הוא נחקר, יש ראיות, הוא מוגש, מתנהל משפט - -

גלית דיסטל אטבריאן: בג"ץ כבר קבע שזה לא חוקי.

תמר זנדברג: - - כל הדברים האלה מתרחשים נכון לעכשיו במשפט אחר, כשמבחינתך הכול צח כשלג.

דסטה גדי יברקן: אני, בניגוד אלייך, מקבל כל החלטה.

תמר זנדברג: אני מזכירה, אלה עבירות שחיתות חמורות מאוד.

דסטה גדי יברקן: נכון.

דסטה גדי יברקן: נכון.

תמר זנדברג: מאוד.

תמר זנדברג: מאוד.

תמר זנדברג: עבירת השוחד היא העבירה החמורה ביותר בספר החוקים הישראלי לאיש ציבור.

גלית דיסטל אטבריאן: את מעודכנת?

גלית דיסטל אטבריאן: את מעודכנת במה שקורה?

תמר זנדברג: יש כרגע משפט – מתנהל כרגע משפט בעבירת שוחד - -

גלית דיסטל אטבריאן: את מעודכנת?

גלית דיסטל אטבריאן: את מעודכנת?

תמר זנדברג: - - זו עבירה חמורה ביותר.

גלית דיסטל אטבריאן: את מעודכנת בעבירת השוחד?

תמר זנדברג: העובדה שמבחינת

תמר זנדברג: כם - -

גלית דיסטל אטבריאן: אבל את לא מעודכנת.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל את לא מעודכנת.

תמר זנדברג: - - יכול ראש ממשלה לכהן תחת כתב אישום בשוחד – אתה יודע - -

גלית דיסטל אטבריאן: הפרקליטות בעצמה נסוגה.

יבגני סובה: חברת הכנסת דיסטל, לפחות תשבי.

יבגני סובה: תשבי, אין בעיה, לא צריך בעמידה להפריע.

יבגני סובה: תודה.

תמר זנדברג: - - כשהתחילו החקירות, כשהתחילו החקירות והדברים שנחשפו - -

גלית דיסטל אטבריאן: קיבלתם מתנה?

גלית דיסטל אטבריאן: קיבלתם מתנה את המילה שוחד?

תמר זנדברג: - - הרי זה היה ברור, זה היה ברור ומובן מאליו - -

גלית דיסטל אטבריאן: אז למה הבורות הזו?

גלית דיסטל אטבריאן: למה הבורות?

תמר זנדברג: - - שאם וכאשר יוגש כתב אישום, זה ברור ומובן מאליו שלא יכול ראש ממשלה להמשיך ולכהן במצב כזה.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל את מפגינה פה בורות.

גלית דיסטל אטבריאן: את מפגינה פה בורות איומה, תמר.

תמר זנדברג: לא רק שהמשיך לכהן - -

גלית דיסטל אטבריאן: את מתעלמת ממה שבית המשפט אומר.

תמר זנדברג: - - אלא גם הגיע למצב שבו המדיניות של הממשלה עבור המדינה הוכפפה למציאות המשפטית, וככה הלכנו לארבע מערכות בחירות, וככה לא העברנו תקציב.

תמר זנדברג: הרי אזרחי המדינה - - -

יבגני סובה: רק שנייה, גברתי השרה.

יבגני סובה: אני חוזר ומבקש מכל הנוכחים ביציע: נא לשמור על השקט בבקשה.

יבגני סובה: לכבות את המכשירים הסלולריים, אתם נמצאים ביציע הכבוד, אז אני מבקש לשמור על השקט, לא לדבר – לא בטלפון, וגם לא לדבר ביניכם.

יבגני סובה: נא לשמור על הכבוד באולם הזה.

יבגני סובה: תודה.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: חבר הכנסת יברקן, הרי אזרחי מדינת ישראל חיו כאן שנתיים וחצי או יותר בלי תקציב מדינה.

תמר זנדברג: ננצל את ההזדמנות שהגיע לכאן קהל רב לצאת רגע מהוויכוח הפוליטי, ורק להסביר משהו לאורחים שיושבים כאן.

דסטה גדי יברקן: הוא לא הספיק, זה לא נכון.

דסטה גדי יברקן: הוא לא הספיק, זה לא נכון.

דסטה גדי יברקן: עבר תקציב - - -

תמר זנדברג: מאז שנכנסתי לתפקיד, אני מסתובבת – כמעט אין שבוע - -

דסטה גדי יברקן: היה תקציב, תודי בזה.

תמר זנדברג: - - אין שבוע שאני לא נמצאת ברשות מקומית, מסתובבת המון.

תמר זנדברג: הבחירות לרשויות המקומיות היו בשנת 2018.

תמר זנדברג: אנחנו – יושבת כאן חברתי קארין אלהרר, אני בטוחה שגם אצלך זה ככה – השנה שנת 2021, את יושבת עם ראשי רשויות, והם אומרים לך: אני שלוש שנים ראש רשות ולא ראיתי תקציב מדינה.

תמר זנדברג: עזוב רגע ויכוח פוליטי, באמת אני אומרת - -

דסטה גדי יברקן: אבל זה לא נכון.

דסטה גדי יברקן: יש פרוטוקול - - -

תמר זנדברג: - - ימין, שמאל, קואליציה, אופוזיציה – קודם כול תפקוד תקין של מדינה - -

דסטה גדי יברקן: איזה תפקוד תקין?

תמר זנדברג: - - שהכסף עובר לרשויות המקומיות - -

דסטה גדי יברקן: החברה שלך - - -

תמר זנדברג: - - לפרויקטים המתוקצבים, לחוקים שכבר הוחלט עליהם.

תמר זנדברג: הרי זה בלתי מתקבל על הדעת לקלוע מדינה שלמה לסחרור ולשיתוק, למה?

תמר זנדברג: בגלל שראש הממשלה לא הצליח לנצח בבחירות - -

דסטה גדי יברקן: נשמע לך הגיוני שמשחדים חברה שלך למפלגה ב-200 מיליון?

תמר זנדברג: - - ובמקום להחזיר את המנדט ולבטא את הרוב בכנסת, כמו שיש כאן עכשיו, הוא מחליט ללכת לעוד בחירות ועוד בחירות ועוד בחירות, ומפלגת הליכוד, מפלגה שלמה – שאני מאוד מאוד מכבדת את הדמוקרטיה המפלגתית במפלגת הליכוד, אני חייבת לומר את זה; אני באמת מכבדת את זה, אבל הדמוקרטיה המפלגתית פה השתתקה לחלוטין כאשר חברי כנסת – והינה, נמצא פה גם חבר הכנסת ניר ברקת וחברים אחרים.

תמר זנדברג: אמרתי קודם לחברת הכנסת גילה גמליאל ולחבר הכנסת יואב גלנט שבשבוע האחרון – אפרופו חוק ממדים ללימודים, שאנחנו עומדים עוד מעט להצביע עליו – אמרו: לא יעלה על הדעת, אנחנו נעדיף את טובת האזרחים על פני טובתו של היושב-ראש שלנו, כי הוא משרת את ענייניו האישיים וגורר מפלגה שלמה, ששוכחת את הדמוקרטיה שלה, שוכחת את הערכים שלה, שוכחת את הציבור, שבשבילו אנחנו כולנו מתפקדים - -

דסטה גדי יברקן: אבל זה בדיוק מה שעכשיו אתם עשיתם, לאשר לזועבי 200 מיליון שקל.

תמר זנדברג: - - ומשרתת כל-כולה אך ורק את המנהיג.

תמר זנדברג: זה דבר לא הגיוני.

תמר זנדברג: זה מאפיין לא של דמוקרטיות וגם לא של מפלגות דמוקרטיות – זה מאפיין של משטרים אחרים לחלוטין, ואלה בדיוק הרגעים שאני אומרת לעצמי איזה מזל שהקמנו ממשלה אחרת, שעובדת כאן, ברוך השם, כבר עוד מעט שנה, שעושה לטובת הציבור.

תמר זנדברג: הינה, נכנס לפה השר יועז הנדל, שהייתה לנו שיחת טלפון די סוערת בשבוע שעבר, נגלה לציבור.

תמר זנדברג: נגלה לציבור.

תמר זנדברג: הוא כנראה שייך לצד ימין של הממשלה, אני שייכת לצד שמאל של הממשלה, כנראה שיש בנינו הרבה חוסר הסכמות, אבל דבר אחד אני יכולה להסכים איתו, וזה ששנינו עובדים במשרדים שלנו לטובת הציבור ולטובת עניין.

תמר זנדברג: השר יועז הנדל עובד על פריסת סיבים, זה כבר נהיה הדגל שלו.

תמר זנדברג: בכל מקום שמדברים על יועז הנדל, אומרים סיבים; אומרים סיבים – אומרים יועז הנדל.

תמר זנדברג: אני רוצה לנצל את ההזדמנות, השר הנדל, למרות השיחה הקולנית הפרטית שהייתה לנו בשבוע שעבר, אתה עובד במשרד שלך ובכל השליחות הציבורית שלך לטובת הציבור כמו שאתה תופס אותו.

תמר זנדברג: אני יכולה לא להסכים איתך, ויש בינינו חילוקי דעות פוליטיים גם בתוך הממשלה, אבל שנינו עובדים.

תמר זנדברג: קמים בבוקר ועובדים ועושים.

יועז הנדל: תמר, תראי איזה יופי שנותנים לך להעביר זמן, זה מגיע למקומות - - -

תמר זנדברג: זה מגיע למחמאות אפילו לך.

יועז הנדל: אני לא מאמין.

יועז הנדל: תיתן לעוד שרים.

דסטה גדי יברקן: גברתי השרה, ביניכם אין כבר חילוקי דעות, כל דבר תעשי כמו הממשלה הזאת.

דסטה גדי יברקן: הכול - - -

תמר זנדברג: תאמין לי, יש בינינו הרבה מאוד חילוקי דעות, אבל אתה יודע מה?

תמר זנדברג: אבל אתה יודע מה?

תמר זנדברג: יש גם אווירה של ענייניות.

תמר זנדברג: בממשלה שאתם כיהנתם בה, גם אנשים מאוד מאוד קרובים אחד לשני מבחינה פוליטית כל היום היו רבים ומתקוטטים אחד עם השני – בגלל הפריימריז, בגלל דברים אחרים.

תמר זנדברג: תסתכל מסביב על האולם - - -

דסטה גדי יברקן: בתור אחת שכמעט הפילה ממשלה כי יושב-ראש המפלגה לא אמר לה שלום.

תמר זנדברג: חבר הכנסת יברקן, אנחנו בעיצומו של – או אחרי, מקווים שאחרי – משבר פוליטי, אבל גם משברים כאלה, מה שיפה, שאנחנו יודעים איך לצאת מהם ואיך לפתור אותם, בגלל שיש מטרה חשובה יותר שמרחפת כמטרייה וכגג מעל הראש של כולנו.

תמר זנדברג: ופה בשנים האחרונות הייתה תחושה שהאווירה הזאת קצת נשכחה, שהיה עדיף לריב אחד עם השני במקום לעבוד לטובת אזרחי המדינה; שהיה עדיף ללכת לעוד בחירות במקום לשאול את עצמנו אם זה מה שזקוקים לו אזרחי מדינת ישראל; שהיה עדיף לגרור מדינה ב-1 חלקי 12 ובקופסאות קורונה וכל מיני דברים כאלה, במקום להעביר תקציב מדינה שיהיה בו סדר העדיפויות הלאומי והממשלתי.

תמר זנדברג: והתחושה הזאת, אני יכולה לספר לך שאיפה שאני לא הולכת ולאן שאני לא מגיעה אני שומעת אנשים שאומרים: לא הצבענו לך – ואומרים לי הרבה; אתה יודע, אני שייכת למפלגה של שישה מנדטים, הרבה מאוד בציבור לא הצביעו לי.

תמר זנדברג: גם אדוני היושב-ראש – אתם שישה או שבעה?

יבגני סובה: שבעה.

תמר זנדברג: שבעה מנדטים.

תמר זנדברג: לא רחוקים בהרבה.

תמר זנדברג: אחת התגובות הכי הכי שכיחות שאני מקבלת, אנשים אומרים לי: לא הצבענו לך, הצבענו לצד השני, אבל בבקשה תמשיכו, כי אנחנו רוצים קצת שקט מכם.

תמר זנדברג: לא רוצים לשמוע כל הזמן בחירות וכל הזמן ריבים פוליטיים, רוצים שתלכו לעבוד, כל אחד במשרד שלו, כל אחד בתחום האחריות שלו.

תמר זנדברג: תעבדו למען אזרחי המדינה, ואל תבואו אלינו בכל ארבעה חודשים עם בחירות אחרי בחירות אחרי בחירות.

תמר זנדברג: וזה דבר שאני קשובה לו מאוד.

תמר זנדברג: אני בטוחה שהרבה כאן מאזרחי המדינה - - -

דסטה גדי יברקן: אני משוחרר?

דסטה גדי יברקן: אני משוחרר?

תמר זנדברג: הרבה מאוד מאזרחי המדינה, אני בטוחה שהם שומעים את התגובות האלה, וזו תגובה מאוד מאוד מאוד מאוד מאוד שכיחה.

תמר זנדברג: בגלל שהרבה אנשים הסתכלו עלינו בשנים האחרונות ואמרו: מה קורה להם שם?

תמר זנדברג: הרגישו שתחושת הניתוק בין מה שקורה בבית הזה, מה שאנשים פותחים בערוץ 99 ורואים, ובין החיים שלהם - - -

יבגני סובה: רק שנייה.

יבגני סובה: חברים, חברי הכנסת עוד לא נכנסו לאולם, אבל יש הרבה רעש ענק, וזה רעש מהיציע.

יבגני סובה: אני מבקש לשמור על השקט.

יבגני סובה: כל מי שנמצא ביציע, נא לשמור על השקט, ותיתנו לשרה להמשיך לדבר.

אוריאל בוסו: תמר זנדברג, לפי הסקרים - - -

יבגני סובה: בעוד כמה דקות אנחנו נעבור לדיון המיוחד עם הנשיאה של הפרלמנט האירופי, אבל בינתיים תכבדו את השרה, שעדיין נמצאת על דוכן הנאומים ונואמת.

יבגני סובה: תודה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: באמת הצטרדתי קצת, אבל זה רק מלהט הדברים.

תמר זנדברג: אני רוצה לברך את הציבור הרב והרחב שהגיע לכאן – חיילים, דיפלומטים, שוטרים, כל הציבור, תלמידים – מאיפה אתם?

תמר זנדברג: מאיפה אתם?

תמר זנדברג: מאיפה?

תמר זנדברג: אוניברסיטת תל אביב – אה, סטודנטים.

תמר זנדברג: שלום, ברוכים הבאים.

תמר זנדברג: ברוכים הבאים.

יעקב ליצמן: זה נגד החוק.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: למה נגד החוק?

תמר זנדברג: נגד החוק?

תמר זנדברג: חבר הכנסת ליצמן, לשוחח עם הציבור בבית הפרלמנט, במשכנה של הדמוקרטיה הישראלית – נגד איזה חוק זה?

תמר זנדברג: אני חושבת שאתה קצת התבלבלת, חבר הכנסת ליצמן.

תמר זנדברג: אני מברכת בברכה את הציבור ואת הקהל.

תמר זנדברג: זה לא נגד שום חוק, אל תתבלבלו, אין חוק כזה.

דסטה גדי יברקן: גברתי השרה, חזרתי.

תמר זנדברג: חסרת לי, התחלתי לדבר עם הקהל, ליצמן אומר לי שזה נגד החוק.

תמר זנדברג: בגלל שלא היה לי אותך.

דסטה גדי יברקן: איפה היינו?

תמר זנדברג: אני רוצה לקדם אתכם בברכה על הישיבה המיוחדת הזאת, שמסמנת את היחסים הטובים והחמים שלנו כמדינת ישראל עם מדינות אירופה, גם עם מדינות אחרות.

תמר זנדברג: הינה, הצטרף אלינו ראש הממשלה, שמכבד את הישיבה הזאת בנוכחותו.

תמר זנדברג: ובאמת, אני שמחה לברך אתכם כדי לראות איך נראה פרלמנט פעיל, שוקק, עובד, מחוקק.

תמר זנדברג: אשמח מאוד שכולכם תישארו פה גם בשעות הקרובות, כי בתום הישיבה הזאת יתחיל דיון על חוק מאוד מאוד חשוב, על מלגות לימודים לחיילי צה"ל, לחיילים משוחררים.

תמר זנדברג: אני חושבת שהצורך של כל חבר וחברת כנסת להסתכל לכם - - -

יבגני סובה: לא רק שיישארו – לאחר הדיון המיוחד, גם תמשיכי את הסיכום, ואז תהיה הצבעה.

יבגני סובה: זה הסיכום, כן, אבל בינתיים יש עוד כמה דקות.

תמר זנדברג: הבנתי.

תמר זנדברג: אז אחרי הדיון המיוחד אני אוכל לבוא לכאן ולבקש מכל הציבור הישראלי להסתכל לכל חבר וחברת כנסת בעיניים ולשאול אותם: איך אתם מצביעים על החוק החשוב הזה, על מלגת הלימודים הזו?

תמר זנדברג: האם אתם מעדיפים - - -

אוריאל בוסו: מה אכפת לכם מה האופוזיציה עושה?

אוריאל בוסו: תעבירו, יש לכם בעיה להעביר?

תמר זנדברג: אני קודם כול פניתי לציבור.

תמר זנדברג: אתה יודע, חבר הכנסת, בוא אגיד לך משהו.

תמר זנדברג: אתה יודע, אני חברת כנסת – הייתי בערך שמונה שנים באופוזיציה ועכשיו עוד שנה בממשלה.

תמר זנדברג: כשנכנסים לכאן, לבית הזה, לפעמים זה יכול קצת לבלבל.

תמר זנדברג: אפשר להתבלבל ולשכוח מי שלח אותך – ששלח אותנו בסוף, כל אחד מאיתנו, לא משנה אם קואליציה או אופוזיציה, שלח אותנו הציבור.

תמר זנדברג: והינה, יש לנו פה תזכורת, כי יושב פה ציבור של עשרות, אולי אפילו כמה מאות אנשים ביציע.

תמר זנדברג: אני מציעה לך להסתכל עליהם, אני מציעה לך להסתכל עליהם, כי להם, המילים קואליציה או אופוזיציה פחות משנות.

תמר זנדברג: יותר משנה להם השאלה אם החיילים המשוחררים – יש כאן סטודנטים מאוניברסיטת תל אביב, אני בטוחה שחלקם חיילים משוחררים – אם הם יוכלו ליהנות מהמלגה בשנת הלימודים הקרובה, כן או לא?

תמר זנדברג: אם הם יחזרו לקמפוס או יחזרו למשפחה שלהם ויגידו: חבר הכנסת אמר לי שהקואליציה תעביר, שהאופוזיציה תעביר, זה פחות משנה להם.

תמר זנדברג: יותר משנה להם מה הולך לקרות בחיים שלהם, וזה משהו שקצת קל לשכוח אותו כאן.

תמר זנדברג: זה משהו שכשנכנסים לבניין הזה, קצת קל לשכוח אותו וקל ליפול לאיזשהו בלבול.

תמר זנדברג: אבל אירועים כאלה, כשמגיע לכאן כלל הציבור והיציע מתמלא, הם בדיוק הזמנים עבורנו, נבחרי הציבור – וזה לא משנה אם אנחנו שרים או חברי כנסת, אם אנחנו בקואליציה, אם אנחנו באופוזיציה – זה הזמן שלנו להיזכר מי שלח אותנו ולמה.

תמר זנדברג: כי באמת, הרבה פעמים נופלים פה לאיזה משחק פוליטי.

תמר זנדברג: אומרים לנו: זה ככה, הקואליציה עשתה ככה, נפיל להם, נראה להם, נחזיר להם, נעשה להם.

תמר זנדברג: אבל באמת אני רוצה לבקש ממך באופן אישי להסתכל פה ליציע ולראות – הינה, לדוגמה, יושבות כאן חיילות מולנו.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: גברתי השרה, אני נאלץ להפסיק את דברייך.

תמר זנדברג: חבל.

תמר זנדברג: אני דווקא הייתי - - -

יבגני סובה: כן, לאור הדיון המיוחד.

יבגני סובה: אני שוב חוזר: אני מבקש שקט ביציע.

יבגני סובה: אני נאלץ להפסיק את דברייך.

יבגני סובה: אנחנו מייד נמשיך בהצעת האי-אמון ובסיכום, לאחר הדיון המיוחד בהשתתפות נשיאת הפרלמנט האירופי גב' רוברטה מטסולה.

יבגני סובה: עכשיו אני מתכבד להעביר את הדיון ליושב-ראש הכנסת חבר הכנסת מיקי לוי.

דן מרזוק: חברי הכנסת והקהל מתבקשים לכבד בקימה את כבוד נשיאת הפרלמנט האירופי וכבוד יושב-ראש הכנסת.

דן מרזוק: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את פני נשיאת הפרלמנט האירופי ויושב-ראש הכנסת.

דן מרזוק: )

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: אני מודה לכם.

אחמד טיבי: - - -

מיקי לוי: שלום לכולם.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, תודה.

מיקי לוי: נשיאת הפרלמנט האירופי הגב' רוברטה מטסולה וכל חברי המשלחת האורחת הנכבדה מהאיחוד האירופי, אדוני ראש הממשלה מר נפתלי בנט, שרים, חברי כנסת, ראשי הנציגויות הזרות, אורחים נכבדים, מכובדיי כולם.

מיקי לוי: כנסת נכבדה, גברתי נשיאת הפרלמנט האירופי הגב' מטסולה, Welcome to Israel.

מיקי לוי: ברוכה הבאה לירושלים בירתנו, ברוכה הבאה לכנסת, ליבה הפועם של הדמוקרטיה הישראלית – הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון.

מיקי לוי: לכבוד הוא לנו לארח אותך כאן בבית הזה, שמייצג את כל הציבור בישראל, בית שיושבים בו אנשים מאמינים ואתאיסטים.

מיקי לוי: אנשים מלאומים שונים, מדתות שונות; אנשים שנולדו בישראל ואחרים שעלו אליה מכל קצוות העולם; בית שבו כל הדעות נשמעות ובו אנו מתווכחים ומכריעים באופן דמוקרטי.

מיקי לוי: אין לי ספק שכמי שעומדת בראש פרלמנט רב-מדינתי, מגוון, את יכולה להרגיש כאן בבית.

מיקי לוי: גברתי נשיאת הפרלמנט האירופי, זהו ביקורך הראשון מחוץ לאירופה בתפקיד זה ואני מודה לך על כך.

מיקי לוי: אנו רואים בבחירתך להגיע לישראל ולדבר בפני מליאת הכנסת כבוד גדול ומעריכים זאת.

מיקי לוי: זהו ביטוי נוסף לקשרים הטובים והחזקים של מדינת ישראל עם מוסדות האיחוד האירופי ושל הכנסת עם הפרלמנט שאת עומדת בראשו.

מיקי לוי: הקשר הזה חשוב ומשמעותי למדינת ישראל מבחינות רבות, וישראל מעוניינת בחיזוקו.

מיקי לוי: הוא מבוסס בראש ובראשונה על הערכים הדמוקרטיים והליברליים המשותפים שישראל חולקת עם מדינות האיחוד ועם מוסדותיו, הוא מבוסס על הקשרים הכלכליים הענפים שהפכו את האיחוד האירופי לשותף הסחר הגדול ביותר של מדינת ישראל, והוא מבוסס כמובן על שיתוף הפעולה הנרחב בתחומי המדע, המחקר והתרבות, שיתוף פעולה שהאנושות כולה מרוויחה ממנו.

מיקי לוי: גברתי נשיאת הפרלמנט האירופי, יש משהו סימבולי בכך שבשנה שאירופה מקדישה לצעירים, בחירתך לפני כמה חודשים הפכה אותך לנשיאת הפרלמנט האירופי הצעירה ביותר בתולדותיו.

מיקי לוי: את מביאה יחד עם הניסיון שצברת בפרלמנט רוח חדשה של דור צעיר וחדש – דור שמחפש דרכים להפיח תקווה חדשה בקרב צעירים בפרויקט האירופי; דור שמעוניין לטפל באתגרי המחר, ובראשם משבר האקלים שהפך לאתגר קיומי; דור שרוצה שוויון הזדמנויות אמיתי בין גברים לנשים ורוצה יותר גיוון אנושי במוסדות האיחוד.

מיקי לוי: כפי שאמרת בנאומך בפני מליאת הפרלמנט מייד לאחר בחירתך: למען הפוליטיקה של התקווה.

מיקי לוי: כולי תקווה שישראל תשתלב ברוח החדשה הזו שאת ומנהיגים צעירים אחרים באיחוד מובילים, וכולי תקווה שניצור יוזמות חדשות בין הכנסת לבין הפרלמנט האירופי.

מיקי לוי: גברתי, בחודשים האחרונים ידעה ישראל גל טרור נוסף שגבה את חייהם של 20 בני אדם והביא לפציעתם של יותר מ-60.

מיקי לוי: גל הטרור הזה, כמו רבים לפניו, הוא תוצאה של שנאה והסתה שמופצת כנגד מדינת ישראל.

מיקי לוי: הוא מתחיל בספרי הלימוד ברשות הפלסטינית, שמוחקים את קיומה של מדינת ישראל, מפיצים שקרים אנטישמיים על אודות היהודים וקוראים באופן מפורש לאלימות, וממשיך בכסף שמשלמת הרשות הפלסטינית למחבלים על הרג חפים מפשע, תוך שהיא מקבלת תרומות וכספים - - -

אחמד טיבי: - - - מעניין איזה מדינות.

מיקי לוי: This is the Israeli parliament, you see.

אחמד טיבי: - - - כמו שירין אבו עאקלה - - -

אופיר כץ: - - - אתה מסית - - - האלימות - - -

אחמד טיבי: אתה מסית נגד העם הפלסטיני.

מיקי לוי: תודה.

אחמד טיבי: אתה מסית נגד העם הפלסטיני.

מיקי לוי: תודה, תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: - - - שירין אבו עאקלה - - -

אופיר כץ: לא משלמים משכורות למחבלים?

אופיר כץ: שמענו, 19 יהודים נרצחו, 19 יהודים נרצחו, זה לא - - -

מיקי לוי: מקבלת תרומות, מקבלת – חברי הכנסת, תכבדו בבקשה את האירוע.

מיקי לוי: - - גם מהאיחוד האירופי, והוא מגיע לכדי הסתה ושקרים שמופצים ברשת, כאילו מדינת ישראל פוגעת במקומות הקדושים.

מיקי לוי: המעשים והשקרים הללו מלבים את האש, מפיצים שנאה, יוצרים אווירה של אלימות ולבסוף מביאים לגל טרור.

מיקי לוי: מדינת ישראל מצפה ממך, גברתי, ומכל חבריה באיחוד האירופי, לעמוד לצידה כנגד התופעות המסוכנות הללו, שמלבות טרור ורצח ולא יאפשרו לעולם להגיע לפתרון הסכסוך.

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: יש בכוחכם להשפיע ולמנוע מהדור הצעיר הסתה - -

סמי אבו שחאדה: - - -

סמי אבו שחאדה: אני פשוט לא מאמין.

מיקי לוי: - - בבתי הספר בכסף שאתם מממנים.

מיקי לוי: גברתי, לצערי, גם בשנה שעברה ראינו עלייה במקרי האנטישמיות באירופה.

מיקי לוי: המגפה עתיקת היומין הזו לא נעלמה מן העולם; היא מתפשטת וחושפת את פניה המכוערות פעם אחר פעם, ויש להמשיך להילחם בה ובסכנות שהיא מציבה.

מיקי לוי: שמחתי לשמוע בנאום שנשאת לאחר בחירתך, גברתי, כי את מתחייבת למאבק בנגע האנטישמיות.

מיקי לוי: יש לכך חשיבות רבה מאוד.

מיקי לוי: כמו כן חשוב להבין כי הנגע הזה משתנה, פושט ולובש צורות אחרות.

מיקי לוי: בשנים האחרונות האנטישמיות מתחפשת לביקורת, כביכול, על פעולותיה של מדינת ישראל.

מיקי לוי: ברצוני להבהיר: לגיטימי לבקר את מדינת ישראל וממשלתה, אך כאשר דורשים ממדינתו של העם יהודי, וממנה בלבד, סטנדרט אחר ביכולתה להגן על עצמה מפני התקפות טרור, זוהי אנטישמיות; כאשר ארגוני BDS שוללים את זכותה של מדינת ישראל להתקיים כמדינה יהודית ומערערים על עצם זכותנו, זכותו של העם היהודי, למדינה משלו, זוהי אנטישמיות, ואנו מצפים מידידינו לומר זאת בפה מלא ולהיאבק בכך.

מיקי לוי: אנו גם מצפים מידידנו לעמוד מול הטרור המדינתי שמפעילה איראן באמצעות הזרועות שהיא שולחת לכל המזרח התיכון, זרועות טרור שמטרתן לערער את המשטרים באזור.

מיקי לוי: כשמדינת טרור שנשלטת על ידי משטר פונדמנטליסטי מאיימת בהשמדת מדינה אחרת – מדינת ישראל – אנו מצפים מידידינו לעמוד מולה בכל כוחם ולא לאפשר לה להיות מדינת סף גרעינית היכולה בתוך זמן קצר לייצר נשק גרעיני ולממש את איומיה.

מיקי לוי: איראן היא סכנה ליציבות האזור ולשלום העולם וכך יש להתייחס אליה.

מיקי לוי: גברתי, בהזדמנות הזו, בימים שבהם משתוללת מלחמה באירופה, ימים שבהם העם האוקראיני עובר תופת איומה וסבל קשה, ימים שבהם אנשים חפים מפשע נהרגים על לא עוול בכפם, אני רוצה יחד איתך להתפלל ולקוות שהמלחמה הקשה הזו תסתיים במהרה.

מיקי לוי: לסיום, אני מבקש לאחל לך הצלחה רבה בתפקידך.

מיקי לוי: ועכשיו אני מזמין אותך, גברתי נשיאת הפרלמנט האירופי, לשאת דברים, בבקשה.

רוברטה מטסולה: (נושאת דברים בשפה האנגלית, להלן תרגומם הסימולטני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רוברטה מטסולה: אדוני ראש הממשלה, חברי הכנסת היקרים,) ערב טוב ושלום לכולם.

רוברטה מטסולה: (מחיאות כפיים) (לכבוד הוא לי להיות כאן, בירושלים, במקום שבו חשים את ההיסטוריה, את הייעוד, את התקווה.

רוברטה מטסולה: הכנסת היא מקום של דמוקרטיה, חברות ועזוז.

רוברטה מטסולה: באתי לכאן כדי להביא מסר מאירופה, להדגיש כי הקשרים בין עמינו עמוקים והחיבור שאנו חולקים הוא חיבור שנוצר מימי ההיסטוריה המשותפת שלנו, נוצר בזמן של סבל ושל הצלה, חיבור שעוצמתו טמונה בפתיחותו, בכנותו, בישירותו, אפילו בביקורת, אבל הוא עמד ויעמוד בפני כל פגעי הזמן.

רוברטה מטסולה: זה ביקורי הראשון; הוא לא יהיה האחרון.

רוברטה מטסולה: רציתי לבוא מוקדם, בתחילת כהונתי, כדי לשלוח את המסר של הרצון להתחבר, להדגיש את העובדה שהפרלמנט רוצה לקדם את הקשרים ושהמחויבות של האיחוד האירופי לישראל לא נעוצה רק בהיסטוריה המשותפת.

רוברטה מטסולה: היום אני מבקשת להתמקד בעתיד, בשותפות החזקה בין אירופה לבין ישראל וכיצד נוכל לפתח אותה עוד יותר.

רוברטה מטסולה: אני רוצה לדבר על שיפור הקשרים גם בתרבות, גם במדע, גם בסחר, בחינוך, באומנות, במחקר ובטכנולוגיה.

רוברטה מטסולה: אני רוצה לדבר על שלום, על לעמוד מול העתיד יחדיו.

רוברטה מטסולה: אני אופטימית מטבעי אך איני עיוורת לאתגרים שלפניכם; לאותם איומים, לא פעם קיומיים, שעליכם להתמודד איתם; לקשיים בקיום דמוקרטיה חיונית.

רוברטה מטסולה: אני אופטימית כי אני יודעת שאפשר להתגבר על הקשיים האלה.

רוברטה מטסולה: לרבים מחוץ לישראל לא מתקבל על הדעת שזכותה של ישראל להתקיים עדיין בסימן שאלה.

רוברטה מטסולה: אבהיר: אירופה תמיד תתמוך בזכותה של ישראל להתקיים.

רוברטה מטסולה: (מחיאות כפיים) ג'ון קנדי הוא שאמר: "ישראל לא נוצרה כדי להיעלם.

רוברטה מטסולה: ישראל תמשיך להתקיים ולשגשג, היא יציר התקווה וביתם של האמיצים".

רוברטה מטסולה: ראיתי זאת במו עיניי כשנפגשתי עם אנשים צעירים באוניברסיטת תל אביב רק אתמול, סטודנטים מרקעים שונים שרוצים לחיות וללמוד, שמתבוננים באירופה, רוצים גם לשתף פעולה עם אירופה, והם רוצים להאמין שהשלום אפשרי.

רוברטה מטסולה: גברותי ורבותיי, השלום קשה, אך אנחנו, באירופה, יודעים כי שלום הוא אפשרי – (מחיאות כפיים) שלום עם ביטחון, שלום עם חירות, שלום עם כבוד, שלום עם צדק.

רוברטה מטסולה: הרב יהונתן זקס כתב: "השלום הוא פרדוקס, אין בו הבהירות הצחה של מלחמה", שבה הנושאים – הגנה עצמית, כבוד לאומי, פטריוטיזם, גאווה – הם חד-משמעיים, הוא מחייבים.

רוברטה מטסולה: המלחמה פונה אל התחושה הבסיסית ביותר של זהות – יש אנחנו ויש הם; יש אויבים ויש ידידים, ואי-אפשר לבלבל ביניהם.

רוברטה מטסולה: אבל כאשר אויבים לוחצים יד, מי אנחנו ומי הם?

רוברטה מטסולה: השלום אינו פשוט.

רוברטה מטסולה: פירושו שצריך לחיות עם כבוד הדדי המתחייב מדו-קיום.

רוברטה מטסולה: שלום משמעו צדק; שלום משמעו שוויון הזדמנויות; שלום משמעו להורים שרואים עתיד לילדיהם.

רוברטה מטסולה: אירופה מורכבת מעמים ומקהילות שונות, בעלות תרבויות, אמונות, ומסורות שונות.

רוברטה מטסולה: התפקיד של הפרלמנט שלנו להבטיח שכולם יהיו חלק מאירופה, שאיש לא יידחק לאחור.

רוברטה מטסולה: ואני, כמו רבים כאן, מאמינה בכוחה של הדמוקרטיה הפרלמנטרית והדיפלומטיה הפרלמנטרית להביא לשינוי חיובי.

רוברטה מטסולה: עלינו להבטיח שנוכל לחנך נכונה כנגד נרטיבים רעילים.

רוברטה מטסולה: בורות מקדמת פחד וחוסר אמון, בורות מקדמת שנאה, וחינוך הוא הנשק הטוב ביותר להיאבק בדעות קדומות ולנצח קיצוניות.

רוברטה מטסולה: היה לי הכבוד לבקר ביד ושם היום – תזכורת מרגשת של חיים שאבדו, של ילדים שנרצחו רק בגלל שהסבים שלהם היו יהודים, אבל הזיכרון שלהם שמור לעולם.

רוברטה מטסולה: אני אומרת בכאב שאנחנו רואים כיום שהאנטישמיות עולה.

רוברטה מטסולה: זה סימן אזהרה לאנושות, וזה חשוב לכולנו.

רוברטה מטסולה: אני רוצה לומר את זה בבירור: להיות אנטישמי משמעו להיות אנטי-אירופי.

רוברטה מטסולה: (מחיאות כפיים) מדי יום אנו עדיין עדים למתקפות על יהודים, על בתי כנסת; מקומות של שלום, של אלוהות, של עבודת האל, הם עדיין מטרות.

רוברטה מטסולה: הפרלמנט האירופי מחויב לנפץ את המעגל הזה, להיאבק באנטישמיות, להבטיח שאנו זוכרים את מוראות ההיסטוריה ושלקחי העבר לא יישכחו לעולם.

רוברטה מטסולה: מחובתנו לזכור, גם כאשר לא יישמעו עוד קולות ניצולי השואה.

רוברטה מטסולה: הפרלמנט האירופי מבין את האחריות המוטלת עליו.

רוברטה מטסולה: נשיאת הפרלמנט הראשון, סימון וייל, מס' 78651, שרדה בזוועות וברשע של אושוויץ כדי לשנות את פני אירופה.

רוברטה מטסולה: לפיכך, המחויבות שלנו אישית כפי שהיא מוסדית, ואני יכולה להתחייב שממנה לא ניסוג.

רוברטה מטסולה: עמיתיי חברי כנסת, אני מביאה היום דברים של תקווה – תקווה לשלום, תקווה לריפוי, תקווה לעתיד, תקווה לצדק, תקווה בוודאות האמונה; אמונה ברצון העם וביכולת של הדור שלנו להתגבר ולטפל באתגרים שנותרו מדורות עברו.

רוברטה מטסולה: תחושה זו של תקווה, של מטען ההיסטוריה, אותה אמונה היא שהביאה את אירופה להגיב על הפלישה לאוקראינה.

רוברטה מטסולה: פוטין החזיר את המלחמה לאירופה – פלישה מזעזעת לאוקראינה הריבונית והעצמאית.

רוברטה מטסולה: היום היסודות של הסדר העולמי, שניצב על חוקים, זועזעו עד היסוד.

רוברטה מטסולה: עכשיו פוטין מאיים על העולם בנשק גרעיני.

רוברטה מטסולה: עלינו לפעול יחדיו ולעשות כמיטב יכולתנו למנוע מרוסיה להשתמש בנשק גרעיני וממדינות לא דמוקרטיות להשיגו, כי אלה יביאו עוד מוות והרס שאי-אפשר לתקן.

רוברטה מטסולה: המלחמה באוקראינה אינה מקומית או אזורית.

רוברטה מטסולה: השפעתה מקרינה גם על ישראל.

רוברטה מטסולה: מאז תחילת המלחמה קרוב ל-6 מיליון אוקראינים נאלצו להימלט על נפשם.

רוברטה מטסולה: 7,000 מצאו מקלט בישראל.

רוברטה מטסולה: הם באים בעקבות אחת מהמנהיגות הגדולות של ישראל, גולדה מאיר, אשר נולדה החודש לפני 121 שנים בקייב.

רוברטה מטסולה: רוסיה מאיימת על הביטחון התזונתי של העולם, הורסת שדות, חוסמת מעברי תחבורה, ומובילה למחסור מלאכותי במזון.

רוברטה מטסולה: אי-ביטחון תזונתי מביא לאי-יציבות, לכאוס, ומכריח בני אדם לעזוב את בתיהם ואת ארצם.

רוברטה מטסולה: הוא עלול לערער איזון עדין הרחק ממקור האיום, ולכן הקהילה הבין-לאומית צריכה לעמוד איתנה ומאוחדת ולהבטיח שהסנקציות על רוסיה יהיו אפקטיביות ולא לאפשר ניצול של שום פרצה.

רוברטה מטסולה: גברותיי ורבותיי, בחודשים האחרונים היה עליי לדבר על מלחמה.

קריאות: - - -

יואב קיש: תוציא אותו בקריאה אחת.

יואב קיש: תוציא אותו.

קריאות: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, זה לא מכובד.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

מיקי לוי: Keep going, please.

מיקי לוי: Keep going, please.

מיקי לוי: Thank you.

מיקי לוי: Sorry about this.

קריאות: - - -

מיקי לוי: This is the Israeli Parliament.

מיקי לוי: This is democracy.

רוברטה מטסולה: (זוהי דמוקרטיה.

רוברטה מטסולה: בחודשים האחרונים היה עליי לדבר על מלחמה, אולם גם הבסיס וגם היעד של המיזם האירופי הוא שלום.

רוברטה מטסולה: שלום, דמוקרטיה וחירות הם היעדים לעתיד אירופה, ישראל והאזור.

רוברטה מטסולה: והרשו לי לומר כאן: אלה אשר מטיפים לאלימות, אין להם תשובות.

רוברטה מטסולה: האלימות מאולם לא הייתה פתרון.

רוברטה מטסולה: הטרור לעולם אינו מוצדק.

רוברטה מטסולה: (מחיאות כפיים) אין תירוץ לטרור.

רוברטה מטסולה: אנשים זכאים לחיות את חייהם, לשלוח את הילדים לבתי ספר, ללכת ברחובות בלא פחד, והטרור לא שבר ולא ישבור את הרוח הזו.

רוברטה מטסולה: אירופה נועדה לחבר בין אנשים, להגן על העקרונות שהביאו אותנו מהאפר של המלחמה והשואה לשלום ושגשוג.

רוברטה מטסולה: הפרלמנט האירופי תומך תמיכה איתנה בתהליך השלום במזרח התיכון.

רוברטה מטסולה: אנחנו תומכים בפתרון שתי המדינות, שבו מדינת ישראל חיה בביטחון ומדינה פלסטינית עצמאית ודמוקרטית, מדינה בת-קיימא שניצבת לצידה בשלום ובביטחון.

איתמר בן גביר: In Jordan, not in Israel.

איתמר בן גביר: Jerusalem is not for sale.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, חבר הכנסת בן גביר, אני לא רוצה להוציא אותך.

איתמר בן גביר: Jerusalem is not for sale.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, אני לא רוצה להוציא אותך.

רוברטה מטסולה: אני יודעת שיש מי שאינם מסכימים ואני יודעת שהיו ניסיונות סרק רבים.

רוברטה מטסולה: קריאות: - - -

רוברטה מטסולה: אני יודעת שיש מי שאינם מסכימים.

מיקי לוי: תכבדו.

רוברטה מטסולה: אני יודעת שלא כולם רואים בשלום מטרה, ואני יודעת כמה קשה לומר לאם שבנה נהרג שהשלום הוא התשובה; ויש הרבה אימהות שכאלה, הרבה יותר מדי.

רוברטה מטסולה: אך השלום הוא הדרך היחידה קדימה, הדרך היחידה שישראלים ופלסטינים יחיו בבטחה ובשגשוג.

רוברטה מטסולה: ההתקדמות אפשרית.

רוברטה מטסולה: הסכמי אברהם נראו לפני זמן לא רב בלתי אפשריים, אך מהווים הוכחה לכך שהיסטוריה לא תמיד חוזרת על עצמה וכי אפשר לשבור את המעגל.

רוברטה מטסולה: הרשו לי לסיים ולומר שהפרלמנט האירופי יהיה תמיד בעל ברית איתן בחיפוש אחר נתיב שיוביל קדימה בחתירה לשלום, וכל המשאבים שבידינו יהיו זמינים למטרה זו.

רוברטה מטסולה: סיפור האומה הגדולה שלכם הוא סיפור של תקווה, של התמדה, של אמונה ושל התגברות מהמורות.

רוברטה מטסולה: זה הרגע שבו יכולה ישראל להוביל את העולם לא רק בחיפוש אחר השלום החמקני אלא במציאתו.

רוברטה מטסולה: אם למדתי דבר אחד, הרי הוא שאיך יחיה הדור הבא ומה ילמד הדור הבא עדיין לא נקבע, שהעתיד עדיין לא נכתב.

רוברטה מטסולה: בן-גוריון דיבר על האידיאליזם הכרוני של העם היהודי – תכונה שאני מזהה גם במשכן זה בעיר קדושה זו.

רוברטה מטסולה: העולם זקוק עכשיו למנה מאותו אידיאליזם.

רוברטה מטסולה: ניתן להשיג את הבלתי-אפשרי ביחד.

רוברטה מטסולה: תולדותיה של אירופה וההמשכיות של ישראל הם העדות לכך.

רוברטה מטסולה: תודה רבה.

רוברטה מטסולה: (מחיאות כפיים)

דן מרזוק: חברי הכנסת, נכבד בקימה את כבוד נשיאת הפרלמנט האירופי ואת כבוד יושב-ראש הכנסת.

דן מרזוק: (חברי הכנסת מקדמים בקימה את צאת נשיאת הפרלמנט האירופי ויושב-ראש הכנסת מאולם המליאה.

דן מרזוק: )

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: איום הגרעין האיראני, משבר האקלים ויוקר המחיה; << נושא >>

יבגני סובה: אנחנו ממשיכים את הדיון בהצעת האי-אמון.

יבגני סובה: גברתי השרה, נא לסכם את הדיון, ומייד לאחר מכן אנחנו נעבור להצבעה.

יבגני סובה: בבקשה, השרה להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: באמת קודם אתה הפסקת אותי באמצע דבריי.

יבגני סובה: כן, רק שנייה.

יבגני סובה: אנחנו ניתן לחברי הכנסת לעכל את האירוע ההיסטורי שהיה פה.

יבגני סובה: נחזיר את השקט לאולם כמה שאפשר, ואז נוכל להמשיך.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, לפי התקנון היא לא יכולה לעלות שוב לסכם.

יבגני סובה: בוודאי שכן.

יבגני סובה: אפשר.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, תודה על העצה, אבל אפשר.

יבגני סובה: זה מתואם עם הייעוץ המשפטי.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: בבקשה.

תמר זנדברג: חבר הכנסת קרעי, פשוט אני הופסקתי באמצע דבריי, ונשאר עוד פרק שלם בנאומי שנשאר לי להגיד.

תמר זנדברג: אז פשוט אני הפסקתי אותו באמצע כדי לתת לנשיאת האיחוד האירופי לדבר, אבל יש פרק שלם שעוד לא יצא לי לשתף עם המליאה, אז אני אשמח להשלים אותו.

תמר זנדברג: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, כשהאזנתי לנשיאת הפרלמנט האירופי, שאלתי את עצמי: בעצם מה היה לנו כמדינת ישראל לריב עם אירופה במשך כל כך הרבה שנים?

תמר זנדברג: מה היה לנו לכנות את האיחוד האירופי, את הפרלמנט האירופי, אנטישמיים, שונאי ישראל?

תמר זנדברג: כן, היא אמרה את המילים "שתי מדינות" – חלקנו, כולל אותי, תומכים בזה; היא דיברה באופן מובהק על הערכים שמשותפים לכולנו, ביניהם מאבק בטרור ובאלימות, ביניהם קשרים כלכליים, ביניהם הערכים של זכויות אדם, של שלום, של שוויון, של צדק.

תמר זנדברג: בתקופת הממשלה הקודמת, מה היה כל כך דחוף לריב עם אירופה?

תמר זנדברג: באמת, כשאני האזנתי פה לדברים, אני שואלת את עצמי.

תמר זנדברג: לא על הכול נסכים.

תמר זנדברג: אגב, במהלך הנאום שלה – קיבלה מחיאות כפיים מהצד הזה, קיבלה מחיאות כפיים מהצד הזה.

תמר זנדברג: לא כולם הסכימו על הכול.

תמר זנדברג: זה בסדר גמור, זה בכלל לא משנה.

תמר זנדברג: אבל הריבים המיותרים שממשלת ישראל טיפחה במשך כמה שנים עם האיחוד האירופי, עם מדינות אירופה – פשוט מיותר, מזיק לאינטרסים של מדינת ישראל, ובעיקר שגוי ולא נכון.

תמר זנדברג: וכמה טוב שהיום יחסי החוץ של מדינת ישראל לוקחים כיוון אחר, שאנחנו יושבים ומשוחחים עם כל מדינות העולם, עם מדינות אירופה, עם ארצות הברית.

יבגני סובה: גברתי השרה, יש פה בקשה.

יבגני סובה: אני יודע שיש פה קורס מש"קים של שירות בתי הסוהר – מי החבר'ה?

יבגני סובה: הינה, אז יש פה בקשה.

תמר זנדברג: אה, סוהרים.

יבגני סובה: אנחנו מברכים אתכם.

יבגני סובה: השר לביטחון הפנים לשעבר חבר הכנסת אמיר אוחנה ביקש לברך אתכם, וזה מה שאני עושה.

תמר זנדברג: ברוכים תהיו.

תמר זנדברג: וסליחה שלא זיהיתי את המדים קודם.

יבגני סובה: ואני בטוח שכולנו מצטרפים לברכות.

יבגני סובה: שיהיה בהצלחה.

תמר זנדברג: כל הכבוד לכם.

תמר זנדברג: בהצלחה במשימות החשובות.

תמר זנדברג: לסטודנטים מאוניברסיטת תל אביב, לקורס מש"קים של שירות בתי הסוהר, חיילים – אה, הסטודנטים עדיין איתנו.

תמר זנדברג: נפגשתם היום עם נשיאת הפרלמנט האירופי?

תמר זנדברג: זה אתם?

תמר זנדברג: אז אדוני היושב-ראש – לא, לא, אין בעיה, לאט-לאט.

תמר זנדברג: רק פשוט יש רעש באולם, אז קשה לי לשמוע את עצמי.

תמר זנדברג: חבר הכנסת משה ארבל.

תמר זנדברג: אדוני שר החוץ, אדוני שר החוץ, אני בדיוק שיבחתי את מדיניות החוץ שאתה מוביל, לאור נאומה של נשיאת הפרלמנט האירופי פה, ושאלתי את עצמי: בעצם מה היה לנו לריב עם מדינות אירופה בשנים האחרונות?

תמר זנדברג: אפשר להסכים על חלק מהדברים, אפשר לא להסכים על חלק מהדברים, אבל לריב עם שותפת הסחר הכי גדולה שלנו, בסוף עם הקיבוץ של המדינות שחולקות איתנו את אותם ערכים – ערכים של שוויון, של צדק, של זכויות אדם, של צמיחה כלכלית ושגשוג?

יבגני סובה: חברים, אני מבקש, נא לשבת במקומותיכם.

יבגני סובה: תודה.

תמר זנדברג: ובאמת צריך להודות לממשלה הזו, ובמיוחד לך, שר החוץ, על שאתה מוביל מדיניות שונה בתכלית, שמנהלת גם את הוויכוחים, ככל שיש כאלה, אבל בצורה הרבה הרבה יותר מתורבתת – אתה שומע או שאתה קורא שפתיים?

תמר זנדברג: כי אני לא שומעת את עצמי.

תמר זנדברג: אה, יופי.

תמר זנדברג: אם חבר הכנסת מתן כהנא שומע, סימן שהכול בסדר.

תמר זנדברג: ולידו חבר הכנסת מיכאל ביטון.

קריאה: - - -

תמר זנדברג: תגיד, קוראים לך מיכאל או מיכאל?

קריאה: - - -

תמר זנדברג: מכלוף מיכאל?

תמר זנדברג: כי אחי, קוראים לו מיכאל.

תמר זנדברג: אבל לא מכלוף.

תמר זנדברג: חבר הכנסת יואב קיש, החלטת מה להצביע על ממדים ללימודים?

תמר זנדברג: מלגות לחיילי צה"ל?

תמר זנדברג: חבר הכנסת קיש, יש פה חיילים שבדיוק יוצאים מהאולם, יש לך בשורה עבורם?

תמר זנדברג: האם בסוף היום הזה יהיו להם מלגות?

תמר זנדברג: כן או לא?

משה ארבל: - - - שוטרים, לא בחיילים.

תמר זנדברג: לא, השוטרים כבר יצאו.

משה ארבל: - - -

תמר זנדברג: נו, אז?

משה ארבל: - - -

תמר זנדברג: אבל קודם היה שירות בתי הסוהר.

תמר זנדברג: תודה רבה לך, חבר הכנסת טופורובסקי.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש, בהצלחה לכולם בהצבעה.

יבגני סובה: טוב, נא לשבת.

יבגני סובה: חבריי חבר הכנסת, נא לשבת.

יבגני סובה: ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

יבגני סובה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת האי-אמון.

יבגני סובה: ששש, אני מבקש שקט באולם.

יבגני סובה: נא לשבת, בבקשה.

יבגני סובה: אני חוזר, ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

יבגני סובה: אנחנו עוברים להצבעה ראשונה, הצבעת אי-אמון מטעם סיעת הליכוד.

יבגני סובה: הצבעה.

יבגני סובה: בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה – 52

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 52, נגד – 59.

יבגני סובה: אני קובע כי הצעה זאת לא התקבלה.

יואב קיש: - - -

יבגני סובה: משכת את ההצבעה השמית?

יבגני סובה: אוקיי, בסדר גמור.

יבגני סובה: הגשתם ומשכתם.

יבגני סובה: הצבעה מס' 2

יבגני סובה: נגד – 59

יבגני סובה: הצעת סיעות ש"ס ויהדות התורה להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

יבגני סובה: להלן התוצאות: בעד – 51, נגד – 59.

יבגני סובה: אני קובע כי ההצעה הזו, הצעת האי-אמון, לא התקבלה.

יבגני סובה: [נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום – החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מס' 13), התשפ"ב–2022.

יבגני סובה: מי שיציג את ההצעה הוא חבר הכנסת אלכס קושניר, יושב-ראש ועדת הכספים.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: חבר הכנסת קושניר, הינה הוא בא.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני.

ועדת הכספים): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מס' 13), התשפ"ב–2022, קובע הוראות לעניין מיסוי רכבי יוקרה.

ועדת הכספים): בהתאם לנוסחה שנקבעה בצו, שיעור מס הקנייה על כלי רכב שמחירו לצרכן עולה על 300,000 שקלים יעלה כך שלשיעור המס החל על כלי הרכב, שהמס הבסיסי הוא 83%, יתווסף שיעור מס נוסף, והוא מכפלה של 20% בהפרש שבין מחיר הרכב לצרכן ל-300,000 שקלים, כשהוא מחולק במחיר הרכב לצרכן.

ועדת הכספים): כלומר, ככל שמחיר הרכב עולה על 300,000 שקלים, כך שיעור המס לגביו עולה באופן הדרגתי.

ועדת הכספים): בשנת 2018 רשות המיסים ביקשה להפוך את הוראת השעה להוראת קבע ולהחיל את מס היוקרה גם על רכבים מהסוג האמור בטענה שמחירם הגבוה כבר אינו נובע מהטכנולוגיה שהוטמעה בהם אלא מיוקרתם.

ועדת הכספים): הוועדה החליטה שלא לאשר את הצו כהוראת קבע, אלא רק כהוראת שעה, ולהמשיך לבחון את המצב מעת לעת בהתאם להתפתחויות שיחולו בתחום.

ועדת הכספים): בהתאם להחלטת הוועדה, רשות המיסים פרסמה צו חדש, שאותו אישרה הוועדה, והחלטתה הונחה על שולחן המליאה.

ועדת הכספים): כיוון שהוגשה דרישה מצד חברי הכנסת לבטל את ההחלטה של הוועדה, החלטת הוועדה מובאת כעת לאישורכם, ואני כמובן מבקש לאשר ולתמוך בה.

ועדת הכספים): ואני חוזר רגע לחוק ממדים ללימודים.

אוריאל בוסו: גם אם תביא כסף מהשמיים נתנגד.

אוריאל בוסו: כל מה שתביא נתנגד.

אוריאל בוסו: יש לך רוב?

ועדת הכספים): תת-אלוף במילואים חברת הכנסת מירי רגב אומרת בדיון בסיעת הליכוד את המשפט הבא: החלטנו שאנחנו רוצים להפיל את הממשלה, אז אין כאבי בטן גם כשזה על חיילים.

ועדת הכספים): אז למי שהיה ספק מה המניעים האמיתיים של החברים שיושבים פה מצד ימין של המליאה, תבינו, הכול פוליטי.

ועדת הכספים): ואותם ערכים שגדלנו עליהם ברוח צה"ל של הערבות ההדדית והאחריות, ובעיקר בעיקר האמינות – שכל מי שעבר בה"ד 1 יודע על מה אני מדבר – נשכחו.

ועדת הכספים): ואני מאוד מקווה שתתעשתו על עצמכם ותצביעו בעד חוק ממדים ללימודים.

ועדת הכספים): אבל בינתיים אני מבקש לאשר את הצו.

ועדת הכספים): תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, עמד פה יושב-ראש ועדת הכספים ושכנע אתכם, ניסה לשכנע, ואמר: רק חברי הליכוד תבינו עד כמה המס הזה טוב, ולמה אתם מתנגדים?

ינון אזולאי: אז יכול להיות שלחלק מכם הוא יכול להגיד את זה, כי הוא חושב שלא הייתם בוועדת הכספים ואתם לא יודעים.

ינון אזולאי: אבל מי שהיה בוועדת הכספים יודע ומבין.

מיכל רוזין: - - -

ינון אזולאי: את רואה, את לא מבינה בגלל שלא היית בישיבת ועדת הכספים.

ינון אזולאי: אמרתי לך: תבואי יותר לוועדת הכספים.

ינון אזולאי: בכלל לא מתאים לך.

ינון אזולאי: אמרתי לך: תבואי, אני אסביר לך לאט-לאט כשאת לידי.

מיכל רוזין: - - -

ינון אזולאי: אני מסביר לאט כדי שתבינו מהר.

ינון אזולאי: חבל.

ינון אזולאי: תבואי, באמת, את תצאי מוועדת הכספים טוב.

ינון אזולאי: רכבי יוקרה זה לא על רכבי היוקרה באמת – גם אלה אין בעיה, תמסו אותם – אבל ביקשנו להחריג רכבי עבודה, למשל.

ינון אזולאי: אדם קנה רכב עבודה, הוא משלם על זה כמו איזו משכנתה – תחריגו אותו.

ינון אזולאי: לא הסכימו להחריג אותו.

ינון אזולאי: אתה לא יכול להגיד לבן אדם שיש לו עבודות עפר או עבודות חשמל או לא יודע מה, כל דבר אחר: לך תקנה רכב יותר זול, ואז תשלם עליו במוסך.

ינון אזולאי: רכב עבודה כבר מראש מתחיל במחיר יקר יותר.

ינון אזולאי: אם אנחנו מסתכלים על רכבים חשמליים, אלכס, רכבים חשמליים לא כלולים בזה, בשביל זה עשינו את הוראת השעה.

ועדת הכספים): - - -

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: תבדוק, תבדוק.

ועדת הכספים): - - -

ינון אזולאי: אבל אנחנו לא יודעים לקראת מה הולכים, ובגלל זה ביקשנו גם הוראת שעה.

ינון אזולאי: העלינו רכבי עבודה.

ינון אזולאי: אלכס, העלינו רכבי עבודה, העלינו על משפחות ברוכות ילדים את הסיפור של הרכבים של השמונה מקומות, ובכל זאת לא נתנו לנו יחס בעניין הזה.

ינון אזולאי: ולכן, כשאנחנו מתנגדים לאיזשהו צו, לאיזושהי העלאה במס, אז קודם כול כל העלאה במס בתקופה כזאת היא לא טובה, ולכן התנגדנו לזה.

ינון אזולאי: אתה יודע - - -

ועדת הכספים): עשינו הוראת שעה.

ינון אזולאי: אבל אלכס, רכב עבודה זה לא רכב יוקרה, עם כל הכבוד.

ינון אזולאי: אדם עובד לפרנסתו, למחייתו.

ינון אזולאי: הוא נמצא בפנים.

ינון אזולאי: הוא נמצא בפנים, אתה שכחת.

ינון אזולאי: אתה שכחת את זה.

ועדת הכספים): מה?

ינון אזולאי: שרכב עבודה נמצא בפנים, שגם עליו משלמים יותר.

ועדת הכספים): אבל זה מ-2013.

ינון אזולאי: לא, מה זה משנה עכשיו, אתה העלית לו גם על זה.

ינון אזולאי: מ-2013 זה היה.

ינון אזולאי: אלכס, זה היה בתחילה בגלל האבזור, והם אמרו שגם בלי האבזור זה נמצא במקום הזה.

ינון אזולאי: אלכס, למה אתה הולך?

ינון אזולאי: אבל יחד עם זאת – אני רק אתן מילה קטנה – זה רק בתוספת לכל יוקר המחיה שהממשלה הרעה הזאת מעלה לעם ישראל.

ינון אזולאי: עכשיו זה גם ברכבים, גם בדיור, בכל דבר ועניין, ולכן אנחנו נתנגד לכל מה שהממשלה הזאת תביא.

ינון אזולאי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ההרגשה שלי שקודם לא שמעו את חבר הכנסת ינון אזולאי, אולי יש בעיה בווליום.

מיקי לוי: הוא דיבר גבוה מאוד.

אורי מקלב: בכל אופן, אצל ינון לא שמענו אותו.

אורי מקלב: מה שכן הצלחנו לשמוע, שאנחנו דנים במס על רכב יוקרה, על רכב יקר, כשאנחנו מצד אחד גם מייקרים רכבים שמשמשים למשפחות, כמו רכבים חשמליים, שאנחנו עודדנו אותם לקנות, והינה אנחנו מצד אחד מעודדים לקנות והינה מצד שני אנחנו גם ממסים אותם, ועל הדרך אנחנו עוד רוצים גם לקחת על כל קילומטר, אבל זה מה שנקרא הבטחה שלטונית, זה סותר אחד את השני.

אורי מקלב: אבל אנחנו רוצים להגיד דבר אחד.

אורי מקלב: רכבי יוקרה אני מבין, אבל למה אוכל יוקרה?

אורי מקלב: למה ראש הממשלה יכול להזמין אוכל יוקרתי מאוד לילדיו על חשבון הציבור, כשיש ילדים שאין להם אוכל, שיש להם בעיה בתזונה, אין להם ביטחון תזונתי?

אורי מקלב: עליית מחירים גבוהה כל כך, הקניות הגדולות, אנחנו חשים יום-יום בעלייה הקשה והגדולה שמשפחות מתקשות בה, והינה אנחנו כבר מתבשרים על עוד קושי של החזר משכנתה, שאנחנו רוצים להעלות את המשכנתה בעוד אחוזים, שזה יקשה על ההחזר החודשי.

אורי מקלב: עד כמה אתם יכולים להציק לעם הזה?

אורי מקלב: עד כמה אתם יכולים להקשות על העם הזה ואתם מתעלמים מכל העניין הזה?

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד דבר אחד.

אורי מקלב: ראינו לפני כמה ימים – ביום רביעי עמדתי כאן

אורי מקלב: על הדוכן, אדוני היושב-ראש, ודיברתי.

אורי מקלב: זו הייתה תחילתה של ההילולה במירון ערב ל"ג בעומר, וחששנו מדברים, אבל לא חששנו עד כדי כך.

אורי מקלב: לא חשבנו שאנחנו נעמוד היום, יומיים אחרי האירוע, לראות איך שהאירוע קרס, כל ההילולה וכל התוכניות וכל עשרות המיליונים וכל הפרויקטורים וכל ההכנות וכל אלפי השוטרים, שהיו יותר מהמתפללים עצמם – איך הכול קרס ואיך עקרתם את כל ההילולה, את כל הנשמה שהייתה בה, את כל הדברים המיוחדים.

אורי מקלב: גם אם זה לא היה קורה זה לא היה נקרא הילולה, זה היה נקרא איזה הקפות שניות בבית אבות או משהו מעין זה, בלי כל מה שקורה.

אורי מקלב: ואני שואל למה, מה קרה?

אורי מקלב: למה 9,000 איש מקריסים את ההר, את כל ההילולה?

אורי מקלב: התשובה אחת: אנחנו כבר דנו, ודאי ועדת החקירה של הרב חבר הכנסת פרוש בטח תדון בזה, ההצעה שלו ביום רביעי.

אורי מקלב: דבר אחד – אין לכם סייעתא דשמיא, אין לכם ליווי משמיים להצליח.

אורי מקלב: כל מה שאתם נוגעים בו, הכול קורס, הכול לא מצליח, צריך זכויות בשביל להחזיק דבר כזה.

אורי מקלב: דבר אחד ברור: אנחנו אומרים שלשקר אין רגליים; לשקר אין רגליים, אבל כנראה שכשיש שקר, הרגליים רצות משם ויש בריחת רגליים.

אורי מקלב: אנחנו רואים קריסה של לשכת ראש הממשלה, דברים לא מובנים.

אורי מקלב: אנשים שהולכים כברת דרך ארוכה, כשהיו צריכים ללכת הלכו במצבים קשים, היו נמצאים בשיא העולם, במשרה הכי נחשקת שהציבור רוצה אותה ובאמת מייחל, ויש השפעה.

אורי מקלב: כנראה שאין השפעה.

אורי מקלב: כמה אפשר להתעסק עם דבר שהוא לא אמת, על בסיס שהוא לא אמת?

אורי מקלב: ולכן אנחנו רואים עזיבה אחר עזיבה.

אורי מקלב: לא עושים חשבון, חשבון נפש – תעצרו רגע, וגם אם דרככם בסוף, גם את זה צריך לעשות ביושרה מול הציבור.

אורי מקלב: עשרות מיליונים קונים שלטון, זה לא נקרא שחיתות שלטונית?

אורי מקלב: אני הייתי במשאים ומתנים קואליציוניים – על 18 מיליון, על 70 מיליון שקל, על סגירת פערים, על מה שאנחנו רוצים לתת, על אפליות מתקנות, על דברים שאחרים מקבלים יותר – איזה כותרות, איזה יציאה.

אורי מקלב: והיום – הכול מותר.

אורי מקלב: אין לא יועצים משפטיים, לא שומרי הסף.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

אורי מקלב: תודה.

אורי מקלב: לא שומרי הסף, לא תקשורת.

אורי מקלב: מתעלמים מכל העניין הזה כאילו לא קרה שום דבר.

אורי מקלב: כמה צביעות, כמה שקר.

אורי מקלב: לכן, לשקר אין רגליים, אבל האמת מקבלת רגליים ובורחים.

אורי מקלב: לא פלא שהלשכה קורסת ומתפרקת.

אורי מקלב: כל טוב.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, סגן השר, תראה, יש דברים שבאופן שקוף אתה יכול לבוא ולהסביר למה אתה מתנגד, אבל פה אתה יודע, זה גלגול עיניים.

יצחק פינדרוס: אתה נגד מכס ומס לרכבי יוקרה?

יצחק פינדרוס: למה אתה נגד?

יצחק פינדרוס: אתה נגד דבר טוב שבו העשירים ישלמו יותר?

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, היית הרבה מאוד שנים גם במשרד האוצר וגם בוועדת כספים.

יצחק פינדרוס: אתה יודע בדיוק כמוני שהרבה מאוד שנים, הרבה מאוד שנים לא היה מצב שאנחנו נמצאים במאי עם עודף גביית מיסים של 32 מיליארד שקל, עודף גבייה של 32 מיליארד שקל מתחילת השנה.

יצחק פינדרוס: תמיד יש ויכוח כשאתה מוריד מיסים מה זה יעשה, איפה אתה מקצץ, מה אתה צריך לעשות.

יצחק פינדרוס: עמדנו פה בתקציב וכולם אמרו לנו שאנחנו שקרנים.

יצחק פינדרוס: אמרנו: אתם מעלים מיסים; אמרתם שאתם לא תעלו מיסים ואתם מעלים מיסים – צחקו עלינו.

יצחק פינדרוס: אמרנו: אתם נכנסים לכיס של האזרחים וחותכים להם בבשר החי; אמרו לנו: אתם מדמיינים.

יצחק פינדרוס: אבל זה קרה.

יצחק פינדרוס: בואו, המספרים לא משקרים.

יצחק פינדרוס: נכנסו לתקציב המדינה עוד 32 מיליארד שקל בתקופה קצרה, ארבעה חודשים, אנחנו עוד לא סיימנו את החודש החמישי.

יצחק פינדרוס: 32 עודף, כשהיינו אמורים להיות בגירעון – אני מזכיר את נבואות הזעם של האוצר של 3.9%, תכפילו את הכסף הזה, הגעתם כבר ל-45 מיליארד שקל עודף בגבייה.

יצחק פינדרוס: במקום לבוא לכנסת ולהודיע: אנחנו מורידים 2%–3% במע"מ, שהוא כמעט הכי גבוה בעולם, אנחנו מורידים 10% במס הכנסה שהוא מהגבוהים בעולם, ולא היה קורה כלום, אתה לא צריך לקצץ, אתה לא צריך להוריד את המשרדים החלופיים, אתה לא צריך להוריד את הבית החלופי, את הלשכה החלופית, אתה יכול אפילו לתת מיליארד שקל בשביל שהמשותפת יצאו פה בהצבעה על האי-אמון.

יצחק פינדרוס: אין לך בעיה, אתה יכול לחלק, אבל תוריד לאזרחי ישראל, למען השם, 10% במיסים.

איימן עודה: אבל זה לא נכון.

יצחק פינדרוס: אה, לא נכון?

יצחק פינדרוס: אין מסחרה.

איימן עודה: אין מסחרה.

איימן עודה: אין סחר-מכר, אין.

איימן עודה: ממש.

יצחק פינדרוס: אין סחר-מכר.

איימן עודה: לא, אני אומר, אני אומר לך - - -

יצחק פינדרוס: תשמע, למדת מהיהודים איך לעשות את זה, כל הכבוד לך.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך, כל הכבוד לך.

יצחק פינדרוס: אין סחר-מכר.

יצחק פינדרוס: אני רק זוכר שלפני חודש המשותפת תמיד הייתה מצביעה נגד, פתאום היא נעלמת.

איימן עודה: לא.

איימן עודה: הצבענו, הרבה פעמים נמנענו או - - -

יצחק פינדרוס: נמנעתם בהצבעות של הליכוד על האי-אמון ולא בהצבעות של ש"ס ויהדות התורה בשנה האחרונה, והפעם, פתאום התעופפו החוצה ואין סחר-מכר.

מאיר פרוש: רק לזועבי מגיע?

יצחק פינדרוס: אני רוצה להגיד לך משהו.

מאיר פרוש: הרב פינדרוס - - -

יצחק פינדרוס: אני מעריך את אחמד טיבי הרבה יותר ממה שאתה חושב.

מאיר פרוש: הרב פינדרוס - - -

מיקי לוי: משפט לסיום.

יצחק פינדרוס: שהוא יצא סתם, לא מאמין.

מיקי לוי: תודה.

יצחק פינדרוס: אז במקום לעשות את הדבר הזה, מעלים ומעלים עוד פעם, ולכן אנחנו נתנגד ונעשה הכול שאזרחי ישראל יקבלו חזרה את הכסף שלהם.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

איימן עודה: תשמע מה שאני אומר לך - - -

מאיר פרוש: רק לזועבי מגיע?

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

מאיר פרוש: - - -

קריאה: גם לעודה.

מאיר פרוש: הכול בסדר, פינדרוס.

מאיר פרוש: רק לזועבי מגיע?

מאיר פרוש: - - -

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, התוודות אישית: בנאומים רבים ביקרתי בחריפות את מה שמכונה הפרוגרסיביות הפוסט-מודרנית.

אבי מעוז: צריך להודות על האמת, שבשימוש במונח הזה "פרוגרסיביות" גם אני לדאבוני שיתפתי פעולה עם הנדסת התודעה הפוסט-מודרנית.

אבי מעוז: המונח "פרוגרסיביות" נגזר מהמילה פרוגרס, שמשמעותה קדמה והתקדמות.

אבי מעוז: בניסיון מוצלח של מיתוג והנדוס תודעה, הצליחו הפוסט-מודרניים להנחיל בתודעת כולנו כאילו ארגוני שמאל קיצוני – הפמיניזם הרדיקלי, לוחמי האקלים, ארגוני הלהט"ב ואנשי פוליטיקת הזהויות – הם מייצגי הקדמה שמקדמים את העולם ואת האנושות למקום טוב יותר, וכאילו תפיסת הספקנות, שעל פיה אין טוב ורע ואין אמת ושקר, היא נאורה ומתקדמת.

אבי מעוז: אבל כל זה כמובן אינו אלא שקר.

אבי מעוז: למעשה כל התופעות הפוסט-מודרניות הללו מבקשות להסיג את האנושות ואת העולם לאחור.

אבי מעוז: כך כאשר הם נלחמים במוסד המשפחה המקודש, פסגת המוסר האנושי, לעומת ההפקרות והפריצות שנהגו בדור המבול בארץ כנען ובארץ מצרים, שהוזהרנו בתורה מללכת בדרכם; כך כאשר הם מנסים בכך דרך לטשטש את ההבדלה בין ישראל לעמים ולבולל את עם ישראל בגויים, עד למחיקתו ומחיקת זהותה היהודית של מדינתו; כך כאשר הם מטשטשים את הזהויות האישיות ומייצרים תודעה של התכחשות למושגי הטבע הבסיסיים של ההבדלים שבין איש לאישה ושמירת הייחודיות המופלאה שבכל אחד מהם; כך כאשר פעילי האקלים נלחמים בהישגי המדע והמהפכה התעשייתית, הישגים שהביאו את האנושות לבריאות, לתוחלת חיים ולשגשוג כלכלי שלא היו מעולם.

אבי מעוז: אגב, זה אותו סוג של הנדסת תודעה שעל פיו הדת המומצאת הרפורמית, שניסתה ומנסה להוות חיקוי ותחליף ליהדות ולתורת ישראל, נקראת "התנועה ליהדות מתקדמת", בעוד שלמעשה היא פועלת להחזיר את עם ישראל למצבם לפני מעמד הר סיני, טרם קבלתם את התורה בהתחייבות המופלאה של "נעשה ונשמע".

אבי מעוז: המונח הנכון לטעמי לתיאור כל אותן תנועות ומגמות פוסט-מודרניות הוא לא פרוגרסיביות אלא רגרסיביות, שמשמעותו על פי מילון אוקספורד נסיגה לאחור, למצב קודם או למצב גרוע יותר.

אבי מעוז: אשר על כן אני מקבל על עצמי להשתדל, בלי נדר, להתחיל מכאן ואילך להשתמש במינוח הנכון והמדויק יותר: הרגרסיביות הפוסט-מודרנית.

אבי מעוז: הקדמה האמיתית והתקווה לאנושות היא תורת ישראל, זו שוודאית בכך שיש טוב ויש רע, שיש אמת ויש שקר - -

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

אבי מעוז: - - זו שיודעת לא להפריד או להדיר, אלא להבדיל בין קודש לחול, בין אור לחושך ובין ישראל לעמים, דווקא מתוך אחריותה לגאולת עם ישראל, האנושות והעולם כולו.

אבי מעוז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת תלם – איננה.

מיקי לוי: חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עמד כאן יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת קושניר ופנה ושאל מדוע אנחנו הולכים להצביע נגד הדבר הזה בלי להסתכל על מה שכתוב בפנים.

מאיר פרוש: הוא מחפש איפה ההיגיון בהתנהלות, איפה ההיגיון בהצבעה כזו או אחרת על דבר שהוא לכאורה פשוט בעיניו.

מאיר פרוש: אני חושב, חבר הכנסת קושניר, שישראל ביתנו הם האחרונים שיכולים לפנות אל ההיגיון של אנשים ולבקש מהם להתבונן.

מאיר פרוש: פעם חברי הכנסת הערבים היו חברי הכנסת הכי מושמצים אצל ליברמן וחבורתו.

מאיר פרוש: ליברמן רצה לשלול מהם זכות בחירה.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: כי בעיניו הערבים היו מוקצה מחמת מיאוס.

מאיר פרוש: הוא לא רצה לראות אותם פה בכנסת, הוא בכלל לא היה ענייני.

מאיר פרוש: זה לא שינה לו שום דבר, לא אם ההוא גר פה לפני המדינה, ההורים שלו היו פה לפני המדינה.

מאיר פרוש: כל ערבי, הוא רצה לשלול ממנו אזרחות.

מאיר פרוש: אותה ישראל ביתנו, היום הערבים הם החברים הכי טובים.

מאיר פרוש: כאשר החליפי מבטיח 300 מיליון שקל לזועבי, מאיפה יש לו את זה?

מאיר פרוש: הוא מתאם את זה עם שר האוצר.

מאיר פרוש: מי זה שר האוצר?

מאיר פרוש: ליברמן.

מאיר פרוש: למי ליברמן רוצה לתת 300 מיליון שקל על סמך התנגדות לקואליציה?

מאיר פרוש: לערבים.

מאיר פרוש: לערבים שהוא רצה לשלול מהם זכות בחירה פעם.

מאיר פרוש: היום מי הם שנואי נפשו של ליברמן?

מאיר פרוש: חברי הכנסת החרדים.

מאיר פרוש: עכשיו, אנחנו יודעים, הוא רוצה למנוע מהציבור של האברכים שתהיה להם אפשרות לשלוח אל הילדים שלהם למעונות בסבסוד.

מאיר פרוש: הוא מצא דרך איך להטיל מיסים על דברים שאולי הם באים בשימוש יותר אצל הציבור החרדי, אצל המשפחות ברוכות הילדים.

מאיר פרוש: אותנו קושניר יכול לשאול שאלות למה אנחנו הולכים להצביע נגד?

מאיר פרוש: כל חבר כנסת פה צריך להצביע נגד.

מאיר פרוש: הרי המדיניות של שר האוצר ליברמן גורמת ליוקר מחיה פה.

מאיר פרוש: כל אחד יודע שהמחירים פה עולים.

מאיר פרוש: חודש אחד בזה, חודש אחד בזה.

מאיר פרוש: האינפלציה מתחילה לדהור, היא עולה באחוזים ניכרים לעומת מה שהיה בעבר.

מאיר פרוש: איזו מין היתממות זאת של ישראל ביתנו שקושניר בא לשאול אותנו למה אנחנו נגד?

מאיר פרוש: בוודאי שאנחנו צריכים להיות נגד.

מאיר פרוש: כל מה שאתם עושים – צריכים להיות נגד.

מאיר פרוש: אם היה לכם קו ברור, אני מבין.

מאיר פרוש: אין לכם קו ברור.

מאיר פרוש: פעם הערבים שנואים, פעם מפלגת העבודה שנואה, פעם החרדים שנואים.

מאיר פרוש: כל מה שהוא חושב שיכול להביא לו עוד כמה קולות – זה האג'נדה של ישראל ביתנו וליברמן.

מאיר פרוש: לכן אין בכלל שאלה.

מאיר פרוש: אני לא מבין את החוצפה של יושב-ראש ועדת הכספים קושניר שהוא בא לפה לבקש מאיתנו משהו כזה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, בימים האחרונים, לאור הלחץ הציבורי, מתקיימים דיונים בוועדת הכספים לפצות את אלה שניזוקו מהאומיקרון.

משה גפני: לא נמצא פתרון למורי הדרך, לא נמצא פתרון לאולמות אירועים.

משה גפני: יש דברים שלא נמצא פתרון.

משה גפני: אני זוכר, גברתי השרה, אני זוכר שהיה בזמן ישראל כץ כשהוא היה שר האוצר, היו בוועדת הכספים דיונים על העברת כסף לאותם אלה שנפגעו בקורונה, ושר האוצר ישראל כץ ישב בוועדה, ישיבה אחרי ישיבה.

משה גפני: והאופוזיציה העלתה דברים, נושאים שעלו על סדר-היום, והקואליציה, וישבנו בחדר שלי יחד עם שר האוצר והגענו למסקנות ולהסכמות לפצות את אלה שעל לא עוול בכפם המר עליהם גורלם והם לא יכלו.

משה גפני: עכשיו מתקיימים דיונים - - -

ישראל כץ: יושב-ראש הכנסת דהיום היה שותף פעיל.

משה גפני: בוודאי, בוודאי.

מיקי לוי: מה שנכון נכון.

משה גפני: כן, יושב-ראש הכנסת היה שותף פעיל בעניין הזה.

משה גפני: והיום יושבת הוועדה, מעלים בעיות – ואין קול ואין עונה.

משה גפני: המקום שלך, חבר הכנסת ישראל כץ, כשר אוצר בוועדה, שומם.

משה גפני: אין שר אוצר, הוא לא מגיע, לא מעניין אותו, זה לא העסק שלו בכלל שצריך לפצות אנשים, שצריך לפצות קבוצות באוכלוסייה שסובלות מהאומיקרון.

משה גפני: אין דבר כזה.

משה גפני: האיש לא בא כמו שהוא לא מגיע לקבינטים שהוא חבר בהם, כמו שהוא לא מגיע לדברים אחרים.

משה גפני: זה לא מעניין אותו בכלל, הוא לא מגיע.

משה גפני: אנחנו צריכים לדון בינינו לבין עצמנו ואפשר להגיע איכשהו לאיזשהו פתרון.

משה גפני: הוא לא קיים.

משה גפני: הלוואי והיה לומד ממך, ישראל כץ, איך מתנהלים בוועדת כספים כשצריך לפצות חלקים באוכלוסייה שנפגעו.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסכם, היות שאין לי זמן רב.

משה גפני: אני זוכר את יאיר לפיד איך שהוא פה דיבר לפני שנה על הסחטנות שסוחטים את הממשלה, שזו עבירה פלילית.

משה גפני: מה זה, דורשים כספים לכל מיני נושאים.

משה גפני: זה לא יכול להיות, צריך לעשות ממשלת שינוי.

משה גפני: והינה – הוא עשה ממשלת שינוי.

משה גפני: מגיעה חברת הכנסת זועבי והיא אומרת שהיא פורשת מהקואליציה.

משה גפני: אז הוא קורא לה ויושב איתה.

משה גפני: לא משנה שהוא עובד עליה, הוא עובד על כל חברי הכנסת הערבים, נעזוב את זה לדיון אחר, כבר אמרתי את זה כאן למנסור עבאס.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

משה גפני: אני מסיים.

משה גפני: נעזוב את כל הדברים האלה.

משה גפני: אדוני שר החוץ, אתה פושע פלילי – לפי דבריך, לא לפי דבריי.

משה גפני: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה.

מאיר פרוש: הרב גפני, אל תצביע על החוק של החיילים.

אורי מקלב: זו הפסקה או רק התייעצות?

מאיר פרוש: לא.

מאיר פרוש: זה שכנוע - - -

אורי מקלב: תראה, תראה מה היה פעם.

אורי מקלב: תראה מערכת יחסים של פעם, כמה זמן זה יכול להימשך - - - תראה, תראה, איפה היו הימים האלה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לשאול מה מפריע לכל חברי הכנסת היום ובימים האחרונים.

סמי אבו שחאדה: למה יש כל כך הרבה כעס וכל כך הרבה הסתה וכל כך הרבה תסכול על הסטודנטים הגאים בזהות שלהם, היום שלנו, באוניברסיטת בן גוריון, על הסטודנטים הגאים בזהות שלהם באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטה העברית?

סמי אבו שחאדה: על מה הכעס?

סמי אבו שחאדה: למה יש כל כך הרבה כעס על הסטודנטים הערבים?

סמי אבו שחאדה: יש כל כך הרבה כעס כי הפרויקט הציוני נכשל בתהליך המחיקה של העם הפלסטיני, ויש לנו דור של צעירים פלסטינים – גאים בזהות שלהם, גאים בדגל הלאומי שלהם ומרימים את הדגל הפלסטיני, כמו שדרך אגב זה היה מקור לגאווה של כל עם בכל מקום אחר בעולם.

סמי אבו שחאדה: כל מי שיש לו זהות לאומית גאה בלאום שלו, מרים את דגל הלאום שלו, כמו שזה קורה בכל מקום אחר בעולם.

סמי אבו שחאדה: למה זה כל כך מכעיס חברי כנסת בישראל?

סמי אבו שחאדה: זה כל כך מכעיס כי אחרי 74 שנים של עבודה על מחיקה של הזהות הפלסטינית וניסיון למחוק את העם הפלסטיני, הם הבינו שנכשלו.

סמי אבו שחאדה: את הכישלון הזה אנחנו חוגגים.

סמי אבו שחאדה: קודם כול, כי למחוק עם אחר זה פשע.

סמי אבו שחאדה: זה פשע בכל רמה שהיא.

סמי אבו שחאדה: דבר שני, למרות כל ספרי הלימוד שמנסים למחוק את ההיסטוריה הפלסטינית, וכל מערכת החינוך הישראלית שעבדה עשרות שנים כדי שלילדים שלנו לא תהיה זהות לאומית, כדי שבני העם הפלסטיני פה במולדת שלהם לא תהיה להם תחושת שייכות לעם שלהם.

סמי אבו שחאדה: הם מבינים שזה נכשל.

סמי אבו שחאדה: והכישלון הזה מכעיס אותם.

סמי אבו שחאדה: הכישלון הזה, אנחנו חוגגים אותו.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מאוד גאים בסטודנטים הערבים שלנו, קודם כול בגלל ההצלחה שלהם בלימודים, ובגלל היכולת שלהם, למרות כל הקשיים, לפתח קריירה ולהיכנס לכל השווקים, ולעבוד בצורה שמביאה גאווה גם להורים שלהם וגם להם, וגם לכל העם שלהם, בבתי החולים, בבתי הספר, בשוק העבודה, בכל מקום.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מאוד גאים בהם.

סמי אבו שחאדה: ואנחנו על אחת כמה וכמה גאים בזה שלמרות כל ניסיונות המחיקה במשך 74 שנים, רוב הסטודנטים הערבים-פלסטינים במדינת ישראל גאים בזהות שלהם, גאים בדגל שלהם.

סמי אבו שחאדה: ואנחנו גאים בהם.

צבי האוזר: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: עופר כסיף, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מאחר שאין לנו זכות דיבור בדיון על החוק המכונה ממדים ללימודים, לא עלינו, אז אני אנצל את הזמן הקצר שיש לי לומר כמה דברים נגד החוק הזה.

עופר כסיף: דבר ראשון, השתתת תגמולם של חיילים משוחררים או גם בוגרי שירות אזרחי צריכה להיות על מענקי שחרור, לא על תשלום שכר או על העדפות מתקנות, מה שנקרא.

עופר כסיף: זאת הדרך היחידה למנוע למעשה מסחור של השירות הצבאי, בלי להתייחס לעצם אופיו של השירות הצבאי ועוד דברים אחרים שבהזדמנות אחרת אני עוד אשמיע את קולי לגבי זה.

עופר כסיף: אבל הדרך היחידה הצודקת לפצות צעירים על אובדן שנות השתכרות בגלל שירות צבאי או אזרחי, היא לא על ידי הנהגה של כל מיני העדפות מפלות.

עופר כסיף: היא על ידי כך שייתנו, כפי שאני אמרתי, מענקי שחרור.

עופר כסיף: התיקון לחוק, תיקון 24 לחוק, מה שנקרא, עוד פעם, ממדים ללימודים, הוא מקבע גם חוסר שוויון, לא ההפך.

עופר כסיף: הוא מקבע חוסר שוויון.

עופר כסיף: זה חוק פופוליסטי.

עופר כסיף: ולמה הוא מקבע חוסר שוויון, לפחות בשני אופנים או בשתי צורות?

עופר כסיף: דבר ראשון, החוק הזה מעניק עדיפות ברורה למי שבחר בלימודים אקדמיים.

עופר כסיף: יש כאן העדפה מוטית דווקא כלפי השכבה המשכילה יותר של אלה שמשתחררים.

עופר כסיף: אלה שיבחרו לא ללמוד, בדרך כלל כתוצאה ממצוקה כלכלית במשפחה, ושהם ילכו לעזור בפרנסה של המשפחה, יופלו לרעה.

עופר כסיף: גם מי שיבחר בדרך מקצועית שלא מחייבת לימודים אקדמיים או פיתוח עסק, למשל, שזה גם אחד מהדברים שמאפיינים במיוחד תושבי פריפריה, גם הם לא יזכו לזה.

עופר כסיף: זה יגדיל את הפערים.

עופר כסיף: דבר נוסף, התיקון הזה גם פוגע ביכולת לתקן את ההסללה העדתית-מעמדית.

עופר כסיף: חשוב לי שיקשיבו לי פה אותם אלה שמדברים לא פעם ולא פעמיים, כמס שפתיים, בדרך כלל, כנגד האפליה העדתית.

עופר כסיף: זה רק יחזק את ההסללה העדתית-מעמדית למקצועות הטכנולוגיה הצבאיים, שהרי יותר ויותר עיסוקים בתעשיית ההייטק לא דורשים השכלה אקדמית, אלא מקצועית, וזאת לא תונגש למי שהחוק מבקש כביכול להיטיב.

עופר כסיף: החוק גם לוקה באפליה מגדרית, כי הוא מעניק עדיפות ברורה לקטגוריות גבריות, מה שנקרא.

צבי האוזר: לסיכום.

עופר כסיף: בוגרי לחימה, וכן הלאה.

עופר כסיף: אגב, אחד מהדברים שמעניינים – חבריי חברי הכנסת סעדי ואבו שחאדה, אני מפנה אליכם פה שאלה שמעניינת אותי, באמת שאלת תם.

צבי האוזר: אבל אולי בחוק הבא תמשיך.

עופר כסיף: אני מייד מסיים, כן.

צבי האוזר: זמנך תם, אז רק לסיים.

עופר כסיף: אז רק אם תרשה לי את השאלה הזאת.

צבי האוזר: ללא התשובה.

עופר כסיף: את התשובה, אני אלך אליהם לקבל אותה.

עופר כסיף: החוק, עד כמה שאני יודע, פעם ראשונה שמכיר בדרוזים ובצ'רקסים כחלק מהאוכלוסייה הערבית, כי החוק אומר, אני מצטט – החוק אומר: "בן האוכלוסייה הערבית, לרבות הצ'רקסית או הדרוזית".

עופר כסיף: אז אולי על הנקודה הזאת אפשר לברך.

צבי האוזר: תודה רבה.

עופר כסיף: יש חוק שמכיר בהם כחלק מהציבור הערבי.

עופר כסיף: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת מירי רגב – אינה נוכחת; חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח.

צבי האוזר: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, תראו, יש עליהום, חברי סמי אבו שחאדה, יש עליהם נגד הסטודנטים שלנו, סטודנטים ערבים שלומדים באוניברסיטאות, בתל אביב, בבאר שבע, בן-גוריון, באוניברסיטה העברית, איפה שאני למדתי לפני שנים רבות.

אוסאמה סעדי: ואני אומר לכם – וגם יושב פה השר לשעבר שלמד באותה תקופה גם באוניברסיטה העברית – שהיו חיים פוליטיים סוערים בקמפוס האוניברסיטה העברית וגם בשאר הקמפוסים באוניברסיטאות.

אוסאמה סעדי: אני עצמי הייתי חבר בתנועת קמפוס יהודית-ערבית ופעלנו, הייתי יושב-ראש ועד התאחדות הסטודנטים הערבים בכל האוניברסיטאות, וכמעט מדי שבוע, כל פעם שהיה אירוע, היו הפגנות, הפגנות סוערות, הנפנו דגל פלסטין, אז, לפני 30 שנה.

אוסאמה סעדי: ואני רואה עליהום ומתקפה ארסית של המשטרה ושל השב"כ, והכול על מנת להרתיע ולהפחיד את הסטודנטים שלנו ואת הסטודנטיות שלנו לא להשתתף בחיים הפוליטיים ולהיות מעורבים.

אוסאמה סעדי: מה אנחנו רוצים?

אוסאמה סעדי: אנחנו רוצים סטודנטים שילמדו ויצטיינו, אכן, אבל אנחנו גם רוצים סטודנטים מעורבים בחיי החברה שלהם, בחיי העם שלהם.

אוסאמה סעדי: ואם סטודנטים החליטו ומחליטים כל שנה לציין את יום הנכבה באוניברסיטת תל אביב – ואני הייתי כל פעם משתתף איתם, השנה לא יצא לי – אז כל הכבוד להם.

אוסאמה סעדי: וכל הכבוד לאוניברסיטת באר שבע, בן-גוריון, היום, שהתירה – מה זה "התירה"?

אוסאמה סעדי: זה לא משהו בלתי חוקי – להרים דגל פלסטין, רבותיי, זה לא מעשה לא חוקי.

אוסאמה סעדי: יש חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה הקודם.

אוסאמה סעדי: יש אפילו חוות דעת של השר לביטחון פנים.

אוסאמה סעדי: אז הם מרימים דגל פלסטין באוניברסיטת בן-גוריון, בתל אביב, מה קרה?

אוסאמה סעדי: ואני ראיתי ציוץ של שרת החינוך והתרבות, במקום לעודד כשרה להשכלה גבוהה – במקום שהיא תעודד סטודנטים להיות מעורבים פוליטית וחברתית, אז היא אומרת: זה מעשה שלא ייעשה.

אוסאמה סעדי: ולכן המשטרה, שתקפה את ההפגנה בתל אביב ועצרה סטודנטים, שלושה סטודנטים – ושאחרי כמה ימים שוחררו כולם ונסגרו התיקים, גם מרים אבו קוידר שוחררה אחרי כמה ימים - - -

צבי האוזר: לסיכום.

אוסאמה סעדי: ולכן כל הכבוד לסטודנטים ולסטודנטיות שלנו.

אוסאמה סעדי: (אומר בערבית: כל הכבוד.

אוסאמה סעדי: אתם עתיד האנושות.

אוסאמה סעדי: אנחנו איתכם, אל תפחדו.

אוסאמה סעדי: הטרור של הרשויות והמשטרה לא יפחיד אתכם ולא ירתיע אתכם.

אוסאמה סעדי: )

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אחמד טיבי.

צבי האוזר: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, נאמה נשיאת הפרלמנט האירופי בפני הכנסת, לא הזכירה את הביטוי "כיבוש", occupation.

אחמד טיבי: אני יכול להבין שטראמפ נואם ולא מזכיר את המילה occupation, או מנהיג מיש עתיד או כחול לבן, אבל לא נשיאת הפרלמנט האירופי, שהרחיבה בדיבורים על אוקראינה ושכחה שיש כיבוש ויש עם תחת כיבוש, ולכן הערנו לה.

אחמד טיבי: אני חושב שנשיאת פרלמנט אירופי שלא מזכירה את המילה "כיבוש" בכנסת זה דבר מביש.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה שאליה חבריי התייחסו – האחרון היה חבר הכנסת סעדי – זו המתקפה על הסטודנטים הערבים באוניברסיטאות, והטענה היא – אני רואה בכותרות – דגל אש"ף.

אחמד טיבי: הדגל הפלסטיני הוא דגל העם הפלסטיני בכל מקום.

אחמד טיבי: איפה שיש פלסטיני בעולם – זה הדגל שלו.

אחמד טיבי: כשהוא בניקרגואה זה הדגל שלו; כשהוא במחנה ירמוכ זה הדגל שלו; כשהוא במחנה בלאטה זה הדגל שלו; כשהוא פלסטיני בתוך מדינת ישראל זה הדגל שלו.

אחמד טיבי: זה דגל הלאום.

אחמד טיבי: לכן, המתקפה והברוטליות שבה מתנפלים על כל דגל וכל דגלון – כי אני הייתי בלוויה של השהידית שירין אבו עאקלה, אלפים היו בלוויה, ובכל פעם צצו איזה שניים-שלושה שוטרי יס"מ, מתנפלים על נער, נערה, צעיר, צעירה שיש לה דגל או דגלון או דגל בכיס.

אחמד טיבי: עד כדי כך שהאמת היא שבא לי לקרוא לממשלה הזאת לא ממשלת השינוי אלא ממשלת הורדת הדגל.

אחמד טיבי: זה החמרה בכל מה שהיה בעבר.

אחמד טיבי: גם היועץ המשפטי של הממשלה אמר שלא מדובר על עבירה על החוק, אלא אם יש בזה סכנה לציבור או פגיעה - - -

עופר כסיף: סכנה מיידית וגבוהה, לא סתם.

אחמד טיבי: מיידית וגבוהה.

אחמד טיבי: יכול להיות שזה מסכן את האגו טריפ הלאומי של מאן דהוא, אבל מה זה הדבר הזה?

אחמד טיבי: אין ויכוח שיש כאן לאום פלסטיני.

אחמד טיבי: מה ההוכחה הנוספת?

אחמד טיבי: יש כאן מאות יישובים פלסטיניים שנעקרו בהליך של ethnic cleansing, טיהור אתני, ב-48'.

צבי האוזר: לסיכום.

אחמד טיבי: כך שאני מבקש מכם, תיקחו תרופה שמורידה אלרגיה בכל פעם שאתם רואים דגל פלסטיני.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית).

אחמד טיבי: זה יעזור.

אחמד טיבי: במקרים קשים זה לא עוזר.

אחמד טיבי: ולכן הדגל הזה ימשיך להיות מונף, כי זו המציאות שיש כאן במולדת הזאת, שהיא המולדת שלנו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח.

צבי האוזר: חבר הכנסת אופיר כץ.

צבי האוזר: עד שחבר הכנסת כץ יעלה אני רוצה לנצל את הזמן ולברך את הקהילה הבהאית בישראל ובעולם כולו לרגל יום הכרזת הבאב עלי מוחמד שירזי שחל היום.

צבי האוזר: חג שמח כאן מכנסת ישראל.

צבי האוזר: בבקשה.

אופיר כץ: חג שמח.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, בסוף השבוע ראינו את מכירת החיסול שמתבצעת פה במדינת ישראל.

אופיר כץ: ח"כית שולחת איום קטן, וכל הקואליציה וכל האוצר מתפנים לעסוק איך אנחנו מרגיעים את הח"כית הזאת.

אופיר כץ: והיום בוועדת כספים ראינו את ההמשך, את הזרוע הביצועית.

אופיר כץ: איזה לחץ היה בוועדת כספים.

אופיר כץ: כל המוחות, כל החברים.

אופיר כץ: חברת הכנסת זועבי ישבה שם מהבוקר עד שסיימנו לראות שהכול בסדר, שהתקציבים לרשויות הערביות – הכול עובר כמו שצריך כי זה מה שהבטיחו לה, ועכשיו היא באה לגבות את הכסף הזה.

אופיר כץ: אחרת מה יקרה?

אופיר כץ: היא לא תצביע עם הקואליציה.

אופיר כץ: מילה זה מילה.

אופיר כץ: ויאיר לפיד, הרי אנחנו מבינים שהוא כבר במקום – בשביל לשבת על כיסא ראש הממשלה אין לו בעיה למכור כל חלקה טובה במדינת ישראל, לא משנה מי, לא משנה מה, הוא רוצה לשבת והוא יעשה כל דבר.

אופיר כץ: ואז הלכתי אחורה לראות מה יאיר לפיד בכבודו ובעצמו אמר על מקרים מהסוג הזה, כאשר יש חברי כנסת שרוצים להצביע משהו אחר.

אופיר כץ: אז בוא נרענן לו את הזיכרון.

אופיר כץ: נראה כאילו הוא עושה תחרות עם בנט מי משקר יותר, מפר יותר הבטחות, אחרת אין להסביר את התופעה הזאת.

אופיר כץ: אז כך הוא אמר לפני כמה חודשים: מה שאנחנו רואים כרגע זה לא משא ומתן קואליציוני, זאת עסקת שוחד.

אופיר כץ: אין לזה שם אחר, זה שוחד.

אופיר כץ: זה פלילי, זה למכור את המדינה.

אופיר כץ: ציטוט נוסף, באמת שזה מצחיק: הם לקחו את הכסף שלנו וחילקו אותו לחברים שלהם, למגזרים שלהם, ונתנו אותו לכל מי שהיה מסוגל ללחוץ ולסחוט ולהפעיל עליהם כוח.

אופיר כץ: במקום זה הם לקחו את הכסף שלנו וקנו באמצעותו כסף קואליציוני.

אופיר כץ: אז אני רוצה לשאול את יאיר לפיד: איך אתה היית מגדיר, איך היית עומד פה עם הנאומים שלך, חוצבי הלהבות?

אופיר כץ: איך היית מגדיר – איך יאיר לפיד היה עומד פה ומגדיר את מופע האימים שראינו אתמול, את העלייה לרגל של ראשי הרשויות הערביות?

אופיר כץ: כל אחד בא ככה עם הצ'ק פתוח ויאיר רושם לכל אחד איזה סכום שהוא רוצה.

אופיר כץ: זה פשוט היה מביש.

אופיר כץ: אנחנו כבר מגיעים למצב שהיום יהודי, אין לו ביטחון אישי להסתובב ברחוב.

אופיר כץ: אנחנו מרגישים את הערבים, איך הם מתייחסים, איזה ביטחון עודף יש להם.

אופיר כץ: כל אזרח יהודי מרגיש את זה היום ברחוב, את הפחד הזה.

אופיר כץ: אומרים את זה אנשים עצמאים שמעסיקים, מרגישים את – אנחנו כאילו הצד שמפחד במדינה שלנו.

אופיר כץ: ריבונו של עולם, לאן הממשלה הזאת הביאה אותנו?

אופיר כץ: עכשיו לא רק הביטחון האישי – גם מבחינה כלכלית היהודים במדינת ישראל הפכו להיות מקופחים.

אופיר כץ: מה, רק ראשי הרשויות הערביות צריכים עזרה?

אופיר כץ: אין לנו רשויות בפריפריה שאנחנו רוצים לפתח ולעזור להן?

אופיר כץ: הם לא נחשבים אצל יאיר לפיד?

אופיר כץ: הם לא מעניינים אותו?

אופיר כץ: רק רשות שתוכל ללחוץ על ג'ידא לתמוך בו עד שהוא יהיה ראש ממשלה?

אופיר כץ: והוא לא יהיה ראש ממשלה, זה לא יעזור לו.

אופיר כץ: כל הכספים האלה שהוא ישפוך – זה לא יעזור לו.

צבי האוזר: לסיכום.

אופיר כץ: לסיכום, אדוני היושב-ראש, אני מעריך שייקח לנו 12 שנה נוספות לתקן את מה שעשיתם בעשרה חודשים.

אופיר כץ: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, שלוש דקות עומדות לרשותך, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אתה יודע שבסוף כל אחד מאיתנו, כשהוא מסיים את היום שלו הוא הולך הביתה ושואל את עצמו: מה עשיתי היום?

מיכאל מלכיאלי: מה כנסת ישראל חוקקה היום?

מיכאל מלכיאלי: עם מה עשינו יותר טוב לאנשים?

מיכאל מלכיאלי: עכשיו, אני שואל את עצמי – אני באופוזיציה, עליי אין הרבה טענות.

מיכאל מלכיאלי: אני שואל אותך כחבר קואליציה, את יוראי, את כל החברים: בסוף, כשאתם מגלים חלוקה כזאת גדולה של כספים, כשאתם חברים במפלגה שאת הקריירה הפוליטית של היושב-ראש שלכם הוא בנה על נאומי הסתה מתמידים יום אחרי יום על כספים קואליציוניים, על חלוקת כספים למפלגות, חלוקת כספים לסקטורים, על סחטנות.

מיכאל מלכיאלי: ואני אמרתי לעצמי, אדוני היושב-ראש: מעניין אותי, יום שני בכנסת, כשהוא יסתובב כאן, ישאלו אותו: תגיד לי, אדוני השר יאיר לפיד, הרי אתה במשך שנים דיברת על זה שכספים קואליציוניים, כספים למפלגות, כספים לסחטנות, זה דבר שהוא לא טוב.

מיכאל מלכיאלי: מה?

מיכאל מלכיאלי: דיברת על זה, אתה מוסרט אין-סוף פעמים כשדיברת על זה.

מיכאל מלכיאלי: איך אתה מעביר?

מיכאל מלכיאלי: אתה לא חבר במפלגה שעשתה את זה, אתה יזמת חלוקה של מיליונים לרשויות, לאנשים מסוימים, על כל – סחטנות פוליטית.

מיכאל מלכיאלי: והתשובה של יאיר לפיד – חבר הכנסת בליאק, אני, מעניין אותי מה אתה, איך אתה חי עם התשובה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: עזוב אותו, הוא, אין לי ציפיות ממנו, אבל איך אתה הולך לישון עם התשובה הזאת?

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר: לא, כשהחרדים לוקחים כסף לצרכים שלהם זה סחטנות, אבל לפעמים יש ראשי רשויות ערביים שזקוקים לכסף.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע מה, אולי הם זקוקים, אבל מה זה הדבר הזה?

מיכאל מלכיאלי: לחלק מהאנשים זו סחטנות, לחלק מהאנשים זאת דרישה לגיטימית.

מיכאל מלכיאלי: אתה, אדון בליאק, כחבר במפלגה של האיש הזה, אתה מסכים עם הדבר הזה?

מיכאל מלכיאלי: נראה לך הגיוני?

מיכאל מלכיאלי: איך אפשר?

מיכאל מלכיאלי: לי ברור שהשרה לא מסכימה עם זה, אבל אין לי ספק – היא לא במפלגה שלו.

מיכאל מלכיאלי: אבל איך אתה?

מיכאל מלכיאלי: איך אתה יכול לראות?

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, לך זה נראה הגיוני ששר במדינת ישראל, שכל התפקיד שלו זה תחזוקת הקואליציה, לסקטור מסוים הוא אומר: פה זה סחטנות.

מיכאל מלכיאלי: כל אחד – תעצמו את העיניים, חבר הכנסת בליאק ותחשוב מה היה קורה אם איזה חבר כנסת חרדי, בסיטואציה דומה, היה דורש כספים לרשויות חרדיות.

מיכאל מלכיאלי: הרי אתם הייתם הופכים את העולם בנאומים נגדנו.

מיכאל מלכיאלי: מה לא הייתם מדברים?

מיכאל מלכיאלי: התקשורת בכלל, היועצים המשפטיים בכלל, או-הו, מה שהייתם עושים.

מיכאל מלכיאלי: והינה, אצלכם הכול עובר בשקט.

מיכאל מלכיאלי: איפה היושרה הפנימית שלכם?

מיכאל מלכיאלי: ועוד מילה אחת, אדוני היושב-ראש, ברשותך, בנושא של מירון.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע, כל כך נלוז, כל כך גרוע כששר הדתות מגיע ומספר: הצלחנו להעביר את ההילולה הזאת ללא תקלות, ללא שום – לא עשיתם שום דבר.

מיכאל מלכיאלי: אלפי האנשים קנו כרטיסים, לא באו סתם.

מיכאל מלכיאלי: הרי אתה, כהנא, אמרת שמי שלא קונה כרטיס שלא יבוא.

מיכאל מלכיאלי: אלפי אנשים שקנו כרטיסים, נשים, ילדים, קשישים – זרקתם אותם כמו בהמות בחניונים במשך שעות וחזרו הביתה בלי כלום.

צבי האוזר: לסיכום.

מיכאל מלכיאלי: איזו צהלה, איזו עזות פנים.

מיכאל מלכיאלי: איך אתה מעז להראות את הפנים שלך אחרי כזאת פשלה?

מיכאל מלכיאלי: תאר לך שבממשלה הקודמת הייתה כזאת פשלה שמענים כל כך הרבה אנשים.

מיכאל מלכיאלי: איך יש לכם את האומץ להסתובב בכלל ככה?

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת ולדימיר בליאק, בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

ולדימיר בליאק: תודה.

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני כמובן קורא לכל החברים בבית הזה להצביע בעד הצו כפי שאושר בוועדת הכספים.

ולדימיר בליאק: מדובר בצו נכון, מידתי ומאוזן.

ולדימיר בליאק: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולדבר על מכונת השקרים של האופוזיציה, שעובדת בימים הללו שעות נוספות.

ולדימיר בליאק: לפני שבוע בדיוק עמד כאן, ממש כאן על הדוכן הזה, ראש האופוזיציה והכריז בזעם, עם הבריטון הידוע: אלה ימים אדומים שבהם נחצים קווים אדומים.

ולדימיר בליאק: כל זה, כמובן, כי באוניברסיטת תל אביב הונפו דגלי אש"ף.

מיכאל מלכיאלי: זו הקואליציה שלך, דרך אגב.

ולדימיר בליאק: אלא מה?

ולדימיר בליאק: בדיקה שטחית בגוגל מגלה כי דגלי אש"ף ביום הנכבה הונפו כבר בשנת 2012, לפני עשר שנים, ואז בשנת 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018 ו-2019.

ולדימיר בליאק: עכשיו תעזרו לי בבקשה, חברים: מי היה ראש הממשלה בכל השנים הללו שבהן הונפו דגלי אש"ף שוב ושוב בלב תל אביב?

ולדימיר בליאק: נכון, לראש הממשלה קראו בנימין נתניהו.

ולדימיר בליאק: האם זה הפריע לו לעמוד כאן במקום הזה לפני שבוע ולשקר לציבור במצח נחושה?

ולדימיר בליאק: עכשיו כמה מילים על חוק ממדים ללימודים.

ולדימיר בליאק: התוכנית כידוע פועלת זה שש שנים.

ולדימיר בליאק: בכל השנים הללו היא מומנה על ידי קרנות, על ידי נדבנים.

ולדימיר בליאק: ממשלות הליכוד לא שמו אגורה שחוקה על התוכנית הזאת.

ולדימיר בליאק: כעת אנחנו לראשונה מסדירים את הנושא בחקיקה, לראשונה על חשבון התקציב, במתווה מוסכם, מקצועי, גם בהקשר הרחב של עולם המלגות.

ולדימיר בליאק: כמובן, זה לגיטימי להיאבק בממשלה.

ולדימיר בליאק: זה הרבה פחות לגיטימי מבחינה ציבורית לעשות פוליטיקה קטנה על גבם של חיילי צה"ל.

ולדימיר בליאק: אתם אומרים: החיילים יכולים לחכות עד שנחזור לשלטון ונעניק להם מלגות רטרואקטיבית.

ולדימיר בליאק: קודם כול, אתם לא חוזרים, בטח לא בקרוב.

ולדימיר בליאק: דבר שני, אני מציע לכם עוד כמה אופציות לפעילות רטרואקטיבית על ההבטחות הריקות שלכם לציבור, למשל, להוריד את מחירי הדיור רטרואקטיבית מ-2011 - -

צבי האוזר: לסיכום.

ולדימיר בליאק: להעניק מגרש חינם לכל לוחם רטרואקטיבית מ-2010; כמובן, גולת הכותרת, למוטט את שלטון החמאס רטרואקטיבית מ-2009.

צבי האוזר: תודה.

ולדימיר בליאק: אז חברים, אתם תמשיכו לפזר שקרים, הבטחות ריקות, לבלבל את המוח; אנחנו נמשיך לשנות ולעבוד למען הציבור.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עמדה פה היום נשיאת הפרלמנט האירופי.

ישראל אייכלר: בין השאר היא דיברה על האנטישמיות שעדיין קיימת באירופה ועל זה שסמלים יהודיים בבתי כנסת הם עדיין יעד להתקפות.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול שאלה, ואולי מישהו יתרגם אותה ויעביר אותה לנשיאה של הפרלמנט האירופי: באיזה מקום באירופה, 80-70 שנה אחרי המלחמה, ייתכן ששוטרים ייקחו, ינעלו אוטובוסים, רכבת של אוטובוסים, של אנשים, נשים וטף, על לא עוול בכפם, שקנו כרטיסים ונסעו למירון, יכניסו אותם לשטחים ריקים למשך שעות בלילה, בחול, לא לתת להם לרדת, לא לשירותים – אנשים זקנים, אנשים עם ילדים – ואחר כך להעביר אותם עוד אינסטנציה ועוד תחנת ויסות בשעה שבמירון ההר היה ריק – אנחנו עוד נדבר על זה הרבה, אבל עצם האקט של לקחת אזרחים חפים מפשע, לא זינזנה של אסירים, אלפים באוטובוסים – זאת לא אנטישמיות?

ישראל אייכלר: יש סיבה אחרת, אוכלוסייה אחרת שמישהו היה מעז לעשות את זה באירופה או פה בארץ?

ישראל אייכלר: זאת השאלה שאנחנו נעביר אליה, ואני רוצה שהדבר הזה לא יימחק מהזיכרון עד שיובאו לדין כל אלה שעשו את זה.

ישראל אייכלר: עכשיו לנושא הסחטנות, אדוני היושב-ראש.

ישראל אייכלר: כשיש פרי עץ הדר מלא מיץ על השולחן והמשרת סוחט את הפרי להרוות את גרונו של העשיר הסועד במסעדה וזורק את הקליפה לעניים שיסחטו את טיפות המיץ האחרונות להרטיב את הגרון – מי הוא הסחטן?

ישראל אייכלר: זה שיש לו את כל המיץ – 400 מיליארד שקלים – או זה שסוחט את הטיפות האחרונות בשביל ילדים קטנים, בשביל מערכת רווחה וחינוך ודיור?

ישראל אייכלר: אני מאוד שמח שהאוכלוסייה הערבית השכילה לנצל את המעמד הפוליטי שלה ולקבל את הזכויות המינימליות שמגיעות לה.

ישראל אייכלר: אבל אותה ממשלה, אותם שרים שהיו המסיתים הגדולים ביותר נגד כל טיפה שהיהדות החרדית סחטה מהקליפה של התקציב בשביל ילדים קטנים, בשביל חינוך או בשביל רווחה, ואז הם אמרו: זה שוחד פוליטי, זו סחטנות, ולא היה עיתונאי אחד –אמר לי פעם עיתונאי שהוא כבר לא בעולם הזה: אתם?

ישראל אייכלר: לא מגיע לכם כלום.

ישראל אייכלר: אמרתי: מים?

ישראל אייכלר: לא מגיע לך מים.

ישראל אייכלר: אמרתו לו: אנחנו משלמים על המים.

ישראל אייכלר: חשמל לא מגיע לכם.

ישראל אייכלר: אנחנו משלמים על החשמל.

ישראל אייכלר: אוויר לא מגיע לכם.

ישראל אייכלר: במשך שנים רבות הרגילו את הציבור בישראל שכל מה שחרדים מבקשים למחייתם, כולל עצם הזכות למשפחות ברוכות ילדים, ללדת ילדים, זו סחטנות.

ישראל אייכלר: יש אין-ספור דוגמאות, אדוני היושב-ראש, אני יכול לדבר על זה שעה.

צבי האוזר: זמנך תם.

ישראל אייכלר: זמני תם, אני רק אסכם.

ישראל אייכלר: היות שזמני תם, אני רק אסכם.

ישראל אייכלר: אותם אנשים לא מתביישים שבשעה שמחלקים מיליונים ומיליארדים לאוכלוסייה ערבית, שמגיע לה כחוק, אז זו לא סחטנות.

ישראל אייכלר: כשהחרדים יחזרו לשלטון ויקבלו פרוטה אחת – כל היועצים המשפטיים, האנטישמיים האלה, שמנעו כל תקציב לחרדים, הם אלה שנותנים יד ושותקים כאשר מחלקים פה כסף על בסיס פוליטי ולא על בסיס ענייני ותקציבי.

ישראל אייכלר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת.

צבי האוזר: חבר הכנסת חיים ביטון.

חיים ביטון: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, רציתי בנאומי זה לשאול שאלה בסיסית.

חיים ביטון: המילה "ממשלה", מלשון ממשל, מלשון שליטה, ולידה להניח את המצב הממשלתי שאנחנו נמצאים בו, מצב שבו כל חבר כנסת שרוצה להחליט לנהל את המדינה או להעביר תקציבים ימינה או שמאלה יכול לעשות זאת בכל רגע נתון בציוץ בטוויטר או באיזושהי הודעה לעיתונאי.

חיים ביטון: וכאן ישאל השואל: ממשלת ישראל במצבנו, הנלחצת מכל צעד ושעל, איך היא יכולה בצורה כל כך פשוטה, שאנחנו לא הכרנו אותה, להעביר כל מה שהיא רוצה כדי לפתור את הבעיה?

חיים ביטון: אמר הרב אייכלר, קודמי: איפה היועצים המשפטיים?

חיים ביטון: בתפקידי הקודם ברשת החינוך התורנית עמדנו יום ולילה, בתורות, אצל כל רמי הדרג באגפי המשפטים, במשרד המשפטים, וכל יועץ משפטי זוטר ששייך לאיזשהו סעיף – ישבנו, התחננו וביקשנו, וכמובן יועץ משפטי זה אבי-אבות הקדושה, ומה שהוא אומר זה מה שקורה, ובזה זה מסתיים.

חיים ביטון: אבל ראה זה פלא, כולם נעלמו ואינם.

חיים ביטון: לא מגיעים לוועדת הכספים, אפילו היועצים המשפטיים.

חיים ביטון: בוודאי שהם לא נמצאים בשום דיון על חלוקת כספים.

חיים ביטון: פתאום הכול נמצא תחת איזשהו נייר שאי פעם נכתב וכל הפרשנויות הן חיוביות.

חיים ביטון: איך קורה דבר כזה?

חיים ביטון: מה זה האיפה ואיפה הזאת?

חיים ביטון: איזה שני סוגי מדינות אלה?

חיים ביטון: מה, זה משנה מי אתה, ופתאום רוממות הגזע נגמרה כשזה קשור לציבורים ספציפיים?

חיים ביטון: ואתם יודעים מה, רבותיי?

חיים ביטון: זה לאו דווקא קשור לחרדים.

חיים ביטון: זה לאו דווקא קשור לערבים.

חיים ביטון: סליחה שאני אומר, התקציבים שמגיעים עכשיו – זה תלוי מי אתה.

חיים ביטון: אם יקום עכשיו חבר כנסת אחר ששייך לאיזו אוכלוסייה מסוימת ויגיד שהוא מפיל את הממשלה, הוא יקבל הכול.

חיים ביטון: מה הקדושה הגדולה ביותר?

חיים ביטון: הקדושה הגדולה היום במדינת ישראל זה קיום הממשלה הספציפית הזאת, כי היא מצילה אותנו ממשהו כל כך גדול שאנחנו אפילו לא יודעים מהו.

חיים ביטון: ממה הפחד הכל-כך גדול, מביבי נתניהו שיחזור לשלטון בקרוב?

חיים ביטון: כן, זה הולך לקרות, מה לעשות.

חיים ביטון: הסיטואציות מתחבאות ומשתלבות ומגיעות למצב שמה שאתם לא רוצים, קורה.

חיים ביטון: אז זה קורס לכם בפנים.

חיים ביטון: בקשה אחת: אל תחלקו בינתיים את כל המדינה.

חיים ביטון: אתם פשוט מחלקים הכול.

חיים ביטון: זה הולך לקרות, זה יקרה היום, מחר, מוחרתיים, לא תשלימו שנה לממשלה הזאת, בעזרת השם, אבל בינתיים אל תחלקו את כל הנכסים שלנו לכל חפץ.

חיים ביטון: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אוריאל בוסו.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא יודע מה, אני רואה כאן חברי קואליציה בהיסטריה אחד אחרי השני, עולים ומטיפים לחברי האופוזיציה, לאנשי הליכוד, לכל אחד ואחד.

אוריאל בוסו: הפגנות נגד חיילים, בעד חיילים – הרי היחידים שעושים פוליטיקה מהחיילים זה אנשי הקואליציה.

אוריאל בוסו: אבל הנקודה היחידה שאני רוצה לשאול אותה – מעולם לא ראיתי בקשה ותחנונים של קואליציה שמתחננת לאופוזיציה: תעזרו לנו להעביר חוק.

אוריאל בוסו: עכשיו, אני שומע את המושגים "אופוזיציה אחראית", "בדברים טובים צריך לתמוך".

אוריאל בוסו: אבל הדרמה הגדולה ביותר היא שהקואליציה הרי מצליחה להעביר חוקים.

אוריאל בוסו: אתם ראיתם שעכשיו באי-אמון הם קיבלו רשת ביטחון גם מהרשימה המשותפת, ומה שהם רוצים, הם מעבירים.

אוריאל בוסו: מה שהם רוצים, מעבירים.

אוריאל בוסו: אבל חוקים ציוניים הקואליציה הזאת לא יכולה להעביר, והם פונים לאופוזיציה והם מטיפים לנו.

אוריאל בוסו: אז אני אומר לכם שדווקא בשם הלוחמים שמבקשים את הביטחון שלהם לפני הלימודים, הם מבקשים שנתנגד לכל חוק, בשביל לחדד לכולם את המסר.

אוריאל בוסו: לקואליציה הזו אין רוב, אין רוב ציוני להעביר חוקים, ואם ככה, אין להם זכות קיום.

אוריאל בוסו: והינה, אני אומר לך גם בשם כל האנשים שנמצאים וגם בחורי ישיבות: אפילו אם תעבירו חוק שנותן מיליון שקל לכל בחור ישיבה, אנחנו נתנגד לכל חוק, כי אתם לא לגיטימיים.

אוריאל בוסו: אין לכם כאן רוב בכנסת.

אוריאל בוסו: אתם לא עושים לנו טובה.

אוריאל בוסו: אתם צריכים ללכת הביתה, ואל תטיפו לנו מוסר.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת ישראל כץ.

ישראל כץ: ברשות היו"ר, אפשר למזוג מים?

צבי האוזר: בבקשה.

דוד אמסלם: המים של מנסור.

דוד אמסלם: מנסור עבאס הרשה לך לשתות?

דוד אמסלם: זה על חשבונו, התקציב שלו.

צבי האוזר: שלוש דקות, בבקשה, אדוני.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני פונה מכאן לסטודנטים הערבים באוניברסיטאות שמניפים דגלי פלסטין ורומסים את דגלי ישראל, ואומר להם: זכרו את 48', זכרו את מלחמת העצמאות שלנו והנכבה שלכם.

ישראל כץ: תשאלו את המבוגרים אצלכם, את הסבים והסבתות, והם יסבירו לכם שבסוף היהודים מתעוררים ויודעים להגן על עצמם ועל רעיון המדינה היהודית.

ישראל כץ: אל תמתחו את החבל יותר מדי.

עאידה תומא סלימאן: מאיים בנכבה שנייה?

עאידה תומא סלימאן: מה אתה מאיים?

ישראל כץ: תקשיבי, תקשיבי, זה מכוון גם אלייך, חברת הכנסת הנכבדה.

אופיר אקוניס: תקשיבי טוב, זה - - -

ישראל כץ: אל תביאו על החברה הערבית בישראל, שחיה - -

עאידה תומא סלימאן: - - -

ישראל כץ: - - כאן טוב יותר מאשר בכל מדינה ערבית, עם רווחה ועם דמוקרטיה – אל תביאו עליה אסון - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת תומא סלימאן, אני מבקש, עד עכשיו היה דיון שכל אחד אמר דברים, שגם אם הם דברים שאינם נעימים לאוזנו של מאן דהוא כאן, הם נשמעו בנחת.

צבי האוזר: אני מבקש לשמור את הכללים האלה.

ישראל כץ: כדאי לך להקשיב.

ישראל כץ: כדאי לך להקשיב ולהפנים.

צבי האוזר: בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, זה היה בסוף שנות השבעים באוניברסיטה העברית, בחיפה ובתל אביב, כאשר בעקבות מלחמת יום הכיפורים אתם הערבים בישראל סברתם בטעות שהיהודים נחלשו, והסטודנטים הערבים קיימו הפגנות נגד מדינת ישראל ובעד האויב בכל האוניברסיטאות.

ישראל כץ: אותו עזמי בשארה, אביהם הרוחני של אבו שחאדה וחבריו בבל"ד, עם רעיון מדינת כל אזרחיה ונגד המדינה היהודית, וגם חבריו, שרבים מהם הגיעו בהמשך לכנסת ונותרו באותן הדעות והעמדות, מייצגים את מדינת ישראל, מקבלים שכר ותנאים מופלגים וחוברים לאויבי ישראל.

ישראל כץ: עזמי בשארה הבוגד, שחבר לחיזבאללה וברח לקטאר, התנועות האסלאמיות שתומכות בחמאס ומלבות אש בהר הבית – ואחת מהן כבר הוצאנו מחוץ לחוק, והשאר בדרך – והקומוניסטים, את וחברייך, שחוברים לגרועים שבאויבי ישראל, מדברים על דו-קיום ותומכים באויבי ישראל – אנחנו נעשה לזה סוף.

ישראל כץ: די לטרור הפנימי; די לאלימות נגד יהודים בערים המעורבות; די להתגרות באוניברסיטאות.

ישראל כץ: אם לא תירגעו, אנחנו נלמד אתכם לקח שלא יישכח.

עאידה תומא סלימאן: ואוו.

ישראל כץ: אנחנו ננקוט את כל האמצעים שיידרשו לכך.

ישראל כץ: לא נאפשר לכם להמשיך בכיוון הזה.

ישראל כץ: אנחנו ננקוט בכל האמצעים, ואתם תאבדו את כל מה שהשגתם ואת כל מה שיש לכם.

צבי האוזר: לסיכום.

ישראל כץ: אתם לא תשבו כאן בכנסת, תקבלו שכר ותנאים ותתמכו באויבים שלנו.

ישראל כץ: בהמנון אתם בורחים החוצה; באזכרה לפרס אתם בורחים החוצה; כל סמל יהודי אתם מבזים.

צבי האוזר: לסיכום.

ישראל כץ: כל תמיכה באויב ישראל – אתם תומכים.

ישראל כץ: תפסיקו – ואני אומר לכם את זה לסיכום – תפסיקו להיגרר אחרי הקיצונים.

צבי האוזר: תודה רבה.

ישראל כץ: תכבדו את הרוב היהודי, את המדינה היהודית - -

צבי האוזר: תודה רבה, חבר הכנסת כץ.

ישראל כץ: - - לפני שיהיה מאוחר.

ישראל כץ: ואני בטוח, היושב-ראש, שגם אתה מסכים עם כל מילה שאמרתי.

ישראל כץ: תודה רבה.

צבי האוזר: והכול בגדר שלוש הדקות.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, בבקשה.

אופיר אקוניס: - - - שכח איפה הוא גדל.

אופיר אקוניס: שכח.

אופיר אקוניס: זיכרון, בעיית זיכרון.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשבת קראתי כתבה של שרית רוזנבלום בעיתון – ב"שבע" של ידיעות אחרונות – הכותרת היא: אין תור בקצה המנהרה.

מיכל מרים וולדיגר: אין תור – תי"ו, ו"ו, רי"ש.

מיכל מרים וולדיגר: ואני שואלת את עצמי: האם ככה אנחנו עובדים?

מיכל מרים וולדיגר: הכתבה מדברת על איזו הודעה שיצאה מפי שר הבריאות, שאומרת שבעצם – זו הודעה מרעישה – שמספרת על כך שהוא יחד עם שר האוצר הגיעו להסכמות שלפיהן הם יביאו לי לארץ למדינת ישראל 28 מכשירים רפואיים חדשים למערכת הבריאות, ובהם 13 מכשירי CT, תשעה מכשירי MRI, שני רובוטים לניתוחים מורכבים וארבעה תאי לחץ.

מיכל מרים וולדיגר: והשר, שר הבריאות, ממשיך ואומר שבזכות מהלך זה רבבות של ישראלים יוכלו לעבור בדיקה מהר יותר וקרוב יותר לבית.

מיכל מרים וולדיגר: ואני שואלת את עצמי: ככה אנחנו עובדים?

מיכל מרים וולדיגר: ככה אנחנו עובדים?

מיכל מרים וולדיגר: מביאים מכשירים יקרים ביותר, יקרים ביותר, אבל אין אנשי מקצוע שיפעילו אותם.

מיכל מרים וולדיגר: מביאים מכשירים יקרים ביותר, אבל אין אנשי מקצוע שיפענחו את הבדיקות.

מיכל מרים וולדיגר: ככה זה גם בבריאות הנפש: אין תורים.

מיכל מרים וולדיגר: התורים הם לעוד שנה, שנה וחצי.

מיכל מרים וולדיגר: והבעיה היא שאין אנשי מקצוע - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבוטבול, אני רואה שהשיחה מתארכת, אז תנהל אותה בחוץ.

משה אבוטבול: אוותר עליה.

צבי האוזר: אז בבקשה.

צבי האוזר: אני גם חושב שאפשר לוותר.

מיכל מרים וולדיגר: אפשר להמשיך?

צבי האוזר: בבקשה, כן.

מיכל מרים וולדיגר: אין מספיק אנשי מקצוע שייתנו את השירות הכל-כך נצרך.

מיכל מרים וולדיגר: במקרה הספציפי הזה, של מכשירים רפואיים כל כך יקרים וכל כך נצרכים, אף אחד – לא שר האוצר ולא שר הבריאות התייעצו עם אנשי המקצוע הרלוונטיים, הרופאים הרדיולוגיים שהם בעצם אמונים על הבדיקות ובוודאי על הפיענוח.

מיכל מרים וולדיגר: אף אחד לא שאל אותם מה באמת הם צריכים כדי שבאמת יהיה קיצור תורים.

מיכל מרים וולדיגר: הציבור חושב לעצמו: איזה יופי, קנו מכשירים ועכשיו הכול יסתדר.

מיכל מרים וולדיגר: אבל ממש לא – המכשירים חשובים, אבל הם לא שווים כלום בלי האנשים שמפעילים אותם.

מיכל מרים וולדיגר: במדינת ישראל מתבצעים מדי שנה כ-400,000 בדיקות MRI ו-1.5 מיליון בדיקות של CT, והתור אליהן עומד על שבועות ארוכים ולעיתים אפילו חודשים.

מיכל מרים וולדיגר: על כל מכשיר יש לדאוג לתקן של רופא, לתקן של מזכירה ולשני תקנים של טכנאים.

מיכל מרים וולדיגר: אבל זה לא קרה מעולם.

מיכל מרים וולדיגר: מביאים מכשירים – ברוך השם, מברכת על זה – אבל צריכים לדאוג לכוח אדם, להכשיר כוח אדם.

מיכל מרים וולדיגר: בלי כוח אדם אי-אפשר להפעיל את המכשירים האלה; הם יעמדו דוממים, או שאני אהיה לארג'ית ואני אגיד שהם יפעילו אותם במשך שעה.

צבי האוזר: לסיכום.

מיכל מרים וולדיגר: על פי הערכות של אנשי מקצוע – אני מסיימת – חסרים במדינת ישראל 250 מומחים כדי לאפשר פיענוח של הבדיקות תוך זמן סביר, תוך כמה ימים, ו-700 טכנאים.

מיכל מרים וולדיגר: ואני קוראת פה בהזדמנות זו לשר האוצר ולשר הבריאות: זה נורא נחמד להביא מכשירים, אבל תדאגו לכוח אדם.

מיכל מרים וולדיגר: תדאגו להכשיר כוח אדם שיוכלו להפעיל את המכשירים האלה ולפענח את הבדיקות כדי שבהחלט כל אלה שצריכים את הבדיקות ואת התוצאות שלהן יוכלו לקבל את זה בתוך זמן סביר על פי המתבקש לפי חוק בריאות ממלכתי.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת שמחה רוטמן.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת – מי השר?

שמחה רוטמן: יש לנו שר?

צבי האוזר: שרה.

אופיר אקוניס: שרת המדע הייתה.

שמחה רוטמן: אה, שלום.

שמחה רוטמן: גברתי השרה, רק רציתי להגיד שלום.

שמחה רוטמן: הנושא שאני רוצה לדבר עליו עכשיו כמובן – מגיעה אלינו בשורה ממשרד האוצר ומוועדת הכספים, ואני שואל את עצמי: בשביל מה?

שמחה רוטמן: בשביל מה לקבל החלטות סדורות?

שמחה רוטמן: באו וסיפרו לנו שהממשלה הזאת העבירה תקציב.

שמחה רוטמן: העבירה תקציב.

שמחה רוטמן: כל הכבוד.

שמחה רוטמן: בוא נרים, נמחא לה כפיים, היא העבירה תקציב.

שמחה רוטמן: רק שכחו כוכבית קטנה – בכפוף למה שחברת הכנסת זועבי רוצה.

שמחה רוטמן: העבירו תקציב, זה נכון, אבל כל חבר כנסת שלא מוצאת חן בעיניו ההחלטה זו או החלטה אחרת, יעשה – ביידיש אומרים: קרעכצן – ויקבל.

משה אבוטבול: חריקות, חריקות.

שמחה רוטמן: אני מבקש.

שמחה רוטמן: קרעכצן.

משה אבוטבול: קרעכץ.

שמחה רוטמן: קרעכץ.

שמחה רוטמן: ויקבל מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: אבוטבול יודע יידיש יותר טוב ממך.

שמחה רוטמן: יודע עברית יותר טוב ממני.

דוד אמסלם: לא עברית.

דוד אמסלם: יידיש.

שמחה רוטמן: עכשיו, הדבר הזה – אחר כך מספרים לנו שהעבירו תקציב.

שמחה רוטמן: אבל זו פיקציה.

שמחה רוטמן: עכשיו, סיפרו לנו גם שכל ההבטחות שחברת הכנסת זועבי קיבלה זה כבר דברים שהיו ורק צריך לפתור בעיות ביורוקרטיות.

שמחה רוטמן: אבל אז התנהל היום פיאסקו בוועדת כספים, אותה ועדת כספים שמביאה לנו עכשיו: באו, תאשרו, תצביעו, מכס, טובין, על העברות שצריך, השינויים בתקציב שצריך לעשות ולאשר כדי לתת לחברת הכנסת זועבי את מה שהיא רוצה.

שמחה רוטמן: אז לא הבנתי.

שמחה רוטמן: אם זה לא כסף חדש, אם לא צריך לקבל החלטה חדשה, אז בשביל מה צריך את ועדת הכספים?

שמחה רוטמן: אם זה רק משהו שנתקע בצינורות הביורוקרטיים, בשביל מה הטריחו את ועדת הכספים בנושא?

שמחה רוטמן: אלא שהאמת היא מאוד פשוטה.

שמחה רוטמן: והאמת לא נמצאת בשום דבר שהממשלה הזאת אומרת לציבור.

שמחה רוטמן: היא אומרת לציבור שהכסף שחברת הכנסת זועבי קיבלה זה כסף ישן?

שמחה רוטמן: זה כסף חדש באבוהה.

שמחה רוטמן: קנו אותה, קונים שלטון בכסף דבר יום ביומו.

שמחה רוטמן: הם אומרים שההצבעה נגד חוק ממדים ללימודים פוגעת בחיילים.

שמחה רוטמן: האמת הפשוטה היא כזו: ממדים ללימודים תוקצב בשני התקציבים שמוכנים כבר.

שמחה רוטמן: יש אותו בספר התקציב.

שמחה רוטמן: אפשר להעביר את הכסף מחר בבוקר.

שמחה רוטמן: אין אף בן אדם שמחכה שהחוק הזה יעבור.

שמחה רוטמן: מה שיקרה, שנים עתידיות, אפשר לדבר, אבל הכסף יכול לעבור – היה יכול לעבור כבר לפני כמה שבועות.

צבי האוזר: לסיכום.

שמחה רוטמן: אני אסכם.

שמחה רוטמן: ומה שהממשלה הזאת עושה – היא מחזיקה.

שמחה רוטמן: נכון, היום, מחר בבוקר, אתמול, שלשום, לפני חודש, החיילים היו יכולים לקבל את הכספים האלו בלי שום קשר לחוק שיעבור או לא יעבור היום, ומי שמחזיק את החיילים בני ערובה בשביל תרגיל פוליטי שפל זו הממשלה הזאת.

צבי האוזר: תודה רבה.

שמחה רוטמן: חשוב שהציבור ידע את זה.

שמחה רוטמן: חשוב שהציבור ידע שלא רק שקונים שלטון בכסף - -

צבי האוזר: תודה.

שמחה רוטמן: - - אלא קשרי הממשלה הזאת עם מפלגת התקשורת בהחלט עונים להגדרת הון-שלטון.

צבי האוזר: תודה רבה.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת דוד אמסלם.

צבי האוזר: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם קפצה לי איזו ידיעה: גנץ לא מקבל השתמטות בקואליציה.

דוד אמסלם: גנץ, תגיד לי, עד כדי כך אתה תלוש?

דוד אמסלם: מנסור עבאס מחזיק אתכם.

דוד אמסלם: אתה מאיים עליו?

דוד אמסלם: אתה לא מבין שאתה שר הביטחון בגלל התנועה האסלאמית?

דוד אמסלם: הינה, לפני כמה דקות הייתה כאן הצבעת אי-אמון.

דוד אמסלם: הרשימה המשותפת לא הצביעה.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: דרך אגב, אצל הערבים אין חינם.

דוד אמסלם: הרי אתם משלמים להם על בסיס שבועי מאות מיליוני שקלים בשקרים, מתחת לשולחן, מרמים את כולם.

דוד אמסלם: אין לא יועץ משפטי ולא בטיח.

דוד אמסלם: אתם גונבים מדינה שלמה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שבנט צריך לגמור את השיפוצים וצריך לנסוע עדיין עם השיירה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בשבוע הבא כנראה מתחילים בבית של לפיד, והנוכלים האלה הרי דואגים – לקחו מדינה בת ערובה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לצרכים האישיים שלהם.

דוד אמסלם: לא יאומן כי יסופר.

דוד אמסלם: אני צובט את עצמי להאמין שזה אמיתי.

דוד אמסלם: תצאו לרחוב, תראו, האזרחים היהודים במדינת ישראל מפוחדים.

דוד אמסלם: זה לא קרה מאז קום המדינה.

דוד אמסלם: זה לא ייאמן מה שקורה.

דוד אמסלם: תצאו לבחירות, תראו מה יקרה לכם.

דוד אמסלם: מר בנט, מהבית אתה לא יכול לצאת.

דוד אמסלם: אתה יודע את האמת.

דוד אמסלם: גברת שקד, את יודעת גם את האמת.

דוד אמסלם: את לא יכולה ללכת לאירוע הכי קטן, לא בגלל הליכוד.

דוד אמסלם: הציבור בחוץ חרד, עצבני, מפוחד.

דוד אמסלם: הציבור היהודי, היהודים מפוחדים בארץ ישראל.

דוד אמסלם: חשבתי שזה קרה לנו רק בגולה, כשלא הייתה מדינה.

דוד אמסלם: היום זה קורה לנו בכל עיר ועיר במדינת ישראל.

דוד אמסלם: וזה כשיושב גדעון סער והיושב-ראש כאן, הנורבגי, ובנט, וכמובן אלקין – אלה האנשים שמחזיקים את הממשלה הזאת ומספרים לנו בדיחה שהם מנהלים את האירוע.

דוד אמסלם: היום, דרך אגב, ראינו מה קרה באוניברסיטת בן-גוריון.

דוד אמסלם: זה הדהים אותי: דגלי אש"ף שם; באוניברסיטה העברית סטודנטים ישראלים מפחדים להיכנס לאוניברסיטה.

דוד אמסלם: ומה הם עושים, בנט ולפיד?

דוד אמסלם: נותנים לזועבי מלגות לערבים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אין שקל מלגה ליהודים בתקציב המדינה.

דוד אמסלם: היום להיות יהודי זה פחד.

דוד אמסלם: וגם אני מתבייש כיהודי היום במה שקורה במדינה.

דוד אמסלם: אבל זה גם היהודים נחותים.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים שוויון, כפי שיש לערבים.

דוד אמסלם: תראו, התהפכו היוצרות.

צבי האוזר: לסיכום.

דוד אמסלם: לכן אני סבור, אדוני היושב-ראש, שגם אתה, אם יש לך קצת כבוד עצמי וקצת כבוד לאומי וקצת כבוד יהודי, אתה מחר תצא ותפיל את הממשלה ההזויה הזאת, בגלל שהחבר שלך, אתה יודע, דואג רק לעצמו.

דוד אמסלם: זה הסיפור.

דוד אמסלם: גדעון סער ואלקין, אלה האנשים שדואגים לעצמם גם כשהם מוכרים מדינה שלמה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת יוסף טייב – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב בן צור – אינו נוכח; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת.

צבי האוזר: חבר הכנסת משה אבוטבול.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, ראשית, לגבי הנושא של ממדים ללימודים – הייתי משנה את זה ל"ממדים למתחזים".

משה אבוטבול: יש כאן ממשלה שמתחזה לאוהבי חיילים ולפועלים למענם כאשר בעצם נותנים להם רק 60% מאותו מענק במקום לתת 100%.

משה אבוטבול: ואם הם לא יודעים מאיפה לקחת את הכסף, אני יכול להפנות אותם לכמה מקורות שרק בשבוע האחרון ראינו כמה שהם שחררו לשם.

משה אבוטבול: אז הייתי קורא לזה "למתחזים" – "ממדים למתחזים", כי אני רוצה לספר קצת ולהקריא מטורו של ישראל כהן בעיתון הארץ, "הצביעות של לפיד וחבריו": "רק לפני מעט יותר משנה יצא יאיר לפיד בתפקידו כיושב-ראש האופוזיציה נגד העובדה שראש הממשלה אז, בנימין נתניהו, התייעץ מדי פעם עם גדולי התורה, מנהיגי הציבור החרדי.

משה אבוטבול: 'מועצת גדולי התורה הם הבוסים האמיתיים של הממשלה' – האשים אז לפיד את נתניהו בהקשר להעלאת חוק הגיוס.

משה אבוטבול: בהמשך, אחרי שהרב חיים קניבסקי הורה להמשיך את לימודי הילדים בתלמודי התורה למרות הסגרים, צייץ לפיד: 'ממשלה שפויה לא הייתה נותנת לרב קניבסקי לנהל את המדינה'.

משה אבוטבול: לפיד ביטא את הרוח שנשבה באותה העת בחוגים הליברליים באזור צפון תל אביב, הרצליה פיתוח וכפר שמריהו, ולפיה אסור לתת להנהגה הרוחנית החרדית לקבוע דבר במדינת ישראל אף על פי שהיה מדובר בנושאים פנים-חרדיים.

משה אבוטבול: גם בהארץ הופיעה אז קריקטורה לעגנית של עמוס בידרמן ובה נראה הרב קניבסקי צועד אל דוכן ראש הממשלה תחת הכותרת 'מייד הצהרת ראש הממשלה'.

משה אבוטבול: הכול נועד להעביר את המסר, שמי שמכריעים בעניינים גורליים במדינת ישראל הם הרבנים החרדים החשוכים.

משה אבוטבול: אם לפיד היה נאמן למשנתו האידיאולוגית, הוא היה צריך לומר דברים דומים בשבוע שעבר, כשמדינת ישראל עצרה את נשימתה בצפייה להכרעת מועצת השורא לגבי המשך חברותה של מפלגת רע"מ בממשלה.

משה אבוטבול: אך הפלא ופלא, במקרה זה לא נשמע ממנו בדל ציוץ, כמו גם מחבריו.

משה אבוטבול: להפך, על פי הפרסומים, לפיד שיגר לכפר קאסם את מקורבתו, מנכ"לית משרד ראש הממשלה החלופי, כדי לעקוב מקרוב אחר החלטת מועצת חכמי הדת המוסלמים.

משה אבוטבול: פתאום זה בסדר שחכמי הדת קובעים את גורל ממשלת ישראל.

משה אבוטבול: אבל למה אפשר לצפות מלפיד, שהבטיח בעבר כי יצמצם את גודלה של הממשלה וימעט להשתמש בחוק הנורבגי, ובסוף פעל בדיוק ההפך ממצפונו והתקשורת שתקה ואתרגה אותו, העיקר שביבי הנורא לא ישוב לשלטון.

משה אבוטבול: מקרה דומה אירע בסוף השבוע, כאשר ח"כ אחמד טיבי מהרשימה המשותפת שיחרר עצור מכבליו של שוטר ועוד התגאה בכך, וחברו לסיעה תועד כשהוא מכה באיש כוחות הביטחון בפניו – לטענתו רק הגן על עצמו – ובמחנה הליברלי ובשמאל-מרכז שתיקה כמעט מוחלטת, כי כעת הם תלויים בחסדיהם של הללו להצבעות השונות בקואליציה.

משה אבוטבול: רק לדמיין מה היה קורה לו אחד מראשי הציונות הדתית, בצלאל סמוטריץ' למשל, היה משחרר מאזיקים מתנחל שהכה שוטר, או אם איתמר בן גביר היה מכה חייל.

משה אבוטבול: או-הו איזו סערה הייתה קמה פה.

משה אבוטבול: כותרות מהדורות החדשות היו נפתחות (ובצדק) בתקרית המזעזעת, תוך קריאה להסרת חסינותם ולהעמדתם לדין, ולפיד היה מגנה ותוקף, וכך שאר חבריו ליש עתיד ולממשלה.

משה אבוטבול: "

צבי האוזר: לסיכום.

משה אבוטבול: "כי יש צדק ויש צדק.

משה אבוטבול: דין אחד למועצת חכמי התורה, ודין אחר למועצת השורא, דין אחד לטיבי וכסיף, ודין אחר לסמוטריץ' ובן גביר.

משה אבוטבול: "

צבי האוזר: תודה רבה.

משה אבוטבול: "הצביעות של הליברלים זועקת למרחוק, אך לאיש כמובן לא אכפת, כי שובו של ביבי גרוע יותר מהכול.

משה אבוטבול: "

צבי האוזר: תודה רבה.

משה אבוטבול: לכן תפסיקו להטיף על החיילים.

משה אבוטבול: הצביעות שלכם מטנפת למרחקים.

משה אבוטבול: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת.

צבי האוזר: חבר הכנסת אופיר אקוניס.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: השרה התורנית, חברות וחברי הכנסת, ממשלה מושחתת קונה שלטון בכסף.

יואב קיש: איפה השרה?

אופיר אקוניס: ממשלה שאין לה מדיניות ואין לה סדר-יום פרט לשרידותה משלמת, שרת התחבורה, גם על חשבונך – את יכולה לדבר בטלפון, את יכולה לעצום עיניים ואת יכולה להגיד מה שאת רוצה – פרוטקשן לחברי כנסת בודדים מהמגזר הערבי.

צבי האוזר: כבוד השרה, איננו נוהגים לשוחח באולם המליאה.

צבי האוזר: אז אומנם את - - -

אופיר אקוניס: איזה התנהגות, תראה.

אופיר אקוניס: אגב, אני מבקש לעצור את השעון, 2:17 דקות נותרו לי.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת אקוניס.

אופיר אקוניס: פשוט שרה בממשלה יושבת, לא יודע מה עושה בזמן הזה, מדברת בטלפון, במקום לשבת ליד שולחן הממשלה.

צבי האוזר: אני שמח, חבר הכנסת אקוניס - -

אופיר אקוניס: אתה לא צריך - - -

צבי האוזר: לא.

צבי האוזר: - - שאתה מצטרף לביקורת שאני הצגתי כאן על מי שמשוחח בטלפון.

צבי האוזר: אני יכול להגיד לך שאפילו היה לנו היום נאום חשוב של יושבת-ראש הפרלמנט האירופי, והיה מי מבין חברי הכנסת ששוחח בטלפון במהלך נאומה, כאשר המשלחת שלה, שעומדת כאן מעלינו, צופה בדבר.

צבי האוזר: אז אני אתן לך את הזמן שעבר, עוד דקה, ותמשיך.

צבי האוזר: תודה.

אופיר אקוניס: 2:17 דקות.

צבי האוזר: בבקשה.

אופיר אקוניס: ובכן, שרת התחבורה, הממשלה שאת חברה בה קונה שלטון בכסף מחברי כנסת בודדים – אגב, ממך עדיין לא; בשבוע הבא, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ייקנו אותך – חברי כנסת בודדים מהמגזר הערבי מכספי הציבור, מכספי משלם המיסים, מכספי האדם העובד.

עאידה תומא סלימאן: עוד לא למדת שאני לא למכירה?

אופיר אקוניס: אני לא יודע, לא ביקשת עדיין.

אופיר אקוניס: לא יודע.

אופיר אקוניס: תבקשי – תקבלי.

אופיר אקוניס: ככה זה בקואליציה הזאת, אדוני.

אופיר אקוניס: ככה זה.

אופיר אקוניס: תבקשי – תקבלי.

אופיר אקוניס: תדרשי – תקבלי.

אופיר אקוניס: קמפיין שלם צעק ראש הממשלה יאיר לפיד – את בנט אני כבר לא מחשיב, הוא לא שם, הצוות שלו שם.

אופיר אקוניס: אין לו אנשים.

אופיר אקוניס: בעוד כמה ימים ודאי אדם אחר יודיע על פרישתו.

אופיר אקוניס: את הציבור אין לו מזמן.

אופיר אקוניס: אבל לפיד – היה לו קמפיין: איפה הכסף?

אופיר אקוניס: איפה הכסף?

אופיר אקוניס: אני אומר לו, אני אומר לציבור: הכסף שלכם אצל התנועה האסלאמית – 53 מיליארד; הכסף שלכם אצל אחמד טיבי – 200 מיליון; הכסף שלכם, הציבור, אצל חברת הכנסת זועבי ממרצ – מיליוני שקלים נוספים.

אופיר אקוניס: זו ממשלה שנכנעת לערבים כל הזמן.

אופיר אקוניס: אז אין פלא, אדוני היושב-ראש – דבר שצריך לקומם אותך, השומר על המורשת היהודית, מקים המשרד לענייני מורשת – שהחוצפה שלהם, האלימות והבריונות מרימה ראש בקמפוס בבאר שבע, בתל אביב, בחיפה, דגלי אש"ף.

אופיר אקוניס: אגב, הביטוי "דגלי פלסטין", חבר הכנסת קיש, לא היה קיים, לא יהיה קיים.

אופיר אקוניס: אין פיקציה כזאת.

אופיר אקוניס: פלסטין היא בדמיון שלכם, בדמיונות שלכם.

אופיר אקוניס: לא יהיה.

אופיר אקוניס: לא יהיה.

אופיר אקוניס: אתם יכולים להמשיך לדמיין, ולכן הדגל הוא דגל אש"ף ולא דגל פלסטין.

אופיר אקוניס: האויב מזהה חולשה, ואתם, הממשלה, החלשים, חבורה תבוסתנית, אופורטוניסטית.

אופיר אקוניס: ומי הם החלשים ביותר?

אופיר אקוניס: בנט, שקד, צבי האוזר, זאב אלקין, מתן כהנא, ניר אורבך.

אופיר אקוניס: אלה שאמרו לכם – איך אמרתם, אדוני היושב-ראש?

אופיר אקוניס: הימין הממלכתי; אנחנו ממשיכי דרכו של בגין.

אופיר אקוניס: בגין היה מעז?

אופיר אקוניס: בתקופתו היו מעיזים – ההתפרעויות האלה?

אופיר אקוניס: אגב, אני רוצה לשבח, אדוני היושב-ראש, מן הדוכן הזה את ראש העיר, שאיננו ממפלגתי – ממפלגתך, שרת התחבורה, ראש העיר באר שבע - -

צבי האוזר: לסיכום.

אופיר אקוניס: - - ראש העיר באר שבע, שכותב מכתב – היו לו אומץ וגאווה יהודית - -

צבי האוזר: תודה רבה.

אופיר אקוניס: - - לדיקאן בבאר שבע.

אופיר אקוניס: אני אומר כך, ובזה אני אסיים, אדוני היושב-ראש: הממשלה הזאת לא שומרת על כוחותינו.

אופיר אקוניס: היא לא שומרת על חיילינו.

אופיר אקוניס: היא שומרת על עצמה באמצעות שמירה על עבאס, על טיבי ועל זועבי.

אופיר אקוניס: מושחתים, חלשים, נסחטים, צריך להציל את ישראל מכם - -

צבי האוזר: תודה רבה.

אופיר אקוניס: - - כי בעוד כמה חודשים אולי לא יהיה עוד מה להציל.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שלוש דקות, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, ישבתי באולם כאשר דיבר חבר הכנסת חיים כץ.

אופיר אקוניס: ישראל כץ.

עאידה תומא סלימאן: ישראל כץ, סליחה.

עאידה תומא סלימאן: ישראל כץ.

עאידה תומא סלימאן: האמת, אף פעם לא האמנתי שחליפות ועניבות ומעמד של שר לשעבר הופכים בריון למשהו יותר טוב, והיום קיבלנו הוכחה: בריון נשאר בריון.

עאידה תומא סלימאן: האיומים שהועלו מעל הדוכן הזה בדיוק תואמים את הסיסמאות שהרים ארגון כמו אם תרצו וארגונים ימניים אחרים מול הסטודנטים הערבים שאיימו עליהם בנכבה שנייה.

עאידה תומא סלימאן: ומי שנכח באולם כאשר דיבר ישראל כץ הבין – הבין שהוא מאיים בנכבה שנייה.

עאידה תומא סלימאן: הוא מתגאה בנכבה הראשונה, הוא מתגאה בגירוש אנשים ממולדתם, הוא מתגאה במעשי הרצח שקרו בנכבה, הוא מתגאה בהריסת 450 יישובים פלסטיניים ערביים ב-48' מתוך 540 שהיו קיימים.

עאידה תומא סלימאן: הוא מתגאה בזה שעד היום הזה יש אנשים שהם פליטים במולדתם, רואים את הבתים שלהם מאוישים על ידי אנשים שנחתו מחו"ל, והם לא יכולים להגיע לא לאדמות שלהם ולא לבתים שלהם.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מפחיד אותנו כבר.

עאידה תומא סלימאן: אתם צריכים להבין שלאיים בנכבה, לאיים בהוצאה מחוץ לחוק – אני חושבת שמי שצריך להוציא מחוץ לחוק זה אנשים שמאיימים בפוגרומים, שמאיימים בטבח, שמאיימים בנכבה שנייה.

עאידה תומא סלימאן: היום נכחתי גם בוועדת החינוך.

עאידה תומא סלימאן: ראיתי את ההשתלחות בסטודנטים הערבים, שצעקו להם מתחת למעונות שלהם: מוות לערבים, וכל החטא שהם עשו – שהם ציינו את יום הנכבה.

עאידה תומא סלימאן: אף אחד לא ייקח מאיתנו את הנרטיב.

עאידה תומא סלימאן: פעם אמרו: הזקנים ימותו והצעירים ישכחו.

עאידה תומא סלימאן: הצעירים שלנו היום מוכיחים שוב ושוב שלא שוכחים, וזה עובר מדור לדור עד שהצדק ייעשה.

עאידה תומא סלימאן: להכיר במה שקרה, להכיר בעוול ההיסטורי הזה, לפצות את אלה ששילמו מחיר כבד בנכבה, מה שאתם קוראים לו מלחמת השחרור.

עאידה תומא סלימאן: זה לא גורע מהעובדה שאנחנו אזרחי המדינה ומגיע לנו שוויון מלא.

עאידה תומא סלימאן: שוויון בזכויות.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן שתבינו שגם הדגל הוא לא עניין של הדגל, מי ששומע את הנאומים פה, המתקפה בעניין הדגל, כן, דגל פלסטין - -

צבי האוזר: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: - - דגל של כל העם הפלסטיני, זה לא דגל של מפלגה וזה לא דגל של ארגון - - -

אופיר אקוניס: לא, לא, זו לא מפלגה זו מדינה שלא קיימת.

עאידה תומא סלימאן: אתה תוכל לחלום, 74 שנים לא השכיחו מאיתנו את הזהות שלנו.

אופיר אקוניס: זו לא מדינה וזה גם לא יהיה.

עאידה תומא סלימאן: ומיליארדים לא ישכיחו את הזהות שלנו.

צבי האוזר: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו חלק מהעם הפלסטיני וגם אזרחי המדינה.

עאידה תומא סלימאן: זו לא הטעות שלנו - -

צבי האוזר: תודה.

עאידה תומא סלימאן: - - שהמדינה היגרה אלינו.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת יעקב אשר.

אופיר אקוניס: דרך אגב, אדוני היושב-ראש, את רצית – קודם פתחתם במלחמה, אחר כך שוויון מלא, אגב, גם קיבלתם, אבל גם הפסדתם.

אופיר אקוניס: תמיד תזכרי את זה.

אופיר אקוניס: תמיד תזכרי את זה.

עאידה תומא סלימאן: ההיסטוריה לא נמדדת ברגעים שאתה - - -

אופיר אקוניס: לא ברגעים שלי, בעובדות ההיסטוריות.

עאידה תומא סלימאן: ההיסטוריה זו היסטוריה.

אופיר אקוניס: את לא יכולה להתכחש להפסד שלכם.

עאידה תומא סלימאן: אין עם שחיפש את החירות שלו ולא קיבל אותה.

אופיר אקוניס: במקום אחר את יכולה.

עאידה תומא סלימאן: אתם צריכים להבין את זה.

אופיר אקוניס: במקום אחר.

אופיר אקוניס: פלסטין לא תהיה ביהודה ולא בשומרון.

עאידה תומא סלימאן: - - - הבריונות לא תעזור לכם.

אופיר אקוניס: לא תהיה ביהודה ושומרון.

עאידה תומא סלימאן: הבריונות - - -

צבי האוזר: חברי הכנסת, חבר הכנסת יעקב אשר רוצה להתייחס אולי לדברים שאתם אמרתם קודם ודבריכם נשמעו בנחת.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת יעקב אשר, אני רוצה שיסכים אתי.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים במצב לא ייאמן.

אדוני היושב-ראש, אתה חבר בקואליציה שהפכה את הציבור החרדי לאויב.

מסע הדה-לגיטימציה שהציבור הזה עובר בתקופת הממשלה הזאת לא היה הרבה מאוד שנים.

כשאנחנו נמצאים ואנחנו שומעים היום את ראש הממשלה החליפי שלך, אדוני היושב-ראש, כששואלת אותו כתבת, דיברת הרבה פעמים על סחטנות פוליטית, סחטנות, סחטנות, שלא לדבר על כספים ייחודיים שעשיתם את זה עוד פי כמה ממה שהיה בעבר, איך אתה חי מה עם מה שאנחנו רואים פה היום יום-יום?

אז הוא עונה לה, אתה שומע, הרב מרגי?

תודה.

אז עונה לה חבר הכנסת לפיד, ראש הממשלה החליפי, ואומר לה, אדוני היושב-ראש, את המילים הבאות: מאוד קל להבחין מתי זו סחטנות פוליטית ומתי לא.

זה – מה שהיה עם זועבי – זו לא סחטנות פוליטית, כשזה בא לענות על צורכי ציבור אמיתיים.

אדוני היושב-ראש, צורכי ילדים חרדים הם לא צרכים אמיתיים.

הצרכים של – אופיר אני לא הפרעתי לך, זה מפריע – הצרכים של ילדים חרדים הם לא צרכים אמיתיים.

הצרכים שמייצגת חברת הכנסת זועבי הם צרכים אמיתיים.

את זה עומד ואומר כאן ראש הממשלה החליפי.

אני אומר לו מה שאמרתי לו לפני כמה שנים, ב-2014 בפרסה מאחורה: יאיר לפיד, אתה לעולם לא תהיה ראש ממשלה פה במדינה, כי השנאה שלך והדה-לגיטימציה שלך לציבורים מסוימים, שהם מבחינתך לא צרכים אמיתיים, הם אויבים, לא אלה שמפגינים באוניברסיטאות הם האויבים, לא אלה שחוגגים ימים של נכבה.

החרדים, שחוגגים ל"ג בעומר, שחוגגים את חגי ישראל שסבא של סבא שלך שמר, הם האויבים.

זו ממשלה של דה-לגיטימציה לציבור יהודי והעדפה - -

צבי האוזר: לסיכום.

- - של ציבור ערבי.

אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, לסיכום.

אנחנו כל השנים תמכנו בתביעות ובדברים שבאו מהכיוון של החברה הערבית.

גם להם מגיעות זכויות, גם להם מגיעים דברים.

צבי האוזר: תודה רבה.

אבל היום הממשלה שאתה חבר בה, אדוני, אתה חבר בה וראש הממשלה החליפי שאמור להיות ראש הממשלה שלך ואני מודיע לך שהוא לא יהיה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אשר, זמנך תם.

צבי האוזר: משפט לסיכום.

זמני לא תם.

זמנכם תם.

צבי האוזר: תודה רבה.

זמנכם תם.

צבי האוזר: תודה רבה.

של הממשלה הרעה.

צבי האוזר: תודה רבה.

והמסיתה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח.

צבי האוזר: חברת הכנסת קטי קטרין שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, היום קיימנו בוועדת החינוך דיון מאוד מאוד חשוב על ההסתה, על הטרור, על הנפת דגלי אש"ף באוניברסיטאות, דבר שהפך להיות מגפה בכל האוניברסיטאות והמוסדות האקדמיים במדינת ישראל, להוציא מוסדות מסוימים שכנראה שם המשמעת הרבה יותר חזקה.

קטי קטרין שטרית: זה פשוט הפך להיות איזשהו נוהל, וזה התחיל משומר חומות.

קטי קטרין שטרית: מה שראינו היום ממש בעיצומה של הוועדה, פשוט ראינו סרטונים בבאר שבע.

קטי קטרין שטרית: אגב, כעבור מספר דקות ראש עיריית באר שבע שלח לנשיא האוניברסיטה וטען שזה גולש גם לרחובות העיר באר שבע, אבל הוא זכה לאטימות מוחלטת של נשיא אוניברסיטת בן גוריון.

קטי קטרין שטרית: אני לא מבינה מה קורה להם.

קטי קטרין שטרית: אני מנסה להבין איך המוסדות האלה, שהיו תפארת מדינת ישראל, פשוט לא מבינים שיש סטודנטים יהודים שמפחדים להגיע לאוניברסיטה.

קטי קטרין שטרית: הם מפחדים להיכנס.

קטי קטרין שטרית: יושבות שם בדואיות, סטודנטיות, שמספרות שמציקים להם, שפוגעים בהם, שבמעונות זה כבר פחד מוות להסתובב.

קטי קטרין שטרית: מה עוד צריך?

קטי קטרין שטרית: שירצחו אותם?

קטי קטרין שטרית: מה עוד צריך?

קטי קטרין שטרית: הם מפחדים.

קטי קטרין שטרית: הם אומרים לא יכול להיות שבבוקר אותה סטודנטית נעצרה על קריאה לטרור ושהידיות ואחר כך היא יושבת לידם בספסל.

קטי קטרין שטרית: היא אומרת, אני מפחדת ממנה, אבל אין שומע.

קטי קטרין שטרית: מה שראינו היום באוניברסיטת בן-גוריון זו פשיטת רגל.

קטי קטרין שטרית: אין, האוניברסיטאות במדינת ישראל פשטו את הרגל, לא פחות.

קטי קטרין שטרית: מה שראינו היום באוניברסיטה לא קורה בשום מדינה במדינות ערב.

קטי קטרין שטרית: זה לא קורה – לא בירדן, לא בסוריה.

קטי קטרין שטרית: זה קורה במדינה היהודית, בארץ ישראל, בתוך עיר.

קטי קטרין שטרית: מי עוד הקים את האוניברסיטה?

קטי קטרין שטרית: דוד בן-גוריון.

קטי קטרין שטרית: דוד בן-גוריון ועל שמו האוניברסיטה הזו.

קטי קטרין שטרית: אחד הסטודנטים שלומד שם שאל אותי אם הם מפגינים נגד אפליה מתקנת בקבלה למוסדות האקדמיים?

קטי קטרין שטרית: אמרתי לו לא, שהטעות היסודית שלו היא בהנחת המוצא שזו הפגנה.

קטי קטרין שטרית: בעיניהם זו חגיגה, חגיגת העצמאות של תקומת מדינת כל אזרחיה.

קטי קטרין שטרית: אמר את היום סמי אבו שחאדה, מה פתאום, זו לא מדינה יהודית, זו מדינת כלל אזרחיה.

גלעד קריב: מה את מצטטת אותו?

קטי קטרין שטרית: זו מדינת כלל אזרחיה.

קטי קטרין שטרית: ומה פתאום שאתם ביום העצמאות תחגגו?

קטי קטרין שטרית: זה לא - - -

גלעד קריב: מה את מצטטת אותו?

קטי קטרין שטרית: אני אומרת לך מה היה היום בוועדה.

קטי קטרין שטרית: אני מצטטת, בעיניהם - - -

גלעד קריב: הוא יאמר ואנחנו נחגוג את יום העצמאות.

קטי קטרין שטרית: זאת לא תהיה מדינה כלל אזרחיה, ובפועל מדינה פלסטינית חס ושלום בגבולות ארץ ישראל.

קטי קטרין שטרית: ביום שבו המשטרה מכריזה שלא תכבד את פסיקת בית המשפט בעד פולחן יהודי; ביום שבו היא אוכפת את זה ומשמשת זרוע מבצעת של הווקף בהר הבית; ביום שבו שרי ממשלה כופרים בפסיקת בית המשפט משום שהוא לא משרת אותם פוליטית – ביום שבו כל זה קורה מרשים לעצמם אותם ערביי ארץ ישראל להרים ראש, להניף את דגל הטרור הזה באוניברסיטה, הזוכה לתקציבי מדינה.

צבי האוזר: משפט סיכום.

קטי קטרין שטרית: הסטודנט שדיבר איתי אמר לי משפט קשה מאוד שנתן לי אגרוף בבטן.

קטי קטרין שטרית: הוא אמר לי – ואני מצטטת: אני מתקשה מאוד להרגיש שאני חי במדינה יהודית, ריבונית, דמוקרטית בארץ ישראל.

צבי האוזר: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שמקומם אותי, שהתגובה של האוניברסיטה הייתה: הרשינו להניף את דגל פלסטין בקמפוס.

אורלי לוי אבקסיס: ועוד הוסיפו: אנו גאים לצעוד בדרכו של בן-גוריון.

צבי האוזר: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: אז לא.

קטי קטרין שטרית: זו לא דרכו של בן-גוריון.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת ווליד טאהא – אינו נוכח.

צבי האוזר: חבר הכנסת יואב קיש.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לדבר על אירוע שהיה היום בוועדת הכספים.

יואב קיש: ועדת הכספים היום תכננה להעביר כמיליארד שקלים לתכתיבים של עבאס.

יואב קיש: וחבר הכנסת קושניר, שהוא גם זה שמציג את החלטת ועדת הכספים שעליה נצביע, תכנן להעביר מיליארד שקלים מכספם של התושבים, של אזרחים – מיליארד שקלים, כסף שלנו, שלכם, של כולנו – להעברות שהוא רצה לעשות בשעה וחצי, שעה, כשאנחנו רצינו לשאול להבין.

יואב קיש: בסוף זה תפקידנו בכנסת, בוועדות.

יואב קיש: הרי להצביע אתם לא נותנים לנו, אז הגענו לוועדות בשביל לבדוק.

יואב קיש: גם את זה הוא לא נתן.

יואב קיש: קושניר החליט לדרוס את הזכות הבסיסית שלנו עבור אזרחי ישראל, לבדוק לאן מיליארד שקלים עוברים.

יואב קיש: מיליארד שקלים – תבינו על איזה סכום אנחנו מדברים.

יואב קיש: עוד מעט נדבר על 50 מיליון, בחוק הבא.

יואב קיש: שם לא מקבלים, כי זה ללוחמים, הם לא נותנים.

יואב קיש: אבל מיליארד שקלים קושניר רצה להעביר היום בשעה וחצי לבד לטובת דרישות עבאס למיניהן.

יואב קיש: אני חושב שדרישות זועבי יגיעו בשבוע הבא.

יואב קיש: גם הן במאות מיליונים.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: אבל היום הגיעו 88 מיליון שעברו בוועדת הכספים.

יואב קיש: אני לא יודע אם זה זועבי או עבאס.

יואב קיש: אני חושב שכל הדרישות היום אלה דרישות עבאס.

אורלי לוי אבקסיס: שמעתי מפינדרוס, שהוא חבר שם - - -

יואב קיש: זה כבר הזנב?

יואב קיש: מתחילים להכניס את רשימות זועבי.

יואב קיש: אזרחי ישראל, אל תאמינו לספינים השקריים שמריצים עליכם בתקשורת על הגב של הלוחמים שלנו.

יואב קיש: יש פה ממשלה מנוכרת, ממשלה שעובדת בשביל עבאס, בשביל אחמד טיבי ובשביל זועבי, מעבירה היום מיליארד שקלים בשביל שהם יבואו להפיל לכם את ה-100% שמגיע לכם.

יואב קיש: זו המציאות של מדינת ישראל.

יואב קיש: כל ציבור ציוני במדינה הזאת צריך להזדעזע מהממשלה הזאת, הממשלה המסוכנת והלא-לגיטימית הזאת, שאין לה רוב בציבור, אין לה רוב בכנסת, ומוכרת אותנו בשביל הכיסאות שלהם.

יואב קיש: ככה נפתול בנט, ככה יאיר לפיד.

יואב קיש: זה מה שהם עושים – משלמים מיליארדים לרשימה המשותפת, מנסור עבאס וזועבי, רק בשביל שהם יוכלו לשבת בכיסא – דרך אגב, שהם אפילו לא באים אליו עכשיו.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח; חבר הכנסת יריב לוין – אינו נוכח; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב גלנט – אינו נוכח; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – את מוותרת; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת; חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת.

צבי האוזר: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יואב קיש: כמה עוד דוברים אחריה?

צבי האוזר: חבר הכנסת מרגי, חבר הכנסת שטייניץ וחבר הכנסת קושניר.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב בראש - -

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: שלוש דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: - - חברי גדי יברקן – כי אני לא רואה פה עוד חברים מהכנסת, לא בקואליציה ולא באופוזיציה, וזה קצת עצוב, אבל בימים כאלו - - -

דסטה גדי יברקן: אני בשם כולם.

אורלי לוי אבקסיס: אתה בשם כולם, נציג החבורה.

אורלי לוי אבקסיס: למה זה יום עצוב?

אורלי לוי אבקסיס: כי מיום ליום אנחנו עדים להתפוררותה של המדינה שלנו מכל מה שנוגע לסדר מינהל תקין.

אורלי לוי אבקסיס: אז נכון שהמחנה שהיום מרכיב את הקואליציה נשא בגאווה שנים ארוכות את דגל שומרי הדמוקרטיה, שומרי ההליך התקין.

אורלי לוי אבקסיס: ואני באה ואומרת: בואו נעשה בחינה, כמה ימים הם נמצאים בשלטון וכמה הם כבר הספיקו להרוס?

אורלי לוי אבקסיס: הבית הזה הפך להיות אכסניה לדורסנות, לשינוי חוקים תוך כדי המשחק, לתאוות השלטון.

אורלי לוי אבקסיס: בן אדם מאוד חכם הגדיר אתכם בשיחות פרטיות כטירונים מורעבים.

אורלי לוי אבקסיס: חדשים מבחינה פוליטית, אבל רעבים.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאתם מגיעים למקום של הג'ובים שאמרתם עליהם, ולמקום של התקציבים שדיברתם בהם, הפכתם להיות – כמו שמורעבים אוכלים ולא אכפת להם איך רואים אותם, כך זה נהיה בדיוק מהמקפצה.

אורלי לוי אבקסיס: אני עוד זוכרת את אותם ימים שבהם באו אליי השמאלנים ואמרו לי: איך את יושבת עם איווט ליברמן?

אורלי לוי אבקסיס: איך את נמצאת עם אחד האנשים שקופת שרצים מעל הראש שלו?

אורלי לוי אבקסיס: והיום הפלא ופלא, הוא הפך להיות חביב התקשורת השמאלנית, הפך להיות אחד מהיסודות של הממשלה הבזויה הזאת, שלא רואה את האזרחים ממטר, שלא רואה את החיילים ממטר, שלא רואה את הפריפריה ממטר.

אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה לצטט פה היום את אחד מראשי הערים שאני אוהבת באופן אישי, אחד מהלוחמים החברתיים, אבל הוא ראש עיר במגדל העמק.

אורלי לוי אבקסיס: וכשהוא ראה את כל הפסטיבל של זועבי וראשי הערים מהחברה הערבית יושבים עם יאיר לפיד והוא מבטיח להם 200 מיליון לכל רשות, ואחר כך באים ואומרים: זה לא בדיוק ככה, זה בעיקר קיצור הביורוקרטיה.

אורלי לוי אבקסיס: לאורך שנים היועצים המשפטיים אמרו: הביורוקרטיה הזאת היא הכרחית כדי לדאוג למינהל תקין – פתאום באבחת כנף אחת, ראש הממשלה החליפי, או יש יאמרו "הרזרבי", מאשר על הגב של ראש הממשלה ה"הבל תרבח" של מדינת ישראל – שלא רוצה לדעת, או שהוא לא שומע, או שנוח לו לא לשמוע על העסקנות שקורית עם חברי הכנסת מהמפלגות הערביות.

אורלי לוי אבקסיס: ואלי ברדה אומר דבר נורא פשוט: אולי בעזרת השם בממשלה אחרת יבינו שצריך למנוע את הביורוקרטיה הזאת, לעזור שם לעיירות וערים, בטח ובטח בפריפריה, אבל לא רק של המגזר הערבי.

אורלי לוי אבקסיס: ואני שואלת, אם הביורוקרטיה כל כך חשובה למינהל תקין, למה אתם מסירים אותה באוכלוסיות מסוימות?

אורלי לוי אבקסיס: ואם היא מיותרת, תסירו אותה לגבי כולם.

אורלי לוי אבקסיס: האנשים שהחזיקו בדעה של שלטון החוק רומסים את החוק ומשתמשים בו אך ורק ביחס לפוזיציה שבה הם נמצאים.

אורלי לוי אבקסיס: והאבסורד הזה, לא רק שהוא לא יכול להתקיים, הוא בסופו של דבר נותן לאנשים, לאזרחים טובים, משלמי מיסים, שגרים בעיירות הפיתוח, שגרים בפריפריה החברתית והגיאוגרפית, להרגיש פראיירים.

אורלי לוי אבקסיס: למה להרגיש פראיירים?

אורלי לוי אבקסיס: כי יש מי ששווים יותר, שהמלך או החליפי רוצה ביקרם, וזה לא העיירות בפריפריה, זה לא החיילים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם היה רוצה לדאוג לחיילים שלנו, מה זה 50 מיליון עם העסקאות של אתמול?

צבי האוזר: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך עוד משהו, כמי שמכירה קצת - -

צבי האוזר: לסיכום.

אורלי לוי אבקסיס: - - את עבודת הפרלמנט, ואתה בטח כבר מכיר גם כן בעצמך: אם רוצים להעביר, גם לא חייב בחקיקה.

אורלי לוי אבקסיס: אז המשחקים האלו של הכוח – ואללה, חנין, אתה יודע מה זה?

אורלי לוי אבקסיס: אפשר היה לדאוג, אולי אפילו אתה בעצמך, אם היית בא ודורש את ה-50 מיליון האלה, או רק מכשכש בזנב, אני מאמינה שהיית יכול להציל את המלגות של החיילים.

צבי האוזר: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אז תחשוב, זה עדיין לא מאוחר.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אני יכול להגיד לך שבממשלה הקודמת, כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון דרשתי מראש ממשלה אחר, ולא עלה בדעתי - - -

אורלי לוי אבקסיס: ועכשיו אתה לא דורש?

אורלי לוי אבקסיס: אה, ועכשיו אתה לא דורש?

צבי האוזר: עכשיו אני דורש, ואני אצביע.

אורלי לוי אבקסיס: ועכשיו אתה לא דורש?

צבי האוזר: נדמה לי שאני לא הדיון.

צבי האוזר: אני מבקש מחבר הכנסת מרגי – אינו נוכח.

צבי האוזר: חבר הכנסת שטייניץ, בבקשה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לפתוח בהערה על מפלגת מרצ, שעברה השבוע, כך הסתבר לכולנו, שינוי טוטאלי בסולם הערכים של מרצ.

יובל שטייניץ: אם פעם – ככה הם הציגו את עצמם – ערכים הומניסטיים, כבוד לחיי אדם היה בראש הרשימה, מסתבר שמרצ היא כנראה בכיוון הדתי, כי כבוד למסגד הפך לדבר מרכזי.

יובל שטייניץ: מאיפה אני מסיק את זה?

יובל שטייניץ: מהדרמה שחוללה חברת הכנסת רינאווי זועבי ממרצ.

יובל שטייניץ: מה היא אמרה?

יובל שטייניץ: 19 יהודים – 19 יהודים – נרצחו על ידי מחבלים בחודשיים האחרונים: ליל הגרזינים באלעד, הפיגוע בפאב באלנבי, הפיגוע בחדרה, הפיגוע בבאר שבע.

יובל שטייניץ: 19 יהודים חפים מפשע, בני אדם, אזרחים של מדינת ישראל, 19 אזרחים של מדינת ישראל נרצחו במעשה טרור.

יובל שטייניץ: אבל רינאווי זועבי לא התפטרה או שקלה להתפטר בגלל 19 אזרחי ישראל שנרצחו.

יובל שטייניץ: למה היא שקלה להתפטר בכל זאת?

יובל שטייניץ: בגלל התנהלות המשטרה במסגד אל-אקצא.

יובל שטייניץ: כלומר, מבחינת חברת מרצ, התנהלות המשטרה במסגד אל-אקצא חשובה יותר, זאת סיבה להתפטרות.

יובל שטייניץ: 19 יהודים אזרחים שנהרגו ברחובותינו לא היו סיבה להתפטרות, אבל מסתבר שמבחינת רינאוי זועבי גם המסגד לא עומד בראש העדיפויות, כי יש משהו שגבר גם על כבוד המסגד – 200 מיליון שקל לרינאוי זועבי ולדרישות שלה.

יובל שטייניץ: 200 מיליון שקל גברו על הזעזוע שלה מהתנהלות משטרת ישראל במסגד אל-אקצא והחזירו אותה לממשלה.

יובל שטייניץ: אמור מעתה: זה סולם הערכים של מרצ – במקום הראשון כסף, מיליוני שקלים.

יובל שטייניץ: זה הדבר הכי חשוב של חברת הכנסת ממרצ; במקום השני מסגד, מקום קדוש שחולל, לטענתה; במקום הכי נמוך – 19 אזרחים ממדינת ישראל – מדינת ישראל, היא חברה בכנסת של מדינת ישראל, חברת כנסת במדינת ישראל.

יובל שטייניץ: 19 אזרחים במדינת ישראל במקום השלישי.

יובל שטייניץ: איך אני יודע?

יובל שטייניץ: זה פשוט מאוד: על 19 אזרחים מתים היא לא התפטרה, אפילו לא שקלה להתפטר.

יובל שטייניץ: על משטרה שנכנסת למסגד – דרך אגב, בעקבות התפרעויות, אבל לא חשוב – על זה היא לא יכלה יותר.

יובל שטייניץ: על זה היא התפטרה, לא על 19 מאזרחי ארצה שנהרגו מטרור.

יובל שטייניץ: ו-200 מיליון ניצחו את הכול.

צבי האוזר: תודה רבה.

יובל שטייניץ: כי ב-200 מיליון שקל היא חזרה.

יובל שטייניץ: לכן - -

צבי האוזר: לסיכום.

יובל שטייניץ: - - אני רואה שמפלגת מרצ שינתה את ערכיה: כסף במקום הראשון; קדושה דתית של מסגד – אני לא יודע אם של בית כנסת, אבל של מסגד – במקום השני; במקום האחרון, דמם של אזרחי מדינת ישראל.

צבי האוזר: תודה רבה.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, עוד משפט אחד רק לסיכום, על חוק ממדים ללימודים.

יובל שטייניץ: אני רוצה לומר לך שכחבר כנסת ותיק אני אף פעם לא - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת שטייניץ, אתה יודע שאני מאוד מעריך אותך, אבל יש לי תחושה שזה יהיה יותר ממשפט אחד.

יובל שטייניץ: משפט אחרון, לא, לא, משפט אחד.

צבי האוזר: יש לנו היכרות מוקדמת.

צבי האוזר: בבקשה, משפט אחד לסיכום כי חרגת הרבה מהזמן.

יובל שטייניץ: משפט אחד.

אמיר אוחנה: שיהיה משפט אחד.

אמיר אוחנה: ארוך, אבל אחד.

יובל שטייניץ: משפט אחד.

צבי האוזר: בבקשה, לסיכום.

יובל שטייניץ: בחיים לא ראיתי ניסיון כזה לעשות דה-לגיטימציה לאופוזיציה כדי לסרס אותה ולנסות להכריח אותה להפוך לרשת הגיבוי של הממשלה.

צבי האוזר: תודה רבה.

יובל שטייניץ: הניסיון הזה, בגיבוי של כמעט כל התקשורת הישראלית, לא יצלח.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יסכם את הדיון יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת אלכס קושניר.

צבי האוזר: בבקשה.

ועדת הכספים): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום נאמתי הרבה מאוד נאומים ודיברתי הרבה מאוד על החוק הבא שהולך לעלות על סדר-היום, חוק ממדים ללימודים.

ועדת הכספים): כששמעתי את הטיעונים של הצד השני, הרבה מהם אמרו – זו קואליציה וזו אופוזיציה, ואנחנו מצביעים לפי משמעת אופוזיציונית.

ועדת הכספים): יושב כאן שר האוצר לשעבר ישראל כץ, ואני רוצה להזכיר לו משהו, שאגב, הוא מזכיר לי כמעט כל הזמן: ליל התקציב ההמשכי – אתם זוכרים את האירוע הזה?

ועדת הכספים): ליל התקציב ההמשכי בממשלה הקודמת; כולנו מבינים שאם התקציב ההמשכי לא עובר, אז זה לא שאין תקציב – המדינה משותקת.

ועדת הכספים): למה המדינה משותקת?

ועדת הכספים): כי הרי התקציב ההמשכי בדרך כלל מתבסס על השנה הקודמת, על תקציב קודם, אבל לא היה תקציב קודם, ולכן המדינה הייתה משתתקת לגמרי.

ועדת הכספים): אני נמצא בדרך לאשקלון.

ועדת הכספים): מקבל טלפון משר האוצר עצמו.

ועדת הכספים): אומר לי: אלכס, אתה חייב לעזור לי, אתה חייב להצביע כי אחרת המדינה משותקת.

ועדת הכספים): אני באופוזיציה.

ועדת הכספים): אני מבין שלי כפוליטיקאי זה לא טוב להצביע, כי זה מכשיל אותם.

ועדת הכספים): אבל הבנתי שמדובר פה במשהו יותר גדול מסתם אינטרס פוליטי – הסתובבתי, נסעתי והצבעתי יחד איתכם.

ועדת הכספים): הצבעתי בעד.

ישראל כץ: גם האוזר הצביע בעד.

ועדת הכספים): גם צביקה האוזר הצביע בעד, אומר לי ישראל כץ.

ועדת הכספים): יותר מזה, אתם יכולים ללכת לארכיון ולבחון אותנו בכנסת הקודמת.

ישראל כץ: רק כי אמרת, ישבתי חמש שעות - - -

ועדת הכספים): כן, אבל גם פה, ישראל.

ישראל כץ: ויצאנו בהסכמה.

ישראל כץ: אתם היום לא מקיימים דיאלוג אמיתי.

ועדת הכספים): לא נכון, ישראל.

ועדת הכספים): זה לא נכון.

ישראל כץ: מה הבעיה להוסיף 50 מיליון שקל ולתת לכל החיילים?

ועדת הכספים): אני אתן לך דוגמה רק מלפני שבוע.

ועדת הכספים): השבוע העברנו כאן חוק שנותן הטבות מס למשפחות עובדות, נקודות זיכוי, ומעלה את מענק העבודה.

ועדת הכספים): בוועדת הכספים הגענו להסכמות, והסיכום היה שהאופוזיציה תתמוך בחוק הזה במליאה.

ועדת הכספים): מה קרה כאן במליאה?

ועדת הכספים): ביום ההצבעה התנערתם מהסיכום, לא היה.

ועדת הכספים): לא הצבעתם.

ועדת הכספים): בסוף בסוף בסוף, אתה יודע, יש פה כל כך הרבה הזדמנויות וכל כך הרבה דרכים וכל כך הרבה חוקים שבהן אתם יכולים להתנגח בנו ולמרר לנו את החיים ולמשוך לנו את הזמן, אבל החוק הזה - - -

ישראל כץ: אני - - - אני הבנתי שאתה אמור לנהל משא ומתן מול הליכוד כדי לתת עוד 50 מיליון, ואחרי זה - - -

ועדת הכספים): לגבי המשא ומתן, אני אגיד לך מה היה באמת.

ועדת הכספים): אני אגיד לך מה היה באמת.

ועדת הכספים): החבר'ה האלה של מחאת ממדים ללימודים – אני מלווה אותם כבר שנתיים.

ועדת הכספים): הם באו אליי ואמרו: עכשיו באנו מיריב, הוא רוצה לדבר איתך.

ועדת הכספים): הרמתי אליו טלפון, אמרתי לו: אתה בחדר?

ועדת הכספים): הוא אומר לי: כן.

ועדת הכספים): אמרתי אני בא.

ועדת הכספים): באתי, ישבו שם יריב לוין ויואב קיש.

ועדת הכספים): דיברנו, דיברנו, דיברנו, הייתה איזושהי הצעה.

ועדת הכספים): יצאתי החוצה, אחרי שלוש דקות דפנה ליאל מפרסמת את זה.

ועדת הכספים): אז אם זאת הדרך, אי-אפשר לעבוד.

ישראל כץ: יש כאן הסתייגות - - -

ועדת הכספים): לא, עזוב את ההסתייגות, אני מדבר איתך על מה היה בחדר באותו רגע.

ועדת הכספים): אז לא באמת היה משא ומתן, או, באמת לא היה משא ומתן.

ועדת הכספים): פשוט אנשים - -

ישראל כץ: אם הייתי שר האוצר עכשיו, הינה אני אומר לך, אלכס, הייתי נותן את 50 המיליון.

ועדת הכספים): - - שאני מאוד מעריך, אותם חבר'ה שמובילים את המחאה, ביקשו ממני לבוא לדבר עם יריב, שאני אותו מאוד מחבב, ובאתי ודיברתי.

ועדת הכספים): הינה, יריב, אתה פה, לא שמתי לב.

ועדת הכספים): מה נשמע?

ועדת הכספים): עכשיו, שוב פעם אני אומר:

ועדת הכספים): תבדקו את ההצבעות שלנו בכנסת הקודמת.

ועדת הכספים): כמה פעמים הצבענו יחד איתכם, גם אם לא הסכמנו על הכול?

ועדת הכספים): ישראל, הבאתם פה דברים שלא היו מושלמים, בסדר?

ועדת הכספים): לדעתנו.

ועדת הכספים): לדעתנו.

ועדת הכספים): אני לא מתווכח עכשיו מי צודק ומי לא – הוא שמע את מה שאמרתי – אבל עדיין הצבענו בעד, כי הבנו שיש פה חשיבות מעבר לחשיבות של איזשהו אינטרס או גימיק פוליטי כזה או אחר.

ועדת הכספים): ועוד דבר אחד.

ועדת הכספים): מתסכל עליי במבט קשוח סגן הרמטכ"ל לשעבר, ואני רוצה לשאול אותך שאלה, יאיר: אתה זוכר, היה כזה מסמך – רוח צה"ל.

ועדת הכספים): במסמך הזה היו עשרה ערכי יסוד.

ועדת הכספים): ואני רוצה להזכיר רק שלושה: אחד זה אחריות, ובעצם עלינו פה מוטלת האחריות להביא את ההטבה הזו לחיילי צה"ל, כי פשוט מגיע להם.

ועדת הכספים): ואגב, זאת הטבה שהייתה, היא לא חדשה.

ועדת הכספים): פשוט עכשיו הבאנו כסף מדינה בשביל לתקצב אותה.

ועדת הכספים): עד עכשיו היה כסף תורמים, הבאנו כסף מדינה, מעשה מבורך.

ועדת הכספים): אז ערך האחריות כאן כנראה בחלק הימני של המליאה לא תופס.

ועדת הכספים): ויש עוד דבר מאוד מאוד חשוב, זה ערך הרעות.

ועדת הכספים): הרבה מאוד אנשים שיושבים כאן מצד ימין וגם מצד שמאל, בשנים כאלו או אחרות בחייהם לבשו מדי צה"ל.

צבי האוזר: כבוד השר שטרן, מדברים פה על ערכי צה"ל, נדמה לי שאתה מכיר את המסמך, נכון?

אלעזר שטרן: כן.

ועדת הכספים): אני מדבר על ערכי צה"ל.

ועדת הכספים): אז אמרתי, דיברתי על ערך האחריות.

צבי האוזר: להכניס אותך לעניינים.

ועדת הכספים): שטרן, דיברתי על ערך האחריות, עכשיו אני בערך הרעות.

ועדת הכספים): רעות.

ועדת הכספים): כן, אז אני אומר שחלק מהאנשים שיושבים פה, רובם אגב, בתקופה כזו או אחרת בחיים הם לבשו מדי צה"ל.

ועדת הכספים): חלק תקופה קצרה, חלק תקופה ארוכה, חלק תקופה ארוכה מאוד.

ועדת הכספים): חלק מהם, אני בטוח, עברו בבה"ד 1, לא רק כצוערים אלא גם כמפקדים, ולימדו את ערכי צה"ל.

ועדת הכספים): וערך הרעות הוא משהו שמוביל אותנו במשך כל כך הרבה שנים, לא רק בשדה הקרב, אלא גם בשגרה – לתת כתף אחד לשני.

ועדת הכספים): ושוב, אני מסתכל על הילדים המדהימים האלה, שהיו צריכים לבוא ולהפגין היום.

ועדת הכספים): הרגשתי בושה שהם באים להפגין בשביל משהו שכל כך מובן מאליו.

ועדת הכספים): אז גם ערך הרעות לא כל כך תופס פה.

ועדת הכספים): וזה מאוד מאוד חבל.

ועדת הכספים): יש גם עוד ערך מאוד מאוד חשוב, זה ערך הדוגמה האישית, וכאן בכלל אין על מה לדבר.

ועדת הכספים): כי כשאתה מרים את היד נגד משהו שאתה מאמין ביסוד, לא איזה משהו רגעי אלא משהו יסודי, משהו שנמצא בקונסנזוס הכי רחב של הציבור הישראלי, להצביע נגד הדבר הזה – ואני בטוח שלכולם פה מתהפכת הבטן, למי שהולך להצביע נגד, זה לפגוע בערך של הדוגמה האישית.

ועדת הכספים): כי אנחנו כל הזמן לימדנו ולמדנו: ממני תראו וכן תעשו.

ועדת הכספים): אז אתם הולכים לעשות היום מעשה שאני בטוח שאתם לא רוצים שמי שהיום לובש מדים, או הוריד מדים כי הוא השתחרר מצה"ל, יסתכל עליכם ויעשה את זה.

צבי האוזר: חבר הכנסת קושניר, אתה דילגת על ערך אחד שפשוט שנים אני נאבקתי - -

ועדת הכספים): לא, הבאתי רק שלושה.

צבי האוזר: - - להכניס אותו, והשר שטרן פה בסוף ניאות להכניס אותו, זה אהבת מולדת, שנדמה לי שהוא מעל הכול.

ועדת הכספים): כן, על זה אין מה לדבר.

ועדת הכספים): אני רוצה להקריא לכם איזשהו ציטוט שכבר הקראתי פה, נדמה לי, אבל אקריא אותו שוב פעם.

ועדת הכספים): איך אני יודע שמתהפכת לכם הבטן ומאוד קשה לכם?

ועדת הכספים): תת-אלוף במילואים חברת הכנסת מירי רגב, היום בישיבת סיעת הליכוד אומרת את המשפט הבא, אני מקריא, אני מצטט - -

שלמה קרעי: למה אתם מצביעים נגד 100%?

שלמה קרעי: תן תשובה לאזרחי ישראל.

ועדת הכספים): - - החלטנו שאנחנו רוצים להפיל את הממשלה.

ועדת הכספים): אז אין כאבי בטן, גם כשזה על חיילים.

ועדת הכספים): אז חברים, אני מבין את הרצון שלכם להפיל את הממשלה ואני גם מכבד את הרצון הזה.

ועדת הכספים): אתם באופוזיציה, עושים את תפקידכם, אבל בואו, יש כל כך הרבה דברים שבהם אתם יכולים להתנגח בנו.

ועדת הכספים): אז דווקא עכשיו, חיילי צה"ל, לוחמים, חיילים בודדים?

ועדת הכספים): חיילים במצב סוציו-אקונומי קשה – נגדם אתם הולכים?

ועדת הכספים): מה אתה אומר, הם יתעשתו?

ועדת הכספים): יש מצב שהם יתעשתו?

צבי האוזר: אני מציע שתמשיך לשכנע אותם.

צבי האוזר: אתה יודע, הלב פתוח והנפש אולי חפצה.

ועדת הכספים): אני משתדל.

שלמה קרעי: - - - למה אתה מצביע נגד 100%?

ועדת הכספים): הינה מתחיל שלמה קרעי עם ה"למה".

שלמה קרעי: למה אתה מצביע נגד 100%?

ועדת הכספים): אגיד לך למה.

שלמה קרעי: למה הבוקר הסכמת להעביר מיליארד וחצי לזועבי, אבל 50 מיליון לחיילים אין לך?

ועדת הכספים): אז בוא אענה לך, אם אתה רוצה תשובה עניינית, אענה לך, אבל עניינית, בסדר?

ועדת הכספים): לגבי העברות תקציביות היום: כל ההעברות התקציביות היום תוקצבו בתקציב המדינה 2021–2022.

ועדת הכספים): כל ההעברות התקציביות שדנו בהן היום אלה העברות תקציביות שמתבססות על החלטות ממשלה שהתקבלו בחודש נובמבר ואין שם שום שקל חדש ושום שקל נוסף.

ועדת הכספים): אז אתם ממשיכים עם הספין.

ועדת הכספים): עכשיו לגבי 100%, בואו נדבר על זה, בסדר?

ועדת הכספים): המלגה הזאת נכנסה לתוקף ב-2016.

ועדת הכספים): היה כסף של תורמים.

ועדת הכספים): 66%.

ועדת הכספים): מי שיזם את זה, זה היה השר אביגדור ליברמן, אז שר הביטחון.

ועדת הכספים): היה אז, רגע, רגע - - -

שלמה קרעי: - - - לליברמן - - -

ועדת הכספים): היה אז ראש ממשלה - - -

שלמה קרעי: הכול אתה מפיל על נתניהו.

ועדת הכספים): היה אז ראש ממשלה – שבדיוק נכנס למליאה – קוראים לו בנימין נתניהו.

ועדת הכספים): לבנימין נתניהו היו ארבע שנים, כל הניסיונות, כל האפשרויות וכל ההזדמנויות שבעולם לתקצב 66%, לתקצב את השליש החסר, לתקצב 100%, לעשות מה שהוא רוצה.

ועדת הכספים): מה הוא עשה?

ועדת הכספים): לא עשה כלום.

ועדת הכספים): ואז, החבר'ה מהמחאה באו אליי ואמרו: תקשיב, הממשלה הזו מתחילה לשים לנו התניות.

ועדת הכספים): כדי שנוכל לקבל את המלגה אנחנו חייבים להתנדב.

ועדת הכספים): אמרתי: רגע, לא מספיק התנדבתם?

ועדת הכספים): ואז אמרו: לא – אמרו לנו שאנחנו חייבים לעשות מינימום ימי מילואים, אבל אנחנו לא שולטים כי מזמינים אותנו למילואים.

שלמה קרעי: תצביע על 100%.

ועדת הכספים): אז אמרנו – יוצאים למאבק.

ועדת הכספים): ואיך שהקמנו ממשלה, אחד הדברים הראשונים שביקשתי מהשר ליברמן זה להקצות כסף לתוכנית הזו.

ועדת הכספים): וכך עשינו.

ועדת הכספים): 100 מיליון שקלים לטובת חיילי צה"ל.

ועדת הכספים): אני בטוח שהסתובבו פה חבר'ה, אתם ראיתם אותם, והרבה מאוד מהם פגשו אתכם וביקשו להצביע בעד.

ועדת הכספים): עכשיו אתם כל כך רוצים 100%?

ועדת הכספים): בואו, שלמה, אתם רוצים 100%?

ועדת הכספים): ואני אגיד לכם, אתם בטוחים כולכם שמחר אתם כבר חוזרים לשלטון, נכון?

ועדת הכספים): אני שמעתי חלק מכם, לא כולם, כבר מתחילים להתחלק בתפקידים ואיזה מנכ"לים להשאיר ואיזה מנכ"לים לא להשאיר.

ועדת הכספים): אחלה, כל הכבוד.

שלמה קרעי: - - - אף אחד לא שם.

ועדת הכספים): אז אני מצפה מכם לעלות פה לבמה ולהגיד: חבר'ה, אנחנו נצביע בעד 66%, אבל ברגע שאנחנו מקימים ממשלה נעלה את זה ל-100%.

ועדת הכספים): לא שמעתי את זה מאף אחד מכם.

ועדת הכספים): אהה, כן, שמעתי את דוד ביתן, שאמר שהחיילים יכולים לחכות.

ועדת הכספים): בטח, למה לא, שיחכו, נחזיר להם רטרואקטיבית – זה שקר.

ועדת הכספים): זה בלתי אפשרי.

ועדת הכספים): אתם פשוט עובדים בעיניים על החיילים.

ועדת הכספים): ואני אומר לכם – שלמה, תשמע, אנחנו מתווכחים הרבה, אנחנו מתווכחים הרבה, באמת, המון המון ויכוחים על הרבה מאוד דברים, בוועדת כספים וגם במליאה.

שלמה קרעי: אלכס, יש בתקציב - - -

ועדת הכספים): אבל הרבה פעמים אנחנו מגיעים לרגע שאנחנו מדברים מהות.

שלמה קרעי: יש תקציב.

ועדת הכספים): אני ואתה יושבים ומדברים מהות, שלמה, ואני מאוד מעריך את היושרה שלך ואת החוכמה שלך.

שלמה קרעי: יש תקציב - - -

ועדת הכספים): אבל כאן, היום, להצביע נגד דבר כזה, שכל היום אני שומע מחברי הכנסת, גם מהליכוד וגם מהציונות הדתית: אנחנו בעד חיילי צה"ל, לחזק את חיילי צה"ל, צריך להגן על חיילי צה"ל.

ועדת הכספים): אבל בפועל, בשעת המבחן אני מאוד מקווה שתוכלו להתעשת.

ועדת הכספים): המלגה הזאת היא לא עומדת בפני עצמה.

ועדת הכספים): היא באה כחלק ממהלך הרבה יותר גדול שמתחיל מהעלאת שכר החיילים ב-50%, שממשיך באותה תוכנית "מיגון הצפון", שנתניהו כשהיה ראש הממשלה דאג לקבור אותה, אבל הצלחנו להוציא אותה מהקבר ואנחנו מקדמים אותה.

ועדת הכספים): זה ממש באותה תוכנית מיגון אשקלון שהעברנו כאן בסך של 320 מיליון שקל.

ועדת הכספים): וכן, עכשיו גם עם מדים ללימודים.

ועדת הכספים): והשלב הבא זה גם החיילים הבודדים, והשלב הבא זה להמשיך ולתגמל את המילואימניקים, והשלב הבא זה לדאוג לאלה שעובדים או להמשיך לדאוג לאלה שעובדים, משלמים מיסים, משרתים בצבא ועושים מילואים, ללא הבדל דת, גזע ומין.

ועדת הכספים): אבל אתם הופכים הכול לוויכוח סרק, כל מה שמעניין אתכם זה רק עוד קצת צעקות, ועוד קצת כותרות, ועוד קצת לייקים בפייסבוק על הסרטונים המגוחכים של חלק מכם.

ועדת הכספים): אני אומר לכם, חברים, יש דרך לצאת בכבוד מהאירוע הזה היום, פשוט תצביעו בעד.

ועדת הכספים): תצביעו בעד ותבטיחו, תהיה לכם עכשיו הזדמנות – עכשיו תעשו לנו פיליבסטר של כמה שעות, אז תהיה לכם הזדמנות לעלות כאן על בימת הכנסת ולהגיד את הדבר הפשוט הבא: אנחנו מתחייבים שבממשלה שאנחנו נקים אנחנו נביא את המלגה הזו ל-100%, אבל עכשיו, בשביל לא לפגוע בחיילים, אנחנו נעביר אותה ב-66%.

ועדת הכספים): ואז אתם יכולים לשפוך עלינו רפש כמה שאתם רוצים, לא אכפת לי, רק תצביעו בעד.

ועדת הכספים): כי זה לא בשבילי וזה לא בשביל חברי הקואליציה, וזה לא בשביל שר האוצר, וזה לא בשביל שר הביטחון, זה בשביל חיילי צה"ל, בשביל החבר'ה הצעירים, הלוחמים, שכל מה שמעניין אותם הוא שהיום המלגה הזו תעבור.

ועדת הכספים): ואגב, הדרישה הזו של 100% זה הדבר הכי מדהים.

ועדת הכספים): קודם כול, היא נולדה אתמול, פחות או יותר, אבל היא לא באה מהלוחמים, היא באה מכם.

ועדת הכספים): אתם יצרתם לכם איזושהי פנטזיה, עליתם על עץ מאוד מאוד מאוד גבוה ואתם פשוט לא מצליחים לרדת ממנו.

ועדת הכספים): אתם רוצים סולם?

ועדת הכספים): קחו לכם סולם.

ועדת הכספים): תבטיחו שברגע שתקימו את הממשלה תעלו את זה ל-100% אבל בינתיים תעבירו את זה ב-66%.

ועדת הכספים): אני חושב שזה אחלה רעיון, במקום להפיל את זה עכשיו ולהשאיר את החיילים בלי כלום.

ועדת הכספים): עכשיו, תבינו את המשמעות, אם החוק לא עובר היום החיילים האלה לא יוכלו לקבל את המלגה לשנה הזאת.

ועדת הכספים): חלק מהם יצטרכו לעזוב את העבודה, סליחה, לעזוב את הלימודים, ללכת לעבוד.

ועדת הכספים): חלק מהם יצטרכו להיכנס לחובות כי הם בנו על זה, הם בנו על המלגה הזו.

ועדת הכספים): אז אל תהרסו להם את החלומות.

ועדת הכספים): עכשיו, זה לא רק חיילים משוחררים לוחמים, זה גם הדור הצעיר שלנו.

ועדת הכספים): היום הם נמצאים במסלול של לקבל השכלה גבוהה ובהחלטה הרדודה הזאת שאתם רוצים לקבל אתם פשוט תוציאו אותם מתוך מערכת הלימודים, אתם תהרסו להם את העתיד.

ועדת הכספים): בגלל שיקול פוליטי צר אתם תהרסו להם את העתיד, לא חבל?

ועדת הכספים): לא חבל?

ועדת הכספים): באמת, אני כבר לא יודע מה להגיד לכם.

ועדת הכספים): אתם פשוט חייבים להשאיר את הכול בצד, להצביע בעד ואחר כך נמשיך לריב, ולא חסר לנו על מה.

ועדת הכספים): נכון, אופיר?

ועדת הכספים): לא חסר לנו.

ועדת הכספים): כל יום בוועדת הכספים אנחנו רבים על משהו ומתווכחים על משהו וזה בסדר, ככה זה אמור להיות, אבל לא כשמדובר בחיילי צה"ל, חברים, לא כשמדובר בחיילים, באמת.

אופיר כץ: בחודש שעבר - - -

ועדת הכספים): אין בעיה, אופיר, תתחייב לתת להם 100% ברגע שאתה מקים ממשלה.

ועדת הכספים): אתה הרי תקים אותה מחר, אתה תקים אותה מחר, נכון?

ועדת הכספים): זה מה שאתם חושבים.

ועדת הכספים): אז יאללה, בבקשה, תעשו את זה, תעשו את זה.

ועדת הכספים): אבל היום אתם מוכנים לסכן את ה-66% ולהפיל את החוק.

ועדת הכספים): תבינו את האבסורד - -

קטי קטרין שטרית: אלכס, אלכס.

ועדת הכספים): - - של הטיעון ההגיוני שלכם.

ועדת הכספים): כן, קטי.

קטי קטרין שטרית: תסתכל כמה אתם פראיירים: זועבי עשתה קצת שרירים – קיבלה 200, 200, 200, 200.

קטי קטרין שטרית: תעשה - - -

ועדת הכספים): אז בואי נדבר על זה, קטי, אני דיברתי על זה לפני שבאת.

קטי קטרין שטרית: תעשה קצת שרירים, תקבל עוד 50, ההישג עליך.

קטי קטרין שטרית: ההישג יהיה שלך.

קטי קטרין שטרית: גם אתם, תקווה חדשה.

ועדת הכספים): קטי, בואי אני אנפץ לך כמה סטיגמות.

קטי קטרין שטרית: בשלוש שניות אתם משיגים את 50 המיליון וכולנו נצביע, למה לא.

ועדת הכספים): בואי, אני אנפץ לך כמה סטיגמות.

ועדת הכספים): הסטיגמה הראשונה זה שיש פה מישהו שקיבל תוספת כסף, זה לא נכון.

ועדת הכספים): הסטיגמה השנייה, שהיום בוועדת כספים העברנו תוספת כספים לרשויות הערביות - - -

קטי קטרין שטרית: אז מה הבעיה - - -

ועדת הכספים): אז אני אומר לכם שגם זה לא נכון, למה?

ועדת הכספים): כי החלטה על זה התקבלה עוד בנובמבר, במהלך דיוני התקציב, על בסיס החלטות ממשלה.

ועדת הכספים): אז באמת, כאילו, אתם יכולים לשגע את הציבור ולהמשיך לשקר, ואני גם לא מצפה מכם להפסיק, תמשיכו, אתם חושבים שזו הדרך שלכם?

ועדת הכספים): בסוף הציבור ישפוט אתכם, לא אנחנו.

ועדת הכספים): אבל מדובר בחיילים, בלוחמים.

ועדת הכספים): לא תצביעו בעד?

ועדת הכספים): אתם יודעים מה, אל תצביעו בעד, תיעדרו מההצבעה, אל תהיו פה.

ועדת הכספים): זה מאוחר, 02:00, חלק מכם יהיו עייפים.

ועדת הכספים): אולי לא תהיו פה?

ועדת הכספים): אם מישהו רוצה טרמפ, תגידו – אני אעזור.

אוריאל בוסו: יש לכם שותפים, דבר איתם.

ועדת הכספים): אנחנו נדאג לשותפים שלנו, אל תדאג, אבל אני, אוריאל, ממך, אתה יודע – אני רואה את ראש האופוזיציה משוחח בטלפון.

ועדת הכספים): אני מקווה מאוד שזה כדי להעביר לכם אחר כך הודעה שאתם מצביעים בעד, אני מאוד מקווה שאני לא אתבדה.

משה אבוטבול: אלכס, מה קרה, נגמרו לך המילים?

משה אבוטבול: נגמרו לך המילים?

ועדת הכספים): משה אבוטבול, כשאני רואה אותך נגמרות לי המילים מייד.

משה אבוטבול: את הכסף - - -

ועדת הכספים): באמת, אני רואה אותך – נגמרות לי המילים, כי כמות הרפש וגועל הנפש שאתה מוציא מהפה שלך באמת משתיקה הרבה מאוד אנשים.

משה אבוטבול: אתה - - -

ועדת הכספים): המילים נגמרו לי, כן.

ועדת הכספים): אתה יודע למה נגמרו לי המילים?

ועדת הכספים): נגמרו לי המילים כי מסתכלים עלינו חבר'ה צעירים שאנחנו אמורים לתת להם איזושהי דוגמה והם פשוט מסתכלים ולא מבינים מה קורה בעולם ההזוי הזה, איך יכול להיות שיש פה 120 חברי כנסת ואין לנו רוב - -

משה אבוטבול: תמשוך, תמשוך עוד קצת, תמשוך.

ועדת הכספים): - - בשביל להצביע ולהעביר את המלגה הזו.

ועדת הכספים): עכשיו, אנחנו - - -

אוריאל בוסו: תגיד - - - איך יכול להיות - - -

ועדת הכספים): אנחנו נצביע.

קטי קטרין שטרית: קושניר - - -

ועדת הכספים): אנחנו נצביע.

קטי קטרין שטרית: קושניר, אתם תהיו אלופים.

ועדת הכספים): אבל אתה, אוריאל, תקום מחר בבוקר ותסתכל על עצמך במראה, ואני בטוח שלא יהיה לך פשוט.

ועדת הכספים): כי אני מכיר אותך, לא יהיה לך פשוט.

משה אבוטבול: - - -

ועדת הכספים): וגם ליוסי לא יהיה פשוט, וגם לאבי דיכטר לא יהיה פשוט, וגם לישראל כץ לא יהיה פשוט.

רון כץ: מה עם גלנט?

ועדת הכספים): ובטוח ליואב גלנט לא יהיה פשוט.

אוריאל בוסו: למה אתם מפלים את החיילים - - -

ועדת הכספים): אגב, בשבוע שעבר שמענו אותם, שמענו אותם מדברים נגד ההחלטה הזאת.

ועדת הכספים): אבל מה קרה עכשיו?

ועדת הכספים): אז חברים, אני מזכיר לכם רק שלושה ערכים מרוח צה"ל, שאתה, משה אבוטבול, לא מכיר, אבל רוב האנשים כן מכירים.

משה אבוטבול: אלכס - - -

ועדת הכספים): אז אני אגיד לכם ככה - - -

משה אבוטבול: אלכס, אלכס, גם - - -

ועדת הכספים): ערך האמינות, ערך הרעות.

משה אבוטבול: אלכס - - -

ועדת הכספים): ערך הדוגמה האישית.

ועדת הכספים): בהחלטה ההזויה שלכם להצביע נגד ממדים ללימודים אתם פשוט מפירים את שלושת הערכים האלה.

ועדת הכספים): ולך, משה אבוטבול, אני אעביר לך את המסמך כדי שתוכל לקרוא ולהבין על מה מושתתת הרעות של לוחמים בצה"ל, כי אתה לא מכיר את זה, זה עולם שמאוד זר לך.

ועדת הכספים): אבל - - -

משה אבוטבול: הייתי שם, חמודי, הייתי שם.

ועדת הכספים): כן, אני יודע, אני יודע שהיית, אבל מאז עבר - -

משה אבוטבול: חמודי, תירגע, תירגע, הייתי שם.

ועדת הכספים): - - הרבה מאוד זמן וזה כבר לא כזה קרוב אליך.

משה אבוטבול: אבל בליבה, בליבה לימדו אותנו ש-100% זה יותר מ-60%.

ועדת הכספים): ואיך אני יודע שאני צודק?

משה אבוטבול: 100% זה יותר מ-60%.

ועדת הכספים): היום אתה הולך להצביע נגד.

משה אבוטבול: זה אותנו לימדו, ש-100% זה יותר מ-60%.

ועדת הכספים): אני יודע עוד דבר, חבר הכנסת אבוטבול.

משה אבוטבול: אני יודע ש-100% זה יותר מ-60%, אז תלך, תלמד ליבה יחד עם - - -

ועדת הכספים): אתם הטלתם וטו.

ועדת הכספים): אתם הטלתם וטו על הליכוד.

ועדת הכספים): על ההצבעה הזו.

משה אבוטבול: תלמד ש-100% זה יותר מ-60%.

ועדת הכספים): אתם לא מתביישים?

ועדת הכספים): על חיילי צה"ל להטיל וטו?

משה אבוטבול: תלמד ליבה, 100% זה יותר מ-60%, לך תלמד - -

ועדת הכספים): הווטו הזה זה אות קין על כולכם.

משה אבוטבול: - - ליבה, אתה וראש הממשלה שלך.

ועדת הכספים): על כל מי שהולך להצביע נגד, על כל מי - -

משה אבוטבול: לך תלמד ליבה.

ועדת הכספים): - - שהולך להצביע נגד.

ועדת הכספים): זה אות קין.

משה אבוטבול: לך תלמד ליבה, צבוע - - -

ועדת הכספים): בסוף אני בטוח שלכל אחד מכם יש חברים ויש משפחות - -

משה אבוטבול: 100% יא שקרן.

ועדת הכספים): - - ויש שם חבר'ה שמשרתים בצבא.

משה אבוטבול: יש - - -

ועדת הכספים): ועושים את זה גם בשירות קרבי, ואתם מאוד מתגאים בהם כשאתם רואים אותם על מדים, יוצאים הביתה.

משה אבוטבול: תשקר, תשקר.

ועדת הכספים): אז איך תסתכלו להם בעיניים?

משה אבוטבול: - - - רואים - - -

ועדת הכספים): איך בדיוק תסתכלו להם בעיניים?

ועדת הכספים): חברים, אני אומר לכם, לפני שאתם מקבלים את ההחלטה, יש עוד זמן.

משה אבוטבול: - - - נוכל.

משה אבוטבול: נוכל היית ונוכל - - -

ועדת הכספים): ערך הרעות, ערך האמינות וערך הדוגמה האישית בתוך רוח צה"ל.

ועדת הכספים): תעברו על זה שוב פעם, רק בהרף עין, ואולי תשנו את ההחלטה ותצביעו בעד.

ועדת הכספים): ומשה אבוטבול, אל תעצבן את חבר הכנסת ביטון, תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

משה אבוטבול: יאללה, הביתה, הביתה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברים, אנחנו ניגש להצבעה וההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

צבי האוזר: אני מבקש מכל חברי הכנסת לתפוס את מקומותיהם.

צבי האוזר: אנחנו מצביעים על החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס הקנייה על טובין (הוראת שעה) מס' 13, התשפ"ב–2022.

צבי האוזר: ההצבעה היא על החלטת הוועדה, ועדת הכספים.

צבי האוזר: הווה אומר, מי שבעד – הוא בעד החלטת ועדת הכספים לאשר את ההצעה, ומי שיצביע נגד, בעצם מצביע נגד החלטת ועדת הכספים, שכאמור מבקשת לאשר את הצו.

צבי האוזר: קריאות: - - -

צבי האוזר: אני עובר להצבעה.

צבי האוזר: מי שבעד – הוא בעד החלטת ועדת הכספים.

צבי האוזר: אנחנו מצביעים.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד ההצעה – 57

צבי האוזר: נמנעים – אין הצעת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (הוראת שעה מס' 13), התשפ"ב–2022, נתקבלה.

צבי האוזר: להלן תוצאות ההצבעה: 57 בעד, 56 נגד, נמנעים אין.

צבי האוזר: אני קובע שהחלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים עברה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: [מס' מ/1455; דברי הכנסת, חוב' כ"ג, ישיבה 121; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור לסעיף 4 בסדר-היום: הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 24), התשפ"ב–2022, בקריאה שנייה וקריאה שלישית.

צבי האוזר: יציג את החוק חבר הכנסת רם בן ברק, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

צבי האוזר: בבקשה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

ועדת החוץ והביטחון): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ועדת החוץ והביטחון): חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג בפני הכנסת לקריאה השנייה והשלישית את הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 24), התשפ"ב–2022, שיזמה הממשלה.

ועדת החוץ והביטחון): אבל לפני שאציג את החוק, ברצוני לומר כמה מילים.

ועדת החוץ והביטחון): אדוני היושב-ראש, לנאום שכתבתי כאן אני קורא - - -

אחמד טיבי: נא להירגע ולשמוע את חבר הכנסת רם בן ברק.

ועדת החוץ והביטחון): לנאום שכתבתי כאן אני קורא: נתניהו, אבי הפצצה האיראנית ומחבל ממדים ללימודים.

ועדת החוץ והביטחון): אדוני היושב-ראש, אתה יודע, כשבחרתי להיכנס לפוליטיקה עשיתי את זה באמת ובתמים כי חשבתי שיש דברים שהם מעל הפוליטיקה.

ועדת החוץ והביטחון): חשבתי שיש דברים שהם מעל כל מחלוקת.

ועדת החוץ והביטחון): חשבתי שיש דברים שהם בסיס לכל מה שישראלי בעינינו.

ועדת החוץ והביטחון): אבל מסתבר שהייתי נאיבי.

ועדת החוץ והביטחון): אני לא האמנתי שיכול להיות מצב שחברי הליכוד יתקעו סכין בגב ללוחמי צה"ל.

ועדת החוץ והביטחון): איזה נאיבי אני.

ועדת החוץ והביטחון): תאמינו לי שלא האמנתי.

אחמד טיבי: רם, דקה.

אחמד טיבי: רבותיי באגף הזה, בשורה האחרונה – אורלי והעוזרות, אני מבקש להקשיב.

אחמד טיבי: רוטמן, מנסור, קושניר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

ועדת החוץ והביטחון): לא האמנתי שהליכוד יהיה נגד חוק שאין צודק ממנו.

ועדת החוץ והביטחון): לא האמנתי שהליכוד יהיה נגד עשרות אלפי לוחמות ולוחמים שחוק ממדים ללימודים הוא עבורם ובשבילם.

ועדת החוץ והביטחון): לא האמנתי שחברי כנסת ששירתו בעצמם כלוחמים וכקצינים בכירים מסוגלים להפנות עורף לדור הנהדר שעכשיו נלחם בעבורנו.

ועדת החוץ והביטחון): איזה נאיבי הייתי.

ועדת החוץ והביטחון): חשבתי שברגע האמת יקום האלוף גלנט ויפגין אומץ.

ועדת החוץ והביטחון): חשבתי שרב סרן הצנחן ניר ברקת יסתער ויצביע בעד החוק.

ועדת החוץ והביטחון): חשבתי שהטייס יואב קיש ינסוק מעל הפוליטיקה הקטנה ויהיה בעד הלוחמים.

ועדת החוץ והביטחון): מודה – טעיתי.

ועדת החוץ והביטחון): תחשבו על זה רגע.

ועדת החוץ והביטחון): אלה הם הלוחמים של כולנו.

ועדת החוץ והביטחון): אלה הלוחמים שהצביעו ליכוד.

ועדת החוץ והביטחון): הצביעו יש עתיד - -

שלמה קרעי: - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת שלמה קרעי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ועדת החוץ והביטחון): - - הצביעו כחול לבן, מרצ והציונות הדתית.

ועדת החוץ והביטחון): אלה הלוחמים של כולנו, שכשהם נלחמים, הם לא שואלים אם המפלגה שהצביעו עבורה היא כרגע באופוזיציה או בקואליציה.

דוד אמסלם: אתה - - -

ועדת החוץ והביטחון): אתה תהיה בשקט.

דוד אמסלם: אתה הצבעת נגד – צבוע.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: אתה והבוס שלך, שלא שירת בצה"ל.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

ועדת החוץ והביטחון): נראה לכם שאכפת להם עכשיו - - -

דוד אמסלם: אתה, אכפת לך - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אחמד טיבי: לא רוצה להוציא אותך.

ועדת החוץ והביטחון): נלחמים בגבול הלבנון או מבצעים מעצרים ביהודה ושומרון.

דוד אמסלם: פם, פם, פם.

דוד אמסלם: שים את העוזרת המוסלמית שלך.

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

אחמד טיבי: נא לצאת.

אחמד טיבי: נא לצאת.

דוד אמסלם: יא שקרן.

דוד אמסלם: אתם נגד אזרחי מדינת ישראל היהודים.

דוד אמסלם: אתה ערביסט.

ועדת החוץ והביטחון): אתה דופק את גבעתי.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

ועדת החוץ והביטחון): למי אתה דואג?

ועדת החוץ והביטחון): לאלה שמתאמנים ונלחמים עבורנו?

מאי גולן: אתה דואג רק לערבים.

מאי גולן: מנסור עבאס.

מאי גולן: תתבייש.

ועדת החוץ והביטחון): ואתה עם חשבונאות של פוליטיקה קטנה יורק להם בפרצוף.

ועדת החוץ והביטחון): אתם לא מתביישים?

ועדת החוץ והביטחון): בשביל זה הלכת לפוליטיקה?

אחמד טיבי: להוציא אותו מייד.

אחמד טיבי: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.

אחמד טיבי: )

מאי גולן: שיגיד מה שהוא רוצה.

ועדת החוץ והביטחון): יורקים להם בפרצוף.

ועדת החוץ והביטחון): לא מתביישים.

אורלי לוי אבקסיס: אז תורידו קצת מעבאס וזועבי.

יואב קיש: - - -

ועדת החוץ והביטחון): קיש, אתה עכשיו אל תדבר.

ועדת החוץ והביטחון): תדבר כשתהיה על הדוכן.

יואב קיש: כמות השקרים שאתה אומר – אני לא רוצה להתחיל לחשוב על זה.

יואב קיש: שקרן.

ועדת החוץ והביטחון): בשביל זה, בשביל למנוע מהלוחמים שלנו את מלגת הלימודים?

יואב קיש: שקרן.

יואב קיש: אתה פשוט שקרן.

יואב קיש: אתה יודע שיש כסף.

ועדת החוץ והביטחון): תגיד, איפה הבושה עכשיו?

ועדת החוץ והביטחון): ככה חינכו אותך בצנחנים?

יוסף טייב: - - -

ועדת החוץ והביטחון): אתם לא משרתים, אז אל תדבר.

משה אבוטבול: - - -

ועדת החוץ והביטחון): - - -

אחמד טיבי: אבוטבול, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ועדת החוץ והביטחון): כל המדינה רואה לכם וכל המדינה רואה אתכם.

יצחק פינדרוס: מה אתה מבלבל את המוח לכולם?

ועדת החוץ והביטחון): השאלה היא איך אתם מסוגלים להסתכל בראי מחר בבוקר?

קריאה: - - -

ועדת החוץ והביטחון): איזה נאיבי הייתי לחשוב שברגע האמת תתעלו על עצמכם.

ועדת החוץ והביטחון): - - - לא התביישו רבים כל כך ומעטים כל כך - - - תתביישו לכם.

אחמד טיבי: קטי, נא לשבת במקומך.

ועדת החוץ והביטחון): אדוני היושב-ראש, כשאני מסתכל על הצד הימני של המליאה, אני רואה את הליכוד ומי שעומד בראשו, ושום דבר לא מפתיע אותי.

מאי גולן: איזה ימין אתה?

מאי גולן: לא, כי אתה ימין - - -

ועדת החוץ והביטחון): אני מסתכל על ביבי – סליחה, על חבר הכנסת נתניהו – וההתנהלות חסרת האחריות שלו אל מול פרויקט הגרעין האיראני.

ועדת החוץ והביטחון): החל מהנאום המיותר שלו בקונגרס, מאחורי גבו של נשיא אמריקאי שגרם לנו נזק ונתק עם המפלגה הדמוקרטית וניתוק מההשפעה שלנו על שיחות הגרעין והיכולת שלנו לקבל הסכם שהיה יכול להיות יותר טוב.

ועדת החוץ והביטחון): ואתה יודע את זה מצוין, יובל שטייניץ – גם אתה התנגדת לנאום הקונגרס, ובצדק התנגדת.

יובל שטייניץ: לא נכון.

יובל שטייניץ: לא נכון.

ועדת החוץ והביטחון): נעבור לאובססיה - -

יובל שטייניץ: לא נכון.

ועדת החוץ והביטחון): - - שאני חייב להגיד שהיא בלתי מוסברת, של דחיפת ממשל טראמפ לסגת מהסכם הגרעין ללא קביעת שום חלופה אחרת.

ועדת החוץ והביטחון): רק לסגת.

יובל שטייניץ: למה אתה צועק?

ועדת החוץ והביטחון): תהיה בשקט.

קריאות: - - -

מאי גולן: למה לא - - -

קריאות: - - -

ועדת החוץ והביטחון): כל זאת ועוד - - - את האיראנים להיות הכי קרובים, הכי קרובים מאי-פעם לפצצה גרעינית.

קריאות: - - -

ועדת החוץ והביטחון): אתה, נתניהו, כן, אתה אבי הפצצה האיראנית.

יובל שטייניץ: מי היו שרי הביטחון?

יובל שטייניץ: מי היו שרי הביטחון?

מאי גולן: - - -

ועדת החוץ והביטחון): לא יעזרו לך כל הספינים וכל השטיקים.

ועדת החוץ והביטחון): בסופו של יום מי שתרם הכי הרבה לכך שהאיראנים יהיו קרובים לפצצה גרעינית והכי קרובים – למרות מאמצים מבצעיים שבאמת עולים על כל דמיון לפצצה, זה נתניהו והפוליטיקה שלו.

יובל שטייניץ: מי היו שלושת שרי הביטחון האחרונים?

יובל שטייניץ: הם היו ליברמן, בנט וגנץ.

יובל שטייניץ: הרי כל שרי הביטחון האחרונים יושבים בממשלה, ואתה מאשים את נתניהו?

מאי גולן: - - -

ועדת החוץ והביטחון): כל זאת בגלל שיקולים פוליטיים ומפלגתיים קטנים.

ועדת החוץ והביטחון): כך גם בחוק ממדים ללימודים, אותו הדבר.

קטי קטרין שטרית: אתם עשיתם קמפיין.

קטי קטרין שטרית: על חשבון החיילים עשיתם קמפיין.

קטי קטרין שטרית: תתביישו לכם.

ועדת החוץ והביטחון): הביבי אותו ביבי, והליכוד אותו ליכוד, והאופוזיציה אותה אופוזיציה.

קטי קטרין שטרית: השתמשתם בחיילים.

קטי קטרין שטרית: אתם מנוולים.

קטי קטרין שטרית: אתם מנוולים.

קטי קטרין שטרית: השתמשתם בחיילים.

קטי קטרין שטרית: תתביישו.

קטי קטרין שטרית: תתביישו.

ועדת החוץ והביטחון): רק שהפעם, חברת הכנסת שטרית, רק שהפעם הפגיעה היא בחיילים ובחיילות הלוחמים של צה"ל.

יובל שטייניץ: אתם סתם מסיתים נגד האופוזיציה באופן אנטי-דמוקרטי.

ועדת החוץ והביטחון): אתם זורים חול בעיני הציבור, ואתם מוכרים ספינים - -

יובל שטייניץ: זאת הסתה פרועה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שטייניץ, נא לשבת.

ועדת החוץ והביטחון): - - שכאילו רק אם יהיה מימון של 100% אתם תתמכו.

ועדת החוץ והביטחון): איפה הייתם 13 שנה?

יובל שטייניץ: הסתה כזאת נגד האופוזיציה לא הייתה מעולם.

ועדת החוץ והביטחון): אפילו לא חשבתם על זה.

קטי קטרין שטרית: נתנו להם 100%, אתם הורדתם.

קטי קטרין שטרית: אתם הורדתם.

אחמד טיבי: קטי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ועדת החוץ והביטחון): אנחנו בשנה עשינו מה שלא עשיתם עבור חיילי צה"ל במשך 13 שנה.

ועדת החוץ והביטחון): למי אתם באים לספר סיפורים עכשיו?

ועדת החוץ והביטחון): לא יעזרו לכם נאומים למצלמה עם גנרלים שותקים ומושתקים שבהם אתם מבטיח שבעתיד אתה תממן מלגות לחיילים לוחמים.

שלמה קרעי: אתה מסית ומדיח.

קריאות: - - -

ועדת החוץ והביטחון): הבעיה שאתה מבטיח משהו שלא קרה וגם לא יקרה.

שלמה קרעי: אתה מסית ומדיח.

ועדת החוץ והביטחון): הליכוד בראשותך לא יחזור להיות בשלטון.

דסטה גדי יברקן: - - - לא מתאימה לך.

ועדת החוץ והביטחון): מפאת - - - לא אמנה את כל רשימת ההבטחות שהוא הבטיח ואף פעם לא קיים.

ועדת החוץ והביטחון): ואם אי פעם, אי פעם, חס וחלילה, תחזרו לשלטון, למגינת ליבם של רובנו - -

קטי קטרין שטרית: נחזור הרבה יותר מהר ממה שאתה חושב.

קטי קטרין שטרית: החיילים איתנו.

ועדת החוץ והביטחון): - - אזי מה מפריע לכם, מה מפריע לכם, מה מפריע לכם, אם תחזרו לשלטון, מה מפריע לך, קטי שטרית - -

קטי קטרין שטרית: החיילים איתנו.

ועדת החוץ והביטחון): - - מה מפריע לך אז להסכים עכשיו למימון של 66% שתגדילו כשתהיו בשלטון?

ועדת החוץ והביטחון): מה מפריע לך?

קטי קטרין שטרית: חיילים הגיעו לישיבת הסיעה שלנו ואמרו שהם איתנו, כי הם מבינים את מה שעשיתם.

קטי קטרין שטרית: זה לא עובד.

קטי קטרין שטרית: לא הצלחתם לרמות את החיילים.

ועדת החוץ והביטחון): חבריי חברי הכנסת, אם נשאר לכם איזשהו קמצוץ של כבוד עצמי, לא כלפיכם, אלא לפחות כלפי חיילות וחיילי צה"ל - -

קטי קטרין שטרית: החיילים הרבה יותר חכמים.

ועדת החוץ והביטחון): - - תעשו את הדבר הנכון, תפסיקו להתרפס כלפי מי שהוא המכשול הכי גדול ליציבות הפוליטית במדינת ישראל.

ועדת החוץ והביטחון): עכשיו לגבי החוק, ואת זה אני אגיד בשקט, כי לא אכפת לי אם תשמעו או לא.

קטי קטרין שטרית: בינתיים אתה צורח.

קטי קטרין שטרית: בינתיים אתה צורח.

דסטה גדי יברקן: בדיוק.

ועדת החוץ והביטחון): החל בשנת 2016 ניתן לחיילים משוחררים בצה"ל ששירתו כלוחמים וחיילות משוחררים - -

קטי קטרין שטרית: במיקרופון אתה צורח.

ועדת החוץ והביטחון): - - מאוכלוסיות ייחודיות, סיוע נוסף לצורך לימודי השכלה גבוהה, במסגרת תוכנית ממדים ללימודים.

ועדת החוץ והביטחון): במסגרת התוכנית ניתנה השתתפות במימון שכר הלימוד של חיילים זכאים במוסדות להשכלה גבוהה.

ועדת החוץ והביטחון): עתה מוצע להסדיר את התוכנית בחקיקה ולתקצב אותה, ובכך להביע הוקרה לחיילים משוחררים בשירות סדיר ששירתו בתפקידי לחימה ולאוכלוסיות שעבורן השירות כרוך באתגרים ייחודיים.

קטי קטרין שטרית: שישתמשו בפיקדון.

קטי קטרין שטרית: שישתמשו בכסף של הפיקדון.

קטי קטרין שטרית: תתביישו.

ועדת החוץ והביטחון): בעיגון ההסדר בחקיקה יש חשיבות הן לשם הבטחת המשך קיומו ומתן עוגן יציב לחיילים - -

קטי קטרין שטרית: למה לא 100%?

קטי קטרין שטרית: למה לא 100%?

יבגני סובה: - - -

ועדת החוץ והביטחון): - - והן משום שכעת לא ניתן יהיה להתנות את מתן ההטבה בתנאים נוספים, כפי שקרה בשנים האחרונות.

קטי קטרין שטרית: - - - תתביישו לכם.

ועדת החוץ והביטחון): לפי ההצעה יהיו זכאים להטבה חיילים שהשלימו 85% לפחות - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת יבגני סובה, אני לא קורא אותך לסדר.

ועדת החוץ והביטחון): - - מתקופת השירות שהם חייבים בה לפי חוק.

אחמד טיבי: אני יותר נדיב ממך פשוט, זה ההבדל.

אחמד טיבי: אני לא סוגר חשבונות.

ועדת החוץ והביטחון): לגבי לוחמים הזכאות תינתן למי ששירת 75% מתקופת שירותו כלוחם, למעט במקרים חריגים.

ועדת החוץ והביטחון): החיילים הזכאים יוכלו לממש את זכותם בשלוש השנים שלאחר שחרורם, והם יקבלו מימון שכר לימוד בגובה של שני שליש משכר הלימוד האוניברסיטאי השנתי עבור שלוש שנות לימוד.

ועדת החוץ והביטחון): במסלולי ההנדסה, הרפואה והאדריכלות, שבהם משך הלימודים ארוך יותר – תהיה הזכאות לארבע שנים.

ועדת החוץ והביטחון): במהלך דיוני הוועדה ערכנו כמה שינויים בהצעת החוק: ראשית, קבענו כי ניתן יהיה לממש את ההטבה לא רק במוסדות להשכלה גבוהה המוכרים על ידי המל"ג, אלא גם במוסדות לאומנות שחוק זכויות הסטודנט חל עליהם.

ועדת החוץ והביטחון): זאת מתוך התפיסה שאף שלימודים במוסדות אלה אינם מובילים לתואר, הם דומים באופיים ובמשכם ללימודים אחרים, ומשכך גם הוחל עליהם חוק זכויות הסטודנט.

ועדת החוץ והביטחון): שנית, קבענו כי אם חייל נפצע במהלך שירותו ובשל כך לא השלים אותו, או שעבר מתפקיד לחימה לתפקיד עורפי, ראש אכ"א יהיה מוסמך לקבוע כי יהיה זכאי להטבה אף שלא השלים את תקופת שירותו.

ועדת החוץ והביטחון): שלישית, חידדנו את הסעיף העוסק בחישוב תקופת השירות של לוחמי הנח"ל וישיבות ההסדר, כך שיהיה ברור שתקופת השירות אינה כוללת את התקופה שבה הם בפרק משימה או בשל"ת, ולכן זכאותם לא תיפגע מכך שתקופת שירותם כלוחמים קצרה משל חיילים אחרים.

ועדת החוץ והביטחון): לבסוף, הסמכנו את שר הביטחון לקבוע בצו באישור הוועדה מקצועות נוספים לרפואה, הנדסה ואדריכלות, שבהם ההטבה תינתן למשך ארבע שנים ולא לשלוש, כדי לאפשר גמישות במקרה שבעתיד יהיו מקצועות נוספים שבהם משך הלימוד יהיה ארוך יותר משלוש שנים.

ועדת החוץ והביטחון): להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

ועדת החוץ והביטחון): אבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית.

ועדת החוץ והביטחון): תודה רבה לכם.

ועדת החוץ והביטחון): שיהיה לכם ערב נעים.

אחמד טיבי: תודה לחבר הכנסת בן ברק.

אחמד טיבי: יש קבוצות של מסתייגים: חברי הכנסת בנימין נתניהו, יולי יואל אדלשטיין, ישראל כץ, מירי מרים רגב, יריב לוין, יואב גלנט, ניר ברקת, גילה גמליאל, אבי דיכטר, גלית דיסטל אטבריאן, חיים כץ, אלי כהן, צחי הנגבי, אופיר אקוניס, יובל שטייניץ, דוד אמסלם, דסטה גדי יברקן, אמיר אוחנה, אופיר כץ, חווה אתי עטייה, יואב קיש, דוד ביטן, קרן ברק, שלמה קרעי, מכלוף מיקי זוהר, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, פטין מולא ומאי גולן – להלן: קבוצת סיעת הליכוד; חברי הכנסת יעקב מרגי, יואב בן צור, מיכאל מלכיאלי, חיים ביטון, משה ארבל, ינון אזולאי, משה אבוטבול, אוריאל בוסו ויוסף טייב – להלן: קבוצת סיעת ש"ס; חברי הכנסת משה גפני, יעקב ליצמן, אורי מקלב, מאיר פרוש, יעקב אשר, ישראל אייכלר ויצחק פינדרוס – להלן: קבוצת סיעת יהדות התורה; חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, אורית מלכה סטרוק, אבי מעוז ואופיר סופר – להלן: קבוצת סיעת הציונות הדתית.

יואב קיש: השר גנץ, אני אשמח אם תישאר לשמוע את דבריי, השר גנץ.

אחמד טיבי: יפתח חבר הכנסת יואב קיש.

אחמד טיבי: בבקשה.

יואב קיש: אני לא מבין, השר גנץ.

יואב קיש: אתה יכול להקשיב רגע?

בנימין (בני) גנץ: יש לי ב-21:30 הערכת מצב - - -

יואב קיש: בסדר, שתי דקות.

יואב קיש: אני אגיד שתי דקות.

יואב קיש: כי אני רוצה לדבר על דבר אחד.

יואב קיש: החוק הזה הולך ליפול, זו תוצאה סופית.

יואב קיש: יש ביום רביעי חוק שלנו, אם תחליטו לתמוך, אבל אני רוצה לחסוך את הנפילה.

יואב קיש: אנחנו היינו במשא ומתן עם אלכס קושניר ועם בועז טופורובסקי על הצעה מאוד פשוטה: שנה ראשונה 66%; שנה שנייה 66%; בשנה השלישית 100% עם החזר לאלה שלמדו, כי טענתם שמי שמקבל שכר לימוד מלא לא מראה רצינות.

יואב קיש: זו הצעה שבעינינו – היא המינימלית שאנחנו יכולים לתמוך בה.

יואב קיש: אפשר להעביר אותה בהסכמה, ואני אומר לך עכשיו: עם כל מה שאתם חושבים, חוק של 66% לא יעבור.

יואב קיש: דרך אגב, אני יודע שזו לא בעיה, כי הכסף קיים ויהיה אפשר לתת אותו, ולכן גם ההצעה שלנו – אין איתה בעיה של תקצוב.

יואב קיש: אני אומר, אנחנו נכנסים פה למאבק צודק שמגיע ללוחמים.

יואב קיש: לא אתחיל להיכנס לפוליטיקה.

יואב קיש: זו הצעה שהיא פשרה, והיא תעביר את החוק.

יואב קיש: אם לא, החוק נופל – ואז אני מקווה שתתמכו בחוק שלנו ביום רביעי.

אחמד טיבי: בבקשה, תמשיך, חבר הכנסת יואב קיש.

יואב קיש: קיבלתם פה – אתה יודע מה, בוא נדבר רגע ללוחמים וללוחמות – קיבלתם דוגמה מה זה פוליטיקה.

יואב קיש: כבר שבוע התקשורת עושה עליכם ספין.

יבגני סובה: יואב, מה אתה עושה בשביל ההצעה הזאת?

יואב קיש: ברגע שתגידו שזה מקובל - - -

יבגני סובה: לא, תגיד מה אתה עושה בשביל ההצעה הזאת.

יואב קיש: אני מוותר על השנתיים הראשונות, 66%.

יבגני סובה: לא, מה עשית בשביל לקדם את זה, את מה שאתה אומר.

יואב קיש: נפגשתי עם הלוחמים לפני כן.

יבגני סובה: עזוב לוחמים – מה עכשיו אתה עושה?

יואב קיש: ברגע שתגידו כן, נגמר האירוע.

יואב קיש: זה מה שיעבור.

מיכאל ביטון: למי הצגת את ההצעה?

מיכאל ביטון: פה במליאה?

יואב קיש: אמרתי לך למי הצעתי.

מיכאל ביטון: ישבת עם - - -

יואב קיש: אני אסביר לך מה היה.

יואב קיש: ישבתי עם יריב לוין, שזו הצעה שלו, עם אלכס קושניר ביום חמישי.

יואב קיש: זו הייתה ההצעה.

יואב קיש: אלכס קם והלך, אמר, אני חוזר עם תשובה, בסדר?

יואב קיש: ברגע שבאיזשהו שלב אחרי הצוהריים חשבתם שהליכוד אולי לא הולך פה עם נחישות, מה שכרגע ברור לכולם שקורה, ובצדק – אתה רוצה פוליטיקה?

יואב קיש: אתה רוצה שאני אתחיל לענות לך בפוליטיקה?

יואב קיש: אז אל תעיר לי הערות ביניים מיותרות כאלה.

יואב קיש: אני מדבר איתך עניינית, נכון?

מיכאל ביטון: דבר.

יבגני סובה: דבר.

יואב קיש: אז אלכס קושניר חזר ואמר: אין משא ומתן.

יואב קיש: בסדר, קיבלנו את זה, אין משא ומתן, כל אחד לדרכו, כל אחד עם האמירות שלו.

יואב קיש: ואז באו אלינו הלוחמים – דרך אגב, הלוחמים כבר היו אצלנו פעמיים, באו עוד פעם.

יואב קיש: אני לא צריך את 12N בשביל לדבר עם הלוחמים.

יואב קיש: סליחה שאני עכשיו הלכתי למקום אישי, שם בצד.

יואב קיש: ואז הם באו ואמרו, הלוחמים: דיברנו עם קושניר – עכשיו אני אומר לכם מה שהם אמרו לי, אני לא יודע את זה מקושניר.

יואב קיש: הוא לא פה, אולי הוא יהיה פה.

יואב קיש: הוא אמר: אני מוכן להצעה שלכם, אבל בואו נעשה את זה ככה: תעבירו את ה-66% היום, תביאו חוק שלכם ונקדם אותו, של ה-100% לשנה השלישית.

יבגני סובה: מה הבעיה?

יואב קיש: אנחנו עושים מהלך אחד.

יואב קיש: לצערי – אני לא רוצה להיכנס לפוליטיקה, בוא נגיד שנכווינו לא מעט פעמים.

יבגני סובה: לא, יואב, אתה יודע - - - עכשיו, אז למה אתה לא רוצה - - -

יואב קיש: אתם רוצים להיות פרודוקטיביים.

יואב קיש: זה צריך לעבור במהלך אחד, ברגל מסיימת אחת.

יואב קיש: לא יהיה מצב של הפרדה.

יואב קיש: אם אתם, כמו שאמרתם, באמת בעד התיקון שהצענו, 66% שנה ראשונה ושנייה, שנה שלישית – 100% עם החזר ללוחמים על השנתיים הראשונות – סבבה.

יואב קיש: בואו נרים את זה, אנחנו בשנייה מכנסים את הוועדה, מתקנים את התיקון הזה, והאירוע נגמר וכולם יכולים להיות מרוצים.

יואב קיש: אבל כנראה אצלכם בוחרים לעשות פוליטיקה.

יואב קיש: אם תעבירו 60:59, ואלה, בואו נראה את מנסור עבאס.

יבגני סובה: - - -

יואב קיש: תן למופיד.

יואב קיש: אבל אי-אפשר - - -

יבגני סובה: הוא אומר לך, לפי הדברים שלך: בוא תהיה איתנו ב-66%, תגיש את ההצעה שלך ל-100% בשנה שלישית, ויחד נעביר.

יבגני סובה: אז אתה תרוויח פעמיים – גם מזה שאתה תעביר וגם - - -

יואב קיש: אבל אתה יודע מה הבעיה?

יבגני סובה: - - וגם שנעביר יחד.

יואב קיש: לא רציתי להיכנס לזה.

יבגני סובה: שנייה, יואב, שנייה.

יבגני סובה: שגם אנחנו נעביר את ההצעה - - -

יואב קיש: לא רציתי להיכנס לזה, אבל אתה שואל אותי מה הבעיה – אני מודה, אני כבר לא מאמין.

יואב קיש: מצטער, נכוויתי, לא מאמין.

יבגני סובה: עכשיו - - -

יואב קיש: בסדר, אז אמרתי.

יואב קיש: אני לא אמרתי את זה.

יבגני סובה: יואב, אתה יודע - - -

יואב קיש: אתה לקחת אותי – אני עם אלכס קושניר – אתה יודע שיש בוועדת הכספים הצעה שלי, של סיכומים, שהכול היה אמור לעבור, ונתקע – עזוב, אני לא נכנס לזה.

יואב קיש: אני לא רוצה להתייחס לזה.

קריאות: - - -

יואב קיש: או שזה עובר בחוק אחד - - -

יבגני סובה: הצעה טובה.

יואב קיש: רגע.

יואב קיש: או שזה יעבור בחוק אחד או שלא.

יואב קיש: יותר מזה, אני אומר לך מה יקרה – אני לא נביא, ואולי אני אופתע ויהיו טעויות – להערכתי, החוק נופל היום בערב; ביום רביעי עולה חוק ממדים ללימודים.

יואב קיש: דרך אגב, זה החוק המקורי שלנו, שעבר בכנסת ה-20 של 600 מיליון שקלים.

יואב קיש: הוא יגיע לפה ביום רביעי, ואתם תצטרכו להצביע נגד, כי אתם תהיו במשמעת אחרת.

יואב קיש: עכשיו, את החוק הזה - - -

יבגני סובה: ומי ייפגע בסוף?

יואב קיש: לא, לא ייפגעו.

יואב קיש: גם זה ספין.

יואב קיש: הם לא ייפגעו, כי יש כסף בתקציב.

רון כץ: מה זה לא ייפגעו?

יואב קיש: אתה חתמת על התקציב, אתה יודע את זה, יש 100 מיליון בתקציב, והם יקבלו.

יואב קיש: גם זה ספין.

יבגני סובה: זה בסדר.

יואב קיש: אז מכל הסיפור החיילים לא ייפגעו בכל מקרה.

יואב קיש: בואו נעביר חוק שייתן להם 100%, ונעשה את זה יחד.

יואב קיש: אבל אתם הולכים לפוליטיקה קטנה, כי ערוץ 12 דוחף אתכם.

יבגני סובה: אתה בעצמך - - -

רון כץ: יואב, אבל אני לא מבין את הבעיה.

רון כץ: אם אתה מעביר אותו ועובדים על זה יחד בוועדה – מה הבעיה?

יבגני סובה: בדיוק.

יואב קיש: לא, בואו נעשה את זה עכשיו, הערב.

יוראי להב-הרצנו: מה זה עכשיו?

רון כץ: מה זה הערב?

רון כץ: אתה בכל מקרה צריך להעביר את זה לוועדה.

יוראי להב-הרצנו: מה זה להעביר את זה עכשיו?

יבגני סובה: מה זה ערב?

יבגני סובה: צריך לעבוד, לעשות דיונים - - -

יואב קיש: אני אומר לך – אני לא מוכן לשני שלבים.

יואב קיש: בשלב אחד זה יקרה או ביום רביעי עם החוק שלנו.

רון כץ: אתה רוצה לכנס את הוועדה עכשיו?

יואב קיש: כן, בואו תכנסו עכשיו את הוועדה.

קטי קטרין שטרית: כן, כן, תכנסו, קדימה.

יואב קיש: נגמור את הסיפור ונשתחרר לפני שאנשים גומרים לדבר.

יואב קיש: אז תחליטו מה אתם רוצים.

קטי קטרין שטרית: תכנסו את הוועדה.

קטי קטרין שטרית: יש הסכמה מלאה.

קטי קטרין שטרית: תכנסו את הוועדה, יש הסכמה.

יואב קיש: אתה מבין את הספינים שלכם?

רון כץ: אבל, יואב, אתה יודע שזה לא עובד ככה.

יואב קיש: למה לא?

רון כץ: כי אי-אפשר לעשות את זה בלי תכנון, בלי משרדים, בלי – אי-אפשר לעשות את זה.

יואב קיש: לא.

רון כץ: אבל אפשר לעשות את זה יחד איתנו, כולם רוצים אותו דבר.

יואב קיש: לא, אתה יודע למה אתה טועה?

יואב קיש: אתה יודע למה אתה טועה?

יואב קיש: אין פה שום שינוי תקציבי.

רון כץ: כולם רוצים אותו דבר.

שלמה קרעי: תפסיק להמציא סיפורים.

יואב קיש: אין פה שום שינוי תקציבי.

יואב קיש: זה 66% שנה ראשונה, 66% שנה שנייה; אתה בתקציב של 2025 תצטרך להוסיף כסף.

מיכאל ביטון: יואב, אם יעלה שר האוצר או שר הביטחון ויגיד: אני מתחייב להביא את השנה השלישית?

יואב קיש: לא עוזר.

יבגני סובה: מה?

יבגני סובה: למה לא?

יואב קיש: זה יהיה בצעד אחד.

קטי קטרין שטרית: מיכאל, מיכאל, אי-אפשר לסמוך.

קטי קטרין שטרית: אתם אומרים, והם אחר כך מרמים.

יוראי להב-הרצנו: מה שאתה אומר, יואב, זה שעדיף אפס מאשר 67%.

יואב קיש: לא, לא יהיה אפס.

יואב קיש: אני מסביר לך, כי יש תקציב.

מופיד מרעי: אתה מתעקש - - -

יואב קיש: אולי אתם לא יודעים, אני מזכיר לכם – אתם רוצים שאני אקריא לכם את הסעיף התקציבי?

שלמה קרעי: ביטון, אתה מתחייב על הקרח.

שלמה קרעי: אתם בעוד שבועיים הולכים הביתה.

מיכאל ביטון: - - - הביתה.

יואב קיש: יש 100 מיליון שקל בסעיף תקציבי ממדים ללימודים, שאנחנו כבר העברנו יחד איתכם בתקציב.

קריאות: - - -

יואב קיש: אז אני אסביר לך.

יואב קיש: בואו, אני אענה לכם: הדרישה לחוק – אתה יודע למה יש דרישה לחוק?

יואב קיש: כי יש החלטת ממשלה שיצאה, נדמה לי, באוגוסט 2021, שאמרה לתקצב ב-100 מיליון שקלים.

קריאה: - - -

יואב קיש: אני אקריא לך אותה.

יואב קיש: אתה רוצה שאני אקריא לך אותה?

רון כץ: עזוב את ההחלטה.

יואב קיש: אה, עזוב את ההחלטה.

יואב קיש: הוא שואל למה צריך חוק, אני עונה לו.

יואב קיש: אני עונה לך, בהחלטת ממשלה - - -

יוראי להב-הרצנו: אני לא מצליח להבין - - -

יואב קיש: אבל הינה, אני עונה לך: בהחלטת ממשלה כתוב שהכסף יחולק לפי חוק.

יואב קיש: ברגע שזה כתוב, מדברים עם משרד הביטחון, הם אומרים: אנחנו לא יכולים לחלק בלי חוק, זאת האמירה.

יואב קיש: אבל הממשלה יכולה להתכנס ולקבל החלטה אחרת ולחלק את הכסף לפי קרן שכבר קיימת ורצה שנים, והכול יעבוד.

יואב קיש: דרך אגב, ספוילר, ספוילר – זה מה שיקרה אחרי שהחוק ייפול, וביום רביעי אתם תתנגדו לחוק שלנו, והם יקבלו את הכסף.

יואב קיש: זה הספוילר.

רון כץ: יואב, אם זה היה כל כך פשוט, למה לא עשו את זה עד היום?

יבגני סובה: אז מי ירוויח מזה?

יבגני סובה: מי ירוויח - - -

יוראי להב-הרצנו: אז, יואב, מה שאתה אומר לי: אני מעדיף אפס מאשר 66%.

רון כץ: לא, עזוב – אם זה היה כל כך פשוט, למה לא עשו את זה עד היום?

יואב קיש: רגע, עכשיו, אני מצטער, אחד-אחד.

יואב קיש: מי רוצה?

רון כץ: יואב, אם זה היה כל כך פשוט, למה לא עשו את זה עד היום?

יואב קיש: את מה?

רון כץ: את מה שאתה מציע.

מופיד מרעי: אתם לא רציתם.

יואב קיש: אני אומר לך, היה כתוב.

קטי קטרין שטרית: כי הם לא רוצים.

מופיד מרעי: אתם לא רציתם.

יואב קיש: היה ככה, קודם כול - - -

רון כץ: אתם, למה לא עשיתם את זה עד היום?

יואב קיש: הינה, אני עונה לך: קודם כול, אצלנו חיילים קיבלו 100% מתרומות עד השנה 2020; אחר כך – אנחנו ב-2019 – החוק שלי ביום רביעי, שזה של הליכוד, שמפלגת הליכוד מביאה ביום רביעי – זה החוק שהיה אמור לעשות את זה.

יואב קיש: ואתה צודק, מ-2019 אין פה משילות, ואנחנו מבחירות לבחירות, וזה לא עבר.

יואב קיש: זה יבוא ביום רביעי – תתמוך.

יואב קיש: אני רוצה להקריא לך את החלטת הממשלה - - -

יבגני סובה: כי יש פחות תרומות ויותר חיילים.

יואב קיש: לא, זה לא נכון.

יואב קיש: בחוק יש 600 מיליון.

יוראי להב-הרצנו: הסיבה שהחלטת הממשלה לא מספיק טובה היא כי נתניהו האמין שאפשר להעביר את הכספים הללו לחיילים באמצעות תרומות, לכן הוא פסל את הצעת החוק של חבר הכנסת שטרן שלוש פעמים.

יוראי להב-הרצנו: לכן ביקשנו לעגן את זה בחקיקה ראשית, כדי שלא משנה איזו ממשלה תהיה כאן –החיילים הללו יקבלו.

יבגני סובה: נכון.

יואב קיש: יוראי, אני מסכים איתך.

יואב קיש: היתרון של - - -

יוראי להב-הרצנו: ולכן, השאלה שלי - - -

יואב קיש: אתה יודע במה אני מסכים איתך?

יוראי להב-הרצנו: לא, יואב, השאלה שלי - - -

יואב קיש: אגיד לך, אני מסכים איתך בדבר אחד: אם יש חקיקה ראשית לשנים הבאות, זה כבר בבסיס התקציב.

יואב קיש: זה היתרון היחיד שצריך.

מופיד מרעי: נו, אז בוא תצביע על זה.

יוראי להב-הרצנו: נכון, ולכן אני שואל אותך: במצב הנתון אתה מעדיף אפס על פני משהו?

יואב קיש: אני אגיד לך מה יהיה במצב הנתון.

יבגני סובה: שגם החיילים לא יקבלו, וגם אתה וגם אנחנו - - -

יואב קיש: אני אגיד לך מה יהיה במצב הנתון.

יואב קיש: במצב הנתון מה שקורה, אחד משניים: אתם - - -

רון כץ: כואב לי הלב על החיילים בינתיים.

קריאה: ממש.

יואב קיש: אני לא רוצה להיכנס לפוליטיקה, ואני לא אגיד למה אתם לא מצליחים להעביר את זה.

יואב קיש: אבל לא שם פוליטיקה.

קריאה: לא, לא פוליטיקה.

יואב קיש: במצב הנתון, להערכתי, החוק נופל.

יואב קיש: ביום רביעי אנחנו נביא את החוק שלנו, אתם תפילו אותו.

יבגני סובה: נו, ומה תרוויח מזה?

רון כץ: נו, ומה נרוויח מזה?

יואב קיש: אני עונה לך – והחיילים יקבלו את הכסף בהחלטת ממשלה נפרדת, כי הכסף קיים.

יואב קיש: זה מה שיקרה, אני אומר לך.

רון כץ: איך זה יקרה, יואב?

יואב קיש: בשנה הבאה אתם תשבו שם, אנחנו שם, ותאמין לי שזה יקרה.

יוראי להב-הרצנו: אבל אנחנו נצביע בעד החוק הזה כשנשב שם.

רון כץ: אז שנה לחיילים לא יהיה כסף?

יואב קיש: אנחנו לא נצטרך את עבאס, ולא נצטרך את היושב-ראש, ולא נצטרך אחרים.

יוראי להב-הרצנו: נעזוב את הפוליטיקה.

יואב קיש: אנחנו נעביר את זה על הקולות שלנו, כי זה ההבדל.

קריאות: - - -

יואב קיש: אני לא קואליציה שבאה לבקש מהאופוזיציה טובות, כי אני קואליציה שנשענת על – נסחטת בפרוטקשן ובאלימות.

רון כץ: כן, עכשיו זה היה ענייני באמת.

יוראי להב-הרצנו: עזוב את הפוליטיקה בצד.

יוראי להב-הרצנו: המצב הנתון הוא שאתה יושב באופוזיציה, ואנחנו יושבים בקואליציה, ואנחנו מעבירים את החוקים מטעם הממשלה.

יוראי להב-הרצנו: החוק מציע 67%, שזה עדיף על אפס.

יואב קיש: 66%, כן.

יוראי להב-הרצנו: 66% פסיק משהו.

קטי קטרין שטרית: לא, לא, אתה מציג את זה לא נכון.

יוראי להב-הרצנו: אתה מעדיף אפס על פני 66%.

קטי קטרין שטרית: זה 67% או 100%.

יואב קיש: זה לא אפס.

יואב קיש: אבל רגע, זה לא אפס.

קריאות: - - -

קטי קטרין שטרית: לא 67% או אפס.

קטי קטרין שטרית: זה לא נכון.

יואב קיש: זה לא אפס, אני מסביר לך, עשר פעמים אני אומר לך: יש 100 מיליון שקלים בתקציב.

יואב קיש: הינה, אני מקריא לך מהתקציב.

יואב קיש: סעיף 46.01.03: קרן לעידוד רכישת השכלה – בתוכנית זו מתוקצבת תוכנית ממדים ללימודים, ויש לציין, בהתאם להחלטת ממשלה, הינה – מיום 1 באוגוסט 2021, ככל שבמהלך השנים יעלה הביצוע בתוכנית זו מעל 100 מיליון שקלים, תקצוב הפער יעמוד מתקציב משרד הביטחון בהתאם – בוא, תקצבתם את זה, תפסיקו, סליחה על הביטוי – טוב, לא נגיד את הביטוי, תפסיקו - - - את השכל.

אחמד טיבי: אני מבקש למחוק קדימה את הביטוי שרצית להגיד.

יואב קיש: תפסיקו - - - את השכל.

יואב קיש: הכסף שם, החלטת ממשלה תשחרר אותו, וכל החיילים שצופים בנו – אתם תקבלו את הכסף.

יואב קיש: יש פה ספין פוליטי.

רון כץ: אבל זה לא נכון, יואב, הם לא יקבלו.

יואב קיש: ובמקום להיכנס לספין הפוליטי התקשורתי, בואו איתנו ל-100%.

מופיד מרעי: אתה משלה אותם, זה לא נכון.

קטי קטרין שטרית: אנחנו נעביר את זה, הם יקבלו.

קריאות: - - -

יואב קיש: בואו איתנו ל-100%.

יואב קיש: בואו איתנו למה שמגיע לכם.

יואב קיש: ללוחמים שלנו שנתנו 100% – בואו ניתן 100%.

יוראי להב-הרצנו: אם זה המצב, תצביע בעד.

יוראי להב-הרצנו: אם זה לא משנה או כן משנה – תצביע בעד.

יואב קיש: לא, בוודאי, אני רוצה 100%.

קטי קטרין שטרית: אבל למה שהם לא יקבלו - - -

קריאות: - - -

יואב קיש: אני רוצה 100%.

יואב קיש: מגיע להם 100%.

יואב קיש: אני לא אצביע בעד 67%.

רון כץ: יואב, יש לי שאלה.

יואב קיש: רגע, לא, אני רוצה את יוראי.

יואב קיש: אני שואל אותך עוד פעם.

יוראי להב-הרצנו: אתה הרגע הסכמת - - -

יואב קיש: הצעתי לכם פה הצעה שכרגע אנחנו עושים הפסקה והולכים וגומרים את החוק כפי שהסכמנו על שולחן, ואני חושב שלא שמעתי מכם התנגדות, כולל – זה לא מצריך תקציבי, כי אין פגיעה בתקציב בשנה הזו.

מופיד מרעי: בוא תצביעו לחוק.

יואב קיש: למה אתם לא שם?

יואב קיש: למה אתם עושים סיבוב על החיילים?

מופיד מרעי: אתה עושה סיבוב על החיילים.

קטי קטרין שטרית: למה אתם לא מקבלים את ההצעה שלנו?

יוראי להב-הרצנו: בעיניי אתה עושה סיבוב על החיילים.

יוראי להב-הרצנו: אתה עושה סיבוב על החיילים.

קטי קטרין שטרית: בואו תסבירו למה ההצעה שלנו לא טובה.

יבגני סובה: הרגע הסכמת - - -

קטי קטרין שטרית: למה?

קטי קטרין שטרית: למה היא לא טובה?

רון כץ: יואב, מה מונע עכשיו להצביע בעד, וביום רביעי תעלו את החוק - - -

יואב קיש: לא מאמינים לכם.

יואב קיש: אתה יודע כמה פעמים אלכס קושניר שיקר לי?

רון כץ: נעלה ביום רביעי את החוק שלך.

רון כץ: מה מונע?

יואב קיש: אתה יודע כמה פעמים אלכס קושניר שיקר לי?

רון כץ: נעלה ביום רביעי את החוק שלך, מה מונע ממך?

יואב קיש: לא מאמין לאלכס קושניר.

יואב קיש: אם זה לא יעבור במכה אחת, לא יהיה.

יבגני סובה: מה זה קשור ללהאמין?

יבגני סובה: תגיש הצעה.

יואב קיש: יש, ביום רביעי יש.

רון כץ: אז מה זה מפריע להיום?

רון כץ: היום תעשה ביטוח לחיילים, וביום רביעי תעלה את החוק שלך.

מופיד מרעי: אתה מדבר על הצעה - - - הצעה להיום, בוא עכשיו - - -

קטי קטרין שטרית: אז קדימה, תקשיבו, זה לא מאוחר, אפשר לשבת.

יואב קיש: אני אגיד לך ממה אני חושש, הרי אמרת לי: תעביר היום, וביום רביעי נריץ את החוק ונעשה.

יואב קיש: אני חושש שמה שיקרה – נעביר היום, ואתם את ה-100% לא תעבירו.

יואב קיש: מודה.

יואב קיש: מודה.

רון כץ: אבל אתה אומר שבכל מקרה אתה מעביר אותו ברביעי.

יואב קיש: מודה.

יואב קיש: לא מאמין לכם.

קריאות: - - -

יואב קיש: שיקרתם אותנו כל כך הרבה פעמים, זרקתם אותנו מהוועדות, אתם לא שומרים לנו על הזכות הדמוקרטית – לא מאמין לכם, מה אתה רוצה שאני אגיד לך.

רון כץ: יואב, אז אתה אומר שביום רביעי אתה לא תצליח להעביר אותו, אז החיילים לא יקבלו את זה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: אולי אחרי שהחוק ייפול, תתפסו קצת שכל, ותגידו: אוקיי, סוגרים את הפשרה, ובואו נעביר ביום רביעי.

רון כץ: אז תיתן לחיילים היום ביטחון, תצביע היום בעד.

יואב קיש: אני לא אעביר היום את החוק, כי אני יודע שאני גמרתי, אין לי יותר כוח להעביר את ה100%.

יבגני סובה: החוק המקורי שלך - - -

יואב קיש: אני מוכן להעביר את ה-100% כמו שאמרנו, רק אם נעשה את זה במכה אחת.

מופיד מרעי: אתם מטעים את הציבור עם ה-100%.

יואב קיש: כל מה שאמרתי מדויק.

יבגני סובה: אתה מדבר על 100% בשנה ראשונה, אבל הרגע אמרת שבשנתיים זה 66% - - -

יואב קיש: אבל לכם יש את הרוב בוועדה, אתם מנהלים את הכול.

יואב קיש: בוועדה אתם תביאו את מה שאנחנו מסכימים עליו, אין שום בעיה.

יואב קיש: הכוח היחידי שלי הוא פה, במליאה.

קטי קטרין שטרית: מה הבעיה להביא את זה לוועדה?

יואב קיש: קטי, קטי, שנייה.

יואב קיש: הכוח היחיד שלי הוא פה, במליאה.

יואב קיש: אין לי כוח בוועדות.

רון כץ: יואב, זה לא נכון.

רון כץ: זה לא נכון.

יואב קיש: ריסקתם אותנו בוועדות, אין לי כוח, אתם זורקים אותנו מדיונים.

יואב קיש: היום על מיליארד שקל רציתי לבדוק, אלכס לא נתן לי, זרק אותי מייד.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי זה הולך למנסור עבאס.

מיכאל ביטון: לא, לא, יואב קיש, תחזור בך.

רון כץ: מתי מיכאל זרק מישהו?

יואב קיש: חוץ מוועדת הכלכלה.

מיכאל ביטון: אתה מעולם לא נזרקת מוועדת הכלכלה.

יואב קיש: חוץ מוועדת הכלכלה.

יואב קיש: אבל בוועדות האחרות אין - - -

יבגני סובה: כי אתה לא - - -

יואב קיש: אני אומר לך – הכוח היחיד שלנו הוא פה, במליאה – אין לכם פה רוב, ואתם לא מעבירים דברים בלעדינו, ואנחנו לא מוכנים לקחת עליכם סיכון, שאתם לא אומרים את האמת.

יואב קיש: מצטער.

רון כץ: יואב, אבל אני לא מבין – איך תעביר את זה ברביעי?

רון כץ: אתה אומר: אני אפיל לכם את זה היום, וביום רביעי אני אעביר.

רון כץ: איך תעביר?

יואב קיש: אני לא, אני אמרתי שאני אעביר טרומית אם אתם תעזרו, לא לבד.

יואב קיש: אני לא יכול לבד.

רון כץ: אז תיתן לחיילים ביטחון היום.

יואב קיש: לא, זה לא ביטחון.

רון כץ: ותנסה ברביעי.

יואב קיש: ברגע שאני נותן לחיילים – ברגע שאני מצביע בעד הצעת החוק שלכם – נגמר האירוע.

מיכאל ביטון: יואב, אתה מציע פשרה?

יואב קיש: לא אני.

יואב קיש: מה זה לא אני?

יואב קיש: הלוחמים רצו את זה.

מיכאל ביטון: אני רוצה להגיד.

קטי קטרין שטרית: רגע, רגע, תנו לשמוע את מיכאל.

מיכאל ביטון: אתה מציע הסכמה, ובאמת הנושא הזה הוא מאוד נוגע.

מיכאל ביטון: כולנו בעד החיילים ועלינו על עצים והיו התבצרויות.

קטי קטרין שטרית: נכון, אתה צודק, יש פה עניין של אגו.

רון כץ: לא, זה לא אגו.

מופיד מרעי: תני לו לסיים.

קטי קטרין שטרית: צודק.

רון כץ: זה לא אגו.

קטי קטרין שטרית: זה אגו שלכם.

מיכאל ביטון: יואב, תן פעם אחת לבדוק את האמינות של שר הביטחון.

מיכאל ביטון: תגיד: אני, אם יבטיחו לי שיעשו בשנה שלישית 100%, ויעגנו את זה תוך חודש – לשנה שלישית 100% – מתחייב שר הביטחון מעל הדוכן, אנחנו מצביעים בעד.

מיכאל ביטון: תבדוק אותנו פעם אחת.

יואב קיש: אמרתי לך עשר פעמים שאני לא שם, כי הניסיון שלי בכנסת הזו - - -

מופיד מרעי: אבל זה מה שאתה הצעת, נדמה לי, כרגע.

יואב קיש: ברגע שאנחנו מוותרים על משהו אתם לא סופרים אותנו ממטר, את דורסים אותנו.

יואב קיש: לא מאמין לאף - - -

אורנה ברביבאי: יואב, מה אתה מציע?

יואב קיש: אני עונה.

יואב קיש: במהלך אחד, עכשיו בערב, אפשר לעשות את זה.

יואב קיש: בשני מהלכים לא יהיה.

יואב קיש: שיבואו מי שלא יבואו מהקואליציה שלכם – כמה שאני מכבד אותם.

יואב קיש: אני אומר לך בצורה הכי פשוטה: כל כך הרבה פעמים בכנסת הזו ריסקתם את האמון שהיה קיים בבית הזה, שפשוט כבר אין.

יואב קיש: אין.

יואב קיש: ולכן זה יכול לבוא רק במהלך אחד, או כשיש לנו שליטה במליאה, כי זה המקום היחיד - - -

רון כץ: יואב, לצערי אם זה לא יעבור - - -

יואב קיש: דרך אגב, אני מחכה לחוק שיגיד שאתם מוציאים לנו 20 ח"כים החוצה.

קטי קטרין שטרית: הצענו הצעה מצוינת.

יואב קיש: נראה לי שזה השלב הבא.

קטי קטרין שטרית: אבל הצענו הצעה מצוינת.

רון כץ: תעשו לחיילים ביטוח, תעבירו להם עכשיו - - -

יואב קיש: זה לא ביטוח.

יואב קיש: יש להם את הכסף כבר, זה לא ביטוח.

רון כץ: איזה כסף?

רון כץ: הם לא יקבלו אותו, אם זה נופל היום.

יואב קיש: הם יקבלו, זה בתקציב.

יואב קיש: הינה, היא תעביר החלטת ממשלה ובזה נגמר הסיפור.

רון כץ: אבל יואב, אתה יודע שאם זה נופל היום, וייפול ביום רביעי, לא יהיה להם כסף להתחיל את השנה.

קטי קטרין שטרית: אז רון - - -

רון כץ: אז אני אומר, בואי ניישב את זה היום, ונעבוד על ה-100.

יואב קיש: רון, תעביר החלטת ממשלה ויש כסף להתחיל – ואז נעשה את הוויכוח.

יואב קיש: איך אני איתך?

יואב קיש: תפסיק למכור את הספין הזה.

רון כץ: יואב, בוא נעשה לחיילים ביטוח היום.

יואב קיש: הם לא צריכים את זה.

רון כץ: מי לא צריך את זה?

רון כץ: החיילים?

יואב קיש: תעביר החלטת ממשלה, נגמר הסיפור, הכסף בתקציב.

יואב קיש: הממשלה יכולה לתקצב את הכסף שלה.

רון כץ: אז על מה החלטת לאשר 66% היום?

יואב קיש: אני לא רוצה לתת לכם 66, אני חושב שצריך לתת 100.

רון כץ: 300.

רון כץ: צריך לתת 300.

יואב קיש: לא, 100.

יואב קיש: אתם מתעקשים איתי על זה ואין לכם רוב פה.

יואב קיש: עכשיו אתה הולך איתי למקומות לא טובים.

רון כץ: זה לא נכון.

יואב קיש: תביאו את הצעת הפשרה הזו, תקבלו את התמיכה שלי.

מופיד מרעי: יואב, יש לי שאלה.

יואב קיש: לא, יש לי חמש דקות, אני רוצה לומר אותן.

מופיד מרעי: יש לי שאלה.

מופיד מרעי: אתה הצעת הצעה ובסוף אתה אומר: אני לא מאמין.

מופיד מרעי: אז למה הצעת?

מופיד מרעי: למה?

יואב קיש: לא, מופיד, אתה לא יכול להגיד את זה.

יואב קיש: אני אומר לך, בוא נעשה הפסקה עכשיו בחקיקה - - -

מופיד מרעי: אם זה מה שאתה רוצה - - -

יואב קיש: הינה, מופיד, אני נותן לך פתרון.

יואב קיש: אם אתם מסכימים להצעה הזו עושים הפסקה בהצבעות, הולכים ומשנים את הנוסח, חוזרים עם הנוסח המוסכם ונגמר הסיפור.

מופיד מרעי: אבל למה לא להצביע?

יואב קיש: זה כמו שבקריאה שנייה עובר איזה סעיף בהסתייגויות, ועכשיו יו"ר הוועדה יכול למשוך את החוק אליו.

יואב קיש: בכל שלב יו"ר הוועדה – הינה, גם אחמד מכיר – יכול למשוך אליו.

יואב קיש: נבוא, נסגור את הסיפור וזהו.

מופיד מרעי: אני מכיר אותך כרציני - - -

יואב קיש: הינה, זה רציני.

יואב קיש: קיבלת תשובה.

מופיד מרעי: לא, לא קיבלתי תשובה - - -

יואב קיש: טוב, אני רוצה לומר בכל זאת כמה מילים.

יואב קיש: קודם כול, שתבינו מה קורה פה.

יואב קיש: זו האמת הפשוטה: הכסף נמצא, יש החלטת ממשלה שקובעת שזה יחולק בחוק.

יואב קיש: ברגע שהחלטת ממשלה תחלק את זה אחרת, אתם תקבלו את הכסף.

יואב קיש: הספין הגדול – דרך אגב, או שלפיד לא ידע או שהוא פשוט שיקר מעל הבמה, כשהוא אמר אצלכם: להצביע נגד הקואליציה זה לגרום ללוחמים שלנו לא לקבל.

יואב קיש: זה שקר.

יואב קיש: אולי הוא לא ידע, אבל יש 100 מיליון בתקציב - - -

רון כץ: זה לא שקר, יואב.

רון כץ: אם אתה לא תעביר את זה היום וזה לא יעבור ביום רביעי, אז הם לא יקבלו.

יואב קיש: אז כשתהיה החלטת ממשלה זה יעבור.

יואב קיש: תפסיקו עם הספינים האלה - - -

רון כץ: למה לא להעביר היום?

יואב קיש: רון, אני מבין שאתה רוצה להגן – כנראה הוא לא ידע, בסדר?

יואב קיש: בוא לא נגיד שקרן, נגיד לא ידע.

רון כץ: זה לא קשור.

רון כץ: אני אומר, בוא נצביע היום.

יואב קיש: אבל אני אומר לכם, זה ספין.

יואב קיש: ואני אומר לכם, הלוחמים: קודם כול תהיו רגועים, 66% יש.

רון כץ: איך יהיה?

רון כץ: אם לא נעביר את זה היום, לא יהיה.

יואב קיש: אנחנו נילחם על ה-100%.

יואב קיש: אנחנו, בניגוד להם, שנשענים על מפלגות אנטי-ציוניות – פעם זה בקואליציה על עבאס, פעם זה באופוזיציה על אחמד טיבי – אנחנו לא ניתן להם להעביר פה משהו שלא משקף את האמת.

יואב קיש: הלוחמים שנותנים 100%, יקבלו 100%.

יואב קיש: אתם יודעים, אני ישבתי עם הלוחמים, חבר'ה עלא כיפאק, אבל התשתם אותם.

יואב קיש: הם כבר אומרים: תנו לנו רק מה שיש.

יואב קיש: אני אומר להם: תהיו לוחמים, זה מגיע לכם, ממה אתם מפחדים?

יואב קיש: הכסף שם.

אורנה ברביבאי: אז למה לא נתת?

אורנה ברביבאי: למה לא נתת עשר שנים?

יואב קיש: נתנו, הם קיבלו 100%.

אורנה ברביבאי: עשר שנים איפה היית?

יואב קיש: למה את אומרת סתם, אורנה?

קטי קטרין שטרית: לא, לא, אורנה הם קיבלו שנתיים.

קטי קטרין שטרית: לא, הם קיבלו מכסף של תורמים.

יואב קיש: חברי הקואליציה, אני אומר לכם, אנחנו נתחיל בהצבעה שמית - - -

מיכאל ביטון: אני הולך עם ההצעה שלך לגנץ עכשיו.

קטי קטרין שטרית: מצוין, תהיה אחראי, מיכאל.

יואב קיש: אני אומר לכם, חברי הקואליציה, אנחנו נתחיל – רק את זה תשמע, ביטון: ההצבעה הראשונה תהיה שמית, על ההסתייגות של ה-100%.

יואב קיש: ושם אתם תתנגדו ותפילו, וברגע שתעשו את זה אתם גוזרים את החוק הזה ליפול.

מיכאל ביטון: אמרת לא לדבר פוליטיקה - - -

יואב קיש: זה לא פוליטיקה, כי אתם אומרים לנו - - -

מיכאל ביטון: אז אנחנו הלכנו למשימה, מה אתה עכשיו נוזף בנו?

יואב קיש: לא, נוזף באף אחד, אומר את האמת.

קטי קטרין שטרית: לא, לא, לא נוזפים.

אחמד טיבי: אני מבקש ממך לשבת - - -

קטי קטרין שטרית: תחזור על המתווה – הוא שואל.

יואב קיש: המתווה הוא פשוט - -

קטי קטרין שטרית: פשוט מאוד וטוב.

יואב קיש: - - הוא לא דורש תקצוב נוסף, כי התקצוב קיים לשנה הראשונה.

יואב קיש: הוא מדבר על כך שבשנה הראשונה יקבלו הלוחמים 66%, בשנה השנייה 66%, ובשנה השלישית – כל לוחם שמתחיל את השנה השלישית יקבל 100% לשנה השלישית ועוד פעמיים 33% להשלים לו רטרואקטיבית – מה שהוא שילם בשנתיים שעברו, זהו.

מופיד מרעי: איפה הכסף של הפיקדון?

מיכאל ביטון: אז בוא נלך שאת ההשלמה נעשה בחוק נפרד.

יואב קיש: לא, למה?

מיכאל ביטון: את ה-100% נעשה עכשיו - - -

יואב קיש: לא, באותה מכה תגמור את זה.

יואב קיש: נו, בוא, למה חוק חוק?

יואב קיש: אתה גומר - - -

מיכאל ביטון: מה זה משנה - - -

יואב קיש: זה משנה כי עוד חוק לא יהיה, אני מכיר את הכנסת הזו.

מיכאל ביטון: אבל מה זה משנה לתת רטרואקטיבית?

מיכאל ביטון: אם אתה נותן למישהו 100% תן - - -

יואב קיש: ביטון, אתם אמרתם שמי שמקבל 100% לא ילמד, זה לא רציני, הוא ילך סתם ויבזבז את הכסף.

יואב קיש: הינה, נתנו פתרון.

יואב קיש: עכשיו, אתה רוצה לתת להם 100%, אני רוצה לתת להם 100% – בוא ניתן להם 100%.

יואב קיש: עם קצת רטרואקטיבית, כמו שרצית.

מופיד מרעי: יש לי שאלה מקצועית, יואב - - -

יואב קיש: לא, אבל יש לי דקה וחצי.

יואב קיש: אחרי זה אני ארד, אני רוצה - - -

מופיד מרעי: מה קורה עם הפיקדון - - -

יואב קיש: רגע, זה גם סתם ספין מטורף.

יואב קיש: כל הזמן הם אומרים לנו: שישתמשו בפיקדון.

יואב קיש: ברור שהם יכולים.

יואב קיש: הם יכולים גם בלי ה"מדים ללימודים" להשתמש בפיקדון.

יואב קיש: אני לא רוצה.

יואב קיש: אני רוצה לתת להם יותר.

מופיד מרעי: - - -

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: לא מהפיקדון.

יואב קיש: הכול תוספת.

אורנה ברביבאי: למה לא נתת להם עד עכשיו?

יואב קיש: על מה אנחנו מדברים?

יואב קיש: לשחק משחקים שיוציאו מהפיקדון?

יואב קיש: די עם השטויות האלה.

יבגני סובה: יואב, אתם - - -

קטי קטרין שטרית: מיכאל, בפיקדון הם לא יכולים להתחתן או לפתוח עסק.

קטי קטרין שטרית: יש שלושה דברים שאפשר להתעסק עם הפיקדון - - -

מיכאל ביטון: שישה, שישה.

קטי קטרין שטרית: שלושה דברים.

מיכאל ביטון: בית, חתונה, לימודים - - -

אחמד טיבי: קטי, קטי, חלאס.

קטי קטרין שטרית: אתה סימנת אותי, אה?

יבגני סובה: קטי, אתם טוענים בגלל - - - ואתם לא העברתם את זה - - - גם לכם לא היה רוב להעביר את זה בממשלה.

יואב קיש: אני מבקש לדבר, תודה.

יואב קיש: אני אומר - - -

אחמד טיבי: יבגני, תישאר בסביבה.

יואב קיש: לא, אני אצטרך עוד חצי דקה, היושב-ראש.

אחמד טיבי: אני אתן לך עוד דקה.

אחמד טיבי: אתה חבר כנסת - - -

יואב קיש: אפילו דקה וחצי.

יואב קיש: אני אגיד את הדברים לסיכום.

יואב קיש: היה פה דיון מעניין, חבל שהפסדת אותו, השרה אורנה ברביבאי.

אורנה ברביבאי: הגעתי, הבנתי מה ההצעה.

יואב קיש: הבנת מה ההצעה, זה נעשה בשבילך.

יואב קיש: דרך אגב, בגדול אני חושב שההצעה מוסכמת, רק השאלה היא איך עושים אותה, זה הכול, אבל אני שם את זה בצד.

יואב קיש: קודם כול, אני אומר בצורה פשוטה מאוד לכל מי ששאל: להערכתי החוק הזה ייפול היום, אלא אם נגיע להסכמות.

יואב קיש: וביום רביעי תעלה ההצעה שלנו, שנותנת ללוחמים מלא, ואתם תעמדו בהחלטה הזו.

רון כץ: ומה יקרה ברביעי?

יואב קיש: אני אומר לכם, תחסכו את זה, תחסכו את זה, בואו נסגור היום את המתווה.

רון כץ: ואז מה יקרה?

יואב קיש: אבל אתה יודע מה הכי מרגיז אותי?

יואב קיש: שהתקשורת, ששמה קצוץ על שכר החיילים שלפני חצי שנה רצינו להעלות אותו - - -

רון כץ: אנחנו העלינו אותו.

אורנה ברביבאי: אנחנו העלינו.

יואב קיש: אתה יודע למה העלית?

אורנה ברביבאי: למה?

יואב קיש: כי אנחנו התחלנו קמפיין, אמרנו שצריך להעלות, והרשתות והחיילים - - -

רון כץ: מה זה משנה למה?

רון כץ: אנחנו העלינו.

יואב קיש: יאיר לפיד עמד פה נגד, הפלתם את זה.

יואב קיש: אל תהיה עכשיו גם פופוליסט.

יואב קיש: אתם, כשאנחנו הבאנו את זה, אתם הפלתם את שכר הלוחמים.

רון כץ: יאיר לפיד העלה את שכר החיילים - - -

יואב קיש: ומה אמר ליברמן?

יואב קיש: ליברמן אמר, לפני 2023 אל תבואו לדבר איתי.

יואב קיש: אל תהיה פופוליסט - - -

רון כץ: ובסוף, יואב, הוא עשה - - -

יואב קיש: אל תפריע לי עכשיו, יש לי עוד דקה.

יואב קיש: יש לי עוד דקה.

יואב קיש: הצבעתם נגד, הייתם נגד, התקשורת לא עסקה בזה - - -

רון כץ: לא הצבענו נגד - - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

יואב קיש: תן לי לסיים.

אחמד טיבי: לפני שתי דקות הייתה לך דקה.

יואב קיש: אז אל תפריע לי עכשיו.

יואב קיש: התקשורת, זה לא מעניינים אותה הלוחמים והחיילים, לצערי - -

אחמד טיבי: משפט מחץ.

יואב קיש: - - רק הניגוח הפוליטי.

יואב קיש: הם נכנסו להיות שחקן פוליטי, הם מבינים שיש בחירות.

יואב קיש: אנחנו נדאג ללוחמים, הם יקבלו 100%.

יואב קיש: יש להם 66?

יואב קיש: יקבלו 100%.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: הודעה לסגנית מזכיר הכנסת.

אחמד טיבי: בבקשה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית, הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (מס' 151), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק המסייעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל (תיקון מס' 2), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת העבודה והרווחה.

אלינור ימין: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אחמד טיבי: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

אחמד טיבי: 20 דקות לצערי.

קריאה: - - -

אחמד טיבי: אתה יכול להציע לתקן את התקנון.

אחמד טיבי: 20 דקות, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, לצערי, כנסת נכבדה, קראנו בפרשת השבוע "אם בְּחֻקֹתַי תלכו - - - וישבתם לבטח בארצכם".

שלמה קרעי: המדרש אומר: בארצכם אתם יושבים לבטח ולא מחוצה לה.

שלמה קרעי: רק בארץ ישראל יש לעם ישראל את הפוטנציאל לשבת לבטח.

שלמה קרעי: מספרים שיום אחד התרה הפריץ ביהודי שהיה חוכר ממנו את בית המזיגה.

שלמה קרעי: הוא אמר לו שאם לא ישלם לו בתוך חודש את החוב שלו, הוא יכניס אותו לצינוק ויגרש את המשפחה שלו.

שלמה קרעי: היהודי הבין שאין לו איך לשלם את זה, אסף את משפחתו ואת מטלטליו ועלה על העגלה לברוח מהמקום.

שלמה קרעי: אז אנחנו "חגגנו", במירכאות, במשך 2,000 שנה את זמן פליטתנו בגלות; מגירוש לפוגרום ומעלילה לגזירה, ותודה לאל, זכינו לבנות ולהיבנות כאן בארץ נחלת אבותינו, משואה לתקומה.

שלמה קרעי: אבל קמה לה חבורה של אנשים קטנים, גלותיים.

שלמה קרעי: הם לא ישנים טוב בלילה אם לא כרעו ברך בפני אויבינו ביום.

שלמה קרעי: בתוך פחות משנה הספיקו להרוס כל חלקה טובה.

שלמה קרעי: דגלי אש"ף מונפים ברחובות קריה.

שלמה קרעי: דגלי אויב.

שלמה קרעי: הבוקר, באוניברסיטת בן גוריון, עשרות סטודנטים באישור היועץ המשפטי לממשלה.

שלמה קרעי: זה יועץ משפטי?

שלמה קרעי: זה רועץ משפטי.

שלמה קרעי: זו רועצת משפטית.

שלמה קרעי: איך איבדנו את הריבונות כאן בארץ הזו בתוך חודשים ספורים?

שלמה קרעי: עאידה תומא סלימאן, הבוקר, קוראת ליוסף חדד בוועדת החינוך: משת"פ, נבלה, בוגד בעמו.

שלמה קרעי: הוא ישראלי, גאה במולדת הזו שלנו, בארץ ישראל – היא מכנה אותו ככה.

שלמה קרעי: היא דנה אותו למוות.

שלמה קרעי: מה זה משת"פ?

שלמה קרעי: מה הדין של בוגד בעמו?

שלמה קרעי: מה הדין של משת"פ?

שלמה קרעי: חבורה שפועלת כאן בכנסת ישראל בשליחותו של הטרוריסט אבו מאזן, מתנהלת כאן כאילו הם אדוני הארץ, ומקבלים גיבוי מהקואליציה הזו.

שלמה קרעי: אתה יודע, דודי, את מי שרן השכל הוציאה מהוועדה, כשהיא קראה לו ככה, עאידה סלימאן?

שלמה קרעי: הוציאה את יוסף חדד.

שלמה קרעי: את עאידה תומא סלימאן היא השאירה.

שלמה קרעי: זו תקווה חדשה.

שלמה קרעי: זו התקווה הנכזבת שחברה לאחים לחבורה אנטי-ציונית, וככה הם מנהלים אותנו במדינה בארץ אבותינו.

שלמה קרעי: במקום להעיף אותה לכל הרוחות, היא העיפה אותו.

שלמה קרעי: ואיך שכחתי את זועבי?

שלמה קרעי: אפילו קושניר עמד היום דום בוועדת הכספים.

שלמה קרעי: סתם פיות.

שלמה קרעי: הייתי ברשות דיבור, לנמק, לשאול שאלה.

שלמה קרעי: השאלה ששאלתי לא מצאה חן בעיניו – כשאני ברשות דיבור, לא בהערת ביניים.

שלמה קרעי: הוא הוציא אותי החוצה, ותוך כדי רשות דיבור.

שלמה קרעי: תבין את הדיקטטורה שלהם.

שלמה קרעי: למה זה קרה?

שלמה קרעי: למה הוא היה כל כך בלחץ?

שלמה קרעי: כי הוא היה חייב להעביר את מאות המיליונים האלה לזועבי – אם לא, הוא יחטוף בראש מליברמן – כדי שחברי הכנסת האנטי-ציונים האלה יהיו מרוצים.

שלמה קרעי: המדינה סערה יומיים בגלל ההצהרה של זועבי – הצהרה שהיום לא נשאר ממנה שום דבר חוץ מהוצאת דיבתן הרעה של הנשים הערביות.

שלמה קרעי: מה זו החלטה של אישה ערבייה?

שלמה קרעי: החלטה של אישה ערביה – אתן לא מכירות אותנו – זו החלטה.

שלמה קרעי: לא נשאר כלום.

שלמה קרעי: חברת הכנסת זועבי תישאר כאן, בדיוק כמו שאר חברי הקואליציה הסמרטוטים, ותמכור את כל הערכים.

שלמה קרעי: היא תמכור כל דבר אפשרי, כי פשוט אפשר; כי יש כאן מישהו שלא מסתכל כמה יש בחשבון; לא מסתכל כמה אזרחי ישראל ישלמו.

שלמה קרעי: הוא חותם על הצ'קים, משלם ביד נדיבה לכל דכפין, על חשבון החיילים, על חשבון העצמאים, על חשבון הפריפריה, החינוך, הבריאות, על חשבון כולנו.

שלמה קרעי: אבל לפני שאמשיך לדבר על הממשלה הנוראה הזו, אני רוצה לחזור למכתב של זועבי.

שלמה קרעי: כמה שקרים, כמה הסתה, כמה צביעות וכמה ניתוק מהמציאות.

שלמה קרעי: סיוון רהב מאיר כתבה בטור שלה השבוע – ככה, משהו בגילוי לב – לזועבי, והיא כותבת ככה: "קראתי את מכתב ההתפטרות המלא של ח"כ ג'ידא רינאוי זועבי ממרצ, ובו המשפט: 'החודש האחרון, חודש הרמדאן, היה קשה מנשוא', ופירטה את הדברים שבעיניה היו קשים".

שלמה קרעי: בעינינו זה ריבונות ומשילות בארץ הזו.

שלמה קרעי: "נכון, ג'ידא", כותבת סיוון רהב מאיר, "מ-19 סיבות שאף אחת מהן לא מוזכרת במכתבך: מנחם יחזקאל, הרב משה קריביצקי, לורה יצחק, דוריס יחבס, יזן פלאח, איוואן טרנובסקי, שיראל אבוקרט, הרב אבישי יחזקאל, יעקב שלום, אמיר חורי, ויקטור סורקופוט, דמיטרי מיטריק, ברק לופן איתם מגיני, תומר מורד, דניאל גולב, יונתן חבקוק, בועז גול, אורן בן יפתח, וכמובן, הלוחם נועם רז.

שלמה קרעי: השם ייקום דמם של כל הקדושים האלו.

שלמה קרעי: את צודקת ג'ידא, קשה מנשוא החודש הזה".

שלמה קרעי: תתביישו לכם, בנט, אלקין, שקד וסער.

שלמה קרעי: זועבי היא רק הסמל והפנים של ממשלת הטרור האנטי-ציונית הזו שהקמתם.

שלמה קרעי: בעזרת השם, כולכם בבושת פנים תיזרקו בקרוב לפח האשפה של ההיסטוריה.

שלמה קרעי: אתם לא ממשלה.

שלמה קרעי: אתם פשוט תאונת דרכים.

שלמה קרעי: מדינת ישראל נראית כמו אחרי תאונת דרכים.

שלמה קרעי: אין ריבונות.

שלמה קרעי: אין משילות.

שלמה קרעי: היום בנק ישראל האלה את הריבית בעוד 0.4%.

שלמה קרעי: עשה את הדבר הכי קל לממשלה.

שלמה קרעי: במקום ללכת לטפל ביוקר המחיה, להוריד מיסים, לעשות את מה שנדרש כדי שלא תהיה אינפלציה, הם גורמים לנו, לכל הזוגות הצעירים שלנו, למשקי הבית, לשלם עוד עשרות ומאות שקלים בחודש.

שלמה קרעי: זו ממשלה שהיא פשוט תאונת דרכים.

שלמה קרעי: הכול התרסק.

שלמה קרעי: אין ריבונות.

שלמה קרעי: אין משילות.

שלמה קרעי: בית המשפט השבוע אמר: המפכ"ל אמר פולחן דת לכל אדם בהר הבית, וזה תואם את החוק.

שלמה קרעי: והינה בא יהודי והשתחווה בהר הבית, במקום הקודש והמקדש.

שלמה קרעי: ומה אומרים פתאום?

שלמה קרעי: ממציאים משהו חדש, מינוח משפטי שמה שהוא אמר במשפט, זה רק לאדם הספציפי שבא לאותו דיון – לאותם ארבעה נערים.

שלמה קרעי: אבל אין בזה, אין אמת.

שלמה קרעי: אין משפט אמת.

שלמה קרעי: מה שאתם רוצים לעשות בהר הבית, תמשיכו לעשות.

שלמה קרעי: תעשו מה שאתם רוצים.

שלמה קרעי: מי יודע מה הכריחו את השופט הזה, איך איימו עליו כדי שהוא יוציא את ההבהרה השקרית, המושחתת הזו?

שלמה קרעי: הבהרה שבה הוא אומר: מה שאני דן כאן, זה לא דין אמת.

שלמה קרעי: אני דן כאן דין שקר.

שלמה קרעי: אם אתם רוצים לעשות פוליטיקה מהמשפט, מהחוק, תעשו מה שמתחשק לכם.

שלמה קרעי: מהממשלה הזו לא ייצא כלום.

שלמה קרעי: מדובר באוסף של פוליטיקאים שעסוקים כל היום בעצמם, בהישרדות שלהם, בג'ובים שלהם, בסכסוכים הפנימיים שלהם.

שלמה קרעי: הם לא עובדים בשביל אזרחי ישראל.

שלמה קרעי: הכיסא שלהם לפני הכול.

שלמה קרעי: הם עשו כאן תאונת דרכים לאזרחי ישראל.

שלמה קרעי: אתם יודעים למה אתם דומים, ממשלת ישראל?

שלמה קרעי: בואו תשמעו.

שלמה קרעי: דודי.

דוד אמסלם: כן.

שלמה קרעי: בוא תשמע סיפור, למה הממשלה הזו דומה.

שלמה קרעי: היה שיכור אחד, שהיה שותה כל פעם.

שלמה קרעי: מגיע הביתה, ואשתו כועסת עליו, רבה איתו – בוקר וערב.

שלמה קרעי: יום אחד היא אמרה לו: חביבי, אם אתה חוזר עוד פעם שיכור הביתה, אם אתה שותה, אני הולכת לרב.

שלמה קרעי: די, אני לא יכולה יותר.

שלמה קרעי: הוא אמר לה: בסדר.

שלמה קרעי: למוחרת חזר הביתה, נקי, לא שתה כלום.

שלמה קרעי: הלך לישון, ראה שהיא נרדמת, בדק שהיא ישנה, קם בשקט, בשקט, הלך לבית המרזח, שתה, השתכר, חזר הביתה, נכנס למטבח, טראח, נפל, כלי זכוכית התנפץ, כולו פצוע.

שלמה קרעי: אמר, טוב, אני אגיד לאשתי שהחלקתי, נפלתי.

שלמה קרעי: הלך למקלחת, שם פלסטרים ועלה למיטה לישון.

שלמה קרעי: בבוקר אשתו אומרת לו, קום, קום, שיכור, קום.

שלמה קרעי: הוא אומר לה, מה שיכור?

שלמה קרעי: זו ההערכה שלך על שאתמול לא שתיתי וחזרתי נקי?

שלמה קרעי: היא אומרת לו, בוא, בוא, אני אראה לך.

שלמה קרעי: לקחה אותו למקלחת, ואומרת לו, אתה רואה את כל הפלסטרים?

שלמה קרעי: שמת אותם על המראה, במקום לשים אותם על הפרצוף.

שלמה קרעי: זו הממשלה הזו.

שלמה קרעי: חבורה של שיכורים, שבמקום להביט בעצמם בראי, ולראות את הנזקים שלהם, לראות את המחדלים, את האסונות, את הכישלונות.

שלמה קרעי: הם מסתירים את המציאות מעצמם.

שלמה קרעי: הם מכסים את המראה בפלסטרים.

שלמה קרעי: המדינה מדממת, המדינה קורסת, והם כמו חבורת שיכורים מכסים בפלסטרים את המראה, כדי לא לראות את המחדלים והכישלונות שלהם.

שלמה קרעי: << מנהל >> לכסות בפלסטרים את המראה, חברים, לא יעצור את הדימום.

שלמה קרעי: לשפוך מאות מיליונים לכל עבר, לתת שוחד, לתת פרוטקשן – השבוע התמונה של יאיר לפיד עם כל החבורה הייתה נראית כמו חבורה שבאה לגבות את הפרוטקשן שלה מהממשלה הזו.

שלמה קרעי: כל ממזר מלך בממשלה הזו, וכל דבר שהם יבקשו הם יקבלו.

שלמה קרעי: זה הפלסטר על המראה.

שלמה קרעי: הם לא יטפלו בדימום, הם לא יעצרו את הדימום, הם ייתנו להם לסתום פֶּה פֹּה ולסתום את הפה שם, והמדינה תמשיך להתרסק.

שלמה קרעי: לתת פרוטקשן לחבורות אנטי-ציוניות, שלא מכירות בזכות קיומנו כאן, לא יחזיר לנו את הריבונות, לא יחזיר את המשילות בנגב, בגליל, בירושלים ובערים המעורבות.

שלמה קרעי: יאיר רביבו – אתמול הייתי איתו בכנס בלוד – הוא אומר:

שלמה קרעי: אני מאוד כועס על הממשלה הזו, נתנו רק לראשי הרשויות הערביים 200 מיליון שקל, לפי מה שסיפרו, אבל אני עיר מעורבת, תנו לי לפחות 100 מיליון.

שלמה קרעי: מה, בגלל שיש לי יהודים בעיר אתם מנדים אותי כך?

שלמה קרעי: כך אתם מתגזענים כלפיי, כי יש לי יהודים בעיר?

שלמה קרעי: הוא צודק בכל מילה.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: כי חברי הכנסת היהודים בממשלה הזו – ניר אורבך, אילת שקד, אביר קארה – הם לא עושים, הם לא מסוגלים לעשות.

שלמה קרעי: זועבי השאירה להם עשן.

שלמה קרעי: אמרתי היום לאביר קארה: אתם מקשקש, מקשקש.

שלמה קרעי: מקשקש הרבה.

שלמה קרעי: העצמאיים כבר סגרו את העסקים שלהם – לא קיבלו פיצויים, לא נתתם להם כלום.

שלמה קרעי: נזכרתם בהם עכשיו כשהממשלה עומדת ליפול?

שלמה קרעי: תראה מה זועבי עשתה, תוך 48 שעות, מאות מיליונים.

שלמה קרעי: כולם מתרוצצים סביבה, עולים אליה לרגל, תלמדו קצת.

שלמה קרעי: אתם עומדים ליפול גם ככה.

שלמה קרעי: הרי אתם הולכים להתרסק.

שלמה קרעי: תשאירו איזו מורשת, תשאירו משהו שיהיה אפשר להתגאות בו.

שלמה קרעי: מה תספר לילדים שלך, אביר קארה?

שלמה קרעי: מה תספרו לנכדים שלכם?

שלמה קרעי: מה, שהקמנו ממשלה שהרסה את מדינת ישראל?

שלמה קרעי: שזועבי והרשימה המשותפת ואבתיסאם מראענה וכל החבורה האנטי-ציונית ידעו לשאוב מאיתנו כספים?

שלמה קרעי: ששמנו פלסטרים על הראי ונתנו לדימום להמשיך?

שלמה קרעי: שנתנו למדינה להמשיך להתרסק?

שלמה קרעי: אתם חבורה של חדלי אישים.

שלמה קרעי: הגיע זמנכם.

שלמה קרעי: אין לכם מנדט.

שלמה קרעי: לכו הביתה.

שלמה קרעי: אתה יודע, דודי, יש פסוק בדיוק על הדבר הזה.

שלמה קרעי: ישעיה הנביא התנבא על הממשלה הזו: "נוע תנוע ארץ כשִׁכּוֹר והתנודדה כמלונה וכבד עליה פשעה ונפלה ולא תֹסיף קום".

שלמה קרעי: זו הממשלה הזו.

יבגני סובה: חבר הכנסת אמסלם עשה לך כך – אתה באמת יודע, או שהסכמת למה שהוא אומר?

דוד אמסלם: כן, מכיר.

יבגני סובה: באמת מכיר את הפסוק?

דוד אמסלם: איזו שאלה?

שלמה קרעי: הוא יודע והוא מסכים.

יבגני סובה: סתם סקרן אותי לדעת, באמת, בלי ציניות עכשיו.

דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אצטט לך חלק גדול מאוד מתהילים?

יבגני סובה: לא, הכול בסדר.

יבגני סובה: שמע, אני לפחות למדתי פה משהו, אז לכן שאלתי.

יבגני סובה: הכול בסדר.

שלמה קרעי: תראה, דודי למד בתיכון, בבית ספר, ששם למדו הרבה תנ"ך.

דוד אמסלם: לא קשור, אני בא מבית יהודי עמוק, עם יהדות עמוקה.

דוד אמסלם: לומדים תנ"ך, לומדים פסוקים.

דוד אמסלם: אני כל שבת הולך לבית כנסת.

יבגני סובה: אתה יודע, אני גם בוגר בר-אילן - -

דוד אמסלם: לא קשור לבוגר.

דוד אמסלם: אני מגיל - - -

יבגני סובה: - - שמעתי דברים בחיי.

יבגני סובה: שאלתי אותך שאלה כי עשית כזה, אתה יודע - - -

דוד אמסלם: אתה שאלת שאלה שזה בערך כמו שאני אשאל אותך אם אתה יודע לדבר רוסית.

יבגני סובה: אה, זה אותו דבר?

דוד אמסלם: בערך.

דוד אמסלם: דרך אגב, יהדות ואני חד הם.

שלמה קרעי: אבל אני שמח שהפנמת את הפסוק.

שלמה קרעי: זה שאתה מתלהב שלמדת משהו זה סימן שהפסוק התאים כמו כפפה ליד לכל הדברים שאמרתי קודם.

שלמה קרעי: זו בדיוק הממשלה.

ישראל כץ: שלמה, אנחנו למדנו באותו מקום, בישיבה התיכונית.

שלמה קרעי: אני יודע - - -

דוד אמסלם: אנחנו למדנו באותה ישיבה תיכונית.

דוד אמסלם: הוא היה כיתה י"ב ואני כיתה ט'.

ישראל כץ: איווט לא היה בישיבה, היה באוניברסיטה.

יבגני סובה: שלמה קרעי הדור הבא, נכון?

יבגני סובה: אתה הדור הבא?

שלמה קרעי: אני הדור הבא, כן.

יבגני סובה: הם הדור הקודם.

ישראל כץ: - - - מהאוניברסיטה על האינטרסים היהודיים נגד ההתפרעות של - - -

יבגני סובה: יש את התמונה המפורסמת שלך, נכון?

יבגני סובה: יש את התמונה המפורסמת באוניברסיטה העברית, נכון?

יבגני סובה: אתה עם השיער הארוך, ואז אתם הולכים ומרביצים, אני לא אגיד למי.

ישראל כץ: לא, לא מרביצים.

ישראל כץ: הוא בזקן של מהפכן.

יבגני סובה: אה, לא מרביצים, אוקיי.

שלמה קרעי: מה שקורה היום באוניברסיטאות זו בושה וחרפה.

דוד אמסלם: דרך אגב, ליברמן היה איתם, עכשיו הוא עבר צד, עכשיו עם טיבי.

ישראל כץ: אז הוא הבין איפה הצד הנכון.

דוד אמסלם: לקח לו 40 שנה להבין שהוא עכשיו בצד – עבר צד.

משה ארבל: היושב-ראש, אני מבקש תוספת זמן לקרעי.

שלמה קרעי: הוא ייתן, הוא ייתן.

שלמה קרעי: אגב, כל זה שתי דקות בגלל הדיבור שלך.

שלמה קרעי: כל זה חוזר אליי.

יבגני סובה: פעם אחת לא נתתי לך זמן?

שלמה קרעי: בקיצור, אני רוצה לסכם את העניין הזה ומקווה ומייחל שבקרוב בקרוב, כי אני רואה כאן חברי כנסת – רואים את התהפוכות ואת התמורות שקורות בלשכת הנוכל.

שלמה קרעי: אנשים לא מצליחים להחזיק מעמד, לא מקבלים את שינוי הדעות של ראש הממשלה הזה ואת החתירה לשמאל הקיצוני, ומתחילים כולם להבין שכדאי להם לברוח החוצה; לברוח מהספינה לפני שהיא תטבע.

שלמה קרעי: "נפלה לא תוסיף קום", בעזרת השם.

שלמה קרעי: אני רוצה לדבר על חוק ממדים ללימודים.

שלמה קרעי: אחרי שנפל להם היום חוק הדגל האנטי-דמוקרטי של גדעון סער – של הגבלת כהונה – והממשלה התחילה להתרסק, הם הבינו שהם לא יכולים להעביר חוקים אנטי-דמוקרטיים.

שלמה קרעי: הם לא יכולים לסתום פיות, לא יכולים להגביל כהונה, כי העם הוא הריבון ואין להם רוב לעשות את המהלכים המסוכנים האלה.

שלמה קרעי: פתאום נזכרו בחיילים, נזכרו בלוחמים, נזכרו בעצמאים, נזכרו באזרחי ישראל.

שלמה קרעי: אני רוצה לתת כמה עובדות על הסיפור הזה של ממדים ללימודים.

שלמה קרעי: קודם כול, יש תקצוב לתוכנית הזו.

שלמה קרעי: החוק זה לא חוק תקציבי, כי התקציב כבר עבר ושוריין בתקציב המדינה.

שלמה קרעי: זאת אומרת, יבגני, גם בלי חוק, בהחלטת ממשלה פשוטה מאוד, מרימים אצבע בהחלטת ממשלה, והחיילים מקבלים.

שלמה קרעי: זה שוריין בתקציב.

שלמה קרעי: לא חייבים חוק כדי שגוף ביצוע יוציא כסף על פרויקטים שהוא צריך.

שלמה קרעי: לא רק זה, יתרה מכך, החיילים היו אמורים לקבל כבר ב-9 במאי את הפעימה הראשונה של המלגה, אבל מה אתם הבנתם?

שלמה קרעי: אפשר לעשות סיבוב על חשבון הלוחמים, כדי לעשות סיבוב על האופוזיציה, ולהראות שהם כביכול מתנגדים לממדים ללימודים.

שלמה קרעי: יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון עומד כאן ומשקר במצח נחושה, מסכן את לוחמי צה"ל עם עוזרת מוסלמית תומכת טרור, שיושבת בוועדת חוץ וביטחון, ומרמה את כולם כאילו החיילים לא יכולים לקבל את המלגה.

שלמה קרעי: זה שוריין בתקציב המדינה, אדוני יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, לא צריכים את החוק הזה בשביל להעביר את הכסף הזה.

ועדת החוץ והביטחון): העוזרת המוסלמית שלי - - -

שלמה קרעי: אל תפריע לי, אני לא הפרעתי לך.

שלמה קרעי: המלגה הייתה צריכה להיכנס - - -

ועדת החוץ והביטחון): - - -

שלמה קרעי: תבקש הודעה אישית אם אתה רוצה להגיב לי.

שלמה קרעי: אל תפריע לי.

שלמה קרעי: המלגה הייתה צריכה להיכנס כבר ב-9 במאי - - -

דוד אמסלם: עוד מעט תמנה מפקד חיל האוויר מוסלמי.

דוד אמסלם: לא מעניין אותך כלום.

דוד אמסלם: עוד מעט תמנה מפקד חיל האוויר מוסלמי.

דוד אמסלם: אם זה היה תלוי בך זה מה שהיה קורה.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש.

דוד אמסלם: איבדת כל ערך יהודי.

שלמה קרעי: צה"ל התחייב בפני הלוחמים שהכסף הזה יעבור.

שלמה קרעי: זו התחייבות מוסדית של מדינה כלפי אזרחים, והם יקבלו את זה – אם תרצה הקואליציה ואם לא תרצה.

שלמה קרעי: הם יקבלו את מה שמגיע להם.

שלמה קרעי: הדבר השלישי הוא שציר הזמן היום, החוק שלנו, התיקון שלנו לחוק ל-100%, עולה קודם.

שלמה קרעי: אתם הולכים להצביע נגד הלוחמים, נגד התיקון שלנו של 100%, אלא אם כן תחליטו להצביע בעד.

שלמה קרעי: ובואו אני אגלה לכם משהו, יבגני, אנחנו הולכים להצביע בעד – אתה שומע, דודי?

דוד אמסלם: כן.

שלמה קרעי: אנחנו הולכים להצביע היום על שלושת הסעיפים הראשונים בחוק בעד.

שלמה קרעי: סעיף 1, סעיף 2, סעיף 3, אנחנו נצביע בעדם.

שלמה קרעי: ההסתייגות שלנו להעלות ל-100% היא על סעיף 4.

שלמה קרעי: נצביע בעד סעיפים 1, 2 ו-3.

שלמה קרעי: אם הם יפילו את סעיף 4 שלנו, אנחנו לא ניתן לחוק הזה לעבור, כי אנחנו לא סומכים עליכם שאתם תעלו את זה ל-100%.

שלמה קרעי: אם הלוחמים חשובים לכם, תצביעו בעד תיקון הנוסח שלנו בסעיף 4.

שלמה קרעי: אנחנו נצביע בעד סעיף 1, סעיף 2, סעיף 3, בעד הלוחמים שלנו, ובעד סעיף 4 המתוקן, שנותן להם 100%, כי הם נתנו 100%, ומגיע להם 100%.

שלמה קרעי: ואתם, אם תצביעו בעד התיקון שלנו, החוק יעבור הלילה והכול יבוא על מקומו בשלום.

שלמה קרעי: אבל אם תתנגדו, אנחנו לא ניתן לכם להתנגד ללוחמים שלנו, אנחנו לא ניתן לכם להעביר חוק כזה כאן.

שלמה קרעי: ביום רביעי יבוא חוק שלנו – של 100% – כמו שדאגנו לאורך כל השנים לחיילים וללוחמים שלנו.

שלמה קרעי: אנחנו העלינו לראשונה את שכר החיילים ב-2014 ו-15 ו-16, ורק בגללנו העליתם השנה בסופו של דבר את השכר בעוד 50%.

שלמה קרעי: גם הפעם אנחנו לא ניתן לכם להתקמצן על הלוחמים שלנו.

שלמה קרעי: הם יקבלו את ה-100% שמגיע להם, ואתם בעזרת השם תלכו הביתה בקרוב.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

יבגני סובה: הדובר הבא, חבר הכנסת דוד אמסלם, 20 דקות.

יבגני סובה: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס, ברשותך, לאיזו סוגיה שקרתה לנו היום.

דוד אמסלם: חבר הכנסת ארבל, היום באנו לישיבת הסיעה, כהרגלנו אנחנו יושבים באולם ירושלים.

דוד אמסלם: אנחנו הסיעה הכי גדולה בכנסת, 30 מנדטים.

דוד אמסלם: מסתבר לנו שמנכ"ל הכנסת כותב לנו מכתב, מעניש אותנו שאנחנו לא יכולים לשבת באולם ירושלים.

קריאה: - - -

דוד אמסלם: 30, במחל 30.

דוד אמסלם: אחרי זה אני אראה לך אותם.

דוד אמסלם: הוא אומר לנו ללכת לשפרינצק.

דוד אמסלם: שאלנו למה, והוא אומר, בגלל שאתם עקרתם שני – הרימו את המחיצות לפני איזה חודש.

דוד אמסלם: הרי כשאנחנו היינו בוועדה עם שיקלי, בוועדת הכנסת, הסדרנים הורידו את המחיצות.

דוד אמסלם: עכשיו, לא הבנתי, אנחנו חברי כנסת.

דוד אמסלם: מה, אנחנו נערי מקהלה שלכם?

דוד אמסלם: מה חשבתם, שאנחנו באמת כולנו ביש עתיד כמו רם בן ברק?

דוד אמסלם: מה שנקרא – מר לוי, השיר "אני העבד" נכתב עליך - -

משה ארבל: הוא הסכים לכם בשפרינצק?

דוד אמסלם: - - של איציק קלה.

דוד אמסלם: אתה עבד נרצע.

דוד אמסלם: אתה שואל למה אני קורא לך סמרטוט רצפה?

דוד אמסלם: למה אני קורא לך בכלל שאתה הורס את הכנסת?

דוד אמסלם: הרי בפעם הבאה אנחנו נכין לכם תאים בשירותים.

דוד אמסלם: הרי אתם יודעים שתהיו שם.

דוד אמסלם: אם זה תלוי בי, שם אתם נמצאים, לא יעזור כלום.

דוד אמסלם: תלכו, תרוצו, תפגינו, תעשו, רם בן ברק, כולכם.

דוד אמסלם: תקשקשו.

דוד אמסלם: גם לא תיכנסו לאולם.

דוד אמסלם: בגלל שאתם בריונים אלימים, אין לכם אלוהים, אין לכם יושר, אין לכם כלום.

דוד אמסלם: אתם חבורה של בולשביקים, רק כוח הזרוע והאלימות בפיכם.

דוד אמסלם: אתה, שמעתי אותך, צבוע.

דוד אמסלם: קודם כול כאן עולה, מדבר על חיילי צה"ל.

דוד אמסלם: אתה הצבעת לפני חודש נגד העלאת השכר שלהם.

דוד אמסלם: אתה, אתה, פה.

ועדת החוץ והביטחון): - - -

דוד אמסלם: אתה.

דוד אמסלם: אתה והבוס שלך לפיד.

דוד אמסלם: רק שנייה, כשאתה מדבר על לוחמים, הרי אתה שפוט של מי?

דוד אמסלם: אתה שפוט של מישהו שלא שירת בצה"ל.

דוד אמסלם: בן אדם שבא ב-11:00 הביתה לאכול את השניצלים של אימא שלו.

דוד אמסלם: איך הייתה אומרת לו?

דוד אמסלם: יאיר, אל תאחר – בשעה 10:00.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אני מטגנת את השניצלים, ב-11:00 תהיה בבית.

דוד אמסלם: ועוד הבן אדם קיבל משכורת צה"לית.

דוד אמסלם: ועוד הוא מדבר על החרדים?

דוד אמסלם: ואתה בכלל כפוף אליו.

דוד אמסלם: הוא שם אותך ברשימה, ואתה גם סוג של עבד נרצע שלו.

דוד אמסלם: גם אתה קרטון.

דוד אמסלם: אתה עולה לכאן, ומטיף לליכוד מוסר?

דוד אמסלם: לנו?

דוד אמסלם: הרי אתה מיותר פה.

דוד אמסלם: אתה לא תגיד מילה אחת שהוא לא מאפשר לך.

דוד אמסלם: עם כל הג'חה שלך ועם כל האורווה שלך.

ועדת החוץ והביטחון): - - -

דוד אמסלם: אדוני, אז הוא יושב כאן, בן אדם.

דוד אמסלם: בן אדם שהייתי מתבייש.

ועדת החוץ והביטחון): - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, הייתי מתבייש.

דוד אמסלם: זה יהיה המנהיג שלי?

דוד אמסלם: בן אדם אנאלפבית, בן אדם נטול השכלה, בן אדם שבעיקר לא שירת בצה"ל.

דוד אמסלם: פרופיל 97.

דוד אמסלם: זה יהיה המנהיג שלי?

דוד אמסלם: שלך?

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: למה, כל זה בגלל מקום בכנסת?

דוד אמסלם: נראה לך שמישהו בליכוד פעם היה בוחר דמות כזאת?

דוד אמסלם: אבל אתם?

דוד אמסלם: אתה עולה לי לכאן, אומר לי, לליכוד, אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: אני לא מאמין.

דוד אמסלם: הרי אם אנחנו לא נמצאים כאן ואין ערוץ 12 ותוכנית חי בלילה – הרי ליברמן עלה ואמר, רק ב-2023 מעלים את השכר של החיילים.

ועדת החוץ והביטחון): בכלום אני לא מתווכח איתך.

ועדת החוץ והביטחון): אני לא מצפה ממך לכלום.

דוד אמסלם: הרי אתה הצבעת נגד, אתה רם בן ברק.

דוד אמסלם: אתם פתאום הרי כולכם צבועים.

דוד אמסלם: אתם מפעל של יחסי ציבור.

דוד אמסלם: אתם מפעל של צלופן.

דוד אמסלם: גרם אמת אין בכם.

דוד אמסלם: במיוחד בבוס שלך, שכולו חלול, כולו מלא קלקר.

דוד אמסלם: כולכם אחריו.

דוד אמסלם: דרך אגב, שאחד יעז להגיד מילה, אחד.

דוד אמסלם: היה פה גבר, שחלקתי עליו אבל הערכתי אותו, שלח.

דוד אמסלם: ישב פה ביציע, איש שלא רואה אותו ממטר, לא בהשכלה, לא בידע, לא בשום דבר.

דוד אמסלם: מה עשה לו הבן אדם?

דוד אמסלם: כולה הוא אמר לו, בוא נעשה פריימריז.

דוד אמסלם: מה קרה, איפה שלח היום?

דוד אמסלם: לא בכנסת.

דוד אמסלם: בגלל שככה זה אצלכם.

דוד אמסלם: הדיקטטור החליט, מבצעים.

דוד אמסלם: ככה זה אצל הבולשביקים.

דוד אמסלם: כשאומר משהו העריץ, כולם עושים.

דוד אמסלם: ואתה עולה לי כאן ולא מתבייש להגיד את מה שאתה אומר.

דוד אמסלם: אתה משקר לעצמך.

דוד אמסלם: אתם משקרים כבר שבוע לעם ישראל.

דוד אמסלם: לכן, אני רוצה לחזור בחזרה למר יושב-ראש הכנסת מיקי לוי.

דוד אמסלם: מיקי, באמת, לוי, נמאסת עלינו.

דוד אמסלם: המאסת את עצמך עלינו.

דוד אמסלם: לא הייתי קורא לך מיקי לוי, הייתי קורא לך מיקי מאוס.

דוד אמסלם: מיקי מאוס.

דוד אמסלם: אתה לא נותן לחברי כנסת להיות ולנהל את ישיבת הסיעה שלהם?

דוד אמסלם: למה מי אתה?

דוד אמסלם: הכנסת של אבא שלך, האולמות של אבא שלך?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: תראה לאן הגעת, לאיזה שפל המדרגה.

דוד אמסלם: תראה איזה איש נמוך אתה.

דוד אמסלם: וככה אתה יום ועוד יום מפרק עוד לבנה ועוד לבנה.

דוד אמסלם: הרי זה ברור לכם, גם לך, רם בן ברק, שלא ירחק היום והיוצרות מתהפכות, אתם יושבים פה ואנחנו כאן.

דוד אמסלם: אל תתלוננו על שום דבר שנעשה, שום דבר.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם אם תתלוננו, זה לא יעזור לכם.

דוד אמסלם: עד היום היינו אנשים נאיביים, ישרים, ישרי דרך, עם מצפון.

דוד אמסלם: אתם דורסים כל דבר גם כשאתם לא צריכים.

דוד אמסלם: אם אפשר להשפיל את הדמוקרטיה, להרוס אותה, למה לא, עוד קצת.

דוד אמסלם: אבל הכול יתהפך עליכם, ואתם תבכו כאן ותייללו, אתם וכל להקת המעודדות שלכם, וכל תיבות התהודה, מה שנקרא, מדני קושמרו ועד דרוקר.

דוד אמסלם: אתמול אני שומע את דרוקר.

דוד אמסלם: מה אומר דרוקר?

דוד אמסלם: תראה, הם מתואמים, בנט ולפיד.

דוד אמסלם: הרי באה זועבי ואמרה, אני לא מדברת עם מר בנט, רק לפיד.

דוד אמסלם: אז הוא אומר, תשמעו, חבר'ה, הם חושבים שהם לא מתואמים.

דוד אמסלם: תראה לאיזה שפל המדרגה.

דוד אמסלם: זה כתב.

דוד אמסלם: במקום שהוא יגיד, חבר'ה, יש פה בסוף מדינה, ומי שמנהל את המדינה זה ראש הממשלה, אין שני ראשי ממשלה.

דוד אמסלם: יש אחד, שהוא לא רלוונטי, שהחברים שלו חושבים שהוא לא רלוונטי – דרך אגב, בממשלה הזאת יש שבעה, כל זב חוטם מלך.

דוד אמסלם: ומר דרוקר, אתמול אני רואה אותו, חושב שכולם טיפשים במדינה.

דוד אמסלם: משקרים.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם כבר שבוע משקרים בכל המערכות לגבי הנושא של החוק, שבסוף עוד נתייחס אליו בהמשך.

דוד אמסלם: לא מתביישים.

דוד אמסלם: ועלק, קוראים לעצמם עיתונאים.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לכם עוד משהו קטן, רבותיי, שכנראה פספסנו בדרך.

דוד אמסלם: אני, כידוע לכם, העברתי ביקורת לפני כחודש וחצי, חודשיים, שלושה, על בית המשפט העליון, על איזו פסיקה.

דוד אמסלם: אני רוצה להקריא.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני חבר כנסת מהאופוזיציה.

דוד אמסלם: מה אמר היום שר בממשלה, השר עיסאווי פריג', על שופט בית משפט השלום בירושלים, שסוף-סוף יש פה שופט עם קצת מצפון יהודי, קצת ערכים יהודיים?

דוד אמסלם: אני לא מכיר אותו אבל אני מניח שחשובה לו גם קצת היהדות.

דוד אמסלם: השופט קובע שלהגיד "שמע ישראל" בהר הבית זה אינו עבירה פלילית.

דוד אמסלם: שומו שמיים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אסור לנו להגיד "שמע ישראל" בארץ ישראל.

דוד אמסלם: עזוב את המחלוקת לגבי הר הבית.

דוד אמסלם: אנחנו יהודים, בארץ ישראל אסור לנו להגיד "שמע ישראל"?

דוד אמסלם: ומי מטיף לנו?

דוד אמסלם: שר מוסלמי.

דוד אמסלם: ומה הוא אומר על אותו שופט?

דוד אמסלם: "מספיק טיפש אחד כדי לשרוף יער שלם".

דוד אמסלם: אז – א.

דוד אמסלם: אני רוצה לתקן אותך, מר עיסאווי פריג', השר עיסאווי פריג'.

דוד אמסלם: הפתגם לא אומר שמספיק טיפש אחד כדי לשרוף יער שלם.

דוד אמסלם: הוא אומר, כשטיפש אחד זורק אבן, מאה חכמים לא יכולים להוציא אותה.

דוד אמסלם: אז קודם כול, בוא תלמד בכלל מה הפתגם אומר.

דוד אמסלם: עכשיו, אני מבין שבשבילך שופט במדינת ישראל שיש לו קצת נשמה יהודית הוא טיפש.

דוד אמסלם: האמת היא שאנחנו טיפשים שאיש כמוך בכלל יושב בכנסת.

דוד אמסלם: כשאני אמרתי שהשופט מינץ שתה בקבוק ערק, פתחו אולפנים שלושה ימים.

דוד אמסלם: בהתחלה, במוצאי שבת, הדלקתי את הטלוויזיה, הייתי בטוח שמלחמה, לא האמנתי.

דוד אמסלם: אני שומע את קושמרו, את דרוקר, קרא, דנה וייס, רינה מצליח, אמנון אברמוביץ', כמובן, ברקו ואופירה, שני – אתה יודע, אני לא יודע מהם אפילו.

שלמה קרעי: ארחי-פרחי.

דוד אמסלם: הארחי-פרחי האלה.

דוד אמסלם: באמת.

דוד אמסלם: תת-רמה.

דוד אמסלם: גיא פלג, גליקמן, כל תיבות התהודה: איך אמסלם מדבר, איזו שפה?

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאתה בגילופין, זה קטע רגעי.

דוד אמסלם: שתית עכשיו, עכשיו אתה בגילופין.

דוד אמסלם: מחר תקום בבוקר, הכול טוב.

דוד אמסלם: כשאתה קורא לשופט "טיפש" – זה מצב קבוע.

יוסף טייב: גם אני?

דוד אמסלם: כל השמאל.

דוד אמסלם: ואם אתה שם – גם אתה וגם הבוס שלך.

דוד אמסלם: והצביעות, פשוט, הצביעות שלכם מגיעה באמת לעומקים שאף פעם לא הגענו, הרדידות שלכם.

דוד אמסלם: ופתאום, הס מלהכיר.

דוד אמסלם: לא שמענו את דרוקר פותח איזה שידור, עוד לא שמענו את קרא – ברוכי – לא את דנה ויס, למה אתה מדבר עם הידיים.

דוד אמסלם: בוודאי לא את ברקו ואופירה.

דוד אמסלם: שופט במדינת ישראל טיפש – שר בממשלת ישראל נוסע באוטו של מדינת ישראל, עם דגל מדינת ישראל, וקורא לשופט "טיפש".

משה ארבל: אין לו דגל.

דוד אמסלם: אין לו דגל, אתה צודק.

דוד אמסלם: אולי יש לו דגל של פלסטין באוטו שלו.

דוד אמסלם: ומה?

קריאה: - - -

דוד אמסלם: בוודאי, ועוד הנשיאה חיות כתבה לי מכתב.

דוד אמסלם: הרעשתי שמיים.

דוד אמסלם: פורסם.

דוד אמסלם: מכנה שופט "טיפש", ואללה אישי, כלום, העולם כמנהגו נוהג, כאילו הוא אמר: אחלה שופט, פסיקה חשובה, אני חולק על עמדתו של השופט.

דוד אמסלם: אתם מבינים את הרדידות, את הצביעות?

דוד אמסלם: ועל זה אמר כבר ינאי המלך לשלומציון המלכה, היזהרי מהצבועים, העושים מעשי זמרי ומבקשים שכר כפינחס.

דוד אמסלם: זו הרמה שלכם.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה עוד מעט יתחבר גם לחוק הזה, כל הצביעות שלכם.

דוד אמסלם: ברשותכם אני רוצה לעבור לנושא אחר.

דוד אמסלם: אני הגשתי פה הצעת חוק לפני כשבעה חודשים – פטור ממע"מ לתרופות מצילות חיים.

דוד אמסלם: אשתי, זיכרונה לברכה, נפטרה מסרטן קשה.

דוד אמסלם: אני נאלצתי לרכוש תרופה ב-50,000 שקלים לחודש, ואני שומע שזה לא כולל מע"מ.

דוד אמסלם: נפלתי מהכיסא.

דוד אמסלם: ישבתי עם כחלון, סידרנו את הכול.

דוד אמסלם: הוא אמר לי, דודי, עזוב חקיקה, בוא נסדר.

דוד אמסלם: אמרתי לו, אחלה, לא אכפת לי, בוא נסדר.

דוד אמסלם: מסכנים, אני כבר עברתי את זה לפני שנים, אבל יש עכשיו משפחות שכל יום בבתי חולים.

דוד אמסלם: אנחנו סוגרים תקציב, הכול.

דוד אמסלם: מוציאים קול קורא, יש לנו עמותה זוכה, ואני מאושר שסייענו לעם ישראל.

דוד אמסלם: לפני כשנה פתאום הסתבר לי דרך עיתונאי שאף אחד לא קיבל שקל.

דוד אמסלם: אני מכנס ישיבה עם ישראל כץ באוצר, ומסתבר – אסי מסינג, היועצים המשפטיים החליטו שזה לא חוקי, כל מה שעשינו לא מתאים להם.

דוד אמסלם: לזה אין להם כסף.

דוד אמסלם: לקצבת שאירים לגברים אין להם כסף.

דוד אמסלם: קצבאות זקנה, אין להם כסף.

דוד אמסלם: למה יש להם כסף?

דוד אמסלם: למנסור עבאס, 53 מיליארד שקל.

ועדת החוץ והביטחון): רגע.

ועדת החוץ והביטחון): אבל לפני שנה מי היה בממשלה?

ועדת החוץ והביטחון): אמסלם, חבר הכנסת אמסלם, מי היה בממשלה לפני שנה?

דוד אמסלם: וזועבי – עוד מעט, אני אענה לך.

ועדת החוץ והביטחון): ישראל כץ היה שר האוצר, לא?

דוד אמסלם: אני אענה לך.

דוד אמסלם: אז אני אסביר, אבל אל תפריע לי.

דוד אמסלם: אנחנו לא נתנו למנסור עבאס 53 מיליון שקל.

ועדת החוץ והביטחון): אבל לא נתתם גם - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, לא היינו מצביעים על דבר כזה.

דוד אמסלם: לא היינו מצביעים על דבר כזה.

דוד אמסלם: אנחנו ממשלה שדואגת ליהודים, לא דואגת רק לערבים.

ועדת החוץ והביטחון): אבל גם מע"מ לא קיבלת, אמסלם.

דוד אמסלם: לא יושבת רק עם הערבים, אין אצלנו דברים כאלו.

דוד אמסלם: כמובן, בא טיבי לפני שבועיים – דרך אגב, גם השבוע שילמתם לו איזה תשלום, 200 מיליון שקל.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בא לו כבישים באחד מהכפרים.

דוד אמסלם: שאלתי, למה לא בקריית מלאכי, למה לא באשקלון, למה לא בירוחם?

דוד אמסלם: שם לא צריך כבישים.

דוד אמסלם: אתה מכיר מדינת חוק שבה מקציבים – דרך אגב, כשאנחנו רצינו לעשות הטבה לעכו בא היועץ המשפטי דאז, המושחת, מר מנדלבליט, ואמר לנו, תעשו קריטריונים.

דוד אמסלם: אז הכנסנו עוד כל מיני יישובים ערביים בגלל שלא הייתה ברירה.

דוד אמסלם: רצינו את עכו, למה?

דוד אמסלם: הייתה נהירה של יהודים מעכו לנהריה.

דוד אמסלם: לא הצלחנו.

דוד אמסלם: שם ביקשו קריטריונים על כל דבר.

דוד אמסלם: היום, אין קריטריונים, ואין בטיח.

דוד אמסלם: אבל לזועבי – פתאום יש כסף.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך, מר בן ברק, אתה מכיר את שלמה ארצי הזמר, איך הוא היה אומר, "כמה זה עולה לנו, עולה, עולה, לנו".

דוד אמסלם: אז מנסור אומר, "כמה זה עולה להם, עולה, עולה להם".

דוד אמסלם: אתה מבין, כמה זה עולה לעם ישראל.

דוד אמסלם: אתם חצופים.

דוד אמסלם: אתם חושבים שהכסף של אבא שלכם.

דוד אמסלם: אתם עושים מה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: אתם ממשלה שמביאה את עם ישראל לרפיסות.

דוד אמסלם: אני כיהודי מתבייש.

דוד אמסלם: הכבוד הלאומי שלנו נרמס יום-יום כל עוד אתם שם.

דוד אמסלם: תראו מה קורה ברחובות.

דוד אמסלם: תראו את הציבור.

דוד אמסלם: תראו איזה פחד יש ברחובות.

דוד אמסלם: תדברו עם האנשים קצת.

דוד אמסלם: תצאו מהאטימות שלכם, ואז תבינו לאיזה שפל המדרגה הגענו.

דוד אמסלם: כבר למצעד הדגלים מתנגדים – מי?

דוד אמסלם: כל אלה שמחזיקים אתכם בממשלה.

דוד אמסלם: למה, היום בממשלה, שרים בממשלה, חבר הכנסת קרעי, אומרים שללכת בירושלים עם דגל ישראל זו פרובוקציה.

דוד אמסלם: אני חושב שאני כיהודי שגר פה בארץ ישראל זו פרובוקציה.

דוד אמסלם: אנחנו פרובוקציה.

דוד אמסלם: מה אנחנו עושים פה בארץ?

דוד אמסלם: אנחנו פרובוקציה, מרגיזים את מנסור עבאס.

דוד אמסלם: מרגיזים את האסלאמיסטים.

דוד אמסלם: אנחנו פה, יהודים בארץ ישראל.

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים.

דוד אמסלם: אין לכם טיפת כבוד לאומי.

דוד אמסלם: טיפה, קצת.

דוד אמסלם: תראו מה קורה באוניברסיטאות.

דוד אמסלם: היום שמענו, סטודנטים יהודים מפחדים להסתובב בקמפוס.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: יש סטודנטים ערבים.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשהוא מרים את דגל פלסטין זה לא סתם דגל, כמו שהוא אומר את זה, זה כדי להתריס נגד המדינה, מוסדות המדינה.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאתה עושה הסתה, אתה יכול לעשות אותה ברמקול, אתה יכול לעשות אותה בתופים, אתה יכול לעשות אותה בדגלים, בגלל שהמטרה שלך היא להסית.

דוד אמסלם: סטודנטים יהודים בארץ ישראל, בקמפוסים של ארץ ישראל, מפחדים.

דוד אמסלם: מפחדים.

דוד אמסלם: ומה אתם עושים?

דוד אמסלם: מה הצבעת, מר בן ברק?

דוד אמסלם: לתת לזועבי כמה עשרות מיליוני שקלים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: למלגות לסטודנטים ערבים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אחד שלא משרת בצה"ל, בגיל 18 כבר באוניברסיטה, בגיל 18 וחצי הוא כבר מרים דגל אש"ף ומפגין נגד מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתה מכיר יהודי אחד שמקבל מלגה מהמדינה, אחד, בתקציב?

דוד אמסלם: בבקשה, תפתח את ספר התקציב, אתה הצבעת על זה שזועבי תקבל כמה מיליוני שקלים טובים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לחלוקת מלגות לסטודנטים ערבים.

דוד אמסלם: שאלתי, דרך אגב, יש בחוק דבר כזה סטודנטים ערבים?

דוד אמסלם: אתה יכול לקחת מה שנקרא תקציב ולחלק לסטודנטים לפני מבחנים כאלה או אחרים.

דוד אמסלם: הרי זו אפליה על רקע גזעני.

דוד אמסלם: אתם הרי מוכרים כל ערך.

דוד אמסלם: היום היהודים מתחננים לקבל שוויון זכויות כמו של הערבים בממשלה שלכם, ועאלק ליברמן, "אין נאמנות אין אזרחות" – תראה את הצבוע הזה לאן הוא הגיע, שהיום כל רבע שעה הוא עושה מסז' למנסור עבאס.

דוד אמסלם: מנסור, חסר משהו?

דוד אמסלם: אתה צריך עוד כמה עשרות מיליונים?

יבגני סובה: נא לסיים, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה, אחמד טיבי, בוא גם אתה תשתתף בחינגה.

דוד אמסלם: תראה לאן הגיע הבן אדם, לאיזה שפל המדרגה.

דוד אמסלם: מזה שהוא היה הורג את הנייה ועד זה שמנאמנות – אני מבין עכשיו, אנחנו היהודים לא נאמנים.

דוד אמסלם: אנחנו.

דוד אמסלם: זו הפכה להיות מדינה, אתה יודע שזאת ממשלה של הפלסטינים, של הערבים.

דוד אמסלם: דרך אגב, תראה מה קורה כל יום בחדשות: האם מנסור עבאס אמר ככה, ככה, האם זועבי כן או לא, האם אחמד טיבי יצביע או לא יצביע.

דוד אמסלם: תראה מה קורה בכלל בשיח.

יבגני סובה: דודי, אתה כבר בדקה השנייה אחרי הזמן.

דוד אמסלם: היהודים כבר פשוט גמרו - -

יבגני סובה: תודה.

דוד אמסלם: - - את שלהם, ולכן אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לסכם.

דוד אמסלם: אתם בעצם מממשים הלכה למעשה את הפסוק בתהילים: "תשימנו חרפה לשכנינו, לעג וקלס לסביבותינו".

דוד אמסלם: זה מה שקורה לנו.

דוד אמסלם: עם ישראל אחרי אלפיים שנות גלות הגיע לארץ ישראל, והיום רוב העם היהודי המצוי בציון הולך שפוף, מפוחד – מפוחד ומבויש, למה?

דוד אמסלם: בגלל שבנט צריך לנסוע בשיירה - -

יבגני סובה: תודה.

דוד אמסלם: - - שרת החינוך צריכה להיות במשרד שלה, גדעון סער צריך להיות במשרד שלו.

דוד אמסלם: מכרו מדינה בשביל ג'ובים.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת דוד אמסלם.

יבגני סובה: הדובר הבא, יואב גלנט – נוכח?

יבגני סובה: אינו נוכח.

יבגני סובה: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

יבגני סובה: 20 דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני ראיתי פה בתחילת הדיון את יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון רם בן ברק, גברתי השרה, נזעק, ובפופוליזם הזול הזה מול ספסלי הליכוד בזעקות אימים, הקוזק הנגזל: איך יכול להיות?

יצחק פינדרוס: איך אתם מעיזים?

יצחק פינדרוס: ואתם יודעים מה, אני לא מאמין לו.

יצחק פינדרוס: למה אני לא מאמין לו?

יצחק פינדרוס: אני זוכר שלפני כעשרה חודשים, ידידי ורעי עוד מעיריית ירושלים חבר הכנסת דוד אמסלם, עמדה פה השרה איילת שקד, כשעוד לא ידענו בכלל לאיזה גבולות מסוגלים להגיע, סיפרו לנו סיפור על ממשלה פריטטית, חצי-חצי, אחדות, ועוד ניסו למכור לנו את הלוקש הזה ועוד לא ידענו על מה מדובר.

יצחק פינדרוס: אתה זוכר את הנאום סוחט הדמעות על קץ הציונות?

יצחק פינדרוס: על חוק האזרחות?

דוד אמסלם: בוודאי.

יצחק פינדרוס: על הפשרה של הפשרה של חוק האזרחות, שהמשפטנים לא נתנו לליכוד אף פעם להעביר טיפ-טיפה יותר כי זה לא יעבור, זה לא בגיץ – אתה זוכר את זה?

יצחק פינדרוס: וצריך ללכת פה בקושי ולהגיד טרור ולהתכוון ליהודים או להגיד יהודים ולהתכוון לטרור, ורק אל תגידו, והסבירו לנו והכול, אתה זוכר?

יצחק פינדרוס: ואז היא עשתה עוד פשרה על פשרה ועמדה פה ודיברה על קץ הציונות אם אנחנו לא נצביע להם.

יצחק פינדרוס: וראה איזה פלא, עברו כמה חודשים, לא הייתה ברירה, הלכו על נוסחה אחרת של בואו נאמר את האמת שלנו לימין, המשפטנים לא נתנו אפילו להעביר חלק מזה.

יצחק פינדרוס: אבל זו שלמות הממשלה.

יצחק פינדרוס: שלמות הקואליציה – הכול עובר.

יצחק פינדרוס: אז מסבירים לנו שאי-אפשר לתת לחיילים יותר, יש בעיה תקציבית: 50 מיליון שקל לא יודעים מאיפה להביא.

יצחק פינדרוס: לזועבי לקח להם פחות מ-24 שעות להביא כמה?

יצחק פינדרוס: 88 הבוקר, 200 בכבישים, עוד כמה כאלה.

יצחק פינדרוס: אבל 50 מיליון לא יודעים מאיפה להביא.

יצחק פינדרוס: הם לא יכולים, זה יהרוס להם את התקציב.

יצחק פינדרוס: זה ששיקרו לנו שהולכים להיכנס לגירעון – יושב פה שר האוצר לשעבר ישראל כץ, אני זוכר שהיו נכנסים אליו כשהוא היה שר האוצר ומסבירים לו בגרפים שהמדינה ב-2022 הולכת כמעט לחדלות פירעון.

יצחק פינדרוס: אתה זוכר את ההסברים?

יצחק פינדרוס: עם ה-150 מיליארד שצונח, אתה זוכר?

יצחק פינדרוס: ומריבה בין החשב הכללי לזה.

יצחק פינדרוס: מי לא סיפר לך את האמת?

יצחק פינדרוס: מי לא סיפר לך את האמת על זה שהמדינה הולכת להתמוטט סופית?

יצחק פינדרוס: ואז, מגיעים בסוף אפריל לגבייה חיובית של 32 מיליארד שקל עודף.

יצחק פינדרוס: אבל אני זוכר את הגרפים, היו ואם זה אחרי זה לוועדת כספים, אנחנו בדרך להתרסקות עוד טיפ-טיפה, ומה שהיה ב-2003 כשביבי היה שר האוצר משל למשבר הכלכלי שהולך להיות פה.

יצחק פינדרוס: המשבר בוול סטריט ב-2008 קטן על מה שהולך לקרות למדינת ישראל ב-2022.

יצחק פינדרוס: ואיזה משהו מוזר קרה ב-2022, ואז אומרים לך: זו המדיניות שלנו.

יצחק פינדרוס: איזו מדיניות, מישהו יודע?

יצחק פינדרוס: עשו איזושהי תוכנית?

יצחק פינדרוס: תוכנית כלכלית חדשה?

ישראל כץ: - - -

יצחק פינדרוס: יפה.

יצחק פינדרוס: אתה יודע מה התוכנית הכלכלית?

יצחק פינדרוס: לא, התוכנית הכלכלית שהביאו זה שהם פתחו את התמרוקים לתחרות.

יצחק פינדרוס: זה בוועדת כלכלה.

יצחק פינדרוס: זה שינה את הכלכלה הישראלית.

יצחק פינדרוס: בגלל זה עוד יסבירו לנו שיש 35 - - -

ישראל כץ: לא פתחו אגב.

ישראל כץ: משרד הבריאות לא נותן להם, לא תמרוקים ולא - - -

יצחק פינדרוס: אני יודע, עזוב.

יצחק פינדרוס: כשהם עבדו על אביר קארה, הם עבדו על אביר קארה.

יצחק פינדרוס: אם אביר קארה היה ברע"מ הם לא יכלו לעבוד עליו ככה.

יצחק פינדרוס: הוא היה במרצ, עבדו עליו שמורידים רגולציה, ובינתיים רק הוסיפו.

יצחק פינדרוס: זה בסדר, זה על הדרך.

יצחק פינדרוס: הוא יצטרך להתמודד עם מי עובד עליו יותר שם.

יצחק פינדרוס: אבל באים ואומרים לנו פה בפתוס: אתם פוגעים בחיילי צה"ל.

יצחק פינדרוס: כולו מה שצריך זה שלושה שלכם שייעלמו פה בהסתייגות ויש לך עוד 50 מיליון שקל.

יצחק פינדרוס: לא קרה כלום, מקבלים 100%.

יצחק פינדרוס: מה קרה עם חוק האזרחות?

יצחק פינדרוס: הביא רוטמן חוק – הוא מומחה יותר גדול ממני – אבל אני אומר לכם מניסיון פוליטי, לא חוקתי, החוק הזה בממשלת ימין לא היה עובר בג"ץ.

יצחק פינדרוס: לא היה עובר בג"ץ, לא יעזור לך כלום.

יצחק פינדרוס: לא היה עובר.

יצחק פינדרוס: חוק האזרחות שעבר לא היה עובר בג"ץ.

יצחק פינדרוס: גם בג"ץ כבר אמר את דברו ועשו זמני של הזמני.

יצחק פינדרוס: אבל הכול עובר.

יצחק פינדרוס: ואז הפתוס הזה גדל.

יצחק פינדרוס: אבל מה יקרה?

יצחק פינדרוס: אנחנו מסבכים לך את החיים, אדוני חבר הכנסת ישראל כץ, כי מחר בבוקר כשאנחנו נבוא ונבקש את מה שלפיד אמר שזה לא לטובת האזרחים, כי אם צריך כסף לגני ילדים ל-20% ממערכת החינוך במדינת ישראל, גני ילדים, השוואת שכר גננות, ויסבירו לנו שאין אפשרות, אנחנו נזכיר להם את השיחה היפהפייה הזאת של ארבעה ראשי רשויות שנכנסים יחד עם ג'ידא זועבי ביום ראשון למשרד החוץ והאוצר מתקפל.

יצחק פינדרוס: אנחנו נזכיר את זה, לא יעזור, אי-אפשר יהיה לברוח מזה.

יצחק פינדרוס: ונזכיר שלמוחרת בדה-מרקר לא הייתה כותרת שהמדינה הולכת להתמוטט.

יצחק פינדרוס: ונזכיר שהשקר יש לו גבול.

יצחק פינדרוס: הזכרתי את זה בעבר, והיום הלכתי לבדוק את זה, על פי בקשתו של יושב-ראש הכנסת – הראשון שהמציא את הכינוי "נוכל" לראש ממשלה, ועוד הוסיף "נוכל גדול", זה מי שהיום הוא ראש הממשלה החליפי.

יצחק פינדרוס: ומי שמזדע

יצחק פינדרוס: זע היום מאיך אפשר לקרוא לראש ממשלה "נוכל" זה אותו יושב-ראש כנסת מראש הממשלה החילופי ואותם אנשים שמזדעזעים.

יצחק פינדרוס: מי שהזדעזע כשאמרתי שצריך לעשות לבית המשפט העליון את מה שמתן כהנא עושה לרבנות, רק שהוא עושה את זה בצורה הרבה יותר יפהפייה ויפה ומתוקה, שכח להזדעזע כשמפקד המחוז הצפוני של המשטרה, מחוז צפון של המשטרה, אמר שצריך לגדוע ידיים.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, מה שהוא עשה זה שכשהגיעו כמה אנשים לצעוק עליו במירון, הוא גדע את המשטרה וברח משם והכול קרס לו.

יצחק פינדרוס: זו גדיעת הידיים שלו.

יצחק פינדרוס: אבל אותם אנשים צבועים שמזדעזעים – כנראה יש הבדל בין בית משפט שלום לבית משפט מחוזי.

יצחק פינדרוס: כי כשעיסאווי פריג' או יאיר גולן או כל מי שהיה פה מהצד השני של המפה הישראלית אמר מה שאמר, הכול בסדר ורגוע.

יצחק פינדרוס: הכול בגלל דבר אחד.

יצחק פינדרוס: יש רק אמת אחת.

יצחק פינדרוס: זה כל מה שמעניין.

יצחק פינדרוס: כל מדינת ישראל משועבדת מבחינת

יצחק פינדרוס: כם למשהו אחד ויחיד.

יצחק פינדרוס: כל מדינת ישראל משועבדת למשהו אחד ויחיד, לא לשום דבר אחר.

יצחק פינדרוס: המדינה משועבדת, אדוני היושב-ראש החדש – אני אכבד אותך.

יצחק פינדרוס: אני אמתין עד שכבודו ישב בשביל שיהיה על פי התקנון.

יצחק פינדרוס: כל מדינת ישראל מותרת.

יצחק פינדרוס: אפשר לפרק בתי משפט; אפשר לפרק לאנשים ידיים ורגליים; אפשר להוציא מאות מיליונים ומיליארדים בלי כלום ולהעביר את זה בתוך יממה, והכול בסדר, הכול עובר מסך.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים למה?

יצחק פינדרוס: כי יש סכנה קיומית למדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: קוראים לסכנה הקיומית הזאת נתניהו.

יצחק פינדרוס: ובשם הסכנה הזאת – ועד היום לא ידענו למה; היום התברר לנו למה: מי שאחראי על תוכנית הגרעין האיראנית זה נתניהו.

יצחק פינדרוס: אתם שמעתם את זה?

יצחק פינדרוס: הסביר יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, איש עתיר זכויות.

יצחק פינדרוס: מי שאחראי, שהמציא את התוכנית הגרעינית האיראנית בכלל ומימן אותה ובכלל תפעל אותה, זה נתניהו.

יצחק פינדרוס: אז הסיבה הזאת גורמת – עכשיו, בגלל הצביעות הזאת, אני מציע לחבריי בליכוד: אל תיבהלו מהתקפות; אל תיבהלו ממה שאומרים לכם; תלמדו מזועבי; תלמדו מאחמד טיבי; תלמדו מכל חבר מתוך 60 חברי הקואליציה.

יצחק פינדרוס: אם רק קצת תלחצו, יהיו עוד 50 מיליון לחיילים, יהיה עוד כסף לעוד אנשים.

יצחק פינדרוס: וכאן אני רוצה לעבור לעוד נושא אחד, ובזה אני אסיים, כי אני אמרתי שאני אדבר עשר דקות ומנהלת הסיעה כבר מרמזת לי משם שעשר הדקות שלי חולפות.

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה לעבור לעוד נושא אחד.

יצחק פינדרוס: הייתה לכם בשבוע שעבר הזדמנות שלא קורית כל יום: קיבלתם אשראי, לצערנו הרב, בגלל אותם 45 הרוגים שהיו במירון לפני שנה, שנהרגו ממה שהיה שם, מהמחסומים, מההתנהלות הכושלת.

יצחק פינדרוס: קיבלתם אשראי.

יצחק פינדרוס: קיבלתם אשראי לעשות תוכנית.

יצחק פינדרוס: רוב מנהיגי הציבור נתנו לכם אשראי לנהל תוכנית.

יצחק פינדרוס: נכשלתם.

יצחק פינדרוס: הוכחתם שאי-אפשר לסמוך עליכם בשום דבר, בכלום.

יצחק פינדרוס: חנות מכולת לנהל אי-אפשר לתת לכם.

יצחק פינדרוס: הבנו שלתת לכם את משרד האוצר אי-אפשר.

יצחק פינדרוס: כל דבר קצת יותר גדול אי-אפשר.

יצחק פינדרוס: אבל כולו אירוע, אירוע, אתם לא מסוגלים לנהל.

יצחק פינדרוס: אתם בורחים כמו גנבים בלילה, בשעה 14:00.

יצחק פינדרוס: אתם משקרים לכולם, אומרים לאנשים שיכולים לעלות 16,000 כשאפשר 20,000, ומעלים רק 6,000 או 4,000 או 9,000 במקרה השיא.

יצחק פינדרוס: נכנסו עשרה אנשים, פרצו מחסום, אז גמרנו?

יצחק פינדרוס: נסגרו כל האוטובוסים, חוזרים חזרה.

יצחק פינדרוס: אי-אפשר לתת לכם לנהל חנות מכולת.

יצחק פינדרוס: אתם גיבורים.

יצחק פינדרוס: הורדתם שם מבנים, הכשרתם שטח, נתתם לאנשים להתנהל, זרקתם את האחריות מאחד לשני; אמרתם שאין אחראי על האירוע.

יצחק פינדרוס: הלכה הממשלה, החליטה על אחראי על האירוע.

יצחק פינדרוס: אבל המשטרה צחקה לו בפרצוף.

יצחק פינדרוס: המועצה האזורית צחקה לו בפרצוף.

יצחק פינדרוס: זלזלתם באינטליגנציה של מיליון אזרחים במדינת ישראל בהזדמנות החד-פעמית שהייתה לכם להוכיח שאתם ראויים בכלל לנהל חנות מכולת.

יצחק פינדרוס: אתה גיבור על מה?

יצחק פינדרוס: על להפוך את הכשרות, אדון כהנא?

יצחק פינדרוס: על מה אתה גיבור?

יצחק פינדרוס: על מה אתה גיבור, אדוני עמר בר לב?

יצחק פינדרוס: על לא לדעת כמה הרוגים בכלל היו פה באינתיפאדה?

יצחק פינדרוס: מה אתם מסוגלים?

יצחק פינדרוס: אי-אפשר לתת לכם לנהל אירוע.

יצחק פינדרוס: שנה, שנה נתנו לך להתארגן.

יצחק פינדרוס: איזה אשראי ציבורי קיבלתם, ונכשלת בדבר הזה.

יצחק פינדרוס: ולכן, אני חוזר לתחילת דבריי, לא סומך עליכם על כלום.

יצחק פינדרוס: לא מאמין לכם לכלום ולא מתרגש מבכיות התנין שלכם.

יצחק פינדרוס: ולכן נצביע היום בעד ההסתייגות, ואם ההסתייגות תעבור, גם בעד החוק.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

אחמד טיבי: 20 דקות.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: בבקשה.

שמחה רוטמן: כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, האמת היא שגם אני אשתדל כקודמי לנצל עשר דקות ולא לקחת את כל 20 הדקות.

משה ארבל: למה?

משה ארבל: קח.

שמחה רוטמן: לא.

שמחה רוטמן: אגיד לך למה – בגלל שכמות הצרות, ההבלים והשטויות, שנוחתות עלינו מהממשלה הזאת היא כל כך גדולה, שאם אני אדבר נאום של עשר דקות או של 20 דקות על נושא אחד, זה לא יספיק.

שמחה רוטמן: אבל מה?

שמחה רוטמן: צריך לכסות את הכול, אז החלטתי שאני אעשה במקום – וגם ברשות היושב-ראש, אני לא יודע אם זה בהתאם לתקנון – במקום לדבר עשר דקות, אני רוצה לדבר עשרה נאומים בני דקה.

שמחה רוטמן: בסדר?

שמחה רוטמן: ברשותך.

שמחה רוטמן: נתחיל.

שמחה רוטמן: אחכה שיהיה 19, שאני אסתכל על - - -

אחמד טיבי: החלטתי לאפשר זאת.

שמחה רוטמן: עשרה נאומים בני דקה ברצף.

שמחה רוטמן: אמסלם, תסכים, עשרה נאומים בני דקה.

שמחה רוטמן: מתחיל מעכשיו.

דוד אמסלם: בבקשה.

שמחה רוטמן: אחד, ממדים ללימודים.

אחמד טיבי: החלטתי לאפשר זאת.

שמחה רוטמן: זה הנושא.

שמחה רוטמן: אחד, ממדים ללימודים.

שמחה רוטמן: זה הנושא, נכון?

אחמד טיבי: אני לא קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

שמחה רוטמן: ממדים ללימודים.

שמחה רוטמן: ממדים ללימודים הוכיח דבר אחד ויחיד – בקואליציה הזאת פעם אמרו שיש שמונה מפלגות; אחר כך אמרו: זה לא שמונה מפלגות; יש 60 מפלגות.

שמחה רוטמן: ואז לאט-לאט זה מצטמצם, 59, 58 כל פעם שאחד עוזב, כי כל אחד עושה דין לעצמו.

שמחה רוטמן: האמת היא שמה שאנחנו חווים בשבוע-שבועיים האחרונים זה הוכחה שבקואליציה הזאת יש מפלגה אחת ויחידה.

שמחה רוטמן: קוראים לה ערוץ 12.

שמחה רוטמן: הקמפיין הכי חזק והכי יעיל והכי יסודי אתמול לקיום הממשלה הזאת – N12.

שמחה רוטמן: עושים קמפיין ממדים ללימודים – קמפיין שאין לו התחלה, אין לו סוף, אין לו אמצע.

שמחה רוטמן: אמרתי פה קודם, בחוק התקציב אמרו: אי-אפשר להעביר כסף בלי חוק.

שמחה רוטמן: אז אמרתי, אני מודאג.

שמחה רוטמן: בלי חוק להעביר כסף זה באמת שערורייה.

שמחה רוטמן: הלכתי ובדקתי.

שמחה רוטמן: יש חוק.

שמחה רוטמן: תוקצב בחוק התקציב 100 מיליון, כבר מופיע.

שמחה רוטמן: אפשר להעביר את הכסף.

שמחה רוטמן: יש תקציב.

שמחה רוטמן: צריך לקבל החלטת ממשלה איך מוצאים את התקציב, נגמר הסיפור.

שמחה רוטמן: זה כבר מתוקצב.

משה ארבל: בתמיכת רע"מ.

שמחה רוטמן: בתמיכת רע"מ.

שמחה רוטמן: רע"מ הצביעו כבר בעד ממדים ללימודים.

שמחה רוטמן: מה עושים לנו הצגה עכשיו?

שמחה רוטמן: הכול תרגיל פוליטי.

שמחה רוטמן: הגיעו למסקנה שהולכים לבחירות.

שמחה רוטמן: את זה כבר כולם הבינו.

שמחה רוטמן: כל מי שהיה ראה שליברמן כבר התחיל את קמפיין הבחירות שלו.

שמחה רוטמן: בא N12, התגייס לטובת קמפיין מערכת הבחירות, ולכן כל הסיפור של ממדים ללימודים זה בלוף.

שמחה רוטמן: אני אשאיר לחברתי מיכל וולדיגר, שהגישה איתי הסתייגות – היא תדבר בהמשך.

שמחה רוטמן: היא גם תגיד על ההסתייגויות הענייניות שיש לנו על החוק הזה.

שמחה רוטמן: אבל הכול כלאם פאדי.

שמחה רוטמן: הכול קמפיין של מפלגה אחת ויחידה בקואליציה הזאת – מפלגת התקשורת.

שמחה רוטמן: קצת חרגתי מהנאום בן הדקה.

שמחה רוטמן: אני אשתדל לקצר בנאום הבא.

אחמד טיבי: יאללה.

שמחה רוטמן: הנושא הבא, אני אקצר בו, כי לא נשאר הרבה זמן: הספר של יהודה וינשטיין, המלצת קריאה.

שמחה רוטמן: הפעם למדתי מחברי משה ארבל שאפשר לעלות פה לדוכן לתת המלצת קריאה.

שמחה רוטמן: אני הייתי עושה כמוך.

שמחה רוטמן: אתה עלית פה וקראת את הספר שלי, נכון?

משה ארבל: ספר טוב.

שמחה רוטמן: ספר טוב, שלי.

שמחה רוטמן: אני הייתי רוצה לעשות את אותו דבר, לקרוא את הספר של יהודה וינשטיין.

שמחה רוטמן: רק מה?

שמחה רוטמן: אני לא בטוח שהחסינות מכסה את זה.

שמחה רוטמן: כל הספר הזה, כל-כולו הוא עבירה פלילית.

שמחה רוטמן: ואתה יודע, יש מתחם.

שמחה רוטמן: כל הספר הזה – יש הוראת חוק שאומרת שמי שמקבל מידע מכוח תפקידו, אסור לו לפרסם אותו.

שמחה רוטמן: בא יהודה וינשטיין – את כל פלטי החקירות, כולל פרטי חקירות ביטחוניות, כולל הכול, בא ופרסם בספר.

שמחה רוטמן: אבל לו מותר, כי הוא יועץ משפטי.

שמחה רוטמן: אז מותר לו.

שמחה רוטמן: אני לא יודע אם החסינות תכסה את זה.

יואב גלנט: תרשה לי להגיד לך, הוא עורך דין ליגה ב' שהובא מכוח עסקה פוליטית לכנסת – סליחה, לייעוץ המשפטי לממשלה – וחשב שמותר לו הכול.

שמחה רוטמן: תקשיב, יש לי רק נאום בן דקה.

שמחה רוטמן: ואם אני אתן הערות ביניים, לא יישאר לי.

יואב גלנט: רק עוזר לך לספר מי זה יהודה וינשטיין.

יואב גלנט: הוא עורך דין ליגה ב' שהובא לעשות עסקה פוליטית ויצרו לא עמד לו.

משה ארבל: אתה יכול להגיד מה ליברמן הרוויח מזה?

שמחה רוטמן: שנייה.

קטי קטרין שטרית: - - -

שמחה רוטמן: אני מבקש שבנאום בן הדקה שלי, לפחות זה לא יתפספס.

קטי קטרין שטרית: - - -

יואב גלנט: אנחנו עוזרים לך.

קטי קטרין שטרית: בהתחלה זה היה "בלי נאמנות אין אזרחות".

שמחה רוטמן: תודה.

שמחה רוטמן: ולכן אני נותן פה המלצת קריאה.

קטי קטרין שטרית: - - -

שמחה רוטמן: אני נותן פה המלצת קריאה.

שמחה רוטמן: אני לא קורא, כי אני לא בטוח שהחסינות תכסה אם אני אקרא את הספר הזה.

שמחה רוטמן: כל הספר הזה, כל-כולו, בעיניי, עבירה פלילית אחת.

שמחה רוטמן: אני לא מדבר על העבירות הפליליות שמתוארות שם, כולל איומים על ראש ממשלה, כולל, באמת, סחיטה באיומים.

שמחה רוטמן: מה, הכול יש שם.

שמחה רוטמן: אז לכן אני רק נותן את ההמלצה, תקראו.

שמחה רוטמן: אולי ידידי חברי משה ארבל הוא יותר אמיץ ממני, אולי הוא יקרא לכם פרק, אם בהמשך תנוח עליו הרוח.

משה ארבל: בכפוף לאישור היושב-ראש.

שמחה רוטמן: בכפוף לאישור המחלקה המשפטית.

שמחה רוטמן: יש פה ייעוץ משפטי למליאה.

אחמד טיבי: הוא עושה טעות אחרי השנייה.

אחמד טיבי: בכפוף להחלטת היושב-ראש.

שמחה רוטמן: אתה יודע לתת חסינות?

שמחה רוטמן: משילות, צביעות ומה שביניהן.

שמחה רוטמן: ראינו השבוע, וגם כבר הזמן רץ, אני לא מספיק בדקות.

שמחה רוטמן: משילות, צביעות ומה שביניהן.

שמחה רוטמן: שמענו את השר עיסאווי פריג' אומר דברים שהיו צריכים להרעיד את אמות הסיפים, אם חס ושלום הייתה טעות והוא היה איש ימין.

שמחה רוטמן: כשחבר הכנסת אמסלם מתח ביקורת על בית המשפט כל הארץ רעדה.

שמחה רוטמן: כשפינדרוס דיבר על בית המשפט הארץ כבר לא רעדה, היא נפלה.

שמחה רוטמן: אבל עיסאווי פריג' קורא לשופט טיפש, עם שיגעון גדלות – שר בממשלת ישראל, לא חבר כנסת – אני חס ושלום לא מזלזל, אבל חבר כנסת מהאופוזיציה, אומרים, אתה יודע, לפעמים באופוזיציה מתחממים, רוחות לוהטות.

שמחה רוטמן: שר בממשלת ישראל – שקט ודממה.

שמחה רוטמן: ראית את ההודעה ששר המשפטים גדעון סער הוציא?

שמחה רוטמן: הוא לא הזכיר את השם, כי לא נעים.

שמחה רוטמן: לא נעים.

שמחה רוטמן: אתה יודע, אומרות שמועות – שלחתי שליחים לכנס לשכת עורכי הדין באילת.

שמחה רוטמן: אומרים שנשיאת בית המשפט חיות כחכחה בגרונה כאי נחת, כדי למחות באמת על הדבר הזה.

שמחה רוטמן: רבותיי, הצביעות הזאת לא יכולה להימשך.

שמחה רוטמן: אם מותר לבקר שופטים – אני מאוד בעד, אגב – אפשר לבקר שופטים.

שמחה רוטמן: אם אסור לבקר שופטים, אסור לבקר שופטים.

שמחה רוטמן: לא ייתכן שיסתמו את הפה לכל איש ימין שמדבר במדינה הזאת.

שמחה רוטמן: זה לא ייתכן.

שמחה רוטמן: והצביעות הזאת, כשהיא באה מצד הפוליטיקאים אנחנו רגילים.

שמחה רוטמן: זה בהמשך, זה הנאומים בני דקה הבאים.

שמחה רוטמן: אבל כשהיא באה מצד מערכת המשפט, אם מערכת המשפט החליטה שהיא מערכת משפט פוליטית, שתודיע, תצביע, אנחנו יודעים, סניף של מרצ בית משפט עליון, שיודיעו לנו איזה מפלגות זה המחוזי והשלום.

שמחה רוטמן: הצביעות הזאת חייבת להיפסק.

שמחה רוטמן: נושא רביעי, וואי, אני אקצץ נושא, נראה לי.

שמחה רוטמן: טוב, נמשיך.

משה ארבל: ינון לא ידבר, אתה יכול - - -

שמחה רוטמן: לא, לא, לא.

שמחה רוטמן: אמנת איסטנבול.

שמחה רוטמן: אני רוצה מכאן, אחרי שבאתי לעשות ההפך מברכה, ואני רוצה לברך.

שמחה רוטמן: אני רוצה לברך בינתיים את ממשלת ישראל שעיכבה את התהליך, את הדהירה לאישור אמנת איסטנבול.

שמחה רוטמן: אני מקווה שהליכי החשיבה שמתנהלים בממשלת ישראל בנושא הזה יחזירו אותנו לשפיות.

שמחה רוטמן: כששואלים אנשים למה הם רוצים את אמנת איסטנבול, הם אומרים סיבה מאוד פשוטה, הם רוצים להכריח אותנו.

שמחה רוטמן: מה שהם לא הצליחו לעשות באמצעים חקיקתיים, מה שהם לא הצליחו לעשות באמצעות שכנוע פה בישראל, שתבוא מועצת אירופה ותכפה עלינו, תיכנס לנו למערכת החינוך, גברתי שרת החינוך, תיכנס לנו למערכת בתי המשפט, תתערב בכל נושא.

שמחה רוטמן: למה?

שמחה רוטמן: בגלל שבשיח הפנימי בתוך ישראל הם לא יכולים לקדם את מה שהם מאמינים בו.

שמחה רוטמן: ברוך השם שבתוך ישראל הם לא מסוגלים לקדם.

שמחה רוטמן: לא ניתן להם לקדם את זה באמצעות הערכים הנפלאים של מועצת אירופה.

שמחה רוטמן: אני לא רוצה לזלזל, הייתה פה נשיאת האיחוד האירופי שדיברה.

שמחה רוטמן: אבל אני לא חושב שאנחנו צריכים לקבל טיפים מארצות אירופה איך צריכה להיראות משפחה, איך צריכה להיראות מערכת חינוך.

שמחה רוטמן: זה לא שהמשפחה שם היא כל כך הצלחה.

שמחה רוטמן: הם בריבוי טבעי שלילי כבר הרבה מאוד שנים.

שמחה רוטמן: אני מציע שאולי אנחנו נלמד אותם.

שמחה רוטמן: אולי נעשה אמנת ירושלים ללמד את אירופה איך להתמודד עם חורבן המשפחה שמתקיים אצלם.

שמחה רוטמן: היום היה דיון בוועדת חינוך על דגלי אש"ף בקמפוסים.

שמחה רוטמן: צריך לומר את זה בצורה ברורה, דגלי אש"ף זה לא דגלי פלסטין, ואין הבדל ביניהם מסיבה מאוד פשוטה.

שמחה רוטמן: אין עם פלסטיני.

שמחה רוטמן: החזון של העם הפלסטיני פירושו שלא תהיה מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: זה דגל שמשמעותו חורבנה של מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: מי שמאפשר להניף אותו בקמפוסים משתף פעולה עם החזון של השמדת מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: זה מאוד מאוד ברור.

שמחה רוטמן: אני בעד חופש ביטוי, אני לא רוצה לפגוע באף אחד, אבל אין חופש ביטוי לתמיכה בארגון טרור.

שמחה רוטמן: אש"ף עדיין מוכרז כארגון טרור.

שמחה רוטמן: לא צריך להיות פה פלפלנים.

שמחה רוטמן: חופש ביטוי זה לא תמיכה בטרור, זה לא אותו דבר בכלל.

שמחה רוטמן: ולכן העובדה שבמוסדות להשכלה גבוהה שלנו סטודנטים יהודים מרגישים מאוימים בהפגנות אלימות שבהן קוראים "בדם ואש נפדה אותך פלסטין" – הדבר הזה לא ייתכן.

שמחה רוטמן: ואני שמח ששרת החינוך פה, אני מאוד מאוד מקווה שמשרד החינוך יטפל בסוגיה הזאת.

שמחה רוטמן: שמענו היום התחלה בוועדת חינוך, בהובלת חברת מפלגתך שרן השכל, וזה טוב.

שמחה רוטמן: הדבר הזה צריך להיות מטופל, בגלל שהקמפוסים לא יכולים להיות סביבה מאיימת עבור תלמידים, בוודאי לא על רקע העובדה שהם יהודים.

שמחה רוטמן: סבלנו מספיק אנטישמיות ואנחנו עדיין סובלים מספיק אנטישמיות בכל העולם.

שמחה רוטמן: הקמפוסים במדינת ישראל לא יכולים להיות חממה למסרים אנטישמיים.

שמחה רוטמן: ומאנטישמיות, להבדיל – אני כבר לא יודע אם להגיד להבדיל – שמעתם היום את האמירה של חבר הכנסת לפיד?

שמחה רוטמן: חבר הכנסת לפיד, שהוא גם ראש ממשלה חליפי והוא גם שר חוץ, שאלו אותו, איך אתה נכנע לסחטנות?

שמחה רוטמן: הרי אתה עצמך אמרת שלהעביר כסף לחרדים זו סחטנות פוליטית, אי-אפשר לעשות את זה.

שמחה רוטמן: מה התשובה שהוא נתן?

שמחה רוטמן: עטרה גרמן שאלה אותו את השאלה הזאת.

שמחה רוטמן: מה התשובה שהוא נתן?

שמחה רוטמן: כשזה לצרכים אמיתיים זו לא סחטנות.

שמחה רוטמן: כשזה למנות את גיסתי זה לא מינוי פוליטי, כשזה לדאוג לג'ובים ולכספים קואליציוניים לחברים שלי זה בסדר, ולצרכים אמיתיים זה לא סחטנות.

שמחה רוטמן: אז אני שמח לבשר לכל הציבורים במדינת ישראל שאיתרע מזלם והם לא שייכים ליאיר לפיד, אתם לא באמת אמיתיים, אין לכם צרכים.

שמחה רוטמן: מה שאתם מבקשים עבורכם זו סחטנות.

שמחה רוטמן: רק מה שלפיד רוצה להעביר זה האידיאל, זה הטוב.

שמחה רוטמן: כי לפיד הוא בעד מה שטוב ונגד מה שרע.

שמחה רוטמן: ואם אתם לא איתו, סימן שאתם בעד מה שרע ונגד מה שטוב.

שמחה רוטמן: ככה עובד ראש הממשלה החליפי, במחילה, הנבוב שלנו.

שמחה רוטמן: לא ייתכן שזאת רמת הטיעון.

שמחה רוטמן: כששואלים אותו איך אתה מעביר כסף בסחטנות פוליטית – זו לא סחטנות כי זה צרכים אמיתיים.

שמחה רוטמן: אם זה היה צרכים אמיתיים למה לא עשית את זה עד שזועבי ביקשה ואיימה שהיא לא תצביע, אם זה צורך אמיתי?

שמחה רוטמן: כבר אי-אפשר להאמין למילה אחת שנאמרת על ידי אנשי ממשלת השינוי הזאת.

שמחה רוטמן: ואני רציתי לשאול, וסליחה, יש פה אולי אנשים שייפגעו, ואני מצמצם כי זה כבר לא דקה.

שמחה רוטמן: אני עושה 20 שניות.

אחמד טיבי: יש לך זמן.

שמחה רוטמן: בכמה קנו את אל-אקצא?

שמחה רוטמן: כי זה נראה לי דיל די טוב.

שמחה רוטמן: בכמה קונים את אל-אקצא?

שמחה רוטמן: אמרה חברת הכנסת זועבי שהיא פורשת מהקואליציה בגלל אל-אקצא.

שמחה רוטמן: כך היא כתבה, לא אני כתבתי.

שמחה רוטמן: אז אני אומר, לפיד, שאפו, אני מסיר את הכובע בפניו.

שמחה רוטמן: אם הוא הצליח לקנות את אל-אקצה בכמה מאות מיליונים, ואללה.

שמחה רוטמן: אתה יודע, אומרים – זו בדיחה שאתה צריך לספר – שראו יהודי בוכה על חורבן הבית, אמרו לו: למה אתה בוכה?

שמחה רוטמן: גם המגרש שווה משהו.

שמחה רוטמן: נכון?

שמחה רוטמן: גם המגרש שווה משהו.

שמחה רוטמן: קנה את אל-אקצה בכמה מיליונים.

שמחה רוטמן: סוחר טוב.

שמחה רוטמן: חבל שהוא סוחר על חשבוננו.

שמחה רוטמן: אז אני אומר, עם כל הכבוד, חברת הכנסת זועבי אמרה: אתם לא מכירים נשים ערביות.

שמחה רוטמן: אני כן מכיר נשים ערביות ואני לא מכיר שקונים אותן ככה.

שמחה רוטמן: ולכן זה לא נשים ערביות, זה פוליטיקאיות שנושבות עם הרוח.

שמחה רוטמן: שלא תיקח את הבעלות על נשים ערביות.

דוד אמסלם: זועביז.

שמחה רוטמן: טוב, אני חתכתי נושא, כי אני כבר בפיגור, אבל זה הכול באשמתך, חבר הכנסת גלנט.

שמחה רוטמן: אני מאשים אותך באירוע, שיהיה ברור, שאני חורג בזמנים.

שמחה רוטמן: אני מקווה שזה בסדר.

יואב גלנט: אל תאשים אותי בדברים כל כך קלי ערך.

יואב גלנט: תמיד מאשימים אותי בדברים יותר כבדים.

שמחה רוטמן: אז אני רק לומר שפדיחות להיות איש ימין, במירכאות, בממשלה הזאת.

שמחה רוטמן: ממש פדיחות.

קטי קטרין שטרית: אין מושג כזה, מזמן לא.

שמחה רוטמן: נכון, לכן במירכאות.

שמחה רוטמן: פדיחות.

קטי קטרין שטרית: הציבור מבין את זה, איך אתה לא מבין?

שמחה רוטמן: עומדים אנשי רע"מ, משתעלים, מכחכחים בגרון, עושים חופשה מהקואליציה בפגרה ומקבלים מה שהם רוצים.

שמחה רוטמן: עושה חברת הכנסת זועבי מרד.

שמחה רוטמן: אתה יודע, יש מישהו ששאלו אותו אם הוא צם, הוא אמר שהוא צם בין ארוחה לארוחה – היא פרשה מהקואליציה בין הצבעה להצבעה.

שמחה רוטמן: אמרה ביום חמישי אני פורשת, ביום ראשון כבר חזרה.

שמחה רוטמן: אני יודע שהכנסת מצביעה בשני, שלישי, רביעי.

שמחה רוטמן: איכשהו היא עזבה בחמישי וחזרה בראשון.

שמחה רוטמן: אפילו פעם אחת לא הצביעה, כבר קיבלה כל מה שהיא רוצה.

שמחה רוטמן: ואנשי הימין מה קיבלו?

שמחה רוטמן: לא קיבלו כלום, כי אין ימין, כמו שאמרה חברת הכנסת קטי שטרית.

שמחה רוטמן: אין ימין, אז הם לא קיבלו כלום.

שמחה רוטמן: ואז מה, הם עושים שריר, ועוד לפני שהם מאמנים את השריר מעיפים אותם.

שמחה רוטמן: בא יום טוב, עלה להר הבית, פק, נעלם.

שמחה רוטמן: כלום, הם לא יכולים לאיים על כלום.

שמחה רוטמן: לא מעניין אותם, פשוט חסרי עמוד שדרה.

שמחה רוטמן: אז זה פדיחות להיות איש ימין בממשלה שכזו.

אחמד טיבי: חברת הכנסת עליזה בראשי, אני קורא אותך לסדר, וגם את מי שיושב לידך.

שמחה רוטמן: לכן אני מכאן ממליץ לכל אנשי הימין בעיני עצמם - - -

קריאה: - - - אתה אמיץ.

אחמד טיבי: האיש לימינה של עליזה בראשי.

שמחה רוטמן: אני רוצה מכאן להמליץ – פעם היה מישהו, הוא לא פה, אני מכבד אותו בציטוט מפיו; הוא אמר לחברי סיעתו ולשרי ממשלתו, תהיו כחלונים, הייתה אמירה כזו.

שמחה רוטמן: אז אני אומר לאנשים שבאו מהממשלה, מהקואליציה, שפעם טענו שהם אנשי ימין – מסיים – אני אומר להם, אל תהיו כלפונים, אל תהיו כלפונים.

שמחה רוטמן: אל תיתנו שיגרזנו אתכם; אפילו לא בכוונה, רק כדי למסור מסר למישהו אחר עוד יגרזנו אתכם, אל תהיו כלפונים.

דוד אמסלם: אגב, עליו נאמר, מי שהולך לישון עם כלבים שלא יתפלא שהוא קם בבוקר עם פרעושים.

שמחה רוטמן: ואני אסיים, ובזה אני מסיים, כי טייבי ביקשה.

שמחה רוטמן: אני אמרתי שכשאת תבקשי, אני מפסיק.

שמחה רוטמן: פרשת השבוע, יותר נכון הפטרת השבוע: אנשים שואלים כל הזמן: כשסוף-סוף יתעשתו אותם אנשי ימין שמימין לימין, 10 מעלות ימינה ועוד כל מיני שמות שהם נתנו לעצמם, ויחזרו, תקבלו אותם?

שמחה רוטמן: לא תקבלו אותם?

שמחה רוטמן: הם יחזרו בגלל דברים שתלויים – אהבה התלויה בדבר, בטל דבר בטלה אהבה?

שמחה רוטמן: איך תתייחסו אליהם?

שמחה רוטמן: אז אני אומר "דיו לעבד שיהיה כרבו".

שמחה רוטמן: בהפטרה, אנחנו יודעים, הנביא מספר על אותה אישה שהלכה לכל מאהביה הרבים, ובא הקדוש ברוך הוא וסותם את דרכה.

שמחה רוטמן: הפסוק אומר: "ורדפה את מאביה מאהביה ולא תשיג אתם ובקשתם ולא תמצא".

שמחה רוטמן: הם יבקשו עוד ועוד ועוד וגם הם יראו שאפילו זה נגמר - - -

אחמד טיבי: שמחה, אני מבקש הפסקה דקה.

אחמד טיבי: אני מודיע על הסכמה לחילופי שלטון.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני חבר הכנסת מרגי יחליף אותי.

שמחה רוטמן: הוא רצה לשמוע את דברי התורה, לכן הוא בא, תראה מה זה.

אחמד טיבי: הוא מאוד רצה להגיע לשלטון ואנחנו עושים חילופים בדרכי שלום.

שמחה רוטמן: אז למה לא הצבעתם בעדו באי-אמון, אתה יכול להגיד לי?

שמחה רוטמן: לאן נעלמתם?

אחמד טיבי: לך תדע.

שמחה רוטמן: אתה נותן רשת ביטחון – באשמתך הוא לא ראש ממשלה היום, רק שיהיה לך ברור.

שמחה רוטמן: הוא היה יכול להיות ראש ממשלה אם אתה לא היית סוגר דיל עם לפיד.

אחמד טיבי: זה לא נכון וגם זה לא.

אחמד טיבי: החצי הראשון לא נכון, והשני – ממש לא.

שמחה רוטמן: אתה אומר, לא היה כלום כי אין כלום.

אחמד טיבי: מה זו רשת ביטחון?

אחמד טיבי: שאתה מתנגד לפיזור הכנסת בהצבעה או מתנגד לתקציב.

שמחה רוטמן: או נעלם מאי-אמון.

אחמד טיבי: לא, אי-אמון, אין 61.

אחמד טיבי: מה, אתה לא יודע חשבון?

אחמד טיבי: בשני המקרים הרשימה המשותפת, יש לה עמדה ברורה.

קריאה: הייתם צריכים לקבל את מרגי.

שמחה רוטמן: בשביל מרגי הייתם צריכים לבוא.

אחמד טיבי: ברשות היושב-ראש.

שמחה רוטמן: אני מסיים.

שמחה רוטמן: "ורדפה את מאהביה ולא תשיג אתם וביקשתם ולא תמצא ואמרה", מה היא תגיד?

שמחה רוטמן: "אלכה ואשובה אל אישי הראשון, כי טוב לי אז מעתה".

שמחה רוטמן: כך הנביא אומר.

שמחה רוטמן: באה, עשתה את כל התקלות, הלכה לכל המקומות הלא-נכונים, בסוף הבינה ששם הטעות, והיא חוזרת.

שמחה רוטמן: הקדוש ברוך אומר: "השבתי כל משושה, חגה, חדשה ושבתה וכל מועדה".

שמחה רוטמן: מגיעים לחגוג חגים, לראות שבתות והם מבינים שאין חג, אין שבת, אין מועד, לא ככה נראית המדינה שהם דמיינו.

שמחה רוטמן: אז הם חוזרים, ואחרי – אנחנו רק מקווים שכשם שהקדוש ברוך הוא יקבל את עם ישראל בתשובה, אנחנו נזכה להידבק במידותיו ובקרוב ממש נקבל בתשובה את כל אותם אלו שהלכו וחיפשו להם מאהבים מהסוג הלא-נכון בקואליציה עם תומכי הטרור.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ינון אזולאי – אין.

יעקב מרגי: הסתייגויות לפני סעיף 1 נימקנו, וכרגע אנחנו עוברים לנימוקים, נאומים בהסתייגויות לסעיף 4, קבוצת הליכוד.

יעקב מרגי: שוב, חוזר חלילה, אותו סדר בסעיף 4.

יעקב מרגי: מאחר שהקריאו את כל שמות חברי הכנסת אנחנו נקריא רק את רשימת הדוברים.

יעקב מרגי: בנימין נתניהו – איננו; יולי יואל אדלשטיין – איננו; ישראל כץ, בבקשה, אדוני, 15 דקות לרשותך.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, דיברתי קודם על התופעה החמורה שאנחנו רואים היום במדינת ישראל, כאשר ערביי ישראל נוהגים במקומות רבים באופן אלים ובוטה כלפי הציבור היהודי.

ישראל כץ: ראינו את זה בהנפת הדגלים, דגלי אש"ף באוניברסיטאות, ביזוי הדגל הישראלי.

ישראל כץ: אנחנו רואים את זה בערים המעורבות, באלימות, באיומים.

ישראל כץ: רק עכשיו תקפו בעכו שני צעירים.

ישראל כץ: אני הזהרתי כאן, הזהרתי – נכחה חברת הכנסת תומא סלימאן – ואמרתי שאני מציע לאותם צעירים ערבים להיזכר במה שקרה ב-48' כאשר גם כן הייתה להם התחושה שהיהודים חלשים, הם תקפו, ואנחנו יודעים איך זה נגמר: אנחנו ניצחנו במלחמת העצמאות, והם עד היום מזכירים את הנכבה שעברה עליהם באותה התקופה.

ישראל כץ: אמרתי להם, ואני אומר: שלא יטעו, היהודים ידעו להגן על עצמם ועל מדינת ישראל כמדינה יהודית, ולכן מן הראוי שיבלמו את הקיצונים וילמדו להכיר במדינה הזאת, לכבד אותה ולאפשר לה להמשיך להתנהל כמדינה יהודית ודמוקרטית כאשר הם מיעוט מכובד עם זכויות שוות בתחום האזרחי.

ישראל כץ: זה המסר.

ישראל כץ: עלתה לכאן חברת הכנסת סלימאן, ואמרה שאני מאיים בנכבה.

ישראל כץ: אז אני אומר באופן חד-משמעי, אני מזהיר מפני נכבה.

ישראל כץ: אני לא מאיים, אני מזכיר את ההיסטוריה.

ישראל כץ: יעצתי ואני מייעץ לצעירים הערבים לפנות לסבים ולסבתות שלהם ולשאול אותם מה היה ואיך זה נגמר.

ישראל כץ: אנחנו לא רוצים להגיע למקום הזה.

ישראל כץ: אנחנו, במידת הצורך, ננקוט את כל האמצעים הכי קשים כדי להחזיר את הביטחון ליהודים במדינת ישראל.

ישראל כץ: צה"ל מגן החוצה; אנחנו לא נניח ולא ניתן שיהיה כאן מצב של הפקרות, שיהודים חוששים ללכת בתוך מדינת ישראל.

ישראל כץ: זה לא יהיה, ולא נאפשר את זה.

ישראל כץ: הממשלה הזאת, כאשר היא באה ומתנהגת כמו שמתנהגת ונכנעת והופכת את עצמה לתלויה באחים המוסלמים, ברשימה המשותפת, מעבירה מסר מאוד חמור, מסר שממנו נובעת ההתנהגות הזאת, ולזה אנחנו נשים סוף.

ישראל כץ: אבל הממשלה הזאת, אדוני היושב-ראש, לא מדרדרת רק את נושא ביטחון הפנים.

ישראל כץ: יש את נושא הכלכלה, ורבים מהדוברים כאן הזכירו מה היה, באופן אמיתי, כשאנחנו הובלנו את הממשלה ואת מדינת ישראל בתקופה הכי קשה, בתקופת הקורונה.

ישראל כץ: איך ישבתי כשר אוצר בוועדת הכספים חמש שעות והקשבתי, ושמענו הערות, ופעלנו בשיתוף.

ישראל כץ: בסופו של דבר החלטות התקבלו פה אחד על ידי קואליציה ואופוזיציה, וגם כאן במליאה.

ישראל כץ: אבל למה הן התקבלו פה אחד?

ישראל כץ: למה לא היה את הפער הזה, שאנחנו רואים עכשיו, בחוק החיילים המשוחררים?

ישראל כץ: משום שאנחנו הקשבנו וסיכמנו ביחד דברים נכונים.

ישראל כץ: מה עושה הקואליציה היום?

ישראל כץ: היא לא מקשיבה, לא מוכנה לדבר, היא לא מקבלת הערות, ואז היא אומרת, אנחנו נביא דברים שיש בהם פגמים.

ישראל כץ: באמת, באופן אישי אני לא מבין מה הבעיה להביא עוד 50 מיליון שקלים.

ישראל כץ: אם יש הסתייגות שהגישו כאן מטעם האופוזיציה, מצביעים בעדה, כוללים אותה בחוק, וכל החיילים מקבלים מלגה מלאה, אבל זה לא קורה כי הם נוהגים בכוחנות כלפי האופוזיציה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, כלפי מי הם לא נוהגים בכוחנות?

ישראל כץ: הם נכנעים באופן מביש, כעלה נידף ברוח, לכל מי שמאיים עליהם, לכל מי שלוחץ אותם ולכל מי שסוחט אותם ושבו הם תלויים לקיום הממשלה.

ישראל כץ: ראינו עכשיו את המחזה המביש של חברת הכנסת זועבי, שאיימה ודיברה על עקרונות וטיפסה על הרים גבוהים.

ישראל כץ: בסוף היא הגיעה ללשכת ראש הממשלה האמיתי כנראה, יאיר לפיד, וכמובן הובאו לשם עוד שני שרים, חמד עמאר, ממשרד האוצר, ועיסאווי פריג', שבמקום שיטפל בבעיות האזוריות הוא כבר מטפל בבעיות הפנים, והם ביחד עם ראשי רשויות – ואמונה עלינו העדות של ראשי הרשויות.

ישראל כץ: מה, הם לא מבינים מה הבטיחו להם?

ישראל כץ: ראש עיריית נצרת לא מבין מה הבטיחו לו?

ישראל כץ: והוא אמר: נתנו לנו מאות מיליוני שקלים.

ישראל כץ: חלק אמרו שהבטיחו לכל רשות 200 מיליון.

ישראל כץ: כאשר הדבר הזה נודע, אנחנו כמובן תקפנו את התופעה הזאת, ולא רק שתקפנו, אני אמרתי שמדובר כאן בדבר פלילי ואסור.

ישראל כץ: כאשר אני ישבתי בוועדת הכספים, ורצינו לבוא ולהקצות למען מטרות ראויות וספציפיות, עבור אותם חברי כנסת שדרשו, אמרו: אסור להבטיח, אסור לתת, אסור להתנות.

ישראל כץ: והינה כאן באים ומחלקים מאות מיליונים תחת איום בהפלת הממשלה כאילו מנהלים כאן איזה קזינו – כל אחד מקבל ז'יטון.

ישראל כץ: אתה מאיים – קח ז'יטון.

ישראל כץ: נתנו לה הבטחות.

ישראל כץ: חבר הכנסת אחמד טיבי – לפי מה שכתוב, הוא קיבל במתנה איזה כביש ב-200 מיליון.

ישראל כץ: אני רוצה להגיד, כשר תחבורה לשעבר, אני יודע שאנחנו מבחינה אזרחית סללנו את חוצה טייבה, שעומדים להשלים, ב-200 מיליון, אבל לא ככניעה לדרישות לאומניות, לא ככניעה לדרישות אסלאמיסטיות, אלא כמו שעשינו בכל המדינה, בלי אפליה.

ישראל כץ: אנחנו פעלנו בכל מקום.

ישראל כץ: אני לא יודע באיזה כביש מדובר, אבל הבטיחו לו 200 מיליון.

ישראל כץ: כל אחד זוכה בקזינו הממשלתי.

ישראל כץ: כל מי שמאיים – זוכה.

ישראל כץ: אבל אני חייב להגיד – גם בשעה הזאת, שעת לילה כבר די מאוחרת, ויש ציבור ששומע ומקשיב גם כאן וגם מבעד למסכי הטלוויזיה – אני רוצה להבין: כאשר באנו והאשמנו אותם שהם חילקו תקציבים לחברת הכנסת זועבי שלא כדין, אז מה אמר שר האוצר היום או אתמול?

ישראל כץ: היא לא קיבלה אגורה אחת של כסף חדש תקציבי.

ישראל כץ: היא לא קיבלה אגורה אחת?

ישראל כץ: אם הוא, ולא בהכרח מדייק, אז - - -

קריאה: - - -

יעקב מרגי: תוך כדי היא אמרה שקיצרו את זה לחמש דקות.

ישראל כץ: אז יעשו עשר דקות.

ישראל כץ: לא שמעתי.

ישראל כץ: אם אדם בא, מקבל רבע שעה, הוא מדבר רבע שעה.

ישראל כץ: סליחה.

משה ארבל: אנחנו נשמח שתדבר – רק עליזה מחליטה.

ישראל כץ: היא לא יכולה לקצר באמצע נאום, עם כל הכבוד.

יעקב מרגי: יש לך חמש דקות.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ישראל כץ: חברת הכנסת זועבי, הרי הובטח לה להיות קונסולית ישראל בשנגחאי.

ישראל כץ: אני מכיר היטב את סין, שנגחאי, העיר הכלכלית התעשייתית הגדולה ביותר בסין – יש שם את נמל המכולות הגדול בעולם.

ישראל כץ: על פניו אמורים להיות לה כישורים כלכליים יוצאי דופן והבנה.

יעקב מרגי: וגם פטריוטיות קצת.

ישראל כץ: אולי היא לא תומכת במדינה, היא לא מוכנה לקום בהמנון, היא לא מוכנה להצדיע לדגל, דבר חמור, אבל אמרו שהיא מבינה בכלכלה, אז הכלכלנית הגדולה הזאת יושבת בישיבה עם לפיד, שהוא מבין גדול בכלכלה, כמו שפעם הוא העיד על עצמו במירכאות, ועם שרים אחרים, ועם ראשי רשויות, וטוענת שהבטיחו לה והבטיחו לה, והיא לא מבינה במה דובר שם?

ישראל כץ: היא לא מבינה את מה שאומר שר האוצר, שלא הבטיחו לה כלום?

ישראל כץ: זה גם מעיד על איך מתנהלת הממשלה הזאת, שעמדה למנות והחליטה – שר החוץ כבר הבטיח למנות אותה לקונסולית, כשעיקר עבודתה בסין היא עבודה כלכלית, והיא לא מבינה.

ישראל כץ: הממשלה הזאת מבטיחה לחברת הכנסת זועבי, היא מבטיחה לטיבי כביש, למנסור עבאס יש קופה קטנה של 50 מיליארד, שמתוכה הוא מוכן לחלק לכל דורש.

ישראל כץ: הוא אומר לחרדים: אתם רוצים כסף?

ישראל כץ: בואו אני אתן לכם.

ישראל כץ: הוא אומר לזועבי: את רוצה כסף?

ישראל כץ: בואי אני אתן לך.

ישראל כץ: מסתבר שגם הוא לא כלכלן גדול, כי אם שר האוצר אומר היום שרק הבטיחו לה לממש התחייבויות, זאת אומרת שגם מנסור עבאס – מוליכים אותו שולל; נתנו לו התחייבויות שלא ממומשות לפי העדות שלהם, והוא צריך את זועבי שתבוא כדי ללחוץ לממש התחייבויות שנתנו לו.

ישראל כץ: אני לא מאשים את העגלים והעגלות שיונקים – אני מאשים את הפרה שנותנת את החלב, שממנה יונקים, שהיא מוכנה לחלק, וזאת הממשלה; מוכנה לחלק לכל דורש, מתוך הפקרות, מתוך מעבר על כל הכללים, חוסר אחריות, לא עוזרים לחלשים, נותנים לסחטנים.

ישראל כץ: חזקים ותקיפים כלפי האופוזיציה, לא נותנים ועדות, לא משתפים בהצעות, בפתרונות, חזקים מול הציבור החלש, מול המגזרים החלשים, מול הפריפריה, מול מעמד הביניים, מול הצעירים; חלשים מול הסחטנים.

ישראל כץ: ולכן כל הצעה שהממשלה הזאת מביאה – יצא שהיא נגועה בשיקול דעת פגום; היא לא מיועדת לסייע – היא מיועדת למטרה אחת בלבד: לעוד ועוד הישרדות, אבל סופו של דבר יש ציבור בישראל.

ישראל כץ: אף אחד לא יכול לחיות במנותק מדעת הקהל.

ישראל כץ: לא ייתכן שממשלה שהציבור לא מעוניין בה, שהיא כבר לא מעוניינת בעצמה, וראש ממשלה שאין לו תמיכה בציבור, לא בכנסת ולא במפלגה שלו, תוביל את מדינת ישראל בתחומים כל כך מורכבים ברגעים כל כך קשים.

ישראל כץ: ולכן דינה של הממשלה הזאת להתפוגג, וכולנו מקווים שזה יקרה כמה שיותר מהר, כדי שמדינת ישראל לא תינזק, אלא תחזור חזרה לשוט בנתיב הנכון, עם היד הנכונה, שתחזיק בהגה כדי להוביל אותה לחוף מבטחים.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל כץ.

יעקב מרגי: תעלה ותבוא חברת הכנסת מרים מירי רגב.

יעקב מרגי: עומדות לרשותך חמש דקות בלבד.

מירי רגב: תודה רבה לך, כבוד היושב-ראש.

מירי רגב: חבריי חברי הכנסת, אילו לא היה ראש ממשלה עם שישה מנדטים – דיינו; אילו לא היו יושבים עם התנועה האסלאמית – דיינו; אילו לא היו מחברים חשמל לבנייה בלתי חוקית – דיינו; אילו היו מסדירים את ההתיישבות הצעירה כמו שהבטיחו – דיינו; אילו לא היו נותנים 53 מיליארד שקלים לעבאס – דיינו; אילו לא היינו מחכים למוצא פיהם של מועצת השורא – דיינו; אילו לא היו מעודדים הנפת דגלי פלסטין באוניברסיטאות – דיינו; אילו לא היו מצביעים נגד דיור ציבורי לנשים מוכות, אורלי – דיינו; אילו לא מתחייבים לביידן למדיניות בלי הפתעות – דיינו; אילו לא היה מוציא 25,000 שקלים בחודש על משלוחי וולט – דיינו; אילו לא היו מוציאים 50 מיליון שקלים על שיפוץ הבית ברעננה – דיינו; אילו היו משאירים את המעון הרשמי בבלפור ולא ברעננה – דיינו; אילו לפיד היה בא לשנות ולא לשחד – דיינו; אילו השר לביטחון פנים היה מבין שהשיר הזה שייך לפסח ולא לפורים – דיינו.

מירי רגב: אילו לא היו אנשים שחוששים להניף את דגל ישראל בגלל המצב הביטחוני – דיינו.

מירי רגב: אילו לא היו 19 נרצחים בחודש וחצי – דיינו.

מירי רגב: אילו היו הולכים לנחם את המשפחות השכולות – דיינו.

מירי רגב: אילו הטרור לא היה מרים ראש – דיינו.

מירי רגב: אילו לא היו יושבים עם תומכי טרור שמסכנים את חיי חיילי צבא ההגנה לישראל – דיינו.

מירי רגב: אילו אנשים לא היו כורעים תחת יוקר המחייה – דיינו.

מירי רגב: אילו לא היו משלמים לטיבי שוחד על ההצבעה – דיינו.

מירי רגב: אילו לא היו משחדים את זועבי כדי שתישאר בקואליציה – דיינו.

מירי רגב: אילו לא היו מפטרים את יום טוב ערב יום שישי – דיינו.

מירי רגב: אילו צוות הלשכה של בוש הממשלה לא היה מתפורר – דיינו.

מירי רגב: אילו הם לא היו מצביעים נגד העלאת שכר החיילים – דיינו.

מירי רגב: אילו לא היו עושים פוליטיקה קטנה על חשבון לוחמי צבא הגנה לישראל ומבינים שמי שנותן מאה אחוז למען המדינה, מגיע לו לקבל מאה אחוז מהמדינה – דיינו.

מירי רגב: אז די, די, די דיינו.

קטי קטרין שטרית: די דיינו, די דיינו.

יעקב מרגי: תודה רבה.

מירי רגב: די דיינו.

קטי קטרין שטרית: די דיינו, דיינו דיינו.

יעקב מרגי: אז די.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: רק שלא תעשה לנו חד גדיא עכשיו.

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה - - -

יעקב מרגי: עזרת הנשים, בבקשה.

יעקב מרגי: עליזה בראשי, חברת הכנסת מירי רגב – יריב לוין.

יעקב מרגי: תודה.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת - - -

קטי קטרין שטרית: אני לא עוקבת אחרי הפיטורים בלשכה של בנט.

קטי קטרין שטרית: אני שואלת את הבנות – גם טל וגם צבי?

יעקב מרגי: סבאח אל-ח'יר אומרים, בוקר טוב.

קטי קטרין שטרית: אמרו לי: צבי גן – לא משנה – התפטר?

קטי קטרין שטרית: אמרו לי: כן, את לא מעודכנת.

קטי קטרין שטרית: מה יהיה?

יעקב מרגי: נא לא להפריע לחבר הכנסת יריב לוין.

יעקב מרגי: בבקשה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, בשנת 2007 הוציא הזמר שלמה ארצי את האלבום שנקרא, תאמינו או לא, "שפויים".

יריב לוין: זה שם האלבום.

יריב לוין: ובאלבום הזה יש שיר שנקרא "תתארו לכם" – שיר מוכר בסך הכול, ובעיני גם יפה.

יריב לוין: השיר הזה מתחיל במילים: "תתארו לכם עולם יפה, פחות עצוב ממה שהוא ככה".

יריב לוין: ואני חושב שהשיר הזה מתאר את מצבנו אולי בצורה הכי טובה שיכולה להיות.

יריב לוין: כי אתה יודע, אדוני היושב-ראש, אני לרגע אחד עוצם את העיניים ומנסה לתאר לעצמי עולם יפה שבו חברת הכנסת ג'ידא רינאווי זועבי רוצה לסייע לחיילי צה"ל.

יריב לוין: תתאר לך שזה היה המצב.

יריב לוין: אגב, צריך לומר, זה המצב ההגיוני, ומה שמצופה מכל חבר בכנסת ישראל, בטח ובטח שזה מצב הגיוני והמצופה ממי שחבר בקואליציה, ממי שהממשלה תלויה בקול שלו.

יריב לוין: אבל לו היה כך באמת, והייתה באה היום חברת הכנסת זועבי לוועדת הכספים, ובין המיליונים שזרמו שם לכל מיני מטרות, שבינן לבין טובתם של אזרחי ישראל אין דבר וחצי דבר, וכל-כולם אתנן פוליטי מביש, לו היא הייתה באה ואומרת: אני רוצה לא 50 מיליון, אני רוצה 250 מיליון, בשביל חיילי צה"ל – לא רק כדי שיעשו תואר, אלא גם אולי כדי שיוכלו לממן שכירות של דירה לאורך כל תקופת הלימודים, ויוכלו גם לקבל איזושהי מלגת קיום בזמן הזה שהם לומדים, כדי שיהיו חופשיים לחלוטין ללימודים.

יריב לוין: לו הייתה מבקשת את זה, הייתה מקבלת?

יריב לוין: אני חושב שכולנו יודעים שהתשובה היא כן, כן רבתי, כן גדול מאוד.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע, מילא, למה האוזר, הנדל, אורבך?

יריב לוין: יפה מאוד, בדיוק לזה אני מגיע.

יריב לוין: אבל לפני כן, תרשו לי להפליג קצת בדמיון.

יריב לוין: איך אמר שלמה ארצי?

יריב לוין: תתארו לכם עולם יפה.

יריב לוין: אני רוצה לתאר לכם עולם עוד יותר יפה.

יריב לוין: תתארו לכם שסיעה שלמה בקואליציה הייתה מחויבת באופן הזה לחיילי צה"ל.

יריב לוין: עכשיו כולם אומרים שאני בטח מתכוון לסיעת רע"מ, אז זה נכון.

יריב לוין: אם הם היו מחויבים לחיילי צה"ל, זה היה הכי טוב, כי הם קיבלו 50 מיליארד שקל – יותר טוב מזה אין.

יריב לוין: אבל אני אגיד לכם את האמת, לי אין עיניים גדולות, וגם לא לחיילי צה"ל.

יריב לוין: אני מסתפק בכל אחת מסיעות הקואליציה האחרות.

יריב לוין: כל אחת מהן.

יריב לוין: מזאת שנקראת ימינה, ועד זאת שמספרת לנו על כך שיש עתיד, וזאת שמתפארת בזה שישראל היא ביתנו וכו'.

יריב לוין: תחשבו שאחת מהן, למשל סיעת ישראל ביתנו, ששר האוצר ליברמן עומד בראשה, ויושב-ראש ועדת הכספים חבר בה, הייתה מחליטה שהיא רוצה לדאוג באמת לחיילי צה"ל, וזה אצלה בראש סדר העדיפויות, לפני קניית הקול של ג'ידא רינאווי זועבי, לפני 50 מיליארד למנסור עבאס – אתם יודעים מה?

יריב לוין: אפילו לא לפני, ככה בצד העניין.

יריב לוין: אתם יודעים מה?

יריב לוין: לא בצד העניין, משתרך כזה מאחור, אבל לפחות קיים.

יריב לוין: מה היה קורה פה?

יריב לוין: הרי 100% מימון – אגב, רק ללוחמים.

יריב לוין: אני חושב שזה מגיע לכל החיילים כולם, אבל קודם כול בטח ללוחמים, ואפילו את זה הם לא מוכנים לתת.

אורלי לוי אבקסיס: ורק ללימודים באוניברסיטה.

יריב לוין: כן, וגם זה רק למי שלומד לימודים אקדמיים במוסדות מסוימים, לא לכולם ולא למי שנמצא בהכשרות מקצועיות.

יריב לוין: אגב - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - שכר לימוד אוניברסיטאי.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: אגב, צריך להגיד יותר מזה – חברת הכנסת לוי אבקסיס, ההערה שלך היא נכונה, ואגיד לך יותר מזה.

יריב לוין: אני בכלל חושב שכדאי שהממשלה תדע שבעולם המודרני לאקדמיה יש חשיבות עצומה, אבל יש עוד כמה דברים שגם אותם צריך.

יריב לוין: למשל, רצוי מאוד שכשבאים לכיתת הלימוד באוניברסיטה יהיה מזגן, אבל מישהו צריך להתקין את המזגן הזה.

יריב לוין: ואם יש לוחם, או חייל משוחרר, שרוצה ללמוד ולהיות מתקין מזגנים, אז למה שהוא יקבל עזרה?

יריב לוין: למה שנפלה אותו?

אורלי לוי אבקסיס: והנדסאים?

אורלי לוי אבקסיס: והנדסאים?

יריב לוין: איפה כתוב שרק מי שהולך ללימודים אקדמיים מגיעה לו עזרה?

יריב לוין: ואני אומר: להפך, הרי אנחנו משוועים לכוחות טובים שייכנסו לכל המקצועות הטכניים.

יעקב מרגי: ברשותך, וזה שתחזק את הטנק, או היה הנשק של אותה נשקייה בקו הגבול של הלוחמים.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: ודאי.

יריב לוין: ודאי.

יריב לוין: ודאי, אין ספק.

יריב לוין: אבל אני אומר גם אפילו ברמה של המקצועות האזרחיים.

יריב לוין: הרי כל התפיסה הזו, שמתעלמת מהמחסור העצום באנשים טכניים בהרבה מאוד תחומים - -

קטי קטרין שטרית: גמרו את החינוך הטכנולוגי, אין.

יריב לוין: - - באנשים שיש להם מומחיות בשורה ארוכה של תחומים שהם לאו דווקא אקדמיים, אבל הם הכרחיים ונחוצים.

אורלי לוי אבקסיס: גם פארה-רפואי, תחשוב על זה – הידרותרפיה.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: ודאי, הרשימה היא עצומה.

יריב לוין: אז למה בכלל להוציא אותם?

יריב לוין: אה, אני אגיד לכם למה מוציאים אותם החוצה.

יריב לוין: כי אין כסף.

יריב לוין: כי לממשלה הזאת, הממשלה הרעה הזאת – אין לה כסף.

יריב לוין: אגב, הם אמרו גם אתמול ושלשום שאין להם כסף, ורק היום הם מצאו כסף, כדי שחברת הכנסת זועבי אולי תואיל בטובה להצביע איתם פה על איזה צו ולהציל אותם מהפסד.

יעקב מרגי: נא לסיים.

יריב לוין: ואני אומר כאן בצורה הפשוטה ביותר: מה שנעשה כאן הוא באמת בושה; דוגמה מזוקקת לכמה שהממשלה הזו היא ממשלה אובדת דרך שתלויה בקולות של אנשים שדואגים לכול, חוץ ממה שבאמת צריך לדאוג לו.

יריב לוין: ואני אומר לכם בצורה ברורה: הליכוד וכל סיעות הגוש הלאומי באופוזיציה – אנחנו כולנו מחויבים על מלא לחיילי צה"ל.

יריב לוין: אנחנו נדאג שהם יקבלו, כולם, את כל מה שמגיע להם – 100% ולא 66%.

יריב לוין: ואנחנו נדאג שהם יעמדו בראש סדר העדיפויות, ולא כל מיני גורמים אחרים שהחיזור אחרי הקולות שלהם מביא את הממשלה, הלילה הזה, לשפל שלא היה כמוהו.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יואב גלנט, בבקשה, אדוני.

אורלי לוי אבקסיס: יש עוד שעתיים.

אורלי לוי אבקסיס: אם הם רוצים, הם יכולים להגיע לפשרה.

אורלי לוי אבקסיס: הם ימצאו את הכסף אם הם רוצים.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שהם מצאו את הכסף אתמול, כמו שמצאו את הכסף היום.

קטי קטרין שטרית: נכון.

ישראל כץ: - - - את ההסתייגות.

ישראל כץ: זה הזיה.

ישראל כץ: תעמולה נטו.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: לא צריך יותר מזה.

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך.

יואב גלנט: זה הכול?

יעקב מרגי: זה מה שעליזה הקציבה לכם.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו עדים בחודשים, בשבועות, בימים האחרונים ובשעות האחרונות להתגברות של מעשי האלימות, של מעשי הטרור, שבאים מתוך החברה הערבית.

יואב גלנט: זה מתחיל בפשיעה, וזה הולך ומתגלגל לכיוונים מאוד מאוד מסוכנים.

יואב גלנט: הם בראש ובראשונה מסוכנים לציבור הערבי במדינת ישראל, ולא למדינת ישראל.

יואב גלנט: ואני אסביר: כי יש בדברים שאני אומר עכשיו קריאה לערביי ישראל לא לעשות טעות.

יואב גלנט: ואני רוצה להסביר לכם במה מדובר.

יואב גלנט: הפשיעה הערבית, שבעבר התאפיינה בעיקר בסכסוכים פנימיים, בירי וכן הלאה, הולכת ולובשת גוון לאומני.

יואב גלנט: מה שקרה ביממה האחרונה באוניברסיטאות, בתל אביב, בבאר שבע, הנפת דגלי פלסטין, התעמתות עם חיילי צה"ל ועם שוטרים, חברי כנסת ערבים שמכים שוטרים, שר בממשלת ישראל שקורא לוועדת חקירה נגד מדינת ישראל – רבותיי, כל הדברים האלה הם סכנה.

יואב גלנט: ואתם יודעים מה?

יואב גלנט: אני יודע שרבים חושבים שזה קודם כול סכנה למדינת ישראל.

יואב גלנט: אני נמצא כאן בשביל להסביר לציבור הערבי שאתם הולכים בדרך שגויה.

יואב גלנט: לפני 74 שנה, המנהיגות שלכם, בתוך מדינת ישראל – חג' אמין אל-חוסייני ואחרים, חסן סלאמה, צבא ההצלה של קאוקג'י וכאלה שבאו מבחוץ.

יואב גלנט: כל אלה גררו אתכם למלחמה, שהתוצאה שלה הייתה בריחה המונית מארץ ישראל – בטבריה, בצפת, בחיפה וביפו.

יואב גלנט: אנחנו לא רצינו את הדבר הזה.

יואב גלנט: בחיפה התחננו לערבים שיישארו.

יואב גלנט: הם ברחו.

יואב גלנט: למה?

יואב גלנט: בגלל קריאות הזעם והבהלה שהגיעו מחוץ לארץ.

יואב גלנט: ואני אומר לכם: אל תטעו ביהודים.

יואב גלנט: זה נכון שאנחנו עם סבלני, יותר סבלני מכל העמים האחרים.

יואב גלנט: אם תופעות כמו שקורות היום היו קורות בארצות הברית, בקנדה, בצרפת, באנגליה, הדבר הזה לא היה מסתיים ללא עימותים פיזיים, כולל ירי, קשים ביותר.

יואב גלנט: אף מדינה דמוקרטית לא הייתה מאפשרת את זה.

יואב גלנט: ואני אומר לערביי ישראל: אל תלכו שבי אחרי ההסתה, אחרי המנהיגות המתלהמת.

יואב גלנט: לא יהיה מצב כזה שנשים יהודיות לא יוכלו ללכת בבאר שבע.

יואב גלנט: לא יקרה.

יואב גלנט: לא יהיה מצב שגובים פרוטקשן מיהודים והם לא מרימים את הראש - -

אורלי לוי אבקסיס: זה קורה עכשיו, יואב, זה קורה עכשיו.

יואב גלנט: - - וששוחטים בקר בשטח.

יואב גלנט: כל הדברים האלה שקורים עכשיו אלה תופעות קצרות טווח.

יואב גלנט: מדוע?

יואב גלנט: מפני שיגיע הרגע, יגיע הרגע, ואתם תעברו את הקו האדום.

יואב גלנט: וכשאתם תעברו את הקו האדום, המחירים יהיו כבדים ביותר.

יואב גלנט: היהודים לא הגיעו לכאן מ-100 גלויות, נלחמו בצה"ל ב-1948, יהודים מ-55 מדינות.

יואב גלנט: למה הם עשו את זה?

יואב גלנט: בשביל שתהיה לנו מדינה.

יואב גלנט: ומה קבעה מדינת ישראל?

יואב גלנט: מה קבעה מגילת העצמאות?

יואב גלנט: שכאן יש מדינה יהודית.

יואב גלנט: מדינה שוות זכויות לאזרחיה, דמוקרטית, מסבירה פנים לכל העמים מסביב, שואפת לשלום, אבל – מדינה יהודית.

יואב גלנט: זה כתוב בכל סעיף במגילת העצמאות.

יואב גלנט: ואני אומר כאן, אם הציבור הערבי ידע להעריך את מה שמדינת ישראל עושה למען הציבור הערבי – ואני הראשון שחושב שצריך לעשות את זה, כי חיים טובים לערבים הם חיים טובים ליהודים ולהפך – אנחנו נכבד את זה, נתמוך בזה ונוביל לשגשוג, על מנת שנעבוד ביחד ונפעל יחד.

יואב גלנט: אבל אם יתגברו המקרים שבהם על רקע היותנו יהודים, אנחנו מותקפים על ידי מיעוט – דבר שאין לו תקדים בעולם, אף פעם המיעוט לא תוקף את הרוב – אם אתם תמשיכו בתהליך הזה, אנחנו, רבותיי, נגיע למצב של אין ברירה.

יואב גלנט: ואין ברירה של היהודים זה הנשק החזק ביותר שיש לנו.

יואב גלנט: אין לנו לאן ללכת.

יואב גלנט: היינו כבר בגרמניה, היינו בעיראק, היינו בצפון אפריקה, וראינו את המחירים.

יואב גלנט: אנחנו לא מתכוונים ללכת לשום מקום.

יואב גלנט: אם אתם תביאו אותנו לנקודה שבה אנחנו ניאלץ להוציא את הידיים מתוך הכיסים או להוריד את הכפפות מהידיים – המחיר יהיה כבד.

יואב גלנט: כולם יסבלו ממנו.

יואב גלנט: אבל הראשונים שיסבלו יהיו הערבים.

יואב גלנט: ואני קורא לכם, גם למנהיגות הערבית - -

יעקב מרגי: תודה.

יואב גלנט: - - גם לחברי הכנסת, גם לציבור הערבי, גם לראשי הערים, שימו לב: אל תעשו טעויות.

יואב גלנט: תיזהרו עם האלימות שלכם, כי בסופו של דבר, זה יעבור את הסף.

יואב גלנט: ואני מבטיח לכם שאם זה יעבור את הסף, אנחנו, ממשלת הליכוד, שתהיה פה בקרוב – אנחנו נעשה בעניין הזה סדר.

יואב גלנט: ומי שרוצה לשאול איך – אני יודע גם איך לקבוע מטרות, אני יודע גם איך לקבוע את השיטה, אני יודע גם איך להפעיל את הכוחות.

יואב גלנט: לא יהיה מצב שהילדים שלנו יירצחו בגרזנים ובסכינים, ואתם תעשו מה שאתם רוצים – על ידי ערבים ישראלים, לא על ידי איזה מישהו מבחוץ – לא יקרה הדבר הזה.

יואב גלנט: ואם זה יקרה, המחיר יהיה כבד - -

יעקב מרגי: תודה.

יואב גלנט: - - לא משנה מה יקרה.

יואב גלנט: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת יואב גלנט.

יעקב מרגי: ח"כ ניר ברקת – איננו; גילה גמליאל – איננה; אבי דיכטר – איננו; גלית דיסטל – איננה; חיים כץ – איננו.

יעקב מרגי: אלי כהן, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך, אדוני.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, תזכרו את התאריך שאנחנו מדברים היום בקשר לחוק ממדים ללימודים: 23 במאי, 2022.

אלי כהן: היום הזה ייחרט כאחד מימי השפל של ממשלה במדינת ישראל, ולמה?

אלי כהן: הצעות לטובת חיילי צה"ל, שהן קונסנזוס במדינת ישראל, שכולנו אוהבים, מעריכים ומחבקים, עולות כאן בכנסת ישראל.

אלי כהן: היו מגוון הצעות, שעלו גם על ידי האופוזיציה לטובת חיילי צה"ל לאורך השנים, אבל חלק מההצעות האלה נפלו.

אלי כהן: התאריך הזה הוא תאריך היסטורי, אדוני היושב-ראש, כי זאת פעם ראשונה מקום המדינה שממשלה בישראל מביאה חוק לטובת חיילי צה"ל ואין לה רוב.

אלי כהן: זהו יום היסטורי.

אלי כהן: פעם ראשונה, חבר הכנסת אמסלם, שמביאה ממשלה בישראל חוק לטובת חיילי צה"ל ואין לה רוב.

אלי כהן: 74 שנה לא קרה כמו היום, כפי שקורה כאן בכנסת ישראל.

אלי כהן: אנחנו אגב, באופוזיציה, החלטנו באופן קטגורי להתנגד לכל ההצעות שמגיעות על ידי הקואליציה.

אלי כהן: אבל במקרה הזה, מכיוון שמדובר בחיילי צה"ל, הסכמנו לשבת, לדון, לדבר, לראות אולי יש מקום לבוא ולעשות – לא היו מוכנים לשבת, לא היו מוכנים לדבר, כאשר להם אין רוב והם צריכים אותנו על מנת שתהיה להם תמיכה.

אלי כהן: הממשלה הזאת, שאין לה רוב לטובת חיילי צה"ל, אין לה זכות קיום.

אלי כהן: לממשלה הזאת יש רק רוב להעביר כספים לאחים המוסלמים – לזה יש רוב תמיד.

אלי כהן: ישר, ליברמן, שר האוצר, מכנס, יאיר לפיד נפגש, נפתלי בנט באקווריום – לא רלוונטי.

אלי כהן: אנחנו רואים את ממשלת בנט-לפיד, ממשלת הסמרטוטים; סמרטוטים שנסחטים על ידי האחים המוסלמים עד הטיפה האחרונה.

אלי כהן: חברים יקרים, אנחנו, אגב, באופן עקבי, בליכוד, העלינו תמיד הצעות לטובת החיילים.

אלי כהן: רק בחמש השנים האחרונות היינו שותפים שלוש פעמים בהעלאת שכר החיילים.

אלי כהן: וגם אני אומר לכם שהממשלה הזאת פועלת נגד חיילי צה"ל – ואגב, לא רק כשאין לה רוב בחוק ממדים ללימודים, באופן עקבי היא פועלת נגד חיילי צה"ל.

אלי כהן: בחודש אוקטובר האחרון הבאתי אני את הצעת החוק להעלאת השכר לחיילי צה"ל, ומה אנחנו ראינו?

אלי כהן: שנפתלי בנט, ראש הממשלה, הגיע לכאן והצביע נגד, שר הביטחון גנץ הצביע נגד, יאיר לפיד הצביע נגד, רם בן ברק – שהציג את החוק, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון – הצביע נגד.

אלי כהן: אגב, רק בנושא הזה הם פועלים נגד החיילים?

אלי כהן: ממש לא.

אלי כהן: הם – בא אותו יאיר לפיד, שכל היום מצייץ לטובת החיילים, את מי הוא רוצה למנות לקונסולית בשנגחאי?

אלי כהן: תומכת BDS שמתנגדת לחיילי צה"ל.

אלי כהן: זה לירוק בפרצופם של חיילי צה"ל, למנות מישהי כזאת, בושה.

אלי כהן: אנחנו רואים איך שר הביטחון כל היום מחזר אחרי אבו מאזן שרוצה להעמיד את חיילי צה"ל לדין בבית הדין הבין-לאומי בהאג; אנחנו רואים איך הממשלה הזאת נשענת על הרשימה המשותפת, שקוראת לחיילי צה"ל מחבלים.

אלי כהן: כן, זאת הממשלה שבנט, לפיד, גנץ, סער וליברמן נמצאים בה, זאת היא הממשלה, ממשלה הפרוטקשן, שמשלמת כל שבוע כספים בשביל לשרוד.

אלי כהן: אני, אגב, שומע את בנט בתדרוך מדבר.

אלי כהן: אז אני אומר לך, נפתלי בנט, אתה תיזכר לדיראון עולם כראש ממשלה - -

יעקב מרגי: תודה.

אלי כהן: - - שבפעם הראשונה מקום המדינה לא מסוגל להעביר חוק לטובת חיילי צה"ל.

אלי כהן: אבל אגב, נפתלי בנט הוא רק ראש ממשלה בתואר.

אלי כהן: מי שמחזיק בפועל ומי שמנהל את כל הדברים זה יאיר לפיד עצמו.

אלי כהן: חבר הכנסת המושחת ביותר - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

אלי כהן: - - שהיה במדינת ישראל מקום המדינה, את כולם לפיד משחד: נפתלי בנט, עם חמישה מנדטים, שישה מנדטים – נותן לו תפקיד של ראש ממשלה ומשחד אותו; כספים קואליציוניים, 2.4 מיליארד ש"ח, הסכום הגבוה ביותר – משחד את חברי הכנסת; 21 חברי כנסת נורבגים – משחד גם אותם; משחד את טיבי, משחד את זועבי בתפקיד, משחד את כולם.

אלי כהן: המושחת הגדול ביותר, יאיר לפיד, שאל מ-2012 איפה הכסף.

אלי כהן: המושחת.

אלי כהן: לא היה חבר כנסת - - -

יעקב מרגי: נא לסכם.

אלי כהן: אדוני היו"ר, לא היה בכנסת ישראל חבר כנסת מושחת יותר מיאיר לפיד, שבא ומשחד את כולם.

אלי כהן: הוא הפוליטיקאי המושחת ביותר.

אלי כהן: חברים, לסיכום אני רוצה לומר בשני משפטים אחרונים משהו בנימה אישית.

אלי כהן: מבין 16,500 החיילים והחיילות שמחכים למענק, גם הבן שלי מחכה למענק.

אלי כהן: גם הוא אחד מאותם לוחמים, קצין בגולני שהשתחרר.

אלי כהן: והינה, אני אומר לך, דוד, אני אומר גם לכל החברים היקרים שלך בבית, מגיע לכם, אנחנו איתכם, אנחנו נחזור ואנחנו נדאג, ומכאן אני מתחייב שאתם לא תקבלו שני שלישים כפי שממשלת הזדון הזאת רוצה – אתם תקבלו 100%, כי מגיע לכם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת צחי הנגבי – איננו; אופיר אקוניס – איננו; יובל שטייניץ – איננו; דוד אמסלם – מוותר; גדי יברקן – איננו; אמיר אוחנה – איננו; אופיר כץ – איננו; חוה עטיה – איננה; יואב קיש – איננו.

יעקב מרגי: דוד ביטן, רוצה לדבר?

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: לאט-לאט, קח את הזמן.

יעקב מרגי: אתה בטח תספר לנו בנאום מה היה לך עם ראש הממשלה גם.

יעקב מרגי: מה היה עם ראש הממשלה?

דוד ביטן: מה היה?

יעקב מרגי: אמרו לי שישבת איתו הרבה זמן.

דוד ביטן: לא, משהו שקשור לליכוד, לא קשור.

יעקב מרגי: אנחנו במתח.

דוד ביטן: אל תהיה במתח, זה לא היה שום דבר שקשור לקואליציה.

דוד ביטן: כמה יש לי?

יעקב מרגי: חמש דקות בהוראת הקמב"צית עליזה בראשי, בבקשה.

דוד ביטן: אה, היא הורידה אותי לחמש דקות?

דוד ביטן: עליזה, את הסתבכת איתי חזק מאוד, שתדעי.

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך.

דוד ביטן: הורדת אותי לחמש דקות.

דוד ביטן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי הכנסת, תראה, תוקפים אותנו על זה שאנחנו נגד החיילים.

דוד ביטן: אז קודם כול, אנחנו לא נגד החיילים, אנחנו ניתן להם את המלגה שהם רוצים ויותר ממה שהם רוצים, מכיוון שאנחנו נחזור לשלטון ונשנה, ונתקן את החוק באופן כזה שהם יקבלו את המלגה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מיקי זוהר, אתה מייצר מהומות שם.

דוד ביטן: גם אין חובה, דרך אגב, לשלם את שכר הלימוד עכשיו.

דוד ביטן: אני למדתי באוניברסיטה, הבת שלי למדה באוניברסיטה, שתי הבנות שלי.

דוד ביטן: בסופו של דבר אתה מסתדר איתם על שכר לימוד, אין שום סיבה עכשיו לרוץ לשלם להם שני שלישים בדיוק כשמתחילים ללמוד.

דוד ביטן: אתה יכול לשלם במהלך השנה ולחלק את זה, לכן הם יכולים לחלק, ואנחנו עד אז נחזור לשלטון וניתן להם.

דוד ביטן: אבל תראה את הצביעות של הקואליציה.

דוד ביטן: הרי רק לא מזמן אלי כהן הגיש הצעת חוק בנושא שכר החיילים, להעלות – הם כולם התנגדו.

דוד ביטן: מה הסיבה שהם התנגדו?

דוד ביטן: הם אמרו: אנחנו נעשה את זה לבד, לא צריכים אתכם.

דוד ביטן: אז זו סיבה מספיק טובה להתנגד להצעת חוק שאלי כהן העלה; מצד שני, זו לא סיבה מבחינתם, עלינו, שאנחנו אומרים שאנחנו רוצים 100% – לנו אסור, להם מותר.

דוד ביטן: וגם, אני מזכיר לך, כיוון שאתה ותיק, נדמה לי שב-2018 הגשנו הצעת חוק, הגדלנו את שכר החיילים.

דוד ביטן: כחלון אז הביא את זה כהצעה וכל האופוזיציה, כולל יאיר לפיד, כולם התנגדו, כולם הצביעו נגד.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: הם אמרו שזה תפקיד האופוזיציה, וגם הם באו ואמרו: אנחנו רוצים עוד 700 שקלים לא מספיק מה שאתם נותנים, אנחנו רוצים עוד 700 שקלים.

דוד ביטן: זאת אומרת, כל הנושאים הפוליטיים האלה, אופוזיציה, קואליציה, זה תמיד חוזר על עצמו, אבל אז לא היה גיוס של התקשורת, לא עשו מסע בתקשורת נגדנו.

דוד ביטן: לא ראיתי דבר כזה.

דוד ביטן: אני אומר להם, בתקשורת, רבותיי, בסך הכול מדובר על 50 מיליוני שקלים שהאופוזיציה יכולה לתת בלי שום בעיה.

דוד ביטן: אני אומר, בסך הכול מדובר על 50 מיליון שקלים.

דוד ביטן: הם, אתמול, נתנו מאות מיליונים לחברת הכנסת הסוררת שלהם שכתבה להם מכתב.

דוד ביטן: הם נתנו לאחמד טיבי 200 מיליון.

דוד ביטן: מחר יכתוב להם עוד מישהו מכתב, עוד פעם הם יצאו וישלמו.

דוד ביטן: מה?

אורלי לוי אבקסיס: לא יותר פשוט לתת לחיילים ישירות?

דוד ביטן: אז אמרתי, אולי – דרך אגב, אני אמרתי שיכול להיות שיעשו 60 הסכמים קואליציוניים וגם יכתבו את זה לשבועיים בלבד.

דוד ביטן: זאת אומרת, כל שבועיים הם ישבו עם חברי הכנסת וייצרו איתם הסכם קואליציוני חדש.

דוד ביטן: הרי מה קורה פה?

אורלי לוי אבקסיס: מה אכפת להם, זה הכיס שלהם?

דוד ביטן: אם את זוכרת, אני דיברתי על זה שרע"מ – וכנראה לא רק רע"מ – ברגע שהם ירגישו שאפשר לסחוט הם לא יפסיקו.

דוד ביטן: זה לא שנתנו להם עכשיו את חוק החשמל, 50 ומשהו מיליארד, וגם אמרתי למנסור עבאס: אתה לא תראה את הכסף.

דוד ביטן: הרי מה השיטה של האוצר?

דוד ביטן: השיטה של האוצר זה לשחק על זמן.

דוד ביטן: בסופו של דבר הממשלה נופלת, יש בחירות, ואז כל ההבטחות נזרקות לפח.

דוד ביטן: זו השיטה שלהם, שיטת העבודה של האוצר, והם לא ישנו אותה עכשיו.

דוד ביטן: לכן, כל האופן הזה שהם לוחצים וסוחטים כל פעם מישהו אחר, הממשלה לא יכולה להתקיים באופן הזה.

דוד ביטן: ומה קורה עכשיו?

דוד ביטן: כולם רואים, בנט בכלל לא קובע כלום.

דוד ביטן: הוא אומנם ראש הממשלה, אבל עכשיו מגיעים למצב שיש לו רק חמישה מנדטים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא ידע.

דוד ביטן: עכשיו כולם רואים שבעצם הוא בובה.

דוד ביטן: למה בובה?

דוד ביטן: מי שקובע היום זה לפיד.

דוד ביטן: לפיד קובע בצד של השמאל, ובנט – בכלל לא שואלים אותו.

דוד ביטן: עכשיו, הם ממשיכים להגיד שבנט לא ידע, הוא לא ידע, הוא לא ידע שנתנו לאחמד טיבי, הוא לא ידע שנתנו, הוא לא היה בעניין.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: כי הוא איש ימין, כביכול, לכאורה, במירכאות, ולכן אומרים שהוא לא ידע כדי לא לבייש אותו.

דוד ביטן: אבל בסופו של דבר הוא לא קובע כלום, לא שואלים אותו, הממשלה הזאת מתפקדת רק בשביל דבר אחד כרגע – להחליט מי יהיה ראש ממשלת המעבר.

דוד ביטן: אז באמת רוצה להמשיך להיות ראש ממשלה, אז הוא ישב בשקט ויחכה שמישהו מהשמאל, מהקבוצה של השמאל, יפיל את הממשלה ולא מישהו מקבוצת הימין.

דוד ביטן: אבל בחייכם.

דוד ביטן: כל אלה שקוראים לעצמם ימין, בנט וגדעון סער – איווט כבר ממזמן הוא לא ימין, נגמר הסיפור שלו, הם קוראים לעצמם ימין.

דוד ביטן: אז מה, אתם עיוורים?

דוד ביטן: אתם לא רואים מה קורה?

דוד ביטן: אתם לא רואים שהמדינה - - -

יעקב מרגי: אתה יודע שיש הרבה ילדים קטנים, לא יודעים איזה צד זה יד ימין שלהם.

דוד ביטן: בסופו של דבר הם לא עושים את מה שצריך על מנת לקום ולעזוב.

דוד ביטן: אם יש להם כבוד, הם צריכים לקום ולעזוב.

יעקב מרגי: ידידי ועמיתי סגן יושב-ראש הכנסת, אומנם הזמן נגמר, אבל אני יכול להדליף לך לדוגמה, שעליזה אישרה לאחת מחברות הכנסת לדבר רבע שעה.

מאי גולן: סכסכן אתה, אדוני היושב-ראש.

מאי גולן: אתה פשוט סכסכן.

מאי גולן: למה אתה נופל למלכודת שלו?

מאי גולן: אני לא מבינה.

דוד ביטן: גם הראשונים דיברו חמש דקות?

דוד ביטן: אה, בסבב הזה.

יעקב מרגי: הינה, עוד דקה ממני.

יעקב מרגי: אני לא עומד בזה.

יעקב מרגי: יש לך עוד דקה ממני.

דוד ביטן: אני מוותר.

דוד ביטן: קיבלת?

מאי גולן: ואם זה אני?

דוד ביטן: בכית לכולם?

מאי גולן: אני לא בוכה לאף אחד.

מאי גולן: אני מקבלת מה שאני רוצה.

דוד ביטן: אה, הבנתי.

דוד ביטן: גם את סוחטת את האופוזיציה?

דוד ביטן: בדקות את סוחטת.

דוד ביטן: לפחות את לא סוחטת במיליארדים.

דוד ביטן: את סוחטת בדקות דיבור.

דוד ביטן: את יודעת מה?

דוד ביטן: אם זה רק דקות, אנחנו מוותרים לך.

דוד ביטן: הכול בסדר.

דוד ביטן: תודה רבה לכבוד היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה, דוד.

יעקב מרגי: תמיד מעניין איתך.

יעקב מרגי: אופיר כץ, בבקשה, אדוני, ואחריו – קרן ברק, אם תהיה נוכחת.

יעקב מרגי: אם לא, אז שלמה קרעי.

יעקב מרגי: אופיר כץ, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: כשהיושב-ראש קורא ומאשר, אתה לא צריך להתייחס להערות ביניים מהצד.

יעקב מרגי: דנית, מה קורה בסיעת הליכוד?

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך, אדוני.

יעקב מרגי: סדרנים, נא להרגיע את סיעת הליכוד.

אורלי לוי אבקסיס: אתה חיממת.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: דודי, זוכר שאתה ודוד ביטן הייתם ח"כים חדשים ואמרת לי, אתה צריך כבאית לידך?

יעקב מרגי: זה מה שקרה עכשיו.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אופיר כץ: אני אנצל את הבמה.

אופיר כץ: מי ששיחקה קנדי קראש זו לא שרת החינוך יפעת שאשא ביטון.

קריאות: - - -

אופיר כץ: אני לא אומר מי כן.

אופיר כץ: אני לא אומר מי כן, אני רק אומר מי לא.

אופיר כץ: זה אני אומר, לא את.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: תודה שאפשרת לי.

יעקב מרגי: עליזה, החבר'ה האלה בליכוד - - -

אורלי לוי אבקסיס: תעצור לו את הזמן.

יעקב מרגי: יש ליושב-ראש סמכות.

יעקב מרגי: זו החלטת היושב-ראש.

יעקב מרגי: החלטתי.

אופיר כץ: בגללך כל ההמולה.

אופיר כץ: את יוצרת המולה.

מאי גולן: אה, בגללי?

יעקב מרגי: איזו פריבילגיה יש לי כבר בתפקיד הזה כשאני יושב כבר למעלה?

יעקב מרגי: חברי הכנסת, להירגע.

יעקב מרגי: לאפשר לחבר שלכם לדבר.

יעקב מרגי: מאי גולן, פעם ראשונה.

יעקב מרגי: עליזה בראשי, פעם שנייה.

יעקב מרגי: בבקשה.

אופיר כץ: קואליציה שאין לה רוב להעביר חוקים למען חיילי צה"ל זו קואליציה שאין לה זכות קיום.

אופיר כץ: אני אמרתי את זה בימים האחרונים, ואני חוזר ואומר – צריך להבין שדבר כזה לא היה לנו בכנסת ישראל.

אופיר כץ: צריך להבין, הקואליציה הזאת זה משהו חמור מזה.

יעקב מרגי: עליזה ומאי, מה זה?

יעקב מרגי: הוא לא יכול לדבר.

יעקב מרגי: הוא לא שומע את עצמו.

מאי גולן: - - -

יעקב מרגי: היושב-ראש, יש לו סמכות.

יעקב מרגי: אבקש לשבת.

מאי גולן: אתה עשית את זה.

יעקב מרגי: פעם שנייה.

יעקב מרגי: נא לאפשר לאופיר כץ לדבר.

אופיר כץ: שרת החינוך, אולי את יכולה לעזור לי עם התלמידים?

אופיר כץ: זו השעה, כן.

אופיר כץ: חמור מזה, יש לנו קואליציה, צריך להבין שאם עכשיו הקמת מדינת ישראל כמדינה יהודית דמוקרטית הייתה מגיעה להצבעה במליאה הזאת עם הקואליציה הזאת, אין רוב להקמת מדינת ישראל.

אופיר כץ: זה המצב שהביאו אותנו נפתלי בנט – נפתלי הונאה בנט – וחבריו מתקווה חדשה ואיווט ליברמן.

אופיר כץ: אז לא רק שלא היה דבר כזה בכנסת – אני מבטיח לכם שגם לא יהיה.

אופיר כץ: לגבי החוק שאנחנו מדברים, יש פה מופע צביעות, באמת אחד הגדולים שראינו פה.

אופיר כץ: מי מסתובב באולפנים ובא לחנך אותנו עכשיו איך אנחנו מעיזים, כשאנחנו באים להיטיב עם חיילי צה"ל, איך אנחנו כביכול פוגעים בחיילי צה"ל.

אופיר כץ: אז מי אומר לנו את זה – אלה שיושבים בקואליציה עם חבר הקואליציה ווליד טאהא, שמאשים את חיילי צה"ל ברצח.

אופיר כץ: על זה שמעת מישהו מהם?

אופיר כץ: אף אחד.

אופיר כץ: קואליציה שיש בה חברת קואליציה שמאחלת לכוחות הביטחון שלנו, שעושים עבודתם נאמנה – היא מאחלת להם שיתוק.

אופיר כץ: חברת קואליציה.

אופיר כץ: שמעת מישהו מהם יוצא כנגד זה?

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: הם צריכים את האצבעות.

יעקב מרגי: מי איחל למי שיתוק?

אופיר כץ: חברת הכנסת יאסין.

אופיר כץ: היא עמדה בהר הבית והיא אמרה: הידיים האלה, מה שהן עושות בהר הבית – שישותקו.

אופיר כץ: קואליציה שיש בה חבר קואליציה שהלך לברך ולהלל את ראאד סלאח.

אופיר כץ: מי זה ראאד סלאח – גדול המסיתים לרצח חיילי צה"ל.

אופיר כץ: אז חבר קואליציה מחבק אותו.

אופיר כץ: אפילו אחד מכל ה-60, מכל ה-59 האלה לא יצא כנגד הדבר הזה.

אופיר כץ: מה גם, הם יושבים עם סיעה, מפלגה בשם מרצ, שהמפלגה הזאת, מרוב שהם דואגים עכשיו לחיילי צה"ל, דואגים ללימודים שלהם, כל כך דואגים להם, שאת השנה השלישית הם רוצים שהם ילמדו בהאג.

אופיר כץ: איך מעמידים את החיילים שלנו לדין.

אופיר כץ: זה מה שרוצה מפלגת מרצ.

אופיר כץ: שמעת מישהו פה יוצא כנגד זה?

אופיר כץ: שום דבר.

אופיר כץ: הם צריכים את הקואליציה שלהם.

אופיר כץ: עד כמה הם דואגים לחיילים?

אופיר כץ: את השכר של חיילי צה"ל הם בכלל לא התכוונו לעשות השנה.

אופיר כץ: כשאנחנו הבאנו להצבעה, בהובלת אלי כהן, את ההעלאה של שכר חיילי צה"ל, הם בכלל התנגדו, בקלות.

אופיר כץ: מה שמפתיע, אדוני היושב-ראש, כשהם הצביעו נגד חיילי צה"ל – ראית את זה בתוכנית, משהו ב-24:00 בלילה; מהרגע שעלתה התוכנית ממדים ללימודים יש עיתונאים שהצבע חזר להם לפנים.

אופיר כץ: באמת, לא ראית דבר כזה.

אופיר כץ: עד עכשיו הם היו ככה, חסר להם לתקוף את הליכוד.

יעקב מרגי: האולפנים היו מנומנמים.

אופיר כץ: מה זה מנומנמים?

אופיר כץ: עצובים.

יעקב מרגי: היו בנבצרות.

אופיר כץ: הם לא יכלו לתקוף את הליכוד.

אופיר כץ: הם היו עצובים שם.

אופיר כץ: עוד שנייה אנחנו מרחמים עליהם.

אופיר כץ: מאז ממדים ללימודים - - -

דוד אמסלם: - - - חזר להם הצבע ללחיים.

אופיר כץ: דודי, מה זה שמחה?

אופיר כץ: אתה מכיר את זה.

אופיר כץ: איך אתה יודע שהם חזרו לחיים?

אופיר כץ: אתה מכיר את זה שהם בטירוף על הליכוד שיש משהו ואז הם משדרים בעמידה עם המסך הגדול הזה וכל הגרפיקה והטבלאות והתמונות שלנו בגדול?

אופיר כץ: אז אתה מבין שהם חזרו לחיים.

אופיר כץ: למה – אפשר לתקוף את הליכוד.

אופיר כץ: זה משעמם.

אופיר כץ: לא רוצים לתקוף ממשלה שלא רוצים להפיל אותה, אז הינה יש להם משהו, ואללה אפשר לתקוף את הליכוד.

אופיר כץ: אבל לא, זה לא יעזור.

אופיר כץ: כי יש אמת.

אופיר כץ: כשהקואליציה הזאת הצביעה נגד חוק שלנו להקצות קרקעות בנגב ובגליל לחיילים משוחררים, הם הצביעו נגד והפילו את זה.

אופיר כץ: מישהו שמע על זה במדינת ישראל באמצעי התקשורת?

אופיר כץ: לא שמעו על זה.

אופיר כץ: למה?

אורלי לוי אבקסיס: אם עץ נופל ביער ואף אחד לא שומע, הוא נפל?

אופיר כץ: צריך לשמוע, אבל כשזה הליכוד – אולפנים מיוחדים.

אופיר כץ: כל מהדורה במקום שעה וחצי ארבע שעות.

אופיר כץ: ומבחינת ה-50 מיליון, מה יש לנו פה 50 מיליון?

אופיר כץ: יש לנו פה קואליציה.

אופיר כץ: נתנה ככה: 50 מיליארד למנסור עבאס, 50 מיליון לבית של בן אדם שעל דעת עצמו, בניגוד לכל החוקים במדינת ישראל, פוגע בשמה של בירת ישראל ירושלים, העביר את המעון לרעננה.

אופיר כץ: אז לזה יש 50 מיליון, כן?

אופיר כץ: אחמד טיבי – בקטנה, איום שהוא לא יצביע איתם – 200 מיליון; חברת הכנסת זועבי שכמו שהיא אמרה, מילה של אישה ערבייה זאת מילה, ראינו עד כמה המילה הזאת מחזיקה – בערך 18 שעות זה החזיק – רק צייצה, וקיבלה כמה מאות מיליונים; הביאה את כל ראשי הרשויות הערביים, והם קיבלו כמה מאות מיליונים.

אופיר כץ: אז אני לא מבין – לכל זה יש לכם כסף, ו-50 מיליון מסכנים לתת 100% מימון לחיילים שלנו אין לכם?

אופיר כץ: טיבי יותר חשוב מחיילי צה"ל?

אופיר כץ: זה סדר העדיפויות המעוות שהגיעה הקואליציה הזאת, לשים בצד את חיילים צה"ל?

יעקב מרגי: נא לסכם.

אופיר כץ: אני מסכם, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: תראה, התחלנו להתרגל שאין לנו ביטחון אישי.

אופיר כץ: היום ערבי הולך בביטחון מלא ברחובות, יהודי פוחד ללכת ברחובות.

אופיר כץ: אין ביטחון אישי ליהודים.

אופיר כץ: לערבים יש ביטחון אישי.

אופיר כץ: הם הולכים בשיא הביטחון.

אופיר כץ: עכשיו גם מבחינה כלכלית.

אופיר כץ: אנחנו היינו מקופחים.

אופיר כץ: היהודים במדינת ישראל מרגישים מקופחים.

אופיר כץ: למה, אין רשויות שצריכות כסף בפריפריה?

אופיר כץ: שצריכות את העזרה הזאת?

אופיר כץ: פשוט בושה לאן שהקואליציה הזאת הגיעה.

אורלי לוי אבקסיס: אפרופו יש חיילים משוחררים בפריפריה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת קרן ברק – איננה; שלמה קרעי – יכול להיות שהוא לא נמצא?

יעקב מרגי: מכלוף מיקי זוהר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: ולאחריו – חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, אני חייב לציין שרק להעלות את הדוכן לגובה המתאים - -

יעקב מרגי: הינה, החזרתי לך את השניות.

מכלוף מיקי זוהר: - - זה לפחות עשר שניות.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אין בעיה, אני לא צריך חמש דקות, אלא באמת דקות בודדות כדי לומר את מה שאני חושב.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שכשקמה הממשלה הזו אף אחד לא האמין שהמצב יתדרדר לאן שהוא התדרדר.

מכלוף מיקי זוהר: אף אחד לא דמיין שתהיה פה קואליציה שלא מסוגלת להגן על הדברים הבסיסיים של מדינת ישראל, שלא מסוגלת לשמור על ביטחון ישראל, שלא יודעת לטפל בבעיות אקוטיות, כמו למשל כניסה בלתי מוגבלת של אנשים שהם לא אזרחי ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: אתם זוכרים את החוק שהם לא יכלו להעביר?

מכלוף מיקי זוהר: ואז בסוף אנחנו עזרנו להם להעביר, כי אחרת לא היה להם שום סיכוי.

מכלוף מיקי זוהר: היום הם לא יודעים להעביר מלגות לחיילים.

מכלוף מיקי זוהר: הם צריכים את הקולות של מנסור עבאס ושל חברת הכנסת זועבי, שמסרבת לתמוך כנראה, כמו שאני מבין.

מכלוף מיקי זוהר: ואני מבין שכנראה אין להם רוב גם לחוק הזה.

מכלוף מיקי זוהר: ואז הם אומרים: חבר'ה, תשמעו, אין לנו רוב להעביר את החוק, תעזרו לנו, תנו לנו להעביר את החוק.

מכלוף מיקי זוהר: תנו לנו תמיכה.

מכלוף מיקי זוהר: בזמן שאנחנו באופוזיציה, בזמן שישראל מתדרדרת מיום ליום, בזמן שהמצב הביטחוני הולך ומחמיר, בזמן שאנחנו רואים פה ממשלה לא מתפקדת, הם באים אלינו ואומרים לנו: תושיטו לנו יד, תעזרו לנו להעביר חוקים.

מכלוף מיקי זוהר: אין גבול לחוצפה?

מכלוף מיקי זוהר: אין גבול לחוסר הטקט של הקואליציה הזו?

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו צריכים להיות חומת המגן שלהם?

מכלוף מיקי זוהר: באנו ואמרנו: אתם רוצים להעביר את החוק?

מכלוף מיקי זוהר: אין בעיה, נעזור לכם להעביר את החוק ב-100% מימון.

מכלוף מיקי זוהר: בוא ניתן לחיילי צה"ל במקום שני שלישים, 100%.

מכלוף מיקי זוהר: ניתן פחות למנסור עבאס, ניתן פחות לחברת הכנסת זועבי, במקום 200 מיליון שקל לרשות, אולי 199 מיליון שקל לרשות.

מכלוף מיקי זוהר: כי הבנתי שהיו כמה רשויות, כי סך הכול לך תדע על כמה כסף מדובר.

מכלוף מיקי זוהר: הבנתי שזה כמעט 1.5 מיליארד שקל התחייבויות.

יעקב מרגי: אני חושב ששבועיים של כנס הקיץ כבר עלו לממשלה הזו מעל 2 מיליארד.

מכלוף מיקי זוהר: זה לא להאמין.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אתה יודע מה הכי מצחיק שהם אמרו לנו?

מכלוף מיקי זוהר: אני זוכר את האמירות, אדוני היושב-ראש חבר הכנסת מרגי: מה אתם עושים בחירות?

מכלוף מיקי זוהר: כל בחירות זה 2 מיליארד שקל.

מכלוף מיקי זוהר: הם כבר הוציאו עשרות מיליארדים.

מכלוף מיקי זוהר: הם יכלו לעשות 20 מערכות בחירות.

מכלוף מיקי זוהר: וכל זה בשביל מה?

מכלוף מיקי זוהר: בשביל לשרוד על הכיסא.

מכלוף מיקי זוהר: מה עם טובת מדינת ישראל?

מכלוף מיקי זוהר: מה עם עתיד ילדינו?

מכלוף מיקי זוהר: איפה זה בסדר העדיפויות?

מכלוף מיקי זוהר: זה פשוט לא קיים.

מכלוף מיקי זוהר: מבחינתם מה שחשוב להם זה לשרוד על הכיסא עוד יום ועוד יום ועוד שבוע ועוד חודש.

מכלוף מיקי זוהר: והם חושבים שבאמצעות זה הם עוזרים לישראל, אבל הם רק פוגעים במדינה.

מכלוף מיקי זוהר: והדבר אגב בא לידי ביטוי גם אצל הציבור.

מכלוף מיקי זוהר: תראו את הסקרים: כל שנייה שהממשלה הזו שורדת גוש הימין מתחזק.

מכלוף מיקי זוהר: הגענו כבר ל-60 בסקר האחרון.

מכלוף מיקי זוהר: ואני אומר לכם, אם הם ישרדו עוד שבוע או עוד שבועיים, בסקר הבא אנחנו כבר נהיה 61; אם הם ישרדו עוד חודש, בסקר שאחריו אנחנו נהיה 62.

מכלוף מיקי זוהר: הזמן לא לרעתנו, הזמן לטובתנו.

מכלוף מיקי זוהר: הם חושבים שהזמן פועל לטובתם, אבל זה בדיוק ההפך, כי הציבור רואה את הניהול הכושל.

מכלוף מיקי זוהר: הציבור רואה.

אורלי לוי אבקסיס: הם נחשפים, הם נחשפים, המסכות מוסרות.

מכלוף מיקי זוהר: בדיוק, אוה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, הציבור מבחין בהתנהלות הקלוקלת שלהם.

מכלוף מיקי זוהר: פתאום הם רואים את ההחלטות הגרועות שהם מקבלים.

מכלוף מיקי זוהר: הם רואים את המצב בישראל.

אורלי לוי אבקסיס: בניגוד - - - בניגוד להצהרות - - -

מכלוף מיקי זוהר: בדיוק.

מכלוף מיקי זוהר: יש מושא להשוואה.

מכלוף מיקי זוהר: בדיוק, חברת הכנסת אבקסיס.

מכלוף מיקי זוהר: יש מושא להשוואה.

מכלוף מיקי זוהר: אתה רואה פתאום מה אנחנו עשינו ומה הם עושים.

אורלי לוי אבקסיס: חגיגות הג'ובים.

מכלוף מיקי זוהר: או יותר נכון, לא עושים.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, חברים, אני רוצה לומר לכולם, אנחנו נדאג לחיילי צה"ל, אנחנו נביא להם 100% מימון, אנחנו לא נסייע לקואליציה הזו לשרוד, אנחנו נמשיך לפעול להפלת הממשלה, כי מי שדואג לחיילי צה"ל זה הימין וליכוד.

מכלוף מיקי זוהר: בטח ובטח לא השמאל הקיצוני ומנסור עבאס.

מכלוף מיקי זוהר: לכן, חיילי צה"ל, הסירו דאגה מליבכם, אנחנו נעניק לכם את כל מה שמגיע לכם ויותר כשנחזור להנהגת המדינה, או עכשיו, אם הקואליציה תתעשת ותסכים לתמוך בהצעתנו ל-100%.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה ולילה טוב.

יעקב מרגי: תודה רבה למכלוף מיקי זוהר.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, ואחריה – חברת הכנסת קטי שטרית, אם תהיה נוכחת.

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, האמת היא שבדרך לכאן שמעתי שוב פעם על העלייה של הריבית במשק.

אורלי לוי אבקסיס: ובאמת, לא לפני הרבה זמן – אנחנו במציאות מטורפת שבה גם זוגות צעירים לא רק שרואים את חלום מהדירה הולך ומתרחק, 16% של עליות מחיר הדיור בשנה אחת, בנוסף לזה התייקרות של הריבית במשק.

אורלי לוי אבקסיס: אז לא רק שחלום הדירה מתרחק כי המחירים עולים, גם המשכנתה מתייקרת.

אורלי לוי אבקסיס: ואז אנחנו מבינים איזה אחוז מהאוכלוסייה יכול ליהנות או יכול להגשים את חלום הדירה ואיזה ימשיך לחלום כי אין דיור בר-השגה בממשלה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: ושלא לדבר על דיור ציבורי, שהממשלה הזו גם מעכה ומחקה את כל מה שהצלחנו להעביר בממשלות הקודמות.

אורלי לוי אבקסיס: והצלחנו.

אורלי לוי אבקסיס: אומנם לא מספיק, אבל גם את זה, את הזכויות של הדיירים הם מחקו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאני באה לכאן לא נעים לי לראות את מה שקורה פה, ולא נעים לי לראות שבאירוע כזה, שאומרים שהוא כל כך חשוב לממשלה הזו, החיילים – נמצאת פה שרה שגם היא פה בגלל שהיא בתורנות, היחידה מכל הקואליציה.

אורלי לוי אבקסיס: כך אכפת להם מהחיילים הלוחמים.

אורלי לוי אבקסיס: אז מילא יגידו שר החוץ, ראש הממשלה החליפי – או יש שיאמרו הרזרבי – לא נמצא כאן, טוב, הוא לא באמת היה לוחם, מה לו ולאירועים.

אורלי לוי אבקסיס: יבואו וידברו על ראשי המפלגות שבעיקר עשו שירות קרבי ב"במחנה" או בגלי צה"ל, כמה אכפת להם מהחיילים שלנו.

יוסף טייב: ירו עליו בלבנון.

אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה להגיד לכם את האמת, אני עומדת כאן ואני מרגישה לא בנוח, בטח כשאחד כזה אומר: ירו עליי בלבנון.

אורלי לוי אבקסיס: אני נשואה לנכה צה"ל כמעט 80%, שנפצע בלבנון, בכוח של החיילים שלנו, 101, שחיסלו חוליית מחבלים שהייתה בדרך להטעין מטענים, והיו כמה פצועים, ובעלי בתוכם.

אורלי לוי אבקסיס: אז ככה שבאמת הנושאים האלה הם רגישים לי.

אורלי לוי אבקסיס: ואפילו לא רציתי לעלות ולהגיד כאילו, בואו בואו נעשה מסחרה על הגב שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאני מסתכלת ושר הביטחון אפילו לא מגיע לכאן, אני שואלת, מי האבא והאימא של החיילים בממשלה הזו?

אורלי לוי אבקסיס: שר הביטחון אפילו לא מביא את עצמו לכאן.

אורלי לוי אבקסיס: ואני אומרת, שר הביטחון שנלחם ואיים לפרק את הקואליציה על פנסיות מנופחות, פנסיות מוקדמות לחברים שלו, שגם הוא ואחרים ייהנו מהם, מיליארדים, לא יכול להילחם על 50 מיליון כדי לתת להם 100%?

אורלי לוי אבקסיס: זה אפילו לא 100%, כי זה חייב להיות רק לימודים אקדמיים, ורק בשכר אוניברסיטאי.

אורלי לוי אבקסיס: ומה אם הוא רוצה להיות הנדסאי?

אורלי לוי אבקסיס: ומה אם הוא רוצה להיות מטפל פארה-רפואי?

אורלי לוי אבקסיס: ומה אם הוא רוצה להיות חשמלאי?

אורלי לוי אבקסיס: ומה אם הוא רוצה להיות הרבה דברים אחרים?

אורלי לוי אבקסיס: הרי לאוניברסיטה מגיעים רק אלו שמצליחים לעבור את הפסיכומטרי כמו שצריך, כשהם עוברים קורס אחרי קורס וכסף אחרי כסף.

יעקב מרגי: רגע, המכינות לא בחוק?

אורלי לוי אבקסיס: הסכום הוא עד - - -

יעקב מרגי: המכינות לא בחוק?

אורלי לוי אבקסיס: מסוימות בלבד.

אורלי לוי אבקסיס: ותזכרו שהסכום הוא עד שנת לימוד אוניברסיטאית, 60% משכר הלימוד האוניברסיטאי.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאני מסתכלת – טוב שבאת, מיכאל – למה מפחד שר הביטחון לעמוד מול החליפי, הרזרבי, ולהגיד לו: תביא עוד 50 מיליון בשביל לתת את המעט הזה ללוחמים?

אורלי לוי אבקסיס: בואו תנסו אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא מאמינים?

אורלי לוי אבקסיס: תגיעו איתנו לדין וחשבון.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא רוצים להפיל את החוק הזה, אני לא רוצה שהוא ייפול.

אורלי לוי אבקסיס: הבנות שלי בגילים האלו, החברים שלהן לוחמים, והם אומרים לי: תילחמו עלינו, תנו לנו 100%, אחר כך אנחנו נצטרך לשכור גם דירה.

אורלי לוי אבקסיס: ושלא לדבר על כך שהאוניברסיטאות בדרך כלל רחוקות מהפריפריה, אז הם גם צריכים לצאת החוצה, וצריכים עוד כסף.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת על זה, ממה מפחד בני גנץ?

אורלי לוי אבקסיס: הוא מפחד שיאיר לפיד יביך אותו, ולא ייתן לו את ה-50 מיליון?

אורלי לוי אבקסיס: אם לזועבי, חברת הכנסת, נתנו מאות מיליונים – מה, הוא מפחד שיוציאו אותו קטן?

אורלי לוי אבקסיס: לא סופרים את שר הביטחון, או שלא באמת אכפת לו והוא לא נלחם על ה-50 מיליון?

אורלי לוי אבקסיס: יותר אכפת להם להביך את הליכוד ועל הדרך לדפוק את הלוחמים – תסלחו לי על המשפטים האלה, כי פשוט כואב לי הלב.

אורלי לוי אבקסיס: שר הביטחון שלא מגיע, שר הביטחון שלא נלחם על לוחמים, ושר הביטחון שנלחם על פנסיה תקציבית מוקדמת מוגדלת, בניגוד לכל דין אחר.

אורלי לוי אבקסיס: מיליארדים שיאיר גולן יקבל וייהנה, שהחברים המאוד – אני בטוחה שהם מוכשרים, עיני לא צרה בהם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל על חשבון הלוחמים?

אורלי לוי אבקסיס: 50 מיליון?

אורלי לוי אבקסיס: טוב שבאת, בני.

יעקב מרגי: נא לסכם.

אורלי לוי אבקסיס: טוב שבאת.

אורלי לוי אבקסיס: אני אסכם.

אורלי לוי אבקסיס: אני מאמינה שאתה יכול להילחם בעבור החיילים האלה, שמסכנים יום יום את החיים שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: 50 מיליון שקל אתה לא יכול להשיג?

אורלי לוי אבקסיס: זועבי השיגה מאות מיליונים ביום אחד.

אורלי לוי אבקסיס: הרי בלעדיך אין להם ממשלה בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יכול להביא לממשלה חליפית אם היית רוצה - -

יעקב מרגי: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: - - אז 50 מיליון אתה לא יכול להשיג?

אורלי לוי אבקסיס: בואו כולנו נרד מהעץ המטורף הזה.

אורלי לוי אבקסיס: 50 מיליון וכולם יצאו בכבוד.

אורלי לוי אבקסיס: הלוחמים האלו ידעו שיש להם אבא ואימא בממשלה הזו - -

יעקב מרגי: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: - - כי אף אחד מאלה שרוצים לקחת אותם להאג – הם יילחמו עליהם?

אורלי לוי אבקסיס: בני, אני באמת מאמינה שאתה מעוניין לדאוג לזה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לך את הכוח, תשתמש בו.

אורלי לוי אבקסיס: הרי יאיר לפיד – אם הוא ידע שאתה מתכוון לזה ויש לך חלופה, הוא ייתן לך כל מה שתרצה.

אורלי לוי אבקסיס: תראה מה הוא נותן לאחמד טיבי, 200 מיליון לכבישים, בשביל הצבעה אחת, אחמד.

יעקב מרגי: תודה, תודה, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע כמה האצבע שלך שווה?

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע כמה החיילים האלו נושאים את העיניים שלהם אליך?

יעקב מרגי: את עושה לו נחת.

יעקב מרגי: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תעשה.

אורלי לוי אבקסיס: תעשה מעשה, שהם ידעו שלפחות יש אחד בממשלה הזו שלא משתמש בהם בשביל ספין, שאכפת לו מהם.

אורלי לוי אבקסיס: עוד 50 מיליון וכולם יורדים מהעץ הפוליטי הזה.

אורלי לוי אבקסיס: 50 מיליון בידיים שלך.

אורלי לוי אבקסיס: אם אחמד טיבי השיג 200, אתה יכול להשיג יותר.

יעקב מרגי: תודה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יעקב מרגי: שר הביטחון מבקש להתערב בדיון.

יעקב מרגי: עומדת לו הזכות, ואני מאשר אותה, כמובן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה, מכובדי היושב-ראש.

בנימין (בני) גנץ: חברי הכנסת, אני מבקש להגיד לכם משהו על הימים האחרונים.

בנימין (בני) גנץ: אלה היו ימים מאוד קשים בעבורי, כמי שגדל במערכת הביטחון וכמי שעומד בראשה היום כשר הביטחון.

בנימין (בני) גנץ: חיילי צה"ל אף פעם לא היו חלק מהמשחק הפוליטי, ואני חושב שכל אחד כאן צריך לעמוד, להסתכל על עצמו ולשאול לאן הגענו.

בנימין (בני) גנץ: יש אומרים שכדאי לי למשוך את הוויכוח, אני פוגע בליכוד ומצטייר כמי שפועל לטובת החיילים.

בנימין (בני) גנץ: אני החלטתי לשים לזה סוף.

בנימין (בני) גנץ: המטרה שלי היא לא לפגוע בליכוד, אלא לחזק את חיילי צה"ל, כמו גם לשמור על שלמות הממשלה.

בנימין (בני) גנץ: לכן אני מבקש להציע לקבל את ההסתייגות, שהוצעה על ידי כל חברי האופוזיציה - -

יעקב מרגי: לא מוחאים כפיים.

בנימין (בני) גנץ: - - ולהעלות את גובה המלגה ל-75%.

בנימין (בני) גנץ: זו הצעה שמשמרת את העיקרון המוביל בבסיס השיטה של תמיכת המערכת מזה, ושל מחויבות הפרט מזה, ומגדילה את מה שחיילי צה"ל הלוחמים קיבלו אי-פעם.

אורלי לוי אבקסיס: למה לא 100%?

אורלי לוי אבקסיס: זה 50 מיליון.

בנימין (בני) גנץ: יותר מכול, ההצעה הזו טובה כי היא משרתת את החברה הישראלית כולה.

יעקב מרגי: נא לשמור על השקט, נא לא להפריע.

יואב קיש: לא שמענו, לא שמענו, מה ההצעה?

יואב קיש: לא שמענו את ההצעה.

בנימין (בני) גנץ: אני שולח חיילים - - -

יעקב מרגי: יואב, לאחר מכן תוכל לשמוע אותה.

יעקב מרגי: נא לא להפריע.

בנימין (בני) גנץ: אני שולח חיילים שנפצעים בשדה הקרב בשם המדינה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז למה לא את ההסתייגות של ה-100%?

בנימין (בני) גנץ: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אני הקשבתי קשב רב למה שדיברת, בזמן שהיית, אני הקשבתי כשיואב קיש ביקש ממני להישאר שתי דקות, אני מבקש שתקשיבו לי גם עכשיו.

בנימין (בני) גנץ: אני רוצה לחזור ולומר לכם, למען הסר ספק, מה אני מציע – אתם תצביעו מה שאתם רוצים.

בנימין (בני) גנץ: אני הצעתי לקבל את ההסתייגות, שהוצעה על ידי כלל מפלגות האופוזיציה, ולתת לחיילים מלגה בגובה של 75%.

בנימין (בני) גנץ: אני חוזר וגם מסביר לכם למה.

בנימין (בני) גנץ: תנו לי להשלים את המשפט בבקשה, חזרתי בשבילכם פעם שנייה.

בנימין (בני) גנץ: זה משמר את השיטה של תמיכת המערכת, מחד גיסא ושל המחויבות האישית של הפרט מאידך גיסא.

בנימין (בני) גנץ: ואני מזכיר לכם שהוא מוציא את זה מכספי הפיקדון, הוא לא מוציא את זה מכספו האישי.

בנימין (בני) גנץ: מעשית הוא מקבל כיסוי מלא של כל הוצאות הלימודים שלו.

בנימין (בני) גנץ: ההצעה הזאת, כאמור, היא טובה.

בנימין (בני) גנץ: היא משרתת את כל החברה הישראלית.

בנימין (בני) גנץ: אני אומר לכם שאני, ששולח את החיילים – שנפצעים בשדה הקרב וחלילה גם נופלים למען מדינת ישראל – לא מוכן לפצוע בכנסת הישראלית את החברה הישראלית.

בנימין (בני) גנץ: אני לא מוכן שהפוליטיקה תפגע בצה"ל.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש שנקבל את הצעת החוק ממדים ללימודים, שתעגן את הזכות הזו במלגה של 75%.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש מכולם, קואליציה ואופוזיציה כאחד, להצביע בעד ההצעה הזאת, שאני, בתיאום עם ראש הממשלה ושר החוץ, מבקש להדגיש, שהיא מצטרפת לשורה של מעשים טובים, שאנחנו עושים לחיזוק חיילי צה"ל וחשיבות השירות – מהעלאת דמי הקיום, דרך שיפור התחבורה, המזון וההטבות לחיילי המילואים.

בנימין (בני) גנץ: אם נעשה זאת, נפסיק את המצב הרע שבו אנחנו נמצאים בכל הקשור למחויבותנו כלפי חיילי צה"ל.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה ותודה שנתת לי לדבר.

יעקב מרגי: תודה רבה לשר הביטחון.

יעקב מרגי: אנחנו נמשיך בדיון.

יעקב מרגי: תעלה ותבוא חברת הכנסת קטי קטרין שטרית.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

יעקב מרגי: אני מבקש שההתייעצויות יהיו קצת יותר מאחורי הקלעים או בלחש.

קריאות: - - - אז רגע, צריך לשנות את החקיקה?

יואב קיש: - - - בלי הסתייגות - - -

אופיר אקוניס: נלך להתייעצות סיעתית.

יעקב מרגי: סיעת הליכוד, יואב קיש, תעשה את ההתייעצות או התדרוך מאחור.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי, חמש דקות לרשותך.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, כרגע עלה שר הביטחון ואני באמת בטוחה שהכוונה הייתה לבוא לקראת האופוזיציה.

קטי קטרין שטרית: כי מה שראינו בימים האחרונים זה קמפיין מאוד מאוד מתוקשר של האופוזיציה - - -

קריאות: - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, לא שומעים את החברה שלכם.

קטי קטרין שטרית: מה שראינו בימים האחרונים זה קמפיין תקשורתי כנגד האופוזיציה, ובעיקר כנגד הליכוד.

יעקב מרגי: סדרנים.

קטי קטרין שטרית: בליכוד אנחנו לא מבקשים לסחוט מיליארדים, אנחנו רק ביקשנו לתקן את החוק שיוסיף לאותם חיילים יקרים שנותנים 100% שירות צבאי עוד 50 מיליון ולהשלים להם את המלגה.

קטי קטרין שטרית: אבל לצערי הרב לממשלת השינוי, יחד עם התקשורת, הייתה מטרה: ליהנות מכל העולמות.

קטי קטרין שטרית: אני מאוד מקווה שבסופו - - -

יעקב מרגי: דניאל, דנית.

קטי קטרין שטרית: החברים שלי יצאו כרגע להתייעצות.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שראינו בימים האחרונים מנגנון של העברת כספים – לרשויות הערביות במקרה הזה.

קטי קטרין שטרית: אף אחד לא בדק - - -

יעקב מרגי: לא, העברה בלי מנגנון – כדי לתקן אותך.

קטי קטרין שטרית: לא, אני אגיד לך למה מנגנון, כי מה שראינו זה – ראינו שמונה ראשי ערים.

קטי קטרין שטרית: אני לא יודעת למה בחרו דווקא באותם ראשי ערים.

קטי קטרין שטרית: האם יש קשר בין אותם ראשי ערים לחברת הכנסת זועבי?

קטי קטרין שטרית: המון שאלות עלו בתמונות, שכולנו צפינו בהן, ולא הבנו איך זה הגיע למצב הזה.

קטי קטרין שטרית: אבל במקום להתמקד בזה ולבדוק, אז מה שנעשה זה תקשורת אנטי: כל ציוץ, כל משפט שנאמר על ידי חברי הכנסת של הליכוד, מייד הפך להיות קמפיין.

יעקב מרגי: ברשותך.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ביטון, אילו ירוחם הייתה מקבלת 200 מיליון ש"ח, החרשתי.

מיכאל ביטון: אני קיבלתי ממשלת ישראל 300 מיליון.

מיכאל ביטון: בלי להיות בכנסת.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

קטי קטרין שטרית: אני פניתי לחברים שלי שנמצאים במפלגות, בימינה, בתקווה חדשה, בכחול לבן: למה אתם לא מאיימים?

קטי קטרין שטרית: למה אתם לא מאיימים?

קטי קטרין שטרית: אתם יכולים לקבל הכול היום.

קטי קטרין שטרית: אם תאיימו, תקבלו.

קטי קטרין שטרית: זה הפך להיות סוג של שיטת עבודה.

קריאה: כי אנחנו ממלכתיים.

קריאה: לא.

קריאה: זה מה שאת לא מבינה.

קריאה: אנחנו ממלכתיים.

קטי קטרין שטרית: לא, זה היה סוג של שיטת עבודה.

קטי קטרין שטרית: ואני אומרת לעצמי, למה סקטור מסוים, מגזר מסוים, יודע לאיים ולקבל, ואנחנו לא?

קטי קטרין שטרית: מה עם הפריפריה, עיירות הפיתוח, השכונות?

קטי קטרין שטרית: מערכת החינוך – הינה, את רואה, השרה, אני רוצה שיעבירו תקציבים נוספים למערכת החינוך, כי אני באמת חושבת שצריך לעשות הרבה בתוך המערכת, שהיא מאוד מאוד חולה.

קטי קטרין שטרית: צריך לנסות לסייע.

קטי קטרין שטרית: אז באמת ובתמים, הליכוד היא לא מפלגה שבאה לסחוט, היא לא מפלגה שבאה לדרוש מיליארדים לדברים הזויים, כמו ששמענו.

קטי קטרין שטרית: היא באמת ובתמים באה להיטיב עם החיילים.

קטי קטרין שטרית: עכשיו, חלק מחברי הכנסת בחרו להשמיע את אותם חיילים שרצו את המתווה שקבעו, אבל אנחנו קיבלנו עשרות ומאות הודעות מחיילים שאמרו: אל תיכנעו, אנחנו נחכה.

קטי קטרין שטרית: נחכה עוד קצת, אבל בסופו של דבר, נקבל את מה שמגיע לנו.

גלעד קריב: הם חיכו 12 שנים ולא עשיתם את זה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

קטי קטרין שטרית: היו היום חיילים מדהימים ומקסימים, שהגיעו - - -

גלעד קריב: הם חיכו 12 שנים - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: מזל שעברו 12 שנים.

יעקב מרגי: יש לכם במה להיתלות.

קטי קטרין שטרית: תראו, תראו, הרי את הבדיחה לגבי התקציב – אתם מספרים שלא היה תקציב שלוש שנים, כשזה לא היה נכון.

קטי קטרין שטרית: שנה וחצי לא היה תקציב.

קטי קטרין שטרית: את אותה בדיחה אתם אומרים גם עכשיו, שלא היו מלגות.

קטי קטרין שטרית: חברים יקרים, היו מלגות שניתנו - -

קריאה: מתקציב המדינה?

קטי קטרין שטרית: - - על ידי תורמים.

קטי קטרין שטרית: על ידי תורמים.

יעקב מרגי: נא לא להפריע.

קטי קטרין שטרית: כל הכבוד שמעגנים את זה בחוק.

קטי קטרין שטרית: אבל אם כבר מעגנים את זה בחוק, למה שלא ייתנו 100%?

קטי קטרין שטרית: אז מה אומרים?

קטי קטרין שטרית: שישתמשו בפיקדון.

קטי קטרין שטרית: ואם אותו בחור צעיר רוצה גם ללמוד וגם להתחתן?

קטי קטרין שטרית: הוא צריך להפסיד את הפיקדון, כי הפיקדון ילך ללימודים.

קטי קטרין שטרית: למה?

קטי קטרין שטרית: למה צריך להתפשר?

קטי קטרין שטרית: למה כשזה מגיע לחיילים שלנו צריך להתפשר?

גלעד קריב: אתם נגד החיילים.

קטי קטרין שטרית: למה?

קטי קטרין שטרית: למה?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: קריאת ביניים - - -

קטי קטרין שטרית: כל מה שביקשנו זה – אתה יודע מה, אולי לא לשפץ גם את הבית של החליפי, ולתת את ה-50 מיליון האלה.

קטי קטרין שטרית: למה?

קטי קטרין שטרית: למה?

גלעד קריב: קטי, אתם נגד החיילים.

יעקב מרגי: תודה.

קטי קטרין שטרית: כשאתם רוצים למצוא תקציב, אתם יודעים לעשות את זה.

קטי קטרין שטרית: אנחנו רואים.

גלעד קריב: אתם נגד החיילים.

קטי קטרין שטרית: אני רק אגיד לכם דבר אחד.

קטי קטרין שטרית: הציבור מהלך עם תחושה - -

גלעד קריב: הציבור יודע את האמת.

קטי קטרין שטרית: - - שרק מגזר אחד במדינה מקבל תקציבים - -

יעקב מרגי: תודה, קטי שטרית.

קטי קטרין שטרית: - - לעומת כל המדינה הזו.

קטי קטרין שטרית: תתחילו לחשוב.

גלעד קריב: קטי - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת קריב, מספיק כבר.

קטי קטרין שטרית: חבר הכנסת קריב, אתם יושבים פה, אבל הציבור בחוץ בז לכם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת פטין מולא – איננו.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מאי גולן, בבקשה, גברתי.

קריאה: היושב-ראש, מתי אני?

יעקב מרגי: אתה?

יעקב מרגי: נראה אם עליזה תאשר לנו.

יעקב מרגי: חמש דקות על כל הסתייגות.

יעקב מרגי: יש לך שלוש הסתייגויות.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, "אין מלך בישראל איש הישר בעיניו יעשה".

מאי גולן: אין ראש ממשלה, אין שר חוץ, אין שר אוצר, אין שר בריאות.

מאי גולן: מה יש?

מאי גולן: יש כבאים, שכל אחד מהם נוסע על משאית כיבוי בדרך לשרפה הבאה.

מאי גולן: אותם כבאים לא מצוידים בזרנוק מים.

מאי גולן: הם כן מצוידים בזרנוקי שקלים.

מאי גולן: רק מתקבלת ידיעה, הכי קטנה, על עשן קטנטן, וכולם מדליקים סירנות ודוהרים למקום השריפה.

מאי גולן: הינה, למשל, אדוני היושב-ראש, בשבוע שעבר הודיעה גב' זועבי על פרישתה מהקואליציה, וכבר שמענו את הפטרון הורוביץ – בדרך עם סירנות ופנקס צ'קים פתוח – יושב מחוץ לביתה בתחנונים שתפתח לו איזה דלת או אולי איזה חלון.

מאי גולן: אבל זה לא צלח.

מאי גולן: באותה העת, ישובים בחמ"ל ראש הממשלה, ראש הממשלה הרזרבי ושר החוץ, שר האוצר, שרת הפנים, סגן שר הדתות.

מאי גולן: כוססים כולם ציפורניים, או מה שנשאר להם ממשבר - -

יעקב מרגי: יו"ר ועדת הכלכלה חבר הכנסת דוידסון, לא עם הגב.

יעקב מרגי: שב.

מאי גולן: - - מועצת השורא, ונותנים שיגור פקודות למנסור עבאס, ראש הממשלה בפועל, והשר במשרד האוצר חמד עמאר, שניהם דוהרים ומצוידים – נכון, מנסור – במאות מיליונים בניסיון לכבות את שריפת זועבי.

מאי גולן: אבל זועבי לא עונה.

מאי גולן: זועבי גם לא מצלצלת.

מאי גולן: היא בדרכה לאולפני ערוץ 12, והחמ"ל מחסיר פעימה בהתרגשות – מה תאמר גב' זועבי?

מאי גולן: ובכן, גב' זועבי שטחה בפני יונית את כל כאבי הבטן שלה, וביניהם עניין אל-אקצא, הלוויית גב' אבו עאקלה, וכמובן, את פגיעתה של זו מפני ראש מפלגתה, אשר לטענתם מתנשא עליה, ולא אומר לה אפילו שלום במסדרון.

מאי גולן: הידעת, היושב-ראש?

רון כץ: מאי, לא יפה.

רון כץ: לא יפה.

מאי גולן: עוד קינחה ואמרה שאנחנו לא יודעים מה זה כשנשים ערביות מחליטות.

מאי גולן: טוב, זה הבינו כולם, זה כבר אירוע רציני, שמכריז בעצם על כניסתו של שר החוץ לתמונה, את כל רע"מ, אגף התקציבים, וכמובן ראשי הרשויות הערביות – אלה שלמענם בשנה האחרונה הסבו את המוביל הארצי מהובלת מים להזרמת מיליארדי שקלים, ישירות לוורידים שלהם, ולכל גחמה שנענית מייד.

מאי גולן: בקיצור, כל אלה הגיעו והסבירו לגברת זועבי, שמקום מהמדינה לא היה מצב שיש פנקס צ'קים פתוח, וכל מה שצריך זה לרשום את הסכום: מכבישים ועד לכל המנגנונים של העמותות האסלאמיות, וכמובן, לשחיתויות בעיריות הערביות.

מאי גולן: אני, אדוני היושב-ראש, שואלת רק שאלה אחת, אני הפשוטה: כמה זה עולה לנו?

יעקב מרגי: חבר כנסת הוא לא פשוט.

מאי גולן: כמה זה עולה לנו?

מאי גולן: כמה עלתה לנו גב' זועבי?

מאי גולן: כמה עולה לנו אחמד טיבי?

מאי גולן: כמה עולה לנו איימן עודה?

מאי גולן: כמה עולה לנו גב' פינטו, שנרגעה, ככה, מייד.

מאי גולן: כמה הם עולים לנו?

מאי גולן: אני מציעה שלכל אחד יהיה מספר על גב החולצה, אדוני היושב-ראש, של כל אחד ואחת מחברי הקואליציה - -

יעקב מרגי: כמה הוא שווה.

מאי גולן: - - שמסתובבים כאן.

מאי גולן: 200 מיליון על הגב של אחמד טיבי, מיליארד על הגב של גב' זועבי, 60 מיליון על הגב של הבית של בנט, 50 מיליארד על מנסור.

מאי גולן: מאיפה כל הכסף הזה?

מאי גולן: אז זהו, אם לא ידעתם, הרי שכל כל הכסף הזה הוא מגבייה רצחנית של רשות המיסים בשנה האחרונה.

מאי גולן: בשנה הבאה, אגב, לא נוכל לעשות את זה שוב, וגם לא בשנה שאחרי.

מאי גולן: במקום לתעל עכשיו את כל הכסף לחיילי צה"ל, אתם משחדים ח"כים לעוד שבוע, לעוד שבועיים.

מאי גולן: אז הינה, אני אומרת כבר מעכשיו, אני, חברת הכנסת מאי גולן, מתחייבת להצביע בעד תוספת של 30 מיליון ש"ח לבנט, לסיים את הבית; אני גם מצביעה בעד הנוסע המתמיד ללפיד, לעוד עשר שנים במחלקה הראשונה.

מאי גולן: ככה נעשה גמר חשבון.

מאי גולן: ואלכ תרחמו, תרחמו על הקופה הציבורית.

מאי גולן: קחו 100 מיליון, רק תשאירו כסף לאזרחים, לחיילים.

מאי גולן: הרי שנתיים הסברתם לנו שיש פה עם בלי תקציב, אבל היום הרי אתם יודעים שיש תקציב בלי עם.

מאי גולן: די עם הבושה הזאת.

מאי גולן: נמאסתם.

מאי גולן: תנו 100% לחיילי צה"ל, ולא כל מיני הצעות סרק של בין 65% ל-75%.

מאי גולן: אם יש 75%, יש גם 100%.

מאי גולן: אם יש לאחים המוסלמים, יש לחיילי צה"ל.

מאי גולן: וחיילי צה"ל היקרים מכול, ואזרחי מדינת ישראל, אני עכשיו רוצה לפנות אליכם מעל במה זו ומעומק ליבי, ולהסביר את הדבר הבא.

מאי גולן: אין ספק ולו הקל שבקלים, שההצבעה הזו על כל אחד ואחת מאנשי המחנה הלאומי קורעת את ליבנו, קורעת – שלא יהיה לכם צל קטן של ספק.

מאי גולן: אבל אני רוצה להציג בפניכם מעט מהתמונה הכללית.

מאי גולן: ראו, אנחנו במחנה הלאומי סבורים שהממשלה הזו היא ממשלה לא לגיטימית, שהנזק שהיא עושה ילווה אותנו לשנים רבות, אם לא לדורות.

מאי גולן: הממשלה הזו מדברת במתק שפתיים, היא מדברת יפה, היא כביכול ממלכתית, מדברת על אחדות, על שינוי, על ריפוי, שלל סיסמאות נבובות מבית היוצר שלהם.

מאי גולן: אבל, אזרחי ישראל, אני רוצה לספר לכם משהו שאתם אולי לא יודעים וזה מאוד מאוד מתקשר, למרות שאולי לא תבינו בהתחלה.

מאי גולן: אתם יודעים, אדוני היושב-ראש, אתה יודע שהדמות שהשפיעה ושינתה את פני הפשע הישראלי, שלא הייתה איזה גנגסטר מוכר שהתנוסס על העיתונים, לא הייתה מלווה בשומרים וברכבי שרד ממוגנים, היא גם לא הייתה דמות מאיימת או צעקנית, היא הייתה חביבה על כולם והיא זו ששינתה והפכה את פני הפשע הישראלי לארגוני פשיעה אלימים, רצחניים, ששינו את פניה של מדינת ישראל לעשרות שנים קדימה והנזקים שלהם עלו לנו בדמים ובמיליארדים.

מאי גולן: ואני רוצה להגיד לכם, חברים, לגברת הזאת, ציבור יקר, אתה יודע איך קוראים, אדוני היושב-ראש?

מאי גולן: קוראים לה אתי אלון.

מאי גולן: את אותו תהליך בדיוק, אבל אותו תהליך בדיוק, עוברת היום המדינה שלנו.

מאי גולן: אותו תהליך שאתי אלון העבירה את הפשע הישראלי במדינת ישראל.

מאי גולן: הרי יש לנו שר רזרבי שמדבר גבוהה-גבוהה, תמיד מדבר ברצינות כזו ומישיר מבט ישר למצלמה, מדבר על שחיתות ושחיתות ושחיתות, ומדבר – בדיוק "איפה הכסף?

מאי גולן: " מדבר על כמה הוא ישר וישר.

מאי גולן: אגב, לידיעה, מנחם בגין רץ ל-11 מערכות בחירות, 11 מערכות בחירות ומעולם לא העיד על עצמו כישר.

מאי גולן: מעולם.

מאי גולן: למישהו היה ספק ביושרו?

מאי גולן: היה ספק בכנותו?

מאי גולן: בדרך שלו?

מאי גולן: מרוב היושרה שנוזלת להם מהאוזניים הם שמו את ליברמן כשר האוצר.

מאי גולן: טוב, בכל זאת הם באו להילחם בשחיתות, ובנוסף גם נתנו לו את ועדת הכספים.

מאי גולן: הרי כל אחד שיושב היום בבית יודע שאין בעל מכולת אחד שהיה מפקיד את הקופה שלו בידיים של ליברמן.

מאי גולן: אין.

מאי גולן: שלא לדבר על לתת לו להיות מנהל החשבונות שלו.

מאי גולן: טוב, או לחלופין, ראש ממשלה שמדבר על אחדות, על קיצוניים ועל קומץ – הוא מדבר כל הזמן על קומץ – 35 מנדטים זה קומץ?

מאי גולן: אני שואלת אותך, אדוני היושב-ראש, 35 מנדטים זה קומץ?

מאי גולן: 55 מנדטים של רוב ציוני במדינת ישראל, שמי שעומד בראשם, היחיד מבחינתם, הוא ראש המחנה הלאומי, זה קומץ?

מאי גולן: אני רוצה להגיד לך, אנחנו לא קומץ.

מאי גולן: אנחנו לא קיצוניים.

מאי גולן: ואני גם לא יודעת על איזו אחדות אותו בנט מדבר.

מאי גולן: קודם שיאחד את הלשכה שלו, או את הסיעה שלו, או את הקואליציה שלו, אחרי זה נדבר.

מאי גולן: הוא מדבר על אחדות, הוא מדבר על ניהול, א-גרויסע מנהל.

מאי גולן: מחר הוא עוד יכתוב לנו ספר על ניהול.

מאי גולן: באמת.

מאי גולן: עד כדי כך מגיע חוסר המודעות שלו.

מאי גולן: אבל אתה, אתה, בנט, שמחפש את המנדטים שלכם על הרצפה, אתה תקרא לנו קומץ?

מאי גולן: אתם מבינים את גודל הסכנה עם האדם הזה שפשוט לא מחובר למציאות?

מאי גולן: אתם מבינים עם איזה תת-אפס בבוחן המציאות אנחנו מתמודדים?

מאי גולן: אזרחי ישראל, מה שאתי אלון עשתה לפשע הישראלי עושים כרגע נפתלי בנט, יאיר לפיד והאדון ליברמן.

מאי גולן: זה מה שהם עושים.

מאי גולן: הם מזריקים מיליארדים לוורידים של העיריות הערביות, לוועדות הקרואות, לעמותות האסלאמיות הקיצוניות, ללא שום בקרה של אזרחי ישראל ושום יכולת שיקוף.

ועדת החוץ והביטחון): מי עושה מה?

מאי גולן: הכול במסתרים, הכול במחשכים.

מאי גולן: ידיעות על 200 מיליון לפה, מיליארד וחצי לשם.

מאי גולן: אגף התקציבים עולה לרגל לכפר קאסם.

מאי גולן: איפה נשמע כדבר הזה?

מאי גולן: הסבים והסבתות שלנו היו מתהפכים בקבר של המדינה היהודית שהקימו פה.

מאי גולן: גברת מסעודה, ששלחה את הילדים שלה לקרב במלחמת יום הכיפורים, גב' ביטון מירוחם, אדוני מיכאל ביטון, ששלחה את הבנים שלה להילחם ברמת הגולן, כל זה, אדוני מיכאל, בשביל שאגף התקציבים בכבודו ובעצמו יעלה לרגל לכפר קאסם, למה?

מאי גולן: לחתום על צ'קים ולחשוב על יצירתיות איך אוכפים את המנגנונים הבירוקרטיים, איך אוכפים אותם.

מאי גולן: זו הדמוקרטיה.

מאי גולן: ועל מה?

מאי גולן: תסבירו לי על מה.

מאי גולן: מה לגדעון סער ולניצן הורוביץ?

מאי גולן: מה לניר אורבך ולמנסור עבאס?

מאי גולן: מה לאילת שקד ולזועבי אם לא שנאה יוקדת למחנה הלאומי ולעומד בראשו?

מאי גולן: תראו מה הם עושים פה, תראו איזו חרפה הם מביאים עלינו.

מאי גולן: אנחנו, במחנה הלאומי - -

גבי לסקי: - - -

מאי גולן: אני לא אתן לכם לבזבז לי את הזמן.

מאי גולן: - - ליבנו נקרע על זה שאנחנו צריכים לדחות את העזרה לחיילים, אבל אחיי ורעיי, אנחנו חייבים לראות לנגד עיננו את התמונה הכללית ההרסנית, את ההזרמה לוורידים של ארגוני הפשע הערביים.

מאי גולן: הם לא מסתובבים ברחובות, הם לא מסתובבים.

מאי גולן: אנחנו מסתובבים מבוקר עד לילה.

מאי גולן: הם לא הולכים לא לניחומים, לא להלוויות, לא לחתונות, הם לא יוצאים לפגוש את העם שלהם, העם שלהם שהם מדברים עליו.

מאי גולן: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, הגעתי השבוע לניחום אבלים ומספר לי קבלן יהודי שניסה לגשת למכרז באחת הערים הערביות, ומשפחת פשע הגיעה אליו הביתה ואמרה לו: שלא תעז כי אנחנו נשחט אותך.

מאי גולן: אלה התקציבים שלנו, אדוני היושב-ראש, שלנו, לא שלהם ולא של האחים המוסלמים.

מאי גולן: או שמספר לי עוד קבלן שעמד לידו שהם נותנים הנחות של 50% ואחרי שהם זוכים הם מאיימים, מאיימים על מהנדס המועצה שיחתום על חשבונות פיקטיביים.

מאי גולן: ועוד אחד לידו מסביר לי איך בעת הגשת מכרז מגיעים אליו ממשפחות פשע ואומרים לו: תשלם לנו 15% ואנחנו נדאג שהמכרז שלך, אחרי שתזכה, הוא יהיה שלך, ואחרי שתזכה אנחנו רוצים עוד 10% וגם נדאג לנפח אותו.

מאי גולן: זה מה שהם נותנים לו יד ועזרה.

מאי גולן: זו המדינה שאליה פיללנו 2,000 שנה, בשביל שבנט ישב על הכיסא עוד שבוע, בשביל שאולי אולי לפיד יגשים את החלום הרטוב שלו ויהיה ברוטציה, בשביל שמתן כהנא ישנה יחסי דת ומדינה, חוקי גיור וכשרות באצבעות של מועצת השורא.

מאי גולן: אתם כל היום יושבים, מתחננים, בוכים על הברכיים לכל חבר כנסת שסוחט אתכם, אתם לא תשבו איתנו למשא ומתן?

מאי גולן: חבורה של נוכלים, של רמאים, מי אתם בכלל?

מאי גולן: מי אתם שלא תשבו איתנו?

מאי גולן: ולכן, חיילים יקרים - - -

גלעד קריב: מי שקיבלו את הרוב - - -

מאי גולן: אתם קיבלתם את הרוב?

מאי גולן: בוא, חבר הכנסת קריב, אתה חי בהזיות שאין כדוגמתן.

מאי גולן: אתה קיבלת את הרוב?

מאי גולן: אתה ועד בית לא עובר, איזה רוב קיבלת?

מאי גולן: מספיק עם ההזיות.

מאי גולן: איזה כדורים אתם לוקחים?

גלעד קריב: מה לעשות?

גלעד קריב: מה לעשות?

גלעד קריב: מה לעשות?

מאי גולן: לוועד הבית בשכונה שלך לא תעבור, גבאי בבית כנסת שלך לא תהיה.

גלעד קריב: תמשיכי לקלל ולצעוק - - -

מאי גולן: אמת דיברתי - - -

יעקב מרגי: תודה, שמענו אותך.

מאי גולן: אמת דיברתי.

מאי גולן: ולכן, חיילים יקרים ואהובים, בניגוד אליהם, התמונה הכללית היא לנגד עינינו והיא משקפת את הסכנה ההרסנית מהממשלה הגוססת והמונשמת הזו.

מאי גולן: יאיר לפיד ילמד את יואב גלנט להילחם לטובת החיילים?

מאי גולן: שרת הכבישות והרמזוריות גב' מיכאלי תלמד את אבי דיכטר?

מאי גולן: אותה אחת שהציעה לאימהות שלנו לא לשלוח את הילדים שלהן לצבא ההגנה של ישראל?

מאי גולן: או אולי אולי ניצן הורוביץ, שרוצה לשלוח אתכם, הלוחמים, לבית הדין הבין-לאומי בהאג, הוא ילמד את ראש המחנה הלאומי בנימין נתניהו, מפקד בסירת מטכ"ל ואח שכול?

מאי גולן: הם ילמדו אותנו על חיילים?

מאי גולן: הדבר היחיד, היחיד שהם יכולים לעשות, הם וצבא הפראבדה שלהם, זה מסע יח"צ והרעלת בארות כמו שרק הם יודעים לעשות - - -

גלעד קריב: זה שאת מצביעה נגד חיילי צה"ל - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת קריב, די.

יעקב מרגי: זה גם לא בריא להתעצבן על זה.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, אני שואלת: הרי ממה נפשך?

מאי גולן: ממה נפשך?

מאי גולן: במקום לתת לזועבי מיליארד תנו רק עוד 50 מיליון לחיילים, ממה נפשך?

מאי גולן: ושוב אני חוזרת ואומרת - - -

יעקב מרגי: נא להתכנס לסיכום.

מאי גולן: מסיימת.

מאי גולן: ושוב אני חוזרת ואומרת לחיילים היקרים שלנו, לא מגיע לכם פחות מ-100%, לא מגיע לכם פחות מ-100%, ובעזרת השם, בקרוב, כשנפיל את הממשלה המעוותת הזאת, נתקן גם את העוול הזה, גם אם נצטרך לעקור את כל 50 מיליון השקלים שפיזרו על הבונקר של בנט ברעננה.

מאי גולן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה לחברת הכנסת מאי גולן.

יעקב מרגי: עד כאן קבוצת הליכוד.

יעקב מרגי: קבוצת חברי ש"ס: ראשון הדוברים, חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: יש לו הרבה מה לומר לו אבל הוא לא יכול לומר אז אנחנו נדלג.

יעקב מרגי: אני לא רואה את קבוצת חברי הכנסת של ש"ס כאן.

יעקב מרגי: קבוצת יהדות התורה?

יעקב מרגי: מישהו רוצה לדבר מיהדות התורה?

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: קבוצת הציונות הדתית, בבקשה.

יעקב מרגי: ראשון הדוברים – חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': עד שהיה לו תירוץ, היושב-ראש, לא לדבר, אתה בכוח רוצה לקחת לו אותו?

מיקי לוי: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, כמה עזות מצח צריכים אנשים שהקימו ממשלה לא ציונית, שלא מסוגלת להעביר חקיקה ציונית משום סוג שהוא, לא מסוגלת להעביר ברוב קואליציוני פשוט, כפי שמתנהל משטר פוליטי קואליציוני כמו שלנו, שום חקיקה לטובת חיילי ולוחמי צה"ל; מי שהקימו ממשלה עם מי שתומכים במי שהורגים בחיילינו; מי שהקימו הממשלה עם מי שתומכים בהעמדת לוחמינו לדין בבית הדין הבין-לאומי בהאג בעוון פשעי מלחמה, לא פחות; מי שפוגעים בחיילינו יום-יום, שעה שעה, ברוח הגבית שהם מעניקים לטרור ובקשירת ידי הלוחמים בחוסר הגיבוי – כמה עזות מצח צריכה חבורה כזאת כדי לייצר קמפיין ציני על גבם של החיילים, כדי לתקוף את האופוזיציה, שלא מוכנה להיות על תקן ממלא מקום איפה שרשת הביטחון שלכם עם אחמד טיבי ואיימן עודה ושחאדה ואחרים – שלא מוכנים להעניק את רשת הביטחון.

בצלאל סמוטריץ': כמה חוצפה, כמה צביעות, ואתם יודעים מה, כמה זלזול בציבור.

בצלאל סמוטריץ': הציבור לא טיפש.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו, בשונה מכם, אגב, בשמאל העמוק, לא צריכים להוכיח לאף אחד את אהבתנו ותמיכתנו הבלתי-מסויגת בלוחמים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו אלה שרוצים לתת להם לנצח, אנחנו אלה שרוצים להעניק להם גיבוי ולא לזרוק אותם בידי משפטנים, אנחנו אלה שאוחזים היום את הציונות שאתם מכרתם לתומכי הטרור ושבשמה לוחמים חיילי צה"ל ומגינים על מדינת ישראל היהודית, העצמאית והריבונית.

בצלאל סמוטריץ': אל תטיפו לנו מוסר.

בצלאל סמוטריץ': עומד כאן עכשיו שר הביטחון באיזה ארשת פנים רצינית, עושה מעשה זמרי ומבקש שכר כפינחס – אני לא רוצה להכניס את צה"ל לפוליטיקה ולא לעשות ספינים פוליטיים – ועושה ספין פוליטי, זורק איזה 75%, כאילו אנחנו מנהלים איזה סחר-מכר בבסטה בשוק.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא קונה את זה.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אתם אלה שצריכים אולי להוכיח בדרכים מלאכותיות וצבועות את תמיכתכם ואהדתכם ללוחמי צה"ל.

בצלאל סמוטריץ': ממש לא האגף הלאומי, הציוני, הפטריוט, הנחוש, שעומד מאחורי הלוחמים האלה 365 ימים בשנה, יום-יום, שעה שעה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אני באמת לא רוצה לדבר על הספינים של יאיר לפיד וגנץ וליברמן, אנשים ציניים שדמגוגיה היא כל מה שנשאר לפוליטיקה שלהם; אנשים בלי מילה, בלי ערך, בלי אידיאל, באמת בלי שום ערך לאף מילה, אנשים שעושים הפוך לחלוטין מכל מה שהם אמרו אי פעם בעבר, ואני לא רוצה למנות עכשיו רשימת מכולת ארוכה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לדבר למי שהיו פעם חבריי, אפילו חבריי הטובים, גדעון, ניר, זאב, אילת, יועז, אביר.

בצלאל סמוטריץ': מה אתם מחפשים בממשלה הזאת, לכל הרוחות?

בצלאל סמוטריץ': ממשלה שמוכח עכשיו – עומד כאן שר הביטחון, מודה ומתוודה ואומר: אין לי רוב להעביר חקיקה לטובת חיילי צה"ל, אני חייב את האופוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': הרי גם אתם יודעים שהממשלה הזו סיימה את דרכה.

בצלאל סמוטריץ': הבטחתם שינוי, איחוי וריפוי, היום זאת ממשלת תקיעת האצבע בעין.

בצלאל סמוטריץ': הרי כל אחד מבין שכל השאלה זה מי יפיל את הממשלה ולכן מי יהיה ראש הממשלה בממשלת המעבר.

בצלאל סמוטריץ': אז עומדים לפיד וגנץ היום ומכריזים שחומש תפונה כי מה שלא חוקי לא יהיה.

בצלאל סמוטריץ': את ח'אן אל-אחמר הם קצת שוכחים.

בצלאל סמוטריץ': החוק שם הלך לאיבוד, הלך לישון.

בצלאל סמוטריץ': שמים לכם אצבע בעין.

בצלאל סמוטריץ': ונפתלי בנט מפרסם הבוקר ציוץ, כאילו הוא איזה אתר חדשות, על חיילי צה"ל שביצעו מעצרים היום.

בצלאל סמוטריץ': הוא רוצה לתקוע אצבע בעין לרע"מ כדי שהם יפרשו והוא יישאר ראש ממשלה.

בצלאל סמוטריץ': ועכשיו ליברמן עם איזה ספין, שהוא הולך לקצץ מיליארדים מהלחם והחלב של מוסדות החינוך, הרשתות של הציבור החרדי, גם כן לשים לכם אצבע בעין.

בצלאל סמוטריץ': זאת הממשלה, מה אתם מחפשים בה?

בצלאל סמוטריץ': צאו ממנה רגע לפני שיוציאו לכם את העיניים.

בצלאל סמוטריץ': אל תוציאו לאחרים ושלא יוציאו לכם, ובעיקר אל תוציאו לעם ישראל, למדינת ישראל, לציונות, ליהדות, את העיניים.

בצלאל סמוטריץ': הלכתם למהלך.

בצלאל סמוטריץ': יכול להיות שעשיתם אותו מכוונות טובות, היו לכם אין-ספור ציפיות ממנו.

בצלאל סמוטריץ': אין לכם פרטנרים.

בצלאל סמוטריץ': תיראו לאן הולכתם את המדינה בביטחון, בכלכלה, בחברה, בזהות היהודית, בהרמת הראש של האויב שנמצא בתוכנו ומחוצה לנו.

בצלאל סמוטריץ': לא מאוחר להבין את הטעות, לחזור הביתה למחנה הלאומי, להקים יחד ממשלה יהודית, ציונית, לאומית טובה לישראל, שתתמוך בחיילים באמת, שתגבה אותם באמת, שתילחם בטרור, שתיתן להם כלים, שתיתן להם גיבוי, שתיתן להם גם מלגות.

איתן גינזבורג: איך תצביע?

איתן גינזבורג: איך תצביע - - -

בצלאל סמוטריץ': עזבו את הממשלה הרעה הזו עם השמאל הקיצוני, עם אויבי ישראל של התנועה האסלאמית ועכשיו של טיבי וחבריו.

בצלאל סמוטריץ': עזבו אותם ובואו חזרה הביתה.

בצלאל סמוטריץ': זה מה שרוצים הלוחמים, זה מה שרוצה הרוב הבריא והציוני בעם ישראל.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת - - -

בצלאל סמוטריץ': יש לי עוד?

בצלאל סמוטריץ': בואי תדברי, מיכל.

מיקי לוי: חברת הכנסת וולדיגר.

בצלאל סמוטריץ': דברי, דברי, בואי.

יוראי להב-הרצנו: בצלאל, זה שאנשים חושבים אחרת ממך זה לא אומר שהם חולים.

יוראי להב-הרצנו: מותר לחשוב אחרת, ועדיין הם בריאים.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, יש לי רבע שעה?

מיכל מרים וולדיגר: כך אמרו המחליטים פה.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, חברי כנסת נכבדים, כמו דוד, הבן של חבר הכנסת אלי כהן, כך גם הבן שלי, ישי, סיים לא מזמן את שירותו הצבאי בחיל הים.

מיכל מרים וולדיגר: אני מניחה שיש פה עוד חברי כנסת שיש להם בנים או בנות שסיימו שירות צבאי.

מיכל מרים וולדיגר: לכן, גם בגלל זה, ולא רק בגלל זה – כי בעצם כולם בנינו ובנותינו – ברור שאנחנו רוצים להיטיב עם חיילי וחיילות צה"ל.

מיכל מרים וולדיגר: יחד עם זאת, אי-אפשר לקבל – א.

מיכל מרים וולדיגר: את החוק כמו שהוא; ב.

מיכל מרים וולדיגר: בעיניי, לא פחות חשוב – את ההתנהלות של הממשלה בכלל ובוודאי בחוק הזה.

מיכל מרים וולדיגר: הרי ברור לנו שמדובר בממשלת שמאל על מלא, שלא יכולה להעביר חוקים לאומיים בהרכב שלה כמו שהיא מורכבת היום.

מיכל מרים וולדיגר: יש לנו את חוק האזרחות, לדוגמה, שהיא לא הצליחה.

מיכל מרים וולדיגר: בא חבר הכנסת חברי שמחה רוטמן, הביא חוק טוב יותר ולמרות שכל הציבור – העליהום שנעשה עלינו – הצלחנו להביא חוק טוב יותר.

מיכל מרים וולדיגר: כך יקרה גם במקרה הזה.

מיכל מרים וולדיגר: הממשלה, למרות שידעה שלא תצליח להביא את זה – הגשנו הסתייגויות ואף אחד בכלל לא הגיע אלינו לדבר איתנו על הנושא הזה, בעוד שכולנו ראינו מה קרה פה בשבוע האחרון עם זועבי, שרצו והתנפלו עליה ודיברו אליה, רק תחזרי.

מיכל מרים וולדיגר: מה שנתנו לאחמד טיבי, מה שנתנו למנסור עבאס – איתנו אפילו לא דיברו, כלום, כי הממשלה הזאת ממשיכה להיות ממשלה דורסנית, ממשלה מתנשאת שרואה כל כך רק את עצמה ולא אף אחד אחר.

מיכל מרים וולדיגר: אבל לגופו של עניין, גם לגוף החוק עצמו: חברים, קודם כול אני פניתי בבקשה, גם לוועדה ואחר כך למשרד האוצר, וביקשתי לדעת כמה חיילים יהיו תחת החוק הזה?

מיכל מרים וולדיגר: אז אמרו לי במשרד האוצר, בין 10,000 ל-15,000 חיילים כל שנה.

מיכל מרים וולדיגר: אמרתי, אוקיי, כמה התקציב?

מיכל מרים וולדיגר: אמרו לי, 100 מיליון.

מיכל מרים וולדיגר: כמה מתוכם – הרי מי שקרא, ואני מניחה שרובכם קראתם, יודע שמדובר לא רק בלוחמים.

מיכל מרים וולדיגר: אם הם היו רק לוחמים, אולי הייתי שותקת פה ולא ממשיכה הלאה את ההסתייגות שלי, אבל לא מדובר רק בלוחמים, מדובר גם באוכלוסיות ייחודיות.

מיכל מרים וולדיגר: ביקשתי לדעת מה החלוקה בין לוחמים לבין אוכלוסיות ייחודיות?

מיכל מרים וולדיגר: "אוכלוסיות ייחודיות", משמע חיילים עם תשמ"ש – הורים, חיילים בודדים ועולים חדשים ובני מיעוטים.

מיכל מרים וולדיגר: ביקשתי לדעת מספר, אמרו לי שזה חסוי.

מיכל מרים וולדיגר: אמרתי, אוקיי, לא מספר, תנו לי אחוזים, שאני אדע מה האחוזים בין האוכלוסיות.

מיכל מרים וולדיגר: עד היום לא קיבלתי תשובה.

מיכל מרים וולדיגר: אני אומרת שאם יש בתוך החוק הזה גם אוכלוסיות ייחודיות, שבעצם הן בסיס סוציאלי, תסבירו לי למה בני ובנות השירות הלאומי הבודדים – הבודדים, אני לא מדברת על כולם; אני מדברת על בודדים, על אוכלוסיות ייחודיות שצריכים את זה הם נמצאים פה, במדינת ישראל, גם הבודדים וגם העולים החדשים שעלו לפה ללא הורים, בני ובנות שירות לאומי שהשלימו שנתיים שירות, ונתנו שנתיים מעצמם למדינה במקומות חשובים מאוד, לא פחות מכל חייל או חיילת עורפיים – ואני לא מדברת על לוחמים, כי לוחמים כבודם במקומו מונח.

מיכל מרים וולדיגר: אני מדברת על אוכלוסיות הנוספות – למה בן או בת שירות לאומי שקיבלו פטור מהצבא, ולמרות הכול הלכו ועשו שירות לאומי משמעותי בכל מיני מקומות בארץ – בבריאות, ברווחה, כן, גם בביטחון, במשרד הביטחון, בקליטה ועלייה ובכל מקום שהוא – בכל מקום שתלכו, תראו בני ובנות שירות לאומי שעושים עבודת קודש – ושוב, אני לא מדברת על כל בני ובנות השירות הלאומי שהם כ-18,000 צעירים וצעירות, אלא אני מדברת על אוכלוסיות מוחלשות; על צעירים וצעירות שעושים שירות לאומי והם בודדים, והם עולים חדשים.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר על כמות מאוד קטנה של 150,000 בערך כל שנה, מול 15,000.

מיכל מרים וולדיגר: ואתם יודעים מה התקציב שנדרש לצורך כך?

מיכל מרים וולדיגר: שאלתי את משרד האוצר: מדובר בתוספת של שלושה עד חמישה מיליון שקל.

מיכל מרים וולדיגר: חברים, אלה פירורים, אלה פיצוחים.

מיכל מרים וולדיגר: למה לא לתת את זה?

מיכל מרים וולדיגר: למה לא לדבר איתנו על זה?

מיכל מרים וולדיגר: ההסתייגות כתובה – אם מי מכם יפתח את ההצעה, את הצעת החוק – הוא יראה בפנים את ההסתייגות שלנו.

מיכל מרים וולדיגר: בואו, תיתנו גם להם.

מיכל מרים וולדיגר: אבל לא, אף אחד לא סופר אותנו.

מיכל מרים וולדיגר: אני אמשיך.

מיכל מרים וולדיגר: פנו אליי לא מעט חיילים וחיילות אחרי ששמעו את המסע המאוד-מאוד קיצוני נגד האופוזיציה, ואמרו לי: רגע, מיכל, למה רק לאקדמיה?

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רוצים ללמוד מקצוע; אנחנו רוצים להיות טכנאים; אנחנו רוצים להיות טכנאי מזגנים, טכנאי רנטגן – למה - - - את זה?

מיכל מרים וולדיגר: למדנו 12 שנות לימוד, היה לנו קשה, אנחנו לא מסוגלים ללכת לאוניברסיטה.

מיכל מרים וולדיגר: למה לתת רק לאוניברסיטה?

מיכל מרים וולדיגר: ועכשיו אני אקפוץ רגע לנאום הקודם שלי.

מיכל מרים וולדיגר: לא יודעת מי מכם הקשיב או מי מכם קרא את הכתבה את הכתבה ב-7 ימים של שרית רוזנבלום.

מיכל מרים וולדיגר: כתבה שנקראת – אין תור בקצה המנהרה, שמדברת על הצהרה שהצהיר שר הבריאות, על הסכמה שהוא הגיע – מאוד קשה לי לדבר בקול.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, אם אפשר טיפה בשקט, כי גם ככה אני צרודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, השר מאיר כהן, חברים, חבר הכנסת קיש, השר מאיר כהן, אתם מפריעים לה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: << דובר_המשך >> הכתבה הזאת של שרית רוזנבלום, דיברה על הצהרה שהצהיר שר הבריאות, שהגיע להסכמה עם שר האוצר על 28 מכשירים רפואיים חדשים למערכת הבריאות, ובהם יש מכשירי CT, מכשירי MRI, שני רובוטים לניתוחים מורכבים, ארבעה תאי לחץ – מבורך.

מיכל מרים וולדיגר: הצהרה מבורכת.

מיכל מרים וולדיגר: רכישה מבורכת.

מיכל מרים וולדיגר: אבל מה?

מיכל מרים וולדיגר: אף אחד לא שאל את אנשי המקצוע, את הרדיולוגים שאחראים לביצוע הבדיקות הללו וכמובן, לפיענוח שלהם – מה צריך כדי לקצר תורים.

מיכל מרים וולדיגר: כי אמר השר: הינה, זאת בשורה ענקית לכל אזרחי מדינת ישראל, כי התורים ארוכים.

מיכל מרים וולדיגר: כדי לעשות היום CT או בדיקת MRI צריך לחכות שבועות ארוכים או אפילו חודשים.

מיכל מרים וולדיגר: וכדי לקצר את התורים – הינה הבשורה.

מיכל מרים וולדיגר: אומרים אנשי המקצוע הרלוונטיים – לא, כבוד השר, זאת לא התשובה.

מיכל מרים וולדיגר: למה לא פניתם אלינו?

מיכל מרים וולדיגר: אף אחד לא התייעץ איתנו בכלל.

מיכל מרים וולדיגר: כי הבעיה היא לא רק המכשירים, המכשירים חשובים ביותר, אבל לא פחות חשוב זה מי יפעיל אותם.

מיכל מרים וולדיגר: כי כאשר סתם יעמוד לנו מכשיר יקר ערך בלי שאף אחד יפעיל אותו, מה עשינו?

מיכל מרים וולדיגר: מה הועילו חכמים בתקנתם?

מיכל מרים וולדיגר: ולכן הם אומרים, חסרים היום 700 טכנאים שיפעילו את המכשירים האלה, וזה מתקשר היטב למה שאמרתי לגבי החוק הספציפי הזה: למה רק אקדמיה?

מיכל מרים וולדיגר: למה?

מיכל מרים וולדיגר: יש לנו כל כך הרבה חיילים וחיילות שרוצים להיות בעלי מקצוע שאינו אקדמי.

מיכל מרים וולדיגר: אז גם פה צריך לתקן את החוק, ולאפשר הרבה יותר.

מיכל מרים וולדיגר: שלא לדבר על כך שבתוך החוק יש מוסדות אקדמיים שאותם כן נקדם, ויש מוסדות אקדמיים שהם לא רלוונטיים – למה?

מיכל מרים וולדיגר: אם עושים, אם אנחנו רוצים לעודד חיילים וחיילות ללכת ללמוד בין שאלה לימודים אקדמאיים, בין שאלה לימודי תעודה – שילכו ללמוד היכן שהם רוצים, ואל תגבילו אותם ללימודים באוניברסיטה כזאת, אך לא במדרשה כזאת.

מיכל מרים וולדיגר: נוסף לזה, וחוץ מכל האמור לעיל, הינה אנחנו מגיעים גם לנושא של כמה אחוזים נממן.

מיכל מרים וולדיגר: ואני באמת שואלת: למה אי-אפשר לממן 100%?

מיכל מרים וולדיגר: למה לתת רק 75%, שעכשיו הכניסו לנו אותם, כי לפני רגע זה היה 66% לאותם חיילים וחיילות?

מיכל מרים וולדיגר: ואני מתכוונת גם לאותם בני ובנות שירות לאומי, ששוב, נותנים מעצמם שנתיים למדינת ישראל – למה לא לתת 100%?

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו לא מדברים על סכום עתק.

מיכל מרים וולדיגר: לא על סכום עתק, על סכום של 50 מיליון שקל, שבאמת – זה כסף קטן לעומת כל הכספים שמפוזרים פה בלי סוף; כסף שבעצם חוזר אלינו, כי אנחנו מאפשרים לחיילים והחיילות האלה, לבני ובנות השירות – אם וכאשר החוק הזה יתוקן – להתקדם בחיים, להיכנס למעגל העובדים והעובדות, ולהכניס כסף במסגרת מיסים למדינת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: אז באמת, אם אנחנו רוצים להיטיב עם החיילים, צריך לתת להם 100%.

מיכל מרים וולדיגר: צריך לאפשר להם לבחור איזה מקום לימודים הם רוצים: בכל אוניברסיטה, בכל מדרשה, בכל מכון, בין שזה תואר אקדמי ובין שאלה לימודי תעודה.

מיכל מרים וולדיגר: וכמובן, כמובן, אני רוצה לומר גם לישי, הבן שלי, גם לדוד, הבן של אלי כהן, גם לכל החיילים והחיילות – אנחנו איתכם.

מיכל מרים וולדיגר: אני כמובן אצביע בהתאם למשמעת האופוזיציונית, אבל גם אם נצביע נגד החוק הזה, אנחנו לא נוותר.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו נמשיך ונדאג לכל אזרחי מדינת ישראל, אבל ודאי ובוודאי לחיילים שלנו.

מיכל מרים וולדיגר: לחיילים המדהימים שלנו, שעושים הכול על מנת שנוכל להמשיך לחיות פה.

מיכל מרים וולדיגר: שהם כמו דגל ישראל, מבחינתי – שנוכל להניף אותו בגאווה, בלי לפחד.

מיכל מרים וולדיגר: זה מחזיר אותי לנושא של הדגלים.

מיכל מרים וולדיגר: גם אני הייתי היום בוועדת חינוך, ושמעתי את חבר הכנסת סעדי מדבר על מדינת כל אזרחיה.

מיכל מרים וולדיגר: לא יכולתי לשמוע את הדברים הללו.

מיכל מרים וולדיגר: מי שרוצה את מדינת כל אזרחיה ורוצה להניף את דגל אש"ף, יכול לעבור לרשות הפלסטינית ולגור שם; יכול לעבור לירדן וללמוד בכל מסגרת שנמצאת שם, לא במדינת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: מדינת ישראל תיתן זכויות וחובות לכל אזרח, גם אם הוא לא יהודי אבל הוא מבין שזו מדינת הלאום של העם היהודי.

מיכל מרים וולדיגר: עם אחד ודגל אחד – אין פה כמה דגלים.

מיכל מרים וולדיגר: אי-אפשר להתבלבל.

מיכל מרים וולדיגר: זכות הדיבור וחופש הדיבור הוא טוב עד שמדברים על למי שייכת המדינה הזו.

מיכל מרים וולדיגר: המדינה הזאת היא המדינה של העם היהודי – לא כמקלט, לא כי לא היה לנו מקום אחר להיות בו, אלא כראשית צמיחת גאולתנו.

מיכל מרים וולדיגר: זאת מדינה שאנחנו גאים להיות בה, וזה בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: כל אדם אחר שאינו יהודי שגר פה ומכבד את החוק במדינת ישראל – יש לו גם חובות, הוא לא יכול לדרוש רק זכויות.

מיכל מרים וולדיגר: יש כאן חובות.

מיכל מרים וולדיגר: וחלק מהחובות הכול-כך טריוויאליות הוא למנוע הסתה ולהפסיק להגיד ירושלים המזרחית וירושלים המערבית; יש ירושלים אחת.

מיכל מרים וולדיגר: כל ירושלים שייכת למדינת ישראל וללאום היהודי.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן, אותם חיילים ששומרים על המדינה הזאת, לא צריכים ממשלה שנתמכת על ידי הרשימה המשותפת או על ידי רע"מ והאחים המוסלמים, אלא על ידי מפלגות לאומיות שמבינות שהמדינה הזאת היא באמת, באמת, ראשית צמיחת גאולתנו.

מיכל מרים וולדיגר: אז אני אחזור ואומר ואסכם: החוק הזה הוא חוק נכון וחשוב, אבל צריך לדעת איך להעביר אותו.

מיכל מרים וולדיגר: צריך לדעת להקשיב לכולם, ולהבין שכשאנחנו נאבקים על דברים חשובים זה לא סתם, זה חלק מהמהות שלנו פה.

מיכל מרים וולדיגר: כן, מגיע לחיילי צה"ל 100%, ומגיע לבני ובנות השירות הלאומי שנותנים שנתיים מהחיים שלהם גם 100% מימון.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו צריכים לדאוג להם, ואנחנו נמשיך לדאוג להם.

מיכל מרים וולדיגר: כך נעשה.

מיכל מרים וולדיגר: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת בן גביר.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, כנסת הנכבדה, אני שומע את הזמזומים מהקואליציה: בואו תדאגו לחיילי צה"ל, תדאגו לחיילי צה"ל.

איתמר בן גביר: מי ידאג לחיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: יאיר גולן, שהשווה את חיילי צה"ל לנאצים?

איתמר בן גביר: הוא ידאג לחיילי צה"ל, הוא זה שיגן על חיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: רם בן ברק, שמעסיק עוזרת תומכת טרור – רם, אתה יודע את זה, אני אומר לך, אתה לא שונא ישראל אבל אתה מעסיק עוזרת שתומכת בטרור – הוא ידאג לחיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: ווליד טאהא, שחוגג כשחיילים נרצחים, הוא ידאג לחיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: מנסור הדובי חמודי עבאס, אותו בן אדם שסיפר לנו על זכויות אזרחיות ועל ממשלת שינוי וריפוי ואיחוי ופתאום יצא לו, יצא לו כאשר יש נטיעות בנגב, אז אודרוב, אודרוב, נגד היהודים, וכשבהר הבית מתפרעים שם הוא מגבה את המתפרעים.

איתמר בן גביר: אתם מגינים על חיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: במשך השנה האחרונה, אדוני היושב-ראש, מה לא עשינו כאן באופוזיציה כדי לדאוג, למען חיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: כדי לדאוג שיהיה להם יותר טוב הלכתי ממשרד למשרד כדי להעביר את חוק החסינות לחיילי צה"ל.

איתמר בן גביר: חוק שייתן ללוחמים שלנו לפעול בחופשיות, חוק שיגן עליהם.

איתמר בן גביר: ואחד אחרי השני בקואליציה, בעיניים מושפלות: לא, זו לא התקופה.

איתמר בן גביר: לא, הדרג המקצועי לא רוצה.

איתמר בן גביר: לא, זה לא נכון עכשיו.

איתמר בן גביר: אתם דואגים לחיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: אתם?

איתמר בן גביר: חברתי מאי גולן ואני מציעים עכשיו את חוק עונש מוות למחבלים – מה יותר לדאוג לחיילי צה"ל מהעונש הכל-כך חשוב הזה?

איתמר בן גביר: מי שבא לרצוח חייל, ולא רק חייל, מי שבא לפגוע ולהרוג, מי שרוצח, בואו נמצה איתו את הדין, בואו נגן חיילי צה"ל.

איתמר בן גביר: ופתאום אנחנו שומעים שהיועצת המשפטית אומרת, זה לא חוקתי.

איתמר בן גביר: כאילו היא לא יודעת שזה קיים בחוק הצבאי.

איתמר בן גביר: זה לא חוקתי, כאילו היא לא יודעת שבמדינות המשפט המשווה זה קיים.

איתמר בן גביר: כאילו היא לא יודעת שבארצות הברית, הדמוקרטיה הגדולה, זה קיים.

איתמר בן גביר: אתם מגינים על חיילי צה"ל?

יצחק פינדרוס: ראית את פסק הדין היום על המחבלת?

יצחק פינדרוס: על ניתוח אף?

יצחק פינדרוס: פסק דין היום של בג"ץ.

יצחק פינדרוס: מחבלת הגישה דיון על ניתוח אף אסטטי - - -

איתמר בן גביר: כן, כן, שמעתי.

יצחק פינדרוס: בפשרה נותנים לה.

איתמר בן גביר: למה לא? הם מגינים על חיילי צה"ל.

איתמר בן גביר: הם מגינים על חיילי צה"ל.

איתמר בן גביר: לידנו בבית יש עמדה של חיילים גיבורים, שאנחנו כל שבת עושים צעדה עם כל הילדים, חבר הכנסת מיכאלי וחבר הכנסת בן צור, עוצרים את סעודת השבת, לוקחים סיר של קובה ומפנקים אותם.

איתמר בן גביר: לא אכפת לי מאיפה הם.

איתמר בן גביר: גם אתה מוזמן, הזמנתי אותך כבר עשרים פעם, אתה – רק דיבורים.

איתמר בן גביר: תבוא.

איתמר בן גביר: הזמנתי אותו.

איתמר בן גביר: אתה צודק.

איתמר בן גביר: לא משנה אם הם מנהלל או מהכפר או מהקיבוץ, אנחנו מפנקים אותם ונותנים להם כי הם חיילים שלנו ואנחנו אוהבים אותם.

איתמר בן גביר: אבל כשאנחנו רואים אותם שם, בעמדה, אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, איך זורקים עליהם אבנים, איך זורקים עליהם בקבוקי תבערה ואסור להם להגיב.

איתמר בן גביר: אסור להם להגיב.

איתמר בן גביר: אני לפני חודש וחצי, חודשיים, נוסע בכביש בין הבית שלי בחברון לכאן, לכנסת, ועומדים להם 30–40 רעולי פנים, זורקים בלוקים, זורקים סלעים.

איתמר בן גביר: יצאתי, יש לי נשק, נתנו לי כדי להגן על החיים שלי, יצאתי החוצה, שלפתי את הנשק – פתאום כל המנוולים האלה, המחבלים האלה, רצים, בורחים.

איתמר בן גביר: החזרתי את הנשק – עשיתי טעות שלא יריתי, הייתי צריך לירות.

איתמר בן גביר: אבל החזרתי את הנשק, הסתובבתי, ועוד פעם בלוקים על הכביש.

איתמר בן גביר: מוציא שוב את הנשק, שוב הם בורחים.

איתמר בן גביר: עומד לידי חייל.

איתמר בן גביר: אני אומר לו: למה אתה לא יורה?

איתמר בן גביר: למה אתה לא יורה?

איתמר בן גביר: זורקים כאן בלוקים עליך.

איתמר בן גביר: יש כאן סכנת חיים ממשית לחיים שלך, למה אתה לא יורה?

איתמר בן גביר: הוא אומר לי: אין לי אישור.

איתמר בן גביר: אין לי אישור, לא נותנים לי.

איתמר בן גביר: מי לא נותן לו?

איתמר בן גביר: אתם, הקואליציה הזאת לא נותנת לו.

איתמר בן גביר: ומה הפלא?

איתמר בן גביר: אתם מושתתים על מנסור עבאס ועל ווליד טאהא ועל ח'טיב ועל מאזן גנאים ועל כל תומכי הטרור.

איתמר בן גביר: והינה זה שבא והולך, הולך ובא, זה שמשווה את החיילים שלנו לנאצים, מה אתה עושה בכנסת ישראל, ריבונו של עולם?

איתמר בן גביר: מה אתה עושה בכנסת ישראל?

איתמר בן גביר: מה אתה עושה כאן?

איתמר בן גביר: מה אבתיסאם מראענה שהחלום שלה, שהחזון שלה, זה להשמיד את זיכרון יעקב, מה היא עושה בכנסת ישראל?

איתמר בן גביר: מה עושים כאן הקו הקדמי של הטרור?

איתמר בן גביר: איימן עודה הזה, לפני חצי שנה הוא תקף אותי לעיני כולם.

איתמר בן גביר: עד היום, עד היום לא הגישו נגדו כתב אישום.

איתמר בן גביר: לא הגישו נגדו כתב אישום?

איתמר בן גביר: אז החבר שלו אחמד טיבי פוגע בשוטרים והחבר של החבר שלו עופר כסיף מרביץ לחיילים.

איתמר בן גביר: וזה אתם, זה במשמרת שלכם, זו הקואליציה שלכם, אתם פוגעים בחיילי צה"ל.

איתמר בן גביר: וצריך לומר את האמת שאתם לא רק פוגעים בחיילי צה"ל, אתם פוגעים בכל הגזרות של מדינת ישראל.

איתמר בן גביר: כשאחמד טיבי תוקף שוטרים כאשר הוא עולה להר הבית, אגב, יש נוהל של הכנסת, אדוני היושב-ראש, נוהל שמחייב אותנו כשעולים להר הבית להודיע: הינה אנחנו עולים להר הבית.

איתמר בן גביר: אני מקיים את הנוהל הזה כל פעם שאני עולה להר הבית, למקום הכי קדוש לעם היהודי, אני מודיע, אני עולה להר הבית.

איתמר בן גביר: אבל אחמד טיבי לא מודיע, מצפצף על המשטרה, מצפצף על הנוהל, נכנס – אנחנו גם רואים מה הוא עושה – מסית, מדיח, קורא לפגוע בשוטרים, קורא לפגוע בחיילים.

איתמר בן גביר: ואתם, אתם שותקים.

איתמר בן גביר: אז אתם מדברים על חיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: אתם דואגים לחיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: תתביישו לכם.

איתמר בן גביר: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, בהזדמנות הזאת לדבר על מה שהולך לקרות ביום ירושלים.

איתמר בן גביר: יום ירושלים, יום חגנו.

איתמר בן גביר: כן, יש כל מיני גורמים שמאיימים עלינו: אם תניפו את הדגל, אם תניפו את הדגל אנחנו נירה ונפגע ונפיל טילים.

איתמר בן גביר: רק מה, חושבים שהזיכרון שלנו כל כך קצר.

איתמר בן גביר: לפני חודשיים, אדוני, הגעתי לשמעון הצדיק.

איתמר בן גביר: במשך שישה חודשים שלפני – שרפו שם תשע פעמים, תשע פעמים, רכב של יהודי, של משפחה שנמצאת שם.

איתמר בן גביר: ארבע פעמים זרקו בקבוקי תבערה, פעם אחת בקבוק התבערה נחת על עריסה של תינוקת.

איתמר בן גביר: וכשאני הגעתי לשם גם איימו, איימו עלינו.

איתמר בן גביר: חמאס איים, אחמד טיבי איים, כל הג'מאעה איימו.

איתמר בן גביר: ומה בסופו של דבר קרה?

איתמר בן גביר: באתי, ישבתי שם, לא מצמצתי, והוכחנו להם שהכול דיבורים, שהכול קשקושים.

איתמר בן גביר: הם הרי רק מאיימים.

איתמר בן גביר: הם יודעים לאיים.

איתמר בן גביר: אם מראים להם נחישות אז הם נסוגים.

איתמר בן גביר: אותו דבר, לפני חודש וחצי כשעליתי להר הבית, אמרו: מה יקרה?

איתמר בן גביר: המזרח התיכון ייפול, יפציצו את מדינת ישראל עוד פעם.

איתמר בן גביר: כל אלה מהחורים שלהם יצאו, הנייה, כל אלה שבאים ומאיימים על מדינת ישראל.

איתמר בן גביר: דובר חמאס איים עליי.

איתמר בן גביר: עליתי להר הבית בקדושה, טהרה, כמובן טבלנו.

איתמר בן גביר: הלכנו במקום הכי קדוש, הכי קדוש לעם היהודי.

איתמר בן גביר: וברוך השם, הם צפצפו, הם צעקו, הם שרקו, הם נבחו, אבל בסופו של דבר אני עליתי לשם והם לא פצו פה.

איתמר בן גביר: ככה זה כשמפגינים כוח.

איתמר בן גביר: ככה זה כשמפגינים עוצמה.

איתמר בן גביר: ולעומת זאת, אדוני היושב-ראש, בחול המועד, כשבאנו ורצינו לעלות, ללכת לשער שכם בריקוד דגלים, או אז, כאשר המשטרה בצעד לא חוקי, בצעד שלא ברור לי עד היום, חסמה אותי ולא אפשרה לי להגיע לשער שכם, פגעה בחסינות שלי – וזה, אדוני היושב-ראש, המקום להגיד שפוגעים בחסינות של חברי הכנסת.

איתמר בן גביר: אני הייתי מצפה שיושב-ראש הכנסת ישמיע קול זעקה.

איתמר בן גביר: אני עד היום לא קיבלתי אפילו את הצו.

איתמר בן גביר: אני הולך לתבוע את המשטרה על הסיפור הזה.

איתמר בן גביר: השבוע תוגש תביעה נגד המשטרה, כי לא יכול להיות מצב שבו אני מגיע – אפילו לא אומרים לי למה, אפילו לא נותנים לי את האפשרות להגיש איזשהו בג"ץ, לעשות ביקורת משפטית.

איתמר בן גביר: אבל כשאני הגעתי לשם וחסמו אותי, פתאום הם התפרעו; פתאום הם השתוללו; פתאום הם הרימו ראש.

איתמר בן גביר: וזה הסיפור, אדוני היושב-ראש.

איתמר בן גביר: זה העניין.

איתמר בן גביר: כאשר מתקפלים, כאשר נכנעים בפניהם – ואני כמובן לא מדבר על כל הערבים, אני לא מכליל את כל הערבים, אלא אני מדבר על אותו קומץ או לא קומץ, לצערי, שאנחנו מכירים, שפוגע ומסית ומלהיט ומאיים וזורק אבנים וזורק בקבוקי תבערה – כאשר מתקפלים בפניהם, הם מרימים את הראש; כאשר מפגינים נחישות, הם מבינים את המסר.

איתמר בן גביר: אני מגיע לשמעון הצדיק – בכל פעם שאני מגיע לשמעון הצדיק, כשאני יורד מהאוטו, אני צועק להם: בעל הבית הגיע, בעל הבית הגיע.

איתמר בן גביר: אנחנו בעלי הבית במדינה הזאת, ואתם בקואליציה שכחתם את זה, ואתם שכחתם את זה – יש לכם בעל בית אחר.

איתמר בן גביר: בעלי הבית שלכם זה מנסור עבאס; בעלי הבית שלכם זה אבתיסאם מראענה.

איתמר בן גביר: בעלי הבית שלכם זה ווליד טאהא.

איתמר בן גביר: אלה בעלי הבית שלכם, תנועת האחים המוסלמים הקיצונית.

איתמר בן גביר: זה מחזיר אותנו למה שקורה עם החיילים.

איתמר בן גביר: הרי לא יכול להיות – זה היה ברור, זה היה צפוי, זה היה פשוט, זה היה חד-משמעי – שבממשלה שיושבים בה אנשי התנועה האסלמית, אי-אפשר לדאוג לחיילי צה"ל; שבממשלה שנתמכת על ידי תומכי טרור, על ידי אנשים ששמחים ברצח של חיילים, מי ידאג לחיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: איך ידאגו לחיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: לא סתם המצב היום של החיילים שלנו, של השוטרים שלנו, הוא המצב הכי טרגי שקיים מאז שנות קיומה של מדינת ישראל.

איתמר בן גביר: אדוני, כשאתה היית מפקד מחוז ירושלים, לשוטרים הייתה עוצמה.

איתמר בן גביר: היה להם כוח.

איתמר בן גביר: גם אז, לדעתי, לא מספיק; גם אז היה צריך לתת יותר סמכויות; גם אז היה צריך להיות ברור שכשזורקים עליהם בקבוקי תבערה, הם צריכים לירות.

איתמר בן גביר: אבל אז לפחות הייתה איזו הרתעה, הייתה משילות, הייתה יראה, הייתה הבנה שאלה שוטרים, שוטרי משטרת ישראל; שאלה חיילים, חיילי צבא הגנה לישראל.

איתמר בן גביר: היום הפכתם אותם למרמס.

איתמר בן גביר: הפכתם אותם למרמס.

איתמר בן גביר: אגב, זה לא רק בעניין של הגיבוי.

איתמר בן גביר: זה לא רק בעניין הביטחוני.

איתמר בן גביר: כשאנחנו כאן בקואליציה, והשר לשעבר אלי כהן הציע להעלות את שכרם של חיילים, אתם התנגדתם.

איתמר בן גביר: בסוף נתתם כמה לירות, אבל אתם התנגדתם.

איתמר בן גביר: אתם פגעתם בחיילים.

איתמר בן גביר: אתם המשכתם לפגוע בחיילים.

איתמר בן גביר: בעניין הזה של הגיבוי, החיילים שלנו – הדבר שהם הכי צריכים הוא שיתנו להם גב, שיתנו להם את הנשמה, שיגידו להם: אנחנו שלחנו אתכם, אנחנו הבאנו אתכם, אנחנו נתנו לכם, אתם שליחים שלנו, ואנחנו שומרים עליכם.

איתמר בן גביר: אתם לא מסוגלים לשמור על החיילים.

איתמר בן גביר: אתם פוגעים בצבא.

איתמר בן גביר: אתם הורסים את המדינה, כי הקואליציה שלכם היא קואליציה שנתמכת על ידי ארגוני טרור, על ידי אנשי טרור, על ידי תומכי טרור, על ידי אנשים שתומכים ברצח חיילים.

איתמר בן גביר: אני לא אשכח את הראיונות עם ווליד טאהא, וגם כאן, מעל הדוכן עם מנסור עבאס, כשאמרתי למנסור: תגנה, תגנה כשזורקים אבנים על החיילים שלנו בהר הבית; תגנה כשזורקים בקבוקי תבערה על השוטרים שלנו בשער שכם; תגנה כשפוגעים בחיילים שלנו בנגב.

איתמר בן גביר: מנסור עבאס לא גינה.

איתמר בן גביר: הוא לא גינה כי זה הבייס שלו; הוא לא גינה, כי זו האמונה שלו; הוא לא גינה, כי הוא יכול לבוא ולהיות פוצי חמודי, להיות מול התקשורת הישראלית – אבל בתוך-תוכו הוא לא יכול לגנות, והוא לא יגנה בפומבי, כי הוא תומך בהם.

איתמר בן גביר: הוא תומך באותם מתפרעים.

איתמר בן גביר: 400 מתפרעים.

איתמר בן גביר: 400 מתפרעים נעצרו בהר הבית כשהם זרקו בקבוקי תבערה ואבנים על החיילים ועל השוטרים שלנו.

איתמר בן גביר: מנסור עבאס בצעד לא חוקי דאג שהם ישוחררו.

איתמר בן גביר: אתם, חבריי בקואליציה, זה במשמרת שלכם; זה בידיים שלכם; אלה המעשים שלכם.

איתמר בן גביר: אתם יורקים בפרצוף של החיילים ושל השוטרים, אז כשאתם מדברים איתנו על דאגה לחיילי צה"ל, טלו קורה מבין עיניכם.

איתמר בן גביר: תתביישו לכם.

איתמר בן גביר: תפנימו ותבינו שאי-אפשר לדאוג לחיילי צה"ל כשאתה יושב בקואליציה עם מנסור עבאס; אי-אפשר לדאוג לחיילי צה"ל כשאתה יושב בקואליציה עם תומכי טרור.

מיקי לוי: תודה רבה.

איתמר בן גביר: אפשר לדאוג לחיילי צה"ל כשאתה יושב ורוצה לעשות ממשלה ימנית מלא מלא, שלם שלם.

איתמר בן גביר: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, בזמן שדיברתי פה קודם, ניסיתי לחלק את הזמן שיש לי לכמה וכמה נאומים בני דקה.

שמחה רוטמן: אחד הנאומים שבו פתחתי היה על אודות ספר שקראתי לאחרונה, ממש לאחרונה, שכתב אותו – כותרתו היא: היועץ.

שמחה רוטמן: ספר שכתב היועץ המשפטי לממשלה יהודה וינשטיין.

שמחה רוטמן: אני חייב לומר שכשקראתי את הספר הזה, התחלתי למנות כמה עבירות פליליות אפשר למצוא בספר אחד.

גלעד קריב: איזה ספר?

שמחה רוטמן: "היועץ" של יהודה וינשטיין.

שמחה רוטמן: כמה עבירות פליליות.

גלעד קריב: - - -

שמחה רוטמן: גם בתנ"ך יש הרבה עבירות פליליות.

שמחה רוטמן: קבועים שם גם העונש, גם האזהרה ולפעמים גם תיאור המעשה, כולל היסוד העובדתי והנפשי.

שמחה רוטמן: אתה יודע מה, התנ"ך הוא השוואה טובה.

שמחה רוטמן: אבל דבר אחד – התנ"ך, רק חלק ממנו נכתב על ידי הקדוש ברוך הוא.

שמחה רוטמן: לעומת זאת, הספר "היועץ" של יהודה וינשטיין – כל-כולו נכתב ברוח הקודש, מילה במילה.

שמחה רוטמן: לפחות מי שכתב אותו חושב – לא רוח הקודש; הוא ההשראה של רוח הקודש.

שמחה רוטמן: כי אם אתה שואל את היועץ המשפטי לממשלה לשעבר יהודה וינשטיין, מה מקור החוכמה, התבונה, עקרונות היסוד של השיטה ובכלל כל החוכמה בעולם?

שמחה רוטמן: הוא יגיד שנעשו לו שתי כליותיו – באמת, משם נובע הכול.

שמחה רוטמן: מסברת כרס א' לסברת כרס ב'.

שמחה רוטמן: עכשיו, זה היה יכול להיות מצחיק אלמלא זה היה עצוב.

שמחה רוטמן: הוא מתאר כל מיני ויכוחים וחיכוכים שהיו, והוא מתאר גם בגאווה אין-סופית כיצד הוא ביצע עבירה של סחיטה באיומים כלפי ראש הממשלה.

שמחה רוטמן: ראש הממשלה אמר לו שמינוי מסוים איננו לרוחו.

שמחה רוטמן: הוא חושש שהמינוי – אגב, במבט לאחור ואולי גם במבט קדימה, אני לא בטוח שהצדק היה באותו אירוע עם ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו; יכול להיות שהמינוי של המשנה הזה היה יותר טוב מהאלטרנטיבות.

שמחה רוטמן: אני לא יודע.

שמחה רוטמן: אבל זה ממש לא משנה.

שמחה רוטמן: ועדת איתור בראשות היועץ המשפטי לממשלה הגישה המלצה למנות אדם כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

שמחה רוטמן: אומר ראש הממשלה ליועץ המשפטי: אני לא רוצה להעלות את המינוי להצבעה השבוע.

שמחה רוטמן: אני חושב שהמינוי הזה לא טוב.

שמחה רוטמן: אני חושש שהוא יתקע צעד מדיניות שאותו אני חפץ לקדם, שהוא רפורמת הדגל שלי.

שמחה רוטמן: שיקול לגיטימי?

שמחה רוטמן: אני סבור שכן.

שמחה רוטמן: האמת היא, מאחר שיש פה יושב-ראש ועדת חוקה – אני מרשה לך להעיר הערת ביניים.

שמחה רוטמן: לי זה נראה שיקול לגיטימי שכאשר ראש ממשלה, שהסמכות בידו לקבוע על פי חוק את סדר-היום של הממשלה, אומר: משנה פלוני שאתה כוועדת איתור הצעת, אני חושב שהוא לא טוב; צריך לחשוב על זה, בוא נדחה את הדיון בשבוע, בוא ננהל על זה דיון, אולי תביא יותר ממועמד אחד.

שמחה רוטמן: על פי תיאורו – אתה יודע, לפעמים עדיף שאדם ישמור על זכות השתיקה, כי לפעמים אדם מרשיע את עצמו – על פי תיאורו של היועץ המשפטי וינשטיין, הוא אמר לראש הממשלה כהאי לישנא: או שאתה מעלה את זה היום להצבעה או שאני יוצא מהחדר ואני אומר שאתה פועל בניגוד עניינים.

שמחה רוטמן: אני קטונתי, אני מומחה קטן מאוד במשפט הפלילי, אבל להבנתי מדובר בסחיטה באיומים על פי הגדרת החוק.

שמחה רוטמן: סמכותו של ראש הממשלה היא לפעול ככה, מי שמאיים על אדם באמצעות מעשה שאיננו כדין, שיימנע מלעשות משהו שמותר לו לעשות על פי דין, זו הגדרת העבירה של סחיטה באיומים.

שמחה רוטמן: מאחר שליועץ המשפטי לממשלה אסור להדליף משיחה עם ראש הממשלה – זו עבירה פלילית בפני עצמה – כאשר הוא אומר:

שמחה רוטמן: אם אתה לא תפעל בדרך מסוימת אני אצא החוצה ואגיד שאתה בניגוד עניינים, לי זה נראה סחיטה באיומים.

שמחה רוטמן: על אחת כמה וכמה כאשר מדובר בשקר.

שמחה רוטמן: כי זה לא ניגוד עניינים, זה העניין עצמו.

שמחה רוטמן: ראש הממשלה, שהסמכות בידו, שוקל שיקול ציבורי; הוא לא חשב שם שהוא רוצה לקבל כסף לכיסו, הוא אומר, אני חושב שרפורמת המרפסות היא חשובה.

שמחה רוטמן: מי שם את היועץ המשפטי לממשלה להגיד שדבר כזה זה ניגוד עניינים?

שמחה רוטמן: מי שמו לאיים על ראש ממשלה ובעצם לסחוט אותו במשבר פוליטי, תקשורתי, ציבורי, במידה שהוא לא יעשה תכף ומייד את מה שדורש ממנו היועץ המשפטי לממשלה?

שמחה רוטמן: הפתרונים לווינשטיין.

שמחה רוטמן: הפתרונים ליועץ.

שמחה רוטמן: הוא יכול.

שמחה רוטמן: ברצותו הוא ממליך מלכים ולו המלוכה.

שמחה רוטמן: הוא לבדו הוא.

שמחה רוטמן: זו דוגמה אחת קטנה מהספר.

שמחה רוטמן: הספר כל-כולו מלא וגדוש תיאורים כוחניים של אדם שמאיים כל פעם באמצעים אחרים כדי שרצונו ייעשה, והוא מתגאה בזה.

שמחה רוטמן: "שרייך סוררים וחברי גנבים", יושבים בלשכה ומתגאים: זה אני איימתי עליו, זה אני סחטתי אותו, זה דרשתי ממנו ככה.

שמחה רוטמן: המאורת פריצים היה לי הבית הזה?

שמחה רוטמן: מה זה הדבר הזה?

שמחה רוטמן: זה כתוב עלי ספר.

שמחה רוטמן: אני לא מדבר על זה שהספר כל-כולו הוא גילוי של מידע שהגיע לווינשטיין במסגרת תפקידו ועל פי חוק אסור לו לגלותו.

שמחה רוטמן: מידע שהגיע לעובד ציבור במסגרת תפקידו, עם כל הכבוד, לא שלך לגלות, ובטח ובטח לא שלך לגלות לטובת מכירת ספר לטובת הנאה.

שמחה רוטמן: בן אדם שעושה שימוש בתפקידו הציבורי לטובת טובת הנאה – נראה לי מצלצל משהו כעוד עבירה פלילית.

שמחה רוטמן: אבל ליועץ המשפטי מותר.

שמחה רוטמן: מותר.

שמחה רוטמן: ליועץ המשפטי מותר.

שמחה רוטמן: למה?

שמחה רוטמן: הוא החוק.

שמחה רוטמן: מי יגיד לו מה תעשה ומה תפעל?

שמחה רוטמן: הוא החוק.

שמחה רוטמן: הוא יכול לעבור על החוק, הוא יכול לספר על זה, הוא יכול להדליף.

שמחה רוטמן: מי יכול להגיש כתב אישום נגד יועץ משפטי?

שמחה רוטמן: אף אחד.

שמחה רוטמן: כידוע, ברוסיה הקומוניסטית האמירה הייתה: זה לא משנה מי מצביע ואיך מצביע, משנה מי סופר את הקולות.

שמחה רוטמן: אז בישראל המשפטיסטית זה לא משנה מי עושה את העבירה, משנה מי מגיש את כתב האישום.

שמחה רוטמן: אם מי שמגיש את כתב האישום הוא היועץ המשפטי לממשלה, ממילא הוא יכול לעשות כל עבירה שהוא רוצה, כי אף אחד לא יגיש נגדו כתב אישום.

שמחה רוטמן: אני באמת אומר: המלצת קריאה.

שמחה רוטמן: המלצת קריאה, למרות העבירה הפלילית.

שמחה רוטמן: אני לא חושב שהעבירה הפלילית חלה על הקורא.

שמחה רוטמן: יש אומנם, אנחנו יודעים, הנאה ממעשה עבירה, שהמחמירים שבינינו נזהרים שדבר שנעברה בו עבירה – לא ליהנות ממנו.

שמחה רוטמן: אבל יש איזה כלל של "בכדי שייעשה", זאת אומרת, לפחות במעשה שבת אנחנו מחכים במוצאי שבת זמן שהיה אפשר לעשות את זה בהיתר, ואז אפשר להשתמש גם במעשה שבת במקרים מסוימים.

שמחה רוטמן: לא בכל מקרה.

שמחה רוטמן: אני לא פוסק הלכה, בטח לא מעל דוכן הכנסת.

מיכאל מלכיאלי: או על ידי גוי, שגוי יקריא לך את זה.

שמחה רוטמן: כן.

שמחה רוטמן: אז יכול להיות שאפשר לקרוא את הספר – גלעד, אני ממש זקוק פה לפסק הלכה:

שמחה רוטמן: האם מותר ליהנות בקריאה מספר שנכתב במעשה עבירה אם עושים את זה בשינוי, ואיזה סוג של שינוי אפשר לעשות בקריאת ספר.

שמחה רוטמן: האם מהסוף להתחלה, הספוילרים?

שמחה רוטמן: מה הופך קריאת ספר לשינוי מספיק כדי שיהיה ניתן ליהנות ממעשה העבירה של כותב הספר?

שמחה רוטמן: האמת היא - - -

גלעד קריב: - - - במוצאי שבת.

שמחה רוטמן: לא.

שמחה רוטמן: אתה כנראה לא הקשבת קודם.

שמחה רוטמן: אני אמרתי שבמוצאי שבת יש "בכדי שייעשה", מתוך הנחה שאפשר היה לעשות בהיתר.

שמחה רוטמן: כלומר, אם בישלו ביצה בשבת, במוצאי שבת אחרי זמן של בישול ביצה, שאפשר היה לבשל אותה אחרי שבת – גם אם נעשה על ידי גוי, לא למען ישראל, כל מיני כללים – אז אפשר להשתמש.

שמחה רוטמן: כי אפשר היה לעשות את זה בהיתר, אתה לא מרוויח שום דבר מזה שזה נעשה באיסור, היית יכול לעשות את זה בהיתר.

שמחה רוטמן: אבל עבירות של גילוי מידע שהגיע לאדם במסגרת תפקידו, אין על זה "בכדי שייעשה".

שמחה רוטמן: אולי יש על זה התיישנות, אבל אין על זה "בכדי שייעשה".

שמחה רוטמן: ולכן גם היום הוא לא יכול לכתוב את הספר הזה.

שמחה רוטמן: גם אם אני אחכה את הזמן שצריך לכתוב את הספר, זה לא יעזור, כי גם עכשיו הדבר הזה יעשה עבירה.

שמחה רוטמן: ולכן אני הקטון לא מצאתי היתר לקרוא את הספר, ולכן קראתי אותו בשינוי.

שמחה רוטמן: וה' הטוב ימחל, אני מקווה, על כך שקראתי את הספר בשינוי.

שמחה רוטמן: עכשיו, באמת, אני מרגיש לא נעים.

מיכאל מלכיאלי: עד כמה שהכתיבה הייתה באיסור, הקריאה באיסור אין בעיה איתה.

שמחה רוטמן: העלית פה סברה, אני לא אומר שלא.

שמחה רוטמן: גם גלעד סובר.

שמחה רוטמן: אני בסופו של דבר צריך לצאת פה עם פסק הלכה.

שמחה רוטמן: לא בסברות אנחנו עוסקים, יש פה פסק שנדרש.

שמחה רוטמן: ובהקשר הזה אני לא יודע, הטייטל – אני לא מחפש פוסקים שאינם אורתודוקסים.

שמחה רוטמן: אני רוצה פה פסק של יושב-ראש ועדת חוקה, אני מחפש פה בכובע הזה פסק הלכה, לא בכובעים אחרים, שעליהם יכולים לקום כל מיני עוררין.

שמחה רוטמן: בכובע הזה של יושב-ראש ועדת חוקה אני צריך - - -

מיכאל מלכיאלי: - - -

שמחה רוטמן: אוקיי.

שמחה רוטמן: עכשיו אני אומר, גם מפלגתך מככבת בספר הזה, כמו שאתה בוודאי יודע.

שמחה רוטמן: אתה קראת את ספרו של יהודה וינשטיין, "היועץ"?

שמחה רוטמן: המפלגה שלך מככבת שם בכמה כובעים.

שמחה רוטמן: ואני באמת אומר, התחושה של אדם שקורא את הספר הזה היא תחושה קשה מאוד.

יבגני סובה: שמחה, אני יכול להגיד, לא שמעתי את תחילת דבריך אז לכן אני לא מבין על מה אתה מדבר.

שמחה רוטמן: אני יכול לחזור.

יבגני סובה: אתה יכול לחזור בשלוש וחצי דקות שנשארו לך.

יבגני סובה: אין שום בעיה.

יבגני סובה: תעשה מה שאתה רוצה.

שמחה רוטמן: אין בעיה.

יבגני סובה: אתה רק שאלת אותי, אז עניתי.

שמחה רוטמן: כל דבריי כעת הוקדשו לספרו של היועץ המשפטי לממשלה בדימוס יהודה וינשטיין, שהוציא לאחרונה ספר בשם "היועץ".

שמחה רוטמן: תיארתי מדוע הספר הזה גם הוא עצמו מהווה עבירה פלילית, כי הוא גילוי בהפרת סוד.

שמחה רוטמן: למשל, אני למדתי מהספר הזה כל מיני דברים על הליכי החקירה של ליברמן.

שמחה רוטמן: אינני יודע אם הם אמת או שקר, אינני יודע, אבל אני יודע שהמידע הגיע לווינשטיין לא בגלל עיניו היפות או התכולות – אינני יודע באיזה צבע עיניו – אלא בגלל שהוא היה בתפקיד רשמי של מדינת ישראל בתור יועץ משפטי לממשלה.

שמחה רוטמן: ולכן כאשר הוא מגלה וכותב ספר על כך וחושף פרטים על תיקים פליליים, בוודאי דברים הנוגעים לצנעת הפרט של אדם – והוא לא עושה את זה במסגרת תפקידו, במסגרת כתיבת דוח רשמי, אלא במסגרת ספר, שלהוסיף חטא על פשע, הוא גם מרוויח ממנו כסף – אני אומר שהדבר הזה בעיניי דורש חקירה פלילית.

שמחה רוטמן: והועבדה שהוא הרשה לעצמו לעשות את זה מראה שבכל מה שנוגע להתנהלותה של מערכת האכיפה של מדינת ישראל, לית דין ולית דיין.

שמחה רוטמן: אולי יש דין, אבל אין דיין.

שמחה רוטמן: על זה הדיבור.

שמחה רוטמן: עכשיו עשיתי את הקונטקסט?

שמחה רוטמן: בסדר.

יבגני סובה: אתה רוצה שאני אגיב?

יבגני סובה: אין לי מה להגיב.

שמחה רוטמן: לא, רק תגיד אם נתתי את הקונטקסט ההולם.

יבגני סובה: אה, אוקיי, בסדר.

שמחה רוטמן: בסדר גמור.

יבגני סובה: אני רק אומר, אם יש חשד לעבירה פלילית, תגיש תלונה במשטרה.

יבגני סובה: אתה יודע, כל חבר כנסת יגיד לך דבר כזה.

שמחה רוטמן: זה בדיוק מה שאמרתי.

שמחה רוטמן: אם אני אגיש תלונה במשטרה, לידי מי היא תגיע?

שמחה רוטמן: לידי היועץ המשפטי לממשלה.

שמחה רוטמן: אה, ומה לגבי זה שהיועץ המשפטי לממשלה הנוכחית – לא, הקודם – גם הוא, תיקיו, עניינו ומעשיו פרוסים עלי ספר על ידי אותו יועץ משפטי וינשטיין, כולל פרטים שנוגעים להאזנת סתר שאסור לפרסם דבר אודותיה, אבל יהודה וינשטיין מרשה לעצמו לפרסם, כי מי יגיד לו מה לעשות?

שמחה רוטמן: מי יגיש נגדו כתב אישום?

שמחה רוטמן: מי יפעל נגדו?

שמחה רוטמן: ואנחנו יושבים ושותקים.

שמחה רוטמן: מערכת האכיפה, אגלה לך סוד, אדוני היושב-ראש, לא תפעל כנגדו.

שמחה רוטמן: כי מערכת האכיפה והתביעה במדינת ישראל מוטה, נאמר זאת בעדינות.

שמחה רוטמן: גם כאשר אנשיה, כולל בדימוסיה, מבצעים עבירות פליליות קשות וחריפות, להם מותר.

שמחה רוטמן: להם ניתן לסלוח הכול.

שמחה רוטמן: אנחנו גם, שוב, אפשר לעבור פרק פרק בספר הזה וכל פרק מגלה עוד עבירה פלילית שהתבצעה על ידי גורם אכיפה, או על ידי גורם משטרתי, או על ידי גורם בתביעה.

שמחה רוטמן: לכן המסקנה מכל הספר הזה היא מסקנה אחת - - -

קריאה: היה שם הכול, היה שם הכול.

שמחה רוטמן: לכן המסקנה מהספר הזה היא מסקנה אחת ויחידה.

שמחה רוטמן: עד שלא יקום גוף ביקורת ופיקוח חזק, עם שיניים, עם יכולת להגיש כתבי אישום, שבעצם ישמש כמחלקת חקירות הפנים של מדינת ישראל, שהוא יוכל להגיש כתבי אישום נגד שוטרים שסרחו, נגד פרקליטים שסרחו, נגד שופטים שסרחו, עד שלא יקום גוף שכזה מערכת המשפט שלנו תהיה נטולת אמון ציבורי, ובצדק.

יבגני סובה: אני בטוח, אני בטוח שבספר יש גם פרק על עמידה בזמנים, נגמר הזמן.

שמחה רוטמן: אני כמעט בטוח שלא, אבל עוד לא הגעתי עד סופו, כי כמו שאמרתי, אני קורא אותו בשינוי.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

יבגני סובה: הדוברת הבאה, חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

יבגני סובה: יש לך 15 דקות, בבקשה.

אורית סטרוק: ערב טוב, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: ערב טוב, אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, מה שלומך?

ועדת החוץ והביטחון): - - -

אורית סטרוק: עייף?

אורית סטרוק: אוקיי.

אורית סטרוק: אז ככה, מכיוון שבני גנץ שר הביטחון הוא כוכב הערב, אני רואה שהוא כבר מתחיל להבין בכיוון שלו, שהוא לא יכול להמשיך להישען על השותפים לא מרע"מ ולא מהמשותפת, אני רואה שהוא מתחיל להבין את הדבר הזה.

אורית סטרוק: אז אני רוצה לספר קצת על מה שעושה כוכב הערב בגזרות אחרות, כי אנחנו רואים שמאוד מאוד חשובים לו החיילים וזה בהחלט - - -

קריאה: - - -

אורית סטרוק: כן, אני אספר, אני אספר.

אורית סטרוק: יוסי, אתה היית איתנו בסיור, אתה יכול גם לבוא לספר במקומי אם אתה רוצה.

אורית סטרוק: אנחנו אתמול – אדוני, אני לא שומעת אותך.

ועדת החוץ והביטחון): ברגעים אלה מבצעים פעולה מבצעית.

אורית סטרוק: בטוח.

אורית סטרוק: אין לי שום ספק שברגעים אלה מבצעים פעילות מבצעית.

אורית סטרוק: אין לי שום ספק.

אורית סטרוק: אני רק רוצה לספר קצת ממה שעושה שר הביטחון שלנו בגזרות אחרות.

אורית סטרוק: אז קודם כול, הדבר הכי חשוב זה ששר הביטחון שלנו, אחרי שהוא נפגש באוגוסט האחרון עם אבו מאזן, הוא החליט על דעת עצמו, ועל זה אנחנו נדון בעזרת השם בוועדה של רם בן ברק, הוא החליט על דעת עצמו שהוא מפר את החוק להקפאת כספי טרור, ששר המודיעין שלנו אלעזר שטרן חוקק כשהוא היה חבר כנסת.

אורית סטרוק: אלעזר שטרן, אתה יודע שבני גנץ מפר את חוק קיזוז כספי טרור?

אורית סטרוק: אתה מכיר את זה?

אורית סטרוק: אתה שר המודיעין, כדאי שתכיר את זה.

אורית סטרוק: נכון להיום, מאז אוגוסט האחרון, אלעזר שטרן שחוקק את החוק הזה – עשה מעשה חשוב אגב – גם רם בן ברק, גם מאיר כהן, גם אלון שוסטר וגם חבר הכנסת קינלי טור פז ומי עוד נמצא פה מהקואליציה?

אורית סטרוק: כולם, כולם, חתומים על תלושי המשכורת של המחבלים.

אורית סטרוק: כל מחבל שמקבל תלוש משכורת מהרשות הפלסטינית מאוגוסט האחרון, גם איתן גינזבורג - -

איתן גינזבורג: שלום.

אורית סטרוק: - - גם איתן גינזבורג חתום על תלוש המשכורת שלו.

איתן גינזבורג: - - - יש לך ביקורת על שר הביטחון - - - אני מקווה שתתמכי היום בהצעת חוק שתומכת בלוחמי צה"ל.

אורית סטרוק: אז אני מספרת, נכון, בדיוק, אני רוצה להגיד שבזמן שלשר הביטחון - -

איתן גינזבורג: אני מקווה שתעשי את זה, שתקבלי את ההסתייגות שהגשת.

אורית סטרוק: - - נורא חשובים חיילי צה"ל, וזה ראוי לכל שבח.

אורית סטרוק: באותו זמן גם מאוד חשובים לו המחבלים שנלחמים נגדם.

איתן גינזבורג: תתביישי לך.

אורית סטרוק: לכן הוא חתום על תלושי המשכורת שלהם.

איתן גינזבורג: תתביישי לך.

איתן גינזבורג: לקרוא לשר הביטחון תומך במחבלים, תתביישי לך.

אורית סטרוק: הוא חתום, איתן, לך תבדוק את זה.

איתן גינזבורג: תתביישי לך.

איתן גינזבורג: בושה וחרפה.

איתן גינזבורג: לשמוע ממך דבר כזה זו בושה וחרפה.

איתן גינזבורג: בושה וחרפה.

יבגני סובה: תודה איתן, תודה.

אורית סטרוק: איתן, אל תגיד לי "תתביישי לך", כדאי שתקשיב.

איתן גינזבורג: בושה וחרפה.

יבגני סובה: איתן, תודה.

אורית סטרוק: לך תבדוק את זה, לך תבדוק, מאז אוגוסט - - -

איתן גינזבורג: לשמוע ממך דבר כזה זו בושה וחרפה.

אורית סטרוק: כדאי שתקשיב.

אורית סטרוק: מאז אוגוסט האחרון בני גנץ, אלעזר שטרן, אלון שוסטר, מאיר כהן, רם שפע, ולדימיר בליאק ואיתן גינזבורג וכל חברי הקואליציה, חתומים על תלושי המשכורת של המחבלים מדי חודש בחודשו.

אורית סטרוק: למה?

אורית סטרוק: כי אחרי שהכנסת חוקקה את החוק שמקפיא את כספי הטרור האלה, בני גנץ החליט על דעת עצמו לשחרר אותם.

אורית סטרוק: לכן כל מחבל שיוצא לדרך, יש לו בכיס צ'ק פתוח, חתומים עליו כל אחד מכם חברי הקואליציה.

אורית סטרוק: זה דבר אחד נפלא שבני גנץ עושה.

אורית סטרוק: דבר שני, בעצם הימים האלה בני גנץ נערך לפינוי חומש.

אורית סטרוק: כידוע לכם, בחומש היה פיגוע טרור נורא, נרצח בחור חמד, עלם חמודות, יהודה דימנטמן, השם ייקום דמו.

אורית סטרוק: בני גנץ החליט שאת המקום הזה, חומש, כפרס לטרור, צריך להרוס.

אורית סטרוק: על זה הוא עמל ושוקד ומשקיע, הוא הקים מחסומים בדרך לחומש, היינו שם אתמול בסיור והמחסומים האלה ממררים את חייהם של תלמידי הישיבה שלומדים שם, כי אם מגיע רכב עם לוחית זיהוי ישראלית למחסום, יש לחיילים הוראה, הנחיה: אם ברכב הזה נוהג ישראלי שהוא ערבי, אז הוא יעבור במחסום, אבל אם ברכב הזה נוהג ישראלי שהוא יהודי, אז הוא לא יעבור.

אורית סטרוק: זה עוד מעשה חשוב שעושה בני גנץ, שדרך אגב, חיילי צה"ל שכל כך חשובים לו, כמעט כל בחורי הישיבה שלומדים בחומש הם חיילים כאלה, ששירתו בצבא, משרתים בצבא, ממשיכים לעשות מילואים.

אורית סטרוק: אבל מבחינת בני גנץ הם לא יעברו במחסומים שלו.

אורית סטרוק: הוא הטיל על חומש מצור.

אורית סטרוק: אבל הדבר המופלא ביותר שהוא עושה ביהודה ושומרון – אה, לא דיברנו על אביתר, נכון?

אורית סטרוק: לא הזכרת לי את אביתר, יוסי.

אורית סטרוק: היינו באביתר אתמול.

אורית סטרוק: אז באביתר התחייב מזכיר הממשלה שלום שלמה, נתן להם הודעה חתומה על ידו, שהם ירדו, התושבים של אביתר ירדו בהסכמה, בלי עימות, יחסכו את העימות, ירדו מהיישוב הנפלא שהם הקימו, ישאירו שם את הבתים, ולפי המתווה שחתום עליו שלום שלמה, תוך זמן קצר ביותר הם יוכלו לחזור לאביתר, בשלב ראשון להקים שם ישיבה ואחר כך יישוב.

אורית סטרוק: אולי אלון שוסטר יודע להגיד לנו למה עד הרגע הזה לא בוצעה אפילו הכרזה על אדמות המדינה באביתר?

אורית סטרוק: אולי מתן כהנא יודע להגיד לנו?

אורית סטרוק: מתן כהנא הוא בעצם חבר הכנסת היחיד שנשאר נאמן לנפתלי בנט.

אורית סטרוק: אולי הוא יכול להגיד לנו למה עד הרגע הזה – מתן, למה עד הרגע הזה אין הכרזה באביתר?

אורית סטרוק: אתה יודע להגיד לנו, מתן?

אורית סטרוק: מתן כהנא, מתן כהנא, אתה יודע להגיד לנו למה אין הכרזה באביתר?

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: הוא לא יודע להגיד לנו.

אורית סטרוק: אולי הוא לא יודע, מתן כהנא, למרות שהוא היה עד לא מכבר שר בקבינט, הוא התפטר רק בשביל להעיף מפה את יום טוב כלפון.

אורית סטרוק: הוא גם לא יודע שהוא חתום על הצ'קים של המחבלים לפי הנחיה של בני גנץ.

אורית סטרוק: גם את זה מתן כנראה לא יודע.

אורית סטרוק: אבל הדבר המופלא ביותר, אדוני היושב-ראש, זה שבזמן שגובשו ההסכמים הקואליציוניים, אני לא יודעת אם אתם זוכרים את זה, כולם חיכו במתח נוראי עוד יומיים תמימים.

אורית סטרוק: היומיים התמימים האלה היו משום שמפלגת תקווה חדשה התעקשה להחתים את בני גנץ על סעיף בהסכם הקואליציוני.

אורית סטרוק: לפי הסעיף הזה בהסכם הקואליציוני, בני גנץ חייב לנהל את המערכה על שטחי C.

אורית סטרוק: אחרי יומיים של ויכוחים הוא חתום על הסעיף הזה.

אורית סטרוק: ואתמול היינו בשטח.

אורית סטרוק: באנו לביקור, היינו בסיור של שדולת ארץ ישראל, וראינו איך מתנהלת המערכה על שטחי C מהצד של הרשות הפלסטינית.

אורית סטרוק: ראינו שהרשות הפלסטינית, בצורה מסודרת ומתוקצבת, פולשת לתוך השטחים של היישובים הישראליים, על התב"ע שלהם, בתוך הקו הכחול שלהם, על אדמות מדינה, בתוך תחום שיפוט של המועצה האזורית שומרון, ושם היא נוטעת נטיעות בלתי חוקיות ובונה מבנים בלתי חוקיים.

אורית סטרוק: אני שאלתי את הנציג של רגבים, שעשה לנו את הסיור שם, אמרתי לו: אתה יודע, כתוב בהסכם הקואליציוני ששר הביטחון בני גנץ צריך לנהל את המערכה על שטחי C.

אורית סטרוק: אולי אתה יודע להגיד לי איך נראית המערכה הזאת?

אורית סטרוק: אתם הרי מתעדים כל דבר, תספר לנו איך נראית המערכה על שטחי C, שבני גנץ מנהל.

אורית סטרוק: אתה יודע מה הוא ענה לי?

אורית סטרוק: איך נראית המערכה?

אורית סטרוק: תקשיב טוב.

אורית סטרוק: הוא אמר ככה: זה לא מערכה, זה מערכון.

אורית סטרוק: זה מה שהוא אמר.

אורית סטרוק: זה לא מערכה, זה מערכון.

אורית סטרוק: אתה יודע למה הוא אמר את זה?

אורית סטרוק: כי לאורך שנים היה מחדל מתמשך במערכה הזאת, מחדל מתמשך.

אורית סטרוק: אתה יודע את זה טוב.

אורית סטרוק: גם אתה היית בסיורים בשטח, אדוני היושב-ראש, ואתה יודע שהיה מחדל מתמשך.

אורית סטרוק: מדינת ישראל לא באמת ניהלה מערכה על השטח הזה, היא לא באמת נלחמה, בזמן שהרשות הפלסטינית באה עם דיביזיות, כדי לכבוש את השטח.

אורית סטרוק: מה שעשה המינהל האזרחי דומה בערך לשוטר מקוף עם אקדח קפצונים.

אורית סטרוק: זה בערך היה איך שזה נראה.

אורית סטרוק: אבל מרגע שבני גנץ נכנס לתפקיד, הוא שינה mode, הוא הפסיק את המחדל והוא התחיל להילחם.

אורית סטרוק: הוא לוחם גדול בני גנץ, הוא התחיל להילחם על השטח הזה.

אורית סטרוק: אממה, הוא נלחם על הצד הלא-נכון; הוא נלחם לטובת האויב; הוא נלחם לטובת הרשות הפלסטינית.

אורית סטרוק: הוא מתאמץ ועובד מאוד מאוד קשה, כדי שהצד שינצח במערכה הזו יהיה אבו מאזן.

אורית סטרוק: עכשיו אני שואלת באמת, כאילו – אה, שכחתי את הסיפור על החשמל.

קריאה: - - -

אורית סטרוק: אתה אומר שאני צריכה לקצר?

אורית סטרוק: יש לי עוד זמן לפי השעון.

אורית סטרוק: בכל זאת לקצר?

אורית סטרוק: רק נסכם את נושא החשמל.

אורית סטרוק: בנושא החשמל זה דבר פנטסטי.

אורית סטרוק: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, אם עומד סוס בשוק, עומד סוס למכירה.

אורית סטרוק: בעל הסוס אומר שזה סוס, ומי שמאכיל את הסוס אומר שזה סוס, ומי שרוכב על הסוס, אומר שזה סוס, ואז בא איזה בן אדם ואומר: זה לא סוס, זה ברווז.

אורית סטרוק: אומר ראש הרשות הפלסטינית שהמאחזים הפלסטינים הם השתלטות על השטח, כדי להקים מדינה פלסטינית.

אורית סטרוק: אומר האיחוד האירופי שהמאחזים הפלסטינים הם השתלטות על השטח כדי להקים, חס וחלילה, מדינה פלסטינית.

אורית סטרוק: אותו הדבר אומר האו"ם; אותו הדבר אומרת ארצות הברית.

אורית סטרוק: בא בני גנץ מסתכל על מה שכולם אומרים ואומר: לא, זה לא סוס, זה ברווז.

אורית סטרוק: אני אומר שזה לא השתלטות עוינת, אני אומר שזה סתם כפר תמים שרוצה חשמל וצריך להתחשב בו.

אורית סטרוק: זה מה שאומר בני גנץ.

אורית סטרוק: זאת אומרת, הוא מחליט.

אורית סטרוק: כולם אומרים לו: זה השתלטות על השטח, והוא אומר: לא, זה בסך הכול מאחז תמים שצריך חשמל.

אורית סטרוק: אבי מעוז, אתה רוצה להחליף אותי?

אבי מעוז: - - -

אורית סטרוק: אנחנו עובדים לפי עדיאל.

אורית סטרוק: הוא מנהל הסיעה.

אורית סטרוק: אם הוא אומר לרדת, אנחנו יורדים.

אורית סטרוק: מאה אחוז.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת סטרוק.

יבגני סובה: הדובר הבא – אבי מעוז.

יבגני סובה: יש לך 15 דקות.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, דיברתי לא מעט על הקרן לישראל חדשה וגרורותיה, במאבקן כנגד הזהות היהודית והלאומית של מדינת ישראל.

אבי מעוז: אני רוצה לתת דוגמה אחת על פעולות הקרן והזרוע הביצועית שלה, שתי"ל, במטרה לשנות את פני המדינה והחברה בישראל לבלי הכר.

אבי מעוז: בשנת 2003 הם הקימו את פרויקט הערים המעורבות לקידום הזכויות של התושבים הערבים בערים המעורבות, או בלשונם: "הפלסטינים אזרחי ישראל".

אבי מעוז: בשנת 2008 הם קראו לראש הממשלה אולמרט להפוך את הפרויקט הזה לפרויקט לאומי.

אבי מעוז: כשנתיים לאחר מכן הם עברו משלב חיזוק הערים המעורבות, כלומר, חיזוק הציבור הערבי, ליצירה אקטיבית של חיים משותפים של יהודים וערבים, ובלשונם: "מעיר מעורבת לעיר משותפת".

אבי מעוז: באותו זמן בערך יוצאת מעכו – והם לוקחים את עכו כעיר הראשונה – יוצאת מעכו משלחת רשמית של בני נוער יהודים וערבים להשתתף במצעד החיים בפולין, כחלק מהידוק היחסים בין שני המגזרים, כאשר חבר מועצת העיר מטעם חד"ש קורא לכך שהתלמידים יבקרו גם במחנות פליטים.

אבי מעוז: כמובן בלי להשוות חלילה.

אבי מעוז: בשנת 2013, קבוצת תלמידים משני בתי ספר תיכוניים, יהודי וערבי, חיברה יחד קוד אתי לחיים משותפים במטרה לשמור על הדו-קיום ולקדם מיזמים תרבותיים משותפים.

אבי מעוז: בשנת 2016 המזכירות הפדגוגית במשרד החינוך, שבראשו עומד נפתלי בנט, יזמה תוכנית חדשה של בתי ספר תאומים במטרה ליצור, ואני מצטט: "שילובים מגוונים של בתי ספר מהמגזר החילוני, הדרוזי, הצ'רקסי, הבדואי הערבי החרדי והדתי, שיקדמו אורח חיים משותף לאורך זמן במרחב הלימודי, החברתי והתרבותי".

אבי מעוז: עד כאן.

אבי מעוז: סוף ציטוט.

יבגני סובה: רק שנייה, אדוני.

יבגני סובה: חבריך לאופוזיציה לא נותנים לך לדבר.

יבגני סובה: אתם רוצים לשמוע?

יבגני סובה: קצת קצת בשקט.

יבגני סובה: תכבדו את חבר הכנסת מעוז.

יבגני סובה: אני שומע אתכם יותר מאשר אני שומע את חבר הכנסת מעוז.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, תודה רבה על העזרה.

אבי מעוז: טשטוש מוחלט של ההבדלה בין ישראל לעמים, בחסות משרד החינוך של המדינה היהודית.

אבי מעוז: כל זה תחת המטה לחינוך אזרחי ולחיים משותפים, שמופקד על החינוך לדמוקרטיה ולחיים משותפים בכל מערכת החינוך, במגמה לערבב את החלקים השונים בחברה הישראלית.

אבי מעוז: במילה אחת: התבוללות.

אבי מעוז: ובשלוש מילים: מדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: כמו בתחומים אחרים, התלמידים במערכת החינוך בישראל, סופגים ערכים ומסרים רחוקים בתכלית מאלה של הוריהם, שלא מעלים בדעתם מה באמת קורה בבתי הספר.

אבי מעוז: אני ממליץ לציבור ההורים לפקוח את עיניהם ולבדוק לעומק מה התכנים שמשרד החינוך מנחיל לילדיהם על ידי המורים ועל ידי ספקי תוכן שונים.

אבי מעוז: אבל כעת אני רוצה לחזור לעכו.

אבי מעוז: ב-2019, בזמן של עוד מתיחות בין מדינת ישראל ויישובי הדרום לבין מחבלי החמאס בעזה, בעכו, בניתוק מוחלט מהמציאות, תלמידי שני תיכונים, יהודי וערבי, מציירים ביחד "קיר שכולו שלום וחיבור בין המגזרים".

אבי מעוז: זאת יוזמה משותפת של רשת אורט ומרכז פרס לשלום – עוד אחד מארגוני השמאל, שקשור לקרן לישראל חדשה, ששואף, בין היתר, לקדם את החיים המשותפים בין כלל האזרחים במדינת ישראל.

יבגני סובה: אני שנייה אקטע אותך, חבר הכנסת מעוז.

יבגני סובה: א.

יבגני סובה: יש רעש באולם, אז אני מבקש לכבד את חבר הכנסת אבי מעוז.

יבגני סובה: דבר שני, המילה פשרה פה נשמעת כבר מכמה זוויות.

יבגני סובה: אני שומע את המילה פשרה יותר ממה שאני שומע אותך, אבל בסדר, יש לך עוד עשר דקות.

יבגני סובה: בבקשה.

אבי מעוז: בשנה שעברה, בעת פרעות תשפ"א, התברר שכל המילים היפות הללו על החיים המשותפים והפלת המחיצות הן עורבא פרח.

אבי מעוז: כחלק מכלל אירועי האלימות הרצחנית של הציבור הערבי ברחבי הארץ, גם בעכו השתוללו הפורעים ושרפו תחנת משטרה ועסקים, כולל מלון אפנדי, שם נרצח אבי הר אבן הי"ד.

אבי מעוז: מעשי לינץ' בוצעו באלעד ברזילי, מור גאנאשווילי ויהודים נוספים.

אבי מעוז: אפילו את המרכז לתיאטרון, שבבעלות יהודית וערבית משותפת, הציתו הפורעים.

אבי מעוז: רק לפני שבוע וחצי, בוצע עוד ניסיון לינץ' בשני נערים יהודים בעכו.

אבי מעוז: הוכח בצורה ברורה ומפורשת, לכל הפחות למי שלא עוצם את עיניו בחוזקה, שהניסיונות לבולל את עם ישראל בארצו ולטשטש את זהותו היהודית והלאומית, לא מביאים שום שלום ודו-קיום, אלא מחזקים אצל האויב הערבי את הרצון והשאיפה להפוך להיות אדוני הארץ.

אבי מעוז: השאיפה הזאת התעצמה באופן מיוחד לאחר הקמת הממשלה הנוכחית ושיתוף מפלגה ערבית בקואליציה.

אבי מעוז: את הביטוי לכך ראינו בחגיגות הנכבה בקמפוסים גם היום עם דגלי ארגון הטרור אש"ף.

אבי מעוז: ממשלת בנט, שלא מבינה את חשיבות שמירת זהותו הייחודית של עם ישראל; ממשלת בנט שלא מבינה את חשיבותה של זהותה היהודית של מדינת ישראל, לא מובילה אותנו לשום חיים משותפים, אלא מובילה את מדינת ישראל להיות מדינה משותפת; מדינה דו-לאומית; מדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, מבקשים ממני לקצר, ואני אכן רוצה לקצר.

אבי מעוז: בימים האחרונים נאמרו הרבה דברים על הדגלים – כאילו להניף דגל בירושלים זו פרובוקציה.

אבי מעוז: לעומת זאת, הפלסטינים תושבי מדינת ישראל מניפים דגלים בקמפוסים.

אבי מעוז: אז אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, ולכם חבריי חברי הכנסת: הסתכלו נא מאחוריי, שלושה דגלים.

אבי מעוז: זה הדגל ואין בלתו.

אבי מעוז: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סופר.

מיקי לוי: חבר הכנסת סופר – איננו; יושב-ראש הוועדה, בבקשה.

ועדת החוץ והביטחון): תודה רבה, אדוני יושב-ראש הכנסת, רבותיי חברי הכנסת.

ועדת החוץ והביטחון): לפני כמה שעות, כשהתחלנו את הדיון הזה, היה לי נאום מאוד תוקפני, שבא מתוך הלב ומתוך הרגש.

ועדת החוץ והביטחון): אם חס וחלילה פגעתי במישהו במהלך הנאום, אז אני מבקש להתנצל בפניו.

ועדת החוץ והביטחון): אני שמח מאוד לראות את התבונה והשכל והרצון הכן לעזור לחיילי צה"ל.

מאי גולן: רם, אתה נורא רגוע.

מאי גולן: אתה רגוע.

ועדת החוץ והביטחון): אני באמת שמח לראות שההיגיון חזר - -

קריאה: איך את מעדיפה אותו?

קריאה: באיזה מצב?

ועדת החוץ והביטחון): - - שהשכל חזר, ושהדאגה לחיילי צה"ל בסופו של דבר משותפת לכל חלקי הבית.

ועדת החוץ והביטחון): אנחנו הולכים לאשר.

ועדת החוץ והביטחון): זה באמת אירוע משמעותי מאוד, לאשר בחוק מימון של 75% לחיילי צה"ל הלוחמים, ואנשים שבאים ממשפחות קשות יום – חיילים בודדים, מהחברה הערבית.

ועדת החוץ והביטחון): נאפשר להם לסיים את השירות הצבאי, את הלוחמות שלהם, וללכת לאוניברסיטה ונעזור להם לרכוש תואר, ובעתיד מקצוע, להקים משפחות ולהיות אזרחים מועילים.

ועדת החוץ והביטחון): להגיד להם תודה מכל הלב על השירות הקרבי, על השירות המשמעותי, על סיכון החיים שלקחו על עצמם בשמירה על המדינה, שאנחנו כל כך אוהבים וכל כך רוצים לשמור עליה.

ועדת החוץ והביטחון): היה כאן אחד הנואמים, שאמר לנו שאנחנו לא אוהבים את חיילי צה"ל, הלוחמים – תגיד לי עד מתי להמשיך – הטיח בי שאנחנו לא אוהבים את חיילי צה"ל ולא דואגים לחיילי צה"ל.

ועדת החוץ והביטחון): אני רוצה להגיד לאותו חבר כנסת, שהטיח בי את הדבר הזה, שמעבר לזה שהייתי לוחם בעצמי, ומעבר לזה שאשתי עשתה שירות צבאי מלא, כל שלושת ילדיי לוחמים, ושני חתניי לוחמים.

ועדת החוץ והביטחון): כל המשפחה שלנו, כולה, בלי יוצא מן הכלל, כולם לוחמים בצבא ההגנה לישראל.

ועדת החוץ והביטחון): לכן, להגיד לי שאנחנו לא מוקירים את חיילי צה"ל, זה הדבר הכי אווילי והכי נמוך שאפשר להגיד.

ועדת החוץ והביטחון): אנחנו בוועדת החוץ והביטחון מאוד מוטרדים מהמצב בקו התפר.

ועדת החוץ והביטחון): קיימנו הרבה מאוד דיונים וסיורים, אני וחברתי, חברת הכנסת מירב בן ארי, יושבת-ראש הוועדה לביטחון הפנים, ואנחנו ביחד עם צבא ההגנה לישראל, יחד עם משטרת ישראל, מובילים מהלך שישנה את הפנים של משמר הגבול, ויהפוך את משמר הגבול למשמר הלאומי של מדינת ישראל, או למשמר האזרחי של מדינת ישראל.

ועדת החוץ והביטחון): זה יאפשר לנו, בימי חירום ובימי שגרה, לתגבר מאוד את הנוכחות שלנו בקו התפר, במקומות שיש לנו רגישות ביטחונית.

ועדת החוץ והביטחון): בשעות חירום האנשים האלה יעזרו להשליט כאן סדר אם נצטרך.

ועדת החוץ והביטחון): נקווה שלא נגיע לזה.

ועדת החוץ והביטחון): כאמור החוק ממדים ללימודים הוא חוק חשוב - - -

קריאה: מה עם החוק - - - מה אתם חושבים עליו?

ועדת החוץ והביטחון): אני חושב באמת שמדובר כאן

ועדת החוץ והביטחון): בחוק שהיה צריך לעשות אותו מזמן.

ועדת החוץ והביטחון): זו רק תחילת הדרך וצריך לראות איך אנחנו מתגברים את המשרתים שלנו.

ועדת החוץ והביטחון): לצערי הרב יש רבדים שלמים בעם, שלא משרתים.

ועדת החוץ והביטחון): אני חושב שזה משהו שהוא בר-תיקון, צריך לראות איך פונים, ובצורה נכונה, ליותר קהלים ומאפשרים ליותר ויותר אנשים לקחת חלק, ולתת כתף בתרומה למדינה.

ועדת החוץ והביטחון): מה?

ועדת החוץ והביטחון): לא שומעים?

קריאה: שומעים - - - אתה מדבר חלש.

ועדת החוץ והביטחון): זה מפריע לכם?

ועדת החוץ והביטחון): אני מפריע לכם לשוחח?

ועדת החוץ והביטחון): דרך אגב, במהלכים שעושים בשנים האחרונות, גם דברים שהגיעו מהכנסת – אדוני היושב-ראש – בשילוב לוחמות ומערכי הלוחמה של צה"ל, יש להם השפעה עצומה על היכולת שלנו לתגבר לוחמים ולעשות איזון נכון בין משימות כאלה ומשימות אחרות.

ועדת החוץ והביטחון): על מה את רוצה שאני אדבר, יקירתי?

מירב בן ארי: המתווה של - - -

ועדת החוץ והביטחון): המתווה?

ועדת החוץ והביטחון): ובכן, אנחנו נתגבר מאוד את המשטרה.

קריאה: - - -

ועדת החוץ והביטחון): נפש אחת.

ועדת החוץ והביטחון): היה היום יום לא פשוט בוועדת חוץ וביטחון.

ועדת החוץ והביטחון): היה לנו דיון על רפורמת נפש אחת.

ועדת החוץ והביטחון): לא מעט מאותם אנשים שאנחנו נותנים להם היום - - -

קריאה: - - -

ועדת החוץ והביטחון): אותם אנשים שאנחנו שולחים להיות לוחמים שחלקם, לצערנו הרב, נמצאים גם בסיטואציות מאוד קשות ונפצעים, חס וחלילה – אותם לוחמים – אנחנו צריכים לדאוג להם גם אחרי שהם משתחררים.

ועדת החוץ והביטחון): במשרד הביטחון בהובלת שר הביטחון אנחנו עושים רפורמה עצומה בכל מה שקשור לטיפול בפצועי צה"ל ובנפגעי הקרב.

ועדת החוץ והביטחון): התקציבים ישנם, הביצוע עדיין לא מתנהל כמו שצריך.

קריאה: - - -

ועדת החוץ והביטחון): לא רוצה – הקואליציה מתנדנדת.

ועדת החוץ והביטחון): לא כדאי לפתוח את זה עכשיו.

ועדת החוץ והביטחון): כן, מירב, על מה את רוצה שאני אדבר?

מירב בן ארי: אתה לא הסברת על - - -

ועדת החוץ והביטחון): חברים, אז אני מבקש שכולם יצביעו בעד החוק.

ועדת החוץ והביטחון): חוק חשוב.

ועדת החוץ והביטחון): כנסת ישראל יכולה לזקוף לעצמה זכות גדולה שהיא הצביעה בעד החוק הזה.

ועדת החוץ והביטחון): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אדוני שר הביטחון, אתה מבקש לדבר?

מיקי לוי: בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: אדוני ראש הממשלה, אדוני יושב-ראש הכנסת, כל חברי הכנסת, כל חבריי מכל צידי הבית, אני מקווה שבעוד כמה דקות אחדות נצביע בעד ההסתייגות והחוק המדובר, כך שנוכל לתמוך בהמשך השכלתם של חיילי צה"ל.

בנימין (בני) גנץ: באירוע הזה יש מנצחים, ואף אחד מהם לא יושב במליאת הכנסת כרגע.

בנימין (בני) גנץ: המנצחים היחידים שנמצאים וזוכים באירוע הזה נמצאים עכשיו במארבים, נמצאים עכשיו בסיורים, נמצאים עכשיו במטוסים, בספינות, בחדרי המודיעין ובכל מקום שהם נמצאים.

בנימין (בני) גנץ: הם עושים בשבילנו הכול – אנחנו נמצא את הדרך לעשות בשבילם את מה שמגיע להם.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה לכם.

יואב קיש: היושב-ראש, יש בקשה שיושב-ראש האופוזיציה ייתן תשובה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני רוצה להביא לידיעת חברי הכנסת: בהתאם לסעיף 28 לחוק-יסוד: הממשלה ובהתאם לסעיף 44 לתקנון הכנסת נשלחה אליי בקשה מאת המשותפת:

מיקי לוי: מסכים בזאת כי תוטל עליי מלאכת הרכבת הממשלה אם תתקבל הצעת האי-אמון שצורפה בזאת אליה – על החתום חבר הכנסת אבו שחאדה.

מיקי לוי: בקריאה שלישית ביקשה לראות המשותפת בהצעת החוק הצעת אי-אמון.

מיקי לוי: אני צריך לשאול את שר הביטחון גם כן: אדוני שר הביטחון, האם אתה מבקש להצביע - - -

אחמד טיבי: - - -

מיקי לוי: אחרי הקריאה השנייה אני אשאל, חבר הכנסת טיבי.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: ובכן, אנחנו ניגשים – חבר הכנסת קיש, משכת את השמית?

יואב קיש: ביטלנו את השמית, ואנחנו מושכים את ההסתייגויות עד הסתייגות מס' 6.

יואב קיש: יכולים להצביע - -- כנוסח הוועדה, ואז 5 יורדת - - -

מיקי לוי: ובכן, הודיע לי מסיעת הליכוד חבר הכנסת קיש שהוסרו ההסתייגויות לפני סעיף 1 – 1, 2, 3, 4.

מיקי לוי: הצבעה מס' 5

מיקי לוי: נגד – 6

מיקי לוי: סעיפים 1–3 התקבלו.

מיקי לוי: ובכן, בעד – 107, נגד – שישה.

מיקי לוי: ההסתייגות התקבלה כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: אני עובר - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אנחנו באמצע ההצבעה, חברת הכנסת רגב.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אנחנו באמצע ההצבעה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף 4, הסתייגות מס' 5.

יואב קיש: על 5 אנחנו מוותרים.

מיקי לוי: הסתייגות מס' 5 הוסרה.

יואב קיש: ואחרי זה על החלופין אנחנו - - -

מיקי לוי: אז להצביע על 6?

יואב קיש: על 6 ודאי.

יואב קיש: זאת ההסתייגות - - -

מיקי לוי: מאה אחוז.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 4, הסתייגות מס' 6.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 107

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: 107 בעד, שישה נגד – מס' 6 עברה.

מיקי לוי: הסתייגות מס' 6 עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, גם זה אלקטרוני, או שמי?

יואב קיש: לא, זה שמי.

מיקי לוי: אוקיי, לפי בקשת הליכוד, חבר הכנסת קיש, אנחנו עוברים להסתייגות מס' 6 לחלופין.

מיקי לוי: הצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכיר הכנסת.

יואב קיש: 100% ללוחמים.

יואב קיש: 100% ללוחמים, בעד.

יואב קיש: תצביעו איתנו בעד ל-100% ללוחמים.

קריאות: בעד, בעד, בעד.

קריאות: בעד.

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: חברי הכנסת.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אנחנו באמצע ההצבעה.

מיקי לוי: לא יאה, אנשים יתבלבלו, תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, מזכיר הכנסת.

מיקי לוי: הצבעה שמית

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד מתן כהנא – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

דן מרזוק: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא ענו לקריאה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) מאזן גנאים – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת מנסור עבאס – אינו נוכח ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת באולם שלא קראו בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: בבקשה לעבור לספירה, תודה רבה.

דוד אמסלם: בנט ולפיד, חבל נגמר לכם - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מספיק.

קריאה: - - -

מיקי לוי: אני מבקש לא לענות.

קריאות: - - -

מיקי לוי: להלן התוצאות, אני מקריא את התוצאות.

מיקי לוי: חברת הכנסת לוי, חבר הכנסת טיבי, אני מקריא.

מירי רגב: לא, מיקי - - -

מיקי לוי: הבנתי, מספיק.

מיקי לוי: אני רוצה להקריא את התוצאות.

מירי רגב: טיבי אמר שהם - - -

מיקי לוי: תודה רבה, הבנתי.

מיקי לוי: שבי בבקשה, די.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בעד – 53, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך ההסתייגות לא עברה.

יואב קיש: בושה, בושה.

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, האם להצביע על הסתייגות מס' 7?

יואב קיש: 7 – להסיר.

מיקי לוי: שמעתי אותך אומר קודם.

יואב קיש: תגיד את זה, ועל 8 להצביע אלקטרונית.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש ביקש להסיר את הסתייגות מס' 7.

מיקי לוי: לפיכך אנחנו עוברים להסתייגות מס' 8.

מיקי לוי: הסתייגות, הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 51

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: 51 בעד, 61 נגד, לפיכך הסתייגות מס' 8 לא עברה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 4–8 בקריאה שנייה, כנוסח הוועדה.

יואב קיש: התקבלה הסתייגות.

יואב קיש: אם התקבלה הסתייגות – על סעיף 4 התקבלה הסתייגות, זה לא כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: נכון, אז נעבור לסעיף 5.

מיקי לוי: נכון, הערה נכונה, תודה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 5–8.

איתן גינזבורג: 4, עם ההסתייגות.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על סעיפים 4–8, כנוסח הוועדה, כולל ההסתייגות שהתקבלה, בקריאה שנייה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיפים 4–8, כהצעת הוועדה ועם ההסתייגות שנתקבלה – 107

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: בעד – 107, נגד – 6, לפיכך סעיפים 4–8 עברו כנוסח הוועדה בקריאה שנייה.

מיקי לוי: לפני המעבר לקריאה השלישית, יש בקשה של המשותפת להכיר בהצבעה הזו כהצעת אי-אמון בממשלה.

מיקי לוי: להלן הרכב הממשלה המיועד להרכיב את הממשלה ולעמוד בראשה – חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; שר הפנים – חבר הכנסת עודה; שר האוצר והבריאות – טיבי; שר החינוך והתקשורת – חבר הכנסת אבו שחאדה.

דוד אמסלם: מי זה שר הבריאות?

דוד אמסלם: מי זה שר הבריאות?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

מיקי לוי: שרת הרווחה והכלכלה – חברת הכנסת תומא סלימאן; שר המשפטים – אוסאמה סעדי; השר לביטחון הפנים – חבר הכנסת עופר כסיף.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת טיבי, מהצד.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, הרשימה המשותפת דרשה ודורשת מלגות לכלל הסטודנטים, ללא הבדל.

אחמד טיבי: אני חוזר, מלגות לכלל הסטודנטים ללא הבדל, ועל כן - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: נא לאפשר, נא לאפשר - - -

אחמד טיבי: (אומר בערבית: חכו, חכו.

אחמד טיבי: ) התור שלכם יגיע.

אחמד טיבי: התור שלכם יגיע.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטון, שב בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, בבקשה להמשיך.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, די.

אחמד טיבי: הסכיתו ושמעו.

אחמד טיבי: הסכיתו.

אחמד טיבי: לכן הרשימה המשותפת הייתה נגד הצעת החוק של מענק לחיילים בלבד – מלגה לחיילים בלבד, כולל חיילים לוחמים, נכון.

קריאה: היושב-ראש - - -

מיקי לוי: הוא יכול להגיד מה שהוא רוצה מהצד, מה לעשות?

אחמד טיבי: אני מנמק את האי-אמון.

אחמד טיבי: אתה לא מכיר את התקנון.

אחמד טיבי: אני מנמק את האי-אמון.

ינון אזולאי: - - -

אחמד טיבי: התנגדנו.

אחמד טיבי: אם הייתה הצבעה על הצעת החוק, התוצאה הייתה 59 נגד, 58 בעד וההצעה הייתה נופלת.

אחמד טיבי: אבל שר הביטחון הציע 75% – כלומר 9% יותר – ואז מפלגת הקוטג' 9%, שזה אתם, הסכימה.

אחמד טיבי: היות שמפלגת ה-9% הסכימה, אנחנו מציגים את הצעת החוק כהצעת אי-אמון בממשלה.

אחמד טיבי: הרכב הממשלה הוקרא על ידי יושב-ראש הכנסת, וכך קווי היסוד.

אחמד טיבי: אחד היסודות החשובים ביותר הוא תמיכה במערכת החינוך ומלגות לכלל הסטודנטים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אדוני שר הביטחון, אדוני שר הביטחון, האם אתה מבקש להצביע היום או ביום - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: היום, היום.

מיקי לוי: אוקיי, אני מבקש שקט באולם המליאה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

מיקי לוי: שימו לב, מי שבעד הוא בעד החוק ונגד הצעת - - -

יואב קיש: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, אני מסביר.

מיקי לוי: מי שבעד – הוא בעד הצעת החוק ונגד האי-אמון.

מיקי לוי: מי שמצביע בעד הוא בעד הצעת החוק ונגד האי-אמון, פשוט מאוד.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד החוק – 55

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: לא לא לא, מספיק.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – שישה.

מיקי לוי: הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון מס' 24), התשפ"ב–2022, עברה בקריאה שלישית, ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים היום, יום שלישי, כ"ג באייר התשפ"ב, 24 במאי 2022, בשעה 16:00.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.