ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 129, 2022-05-16 00:00

מיקי לוי: היום ט"ו באייר התשפ"ב, 16 במאי 2022.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: עם פתיחת המליאה אני שמח לברך את הסטודנטים מהמרכז האקדמי רופין שלומדים לתואר שני במינהל עסקים בתחום מנהיגות, ניהול ואסטרטגיה בראשות שר האוצר לשעבר מאיר שטרית.

מיקי לוי: לקראת סוף שנת הלימודים האקדמית, בשמי ובשם הכנסת, אני מאחל לכם בהצלחה.

מיקי לוי: ברוכים הבאים.

מיקי לוי: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הכנסת, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – הצעות חוק לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/3771/24 וכלה בהצעת חוק פ/3798/24: הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (ראש האופוזיציה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת נעמה לזימי ורון כץ; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (שינוי הקריטריונים ליישוב מוטב), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק זכויות הסטודנט (תיקון – הכרה בדור ראשון להשכלה גבוהה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק הפיקוח על מעונות יום לפעוטות (תיקון – הסמכת מתנדבים וטכנאי מצלמות), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק ההתיישנות (תיקון – הרחבת הגדרת בן משפחה לעניין תקופת ההתיישנות של תביעה בשל תקיפה מינית או התעללות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – מינוי יועצים משפטיים של משרדים), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אמיר אוחנה; הצעת חוק הזדמנות שווה בחינוך היסודי וביטול ההפליה (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן ועופר כסיף; הצעת חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) (תיקון – הארכת תקופת הביניים והחלת הוראות נוספות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל שיר סגמן; הצעת חוק סל מזון בריא – פיקוח על מחירים, שיווק וסבסוד, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק סיוע לצעירים חסרי עורף משפחתי, התשפ"ב–2022, מאת חברות הכנסת מירב בן ארי ונירה שפק; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – מחלה קשה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – בעל דין טרדן), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק המידע הפלילי ותקנת השבים (תיקון – מחיקת רישום פלילי לשורדות זנות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק להגבלת הוראות ההיתרים לעריכת הגרלות והימורים מאת שר האוצר (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת ינון אזולאי;

דן מרזוק: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ניכוי ריבית על משכנתה וסיוע ברכישת דירה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן ועופר כסיף; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – צילום בבית המשפט), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת איתן גינזבורג, יריב לוין, אפרת רייטן מרום, צבי האוזר, משה ארבל, מירב בן ארי, קרן ברק, שמחה רוטמן, בועז טופורובסקי וענבר בזק; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – קלנועית לאנשים עם נכויות סומטיות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אבתיסאם מראענה; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – איסור ייצוא בעלי חיים לשחיטה לשם שימוש בעורותיהם לתעשיית הקוסמטיקה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת יסמין פרידמן; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מס בשיעור אפס על תרכובת מזון לתינוקות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום גמלאות מתקציב מערכת בתי המשפט), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת שמחה רוטמן, משה ארבל, אופיר סופר, יולי יואל אדלשטיין, אורית מלכה סטרוק, מיכל וולדיגר, דוד אמסלם, קרן ברק, דוד ביטן, אוריאל בוסו, פטין מולא ויואב קיש; הצעת חוק לעידוד חקלאות גגות (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, יצחק פינדרוס, יעקב אשר ומשה גפני; הצעת חוק איסור פרסום זמני של מתקפת סייבר, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תיקון – יתומי צה"ל), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת פטין מולא; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (פטור ממס על הכנסה ממעשה זנות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק קליטת חיילים משוחררים (תיקון – הוקרת שירות הלוחם והלוחמת), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מירב בן ארי; הצעת חוק למניעת העסקה של עובד הוראה התומך בטרור, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קביעת דרגת נכות לנפגעי עבודה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל וולדיגר; הצעת חוק החולה הנוטה למות (תיקון – העדפות טיפוליות),

דן מרזוק: התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת גבי לסקי ואלון טל.

דן מרזוק: עוד אודיע

דן מרזוק: כם כי על פי סעיף 96(ד) לתקנון הכנסת, משחדל חבר הכנסת יום טוב כלפון לכהן בכנסת ביום י"ד באייר התשפ"ב, 15 במאי 2022, נמחק שמו מהצעות חוק שהיה שותף להן עם מציעים אחרים.

דן מרזוק: כמו כן, הצעות חוק שמספרן פ/2282/24, פ/2664/24, פ/3011/24, פ/3276/24, פ/3247/24, פ/3320/24 ו-פ/3770/24, שהוגשו מטעמו כמציע יחיד, הוסרו מסדר-היום.

דן מרזוק: עוד הונחו על שולחן הכנסת מסקנות ועדת החוץ והביטחון בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אלי כהן ואיתמר בן גביר בנושא: פרצת הטיולים – פלסטינים מסיירים בישראל ללא פיקוח.

דן מרזוק: עד כאן.

מיקי לוי: תודה רבה למזכיר הכנסת.

מיקי לוי: המשך סדר-היום – נאומים בני דקה.

מיקי לוי: כל חבר כנסת המעוניין, נא להצביע, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שבעה חברי כנסת.

מיקי לוי: עד שהרשימה תונח לפניי אני מניח שחבר הכנסת מעוז הצביע.

מיקי לוי: בבקשה, תהיה ראשון הדוברים.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: נאום הנדסת תודעה מס' 51, והפעם על הטייס המהנדס.

אבי מעוז: השר המתפטר כהנא מצליח לייצר הנדסת תודעה בקצב של תותח וולקן.

אבי מעוז: ביום חמישי הוא צייץ על מנסור עבאס שהוא קול אמיץ וחדש.

אבי מעוז: זה אותו עבאס שכהנא קרא לו ולחבריו לפני שנה תומכי טרור ומחבקי מחבלים.

אבי מעוז: אתמול הוא אמר שחבר הכנסת לשעבר יום טוב כלפון לא הודח אלא הבין את הצורך בהזזתו כדי שכהנא ייכנס במקומו.

אבי מעוז: כלפון אכן לא הודח, הוא הוקרב בשביל הכיסא של בנט.

אבי מעוז: עד כמה אפשר לזלזל באינטליגנציה של הציבור עם אמירות הזויות כאלה?

אבי מעוז: והבוקר אמר כהנא שהממשלה עושה טיפול שורש רציני במשילות בנגב.

אבי מעוז: לקרוא לחלוקת הארץ, למכירת הנגב ולהכשרת הבנייה הבלתי-חוקית "טיפול שורש רציני" זה שיא הנדסת התודעה.

אבי מעוז: אני ממליץ לשר המתפטר כהנא ולחבריו להפנים את גודל המשבר והנזק שהם גרמו ולפרק בהקדם את הממשלה הרעה הזאת.

אבי מעוז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתמול שמענו את שר הביטחון גנץ מיילל מדוע בנט לא נותן לו קרדיט בנושא ביטחון.

דוד אמסלם: מה משיב לו בנט?

דוד אמסלם: הוא אומר לו: בפייסבוק אני נותן לך קרדיט.

דוד אמסלם: ואז שואל שר הביטחון: מה, אני שר הרווחה?

דוד אמסלם: מר גנץ, להיות שר הרווחה זה לא בושה.

דוד אמסלם: מה, אתה לועג לשר כהן?

דוד אמסלם: הלוואי שהיית יכול להיות שר הרווחה.

דוד אמסלם: אני מבין שמבחינתך שר הרווחה כהן זה המזרחי המושתל כרגע, מה שנקרא המזרחי התורן שנמצא על המשבצת המזרחית.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: בושה וכלימה.

דוד אמסלם: אז תדע לך שאני באופן אישי גאה בשר הרווחה היום, מר כהן, ואני חושב שאתה צריך להתנצל בפניו ובפני כל עם ישראל.

דוד אמסלם: לא בושה להיות שר הרווחה, זו גאווה גדולה.

דוד אמסלם: ובזה מתעסקת הממשלה ההזויה הזאת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת לסקי, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: לפחות שר הרווחה עובד.

קטי קטרין שטרית: עושה את התפקיד שלו כמו שצריך, להבדיל מראש הממשלה.

גבי לסקי: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני חייב לומר שחברת עמידר כשלה במשימתה להתחדשות עירונית ומפנה את הדרך ליזמים פרטיים.

גבי לסקי: לפני שש שנים העניקה המדינה לעמידר סמכות לקדם מיזמים להתחדשות עירונית בהיקף של אלפי דירות, בתקציב של 2.5 מיליארד שקל.

גבי לסקי: בפועל, עמידר לא בנתה אף דירה אחת, גם לא בתמ"א 38, ונתקעה בשלבי התכנון.

גבי לסקי: ההסכם החדש יאפשר ליזמים פרטיים לקחת את המושכות ולהעביר מעמידר ליזמים פרטיים, שזה אף פעם לא יהיה לטובת זכאי הדיור הציבורי.

גבי לסקי: הגיע הזמן שנחזיר את המושכות אל המדינה ושעמידר תעשה את מה שמוטל עליה ותגדיל את המלאי של הדיור הציבורי.

גבי לסקי: זו חברה שיש לה עכשיו רווח.

גבי לסקי: לא ייתכן שחברה משכנת – היא לא חברה עסקית, היא צריכה להשקיע את כל הכספים כדי להגדיל את המלאי ולטפל בדירות המוזנחות.

גבי לסקי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי, בבקשה.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש.

בועז טופורובסקי: חבריי חברות וחברי הכנסת, כמו בכל שבוע גם השבוע אקריא ואציין את פרטי תאונות הדרכים הקטלניות שהתרחשו בשבוע החולף.

בועז טופורובסקי: ביום רביעי, 11 במאי, נהרג צעיר בן 27 בכביש 804, סמוך ליישוב לוטם.

בועז טופורובסקי: עוד באותו היום נהרג הולך רגל בן 77 ברחוב הגליל בחדרה.

בועז טופורובסקי: בהמשך יום הדמים הזה נהרג הולך רגל נוסף, בן 47, בשדרות ירושלים בקריית ביאליק.

בועז טופורובסקי: בסוף אותו היום נפטר מפצעיו רוכב אופניים בן 72 שנפגע בכביש 42, סמוך ליבנה, ב-3 במאי.

בועז טופורובסקי: אתמול, 15 במאי, נהרג הולך רגל בן 26 בתאונה בכביש 6, סמוך לקריית גת.

בועז טופורובסקי: חמישה אנשים נהרגו בשבוע החולף, 138 מתחילת השנה.

בועז טופורובסקי: סעו בזהירות, שמרו על חייכם.

בועז טופורובסקי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, אני התכוונתי לדבר על משהו אחר היום, אבל כשראיתי את הסטודנטים שיושבים כאן נזכרתי במראות שכולנו ראינו אתמול באוניברסיטת תל אביב.

קטי קטרין שטרית: דגלי אש"ף מונפים להם בצורה כל כך ברוטלית, כל כך הרבה דגלים.

קטי קטרין שטרית: עומדת שם סטודנטית אחת עם דגל ישראל, אחת.

קטי קטרין שטרית: תארו לעצמכם את מי הזיזו משם, את מי סילקו משם – את הסטודנטית עם דגל ישראל.

קטי קטרין שטרית: המל"ג צריך להתבייש בעבודה שלו, בפשיטת הרגל שלו המוסרית, הערכית, הקיומית של מדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מדינת ישראל, מדינה יהודית, ודגלי ישראל יונפו, יונפו בכל מקום אפשרי.

קטי קטרין שטרית: אני מגישה הצעת חוק שמי שיניף דגל אש"ף ימצא את עצמו או בסוריה או ברמאללה.

קטי קטרין שטרית: שם הוא צריך להיות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, יצא לי אתמול להשתתף באירוע הזכרת הנכבה שעשו הסטודנטים הערבים-פלסטינים לזכר 74 שנות נכבה.

סמי אבו שחאדה: הסטודנטים עשו טקס מאושר על ידי המשטרה, על ידי האוניברסיטה, והתנהגו למופת.

סמי אבו שחאדה: אני מאוד גאה בסטודנטים שלנו.

קטי קטרין שטרית: הם הכו, הם הכו שם.

סמי אבו שחאדה: מולם, אדוני, הגיעו סטודנטים פשיסטים של תנועה בשם אם תרצו.

סמי אבו שחאדה: לא שהם באו למחות נגד או להביע דעה נגד, הסטודנטים האלה באו לחגוג נכבה, כבוד היושב-ראש, עם דגלונים של "נכבה שמח", "נכבה חרטה", מוזיקה, תופים, מראה שבעיניי מצביע על החולי שהגיעה אליו החברה הישראלית.

סמי אבו שחאדה: לא רק שאנחנו היינו בימים הישנים של מכחישי נכבה, שזה אסון כשלעצמו, החברה הידרדרה לחוגגי נכבה, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: בכל חברה שיש בה טיפת אנושיות המראה הזה היה נעצר.

סמי אבו שחאדה: המשטרה הייתה מונעת אותו, הנהלת האוניברסיטה הייתה מונעת אותו, אזרחים נורמטיביים היו מונעים אותו, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: עם זאת, במקום למנוע – האנשים המסוכנים האלה – המשטרה תקפה את הסטודנטים הפלסטינים, שלושה מהם הוכו, אחד מהם הגיע בכלל לבית משפט - - -

קטי קטרין שטרית: שקר, שקר, שקר.

סמי אבו שחאדה: הדבר הזה, כבוד היושב-ראש, זה פשוט מראה שבעיניי – לא אנושי, לא אנושי, מיותר, והבעיה היא לא רק הקיצונים של אם תרצו, הבעיה זה העיוורון של החברה בכללותה שיכולה לאפשר לאנשים לחגוג נכבה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני יושב-ראש הכנסת, הדברים הבאים שלי מופנים אליך, אדוני.

דסטה גדי יברקן: לפני כמה חודשים חבר הכנסת דודי אמסלם התראיין ברדיו וביקר את בית המשפט העליון ואת הנשיאה, ואתה לקחת זמן דיבור פה בכנסת והתנצלת בשם כל חברי הכנסת, בעצם בשמנו – ולא כל ההתנצלות שלך מקובלת על ידי כל הח"כים, כל הבית – טרחת להזכיר זאת.

דסטה גדי יברקן: זכותך.

דסטה גדי יברקן: אני רוצה לשאול אותך, אדוני היושב-ראש, האם אתה, כניצב בדימוס, מפקד מחוז ירושלים, כשוטר מוערך, התנצלת בשם הכנסת כששני חברי כנסת הכו שוטרים וביזו את כל שוטרי ישראל, ובאמצעות זה סירסתם את יכולת ההרתעה של שוטרים מול אותם מחבלים?

דסטה גדי יברקן: האם אתה כיושב-ראש הכנסת הוצאת הודעת גינוי של אותם חברי כנסת, שהם חברים שלנו במליאה?

דסטה גדי יברקן: האם היה לך חשוב לבוא ולבקר את חבריך לכנסת, או שההישענות שלכם במשותפת היא גם קודמת לביטחון ישראל, גם קודמת לכוח ההרתעה של השוטרים?

דסטה גדי יברקן: האם האמירה שלך כיושב-ראש כנסת וקצין מוערך לא הייתה אמורה לתת גיבוי לכל שוטרי משטרת ישראל?

דסטה גדי יברקן: ואני חושב שמה שאנחנו רואים עכשיו זה התרופפות ברוח הישראלית שאין לה קשר לפוליטיקה של שמאל וימין.

דסטה גדי יברקן: והממשלה הזו היא חוקית ולגיטימית, ואם היא תרצה – תמשול בכל הדרכים החוקיות.

דסטה גדי יברקן: אבל לפגוע ברוח הישראלית בכך שהיהודים מפחדים להסתובב, בכך שסטודנטית אחת עומדת בארץ ישראל, באוניברסיטת תל אביב, ומקבלת מחמאות על כך שרק הניפה דגל ישראל, לזה הגענו?

דסטה גדי יברקן: אני חושב, אדוני היושב-ראש, שאתה צריך מייד להוציא קריאה דחופה לשני חברי הכנסת שהכו שוטרים, ואם לא לשם הכבוד הלאומי לפחות לחבריך שלובשים מדים.

דסטה גדי יברקן: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת בזק, בבקשה.

ענבר בזק: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הדיון הבא במליאה הולך לעסוק בנושא שהוא מאוד כאוב, נושא הפשיעה החקלאית.

ענבר בזק: אני שמחה שהוא עולה פה על בימת הכנסת.

ענבר בזק: רציתי לבוא ולספר שכתושבת הגליל – אני מסתובבת הרבה, פוגשת הרבה מאוד בעלי עסקים, חקלאים – המצב הגיע לנקודת קצה.

ענבר בזק: אין היום עסק בגליל שלא מכניס לתוכנית העסקית שלו סעיף של פרוטקשן.

ענבר בזק: הם פשוט כבר יודעים מראש שהם צריכים להכניס את זה לתוכנית העסקית כי זאת הוצאה שתהיה להם בכל מקרה.

ענבר בזק: אין היום פרדס או מטע באזור הגליל שלא יודע שחלק מההפסדים הקבועים שלו זה אנשים שמגיעים, נכנסים לתוך הפרדס, לתוך המטע, ולוקחים פירות, חושבים שזה שטח ציבורי ופתוח לכול.

ענבר בזק: אני מבקשת באמת שהיום הדיון הזה שמתחיל בקריאה לסדר – הולך להיות פה דיון בנוכחות ראש הממשלה – לא יסתיים בדיבורים פה במשכן, אלא שייעשו מעשים ושנעשה תוכנית ונראה איך אנחנו פותרים את הבעיה הזאת, כי החקלאים בגליל והעסקים בגליל פשוט כבר לא יכולים לעמוד בהוצאות האלה ולספוג אותן.

ענבר בזק: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת וולדיגר, בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: תודה רבה, כבוד יושב-ראש הכנסת.

מיכל מרים וולדיגר: כנסת נכבדה, אני הבוקר, מוקדם בבוקר, יצאתי מביתי לכיוון הכנסת, אני פותחת רדיו ושומעת ברשת ב' מקרה שזעזע אותי, לא נתן לי מנוח.

מיכל מרים וולדיגר: א', כך הם כינו אותו, הוא מתמודד נפש, הוא פנה לבית חולים פסיכיאטרי כי סיפר שם שעולות לו מחשבות לפגוע בבני המשפחה שלו והוא רוצה טיפול, הוא רוצה אשפוז.

מיכל מרים וולדיגר: אשפזו אותו בבית החולים והתחילו לתת לו את הטיפול שלו הוא זקוק.

מיכל מרים וולדיגר: אממה, וזה פשוט לא ייאמן, כדאי שתקשיבו, הגיעה משטרה לבית החולים לעצור אותו ועצרה אותו, ועל מה?

מיכל מרים וולדיגר: על זה שהוא חשב לפגוע בבני המשפחה שלו.

מיכל מרים וולדיגר: ואני אומרת, רגע, ריבונו של עולם, הוא הגיע לבית החולים כדי לקבל טיפול, שייתנו לו את הטיפול.

מיכל מרים וולדיגר: הרי בבית המעצר אף אחד לא יטפל בו.

מיכל מרים וולדיגר: זה חלק מהבעיה שלו, והוא מודע לה.

מיכל מרים וולדיגר: הגיע לבית החולים על סמך משהו שהוא אמר למטפל שלו – שאין לי מושג איך זה הגיע למשטרה – ועוצרים אותו על כך, ובבית המעצר אין שום טיפול, מה הועילו חכמים בתקנתם?

מיכל מרים וולדיגר: אני בהחלט אפנה בשאילתה גם לשר לביטחון הפנים וגם לשר הבריאות איך זה ייתכן שבן אדם שאמור להיות בבית החולים ובית החולים אשפז אותו, לוקחים אותו משם לבית מעצר בגלל מה שהוא חשב ושיתף את המחשבות שלו.

מיכל מרים וולדיגר: הפכנו למשטרת מחשבות וחבל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [לפי סעיף 45 לתקנון הכנסת.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: נמשיך בסדר-היום.

מיקי לוי: ובכן, אנחנו ניגשים לדיון בהשתתפות ראש הממשלה לבקשת 40 חברי כנסת – העלייה במקרי הטרור החקלאי ברחבי ישראל ובמיוחד בצפון הארץ וגביית דמי חסות מבעלי העסקים ברחבי ישראל.

מיקי לוי: דיון בהשתתפות ראש הממשלה על פי בקשתם של 40 חברי הכנסת.

מיקי לוי: את הדיון יפתח חבר הכנסת יואב גלנט.

מיקי לוי: בבקשה.

קטי קטרין שטרית: היושב-ראש, ראש הממשלה לא צריך להיות כאן?

מיקי לוי: גם ראש האופוזיציה וגם ראש הממשלה וגם חבר הכנסת - - -

דוד אמסלם: מה זה קשור?

מיקי לוי: הינה, ראש האופוזיציה הגיע.

מיקי לוי: תודה לך.

דוד אמסלם: ראש הממשלה צריך להיות פה.

מיקי לוי: דקה.

מיקי לוי: וגם חבר הכנסת גלנט הגיע.

מיקי לוי: מישהו יכול לבדוק מה עם - - -

קטי קטרין שטרית: אני מקווה שהוא לא ישן צוהריים.

דוד אמסלם: ישן צוהריים.

דוד אמסלם: פעם אחרונה היה צריך לסגור לנו את הישיבה לאיזה חצי שעה עד שהוא התעורר.

מיקי לוי: מישהו יכול לבדוק מה עם ראש הממשלה, בבקשה?

יואב בן צור: שנ"צ.

קטי קטרין שטרית: אז שמישהו יעיר אותו, אמיתי.

קטי קטרין שטרית: יעיר אותו לאט-לאט, שהוא לא ייבהל.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, המילים הללו - - -

מיקי לוי: יש לכם תשובה בשבילי?

דוד אמסלם: או שתביא את מנסור עבאס.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להתנצל בפני הסטודנטים, ראש הממשלה לא הגיע, הוא ישן.

דוד אמסלם: תמתינו כמה דקות, חבר'ה.

דוד אמסלם: כשהמרצה מאחר מה אתם עושים?

קטי קטרין שטרית: לא לקחת דוגמה אישית.

קריאה: האמת היא, אני לא אומר שראש הממשלה ישן, אבל תנומה קלה.

מיכל מרים וולדיגר: - - - אנחנו מנדבים מיטות - - -

קטי קטרין שטרית: למה?

קטי קטרין שטרית: ככה זה נחמד לנהל דיונים פתטיים.

קטי קטרין שטרית: זה הדור הבא.

דסטה גדי יברקן: אין ממשלה.

דוד אמסלם: מזכיר הכנסת, מה עושים במצב הזה?

דוד אמסלם: אני מקבל בינתיים את רשות הדיבור?

מיקי לוי: כן, חבר הכנסת גלנט יכול לעלות מצידי.

מיקי לוי: זה לא בתקנון.

דוד אמסלם: אז מה עכשיו, אנחנו כאילו מסתכלים עליו?

דסטה גדי יברקן: אדוני, הוא יכול לא לבוא והציבור ידע.

דוד אמסלם: עוד מעט אלקין יגיד, תראו את אמסלם, איך הוא מדבר?

דוד אמסלם: מר אלקין, רציתי להזכיר לך שהריבית עולה, זה עולה במיליונים.

דוד אמסלם: האנשים מחכים שתחזיר כספים שגנבת.

דוד אמסלם: אחרי זה תגיד שאני בריון.

דוד אמסלם: כן, כן, אתה גנב קטן.

דוד אמסלם: אמסלם בריון, מדבר לא יפה.

דוד אמסלם: אתה חייב למעלה מ-7.5 מיליון שקלים.

דוד אמסלם: לא חייב, לקחת שוחד.

דוד אמסלם: אנחנו קיבלנו אותך לליכוד.

דוד אמסלם: אני, אמסלם.

דוד אמסלם: אתה לא היית בליכוד בכלל, היית בקדימה.

דוד אמסלם: אוה, בוא נקום לכבודך, תודה רבה שבאת.

מיקי לוי: טוב, תודה רבה.

דוד אמסלם: תודה רבה שהואלת בטובך לבוא.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

דוד אמסלם: לא, תודה רבה שבא.

מיקי לוי: הבנתי.

דוד אמסלם: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גלנט, בבקשה.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, אדוני ראש הממשלה לשעבר, רבותיי חברי הכנסת, גבירותיי ורבותיי, אני מבקש לדבר כאן על נושא הפשיעה החקלאית.

יואב גלנט: אבל לפני שאתחיל, ברצוני להגיד כמה מילים על החקלאות כי אם לא נאמר מה היא החקלאות, לא נבין לעומק את משמעותה של הפשיעה החקלאית.

יואב גלנט: המשימה הראשונה במעלה, לדעתי, של החקלאות במדינת ישראל היא ביסוס ההיאחזות בקרקע, בעיקר באזורי הפריפריה והגבול והאמירה הישנה שמיוחסת לטרומפלדור, שבמקום שבו עובר התלם האחרון שם עובר הגבול, היא אמירה פשוטה, ברורה ובהירה, והחיבור שבין התיישבות, חקלאות וביטחון הוא חיבור מובהק.

יואב גלנט: זה הדבר הראשון.

יואב גלנט: הדבר השני, למדינת ישראל יש צורך בעצמאות, או לפחות בתלות מינימלית בכל מה שקשור כלכלית בנושאים החקלאיים.

יואב גלנט: אז אנחנו לא יכולים לעשות הכול אבל מוצרי יסוד רבים ראוי שנגדל אצלנו מסיבות ברורות.

יואב גלנט: הדבר השלישי, יש לנו יכולת לספק מזון טרי לאזרחי ישראל.

יואב גלנט: זה נכון מכל סיבה שהיא וזה גם קשור למחיר סביר.

יואב גלנט: הדבר הבא, אני רוצה להזכיר לכל חבריי שהחקלאות הפכה להיות אחד מהמקצועות המובילים בתוך מה שנקרא תעשיית ההייטק.

יואב גלנט: האגריטק על כל היבטיו, בין אם מדובר על השקיה, בין אם מדובר על דישון, בין אם מדובר על השבחה.

יואב גלנט: כמובן שנגזרת מזה – כל נושא המים, גם ההשבה וגם האגירה וכן הלאה וכן הלאה.

יואב גלנט: כל הדברים הללו תלויים תלות גדולה בנושא החקלאות, כי אם לא יהיה בשביל מי לעבוד אז באופן טבעי הדברים האלה לא יכולים לחיות ולהיות תלויים באוויר ללא חקלאות.

יואב גלנט: לכן חובתנו היא גם להמשיך ולפתח שדה ניסויים לטכנולוגיה חקלאית ובתוקף זה גם להיות מסוגלים לייצא למדינות רבות בעולם, כולל שכנות שלנו באסיה ובאפריקה.

יואב גלנט: תחום חקלאות הוא בסיס לכל מה שקשור לאיכות חיים.

יואב גלנט: ללא חקלאות אין שטחים ירוקים.

יואב גלנט: אחת הבעיות ואחת הרעות החולות בהרבה מקומות – דרך אגב, אתה רואה את זה במקומות שמדינת ישראל לא מקפידה עליהם – תכף נדבר עליהם, כמו הנגב – שבשטחים שאמורים להיות שטחים פתוחים אתה רואה הרבה מאוד מבנים שמנקדים את השטח.

יואב גלנט: המשמעות היא שהשטח הוא לא בנוי אבל הוא גם לא חקלאי.

יואב גלנט: הוא נראה נורא וגם אין בו איכות חיים.

יואב גלנט: חיים טובים, אני מציע לאנשים ללכת ולראות, למשל, מה קורה בסינגפור.

יואב גלנט: מדינת אי קטנה, פעמיים הגודל של רצועת עזה, 600–700 קילומטר רבוע.

יואב גלנט: אבל כשהעיר נגמרת היא נגמרת באחת, בבניינים גבוהים – הבניין האחרון בעיר הוא בניין רב-קומות ומשם מתחיל שטח פתוח יפה להפליא, אין בו שום מבנה מיותר, הכול מאורגן.

יואב גלנט: אתה נוסע שם וחושב שאתה נמצא במדינת ענק.

יואב גלנט: למה?

יואב גלנט: כי הדיכוטומיה בין הדברים – הגבולות מצוינים היטב.

יואב גלנט: לכן אני מסיים את החלק הראשון באמירה מהציטוט הידוע של סמילנסקי שאומר: "אם חקלאות כאן, מולדת כאן".

יואב גלנט: עכשיו, בניגוד מוחלט, אני רוצה להביא בפניכם סיפורו של יונתן מרגי, חקלאי צעיר בשנות ה-30 לחייו מנווה מיכאל.

יואב גלנט: נווה מיכאל, מי שלא יודע, נמצא בצד המזרחי של עמק האלה, ממזרח לנתיב הל"ה, פחות או יותר, סמוך לגדר ההפרדה.

יואב גלנט: הוא עלה לקרקע לפני כשנה כחקלאי רועה, באישור, בצורה מסודרת.

יואב גלנט: בחצי השנה האחרונה נשחטו בשטח של יונתן כ-11 פרות, נגנבו 30 עגלים, נגנב רצף של גדר באורך 2 קילומטר, ונגרם נזק כבד של מאות אלפי שקלים.

יואב גלנט: האנשים המקומיים מספרים שכל הכפרים באזור, ויש כמה כאלה, חומדים את העדר של יונתן.

יואב גלנט: אני אומר בזהירות, לפחות לפי הדיווחים שעברו, ככל הנראה המשטרה מכירה את הבעיה ומכירה גם את מי שגורם לנזק, גם את שמות חברי החוליה או החוליות ומקום מגוריהם.

יואב גלנט: אבל מאיזושהי סיבה, בין אם זה סדר עדיפויות או סיבות אחרות, דבר לא נעשה בעניין כי זה לא נמצא בעדיפות גבוהה והנזק הוא נזק גדול.

יואב גלנט: האיש עלה לקרקע אחרי שש שנים של ביורוקרטיה, ואחרי חצי שנה של החודשים האחרונים הרצף הזה גורם לו לשאול את עצמו אם הוא נשאר בשטח או נוטש אותו.

יואב גלנט: לכולנו ברור מי ישתלט על השטח כאשר הוא לא יהיה בו.

יואב גלנט: אני מצטט מתוך דבריו, כפי שאמר אותם: ממש בחודשים הראשונים אחרי שהקמתי את התשתיות התחילו הצרות.

יואב גלנט: התחילו לפרק את הדברים.

יואב גלנט: אחרי שהבאתי את העדר התחילו שחיטות בשטח של בקר, גנבות והרס של גדרות.

יואב גלנט: בהתחלה אתה מסרב להאמין, עד שאתה קולט שזה יום אחרי יום.

יואב גלנט: אתה חסר אונים.

יואב גלנט: הפרות בשטח כל הזמן ומספיק שאתה חוזר הביתה לשעה יש נזק, אין לזה סוף.

יואב גלנט: אני מכיר באופן אישי הרבה אנשים, שבדיוק כמו שיונתן מעיד, עזבו את התחום בגלל פשיעה חקלאית.

יואב גלנט: האחוזים שהבן ימשיך את התחום שאבא שלו עסק בו נמוך מאוד וספק אם יהיה בן אחר של מישהו אחר שיעשה את זה.

יואב גלנט: הוא מוסיף ואומר: השקעתי פה את כל מה שיש לי, כלכלית, משפחתית, זוגית, הכול.

יואב גלנט: זה כל כך כואב שאתה נהיה אפתי, אתה יודע שאתה לא יכול לעצור את זה.

יואב גלנט: רבותיי, הסיפור הזה וסיפורים דומים לו חוזרים בכל רחבי הארץ כל יום, כל הזמן, והם התעצמו מאוד בשנה האחרונה.

יואב גלנט: החקלאים משלמים מחיר ישיר, פרנסתם נפגעת עד למצב שהם נוטשים את השטח.

יואב גלנט: אני מכיר באופן אישי, תראו מה קורה בעדרים סביב האזור שבו אני גר.

יואב גלנט: אז היו פעם עדרים של אנשים פרטיים, רובם עדיין נמצאים, אבל הקיבוצים, למשל רמות מנשה, דליה, גלעד – נשארו מהם מעט מאוד, נשאר מעט מאוד מרעה.

יואב גלנט: הם החזיקו אלפי דונמים – קילומטרים רבועים שלמים בכל השטח, ממערב וממזרח, בעיקר ממערב לכביש שש, לכיוון רמות מנשה.

יואב גלנט: השטח הזה יש בו כרסום, ומי שנכנס אליו זו אוכלוסייה עוינת, בעיקר בחלק הדרומי שנושק לוואדי עארה.

יואב גלנט: ואני רוצה לומר לכם משהו על הפשיעה החקלאית, קודם כול בהיבט הלאומי.

יואב גלנט: הפשיעה החקלאית היא המשכה של המלחמה על ארץ ישראל שבה אנחנו ניצחנו את האויבים שלנו לפני 74 שנים בקרבות במלחמת השחרור והחזקנו בשטח.

יואב גלנט: אבל מי שלא הצליח בשדה הקרב מנסה ליצור עובדות חדשות בשטח דרך כיבוש, שהוא כיבוש הקרקע, בין אם זה באמצעות בקר, בין אם זה דרך פגיעה בך.

יואב גלנט: וכל מי שטוען שמדובר בפשיעה פלילית בלבד ומגלגל את עיניו לשמיים, דומה לאותם אלה שלפני 100 שנה כשהיו פוגעים ביהודים היו אומרים: זה עניין פלילי, אין פה שום דבר לאומני.

יואב גלנט: בסופו של דבר הציונות עמדה על דעתה, הקימה בשלב ראשון את בר גיורא והשומר ולאחר מכן את ההגנה ואת האצ"ל וכמובן את הגדודים העבריים, ובסופו של עניין – כוח מגן.

יואב גלנט: כי הדברים לא היו פשיעה, הם היו משהו אחר.

יואב גלנט: מה שקורה עכשיו הוא מאוד דומה, זה נכון בכל מקום, במיוחד בחלקים ניכרים בנגב ובגליל המרכזי, התחתון וגם העליון.

יואב גלנט: אני רוצה לציין לחיזוק דבריי.

יואב גלנט: חלק מן האלימות לא נושאת למעשה שום רווח מיידי, כי אם ניסיון לגרש את החקלאי היהודי, ולהבהיר מי לשיטת הפושעים הוא בעלי הארץ.

יואב גלנט: ככה מוצתים מתבנים ולולים, חממות, מבנים, מושחתים צינורות השקיה, ציוד השקיה יקר ערך.

יואב גלנט: נכרתים עצי פרי עם הפרי עליהם – ונאסף מעט מהפרי.

יואב גלנט: כורתים מטע מנגו, לוקחים כמה שקים – המטע נכרת עם עשרות טונות.

יואב גלנט: וכמובן, יש את הפשיעה so called הרגילה, שכאילו יש ממנה גם רווח – גנבת בקר, גנבת תוצרת חקלאית מוגמרת וספינת הדגל – גביית דמי חסות, גנבת טרקטורים, כלים מכניים ועוד ועוד ועוד.

יואב גלנט: וכשאני מסתכל על הנזק הכלכלי הנגזר, אני רוצה לומר לכם שלא רק החקלאים משלמים את המחיר, כל מדינת ישראל משלמת אותו.

יואב גלנט: צריך להבין את המשמעות: כשגונבים עגלים או פוגעים בתוצרת מוגמרת, יש נטישה.

יואב גלנט: כשיש נטישה – התוצאה היא שיש פחות היצע.

יואב גלנט: כשיש פחות היצע – המחירים עולים.

יואב גלנט: 15% מיבול האבוקדו ניזוק או נפגע.

יואב גלנט: המשמעות היא עלייה במחיר.

יואב גלנט: אם המגדלים לא מאוזנים הם יוצאים מהמשחק, ובשנה הבאה יש פחות סחורה.

יואב גלנט: הדברים האלה, לדוגמה, בתחום הבקר שציינתי זה מגיע בשנים מסוימות ל-20% ו-30% של גנבה של עגלים.

יואב גלנט: התוצאה היא שהחקלאים מפסיקים לרעות בשטח.

יואב גלנט: דיברתי על הקיבוצים – וכל מי שרוצה לראות מה זה תנאי זוועה, שיסתכל איך מייבאים בקר מחוץ לארץ באוניות בקר חי, דבר איום ונורא.

יואב גלנט: והמגמה הזאת היא מגמה מאוד חזקה, בעיקר בגליל המרכזי התחתון, אבל גם בגליל המרכזי והעליון, ויש לזה גם ביטויים במקומות אחרים.

יואב גלנט: בדרך הזאת היישובים ויתרו על אלפי דונמים של הרשאות רעייה, ובחלקי הארץ האלה כמעט ואין הרשאות רעייה למרות שהיו בהם לפני שנים.

יואב גלנט: עכשיו, מדובר על אלפי דונמים, התוצאה היא – מישהו אחר מחזיק את השטח.

יואב גלנט: דרך אגב, כך גם כאשר אני מדבר על המחיר, מה שנקרא תשלום לשומרים, או במילים אחרות דמי חסות, כי השומר הוא לעולם המסונף לזה שגונב או לזה שפוגע.

יואב גלנט: ותוסיפו את זה על כל העלויות האחרות שקשורות לתשומות מים, קרקע, דישון וכן הלאה.

יואב גלנט: יש עוד עלייה, העלייה הזאת מתגלגלת אל הצרכן.

יואב גלנט: וכאן נכנס אלמנט מרכזי שהוא בכוחנו באופן מיידי.

יואב גלנט: במקום שהמדינה תחזק ותעגן את הזכויות של ההתיישבות, אז למעשה מי שאמור לדאוג לזה, מינהל מקרקעי ישראל, רמ"י, למעשה מקשה על החקלאי, פועל באופן ציני, לא מאפשר את מה שצריך, לא מאפשר להכניס משפחות נוספות.

יואב גלנט: אני מבין שהזמן קצר, אני אתן רק דוגמה אחת, על מנת שתדעו שלמדתי אותה מניסיוני.

יואב גלנט: רבותיי, תוך 20 שנה, מספר הילדים בכיתה א' ב-19 היישובים של גוש משגב ירד ל-50%.

יואב גלנט: לפני 20 שנה היה שם איקס, אני לא רוצה לציין, השנה היה שם 50%.

יואב גלנט: אתם יודעים למה?

יואב גלנט: יש המון אנשים שרוצים לגור ביישובי גוש משגב, לא משנה באיזה מקום.

יואב גלנט: הסיבה היא שמסבירים להם שהקרקע הזאת היא קרקע יקרה, שהם בסוציו-אקונומי 9, כי ההורים יש להם מכונית או שתיים, הילדים לא יכולים להמשיך לחיות.

יואב גלנט: הילדים באים למרכז, ההורים נשארים לבד, המקום מתכרסם.

יואב גלנט: תסתכלו על היישובים הסמוכים – סח'נין, עראבה, דיר חנא, אפשר לדבר על עוד, כל אחד מהם הופך לעיר שגודלה הוא פי שניים ופי שלושה תוך 15, 20 שנה.

יואב גלנט: המשמעות היא שאנחנו מאבדים את השטח.

יואב גלנט: החקלאות היא פתרון ואני מציע שאנחנו ניתן לה מענה – 1.

יואב גלנט: נגד הפשיעה החקלאית.

יואב גלנט: 2.

יואב גלנט: בעידוד ההתיישבות והחקלאות.

יואב גלנט: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם אפשר קצת להקפיד על הזמנים אני אודה לכם.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית.

מיקי לוי: בבקשה.

קטי קטרין שטרית: עדיין לא התחלתי, רגע, רגע.

מיקי לוי: אני לא מתחיל לפני שאת מוציאה את המילה הראשונה.

קטי קטרין שטרית: הנושא הוא עלייה, אבל אני דווקא רוצה לדבר על הירידה.

קטי קטרין שטרית: הירידה – אתה יודע במה?

קטי קטרין שטרית: בכל מה שקשור למערכת החינוך שלנו.

קטי קטרין שטרית: כאשת חינוך צדה את עיניי כתבה של פרופ' אריה אלדר, שקראתי אותה לפני שבוע, ופשוט הזדעזעתי כמה שכל מילה ומילה שם היא חקוקה בסלע.

קטי קטרין שטרית: כולם זוכרים שלפני שבועיים וקצת יותר הזכרנו את ששת מיליוני היהודים שנרצחו באירופה בידי גרמנים ועוזריהם, וכולנו עמדנו בצפירה, וכולנו זכרנו את יום הזיכרון לחללי צה"ל ואת יום העצמאות.

קטי קטרין שטרית: וכולנו היינו כל כולנו חגגנו גם את 74 שנות קיום המדינה, גם מאז שנחתמה מגילת העצמאות.

קטי קטרין שטרית: אבל דעו לכם שבעוד מספר קטן מאוד של שנים, תלמידי ישראל בוגרי מערכת החינוך הממלכתית שלנו לא יזכרו את הימים האלה.

קטי קטרין שטרית: הם לא יכירו את ההיסטוריה הזו, כי בבית הספר היסודי מה שיהיה ויישאר זה רק הטקסים, זה מה שיישאר.

קטי קטרין שטרית: גם בחטיבות הביניים אולי הם ילמדו עוד קצת משהו, ממש מנותק מיום השואה או יום הזיכרון או כל הימים האחרים, ואז, אם תשאלו אותי אבל למה?

קטי קטרין שטרית: אז אומר לכם משהו, כי חברת הכנסת השרה יפעת שאשא ביטון החליטה על רפורמה.

קטי קטרין שטרית: רפורמה שבה אין לימודי היסטוריה, אין לימודי תנ"ך, אין לימודי אזרחות, אין לימודי ספרות.

קטי קטרין שטרית: וזה למה?

קטי קטרין שטרית: כי לא נבחנים לזה בבחינות הבגרות.

קטי קטרין שטרית: חברים יקרים, אני מגיעה מתחום החינוך.

קטי קטרין שטרית: כשאתה לא נבחן, גם המנהל אומר: לא נורא, אולי נשים קצת את הלימודים האחרים, שעליהם נבחנים, שזה אומר מתמטיקה, אנגלית, פיזיקה – חברים יקרים, ברוכים הבאים למדינת ישראל שבה מגדלים רובוטים, רובוטים משוכללים, שזה לא משנה אם אתה מגדל אותם בישראל, או מגדל אותם בארצות הברית, כי אף אחד מהם לא מכיר את הזהות היהודית, לא מכיר את המורשת, לא מכיר את הספרות היפה.

קטי קטרין שטרית: ואם נסתכל על האירועים הנהדרים שקרו למדינה שלנו, וששווים וראויים שנלמד אותם, אז זה בלי הרצף ההיסטורי הזה הם אפילו לא יבינו את הנס הזה שנקרא מדינה יהודית, מדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: הם לא יבינו את השורשים האמוניים, התרבותיים, ההיסטוריים של עם ישראל.

קטי קטרין שטרית: מאין צומחת בעצם מגילת העצמאות הזו.

קטי קטרין שטרית: והם גם לא יוכלו לעמוד על עומקה ועוצמתה בלי ביאליק, בלי אלתרמן, עגנון, עמוס עוז, גרוסמן, איש מהם גם לא ידע כנראה דבר על הרוח הגדולה שנפחה בעצמות היבשות שבחזון יחזקאל.

קטי קטרין שטרית: וגם על הנביא הזה, הם גם לא ידעו אפילו מי הוא.

קטי קטרין שטרית: מערכת החינוך, כמו שאמרתי, תתרכז בלימודי מתמטיקה, פיזיקה ואנגלית, בדיוק, כמו שאמרתי, להפוך אותם לרובוטים.

קטי קטרין שטרית: כבר התרגלנו לשרי חינוך שהם קצרי מועד, שבאים משתוקקים מאוד להשאיר חותם, ואז הם מקימים רפורמה – כל אחד המציא רפורמה חדשה, שאחר כך גם מבוטלת.

קטי קטרין שטרית: מבטלים אותה.

קטי קטרין שטרית: זה שמחליף אותו הוא בעצם מבטל אותה.

קטי קטרין שטרית: והדוקטור לחינוך, לצערי הרב, הייתה צריכה לוודא שתלמידי ישראל ידעו את קינת דוד, את הרצל, נאום אלעזר.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: זה מאוד מאוד חשוב, כי אתה צריך להבין, אדוני היושב-ראש, זה לא נאום שהוא ל-40 חתימות; זה נאום על קיומה של המדינה הזו.

קטי קטרין שטרית: בעשורים האחרונים כל הזמן מנסים לחשוב איך להקל על העומס של התלמידים, והביאו את הסיבה של ביטול הבגרויות על ידי כך שאנחנו נקל – שחס וחלילה המטלות הלא-אנושיות האלה יהפכו את הילדים שלנו לנורא מסכנים.

מיקי לוי: אני מבין, ובכל זאת משפט לסיום, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: רק משפט לסיום.

מיקי לוי: תודה.

קטי קטרין שטרית: אז מה שאני רוצה להגיד הוא שבמקום לשפר, במקום לשפר את המצב, בחרה יפעת שאשא ביטון לא לבחון, לא למדוד, לא לדרוש, לא להתאכזב, ובעוד עשור נעמוד כולנו כאן עם דור של בורים.

קטי קטרין שטרית: חבל מאוד שהדברים האלה לא נופלים על אוזנם הקשבת של ראש הממשלה ושל שר החינוך – שהייתי ראש המטה שלו והגברנו את לימודי המורשת.

קטי קטרין שטרית: אני כבר לא מצפה מגדעון סער לשנות את עורו, אבל לפחות שלא יפגע במדינה הזו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ולדימיר בליאק, בבקשה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ולדימיר בליאק: אדוני ראש הממשלה, חבריי חברי הכנסת, אני הקשבתי בקשב רב לדבריו החשובים של חבר הכנסת גלנט.

ולדימיר בליאק: אני חושב שהוא צודק.

ולדימיר בליאק: התופעה שהוא דיבר עליה היא תופעה מדאיגה, מצערת, שמתארת בעצם את אובדן המשילות במדינת ישראל בשנים האחרונות.

ולדימיר בליאק: זו בעצם אחת הסיבות שלפני כמעט עשור, ב-2012, בהיותי בעל משרד רואי חשבון מצליח, הצטרפתי למפלגה חדשה, ליש עתיד, שקמה חודשים ספורים לפני.

ולדימיר בליאק: הצטרפתי מתוך דאגה עמוקה לעתיד המקום שהפך לי לבית ב-23 השנים האחרונות; מתוך דאגה לדמוקרטיה, למשילות, לשלטון החוק, לצדק ולזכויות הפרט במדינת ישראל.

ולדימיר בליאק: במשך שמונה וחצי שנים פעלתי נמרצות בהתנדבות מלאה על מנת לעצור את הסכנה, הסכנה שהלכה והתגברה בשנים האחרונות, וביתר שאת בשלוש השנים האחרונות של השלטון הקודם.

ולדימיר בליאק: לפני שנה וחצי היינו כפסע מהפיכת מדינת ישראל למדינה שאנחנו, למזלנו אולי, עדיין לא מכירים; מדינה לא דמוקרטית, מושחתת, עם מערכת משפט חלשה ומסורסת, עם שלטון שהתכוון באופן כמעט גלוי לפגוע בזכויות של אלה שחשבו אחרת, בחופש הביטוי, בזכויות של כל אזרח במדינה.

ולדימיר בליאק: וכשאני מדבר על הזכויות, אני מדבר גם על הזכויות של אותו חקלאי לביטחון.

ולדימיר בליאק: וצריך להודות, זה כמעט הצליח.

ולדימיר בליאק: אנחנו עצרנו ומנענו את האסון הזה כמעט ברגע האחרון.

ולדימיר בליאק: ביוני בשנה שעברה התחלף השלטון באופן חוקי ודמוקרטי, כפי שזה צריך להיות.

ולדימיר בליאק: הוקמה ממשלה חדשה, ממשלה מתפקדת, שתוך 11 חודשים הצליחה לא רק לייצב את הכלכלה, את החברה, את יחסי החוץ, אלא גם להעביר רפורמות מרחיקות לכת שלא קודמו כאן במשך שנים רבות.

ולדימיר בליאק: אני אתן רק כמה דוגמאות: חוק קרן העושר, רפורמת היבוא, רפורמה בקרנות הפנסיה, רפורמת הרגולציה, מהפכה בכשרות, חוק המטרו, אגרת גודש ועוד.

ולדימיר בליאק: הגירעון ירד מ-11.6% ל-0.6% לאחרונה; כמעט שאין גירעון, לפחות בשוטף; האבטלה – מ-5.5% ל-2.9%.

ולדימיר בליאק: בקשר לרמת הפשיעה החקלאית, המצב הוזנח במשך יותר מדי שנים.

ולדימיר בליאק: אנחנו, הממשלה שלנו, לראשונה התחלנו טיפול מקיף, הוליסטי, בבעיה הזאת.

ולדימיר בליאק: סגן השר יואב סגלוביץ' מוביל את המאבק בחודשים האחרונים, וכבר רואים את התוצאות הראשונות בירידה במקרי הירי, בעלייה בתפיסת הנשק הבלתי-חוקי ועוד.

ולדימיר בליאק: כמובן, זה תהליך ארוך.

ולדימיר בליאק: ייקח זמן לתקן את ההזנחה של הרבה מאוד שנים, אך אנו בהחלט בדרך לפתרון.

ולדימיר בליאק: לצערי, מולנו ניצבת אופוזיציה שלרגע אחד לא קיבלה ולא כיבדה את ההכרעה הדמוקרטית של העם; אופוזיציה אשר מובלת על ידי סוכני כאוס, שמנסים לגרור אותנו שוב למערבולת הבחירות ולאי-יציבות.

ולדימיר בליאק: הגברת ששלחה את מכתב האיום עם קליע למשפחתו של ראש הממשלה צמחה, לצערי, בערוגות הליכוד.

ולדימיר בליאק: האקט המזעזע שלה הוא תוצאה ישירה של התלהמות והסתה שאנו עדים להן מדי יום.

ולדימיר בליאק: מי שקורא לראש הממשלה נוכל, בוגד, מתייוון; מי שמנסה לקעקע את הלגיטימיות של הממשלה הנבחרת, שלא יתפלא שמישהי שטופת שנאה שולחת מכתב עם קליע.

ולדימיר בליאק: אתם, חברים, שוטפים את הארץ בשנאה, בשקרים, במחנאות ובקיטוב.

ולדימיר בליאק: אתם אחראים לפילוג בעם, ואתם תישאו באחריות אם חלילה יקרה פה אסון.

ולדימיר בליאק: המתקפות הפרועות שלכם, שמבזות את הבית הזה, הן ההוכחה המושלמת לצורך העז בשינוי.

ולדימיר בליאק: הן מזכירות לנו יום-יום מדוע היה כל כך דחוף להחליף אתכם ולהחזיר את ישראל לנתיב אחראי ושקול, וכמה חשוב, במיוחד היום, להמשיך ולשמור על ממשלת השינוי.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אורחים נכבדים, תבהלה אוחזת את חברי הממשלה.

יואב בן צור: תבהלה שגורמת להם לעשות מעשים שלא ייעשו.

יואב בן צור: כך הם נהגו שעה קלה לפני שבת עם ההודעה על פיטורי יום טוב כלפון, המנאץ את גדולי ישראל, ולמרות שהיה נאמן לבנט וחבריו, הם זרקו אותו בצידי הדרך ובצורה ששוברת שיא שלילי חדש בבית הזה; כך הם התרפסו בפני הקהילה הבין-לאומית אחרי הרג של עיתונאית שהייתה באזור מלחמה והחברים שלה הרגו אותה.

יואב בן צור: לא ייתכן שהתבהלה המסוכנת שאוחזת בהם תעלה לנו בחיי אדם ובחיי לוחמינו בשביל להוכיח לקהילה הבין-לאומית את הידוע לכול, שהעיתונאית נהרגה מאש פראית של המחבלים בג'נין.

יואב בן צור: זו חרפה שאיני מצליח להתאושש ממנה, ואני לא מבין מי איבד את השכל הישר, זה שמחויב להגן על הלוחמים ועל האזרחים שלנו.

יואב בן צור: ולפי מה שנראה, הם עושים פעולות פזיזות המסכנות את קיומנו כאן, והעיקר שהכיסאות הרעועים שלהם יחזיקו עוד קצת.

יואב בן צור: השבוע הם מתחרים ביניהם מי יביא את חוק-יסוד: השוויון להצבעה, זה ששר המשפטים סער ושר התקשורת הנדל הבינו את המסוכנות שלו ולא השתתפו בהצעת החוק המקורית שעלתה ב-2020, כי החוק הזה מסוכן ליהדות ולמדינה.

יואב בן צור: הם מבקשים להביא חוק-יסוד שיסיים את המלאכה של שונאי ישראל נגד מדינת ישראל, והמדינה תיהפך למדינת כל אזרחיה.

יואב בן צור: בעוד תקופה לא ארוכה, אם הצעת החוק המטורפת הזאת תעבור, אנו מסכנים את המשך קיומנו כמדינת היהודים.

יואב בן צור: אל תגידו לי שתביאו את זה במסגרת חוק כבוד האדם וחירותו וזה יהיה שוויון אזרחי, כי גם שוויון אזרחי – המשמעות שלו מרחיקת לכת ומסכנת אותנו.

יואב בן צור: האבסורד הוא כי למרות שאין להם היתכנות להעביר את החוק בגלל המצב הפוליטי, הם מביאים אותו בשביל לקושש קולות.

יואב בן צור: רבותיי, התבהלה שאוחזת בממשלה הזאת מסוכנת וגורמת להם לפעול תוך מכירת כל ערך שהיה כאן.

יואב בן צור: אסור לנו להסכים למצב שבו הנושא הזה הוא בכלל בר-שיח.

יואב בן צור: אני רוצה להקריא לכם מה שאמר פעם אדם אחד בנושא: "אל תסתתרו מאחורי סיסמאות של השוויון האישי הפרטי, לא על זה החוקים האלה מדברים.

יואב בן צור: החוקים האלה מדברים על מדינת כל אזרחיה ועל מדינה דו-לאומית"; המשמעות של החוקים שאתם ניסחתם היא "לאו מוחלט לכל הסממנים היהודיים של מדינת ישראל" – לשנות את ההמנון, את הסמלים, את חוק השבות, את כל הסמלים של היותנו מדינה יהודית, לשם החקיקה הזאת מכוונת.

יואב בן צור: אתם באים לקעקע את חוק הלאום - - - ואת האופי של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית".

יואב בן צור: אתם יודעים מי אמר את הדברים האלה?

יואב בן צור: השר אלקין, כשהוא ייצג את הממשלה אז.

יואב בן צור: מה השתנה היום?

יואב בן צור: אני שואל אתכם.

יואב בן צור: אתם באמת מוכנים לשרוף את כל היקר לאבותינו, שמסרו את נפשם בשביל שנוכל להיות פה אנחנו וצאצאנו?

יואב בן צור: אתם, במעשים שלכם, מסכנים את המשך הקיום של העם היהודי ואת ייחודו פה בארץ.

יואב בן צור: התבהלה שלכם מסכנת את כל מה שאבותינו בנו פה.

יואב בן צור: הרי כבר היום המסגרת הקיימת מרחיבה ומאפשרת פרשנות רחבה ביותר, והניסיון שלכם להביא את החוק כחוק-יסוד מעידה כאלף עדים על כוונותיכם המסוכנות.

יואב בן צור: די לזרות חול בעיני העם.

יואב בן צור: המעשים שלכם ימחקו את הדגל וההמנון, את הדת ואת הערכים.

יואב בן צור: אנו לא כמו כל העמים, אנו יהודים מיוחדים, ומי שלא מבין את זה ומי שלא מאמין בזה, בעם הנבחר, נדרש שלא לבזות את ערכי אבותיו, אלא שיצא מארצנו הקדושה.

יואב בן צור: אני פונה אליכם, תביטו בילדים שלכם, אל תמכרו את הערכים והשאיפות של אבותינו משך אלפיים שנה רק בשביל לשרוד עוד יומיים.

יואב בן צור: אתם באמת רוצים להפוך למדינת כל אזרחיה?

יואב בן צור: הממשלה הזאת היא לא לגיטימית, היא סכנה למדינת ישראל מכל היבט – מהביטחון דרך הכלכלה ואף בליבת הצביון היהודי של מדינת ישראל.

יואב בן צור: היא מסכנת את הכול, גם את הדמוקרטיה.

יואב בן צור: אנחנו, בעזרת השם, נחליף אתכם בקרוב ונתקן את כל מה שאתם הורסים.

יואב בן צור: כשנחזור לשלטון נמחק כל זכר להרס שאתם עושים.

יואב בן צור: נחזק את מוסד הרבנות הראשית והמועצות הדתיות בישראל, נחזק את הכשרות, נחזק את הגיור, תהיה כלכלה טובה יותר, יהיה ביטחון טוב יותר, תהיה ארץ שאפשר יהיה להתהלך בה בחופשיות ולא בפחד כמו היום.

יואב בן צור: רבותיי, מי שצריך, אני אומר לו: אנחנו ניתן לכם גיבוי.

יואב בן צור: תבואו לצידנו, תקבלו את הגיבוי.

יואב בן צור: אל תסכימו להמשך הטירוף ששורף פה כל חלקה טובה.

יואב בן צור: תודה רבה.

יואב בן צור: חבר הכנסת גפני, או כל חברי הכנסת שנמצאים באולם, בבקשה לשבת במקום.

יואב בן צור: אני מאוד אודה לכם.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, כבוד גדול הוא לארח במליאת הכנסת את חברי המשלחת המכובדת מהמועצה הלאומית של אוסטריה, ובראשם ידידי הטוב נשיא המועצה הלאומית סובוטקה, חבר אמת ותיק של מדינת ישראל.

מיקי לוי: ברוכים הבאים לכנסת, ליבה הפועם של הדמוקרטיה הישראלית.

מיקי לוי: Welcome to the Knesset, the heart of the Israeli democracy.

מיקי לוי: מכובדיי, היחסים בין ישראל לאוסטריה חמים מאוד, והם דוגמה למערכת היחסים הפורה בין שתי דמוקרטיות ליברליות הדוגלות בערכים משותפים ושבכוחן לעבוד ביחד למען האזרחים שלהן.

מיקי לוי: אוסטריה של היום מכירה באחריותה ההיסטורית למעשיה בשואה.

מיקי לוי: היא שותפה כנה ואמיתית במלחמה הבלתי-מתפשרת באנטישמיות על כל צורותיה, ובכלל זה הכחשת השואה, ופועלת רבות להנצחת זכר הנספים.

מיקי לוי: אני רוצה להודות לך, אדוני נשיא המועצה, שהקדשת מזמנך והגעת לברלין בינואר האחרון לציון יום השואה הבין-לאומי, כדי שנוכל להתייחד ביחד עם זכרם של שישה מיליון היהודים שנספו בשואה.

מיקי לוי: אני מוקיר את פועלך להעלאת המודעות להנצחת השואה, יחד עם ידידתנו נשיאת הפרלמנט הגרמני באס.

מיקי לוי: אתה הארת את בניין הפרלמנט האוסטרי בכיתוב We Remember.

מיקי לוי: אתה עומד שנים ארוכות כתף אל כתף עם ישראל במאבק בטרור, וגם המועצה הלאומית תחת הנהגתך הגדירה באומץ את חיזבאללה על כל זרועותיו כארגון טרור לפני שנה, בעיצומו של מבצע שומר החומות, ועל כך אנחנו מוקירים לך תודה רבה ומעריכים.

מיקי לוי: באותה העת הניפה לשכת הקנצלר האוסטרי את דגל ישראל לאות הזדהות עם תושבי ישראל, שחוו התקפות טילים חסרות הבחנה ולאות תמיכה בזכותה של ישראל להגן על אזרחיה.

מיקי לוי: חברי הנשיא סובוטקה, תרמת תרומה ממשית לקידום היחסים המצוינים בין ישראל לאוסטריה ולגיבוש הקו המדיני שאוסטריה נוקטת בעמידתה המוסרית לצד ישראל.

מיקי לוי: אתה חבר אמת של מדינת ישראל.

מיקי לוי: בשמי ובשם הכנסת אני רוצה להודות לך על כך.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, אני שמח לבשר לכם שהיחסים בין ישראל לאוסטריה התקדמו צעד נוסף היום עם החתימה על הסכם בין הכנסת לבין המועצה הלאומית.

מיקי לוי: אנחנו מתחייבים לחזק את היחסים הבין-פרלמנטריים בשלל נושאים, כגון קיימות, חדשנות, אסטרטגיות ביטחוניות ונגישות, ולקדם את הדיאלוג בין נבחרי הציבור באמצעות ביקורים ומפגשים משותפים.

מיקי לוי: חתימה על הסכם בין פרלמנטים אינה דבר של מה בכך; היא משקפת את עוצמת היחסים בין הפרלמנטים ואת ההבנה שיחד אנחנו יכולים להדק את הקשרים בין העמים ולתרום לשגשוג היחסים בין החברה הישראלית לאוסטרית.

מיקי לוי: ההסכם שחתמנו עליו הוא עדות נוספת לתרומה של הדיפלומטיה הפרלמנטרית לעוצמתה המדינית של ישראל ולמקום שיש לכם, נבחרי הציבור, בחיזוק מעמדה הבין-לאומי של ישראל ובייצוג אזרחי המדינה לא רק בכנסת, אלא גם ברחבי העולם.

מיקי לוי: חברי הנשיא סובוטקה וחברי המשלחת המכובדת, ברוכים הבאים לירושלים, ותודה רבה על החברות המיוחדת.

מיקי לוי: ברוכים הבאים, ברוכים תהיו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: (מחיאות כפיים)

מיקי לוי: תודה רבה לחברי הכנסת.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: חברת הכנסת וסרמן, בבקשה.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה.

רות וסרמן לנדה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי כנסת, שרים, לא מעט שנים אני עוסקת בפשיעה ואלימות בחברה הערבית.

רות וסרמן לנדה: אנחנו עומדים היום בסימן של פשיעה חקלאית.

רות וסרמן לנדה: לפני כמה שבועות ביקרתי בצפון כמה משפחות שנעמדו מולי, ואני לא יכולה להוציא אותן מהלב.

רות וסרמן לנדה: אנשים שחווים לא פחות מטרור – לא על בסיס שנתי, לא על בסיס חודשי, לא על בסיס שבועי, אלא על בסיס יום-יומי; פולשים לשטח שלהם, הורסים להם מהחקלאות שלהם, פוגעים להם באיכות החיים וביכולת שלהם לחיות בשלווה ובשלום.

רות וסרמן לנדה: ממשלת השינוי חרתה על דגלה את אחד הדברים שלי באופן אישי היה החשוב ביותר – להשליט חוק וסדר במדינה הזו.

רות וסרמן לנדה: אנחנו עדיין לא שם, לחלוטין, רק התחלנו את הדרך, אבל לא יכול להיות שבמדינה ריבונית אנחנו ניאלץ לשים את החוק במקום מסוים, ואז יהיה משהו שהוא ליד החוק.

רות וסרמן לנדה: בשביל זה, חברים – לא הדרך לומר: אנחנו מרגישים בזה, כי הדבר הזה הוא לא חדש.

רות וסרמן לנדה: וזה לא דבר שהוא מהיום או מאתמול, זה דבר שקיים שנים, והוא צבר תאוצה וצבר עוצמה, הוא הפסיק להתבייש.

רות וסרמן לנדה: חקלאים סובלים, אנשים ציונים שיושבים בגבולות סובלים יום-יום.

רות וסרמן לנדה: למה?

רות וסרמן לנדה: כי פושעים צברו תאוצה במשך שנים.

רות וסרמן לנדה: והעיניים הבוכות לא עוזבות אותי.

רות וסרמן לנדה: לא יכולה להפסיק לדמיין אותם לנגד עיניי.

רות וסרמן לנדה: ולא, זה לא מקום לאופוזיציה לומר: רואים; זה המקום לשים את הידיים ביחד – אם זה בוועדה לביטחון פנים, אם זה בוועדת חוץ וביטחון ואם זה בכנסת ישראל – ולהילחם למען החוק והסדר.

רות וסרמן לנדה: אין ליד החוק.

רות וסרמן לנדה: אין.

רות וסרמן לנדה: לא לחילוני, לא לדתי, לא ליהודי, לא לערבי, לא לצעיר ולא לזקן, לא לאישה ולא לגבר.

רות וסרמן לנדה: לא – חוק וסדר.

רות וסרמן לנדה: הגיע הזמן לתת טיפה כבוד לגורמי אכיפת החוק, שהלב טיפה ידפוק כמו במקומות אחרים, בארצות הברית למשל.

רות וסרמן לנדה: קצת כבוד הדדי האחד לשני ולגורמי אכיפת החוק, כדי שהחוק והסדר יהיו הבסיס שעל פיו יישק דבר.

רות וסרמן לנדה: שזאת תהיה הפלטפורמה שעל בסיסה נוכל לבנות ולהיבנות, ולא לתת לחברה שלנו להתפורר.

רות וסרמן לנדה: לא הימין ולא השמאל, אלא ביחד עלינו להילחם ולמגר את הפשיעה ואת האלימות, באופן כללי ובחברה הערבית בפרט, ולא לאפשר לעיניים הבוכות להישאר בדמיון של חברי וחברות כנסת, אלא להעלים את התופעה הזו ביחד, מתוך אכפתיות ואהבה למדינה הזו.

רות וסרמן לנדה: ואני אומרת את זה מדם ליבי.

רות וסרמן לנדה: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה גם על העמידה בזמן.

מיקי לוי: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה, התבשרנו היום על העלייה ביוקר המחיה, תהליך שכל הזמן גדל.

משה גפני: משפחה שרוצה לרכוש מוצרים לילדים שלה או למשפחה שלה עומדת בשלב שהיא לא מצליחה לרכוש את כל מה שהיה באפשרותה לרכוש, מכיוון שהמחירים נוסקים כל הזמן.

משה גפני: אני לא מדבר על זה שזוגות צעירים לא יכולים לרכוש דירה בגלל שמחירי הדירות עלו בלמעלה מ-16%, 2% רק בחודש האחרון.

משה גפני: יושבים פה חברים בקואליציה ומדברים על ממשלת השינוי, הממשלה שפתחה ערוצים וכל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: היום היה דיון בוועדת הכספים על נפגעי האומיקרון, בעלי עסקים, ואני זוכר את הדיון על נפגעי הקורונה כשאני הייתי יושב-ראש הוועדה, שישב שר האוצר בוועדה ישיבה אחרי ישיבה, ועשינו שינויים בתוך התהליך הזה שהפקידים הביאו.

משה גפני: היום אין דבר כזה.

משה גפני: שר האוצר – אין לו זמן לבוא לוועדה.

משה גפני: והעלו דברים ובעיות שיש בכל העניין הזה.

משה גפני: יש שם דברים חסרים; זה כאילו מישהו הכין את החוק הזה כדי שבעלי העסקים בסופו של דבר לא יקבלו את מה שמגיע להם, ואין קול ואין עונה.

משה גפני: שר האוצר לא מגיע.

משה גפני: ישראל כץ היה שר האוצר בתקופת הקורונה, ישב בוועדה, שמע את החברים, שינינו דברים.

משה גפני: היום אין קול ואין עונה.

משה גפני: אני חשבתי שבסדר, יגיע לציבור החרדי, אז שם לפחות יישאר מה שהיה.

משה גפני: כל שבוע, אדוני ראש הממשלה, אתה גוזר גזרות נגד הציבור החרדי.

משה גפני: באתי למנסור עבאס ואמרתי לו, אני כל שנה העברתי תמרוץ לטיפול בבתי הספר, לכולם – ערבים וחרדים, כולם.

משה גפני: אחרי כמה שבועות הגיעה העברה של 53 מיליון שקל במקום 84.

משה גפני: למה?

משה גפני: מכיוון שהעבירו רק לערבים, ולחרדים לא.

משה גפני: אנחנו עדיין נמצאים במריצה של שר האוצר.

משה גפני: ואני שואל, למה כל שבוע הגזרות האלה נגד הציבור החרדי?

משה גפני: מה עשה לך הציבור החרדי, ראש הממשלה?

משה גפני: מה, למה אין לך סייעתא דשמיא, אתה לא שואל את השאלה הזאת?

משה גפני: למה אתה לא מצליח בכלום?

משה גפני: אתה יודע מה, היות שאנחנו מדברים בארבע עיניים, אז אני החלטתי לשאול אותך את השאלה הזאת.

משה גפני: אתה נסעת בשבת לפוטין, ואני סברתי לתומי, בטח יש איזה פיקוח נפש בעניין הזה, שראש הממשלה בישראל צריך על זה לחלל שבת.

משה גפני: עבר זמן, חשבתי שאולי יש דברים שאתה יודע ואני לא יודע – בכל אופן, יש שם מלחמה מתנהלת עם אוקראינה.

משה גפני: חשבתי שאתה הולך לעשות שם איזה משהו שימנע את שפיכות הדמים.

משה גפני: שאלתי את עצמי למה לא עשית את זה ביום שישי או במוצאי שבת, הרי זה לא היה – והיום, בעקבות הזמן הרב שעבר מאז, תגיד לי, למה חיללת שבת?

משה גפני: למה עשית את זה, אתה ואלקין?

משה גפני: לאיזה צורך?

משה גפני: לא היית יכול לעשות את זה לפני שבת?

משה גפני: לא היית יכול לעשות את זה אחרי שבת?

משה גפני: מנעת את המלחמה שם?

משה גפני: אמרתי לך "אל תיסע לפוטין"?

משה גפני: אמרתי לך שתיסע ביום רגיל.

משה גפני: מה היה פיקוח נפש בדבר הזה?

משה גפני: אין פלא שכל מה שאתה נוגע – לא יוצא מזה כלום.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: ממשלת השינוי – לוקחים חבר במפלגה שלך ומדיחים אותו כמו כלב, בגלל שככה נוח לך.

משה גפני: מגיעה חברה מהמפלגה שלך, שעבדה כל הזמן בשבילך - -

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: - - היא באה לישיבת סיעה – אתה זורק אותה החוצה.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: כל המלבין פני חברו ברבים, אין לו חלק לעולם הבא.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מגן תלם, בבקשה.

לימור מגן תלם: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, חבריי חברי הכנסת, מדוע אנו מקיימים היום את דיון 40 החתימות הזה?

לימור מגן תלם: מסיבה אחת פשוטה: כדי להתנגח בקואליציה ובממשלה.

לימור מגן תלם: שר האוצר אביגדור ליברמן הצליח בחודשים מעטים לייצב ולהקפיץ את הכלכלה של מדינת ישראל.

מאי גולן: מאוד מצחיק, בדיחה טובה.

לימור מגן תלם: אנחנו מתמודדים בהצלחה עם האינפלציה העולמית, שעומדת על חצי מהאינפלציה בארצות הברית ובמדינות נוספות.

לימור מגן תלם: בכל העולם מציינים את כלכלת ישראל לשבח.

יצחק פינדרוס: תספרי את זה למי שנכנס לסופר.

לימור מגן תלם: חברת דירוג האשראי P

יצחק פינדרוס: מאיפה הכסף?

יצחק פינדרוס: מאיפה הכסף?

יצחק פינדרוס: מהכיס של האזרחים.

לימור מגן תלם: מכיוון שבמשך העשור האחרון התנהלה פה כלכלת בחירות גירעונית.

לימור מגן תלם: הוציאו כספים על לחצים קואליציוניים ועל פוליטיקה קטנה.

לימור מגן תלם: הכניסו את אזרחי ישראל לחוב’ שאחר כך היה צריך להחזיר במיסים אדירים.

לימור מגן תלם: אנחנו, בסיעת ישראל ביתנו, בעזרת אלכס קושניר’ יושב-ראש ועדת הכספים, מהרגע הראשון העברנו כספים לניצולי שואה, לקשישים, לאנשים עם מוגבלויות, לתוכנית הלאומית למאבק באלימות נגד נשים, שפשוט לא תוקצבה, לשכר החיילים, שהעלינו ב-50%, לתוכנית ממדים ללימודים, שאנחנו נעביר – אגב, מי מתנגד להעברת חוק ממדים ללימודים?

לימור מגן תלם: הליכוד.

לימור מגן תלם: אני רוצה להגיד לכם דבר מאוד פשוט, להתנגד לתוכנית ממדים ללימודים זה לא ענייני וזה לא מכבד את המעמד שלכם כחברי כנסת.

יצחק פינדרוס: רק להעביר כסף - - - זה ענייני.

לימור מגן תלם: זו יוזמה של ליברמן כשהיה שר הביטחון, ואתם לוקחים על זה טרמפ על חשבון החיילים הקרביים והחיילים הבודדים.

לימור מגן תלם: אתם אומרים, למה רק שני-שלישים משכר הלימוד?

לימור מגן תלם: פשוט חוצפה.

לימור מגן תלם: לא עשיתם שום דבר, אז לפחות תשמרו על צניעות ואל תעשו פוליטיקה על גב החיילים.

לימור מגן תלם: החיילים הם אלה שסובלים מהפוליטיקה הקטנה שלכם.

לימור מגן תלם: לא רק עבור החיילים לא עשיתם כלום.

לימור מגן תלם: אנחנו, תוך כמה חודשים עשינו מה שלא עשיתם פה שנים רבות: רפורמת היבוא, רשת ביטחון לעצמאים, הורדת רגולציות, הפחתת הפקק בנמלים.

לימור מגן תלם: פשוט לא ברור מה אתם עשיתם כל הזמן הזה ועל מה אתם מתלוננים היום.

לימור מגן תלם: שוב תגידו שלא היו פיגועים בתקופת נתניהו?

לימור מגן תלם: שוב תגידו שהכול היה מושלם ונהדר?

לימור מגן תלם: פולחן האישיות מעוות לכם את תפיסת המציאות.

לימור מגן תלם: אנחנו באנו לעבוד.

לימור מגן תלם: נקודה.

מאי גולן: לעבוד על עם ישראל.

לימור מגן תלם: הממשלה הזו תמשיך, כי היא עובדת עבור הציבור, וכל עוד נדע לשים את המחלוקות בצד ולהסתכל על המחבר בינינו היא גם תמשיך, ותעשה דברים גדולים למען עם ישראל, תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: מטעם הציונות הדתית חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', שלוש דקות לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, זה נכון שהאחריות לטרור מונחת על כתפיהם של אויבינו.

בצלאל סמוטריץ': הם לא צריכים סיבה, הם לא צריכים טריגר, הם לא צריכים תירוץ.

בצלאל סמוטריץ': הם מונעים מאנטישמיות, משנאת ישראל ומשאיפה מתמדת להשמיד את המדינה היהודית העצמאית והריבונית היחידה בעולם, זו שקמה לנו אחרי אלפיים שנות גלות ונדידות בחסדי שמיים גדולים.

בצלאל סמוטריץ': אבל אי-אפשר להתעלם מהעובדה שבמפרשים האלה של הטרור הערבי נושבות רוחות.

בצלאל סמוטריץ': יש מי שמפיח רוח בטרור, יש מי שמניע את התקווה, שמניעה את גלגלי הטרור.

בצלאל סמוטריץ': ואין-ספור פעמים אמרתי כאן, מעל הדוכן הזה, שבניגוד לשקר של השמאל שכביכול טרור נובע מייאוש, הוא נובע מתקווה, הוא רציונלי.

בצלאל סמוטריץ': אף אדם לא מת סתם.

בצלאל סמוטריץ': הוא רוצה להשיג מטרה, וכשהוא נתקל בקיר ברזל, אם תרצו, אלגוריה של ז'בוטינסקי, אז הוא מבין שחבל על הזמן.

בצלאל סמוטריץ': כשהוא מזהה סדקים וחולשה והזדמנות להתקדם לעבר המטרה שלו, אז הוא מגביר מנועים.

בצלאל סמוטריץ': אין דבר שמפיח רוח במפרשי הטרור יותר מהממשלה הזאת, שנשענת על תומכי טרור אנטי-ציוניים.

בצלאל סמוטריץ': בשבועות האחרונים כל המסכות ירדו, לא רק מסכות הקורונה מהציבור הישראלי, אלא מסכות הנחמדות הזאת והמעטפת האזרחית כביכול מפניה של התנועה האסלאמית וחבריה, שעסוקים בהסתה, בשיח לאומני, באויבות, עוינות ושאיפות להשמדתה של מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': הם מסבירים לתומכיהם שהם עושים את זה עכשיו מבפנים בג'יהאד אזרחי, כי אי-אפשר ג'יהאד של חרב.

בצלאל סמוטריץ': ועכשיו הממשלה הזאת לא מסתפקת בלמכור את מדינת היהודים לתנועה האסלאמית, היא נשענת על המשותפת, וכל התדרוכים וכאבי הבטן של החבר'ה בימינה: לא, אנחנו לא מוכנים; יאיר לפיד אומר, הם מוחים אצל העיתונאים – אתם משקרים.

בצלאל סמוטריץ': בשבוע שעבר העברתם הצבעות על אצבעות המשותפת וגם היום, אתם – אגב, התשלום ששילמתם לטיבי ייחשף מהר מאוד, אני כבר יודע אותו לפרטי-פרטים.

בצלאל סמוטריץ': אתם תיחשפו אליו, הערבים ייחשפו אליו.

בצלאל סמוטריץ': אתם היום תעלו כאן במליאה ותעבירו רק את הצעות החוק שטיבי וסעדי וחבריהם לרשימה המשותפת – אגב, גם הם, כמו עבאס, שקרנים מדופלמים, אז הם יצעקו נגד הממשלה - -

צבי האוזר: לסיכום.

בצלאל סמוטריץ': - - ובפועל יתחזקו אותה.

בצלאל סמוטריץ': הכול בשביל כבוד, צביקה, ושררה ושנאת נתניהו, זה מה שמניע אתכם.

בצלאל סמוטריץ': כן, מכרתם את המדינה לאויביה - -

צבי האוזר: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': - - ואתם מפיחים רוח במפרשי הטרור, שמכה באזרחי ישראל ללא רחם, בחקלאות, ולצערנו בגרזינים ובנשקים ובמקומות אחרים.

צבי האוזר: תודה.

בצלאל סמוטריץ': רק משפט אחרון, צביקה, ברשותך.

צבי האוזר: משפט אחרון.

בצלאל סמוטריץ': העליתם עכשיו הרבה את חוק ממדים ללימודים, אז חברתי אורית סטרוק, נאמר דבר בשם אומרו - - -

צבי האוזר: זה יותר ממשפט.

צבי האוזר: משפט אחרון.

בצלאל סמוטריץ': משפט, משפט.

בצלאל סמוטריץ': היא אמרה היום, אכן, אתם ממשלת ממדים ללימודים.

בצלאל סמוטריץ': אתם ממשלה שמסכנת את לובשי המדים, כובלת את ידיהם - -

צבי האוזר: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': - - ומביאה ללימודים את תומכי החמאס לקמפוסים שלנו - -

צבי האוזר: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': - - עם דגלי אש"ף והתרסה לאומנית.

בצלאל סמוטריץ': תתביישו.

צבי האוזר: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אבל צביקה, אתם תיפלו מהר - - -

צבי האוזר: זמנך תם.

בצלאל סמוטריץ': תיפלו מיהר ותיזכרו לדיראון עולם בדפיה השחורים של ההיסטוריה של ימינו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נחליף אתכם.

צבי האוזר: בצלאל, אני מודה לך, אני מודה לך.

צבי האוזר: יהיו לך עוד הזדמנויות להזכיר את זה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אני מזמין את אחמד טיבי מטעם הרשימה המשותפת.

צבי האוזר: שלוש דקות לרשותך.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת.

אחמד טיבי: השבוע עבר על העם שלי אירוע מאוד טראומטי, כואב בממדים היסטוריים.

אחמד טיבי: עיתונאית אהודה, מקצוענית, שעשתה עבודתה נאמנה משך כמעט 30 שנים, עיתונאית שטח אמיצה, נורתה בראשה.

בצלאל סמוטריץ': חשבתי שאתה רוצה להתנצל שערבים משקרים, טיבי.

אחמד טיבי: אני לפחות לא אגרתי דלק כדי לשרוף אנשים.

שלמה קרעי: ומה יש לך לענות לבנט?

אחמד טיבי: תכף אני אענה על השאלות שלכם אחת-אחת.

אחמד טיבי: אחת-אחת.

אחמד טיבי: היא נורתה בראשה.

אחמד טיבי: ואני רוצה לאתגר אתכם – נמצא כאן ראש הממשלה, ואני רוצה לומר לך, מר בנט - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אני מבקש לא לדבר במליאה בטלפון.

דוד אמסלם: עוד הפעם אתה מתחיל איתנו?

צבי האוזר: עוד הפעם אני מבקש לא לדבר.

צבי האוזר: תודה.

דוד אמסלם: אז תוציא אותנו.

אחמד טיבי: אני רוצה לאתגר אתכם, לאתגר את ראש הממשלה, שיצא בבוקר כמה שעות לאחר שהשהידה שירין אבו עאקלה נורתה ואמר שהיא קרוב לוודאי נורתה על ידי פלסטינים.

אורית סטרוק: תמשיך.

אורית סטרוק: תמשיך.

אורית סטרוק: השותף שלך, נפתלי.

אחמד טיבי: מר בנט, אני מאתגר אותך, אתה - - -

אורית סטרוק: השותף שלך - - -

אחמד טיבי: אולי תשתקי כשאני מדבר?

אורית סטרוק: לא אשתוק.

אורית סטרוק: לא אשתוק כשאתה מדבר.

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: נפתלי, הוא מנשים אותך מפה לפה.

אחמד טיבי: תסכיתי.

אחמד טיבי: תסכיתי.

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: נפתלי, הוא מנשים אותך בהנשמה מפה לפה.

צבי האוזר: אני מבקש לא להפריע.

צבי האוזר: נציג הציונות הדתית בצלאל סמוטריץ' נאם כאן, לא הופרע.

צבי האוזר: אני לא בטוח שכולם הסכימו עם מה שהוא אמר.

צבי האוזר: אני מבקש לכבד את כללי הבית.

אורית סטרוק: רק אמרתי לנפתלי, שמקשיב לשותף שלו שמנשים אותו מפה לפה.

צבי האוזר: אני יודע.

צבי האוזר: אני מבין.

צבי האוזר: אני מבקש לכבד את כללי הבית.

אורית סטרוק: הסברתי לו.

אורית סטרוק: זה הכול.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: אני מבקש להמשיך.

אחמד טיבי: אני חוזר.

אחמד טיבי: ראש הממשלה, כמה שעות לאחר הריגתה של שירין, שהיא חברה, ואני מכיר אותה באופן אישי ומשפחתי, יצא ואמר, כמעט קבע, שהיא נורתה על ידי פלסטינים.

אחמד טיבי: ראש הממשלה בנט, אני מאתגר אותך כאן מול הציבור – אתה יודע את שמו של הקצין שירה בשירין אבו עאקלה, אתה יודע מאיזה ג'יפ הוא ירה, אתה יודע מה דרגתו ומאיזה חרך העדשה הטלסקופית של הרובה ירתה.

נפתלי בנט: אתה משקר.

אחמד טיבי: אתה משקר.

אחמד טיבי: אתה משקר.

אחמד טיבי: סגן מפקד היחידה הוא שירה.

אחמד טיבי: הוא אומר שהוא לא ידע שהוא ירה בה, אז הוא - - -

נפתלי בנט: שקרן.

אחמד טיבי: תשמע, יש אחד - - -

בצלאל סמוטריץ': הוא קורא לך שקרן, אבל נשען על האצבעות שלך, אחמד.

בצלאל סמוטריץ': אתה יכול להיות רגוע.

אחמד טיבי: יש אחד – אם אני משקר בקשר לזה, העולם עוד ידע, אבל יש אחד שקוראים לו נוכל.

אחמד טיבי: זה לא אני.

אחמד טיבי: זה לא אני.

דוד אמסלם: מי זה?

דוד אמסלם: מי זה?

אחמד טיבי: לא אני.

דוד אמסלם: אבל מי זה?

אחמד טיבי: לא אני.

דוד אמסלם: אבל מי זה?

אחמד טיבי: לא אני.

אחמד טיבי: מי שאומר לי שאני שקרן, אני אומר לו שהוא נוכל.

שמחה רוטמן: למה אתה מחריב לו את הממשלה?

אחמד טיבי: מי שאומר לי שאני שקרן, אני אומר לו שהוא נוכל.

אחמד טיבי: מי שאומר לי שאני שקרן, אני אומר לו שהוא נוכל.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: תירגעו.

אחמד טיבי: אני חוזר על מה שאני אומר.

אחמד טיבי: אני מאתגר אותך.

אחמד טיבי: אתה יודע מה שמו של הקצין שירה ברובה עם עדשה טלסקופית דרך ג'יפ עם חרך.

אחמד טיבי: אמרתם: זאת אופציה.

אורית סטרוק: אז למה אתם רוצים אותו?

אחמד טיבי: יש עדים בשטח - -

יבגני סובה: לסיום, בבקשה.

אחמד טיבי: - - שהיו ליד שירין אבו עאקלה, והם אומרים שירו בה מצד החיילים.

אחמד טיבי: תארו לעצמכם, אני אשאל את כולכם - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת טיבי, נגמר הזמן שלך.

אחמד טיבי: חתכו אותי.

יבגני סובה: לא, גם מעבר לחתכו אותך, נגמר הזמן.

אחמד טיבי: אני מסיים.

יבגני סובה: אז תסיים, בבקשה.

יבגני סובה: משפט אחרון.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: תארו לעצמכם מה הייתם מרגישים אם איזה בנט פלסטיני היה אומר שהצעירים שהרגו באלעד עם הגרזינים הם לא פלסטינים, כי אין הוכחות ואין בדיקה של הגרזינים עדיין.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה.

אחמד טיבי: ככה הרגישו הפלסטינים בכל פעם שאחד הדוברים שלכם אמר שזה פלסטינים ואין בדיקה בליסטית.

אחמד טיבי: תתביישו לכם.

שלמה קרעי: טיבי, איך זה שאתה עושה עסקים עם נוכל?

שלמה קרעי: איך זה ששקרן עושה עסקים עם נוכל?

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה, חבר הכנסת טיבי.

יבגני סובה: חבר הכנסת צביקה האוזר ביקש שאני אחליף אותו בגלל שהוא בא לנאום.

יבגני סובה: בבקשה.

שלמה קרעי: בנט, איך זה לעשות עסקים עם שקרן?

יבגני סובה: תודה, שלמה.

יבגני סובה: ראינו את האידיליה הזאת.

מאי גולן: העיקר שיש קונסנזוס שהוא נוכל מכל הצדדים.

יבגני סובה: בבקשה, צביקה האוזר.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נשמעים בימים האחרונים קולות הקוראים לביטול פרק מרכזי וחשוב בחוקתה של מדינת ישראל, הנכתבת – כפי שחבריי יודעים וכפי שמקובל להגיד – פרקים-פרקים, במתכונת חוקי-יסוד.

צבי האוזר: הקולות קוראים לביטול חוק-יסוד: ישראל מדינת הלאום של העם היהודי.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, הריני להבהיר למען הסר ספק, חוק-יסוד: ישראל מדינת הלאום של העם היהודי לא יבוטל ולא ישונה.

צבי האוזר: אני אומר זאת על דעת 65 חברי כנסת לפחות, לדעתי אף יותר, שזו עמדתם, למיטב הכרתי והבנתי.

צבי האוזר: וראוי לציין בהקשר זה: הממשלה קמה על בסיס הסכם קואליציוני שקובע שלא יהיה שינוי בחוקי-יסוד ללא הסכמה של כל הסיעות המרכיבות את הממשלה.

צבי האוזר: אין ולא תהיה הסכמה לביטול או שינוי של חוק הלאום.

צבי האוזר: ולא רק הסכמה פוליטית המבטאת הסכמה רחבה בציבור הישראלי יש לחוק הזה, אלא גם הסכמה ואשרור משפטי חסר תקדים: כנגד חוק הלאום הוגשו 15 עתירות לבג"ץ.

צבי האוזר: חלקן הדהדו באופן שלא יאה ולא ראוי בדותות, חצאי שקרים, והייתי אומר פייק ניוז שניסו לקשור לחוק.

צבי האוזר: בג"ץ ניקה את השולחן; הוא הבחין בין החוק לבין מה שניסו להדביק לו, וברוב חסר תקדים – רוב של עשרה שופטים מול אחד – הכריע בדבר חוקיותו וסבירותו של החוק וסיים את הדיון עליו בהתאם לעקרון סופיות הדיון, הרווח בשיטה המשפטית שלנו.

צבי האוזר: בג"ץ קבע ברוב עשרת שופטיו כי חוק-יסוד: ישראל מדינת הלאום של העם היהודי, לצד חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, מהווים יחד את אבן הראשה של החוקה הישראלית ושל בסיס השיטה של המדינה היהודית דמוקרטית.

צבי האוזר: יש שלא אהבו את פסיקת בג"ץ, והם, הייתי אומר, התאומים הסיאמיים של אלה שאינם אוהבים ורוצים לבטל את חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

צבי האוזר: אלה גם אלה טועים.

צבי האוזר: ואולם שיח השקר שאפף את הליך חקיקת החוק יצר תחושה קשה, שאני חייב להגיד שהיא אותנטית, אצל חלק מאזרחי ישראל, כאילו חוק הלאום פוגע בזכויות אזרחים שאינם יהודים.

צבי האוזר: עקרונות היסוד של חוק הלאום קובעים כך – ואני מצטט מן החוק – "מדינת ישראל היא מדינת הלאום של העם היהודי שבה הוא מממש את זכותו הטבעית, התרבותית, הדתית וההיסטורית להגדרה עצמית; מימוש הזכות להגדרה עצמית לאומית במדינת ישראל ייחודי לעם היהודי".

צבי האוזר: אלה הם עקרונות היסוד של החוק, ואם כן, החוק מסדיר זכויות קולקטיביות, זכויות קיבוציות, ואיננו נוגע ואיננו מסדיר זכויות פרט, שכן אלה מעוגנות בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

צבי האוזר: אשר על כן, על מנת לתת מענה לאותן תחושות קשות, הצעתי יחד עם חברי השר גדעון סער עוד בכנסת העשרים-ושלוש, וגם בכנסת הזו, תיקון לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, ובו הצעה לכלול את הזכות לשוויון בפרק זה של החוקה.

יבגני סובה: משפט לסיום.

צבי האוזר: משפטי סיום.

צבי האוזר: כבוד האדם וחירותו הוא חוק שבו נדונות זכויות פרט ואדם, להבדיל מזכויות קולקטיביות המעוגנות בחוק הלאום.

צבי האוזר: תיקון זה בחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו יבהיר לכולם, ובפרט לאחינו הדרוזים הנוטלים חלק מלא בנטל החובות של מדינת ישראל, כי ישראל היא מדינה יהודית דמוקרטית שבה כל אזרח שווה בפני החוק וכי אין פוגעים בזכויות הפרט של כל אדם באשר הוא מחמת דתו או עדתו.

צבי האוזר: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת צבי האוזר.

יבגני סובה: הדוברת הבאה – חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי.

יבגני סובה: שלוש דקות לרשותך.

יבגני סובה: לחבר הכנסת יש התנגדות.

יבגני סובה: לא שמעתי מה אמרת.

שלמה קרעי: אמרתי שאנחנו מזמינים דיון 40 חתימות והקואליציה עולה לתמוך?

שלמה קרעי: מה זה הדבר הזה?

יבגני סובה: העיקר שראש הממשלה נמצא, זה מה שמתחייב לפי התקנון.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אדוני יושב-ראש המליאה, חברות וחברי הכנסת, במהלך החודשים האחרונים עסקתי בלהביא הישגים, לא בדיבורים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: העברנו תקציב בצורה חלקה, העברנו את חוק החשמל, שמחבר עשרות אלפי משפחות לחשמל, אישרנו 5 מיליון שקלים לטובת מלגות לסטודנטים וסטודנטיות ערבים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: השבוע הבאנו הצעת חוק שדואגת לאוכלוסיות המוחלשות ביותר במדינת ישראל – האוכלוסייה הערבית והחרדית – הצעת חוק חובת המכרזים לעידוד העסקת בני החברה הערבית והחרדית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: במדינות רבות ברחבי העולם, עידוד העסקת אוכלוסיות מודרות במגזר הפרטי והעסקי מקבל עדיפות מרכזית במאמצים לשיפור מעמדן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: במדינות מתקדמות כבר הבינו ששילוב מיעוטים בשוקי העבודה מצמצם פערים סוציו-אקונומיים וגם מקדם צמיחה עבור כולנו, ובכך משמש ככלי משמעותי לפיתוח כלכלי במדינה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בנוסף, שילוב תעסוקתי מסייע גם לגשר על דעות קדומות ומתחים בין הקבוצות השונות בחברה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אין דוגמה ברורה יותר לכך ממה שקורה במשכן כאן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נכון, בתקשורת רואים בעיקר את הוויכוחים בינינו, אבל כל מי שמעביר כאן כמה שעות מתפעם מהחברויות העמוקות שנוצרות בין נבחרי ציבור שעל הנייר הם רחוקים אחד מהשני.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בחזון שלי, חברויות כאלה יתקיימו בכל בית עסק וחברה עסקית במדינה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לצערי הרב, בניגוד למגזר הציבורי, שמתחיל איזשהו תהליך של שינוי, במגזר הפרטי והעסקי לא קיימים כיום מנגנונים שמבטיחים שילוב של אוכלוסיות מודרות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בשל כך, פירות הפיתוח והקדמה הכלכליים אינם מחלחלים לכלל האזרחים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: השתתפות האזרחים הערבים והחרדים בשוק העבודה עדיין נמוכה באופן ניכר מהאוכלוסייה הכללית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: קריטריונים כמו רמת השכר, הכנסת משק בית, רמת העוני, העסקה בתחום ההייטק – כולם עדיין מצביעים על פערים גדולים מדי – פערים שהקורונה, אגב, רק העמיקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצעת החוק שהועברה, מטרתה לתמרץ את השוק הפרטי לשלב את האזרחים הערבים והחרדים דרך מנגנון המכרזים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כך נוריד עוד חסם בדרך לשוויון; כך נקדם סולידריות אזרחית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: המאבק היום-יומי להתקיים בכבוד והשאיפה לחיים טובים יותר עבור ילדינו משותפים לכולנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: המשותף בינינו הרבה יותר חזק מהמפריד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מברכת על שיתוף הפעולה בהצעת חוק שהעברנו, ומאחלת לכולנו שנצליח להמשיך לעבוד יחד בסולידריות ערבית-חרדית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: מטעם הליכוד – חבר הכנסת אבי דיכטר.

צבי האוזר: שלוש דקות.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, סלח לי שאני מדבר על הפשיעה החקלאית בישראל, בניגוד לדוברים האחרונים.

אבי דיכטר: בעשור האחרון, על פי המשטרה, הייתה ירידה של 50% בפשיעה, עלייה של 50% במספר כתבי האישום ולמעלה מ-60% עלייה במספר המעצרים.

אבי דיכטר: על פי המשטרה, ב-2021 נרשמה ירידה של כמעט 20% בפשיעה החקלאית בהשוואה לשנה הקודמת.

אבי דיכטר: אני מודה, אלו היו נתונים שהפתיעו אותי.

אבי דיכטר: בדקתי איך עושה המשטרה את המלאכה הזו עם 350 לוחמים וקצינים של מג"ב.

אבי דיכטר: אני אומר לך, זה צריך להירשם כפטנט, עם 350 איש לעשות את המלאכה הזו.

אבי דיכטר: אבל אני איש חשדן, ומאחר שבאחד הדיווחים מג"ב אמרו שהעלייה בדיווחי אזרחים חקלאים על הפשיעה החקלאית נגדם היא בעקבות כניסתו של השומר החדש בצורה מסיבית יותר, אז הלכתי לבדוק את הדיווחים של השומר החדש.

אבי דיכטר: ואז אתה מגלה את הצד השני של המטבע.

אבי דיכטר: אומרים בדוח של השומר החדש, בסקר שהם עשו, שהנזק השנתי הממוצע למשק חקלאי שנפגע הוא 75,000 שקל.

אבי דיכטר: הממוצע.

אבי דיכטר: שבע פעמים נפגע בממוצע כל משק חקלאי מפשיעה חקלאית.

אבי דיכטר: ואז הנתון שבאמת מכה אותך לחלוטין – הוא אומר שבשנה החולפת, 2021, יש הרעה משמעותית בהיקף הדיווחים על פשיעה חקלאית למשטרת ישראל: אם ב-2019 20% לא דיווחו, ב-2020 35% מהחקלאים שסבלו מפשיעה חקלאית לא דיווחו, בשנה החולפת 39% מהחקלאים שנפגעו מפשיעה חקלאית לא דיווחו למשטרה.

אבי דיכטר: ואז אתה מבין שאנחנו חיים בעולם אחר, עולם שונה.

אבי דיכטר: ומי שמכיר את המציאות ויודע מה קורה באמת בעולם החקלאי במדינת ישראל, ומכיר את הדילמות של דור החקלאים אם להעביר את המשק לדור הבא – שמע, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אומר לכם, 60% מהחקלאים מתלבטים אם להעביר את המשק לדור הבא בגלל הפשיעה החקלאית.

אבי דיכטר: 95% מהחקלאים מרגישים שהם לבד, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: לסיכום.

אבי דיכטר: אני אומר לכם שהממשלה הזו, את מלאכתה בנושא המלחמה בפשיעה החקלאית הזניחה עד שכחה.

אבי דיכטר: זה לא יקרה הלאה.

אבי דיכטר: בעזרת השם, הממשלה הזו תוחלף במהרה בימינו אמן, וגם החקלאים בישראל ירימו ראש, יורידו מחרשה ויקצרו את עמלם בכבוד, בלי לחשוש מפשיעה חקלאית.

אבי דיכטר: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת מאי גולן.

צבי האוזר: שלוש דקות לרשותך.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדון "העם שלי", "העם שלי", מר בנט, שבכל ריאיון או כתבה היה חוזר על המנטרה – "העם שלי", "העם שלי" – אבל בנט, אין עם.

מאי גולן: אין עם כי העם חכם.

מאי גולן: מה שראה מנהיג המחנה הלאומי נתניהו לפני שנים, רואה היום עם ישראל.

מאי גולן: הוא רואה צמד נוכלים מקצועי והרפתקני שגנב את קולות הימין, ובכוונת מכוון, ללא אידיאולוגיה וללא שום קווים אדומים.

מאי גולן: אותם נוכלים שהסבירו לנו שצריך להכיל מתים, עכשיו מסבירים לנו שצריך להכיל נרצחים, אלמנות ויתומים; הנוכלים שאין להם אומץ להגיע לנחם משפחות שכולות מהפחד שיזרקו אותם מכל המדרגות.

מאי גולן: הרי כשאלחרומי נפל בקרב אתם הלכתם לנחם ולבכות, אבל להלוויות היהודים הם רצו לשלוח את מתן כהנא, כשהם יודעים שהוא סמרטוט אדום בציבור האמוני-יהודי.

מאי גולן: אז במסגרת הריפוי נעצרים מחבלים בעימותים על הר הבית, 400 זורקי אבנים על שוטרים, ובערב נכנס מנצור ללשכת הבובה-בנט וקובע שעד הבוקר ישוחררו כולם – בלי ענישה, בלי כלום, בלי חקירות.

מאי גולן: אין דין ואין דיין.

מאי גולן: ככה זה בממשלה שלך, בנט.

מאי גולן: אלה שמסבירים לנו על הסכנה מפני חבר הכנסת בן גביר עושים ערבי גיבוש עם פרקליטת בני השטן גבי לסקי ומזהה התהליכים יאיר גולן.

מאי גולן: הם שקונים את הצבעות המשותפת ומכשירים את דברי המחבל הפוליטי איימן עודה, שקורא למשרתי כוחות הביטחון הערבים למרד ומבקר את הרוצח, יימח שמו וזכרו, של גיבור ישראל; או לחלופין הקסטנר של ימינו, עופר כסיף, שמכה שוטר בראשו.

מאי גולן: במדינה נורמלית שניהם היו צריכים להיות אזוקים בידיים וברגליים עם פלנלית על העיניים.

מאי גולן: ואתה, בנט, כל היום אני שומעת את התקליט השבור שלך ושל צבא הפרבדה שלך: אבל נתניהו הכשיר, נתניהו אמר, נתניהו עשה – באיזו אובססיה חולנית.

מאי גולן: מעניין, בנט, שכל החיים הפוליטיים שלך ושל החבורה שלך רק הדגשתם שאתם הימין של הימין, אתם יודעים לנהל משא ומתן כמו נתניהו.

מאי גולן: אנחנו היינו צמודים לרדיו במתח שיא – כמו בהכרזת האו"ם על מדינת ישראל – מחכים להחלטת מועצת השורא?

מאי גולן: אני נראית לך כמו אילת החיילת?

צבי האוזר: לסיכום.

מאי גולן: דודי אמסלם נראה לך כמו מתן הצייתן?

מאי גולן: אנחנו היינו עוצרים נטיעות למניעת השתלטות בדואים על קרקעות?

מאי גולן: אנחנו היינו שולחים את מנסור עבאס לקבל הוראות הפעלה על הר הבית?

מאי גולן: היו צריכים לגדוע לנו את היד לפני שהיינו מרימים את ידנו על הזוהמה הזאת.

צבי האוזר: תודה רבה.

מאי גולן: לא, אתה נתת לכולם עוד קצת, אני רוצה לסיים.

צבי האוזר: אני גם נותן לך עוד קצת, ובבקשה, משפט אחרון.

מאי גולן: הוא איחר בחצי שעה, אף אחד לא דיבר, ולכולם היו"ר הקודם שלך נתן לסיים.

צבי האוזר: בבקשה, משפט אחרון.

מאי גולן: בסדר.

צבי האוזר: משפט אחרון.

מאי גולן: רק השבוע שמעתי מתושב בית אל שהם פונים לרשות הפלסטינית לעזור להם בבעיות תחבורה, כי המתפרקת, ימינה, לא עונה להם לטלפונים, ושרת הכבישות והרמזוריות גם לא עונה, אז היהודים מנסים את מזלם שם ברשות, אולי אבו מאזן יקל עליהם.

צבי האוזר: תודה רבה.

מאי גולן: ואתה יושב בבונקר הרשמי שלך ברעננה, זה שעולה לנו 50 מיליון, בזמן שהתקשורת – כלבי הדמוקרטיה – התחלפו לשפני הדמוקרטיה - -

צבי האוזר: תודה רבה.

מאי גולן: - - ולנו אתם קוראים ארדואן?

מאי גולן: חבורה של צבועים.

צבי האוזר: תודה רבה.

מאי גולן: ואפרופו מעון רשמי, בובה-בנט - -

צבי האוזר: תודה רבה.

מאי גולן: - - אפרופו מעון רשמי, זה שאתה עולה לנו - -

צבי האוזר: אני מבקש ממך לסיים.

מאי גולן: - - 6 מיליון שקלים בחודש, זה ייפסק, ואני מבטיחה לך שכשנגיע לבדוק את השחיתויות שלך בלשכה שלך - -

צבי האוזר: חברת הכנסת - - -

מאי גולן: - - במעון הרשמי - -

צבי האוזר: חברת הכנסת מאי גולן, אני מבקש ממך - -

מאי גולן: - - נתניהו והגברת, רעייתו - -

צבי האוזר: - - לסיים.

מאי גולן: - - יצטרכו לעשות רישום מדויק של כל השחיתויות - -

צבי האוזר: תודה רבה, תודה רבה.

מאי גולן: - - שלך, כי במרכז הרב לא מחכים לך - -

צבי האוזר: טוב, אני מבקש לסגור את המיקרופון.

מאי גולן: - - במעון הרפורמי מחכים לך.

צבי האוזר: היא לא - - -

מאי גולן: מושחת, תתפטר.

צבי האוזר: היא לא מוכנה לרדת.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אופיר אקוניס.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, יש קו מקשר אחד בין הפרעות אתמול באוניברסיטת תל אביב ללינץ' בעכו בסוף השבוע, להתפרעויות החמורות בירושלים ביום שישי, למצעד דגלי אש"ף בממילא ובמגדל דוד, לדגל אש"ף בהר הבית.

אופיר אקוניס: עשרה ימים לתמונות, בנט, של צעירות יהודיות מסירות מפחד דגלי ישראל בירושלים.

אופיר אקוניס: נפתלי בנט, הקו המקשר הוא שבימיך, תחת כהונתך, נזכור שבישראל אפשר היה להניף ללא הפרעה דגלי אש"ף ודגלי חמאס ושאי-אפשר להניף דגלי ישראל.

אופיר אקוניס: נפתלי, אתה מנותק.

אופיר אקוניס: מנותק.

אופיר אקוניס: צא לרחוב, מנותק, צא ושמע מה אומרים האנשים.

אופיר אקוניס: מה אומרים האזרחים?

אופיר אקוניס: כולם שומעים את זה: המדינה נגמרת, איבדנו את ישראל, המחבלים מנצחים.

אופיר אקוניס: מנותק, תקשיב לעם ישראל, לא לפיון שלך, כהנא, לא לפיון שלך מתן כהנא; לעם ישראל תקשיב.

אופיר אקוניס: בנט, תגיד, "אתם מטורפים?

אופיר אקוניס: מה עשיתם?

אופיר אקוניס: מה עשיתם?

אופיר אקוניס: אתם הורסים את החיים של מיליוני אזרחי ישראל, אתם הורגים אותם, אתם הורגים אותם מבפנים.

אופיר אקוניס: תגידו, אתם השתגעתם?

אופיר אקוניס: " כל מילה, בנט, אלו מילים שלך, בפתוס מזויף לתפארת, כאן, על הדוכן הזה.

אופיר אקוניס: אגב, לא שמילה שלך יש לה משמעות כלשהי – אין לה שום משמעות – אבל כך אמרת במילותיך.

אופיר אקוניס: אני אומר לנפתלי בנט, צא מהמבצר שבנית לעצמך בניגוד לחוק – מתן כהנא, בניגוד לחוק בנט בנה מבצר ברעננה ב-50 מיליון שקלים, ומשלוחי וולט בעשרות אלפי שקלים – מה אתם אוכלים כל כך הרבה?

אופיר אקוניס: מה אתה אוכל כל כך הרבה?

אופיר אקוניס: בניגוד לחוק – ותשמע את הציבור: הם מפחדים לצאת לרחוב, מפחדים לצאת לטייל; הם רואים שבמקום גיבוי לשוטרי ישראל אתם חוקרים אותם, לא עומדים בשנייה אחת של לחץ בין-לאומי ומייד מפקירים את כוחותינו.

אופיר אקוניס: תתבייש לך.

אופיר אקוניס: תתבייש, מנותק, אתה מחליש את ישראל כמו שאיש לא החליש.

אופיר אקוניס: אתה מחזיר אותנו ל-1948.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, היו שצעקו בכיכרות "לך"; בפועל קיבלנו "לכי" – לכי מדינת ישראל, בואי מועצת השורא.

אופיר אקוניס: זהו המצב בישראל ב-2022.

אופיר אקוניס: לכו כולכם מייד, לא רק אתה, נפתלי בנט – לכו כולכם, לפני שלא יישאר מאיפה ללכת.

אופיר אקוניס: אתה סילקת את סילמן, הציבור מסלק אותך.

צבי האוזר: תודה רבה.

אופיר אקוניס: נבחר ציבור – כמו שאמר חבר הכנסת בני בגין – נבחר ציבור ללא ציבור, ללא לגיטימציה ציבורית.

צבי האוזר: תודה רבה.

אופיר אקוניס: נכשלתם, לכו הביתה, תתפטרו כולכם.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

מיכל רוזין: למה להתפטר?

מיכל רוזין: הציבור בחר בנו.

מיכל רוזין: תתפטר אתה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמיר אוחנה.

אופיר אקוניס: הציבור - - -

מיכל רוזין: הציבור בחר בנו.

מיכל רוזין: לך אתה, תתפטר אתה.

אופיר אקוניס: בדיחה.

אמיר אוחנה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נפתלי בנט, איך זה להרגיש את השעון מתקתק?

קארין אלהרר: ראש הממשלה, בשבילך.

אמיר אוחנה: איך זה לדעת שמגדל הקלפים שבנית, או יותר נכון הוצבת בו כמו קוף קרקס מאולף, כמו אותם אידיוטים שימושיים – "ראש הממשלה, בשבילך" – עומד להתמוטט עם כל משב רוח?

מיכל רוזין: אנחנו תמיד, כל השנים, גם באופוזיציה הכי לוחמנית קראנו לו "ראש הממשלה".

מיכל רוזין: תדעו לכבד את הכנסת - -

אופיר אקוניס: מיכל, אל תשקרי.

אמיר אוחנה: - - עם כל סוג קטן - - -

מיכל רוזין: - - ואת המקום הזה.

מיכל רוזין: תלמדו לכבד.

צבי האוזר: אני מבקש לא להפריע, חברת הכנסת רוזין.

אמיר אוחנה: איך זה להבין - -

מיכל רוזין: תשאל את ראש הממשלה לשעבר, תמיד קראנו לו ככה.

אמיר אוחנה: - - שאתה לא רצוי?

אמיר אוחנה: אתה מבין את זה, נפתלי?

אמיר אוחנה: אתה לא רצוי בהתיישבות, אתה לא רצוי על ידי יועציך, אתה לא רצוי על ידי חבריך לסיעה, אתה לא רצוי על ידי חבריך לקואליציה – אם עוד אפשר לקרוא לה כך – אתה לא רצוי על ידי הציבור, שכפית את עצמך עליו עם רסיסי תמיכה ציבורית, ואתה ממשיך לכפות את עצמך עליו, עוד פחות מכך.

אמיר אוחנה: איך זה מרגיש, נפתלי?

אמיר אוחנה: פורסם שגירשת היום את חברת הכנסת עידית סילמן – האחרונה, נכון לעכשיו, שלא יכלה עוד לעשות שקר בנפשה ולגנוב את קולות הימין שעליהם נבחרה לממשלה השמאל שהתחייבת לא להקים - -

צבי האוזר: חבר הכנסת טור פז, אני מבקש לא לדבר בטלפון.

צבי האוזר: יש לך שיחה?

צבי האוזר: תיגש החוצה.

אמיר אוחנה: - - ועוד שאלת אותה: איך את לא מובכת לבוא לכאן?

אמיר אוחנה: היא באמת צריכה להיות מובכת להיות שם במחיצתך, אבל אתה – אתה, שלא יכול להראות את פניך ברבים ולכן לא רואה באיזו אהדה ובאיזה חום מתקבלת חברת הכנסת סילמן – אתה לא מובך?

אמיר אוחנה: תגיד, זה שווה, בשביל כל הכיבודים והפינוקים?

אמיר אוחנה: כדי לשמוע "אדוני ראש הממשלה"?

אמיר אוחנה: לנסוע בשיירות, להיות מוקף במאבטחים, הטקסים, הכיבודים, היועצים והפוזה של הפוטו ביום ראשון בישיבת הממשלה, כאילו שיושב שם ראש ממשלה לגיטימי – מה שאינך, על פי דבריך שלך; המיליונים לשיפוץ של המעון הרשמי של ראש ממשלת ישראל שאתה העברת מירושלים, בירת הנצח של העם היהודי, לרעננה, עם כל הכבוד לרעננה, כן; הפינוקים שאתה מקבל מוולט והפינוקים שאתה מקבל מהתקשורת שעד תמול-שלשום לעגה ובזה לך, וכנראה עוד תשוב לעשות זאת ממש בקרוב – כל אלה שווים את זה?

אמיר אוחנה: היה שווה למכור את המצפון שלך בשביל כל אלה?

אמיר אוחנה: נשאר בך בכלל מצפון, נפתלי?

אמיר אוחנה: אני מסיים.

אמיר אוחנה: אם כן, אז אנא, אל תנסה לתקן, תפסיק לקלקל.

אמיר אוחנה: אל תבנה על קולות השמאל, ובטח שאל תבנה על קולות הימין.

אמיר אוחנה: אם נותרה בך קצת אהבה למדינה הזאת ולעם הזה, פשוט לך.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת מתן כהנא, ארבע דקות עומדות לרשותך.

קטי קטרין שטרית: ואתה - - -

אופיר אקוניס: אתה מדבר כשר, סגן שר או חבר כנסת, או נורבגי או שבדי?

אופיר אקוניס: בתור מה?

אופיר אקוניס: בתור מה?

קטי קטרין שטרית: מה בדיוק - - -

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר כמה מילים על מירון.

מתן כהנא: זה נראה לי חשוב מעבר לכל מחלוקת פוליטית שמתקיימת פה במשכן.

מתן כהנא: בעוד יומיים, בעזרת השם, תתקיים ההילולה במירון.

מתן כהנא: אנחנו מקיימים השנה את ההילולה בצל של האסון הכבד שפקד אותנו לפני שנה, שבו נספו 45 מתפללים.

משה גפני: יומיים לפני ל"ג בעומר - - -

מתן כהנא: בחודשים האחרונים עשינו הכי טוב שאנחנו יודעים - -

משה גפני: הכי טוב עשיתם?

משה גפני: הכי רע.

מתן כהנא: - - כדי שהשנה כל החוגגים יחזרו הביתה בשלום, וכל מי שחפץ בכך יוכל להגיע לחגוג באופן הקרוב ביותר למסורת הנהוגה זה שנים.

מתן כהנא: מתווה ההילולה נשען על העקרונות שאותם התוותה ועדת החקירה לאסון.

מתן כהנא: המתווה תוכנן על ידי טובי אנשי המקצוע בשיתוף כלל גופי הביטחון וההצלה, תחת אישורים של מהנדס בטיחות ובתיאום כלל הגורמים שיש להם חזקה של שנים רבות בחגיגות מירון בל"ג בעומר.

מתן כהנא: מדינת ישראל השקיעה סכומי עתק על מנת להתמודד עם כשלי בטיחות שנבעו מתשתיות שהוזנחו משך שנים רבות ומבנייה בלתי חוקית שהייתה כאן לאורך השנים.

מתן כהנא: מיטב גורמי המקצוע נשכרו כדי להפיק אירוע שבעזרת השם יהיה מוצלח ושמח.

מתן כהנא: האירוע השנה עולה כ-60 מיליון שקל – פי ארבעה ממה שהיה מקובל עד כה.

מתן כהנא: את הסכום הזה המדינה משקיעה כדי לאפשר לציבור הרחב להגיע, ליהנות ולחזור הביתה בשלום.

מתן כהנא: מטבע הדברים, השנה ההילולה תיראה אחרת.

מתן כהנא: לא כל אחד יוכל לחגוג בדיוק כפי שהיה חולם.

מתן כהנא: עקרון-העל של המתווה הוא פיזור העומסים מרגעי שיא בודדים, שהביאו לצפיפות מסוכנת, להגעה של קהל בצורה מבוקרת לאורך כל שעות יום ההילולה.

מתן כהנא: בכל ההכנות להילולה השיקולים שנלקחו על ידי הממונה, כוחות הביטחון והמארגנים היו שיקולים מקצועיים בלבד, שנועדו לשרת את המטרות שהגדרנו – בטיחות והנאת החוגגים.

מתן כהנא: הצלחת ההילולה תלויה בעיקר במידת שיתוף הפעולה של הקהל עם הנחיות המארגנים וכוחות הביטחון.

מתן כהנא: לשמחתי אני שומע עוד ועוד רבנים, אדמו"רים, ראשי ישיבות ומנהיגים שקוראים לקהל שלהם להישמע להוראות.

מתן כהנא: זה ממש בדמנו.

מתן כהנא: חשוב מאוד שאנשים יגיעו למירון בשעות המיועדות להם, וחשוב לא פחות שיעזבו בסוף הזמן המוקצב.

מתן כהנא: כל מי שיישאר מעבר לשעות ידע שהוא פוגע באחיו שמחכים לתורם להיכנס.

מתן כהנא: אני מבקש בהזדמנות זו להודות לממונה על ההילולה, ניצב בדימוס צביקי טסלר, שאמר "הינני" ונעתר לבקשתי לבוא ולארגן את האירוע, ולהודות לשאר העוסקים במלאכה, שקצרה היריעה למנותם.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אם כן, סיימנו את התייחסויות חברי הכנסת, ואני מתכבד להזמין את ראש הממשלה להציג את התייחסותו לדיון.

צבי האוזר: אדוני כבוד ראש הממשלה, בבקשה.

שלמה קרעי: שיספר לנו: מה עוד מכרת לעבאס, חוץ מהר הבית והריבונות בירושלים.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו ניצבים עכשיו כמעט שנה לכינון ממשלת ישראל, ובשנה הזאת אנחנו חילצנו את ישראל מהזנחה עמוקה ותיקנו תקלות גדולות, ואני מרגיש חובה לדווח לכם את שורת הדברים העיקריים.

שלמה קרעי: ספר לנו על יוקר הדיור ועל האינפלציה.

נפתלי בנט: זה התחיל קודם כול במה ששר הדתות – סגן שר הדתות, שעוד מעט, בעזרת השם, ישוב להיות – זאת בדיוק דוגמה לתיקון.

דוד אמסלם: דבר על הקרמיקה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אני מבקש לא להפריע.

דוד אמסלם: ספר לנו - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: ספר לנו - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך קריאה ראשונה לסדר.

דוד אמסלם: ספר לנו.

דוד אמסלם: לא עבודה – לא מעניין.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך קריאה שנייה לסדר.

דוד אמסלם: ספר, ספר.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אני מבקש.

צבי האוזר: בבקשה.

דוד אמסלם: ספר איך שיקרת לכל הציבור.

דוד אמסלם: ספר לנו.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: אין לך בושה בפנים.

דוד אמסלם: איך אתה מסתכל על עצמך בראי כשאתה מתקלח?

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, יש לי שאלה אליך: אתה מוכן שננהל כאן דיון ענייני?

דוד אמסלם: זה דיון ענייני, מה שאני אומר.

צבי האוזר: נשמע את ראש הממשלה, ונשמע גם את ראש האופוזיציה.

דוד אמסלם: ראש הממשלה משקר.

דוד אמסלם: לא נתפס.

צבי האוזר: הייתה לך התייחסות.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לשמור על איפוק ועל כבודו של הבית הזה.

צבי האוזר: תודה רבה.

נפתלי בנט: לפני שנה אירע אסון כבד שנבע מהפקרות בלתי רגילה.

נפתלי בנט: יש פה סגן השר מתן כהנא, שבמילה אחת אפשר לבטא את המעשים שלו – אחריות.

נפתלי בנט: הוא לקח אחריות, לוקח אחריות כדי לתקן, בשיתוף פעולה בצורה כל כך נכונה.

נפתלי בנט: לפני שנה, שנה וחצי, עמדתי פה ודיברתי על רמת האבטלה הגבוהה מאוד שהייתה במדינת ישראל.

נפתלי בנט: לקחנו אחריות, תיקנו; דיברנו על זה שיש מאות אלפי מובטלים והממשלה לא עושה כלום חוץ מעוד סגר ועוד סגר.

נפתלי בנט: אנחנו את שני הגלים צלחנו בלי יום אחד של סגר, למרות שכל האופוזיציה אמרה: הם מובילים לסגר.

נפתלי בנט: אז לא.

נפתלי בנט: מסתבר שיש דרך אחרת.

נפתלי בנט: זה נקרא ניהול.

נפתלי בנט: לנהל.

נפתלי בנט: לא להתעסק בפוליטיקה.

נפתלי בנט: לנהל.

נפתלי בנט: מה שלא היה פה משך כמה שנים.

שלמה קרעי: תנהל את המפלגה שלך קודם.

נפתלי בנט: לכן הגענו לרמת אבטלה אפסית.

דוד אמסלם: אתה חושב שכולנו מפגרים?

דוד אמסלם: אתה מבין משהו בכלכלה?

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אני מבקש לא להפריע.

צבי האוזר: אני מבקש שלא תיתן לגיטימציה שאחרי זה יפריעו לראש האופוזיציה.

צבי האוזר: בהתנהלות שלך, בהתפרצויות שלך אתה נותן לגיטימציה שלא ישמעו את ראש האופוזיציה.

אוריאל בוסו: למה הוא מדבר שטויות?

צבי האוזר: תירגע.

אוריאל בוסו: איזה לנהל?

נפתלי בנט: ראש הממשלה הקודם הוא זה ששחרר את יחיא סנוואר.

נפתלי בנט: אני אומר את זה שוב - -

אוריאל בוסו: - - -

נפתלי בנט: - - מנהיג הטרור, מנהיג החמאס שוחרר על ידי קודמי.

קטי קטרין שטרית: מה עשית עם זה?

נפתלי בנט: אני אגיד לכם בדיוק מה עשיתי.

נפתלי בנט: שאלתם – אני אגיד לכם.

אוריאל בוסו: - - -

קטי קטרין שטרית: עד מתי?

נפתלי בנט: בשונה ממדיניות ההכלה של הממשלה הקודמת, שרק חטפה טילים ואמרה: לא קרה כלום - -

אוריאל בוסו: אולי תלמד קצת.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: - - 13,000 טילים ולא עשו כלום - -

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: לא היית שר?

אופיר אקוניס: היית שר ביטחון.

נפתלי בנט: - - אנחנו ביום הראשון מפציצים.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: לכן עוטף עזה ושדרות עברו עכשיו את 11 החודשים השקטים ביותר.

דוד אמסלם: זה השקרים שלך.

נפתלי בנט: אתם שברתם – אנחנו מתקנים.

נפתלי בנט: אתם שברתם – אנחנו מתקנים.

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: תתבייש לך.

אופיר אקוניס: מה תיקנת?

קריאות: - - -

נפתלי בנט: הותרתם לנו גירעון היסטורי.

נפתלי בנט: פתחתם את הגירעון הגדול ביותר בהיסטוריה של מדינת ישראל.

אוריאל בוסו: הדם שלהם הפקר.

נפתלי בנט: כל האזרחים יודעים כי פיזרתם כסף.

אוריאל בוסו: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת בוסו.

נפתלי בנט: זאת האמת, אבל קשה לשמוע.

נפתלי בנט: אנחנו לקחנו אחריות.

נפתלי בנט: הורדנו גירעון.

שלמה קרעי: 20 נרצחים זה שנה שקטה בשבילך?

נפתלי בנט: לא העברתם תקציב – העברנו תקציב.

נפתלי בנט: מדינה בלי תקציב, שמעתם פעם כזה דבר?

נפתלי בנט: אין מקום שקיימת מדינה בלי תקציב, ואתם לא העברתם תקציב.

קטי קטרין שטרית: העברנו עשרות הצעות.

נפתלי בנט: העברנו תקציב.

נפתלי בנט: הורדנו את הגירעון ל-0.6%.

נפתלי בנט: אחריות.

דוד אמסלם: את הלשכה, שלושה אנשים תנהל.

דוד אמסלם: היום רק פיטרת.

דוד אמסלם: תנהל את הלשכה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם.

קטי קטרין שטרית: 50 מיליון.

קטי קטרין שטרית: תתבייש.

קטי קטרין שטרית: 50 מיליון.

נפתלי בנט: הלאה.

נפתלי בנט: אני רוצה לספר לכם מה היה מול האמריקאים.

נפתלי בנט: מסתבר שכמה שבועות לפני כניסתי לתפקיד קודמי התחייב להקים קונסוליה בפרבר ירושלמי שנקרא אבו דיס.

נפתלי בנט: לכו תסתכלו.

אוריאל בוסו: שקר.

אוריאל בוסו: שקרן.

נפתלי בנט: אני עמדתי מול הדבר הזה ואמרתי: לא יקום ולא יהיה.

נפתלי בנט: רוצים לבדוק – תבדקו בגוגל.

נפתלי בנט: הוא אומר לו: לא.

אוריאל בוסו: - - -

נפתלי בנט: אבל אתם הייתם מוכנים לזה, ואנחנו באים עם עמידה לאומית וממלכתית.

נפתלי בנט: ממלכתית.

שלמה קרעי: אולי נבדוק בפייסבוק.

אוריאל בוסו: אין לך רוב בכנסת.

נפתלי בנט: לכן אנחנו נמשיך לתקן.

נפתלי בנט: את הרכבת התחתית בתל אביב מרחתם ומרחתם - -

אוריאל בוסו: אין לך רוב בכנסת.

צבי האוזר: חבר הכנסת בוסו.

נפתלי בנט: - - ואנחנו תקצבנו והעברנו את החוק.

נפתלי בנט: הלאה.

נפתלי בנט: אתם יודעים שהיינו חייבים משך שנים להעלות את גיל הפרישה לנשים, אבל זה לא פופולרי; יותר קל להתחנף לציבור, רק כל הזמן לפזר מהמטוסים כסף שאין והותיר לילדים שלנו חובות - -

שלמה קרעי: אתם פיזרתם.

אוריאל בוסו: אין לו - - -

נפתלי בנט: - - ואנחנו באנו, תקצבנו והעברנו את החוק.

נפתלי בנט: הלאה.

נפתלי בנט: אתם יודעים שהיינו חייבים במשך שנים להעלות את גיל הפרישה לנשים, אבל זה לא פופולרי.

נפתלי בנט: זה לא פופולרי.

נפתלי בנט: יותר קל להתחנף לציבור – רק כל הזמן לפזר כסף מהמטוסים, כסף שאין והותיר לילדים שלנו חובות.

שלמה קרעי: אתם פיזרתם.

שלמה קרעי: 700 מיליון שקל - - -

נפתלי בנט: ואנחנו באנו, עשינו את זה.

נפתלי בנט: נכון, זה לא פופולרי - -

דוד אמסלם: - - - למנסור עבאס 52 מיליארד.

נפתלי בנט: - - אבל תפקיד של ממשלה אמיתית – לקבל אחריות.

דוד אמסלם: ליהודים אין כסף, רק למנסור עבאס.

נפתלי בנט: עכשיו, בואו נדבר על נתונים.

דוד אמסלם: עכשיו סגרת עם אחמד טיבי.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אתה בקריאה שנייה.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

צבי האוזר: אתה תבחר.

צבי האוזר: אתה בקריאה שנייה.

דוד אמסלם: כל היום רק משקר.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם.

שלמה קרעי: 700 מיליון שקל נתתם רק לעשירון העליון.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת קרעי, אני מבקש לאפשר לראש הממשלה לדבר.

קטי קטרין שטרית: למה הוא לא עובר לירושלים?

קטי קטרין שטרית: אתה - - -

נפתלי בנט: הנגב – במשך 15 שנה - - -

קטי קטרין שטרית: צביקה - - - המדינה.

צבי האוזר: חברת הכנסת שטרית, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

קטי קטרין שטרית: צביקה, למה הוא לא עובר לירושלים?

צבי האוזר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

קטי קטרין שטרית: זו אמירה.

צבי האוזר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

נפתלי בנט: אני אגיד לכם מה קשה לאופוזיציה.

נפתלי בנט: הרי על הפעולות אין מחלוקת: הורדנו את הגירעון, הורדנו את האבטלה, הזנקנו את הצמיחה, הבאנו שקט לעוטף עזה, אנחנו מטפלים בנגב, תיקנו את הנזק הנוראי עם הקונסוליה שהסכמתם בפרבר ירושלמי.

אורית סטרוק: - - -

נפתלי בנט: תיקנו את זה.

איתמר בן גביר: די, די.

איתמר בן גביר: אם היית בא להלוויה – רואה מה קורה - - -

נפתלי בנט: איראן – בואו נדבר רגע על איראן.

נפתלי בנט: מה קשה לאופוזיציה?

איתמר בן גביר: היית בא להלוויה – רואה מה קורה - - - יתומים - - - יתומים.

צבי האוזר: מה שקשה לאופוזיציה - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת בן גביר, עוד לא נכנסת, עוד לא התיישבת – אתה כבר מפריע?

איתמר בן גביר: - - - לא דיברתי.

איתמר בן גביר: אתה צועק עליי?

נפתלי בנט: מה קשה?

צבי האוזר: אתה מפריע.

איתמר בן גביר: אתה, אתה קורא לי?

צבי האוזר: מפריע.

צבי האוזר: שב במקומך.

איתמר בן גביר: - - - בפרלמנט.

איתמר בן גביר: זו הדמוקרטיה.

צבי האוזר: שב במקומך.

צבי האוזר: שב במקומך.

צבי האוזר: שב במקומך.

נפתלי בנט: והותרתם לנו פשוט מצב – אני לא רוצה אפילו להרחיב את גודל הבור שהותרתם לנו והשארתם אותנו בו ולא עשיתם כלום.

קריאה: למה לא עוצרים אותו?

אורית סטרוק: - - -

נפתלי בנט: נאומים ומילים, מילים ונאומים - -

קריאה: למה לא עוצרים אותו?

נפתלי בנט: - - אבל תדעו שנאומים פה בכנסת לא עוצרים צנטריפוגות בנתנז.

נפתלי בנט: הורשתם לנו איראן - -

יובל שטייניץ: - - - בעשר השנים האחרונות - - -

נפתלי בנט: - - שעלתה לרמת העשרה בחודש אפריל ב-60%.

דוד אמסלם: תסביר לנו מי היו שרי הביטחון.

דוד אמסלם: ספרו לנו.

דוד אמסלם: הרי אתה משקר.

נפתלי בנט: אנחנו העברנו בתקציב התעצמות חסרת תקדים, שידעתם שהיה צריך לעשות - -

דוד אמסלם: ספרו לנו.

דוד אמסלם: הרי אתה משקר.

נפתלי בנט: - - אבל העדפתם עוד קירות ועוד קירות ועוד קירות.

גלית דיסטל אטבריאן: דוד המלך.

גלית דיסטל אטבריאן: דוד המלך.

נפתלי בנט: חבריי, הינה החזון: חזון האופוזיציה – בחירות, חזון הממשלה – צמיחה; חזון האופוזיציה – בחירות, חזון הממשלה – עבודה ופרנסה.

אמיר אוחנה: איזו צמיחה?

אמיר אוחנה: היום פורסמה צמיחה שלילית.

אמיר אוחנה: כמה שנים לא הייתה - - -

נפתלי בנט: זוכרים "לא פרנסה – לא מעניין"?

נפתלי בנט: הבטחנו וקיימנו.

מאי גולן: העם שלך.

מאי גולן: העם שלי, איפה העם שלי?

מאי גולן: איפה העם שלי?

נפתלי בנט: החזון שלכם זה בחירות, בחירות ועוד בחירות.

נפתלי בנט: זה לא חזון.

מאי גולן: בנט, איפה העם שלי?

מאי גולן: בנט, איפה העם שלי?

שלמה קרעי: אתה קובע - - - אתה הקמת ממשלה לא לגיטימית.

נפתלי בנט: זה לא חזון.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, אני מבקש לאפשר לראש הממשלה לדבר.

מאי גולן: את הלשכה שלך אתה לא מנהל – אתה יכול לנהל מדינה?

מאי גולן: הסיעה שלך - - -

צבי האוזר: אני מניח שיש לכם עניין גם לשמוע אחר כך את ראש האופוזיציה בלי שיפריעו לו.

צבי האוזר: אני מבקש לשמור על כללי הגינות בבית הזה, וכמו שיכבדו לאחר מכן את ראש האופוזיציה אני מבקש לכבד עכשיו את ראש הממשלה, ואני מבקש מכם לשמור על איפוק.

נפתלי בנט: עכשיו, אני רוצה - - -

קריאה: - - - דיון.

נפתלי בנט: רוצים לדבר על מנסור עבאס?

נפתלי בנט: אני אדבר על מנסור עבאס.

קריאה: חבר שלך.

קריאה: חבר שלך.

קריאה: - - -

נפתלי בנט: אני לא הכרתי את מנסור.

נפתלי בנט: לא הכרתי.

נפתלי בנט: אני אספר לכם.

נפתלי בנט: אני רק שמעתי שביבי פגש אותו מלא פעמים בבלפור בהסתר.

דוד אמסלם: תלקק קצת.

דוד אמסלם: תלקק - - - מנסור.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל אתה אמרת לפני הבחירות שאסור לשבת איתו.

נפתלי בנט: אני אמרתי דבר אחר: אני לא אפגוש אותו בהסתר.

נפתלי בנט: אני לא פוגש אותו בהסתר.

דוד אמסלם: עם התנועה האסלאמית – קצת, קצת תלקק.

נפתלי בנט: לא, לא, לא, לא, לא.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

נפתלי בנט: לא, לא.

נפתלי בנט: הוא לא פילגש.

נפתלי בנט: הוא לא פילגש.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה אמרת - - -

דוד אמסלם: אתה הפילגש.

צבי האוזר: חברת הכנסת דיסטל.

נפתלי בנט: וביבי ויריב לוין שפגשו והחליפו טיוטות בהסתר – לא, בחייכם, ככה לא עובדים.

קטי קטרין שטרית: כמה נמוך – יותר נמוך מים המלח.

מאי גולן: העם שלך, בנט, איפה העם שלך?

נפתלי בנט: הלכתי ופגשתי את הבן אדם הזה.

מאי גולן: איפה העם שלך?

מאי גולן: העם שלי.

מאי גולן: מנסור דאג לך.

נפתלי בנט: הוא התפלא, הוא התפלא.

נפתלי בנט: אגיד לכם מה גיליתי.

נפתלי בנט: גיליתי מנהיג של הציבור הערבי - -

דוד אמסלם: תזמין אותו לסדר פסח.

דוד אמסלם: תזמין, תזמין אותו.

קריאה: מועצת השורא גילית.

נפתלי בנט: - - שמנסה דרך אחרת.

נפתלי בנט: אני עוד לא יודע אם אצליח.

נפתלי בנט: אני לא יודע.

נפתלי בנט: ימים יגידו.

יוסף טייב: - - - תתבייש.

נפתלי בנט: אבל אתם עשיתם את זה - -

דוד אמסלם: - - - להעיף את כלפון, הא?

נפתלי בנט: - - בפוליטיקה, וזה בסדר.

נפתלי בנט: פוליטיקה זה חשוב.

דוד אמסלם: השורא קיבלה - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לצאת מהאולם.

צבי האוזר: תודה רבה.

נפתלי בנט: אז אני רוצה להסביר מה הניסוי הגדול שעוד ימים יגידו.

דוד אמסלם: מועצת השורא החליטה שאתה תפטר את כלפון, הא?

דוד אמסלם: לא מתבייש.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.

צבי האוזר: )

נפתלי בנט: האם אנחנו, כפי שגלית דיסטל כתבה ואחרים – התלהבה ממנסור עבאס - - -

גלית דיסטל אטבריאן: למה אתה משקר?

גלית דיסטל אטבריאן: זה פייק.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת דיסטל, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

צבי האוזר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

גלית דיסטל אטבריאן: זה שקר.

צבי האוזר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מאי גולן: אבל הוא דיבר עליה.

מאי גולן: היא עונה לו.

נפתלי בנט: מה קרה לך?

נפתלי בנט: מה קרה?

גלית דיסטל אטבריאן: הוא דיבר עליי.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא דיבר עליי.

נפתלי בנט: מה קרה?

אמיר אוחנה: אתה צודק.

אמיר אוחנה: מה קרה?

אמיר אוחנה: - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אדוני, כשאני אמרתי את זה, אתה כתבת לי, ואני יכולה לעמוד בזה.

צבי האוזר: חברת הכנסת דיסטל, אני מבקש ממך לשבת.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל הוא משקר במצח נחושה.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לשבת.

נפתלי בנט: אבל אני רוצה לספר לכם על הפגישה.

נפתלי בנט: אני אספר.

נפתלי בנט: הרקע לפגישה: בערך כמה ימים לפני, הליכוד, תמורת איזו הצבעה של מנסור, הביאו לו - - -

גלית דיסטל אטבריאן: כל מה שיש לך זה סטטוס שכתבתי כשהייתי אזרחית.

צבי האוזר: חברת הכנסת דיסטל, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

נפתלי בנט: את לא צריכה להתנצל.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה משקר - - -

נפתלי בנט: אני באמת חושב שמנסור זיהה את ההזדמנות.

נפתלי בנט: למה את מתנצלת?

גלית דיסטל אטבריאן: אתה סוציומט, אתה סוציומט.

מאי גולן: אתה משקר כמו שאתה נושם.

מאי גולן: אתה משקר כמו שאתה נושם.

נפתלי בנט: אבל – אפשר לספר?

נפתלי בנט: בואו, אני רוצה לספר לכם סיפור.

מאי גולן: למה לא הוזמנת לישיבת מרכז הרב, נפתלי?

מאי גולן: בוא תספר לנו.

מאי גולן: למה לא הוזמנת השנה?

מאי גולן: - - - אולי למרכז הרפורמי הזמנת - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת מאי גולן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

קטי קטרין שטרית: הוא הלך למועצת השורא.

קריאה: - - - לא משמעותי.

נפתלי בנט: באותם ימים רע"מ והליכוד מנהלים משא ומתן מתקדם - -

קריאה: בני, אתה רוצה - - -

נפתלי בנט: - - והייתה עסקה.

נפתלי בנט: הייתה עסקה שמקימים ועדה מיוחדת – לציבור הערבי לא היה את זה בתולדות ישראל – הליכוד העביר את זה תמורת הצבעה.

נפתלי בנט: נפגשנו בחדר, אמרתי: אני לא מכיר את הבן אדם, אני לא תהיתי על קנקנו עדיין, אבל אמרתי: תשמע.

מאי גולן: זו הייתה אהבה ממבט ראשון.

מאי גולן: אהבה חדשה.

נפתלי בנט: שמעתי את מה שהוא אומר, והחזון שלו היה לראות איך אנחנו, אזרחים במדינת ישראל, כן יכולים – לפחות חלק – להסתדר זה עם זה.

נפתלי בנט: לא נסתדר כולם – להציג חזון של שיתוף פעולה, לא חזון של קללות, צרחות.

קריאה: - - - מה עם הנגב?

נפתלי בנט: עכשיו, אני לא אכחש, מדינת ישראל היא באמת סיטואציה ייחודית ומורכבת.

נפתלי בנט: אנחנו מוקפים במדינות ערב, חלקן אויבות וחלקן בשלום – מצב מורכב.

נפתלי בנט: בערביי ישראל יש חלק שעוינים וחלק שרוצים להשתלב.

נפתלי בנט: זה מצב מורכב.

נפתלי בנט: זו האמת.

נפתלי בנט: אבל השתכנעתי בכנות רצונו להראות דרך אחרת, וההגונים שביניכם יודעים שזה נכון.

נפתלי בנט: יודעים שזה נכון.

נפתלי בנט: ואנחנו מנסים.

נפתלי בנט: עכשיו, אנחנו מנסים – מנסים לשפר את החינוך, מנסים להסדיר את הנגב.

נפתלי בנט: הרי תחת 20 השנים האחרונות – אני לא מדבר רק על הליכוד, לא רק אתם אשמים – אבל במשך 20 שנה, במקום – הרי מה הרעיון?

מאי גולן: זו אהבה ממבט ראשון, בנט.

מאי גולן: - - - חתונמי.

נפתלי בנט: מי שנסע בנגב לפני 20 שנה ראה נגב אחד; מי שנוסע בנגב היום רואה נגב מלא בבנייה בלתי חוקית.

נפתלי בנט: לכן, מה הרעיון?

נפתלי בנט: הרעיון הוא לקבע כמה יישובים חוקיים, ובהסכמה לעבור ממקומות בלתי חוקיים לתוך יישובים חוקיים.

נפתלי בנט: אני לא מתנצל על זה.

נפתלי בנט: אני גאה בזה.

נפתלי בנט: זה מה שצריך לעשות.

מאי גולן: - - -

נפתלי בנט: אני לא מתנצל.

נפתלי בנט: כן, זה טוב להם, זה טוב לנו.

נפתלי בנט: מה קרה?

נפתלי בנט: מה קרה?

איימן עודה: - - -

נפתלי בנט: מי שצריך לעמוד פה ולהתנצל זה מי ש-20 שנה לא עשה כלום.

איימן עודה: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת עודה, שב במקומך.

איימן עודה: למה - - -

צבי האוזר: שב במקומך.

נפתלי בנט: - - - אני אומר פה - - -

איימן עודה: למה - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת עודה, שב במקומך.

איימן עודה: למה - - - יהודים?

נפתלי בנט: אז אני אומר פה - - -

קריאות: - - -

מאי גולן: קפצת על הרימון – מסכן שכמוך.

מאי גולן: איזה אמיץ אתה.

מאי גולן: ממש קפצת על הרימון – הגנת בגופך על עם ישראל.

איימן עודה: הממשלה הגרועה ביותר - - -

נפתלי בנט: חברים, יש קואליציה נגדנו.

נפתלי בנט: זו קואליציית איימן עודה, בן גביר וביבי.

נפתלי בנט: זו הקואליציה שהפילה את החוק, שהייתה אמורה לדאוג לבוגרי צבא לוחמים, ממדים ללימודים.

איימן עודה: - - -

נפתלי בנט: ביבי, עודה, בן גביר, הפלתם את זה.

נפתלי בנט: אתם לא מתביישים?

נפתלי בנט: אתה לא מתבייש?

איימן עודה: - - -

נפתלי בנט: אתם לא מתביישים?

מאי גולן: - - -

נפתלי בנט: חוק טוב לסטודנטים, טוב ללוחמים, אבל לא – בשביל הפוליטיקה, ביבי, עודה, בן גביר - -

מאי גולן: אבל לחבר חשמל לחברים שלהם – כן.

נפתלי בנט: - - משתפים פעולה.

נפתלי בנט: זאת הקואליציה החדשה: ביבי, עודה ובן גביר.

איתמר בן גביר: - - -

נפתלי בנט: מה אתם קופצים?

נפתלי בנט: מה קרה?

נפתלי בנט: החברים החדשים שלכם, איימן עודה וטיבי – טיבי שעמד פה לפני רגע.

אורית סטרוק: אתה אומר - - -

איתמר בן גביר: - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת, חברת הכנסת סטרוק, אני מבקש שתשבי במקומך.

נפתלי בנט: - - -

צבי האוזר: אני מבקש שתשבי במקומך.

נפתלי בנט: זו הברית.

נפתלי בנט: אני לא מבין.

נפתלי בנט: מה אתם מתביישים?

צבי האוזר: אני מבקש סדרנית שתלווה את חברת הכנסת – לשבת במקומך.

אורית סטרוק: אתה - - -

נפתלי בנט: כרתם ברית עם טיבי, עם איימן עודה ועם בן גביר.

נפתלי בנט: זה החזון.

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

שלמה קרעי: צא מהבונקר שלך - -

נפתלי בנט: אומרים לי להפסיק, אבל אני חייב להגיד - -

שלמה קרעי: - - ותראה כמה דגלי אשף - - - במדינת ישראל.

נפתלי בנט: - - שאני נהנה.

נפתלי בנט: ואני נהנה, למה?

נפתלי בנט: כי אני אומר פה את האמת.

נפתלי בנט: ואתם יודעים, אותה קואליציה - -

קריאות: - - -

נפתלי בנט: - - שחברה לפני עשרה חודשים להפיל את חוק האזרחות, קואליציית ביבי, איימן עודה - -

קריאות: - - -

נפתלי בנט: - - בן גביר, זאת הקואליציה החדשה.

איתמר בן גביר: - - -

נפתלי בנט: נכון, אתה גאה בזה.

איתמר בן גביר: בדיוק.

נפתלי בנט: אבל איפה הם?

קריאות: - - -

נפתלי בנט: זאת אומרת, אתם מוכנים לפגוע בלוחמי צה"ל.

קריאות: - - -

איתמר בן גביר: אתה מדבר על לוחמים?

נפתלי בנט: בלוחמי צה"ל.

איתמר בן גביר: על יתומים.

נפתלי בנט: אתה לא היית לוחם.

איתמר בן גביר: על יתומים.

נפתלי בנט: מי אתה בכלל?

איתמר בן גביר: על יתומים.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: אתה ואיימן עודה החברים הכי טובים.

איתמר בן גביר: תתבייש לך.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: לך אין בעיה שחיילי צה"ל לא יקבלו מלגה.

צבי האוזר: חבר הכנסת בן גביר - -

נפתלי בנט: גם לעודה לא אכפת.

צבי האוזר: - - אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

נפתלי בנט: וזה - - -

איתמר בן גביר: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת בן גביר, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

איתמר בן גביר: תתבייש.

נפתלי בנט: אני שואל את אזרחי ישראל, האם אתם בוחרים בממשלה קשה, לא פשוטה, ממשלה של רצון טוב, עם חברים שלא מסכימים על הכול, קשה – אני לא מסכים על הכול עם תמי ועם יאיר ועם מרב, יש לנו מחלוקות, אבל אנחנו עובדים, עובדים ביחד.

נפתלי בנט: מה קרה?

נפתלי בנט: שכחתם את המילה "ביחד"?

איימן עודה: - - -

נפתלי בנט: או ממשלת צמיחה, ממשלת רצון טוב - -

קריאות: - - -

נפתלי בנט: - - או הקואליציה החדשה של מדינת ישראל - -

מאי גולן: - - -

נפתלי בנט: - - ביבי, טיבי, איימן עודה ובן גביר.

נפתלי בנט: זה מה שעומד היום.

נפתלי בנט: שלא תהיה טעות, יומם ולילה אתם משתפים פעולה, בן גביר וטיבי.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: טיבי ובן גביר.

נפתלי בנט: אתם תמונת מראה, ביחד מנסים לפרק ממשלה טובה.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: זו האמת.

נפתלי בנט: זו הבחירה.

אורלי לוי אבקסיס: קואליציה בוחרים, אופוזיציה לא בוחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אל תבלבל את הציבור.

נפתלי בנט: קואליציית הכאוס, הבחירות, או קואליציית - -

קריאות: - - -

נפתלי בנט: - - הרצון הטוב.

נפתלי בנט: תודה רבה לכולם.

קריאות: לך, לך, לך, לך.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

קריאות: לך, לך, לך, לך.

צבי האוזר: אני מבקש מראש האופוזיציה בנימין נתניהו להגיב לדברים, בבקשה.

קריאות: - - -

צבי האוזר: חברים, אני מבקש לשמור על שקט בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אלו הם ימים אדומים שבהם נחצים קווים אדומים.

בנימין נתניהו: הטרור מרים ראש, הוא גובה קורבנות, הוא פוגע באזרחים נפלאים ובאנשי ונשות הביטחון האמיצים שמגינים עלינו, ביניהם גיבור ישראל לוחם הימ"מ הנועז נועם רז, השם ייקום דמו, ממייסדי היישוב קידה בחבל בנימין.

בנימין נתניהו: אני מבקש לשלוח את תנחומיי העמוקים למשפחתו האבלה.

איימן עודה: - - -

נפתלי בנט: - - בממילא בירושלים - -

איימן עודה: - - -

בנימין נתניהו: - - במרכז לוד, בלב עכו.

איימן עודה: כל הסיפור הזה - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת עודה.

איימן עודה: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת עודה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

קטי קטרין שטרית: אלו ההישגים של בנט, דגלי אש"ף.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: לך תקבל משכורת מהרשות הפלסטינית.

משה אבוטבול: כשראש ממשלה מדבר לא מפריעים, אתה לא מבין את זה?

בנימין נתניהו: כולנו ראינו גם את תהלוכת הענק של הנכבה באוניברסיטת תל אביב - -

איימן עודה: כל הכבוד לך - - -

מאי גולן: היושב-ראש, למה אתה לא - - -

בנימין נתניהו: - - בשייח' מוניס - -

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: - - בלב תל אביב.

בנימין נתניהו: ונערה אחת צעירה, אמיצה, צריכה להיות אמיצה כדי להניף דגל ישראל, דורית יצחק שמה.

בנימין נתניהו: וכולם שמו לב שהיא אזרה אומץ להניף את דגל ישראל מוקפת בדגלי אש"ף, מוקפת באנשים, שלשמחתי לא עשו בה שפטים.

בנימין נתניהו: זה מה שקורה עכשיו במדינת ישראל.

בנימין נתניהו: את הנערות הצעירות האלה - - -

איימן עודה: איפה היית כל הזמן הזה - - -

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אתם ראיתם את הנערות הצעירות היהודיות שיוצאות מבוהלות מן הרכב להסיר את דגלי ישראל, להסליק אותם בתוך המכונית כדי שחלילה לא יבולע להן.

בנימין נתניהו: זה מה שקורה היום במדינת ישראל.

בנימין נתניהו: הטרור משתולל בכבישי הדרום, ההפקרות בכל מקום.

בנימין נתניהו: זה מה שקורה במדינת ישראל.

בנימין נתניהו: מניפים את דגלי אש"ף בערי ישראל - -

קריאה: זה אתה עשית את זה.

בנימין נתניהו: - - ושורפים את דגל ישראל בהר הבית.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: זה מה שקורה היום במדינת ישראל.

בנימין נתניהו: טירוף מערכות מוחלט.

קריאות: - - -

יאיר גולן: מה שקורה בישראל זה רופאים ערבים - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, חבר הכנסת גולן, תירגע.

שלמה קרעי: גולן, לא סתם הושיבו אותך שם.

יאיר גולן: זה מה שקורה.

צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, אני מבקש לא להפריע.

בנימין נתניהו: טוב, חבר הכנסת גולן הוא מומחה גדול למה שקורה פה, הוא יודע לזהות תהליכים היסטוריים.

בנימין נתניהו: אנחנו שמענו את ההערכות שלך.

בנימין נתניהו: אבל צבר האירועים המבישים הללו איננו מקרי, הוא נובע מהחולשה התהומית של ממשלת ההונאה והכניעה.

בנימין נתניהו: ואני יכול להגיד לכם דבר אחד, האויבים שלנו פתאום אינם מפחדים.

בנימין נתניהו: הם אינם מפחדים, הם מרגישים את החולשה, הם מרגישים את האפסות שלכם.

בנימין נתניהו: ולא רק הם, כל אזרחי ישראל מרגישים את הרפיסות של הממשלה, את הרפיון שלה, את ההפקרות שלה.

בנימין נתניהו: נפתלי בנט, אתה יכול להמשיך לשוחח עם ראש הממשלה הרזרבי, אבל כשאתה הקמת את ממשלת ההונאה שלך, שתיזכר ולא לטובה, אתה אמרת, אני מצטט: אנחנו עושים פה ניסוי.

בנימין נתניהו: אז אני אומר לך, נפתלי בנט: חיים של מדינה הם לא ניסוי.

בנימין נתניהו: חיים של אנשים הם לא ניסוי.

בנימין נתניהו: ניסוי אמרת – אולי יצליח, אולי לא יצליח.

בנימין נתניהו: ובכן, תמשיכו לדבר ביניכם, זה בסדר, תחזיקו כאילו אתם לא שומעים, אבל כולם שומעים.

בנימין נתניהו: כולם יודעים.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: כל בר-דעת מבין שהניסוי לא הצליח, שהוא נכשל כישלון מוחלט.

בנימין נתניהו: בנט וחברי הקואליציה מימינה ותקווה חדשה, אני אגיד לכם מה אתם, אתם מהמרים, אתם מהמרים על החיים של כולנו, וכולנו משלמים את המחיר.

בנימין נתניהו: וכמו מהמרים אובססיביים - - -

יאיר גולן: - - -

בנימין נתניהו: כמו מהמרים אובססיביים אתם לא יודעים מתי להפסיק.

בנימין נתניהו: בנט, כל אלה שמסביבך רואים זאת.

יאיר גולן: - - -

בנימין נתניהו: כל מי שסביב בנט רואה זאת.

בנימין נתניהו: אז מה הם עושים?

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: הם קופצים לסיפון הטיטניק, קופצים מהסיפון או נדחפים ממנו.

בנימין נתניהו: וכמו בטיטניק, התזמורת על הסיפון ממשיכה לנגן, תזמורת השופרות של התקשורת המגויסת, בעוד הספינה שוקעת.

קריאות: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבידר, אני מבקש.

צבי האוזר: חברת הכנסת לזימי, איפוק זה כוח.

בנימין נתניהו: כולם מבינים - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת לזימי, איפוק זה כוח.

צבי האוזר: תתאפקי.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, כולם מבינים - -

מאי גולן: זה משפט של - - -

בנימין נתניהו: - - שמה שמטביע את הממשלה הזאת הוא הכשל הערכי, אי-אפשר להקים ממשלה על יסודות של שקר, בניגוד גמור לכל ההבטחות שנתתם בבחירות, בניגוד גמור לרצון העם, בניגוד גמור למקבץ הסיסמאות החלולות על ריפוי, איחוי, שינוי.

בנימין נתניהו: אין שום ריפוי, אין שום איחוי, והשינוי היחיד שהבאתם הוא שינוי לרעה שמרסק את המדינה שלנו שנשמטת מתחת לרגלינו.

בנימין נתניהו: עכשיו אני אגיד לכם משהו.

בנימין נתניהו: קיבלתם מאיתנו מדינה כל כך חזקה - -

קריאה: ממש.

בנימין נתניהו: - - במצב כל כך טוב, שקשה היה להאמין - -

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: - - שתביאו אותה לעברי פי פחת בזמן כל כך קצר.

יאיר גולן: - - -

גלעד קריב: אתה לא מתבייש?

גלעד קריב: מדינה מרוסקת, משוסעת - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת גולן.

צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: מי ששולט שליטה מוחלטת בממשלה הזאת היא מועצת השורא.

בנימין נתניהו: כבר הספקתם להבטיח לרע"מ 50 מיליארד שקל - -

גבי לסקי: - - -

בנימין נתניהו: - - אבל התיאבון שלה לא פוסק.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: חברי רע"מ רוצים עוד, וחברי רע"מ מקבלים עוד.

גלעד קריב: - - -

בנימין נתניהו: רע"מ דרשה הרחבה דרמטית של הבנייה הבלתי-חוקית בנגב, וקיבלה.

בנימין נתניהו: מה עוד קיבלו מכם בשבוע שעבר, כשרע"מ הואילה לחזור לקואליציה?

בנימין נתניהו: אי-אפשר לדעת, כי אין לכם שום קווים אדומים.

בנימין נתניהו: כשברע"מ אומרים להרים ידיים, אתם מרימים ידיים.

בנימין נתניהו: כשהם אומרים - -

מיכל שיר סגמן: אבל לא - - -

בנימין נתניהו: - - להרים ידיים, אתם מרימים ידיים גם בהר הבית, ולצערי מרימים ידיים פה במדינה גם מול הטרור, מרימים ידיים גם על שוטרים.

בנימין נתניהו: ושוב, בנט, זה בדיוק ההפך ממה שהבטחת כשאמרת רק לפני שנתיים, במרץ 2020, ואני מצטט, תקשיבו לציטוט הזה, זה דבר מדהים, פשוט מדהים.

משה אבוטבול: זה הדבר היחידי - - -

בנימין נתניהו: לא, לא, זה מדהים.

בנימין נתניהו: "אני קובע" – אומר בנט במרץ 2020, סך הכול לפני שנתיים – "ממשלה ישראלית שתלויה בקולות המפלגה הערבית המשותפת מסכנת באופן ממשי ומיידי את חיי אזרחי ישראל וחיילי צה"ל".

בנימין נתניהו: הוא אגב מוסיף - -

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: - - "שנאת נתניהו העבירה אותם על דעתם".

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אבל זה בדיוק - - -

קריאות: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת עודה, אני מבקש.

קריאות: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: אבל אתה עולה עליו ברמות - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

סמי אבו שחאדה: - - - בה"א הידיעה, המסית נתניהו - - -

מאי גולן: - - -

בנימין נתניהו: אולי ברעש שנוצר כאן - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

צבי האוזר: אני מפציר בחברי הכנסת, היו הפרעות לראש הממשלה, לא צריך להעתיק את זה לנאום של ראש האופוזיציה.

איימן עודה: - - -

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, יצרת כבר את ההקבלה - -

צבי האוזר: אכן.

בנימין נתניהו: - - במשך כל הנאום הבנו את הכוונה, אבל בכל זאת.

אחמד טיבי: - - -

בנימין נתניהו: כיוון שהיה פה רעש אז אני רוצה לחזור על הציטוט הזה של בנט: "ממשלה ישראלית שתלויה בקולות המפלגה הערבית המשותפת מסכנת באופן ממשי ומיידי את חיי אזרחי ישראל וחיילי צה"ל".

מירי רגב: מי אמר את זה?

בנימין נתניהו: אבל זה בדיוק, בנט, מה שאתה עשית ומה שאתה עושה.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת דיסטל, למה את מפריעה?

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: כי אין לך שום עכבות לסכן את חיי אזרחי ישראל - -

צבי האוזר: למה את מפריעה לראש האופוזיציה?

בנימין נתניהו: - - ואת חיי חיילי צה"ל.

בנימין נתניהו: ולמען מה אתה עושה את כל זה?

בנימין נתניהו: רק למען הכיסא שלך.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אותו הדבר קרה וקורה עם שותפך הרזרבי לפיד.

בנימין נתניהו: הוא מודה – אגב, בריש גלי, אני חייב להגיד – שהמשותפת היא רשת ההצלה שלכם.

קריאה: זה השותפים שלך.

בנימין נתניהו: כדי להיות ראש ממשלה גם הוא מוכן לחצות את כל הקווים האדומים.

בנימין נתניהו: חברי ממשלת בנט-לפיד – בואו לא נשכח גם את גנץ – תוך זמן קצר דרדרתם את ישראל ממעמד של מעצמה אזורית חזקה, ממעמד של כוח עולמי עולה - -

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: - - למדינה שאף אחד לא סופר אותה, אף אחד.

צבי האוזר: חבר הכנסת קריב.

קריאות: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת קריב, איפוק זה כוח.

בנימין נתניהו: מצייצים איזה ציוץ באירופה – מתקפלים.

צבי האוזר: תירגע, חבר הכנסת קריב.

בנימין נתניהו: מצייצים איזה ציוץ בבית הלבן – מתקפלים.

בנימין נתניהו: רק מצייצים כבר מתקפלים.

בנימין נתניהו: מדינה, הפכתם, שאזרחיה חוששים ללכת ברחובות, אפילו חוששים להניף את דגל ישראל במרכזי הערים.

קריאה: - - -

בנימין נתניהו: ואני אומר לכם, לצערי, החולשה שלכם מקרינה החוצה לזירה הבין-לאומית.

אופיר כץ: יהודים - - - להסתובב - - -

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אני מספר לכם - - -

משה אבוטבול: - - -

מאי גולן: ישן שנ"ץ, הוא רגוע.

צבי האוזר: חבר הכנסת משה אבוטבול.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, אני מדבר עם מנהיגים זרים, הם מצלצלים אליי – מנהיגים זרים, נציגים זרים – והם כל הזמן שואלים: תגיד, מה קרה לכם?

בנימין נתניהו: והחולשה הזאת שלכם בולטת באותה מידה בזירה הפנימית.

בנימין נתניהו: אין כיוון, אין דרך, אין מדיניות.

בנימין נתניהו: אבל אתה, בנט – דרך אגב, עד לאחרונה, הוא שינה קצת, הם שינו, היה להם איזה כנס סוקרים, קבוצות מיקוד, אז שינו, אבל עד לאחרונה, עד לפני ימים אחדים, בנט אמר שיש לפחות דבר אחד שהממשלה הזאת הביאה, יש אחדות.

בנימין נתניהו: על איזו אחדות אתה מדבר?

בנימין נתניהו: בדיוק על זה נאמר, הגמל לא רואה את הדבשת שלו.

בנימין נתניהו: אתה הוא זה שפוגע באחדות, אתה הוא זה שפגעת ופוגע באחדות כשהחרמת חלק עצום של העם בישראל.

בנימין נתניהו: החרמת את מצביעי הליכוד, את המסורתיים - -

צבי האוזר: חבר הכנסת מלכיאלי.

צבי האוזר: חבר הכנסת מלכיאלי, אפשר להפריע לך בשיחת הטלפון?

בנימין נתניהו: - - את הדתיים הלאומיים, את החרדים.

קטי קטרין שטרית: אבל תראה מה הולך שם - - -

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: איך אמר ליברמן?

קטי קטרין שטרית: תראה מה הולך שם, תסתכל.

קטי קטרין שטרית: תתבייש, איך אתה מנהל את הדיון.

קטי קטרין שטרית: זה נראה לך נורמלי?

קטי קטרין שטרית: גועל נפש.

מירי רגב: - - -

דסטה גדי יברקן: - - -

בנימין נתניהו: חבר הכנסת האוזר, היושב-ראש, אתה מגלה שוויוניות מופלגת בחוק השוויון שלך.

בנימין נתניהו: אי-שוויון.

בנימין נתניהו: איך אתה נותן לדבר הזה לקרות?

קריאות: - - -

צבי האוזר: חברי הכנסת, אני אודה אם תשבו במקומותיכם.

בנימין נתניהו: אתה מודה – יש לך סדרנים פה.

בנימין נתניהו: מה אתה מודה?

בנימין נתניהו: יש לך סדרנים, פה היית מוציא חצי מהחבר'ה החוצה.

דסטה גדי יברקן: ככה מצפצפים עליך - - -

צבי האוזר: לא הייתי מוציא חצי מהחבר'ה - -

בנימין נתניהו: אתה בכוונה לא הוצאת.

צבי האוזר: - - אבל אני אשמח שתסייע בנאומים של ראש הממשלה להרגיע את החלק הזה - -

בנימין נתניהו: לא עמדו ככה.

צבי האוזר: - - אם אתה מחלק לי ציונים.

צבי האוזר: אבל אני מבקש מחברי הכנסת לשבת.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבידר, אני מבקש לשבת במקומך.

צבי האוזר: אדוני ראש הממשלה, אדוני שר הביטחון, אם יש לכם עניין – אדוני שר הביטחון, אני מבקש לשבת במקום.

אורלי לוי אבקסיס: שר הרווחה או שר הביטחון - - -

קריאות: - - -

צבי האוזר: אני מודה לכם.

צבי האוזר: שבו במקום.

קריאות: - - -

צבי האוזר: תודה רבה, חבר הכנסת אבוטבול.

צבי האוזר: תודה רבה, בבקשה להמשיך.

צבי האוזר: אני מבקש להירגע כולם.

צבי האוזר: תודה רבה.

אופיר כץ: אזרחים נרצחים - - -

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: התלונן ראש האופוזיציה על הרעש, אני לא מבין למה אתה תורם לרעש.

צבי האוזר: לא מבין.

אופיר כץ: - - - פה רבים על קרדיט - - - במקום - - - תלכו לבקר משפחות שכולות כמו שאנחנו עושים - - -

גלית דיסטל אטבריאן: המשפחות השכולות לא רוצות לראות - - -

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בנט הוא זה שפגע באחדות כשהחרים חלק עצום מעם ישראל.

בנימין נתניהו: הוא החרים את מצביעי הליכוד, את המסורתיים, את הדתיים-הלאומיים, את החרדים.

בנימין נתניהו: איך אמר ליברמן?

בנימין נתניהו: נפנה את החרדים עם מריצות למזבלה.

בנימין נתניהו: על זה נאמר בלדינו – א גרויסע אחדות.

בנימין נתניהו: ואתה, בנט, אתה עוד מעז לדבר על אחדות?

בנימין נתניהו: לא אתה האיש שיכול לאחד את העם, עם חמשת המנדטים שלך.

בנימין נתניהו: וזה עוד ביום טוב, יום טוב כלפון.

בנימין נתניהו: אבל גבעת כלפון אינה עונה.

בנימין נתניהו: לא, בעצם אולי היא תענה.

בנימין נתניהו: היא תענה לאיזה טלפון באיזו שגרירות.

בנימין נתניהו: רגע אחד, צריך לבדוק עם לפיד, הרי שנגחאי כבר תפוסה.

בנימין נתניהו: אולי ישלחו את הנורבגי הזה לנורבגיה, מי יודע?

בנימין נתניהו: ימצאו לו פתרון.

בנימין נתניהו: אז אחדות – אין בממשלה הזאת; ערכי אמת – אין בממשלה הזאת; דרך – אין בממשלה הזאת.

בנימין נתניהו: ואתם יודעים מה עוד אין בממשלה הזאת?

בנימין נתניהו: ימין אין בממשלה הזאת.

בנימין נתניהו: יש בה רק פייק ימין.

יאיר גולן: אין בה שחיתות, אין בה שחיתות.

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: הממשלה הכי מושחתת - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, תירגע.

צבי האוזר: חבר הכנסת גולן - - -

יאיר גולן: - - - מושחתים.

קטי קטרין שטרית: - - - כל המושחתים - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה, אני מבקש לשבת.

קריאות: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת בן גביר, חבר הכנסת בן גביר, כבר קראתי אותך לסדר פעמיים.

צבי האוזר: חבר הכנסת בן גביר, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית, אני מבקש ממך לצאת מן האולם.

קריאות: - - -

צבי האוזר: אני מבקש ממך לצאת, אתה מפריע בכל הנאומים, גם אצל ראש הממשלה, גם אצל ראש האופוזיציה, אני מבקש ממך לצאת מהאולם, תודה רבה.

צבי האוזר: (חבר הכנסת איתמר בן גביר יוצא מאולם המליאה).

מאי גולן: זה לא להאמין.

מאי גולן: הוא קורא לו טרוריסט ואתה מוציא דווקא אותו?

אופיר כץ: למה אתה לא מוציא אותו?

אופיר כץ: הוא קרא לו טרוריסט, תוציא אותו.

צבי האוזר: אני קראתי לחבר הכנסת גולן פעם שנייה לסדר ולחבר הכנסת בן גביר פעם שלישית.

צבי האוזר: גיליתי סבלנות ארוכה להפרעות, תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: אתה מתעלם ממה שאתה רוצה.

צבי האוזר: תודה רבה לך.

בנימין נתניהו: בממשלה הזאת אין ימין, יש בה רק פייק ימין.

בנימין נתניהו: כל מי שהם ימין אמיתי – או שפרשו ממנה או שתכף יפרשו ממנה.

מיכל שיר סגמן: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת עודה, חבר הכנסת עודה.

בנימין נתניהו: בנט, אתה פילסת את דרכך לכיסא ראש הממשלה באופורטוניזם תזזיתי, בהונאה שלא הייתה כדוגמתה בישראל, אני חייב להגיד שלא הייתה כדוגמתה בשום דמוקרטיה.

בנימין נתניהו: אף אחד לא מאמין למילה אחת שאתה אומר, בשום מקום.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אתה אומר, הזנקנו את הצמיחה.

בנימין נתניהו: בשישה חודשים הם עשו את זה?

יסמין פרידמן: - - - איך אפשר להאמין לך?

משה טור פז: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת טור פז - - -

בנימין נתניהו: אתה אומר, השתלטנו על המגפה.

בנימין נתניהו: 4,300 מתים כשיש חיסונים.

בנימין נתניהו: זה כמעט המספר שהיה לנו, לצערי, כשלא היו לנו חיסונים.

בנימין נתניהו: אתה מדבר על כלכלה.

בנימין נתניהו: אינפלציה מטורפת, זינוק של מחירים, דירות שמרקיעות לשמיים, בשנה אחת קפיצה ענקית.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אתה מדבר?

בנימין נתניהו: אתם דאגתם לכסף שאין?

בנימין נתניהו: אתם דאגתם.

בנימין נתניהו: 50 מיליארד שקל – מנסור עבאס, 50 מיליון שקל למעון הפרטי שלך ברעננה.

בנימין נתניהו: אתה אמרת - - -

קריאות: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת רון כץ.

גלעד קריב: אתה לא מתבייש?

גלעד קריב: חוצפן - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת קריב, חבר הכנסת קריב, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

גלעד קריב: כל המושחתים - - -

בנימין נתניהו: אתם יודעים מה הדבר הבא שהוא ייתן?

בנימין נתניהו: מה הסטטיסטיקה הבאה תהיה?

בנימין נתניהו: בזמנכם היו כך וכך בתים לא חוקיים, אצלנו – אפס.

בנימין נתניהו: כי הכשרנו את כולם.

בנימין נתניהו: זה עוד בנטיזם, שיטה ידועה.

בנימין נתניהו: אבל בנט אמר על איראן – כן, על איראן.

בנימין נתניהו: היום הוא אומר – מה עשינו, איך הזנחתי.

בנימין נתניהו: אבל רק לפני כמה שנים, שנתיים בערך, הוא אמר:

בנימין נתניהו: במשך כל כך הרבה שנים לגלגו על נתניהו, אבל נתניהו, כולנו חבים לו חוב גדול.

בנימין נתניהו: אם תרצו את הציטוט המדויק – אנא, אחד העוזרים, תביא לי, צריך לקרוא כדי להאמין.

בנימין נתניהו: אז מה אתה מדבר?

בנימין נתניהו: אף אחד לא מאמין למילה אחת שלך.

יסמין פרידמן: אף אחד לא מאמין למילה שלך - - -

בנימין נתניהו: ממזכ"ל מועצת יש"ע שמתנגח בכל סטייה כביכול מעקרונות הימין, אתה היום נתמך על ידי רע"מ ועל ידי אחמד טיבי.

בנימין נתניהו: עכשיו, אני שומע את החברים שאומרים – חבריי באופוזיציה, אני מרשה לעצמי לתקן חלק מכם.

בנימין נתניהו: כי אתם אמרתם: בנט, תחזור לעקרונות שלך, סטית מהעקרונות שלך.

בנימין נתניהו: יש לי תיקון: הוא לא סטה משום עקרונות, לא היו לו שם עקרונות חוץ מאופורטוניזם ושום דבר אחר.

בנימין נתניהו: עכשיו הוא אמר לכמה מהחברים שלנו, הוא אמר להם - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת קיש, שים לב לסיטואציה: אתה עומד, יש פה קהל רב, מדבר בטלפון כשיושב-ראש המפלגה שלך מדבר - - -

יואב קיש: למה אתה בוחר - - -

צבי האוזר: כי אתה עומד ומדבר ואתה - -

יואב קיש: אתה ביזיון לכיסא שלך, אני לא עומד ומדבר.

צבי האוזר: - - מבזה את מי שעומד כאן ונואם.

צבי האוזר: תודה רבה.

מאי גולן: לא, אתה הזוי, אתה פשוט הזיה.

מאי גולן: לא ראיתי יושב-ראש כמוך - - -

בנימין נתניהו: אני לא מרגיש מבוזה, אני חושב שבנט ביזה את הבוחרים, ביזה את הרעיון של הבטחות בפוליטיקה.

בנימין נתניהו: אבל אני שואל את עצמי מה עם האחרים.

בנימין נתניהו: אני שואל את ניר אורבך, את שירלי פינטו, את איילת שקד, את גדעון סער, את יועז הנדל, את זאב אלקין, את שרן השכל, את צביקה האוזר.

בנימין נתניהו: אני שואל אותם האם תמשיכו - - -

מירי רגב: תראה, הם עומדים.

אופיר כץ: - - -

בנימין נתניהו: כן, כן, את צביקה האוזר.

בנימין נתניהו: אני שואל – האם תמשיכו להישען על רע"מ ועל אחמד טיבי?

בנימין נתניהו: האם בשביל זה נבחרתם?

קריאות: - - -

מאי גולן: מה זאת ההתעלמות הזאת?

מאי גולן: הם עומדים שם, הבלוק שלך - - -

אופיר כץ: צביקה, תסתכל בבקשה, עומדים עם הגב אליך - - -

משה אבוטבול: תגיד לי מה - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת גינזבורג.

קריאות: כל הכבוד.

צבי האוזר: תודה רבה.

מירי רגב: אלקין עומד - - -

צבי האוזר: תודה רבה, מירי רגב, אני מבקש ממך לשבת.

מירי רגב: שישב, שישב, שישב.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לשבת.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: תשאירי לי לנהל.

מירי רגב: שאלקין ישב - - -

צבי האוזר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, מירי רגב.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לשבת.

צבי האוזר: תודה רבה.

מירי רגב: שאלקין ישב, שאלקין ישב - - -

צבי האוזר: תודה רבה, את קודם כול תשבי.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, ניצלתי את הזמן שגבו של חבר הכנסת היה מופנה אליי כדי להביא לכם את הציטוט המלא של בנט על נתניהו ואיראן.

בנימין נתניהו: "לגבי איראן", כן?

בנימין נתניהו: "במשך כל כך הרבה שנים לגלגו וזלזלו בראש הממשלה" – זה עבדכם - -

צבי האוזר: חברת הכנסת בן ארי.

בנימין נתניהו: - - "ובמדיניות העקבית שלו בעניין איראן.

בנימין נתניהו: נדמה לי שהיום העתיד של ילדינו ונכדינו בטוח הרבה יותר.

בנימין נתניהו: אני חושב שכל המלגלגים והמבקרים יגידו לו תודה רבה".

בנימין נתניהו: איזו צביעות, איזה שקר.

בנימין נתניהו: והינה עוד משהו שממחיש את הצביעות שלכם.

בנימין נתניהו: דווקא את מי שכן עומדים על עקרונותיהם - -

רון כץ: מה עם "ממדים ללימודים"?

מאי גולן: יש לך את זה ביותר פופוליסטי?

בנימין נתניהו: - - דווקא את מי שנשארו נאמנים להבטחות שלכם לבוחרי הימין, דווקא אותם אתם מכנים פורשים.

בנימין נתניהו: אז תנו לי להגיד לכם משהו על פורשים.

בנימין נתניהו: אני גדלתי, אדוני היושב-ראש, בבית לאומי, אני גדלתי בבית עם שורשים - - -

יסמין פרידמן: מה עם ממדים ללימודים?

קטי קטרין שטרית: מה עם החתולים?

צבי האוזר: חברת הכנסת פרידמן, אני מבקש לא להפריע.

משה אבוטבול: - - - מה עם החתולים - - -

קריאות: - - -

רון כץ: - - - נגד חיילים.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד משהו לבית הזה על פורשים, זה נושא מאוד אקטואלי לכאורה.

בנימין נתניהו: ובכן, אני גדלתי בבית עם שורשים, בית שהכיר והוקיר את הקרבתם של גיבורי האצ"ל והלח"י, חברי המחתרת שנאבקו להשגת עצמאותנו ונרדפו לא פעם בשל היותם כביכול פורשים.

בנימין נתניהו: היום עם ישראל מצדיע להם בריש גלי, מוקירים את המסירות שלהם, את ההקרבה שלהם, את הגבורה שלהם ואת אהבת המולדת שלהם.

בנימין נתניהו: ולכן, אל מול המציאות השקרית שאתם מנסים להנדס צריך להצדיע גם למי שאתם מכנים, ולא בצדק, כפורשים.

גלעד קריב: מה שמיר אמר עליך?

גלעד קריב: מה שמיר אמר עליך?

משה אבוטבול: שקט, שקט.

צבי האוזר: חבר הכנסת קריב, אתה בקריאה ראשונה.

קטי קטרין שטרית: לא, שנייה.

קטי קטרין שטרית: סליחה, אדוני היושב-ראש, שנייה.

בנימין נתניהו: צריך להצדיע לעמיחי שקלי, צריך להצדיע לעידית סילמן.

רון כץ: צריך להצדיע לחיילים.

בנימין נתניהו: נפתלי בנט היום שאל אותה: תגידי, את לא מובכת כשאת באה הנה?

בנימין נתניהו: אני שואל אותך: אתה לא מובך כשאתה בא הנה?

בנימין נתניהו: אתה הרי לא יכול לצאת החוצה לרחוב, אתה לא יכול ללכת לבקר בבתי אבלים, אתה לא יכול משום שאתה מובך, כי כולם יודעים את ממשלת ההונאה והחולשה שאתה הקמת.

קריאות: בושה, בושה, בושה, בושה, בושה - - -

בנימין נתניהו: אז הם, עמיחי שיקלי ועידית סילמן, ולא אתם, מייצגים נאמנה את הציבור ששלח אתכם לכנסת.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, ממשלת החולשה וההונאה סיימה את דרכה, גם אם פרפורי הגסיסה שלה יימשכו עוד זמן מה.

בנימין נתניהו: ממשלה שתלויה במי ששוללים את קיום מדינת היהודים, ממשלה כזו לא תשרוד, ובדין.

בנימין נתניהו: אזרחי ישראל לא יכולים לקבל את מי שמוביל אותם למצולות.

בנימין נתניהו: פיניטה לה קומדיה ובעצם פיניטה לה טרגדיה.

בנימין נתניהו: מה שמדינת ישראל צריכה עכשיו היא ממשלה לאומית יציבה וחזקה, ממשלה שתחזיר את ההרתעה מול אויבינו ואת השקט והביטחון לאזרחינו, ממשלה שתיאבק בעוצמה בטרור ובאיום האיראני המתגבר, ממשלה שתסייע לשכבות החלשות ולא תפגע בהן, ממשלה שתוריד מיסים ושתבטל את הגזירות הכלכליות המרושעות שלכם, ממשלה שתניף בגאון את דגלי הציונות, שלא תתנצל על היותה של ישראל מדינת הלאום של העם היהודי ולא תבטל את חוק-יסוד: הלאום, שהוא אחד מיסודות הקיום שלנו, וגם לא תיתן – אדוני היושב-ראש, גם לא תחוקק חוק שוויון מניפולטיבי, שהוא בסך הכול דלת אחורית לביטול חוק הלאום.

בנימין נתניהו: אז מה יקרה?

בנימין נתניהו: יגידו, יש שוויון זכויות, אז יש גם שוויון זכויות בעלייה, בעלייה לישראל, זו זכות יסוד, זו זכות אנושית.

בנימין נתניהו: זה מבטל את הדרך.

בנימין נתניהו: אני לא חושב, אדוני היושב-ראש, שאתה חלק מזה, אבל אני יודע שהיית מחויב לחוק הלאום.

בנימין נתניהו: אל תיתן ידך לכרסם בו, ובסופו של דבר להפיל אותו, באמצעות החוק המסוכן הזה.

בנימין נתניהו: חבריי וחברותיי כאן באופוזיציה, אנחנו נכונים למשימה להבטיח את עתידה של מדינת ישראל כי מה שמנחה אותנו הוא לא שהממשלה תשרוד אלא שמדינת ישראל תשרוד – תשרוד, תתחזק ותשגשג.

קריאה: נכשלת.

בנימין נתניהו: אנחנו נמצאים כולנו במחצית חודש אייר, ממש באמצע הדרך בין יום העצמאות ויום איחוד ירושלים.

בנימין נתניהו: שתי הפסגות הללו ממחישות לנו לאילו גבהים העם שלנו יכול להגיע.

בנימין נתניהו: בשבת הקרובה, בפרשת בחוקותיי, נקרא "ואולך אתכם קוממיות".

בנימין נתניהו: לא ניתן לממשלת ההונאה והחולשה שלכם לעצור את מסע התקומה שלנו.

בנימין נתניהו: אתם קלקלתם, אנחנו נתקן.

בנימין נתניהו: נחדש בתנופה את בניין המדינה בקוממיות, קומה אחר קומה, מתוך הכרה בגודל הזכות, מתוך ההכרה בגודל השליחות שלנו - - -

קריאות: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת גולן, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

צבי האוזר: אני מבקש שתעזוב את האולם.

קריאות: לך, לך.

צבי האוזר: אני מבקש לא למחוא כפיים.

צבי האוזר: אנחנו בכנסת ישראל.

צבי האוזר: אלפיים שנה התפללנו על ריבונות, על משכן, על פרלמנט, לא בשביל למחוא כפיים במהלך הדיונים.

בנימין נתניהו: במשך אלפיים שנה חלמנו על קוממיות וחזרנו אחרי הפשע הנורא ביותר שנעשה לעם כלשהו בתולדות האנושות.

בנימין נתניהו: ושם, אל מול גולן, בא אותו גולן ואומר לנו שאנחנו היודונאצים.

בנימין נתניהו: שיתבייש ושישב בחוץ.

בנימין נתניהו: אנחנו נחדש בתנופה את בניין המדינה בקוממיות, קומה מעל קומה, מתוך הכרה בגודל הזכות והשליחות שלנו לפעול לטובת מדינת ישראל וכל אזרחי ישראל.

בנימין נתניהו: תודה רבה.

קריאות: - - -

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברים, אנחנו נצביע על העמדה שהציג ראש הממשלה.

צבי האוזר: על פי בקשת האופוזיציה תתקיים הצבעה שמית, ולכן אני מבקש ממזכיר הכנסת להתחיל ולמנות את שמות חברי הכנסת, לשמוע את הצבעתם.

צבי האוזר: בבקשה, מזכיר הכנסת.

צבי האוזר: מצביעים לפי סעיף 45(ד)(6), למיטב הבנתי – תתקן אותי, מזכיר הממשלה – על העמדה שהציג ראש הממשלה.

אופיר כץ: - - -

צבי האוזר: אני אמרתי ראש הממשלה?

צבי האוזר: אז אני מתנצל.

צבי האוזר: אני אמרתי ראש הממשלה.

צבי האוזר: יכול להיות שיש מישהו שעדיין חושב שראש הממשלה הוא ראש האופוזיציה, לא?

אופיר כץ: לא, אמרת, אמרת "ראש הממשלה".

צבי האוזר: אני מתנצל אם כך אמרתי.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: אני אבקש לשמוע בהקלטה.

צבי האוזר: בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד מתן כהנא – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין –

דן מרזוק: בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אבקש לקרוא בשנית שמות חברי הכנסת שלא השתתפו בהצבעה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) ולדימיר בליאק – בעד מיקי לוי – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת איימן עודה – נגד יצחק פינדרוס – נגד

צבי האוזר: האם יש מבין חברי הכנסת מי שנמצא באולם, לא השתתף בהצבעה ויש לו עניין להצביע?

צבי האוזר: אין אף אחד.

צבי האוזר: אם כן, אני מכריז על ההצבעה כנעולה.

צבי האוזר: אבקש למנות את המצביעים.

צבי האוזר: אם כן, 60 חברי כנסת תמכו בעמדה כפי שהציג אותה ראש הממשלה, 59 התנגדו, נמנעים אין.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: עמדת ראש הממשלה התקבלה.

צבי האוזר: הודעת ממשלה.

צבי האוזר: תודה.

קריאות: - - -

גלית דיסטל אטבריאן: זה פשוט לא נכון.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה להגיד שזה לא נכון ולרדת.

גלית דיסטל אטבריאן: זו זכותי כח"כית להגן על עצמי.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי השרים וחברי הכנסת, בהתאם לסעיף 9(א)(6) לחוק הממשלה, התשס"א–2001, אני מתכבד להודיע כי חברותו בממשלה של השר לשירותי דת מתן כהנא, נפסקה ביום 15 במאי 2022, בשעה 18:36, בחלוף 48 שעות מהמועד שבו מסר השר מתן כהנא את כתב התפטרותו מן הממשלה, בהתאם לסעיף 22(א) לחוק-יסוד: הממשלה.

צבי האוזר: תודה רבה.

קריאות: - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת דיסטל, ביקשת להעביר דבר אחד ב-60 שניות, בבקשה.

צבי האוזר: מהצד.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: אפשרתי מהצד לתת הודעה.

צבי האוזר: אני מבקש, בבקשה.

צבי האוזר: הבהרה קצרה על פי בקשתה המפורשת של דיסטל.

קריאה: - - -

צבי האוזר: אני יודע.

צבי האוזר: שיקול דעתי לתת לה מהצד, אחרי שביקשה 60 שניות להעביר עניין טכני שנפל בעניינו.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: חברת הכנסת דיסטל, את רוצה לתקן את הדברים או לא?

גלית דיסטל אטבריאן: נפתלי מזכיר סטטוס שכתבתי, לפני שהפכתי לפוליטיקאית, לפני שהפכתי בכלל לחברת כנסת.

גלית דיסטל אטבריאן: סטטוס שכתבתי מהמטבח בכפכפים, על זה שערבים זה לא מילה גסה, וכל שיתוף פעולה תרבותי, מדיני, עם חברי כנסת ערבים הוא מבורך, ובירכתי את מנסור עבאס שמושיט יד.

גלית דיסטל אטבריאן: נפתלי בנט לוקח את הסטטוס הישן הזה, וטוען כבר פעם שנייה, כדי להצדיק את הפשעים שהוא מבצע במדינה היהודית הציונית היחידה בעולם – הדבר היחידי שיש לו, האליבי היחידי שיש לו, זה סטטוס שכתבתי עוד לפני שהפכתי לח"כית.

גלית דיסטל אטבריאן: כשהפכתי לח"כית, יומיים לפני הבחירות, ויומיים אחרי הבחירות נשאלתי גם בגלי צה"ל על ידי אילנה דיין וגם בגלי ישראל, אם הליכוד צריך לשבת עם מנסור עבאס כדי שנתניהו יהיה ראש ממשלה – קריטי מאוד, מאני טיים, זמן אמת.

גלית דיסטל אטבריאן: בזמן אמת אמרתי פעמיים: לא, חד-משמעית לא.

גלית דיסטל אטבריאן: זו הפעם השנייה, אדוני יושב-ראש הכנסת, שנפתלי בנט משקר לאומה, ומשתמש בי כדי להצדיק את הפשעים שלו.

אמיר אוחנה: איזו פעם?

גלית דיסטל אטבריאן: הפעם השנייה שהוא משתמש בסטטוס הזה, כי זה כל מה שיש לו בידיים.

גלית דיסטל אטבריאן: זו בדיחה.

גלית דיסטל אטבריאן: זה עלוב.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת פרסה.

גלית דיסטל אטבריאן: ואדוני הנוכל, אל תגרור אותי לפשעים שאתה ביצעת.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

אמיר אוחנה: הוא משקר כמו שהוא נושם.

אמיר אוחנה: [מס' מ/1515; דברי הכנסת, חוב' כ"ב, ישיבה 118; נספחות.

אמיר אוחנה: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור לסעיף 3 בסדר-היום – הצעת חוק הגדלת נקודות זיכוי להורים במס הכנסה והגדלת מענק עבודה (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

צבי האוזר: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת אלכס קושניר, יושב-ראש ועדת הכספים.

צבי האוזר: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

דוד אמסלם: אדוני מזכיר הכנסת, היושב-ראש פועל בניגוד לתקנון, עושה מה שהוא רוצה.

דוד אמסלם: אם הוא אישר הודעה אישית, זה רק נחשב חמש דקות.

דוד אמסלם: עכשיו הוא עושה מסחרה.

דוד אמסלם: עוד הבן אדם שהתקין את התקנון.

צבי האוזר: תודה רבה.

דוד אמסלם: שאומר לי, אל תדבר בטלפון.

דוד אמסלם: הנורבגי שמכיר את התקנון, אתה מבין?

דוד אמסלם: הנורבגי שמכיר את התקנון.

אורלי לוי אבקסיס: יש תקנון - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אני הוצאתי אותך מהדיון.

צבי האוזר: חזרת להצבעה.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לעזוב.

צבי האוזר: אתה בשלוש קריאות.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לעזוב את הדברים.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לעזוב, אדוני.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לעזוב.

ינון אזולאי: - - - זה דיון חדש - - -

דוד אמסלם: לכמה זמן?

דוד אמסלם: זה דיון חדש.

ינון אזולאי: לא, זה דיון חדש.

ינון אזולאי: לא, לא, זה דיון חדש, אתה לא יכול.

ינון אזולאי: תגיד לי, מאיפה הכללים האלה?

צבי האוזר: אני מבקש ממך לעזוב את זה.

ינון אזולאי: זה דיון חדש, אתה לא יכול.

ינון אזולאי: זה דיון חדש, חבר'ה.

ינון אזולאי: יש פה יועץ משפטי, תשאלו אותו.

ינון אזולאי: באמת.

אורלי לוי אבקסיס: הכנסת היא לא שלכם בטאבו - - -

דוד אמסלם: הכנסת לא של אבא שלך, הלו.

צבי האוזר: לא מוציאים לדיון – חברים - - -

דוד אמסלם: - - -

צבי האוזר: היה לך את הזה.

צבי האוזר: תודה רבה, אני מבקש להוציא אותו.

ינון אזולאי: אתה לא יכול להוציא אותו, תקרא לו שלוש פעמים.

צבי האוזר: אני מבקש מהסדרנים להוציא אותו.

אורלי לוי אבקסיס: זה בניגוד לתקנון.

דוד אמסלם: - - - אתה לא נבחרת.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אני מבקש לצאת.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש.

צבי האוזר: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: תתבייש לך.

צבי האוזר: תודה רבה.

דוד אמסלם: זה הליכוד סידר לך עבודה, נתניהו, אתה לא מתבייש.

אורלי לוי אבקסיס: תתייעץ, תשאל.

אורלי לוי אבקסיס: הפכת את הכנסת - - -

דוד אמסלם: אתה ממציא תקנונים איך שאתה רוצה.

צבי האוזר: תודה רבה, זה על פי התקנון.

צבי האוזר: אני מבקש לצאת, בבקשה.

צבי האוזר: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.)

אורלי לוי אבקסיס: זה בניגוד לתקנון, אתה יודע.

צבי האוזר: חבר הכנסת קושניר, אני מבקש שתציג את הדברים.

ועדת הכספים): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ועדת הכספים): אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני גאה להציג את חוק הגדלת נקודות זיכוי להורים במס ההכנסה והגדלת מענק העבודה, ואני רוצה לשאול שאלה.

ועדת הכספים): מתי בפעם האחרונה הממשלה עזרה למעמד הביניים?

ועדת הכספים): לא בדיבורים, לא בהבטחת בחירות, לא בסרטונים מרגשים בפייסבוק, אלא במעשים באמת – למשפחות שסוחבות על גבן את הכלכלה הישראלית, משלמות מסים, עובדות קשה, ונושאות ברוב נטל המס בישראל?

אוריאל בוסו: מה עם אלה שאין להם נקודות זיכוי?

ועדת הכספים): שכירים ועצמאים, נשים וגברים, הורים לילדים בבית ספר היסודי בגילאים 6–12, סוף-סוף יקבלו הקלה אמיתית, עוד נקודת זיכוי לכל הורה על כל ילד.

ועדת הכספים): מה המשמעות?

ועדת הכספים): המשמעות היא הגדלה בהכנסה של 2,676 שקלים לכל הורה לכל ילד בשנה.

ועדת הכספים): כלומר, 5,352 שקלים למשפחה לכל ילד ו-10,704 שקלים על שני ילדים.

ועדת הכספים): ועוד דבר חשוב.

ועדת הכספים): התשלום הזה הוא תשלום רטרואקטיבי מינואר 2022.

ועדת הכספים): כלומר, כאשר החוק הזה יעבור – 610,000 אזרחים ואזרחיות במדינת ישראל יקבלו את הכסף הזה בתלוש שלהם, כן בתלוש.

ועדת הכספים): כי מי שעובד – יקבל, ומי שלא עובד – לא יקבל.

ועדת הכספים): ובנוסף לכך, אנחנו מסייעים היום גם לאלה שעובדים ומשתכרים בשכר נמוך.

ועדת הכספים): אנחנו מגדילים את מענק העבודה, שנקרא גם מס הכנסה שלילי ב-40%.

ועדת הכספים): המשמעות היא ש-325,000 איש ואישה שעובדים קשה יקבלו כבר ביולי, בנוסף למענק לשנת 2021, שנע בין 4,000 ל-8,800 שקלים, מקדמה של מ-1,200 עד 2,640 שקלים.

ועדת הכספים): כלומר, אלפי שקלים סיוע לאלה שעובדים.

ועדת הכספים): כן.

ועדת הכספים): לאלה שעובדים, חברים.

שלמה קרעי: כמה לעשירון העליון יש בתוך - - - תספר לאזרחי ישראל.

ועדת הכספים): כלומר, אני רוצה רק לומר, שהגיע הזמן שאלה שבאמת עובדים ומתאמצים ואלה שבאמת נושאים בנטל המס יוכלו לקבל את הסיוע, שהובטח להם במשך כל כך הרבה שנים אבל אף פעם זה לא קרה.

ועדת הכספים): מעבר לכך, אנחנו הגענו לסיכום עם האופוזיציה על הגדלת מעגל הזכאים לתוספת של מענק העבודה, והכנסנו גם עובדים ועובדות מגיל 21 בהוראה לשלוש שנים.

ועדת הכספים): המהלך הזה נועד לסייע לצעירים וצעירות, חיילים וחיילות משוחררים בתחילת דרכם שנכנסים לשוק התעסוקה.

ועדת הכספים): אגב, חלקם משלבים את העבודה יחד עם לימודים, וכמובן, זה מגיע להם.

ועדת הכספים): מעבר לכך, עוד סיכום עם האופוזיציה: קרובי משפחה – וצריך להדגיש כאן שאנחנו נותנים תוספת של 40% לאלה שעובדים אצל קרובי משפחה, בדיוק כמו שעשינו במשבר הקורונה.

ועדת הכספים): כלומר, נותנים תוספת של 40% כאילו היה להם מענק מלא.

ועדת הכספים): ואני רק רוצה להזכיר לכם שהחוק הזה בא במסגרת מכלול שלם של תוכנית כלכלית שהוצגה על ידי שר האוצר.

ועדת הכספים): התוכנית הזאת כללה הורדת מכסים, התוכנית הזאת כללה את החוק שאנחנו מדברים עליו היום, והתוכנית הזאת גם כוללת את סבסוד הצהרונים.

ועדת הכספים): רשויות באשכול 4 ו-5, שמעולם לא חלמו לקבל סבסוד בצהרונים, יקבלו מאות שקלים של סבסוד.

ועדת הכספים): אני רק רוצה לתת לכם כמה דוגמאות של ערים: לוד, רמלה, קריית גת, עכו, טבריה, דימונה, שדרות, ערד, מגדל העמק, באר שבע, אשקלון, בת ים, נוף הגליל, ועוד הרבה מאוד רשויות נוספות.

ועדת הכספים): אני רוצה להגיד - - -

קריאה: - - -

ועדת הכספים): זו הרשימה שקיבלתי, אבל כן, יש.

ועדת הכספים): אזרחי ואזרחיות ישראל, אני יודע שחיכיתם לחוק הזה בכיליון עיניים.

ועדת הכספים): ולכן, במהלך הפגרה של הכנסת כינסתי את הוועדה כמה פעמים כדי שהחוק הזה יהיה מוכן לתחילת הכנס, וגם הגעתי לסיכום עם האופוזיציה שיצביעו יחד איתנו על החוק הזה, והחוק הזה יעבור פה אחד.

ועדת הכספים): כרגע אני מבין שהליכוד חוזר בו מהסיכום ולא מוכן להצביע איתנו על החוק הזה.

שלמה קרעי: לא היה סיכום לגבי המליאה.

ועדת הכספים): וחבל.

שלמה קרעי: לא היה סיכום לגבי המליאה.

ועדת הכספים): רגע, תן לי לסיים.

ועדת הכספים): יהיו לך אחר כך דברים לדבר.

שלמה קרעי: לא היה סיכום לגבי המליאה.

ועדת הכספים): זה לא נכון.

ועדת הכספים): היה.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: לא לא לא - - -

יואב קיש: אמרת שתביא את זה בהסכמה למליאה ולא הבאת את זה.

ועדת הכספים): היה סיכום.

ועדת הכספים): היה סיכום.

יואב קיש: הבאת את זה היום, אמרנו לך שתביא את זה בשבוע הבא.

משה ארבל: אלכס - - -

ועדת הכספים): אין בעיה.

ועדת הכספים): בוא תצביע נגד הטבות מס לאזרחים שעובדים.

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: אני מצביע נגד הממשלה.

ועדת הכספים): תצביע נגד.

ועדת הכספים): תצביע נגד ממדים ללימודים.

יואב קיש: אני מצביע נגד הממשלה הפושעת הזו, הממשלה שאנחנו נחליף אותה.

ועדת הכספים): תצביע נגד, אין בעיה.

ועדת הכספים): בוא, בסוף - - -

יואב קיש: הממשלה שלוקחת מחבלים מג'נין ושמה אותם בבית חולים - -

ועדת הכספים): אפשר להפסיק אותו רגע?

יואב קיש: - - בעפולה עם דם יהודי.

יואב קיש: נגדכם, נפיל אתכם.

שלמה קרעי: אלכס, אלכס, אל תרתח.

שלמה קרעי: אל תרתח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב קיש, תירגע.

ועדת הכספים): אני רק רוצה להגיד דבר אחד.

שלמה קרעי: 1.4 מיליארד שקל.

ועדת הכספים): אני רוצה – אתה תדבר בזמן שתדבר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי.

ועדת הכספים): אני רק רוצה להגיד דבר אחד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה קרעי, עוד מעט יהיה לך – שלמה, שלמה, שלמה.

ועדת הכספים): הליכוד, שבמשך שנים התיימר לייצג את מעמד הביניים, אותם אלה שעובדים, משרתים בצבא, עושים מילואים, רק מסתפק בדיבורים.

ועדת הכספים): ועכשיו, במאני טיים, כשיש לנו חוק שנותן סיוע אמיתי, כסף אמיתי למעמד הביניים, שקורס תחת הנטל של המיסים, אתם תצביעו נגד?

ועדת הכספים): בואו נראה אתכם.

ועדת הכספים): תסתכלו אחר כך בעיניים של הציבור, אבל הכי חשוב, בעיניים של עצמכם במראה.

ועדת הכספים): אלה מכם שיש להם עדיין מצפון, אני בטוח שתצביעו בעד.

ועדת הכספים): ואני רוצה להגיד עוד דבר.

ועדת הכספים): הטרלול הזה שלכם גם על החוק הזה וגם על החוק של ממדים ללימודים בעצם חושף את הפרצוף האמיתי שלכם, ומראה לציבור שמה שמעניין אתכם זה לא שיקולים ענייניים אלא רק פוליטיקה קטנה.

ועדת הכספים): יש פה כל כך הרבה חוקים שעולים במליאה, ויש לכם כל כך הרבה הזדמנויות להטריל אותנו, יש לכם כל כך הרבה הזדמנויות להפריע לנו, אבל אל תעשו את זה על גבן של משפחות שעובדות, משלמות מיסים.

משה ארבל: של אימהות עובדות, של המעונות - - - זרקתם אותם לכלבים - - -

משה אבוטבול: על מה אתה מדבר?

משה ארבל: שכחתם - - - להעמיס את החרדים על מריצה למזבלה.

משה ארבל: תתבייש לך, תסתכל במראה.

משה ארבל: עלינו אתה מדבר?

משה אבוטבול: רגע, הינה - - -

ועדת הכספים): חבר הכנסת משה ארבל.

משה ארבל: אימהות עובדות - - -

ועדת הכספים): חבר הכנסת משה ארבל, אני רק רוצה לשאול אותך שאלה.

משה ארבל: מה?

משה ארבל: מעונות.

משה ארבל: מעונות יום לילדים - - -

ועדת הכספים): מתי כבר, מתי כבר, מתי כבר תשנו את התקליט?

משה אבוטבול: לך - - -

ועדת הכספים): ואני אומר לכם, אנחנו – משה, משה, משה, משה, אנחנו לא מסכימים על הרבה מאוד דברים.

משה אבוטבול: לא, זה גם אחד מהדברים - - -

ועדת הכספים): לא פניתי אליך, משה אבוטבול.

ועדת הכספים): פניתי למשה ארבל.

ועדת הכספים): משה, אנחנו לא מסכימים על הרבה מאוד דברים, ואנחנו מתווכחים, וזה בסדר, אבל יש פה חוק שבא בקונסנזוס.

ועדת הכספים): בחוק הזה הגענו לסיכום איתכם על הרבה מאוד הטבות שאתם ביקשתם, ואגב בצדק.

ועדת הכספים): הגענו לסיכום.

ועדת הכספים): ולכן לבוא עכשיו ולהצביע נגד החוק הזה, זה פשוט לירות בנפש של אותם אלה שמחכים לכסף הזה בכיליון עיניים.

משה ארבל: אין לנו איתכם שום שיתוף פעולה.

משה ארבל: כלום.

ועדת הכספים): ולכן אני פונה לחבריי בקואליציה, כמובן - -

משה ארבל: - - -

יוסף טייב: אתם לא לגיטימיים.

יוסף טייב: אתם לא לגיטימיים אבל.

ועדת הכספים): - - אבל גם לחבריי באופוזיציה, אלה שעדיין יודעים להבדיל בין עיקר לטפל, ואלה שעדיין יודעים לשים את טובת הציבור לנגד עיניהם, בראש סדר העדיפויות, תצביעו בעד החוק הזה.

ועדת הכספים): ואחר כך אנחנו נמשיך לריב.

יוסף טייב: טובת הציבור היא להחליף אתכם.

יוסף טייב: טובת הציבור היא להחליף אתכם כמה שיותר מהר.

קריאות: - - -

ועדת הכספים): יש פה מספיק דברים לריב עליהם.

ועדת הכספים): אז תודה רבה לכם.

ועדת הכספים): ואני מצפה מכם, ואני מצפה מכם, מצפה מכם לשים את השיקול הפוליטי בצד - -

יוסף טייב: אל תצפה לכלום.

ועדת הכספים): - - להצביע בעד החוק שנותן הטבות מס למשפחות עובדות, ומגדיל את מענק העבודה, אותו מס הכנסה שלילי, שהרבה מאוד שכבות חלשות - -

אוריאל בוסו: אל תצפה מאיתנו שום עזרה.

אוריאל בוסו: הממשלה הזאת צריכה ללכת.

ועדת הכספים): - - 300,000 איש מחכים לזה.

ועדת הכספים): תודה רבה.

אוריאל בוסו: אל תצפה כלום מאיתנו.

אוריאל בוסו: אתם צריכים ללכת הביתה, נקודה.

אוריאל בוסו: יש לך שותפים, שהם יצביעו.

יוסף טייב: טובת הציבור הוא להחליף אתכם כמה שיותר מהר.

מנסור עבאס: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת אלכס קושניר.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: קודם כול, חברי הרשימה המשותפת הגישו הסתייגויות לפני סעיף מס' 1.

מנסור עבאס: כן, לסעיף 1 אין הסתייגויות.

מנסור עבאס: וסעיף 2 - - -

קריאה: רשימת דוברים, אדוני.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

מנסור עבאס: כמובן, קבוצת המסתייגים מהרשימה המשותפת: חברי הכנסת איימן עודה, אחמד טיבי, סמי אבו שחאדה, עאידה תומא סלימאן, אוסאמה סעדי, עופר כסיף.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איימן עודה, חמש דקות.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, היום בבוקר בפעם השלישית השנה נכחתי בבית המשפט העליון יחד עם הבמאי מוחמד בכרי.

איימן עודה: לפני כן ביקרתי עם משפחת יעקוב אבו אלקיעאן מאום אל-חיראן, המחנך שהואשם שהוא חבר בדאעש.

איימן עודה: משפחתו רצתה לנקות את שמו.

איימן עודה: בית המשפט דחה את הבקשה שלהם.

איימן עודה: בפעם השנייה הלכתי לשם יחד עם הרופא העזתי עז א-דין אבו אל-עייש, זה שהצבא המוסרי ביותר בעולם הרג את בנותיו.

איימן עודה: הוא ביקש את הצדק, שמדינת ישראל תכיר רשמית בעוול שנגרם לו.

איימן עודה: בית המשפט העליון דחה את הבקשה שלו.

איימן עודה: אני מוכן להיות שותף עם השמאל הציוני למען הרחבת המרחב הדמוקרטי גם בבית המשפט וגם לאזרח את המשטרה הגזענית.

איימן עודה: אבל אני לא אשכח לרגע אחד מהן הבעיות העיקריות, והן – 1.

איימן עודה: המשך הכיבוש; 2.

איימן עודה: האפליה נגד האזרחים הערבים; 3.

איימן עודה: חוסר הצדק החברתי והפגיעה בשכבות המוחלשות.

איימן עודה: אבל הדיל בין השמאל הציוני לבין הימין בממשלה הנוכחית הוא להמשיך את מדיניות הימין אבל בלי בנימין נתניהו: לשמר את בית המשפט, את המשטרה, את הפרקליטות, אבל כן, כן לפגוע בירושלים, לפגוע במסגד אל-אקצא, לפגוע בתושבי הנגב הערבים ולהעלות את המחירים נגד השכבות מוחלשות.

איימן עודה: אנחנו לא נהיה אף פעם חלק מהדיל האומלל הזה בין השמאל הציוני לבין הימין.

איימן עודה: אומרים לנו: אבל מה האלטרנטיבה?

איימן עודה: זה בנימין נתניהו.

איימן עודה: סמי אבו שחאדה, יש בדיחה בערבית על בחור בשם חמדאן שהצטרף לצבא.

איימן עודה: אז המפקד שלו שאל אותו: חמדאן, במידה שאתה נפגש עם אויב, מה תעשה?

איימן עודה: אמר: אני אירה בו.

איימן עודה: ואמרו לו: אם הם שניים?

איימן עודה: אמר: אני אסתתר מאחורי עץ ואירה בשניהם.

איימן עודה: ואם יש טנק?

איימן עודה: אמר: אני איכנס מתחת לטנק וגם אפוצץ אותו.

איימן עודה: ואמרו לו: ואם יש מטוס?

איימן עודה: אז הוא ענה להם: אז מה הצבא הזה שאין בו חוץ מחמדאן?

איימן עודה: ואני רוצה להגיד לשמאל הציוני: האוכלוסייה הערבית, חמדאן הזה, מה היא לא עשתה: הצביעה בעד פרס אחרי הטבח בכנא; הצביעה בעד הגנרל אהוד ברק, וידענו מה עשה לנו אחר כך; המלצנו על הגנרל גנץ והוא הפנה עורף.

איימן עודה: זה לא אנחנו, אנחנו הכי ישרים – נגד נתניהו ונגד הימין.

איימן עודה: אבל מי שחושב שאנחנו צריכים להיות שותפים בהעמקת הכיבוש, בהעמקת האפליה – לא, לא, לא (אומר דברים בשפה הערבית.

איימן עודה: להלן תרגומם:).

איימן עודה: זו ממשלה שהיא שותפה להעמקת הכיבוש והפליית האוכלוסייה הערבית, לפגיעה בשכבות המוחלשות.

איימן עודה: אנחנו בכיוון האחר לגמרי.

איימן עודה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת איימן עודה.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מנסור עבאס: חמש דקות.

סמי אבו שחאדה: שוכרן.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו שומעים על הסתה משני הצדדים, גם מהימין בשלטון וגם מהימין באופוזיציה.

סמי אבו שחאדה: יש תחרות מי יותר ימני במדינת ישראל, כאשר התפיסה של שני הצדדים של מי יותר ימני היא מי יותר גזען, מי יותר שונא ערבים, מי יותר חושב שהערבים הם לא שחקן לגיטימי בפוליטיקה במדינת ישראל – בנט או נתניהו או השותפים של שניהם.

סמי אבו שחאדה: כל יום אנחנו שומעים הסתה חדשה, פעם מצד בנט, פעם מצד נתניהו.

סמי אבו שחאדה: הגזען הקטן הראשון אומר לגזען השני: החברים שלך ערבים.

סמי אבו שחאדה: ואז הגזען השני מנסה להגן על עצמו ואומר: לא, לא, החברים שלך ערבים.

סמי אבו שחאדה: ואז חוזר הגזען הראשון ואומר לו: הערבים מצביעים איתך.

סמי אבו שחאדה: ואז חוזר הגזען השני ואומר: לא, לא, הערבים מצביעים איתך.

סמי אבו שחאדה: וזה גם לא משנה איזה ערבים – ערבים שקיבלו את המדינה היהודית או ערבים שנאבקים נגד הדבר הזה שנקרא "יהודית ודמוקרטית".

סמי אבו שחאדה: זה לא משנה, כל ערבי מבחינת שני הגזענים, שני הצדדים – גם בקואליציה – והם גם לא רואים את זה; הם לא רואים כמה הם מכוערים, שני הצדדים האלה.

סמי אבו שחאדה: כל הזמן אתה שומע הסתה, וזה לא שאחד מנסה להסביר למה הוא פחות גזען.

סמי אבו שחאדה: להפך, התחרות היא מי יותר גזען, מי יותר שונא ערבים, מי יותר מסית, מי יוצא נגד החברה הערבית בנגב, מי יוצא נגד המשותפת, מי יוצא נגד רע"מ, מי מסית על אלה, מי מסית על אלה.

סמי אבו שחאדה: ולמה זה בכלל שיח לגיטימי?

סמי אבו שחאדה: כי זו התוצאה של המדינה היהודית.

סמי אבו שחאדה: מי שנאבק למען עליונות יהודית יגיע לשם.

סמי אבו שחאדה: מי שחושב שכיבוש הוא לגיטימי וצריך להעמיק אותו, יגיע לשם.

סמי אבו שחאדה: הרי ממה הזהירו רבים מהאינטלקטואלים היהודים?

סמי אבו שחאדה: אמרו: בסוף תהיה הידרדרות מוסרית לכיבוש.

סמי אבו שחאדה: אנחנו נמצאים שם, ועכשיו החברה כולה הידרדרה כלפי הימין והימין הפשיסטי.

סמי אבו שחאדה: זה מה שהחברה הישראלית בוחרת.

סמי אבו שחאדה: זה לא מיעוט, זה לא קצת בשוליים; אלה הם פני החברה.

סמי אבו שחאדה: התחרות הזאת תימשך.

סמי אבו שחאדה: בתחרות הזאת ראינו אתמול את אחד המראות הכי מכוערים שלו: התנועה הפשיסטית הזאת שנקראת אם תרצו, שרודפת אחרי מרצים באוניברסיטה וסטודנטים ערבים פלסטינים בכל האוניברסיטאות והמכללות בארץ – אתמול הגזענים הקטנים האלה באים לחגוג נכבה.

סמי אבו שחאדה: אתה יכול להבין, הרוב פה בכנסת מכחישי נכבה.

סמי אבו שחאדה: קטנים ועלובים, מכירים אותם כבר עשרות שנים.

סמי אבו שחאדה: עם שעשה נכבה לעם אחר מכחיש.

סמי אבו שחאדה: עכשיו הם הידרדרו עוד יותר מזה: לא רק שהם מכחישים, הם באים לחגוג נכבה.

סמי אבו שחאדה: ניחא אם אלה היו כמה מהאספסוף הקטן הזה של אם תרצו, אבל המשטרה שעמדה שם לא ראתה שיש שם בעיה, לא ראתה שיש בעיה בחגיגת נכבה של עם אחר.

סמי אבו שחאדה: והקטע שבכלל החבר'ה שם – מי שעבר, עוברי אורח שם, לא ראו שזו הידרדרות מוסרית.

סמי אבו שחאדה: כדי להסביר כמה זה חמור ליהודים אי-אפשר רק לדבר על זה.

סמי אבו שחאדה: הם לא ירגישו, הם לא חשים את הכאב של הצד האחר, לא משנה כמה תגיד להם.

סמי אבו שחאדה: כדי שהיהודים יבינו, אתה צריך להסביר להם: מה הייתם חושבים אם זה היה קורה ליהודים אחרים בעולם?

סמי אבו שחאדה: רק ככה הם מסוגלים להבין.

סמי אבו שחאדה: בלי להשוות את זה ליהודים, אין להם רגש.

סמי אבו שחאדה: לעם הפלסטיני אין.

סמי אבו שחאדה: הם לא רואים את הגזענות הזאת, הם לא רואים כמה זה חמור לחגוג סבל של עם אחר גם אם הם לא מסכימים לגביו, גם אם הם חיים בהכחשה, לא משנה איפה הם נמצאים.

סמי אבו שחאדה: זה דבר שאי-אפשר להבין אותו.

סמי אבו שחאדה: זו יכולה להיות רק חברה חולה; רק חברה חולה שכל כך הידרדרה מוסרית יכולה להגיע לרמה הזאת.

סמי אבו שחאדה: גם אלה שבאו לחגוג וגם הסטודנטים שנכנסו והתעלמו מזה שהם חוגגים נכבה וגם המשטרה שעמדה שם וגם הנהלת אוניברסיטת תל אביב שהרשתה את הדבר הזה – כולם חלק מהפשע הזה.

סמי אבו שחאדה: אחרת אי-אפשר להבין מה קורה פה.

סמי אבו שחאדה: איך אפשר להבין דבר כזה?

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, משפט אחד.

סמי אבו שחאדה: אני מסיים במשפט אחד.

סמי אבו שחאדה: דיברתי בתחילת הדברים שלי על התחרות מי יותר גזעני.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה ששני הצדדים ינוחו – שניכם גזענים ואת זה שניכם הרווחתם.

סמי אבו שחאדה: אבל דבר אחד צריך ללמוד ולהגיד את זה פה: הדגל היפה, שאנחנו מאוד גאים בו, עם ארבעת הצבעים, זה דגל פלסטין, לא דגל אש"ף.

סמי אבו שחאדה: תלמדו.

סמי אבו שחאדה: כבר עשרות שנים.

סמי אבו שחאדה: ולא משנה כמה תסיתו נגד, אנחנו נמשיך להיות גאים בדגל שלנו ונמשיך להרים אותו בכל מקום.

סמי אבו שחאדה: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, חמש דקות.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, אדוני השר, רבותיי חברי הכנסת, הדיונים על החוק הזה, חוק הגדלת נקודות זיכוי להורים במס הכנסה והגדלת מענק העבודה, התקיימו בוועדת הכספים.

אחמד טיבי: השתתפנו כמעט בכל הישיבות, ואני רוצה לציין לטובה את חבר הכנסת ינון אזולאי שייצג את ש"ס בישיבות מרתוניות, עבודה רצינית.

אחמד טיבי: בהתחלה הגיל היה 23, ואנחנו ברשימה המשותפת ביקשנו להוריד את זה ל-18.

אחמד טיבי: בסוף הייתה פשרה להוריד ל-21.

אחמד טיבי: בעצם לא פשרה, זו החלטה שלהם, לנו יש אפילו הסתייגות על 18.

אחמד טיבי: היו שתי נקודות חשובות: לגבי הילדים – גיל הילדים הוא מ-11 עד 16, ואנחנו ביקשנו שזה יהיה עד 18.

אחמד טיבי: גם זה לא התקבל.

אחמד טיבי: אבל מה התקבל?

אחמד טיבי: ההורדה של הגיל מ-23 ל-21, והיה סירוב של משרד האוצר שבמקומות עבודה ובתי עסק שיש בהם קרבה משפחתית – שזה קורה לרוב ביישובים הערבים – לא יינתן מענק.

אחמד טיבי: הצלחנו לבטל את הסירוב הזה, והווטו על קרבת משפחה בבתי עסק ביישובים הערביים הוסר.

אחמד טיבי: הסכום, נדמה לי – תקן אותי, ינון – זה בין 1,600 שקל ל-3,200-3,000, מענק חד-פעמי.

אחמד טיבי: יש משפחות שמחכות לזה בקוצר רוח.

אחמד טיבי: זה סכום חשוב למשפחות האלה כפיצוי והגדלת מענק העבודה, ולכן יש דברים שהתקבלו, יש דברים שלא התקבלו.

אחמד טיבי: אני מציין גם את נקודות החיוב וגם את נקודות השלילה בחוק הזה.

אחמד טיבי: אנחנו נמשיך.

אחמד טיבי: למשל, אנחנו חושבים שחוק שכר מינימום, 40 שקל לשעה, הוא חוק שהוא הרבה יותר טוב מהמענקים אחד אחרי השני.

אחמד טיבי: נמשיך להציף ולהציג את חוק שכר מינימום, ובסופו של דבר אם יושג שכר מינימום – אני מבין שיש שיחות חיוביות בכיוון.

אחמד טיבי: אולי לא תושג המטרה באופן מיידי, אבל יכול להיות במידה סבירה שזה יעלה.

אחמד טיבי: עכשיו זה 29 שקל, זה יעלה, לא יגיע ל-40 בהחלטת משרד האוצר, אבל יש כיוון.

אחמד טיבי: כל שקל, כל סכום הוא חשוב למשפחות, במיוחד מול גל עליית המחירים.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) ולכן נמשיך גם בוועדת הכספים, גם כאן במליאה, גם בוועדות, לפעול בכיוון.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אחמד טיבי.

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני לא רוצה להתייחס לחוק, מאחר שאני חושבת שחבר הכנסת טיבי וגם החברים האחרים התייחסו במידה שמביעה את דעתנו ועמדתנו ברשימה המשותפת על החוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: אני עדיין מזועזעת ולא מרגישה שאפשר לעבור לסדר-היום על מה שקרה ביום שישי שעבר בהלווייתה של השהידה, של העיתונאית שנורתה ונרצחה, שירין אבו עאקלה.

עאידה תומא סלימאן: אני נכחתי בהלוויה וראיתי ים של אנשים, עשרות אלפים, שהגיעו מכל מקום אפשרי כדי לתת כבוד לשירין אבו עאקלה, שמייצגת עבור כל פלסטיני קול שהוא קודם כול מקצועי, אבל גם קול שמביא את הסיפור הפלסטיני, את הסבל הפלסטיני, את כל מה שעובר על העם הפלסטיני ב-25 השנים האחרונות.

עאידה תומא סלימאן: ראיתי ילדים שגדלו על הקול של שירין אבו עאקלה מגיעים מהצפון הרחוק כדי לתת לה את הכבוד.

עאידה תומא סלימאן: ומה עושה משטרת ישראל, שכנראה קיבלה בתקופה האחרונה פרנוית דגל?

עאידה תומא סלימאן: משטרת ישראל, שפועלת ככוח כיבוש בתוך ירושלים המזרחית, ראתה לנכון להפציץ בית חולים בגז מדמיע, ברימוני הלם, איפה שאנשים כרעו על הברכיים והתפללו לנשמתה של שירין אבו עאקלה.

סמי אבו שחאדה: הם לא - - -

עאידה תומא סלימאן: מוסלמים ונוצרים כרעו על הברכיים והתפללו, ומה עשתה משטרת ישראל, שיש לה הוראות – אף אחד בינתיים לא יודע ממי ההוראות – לא לאפשר הרמת דגל פלסטין?

עאידה תומא סלימאן: מה חשבתם?

עאידה תומא סלימאן: שירימו דגל ישראל בהלוויה של שירין אבו עאקלה?

עאידה תומא סלימאן: השתגעתם?

עאידה תומא סלימאן: איפה המוסר שלכם כששוטרים מרביצים לנושאי הארון?

עאידה תומא סלימאן: מרביצים כדי שיפילו את הארון על הרצפה.

עאידה תומא סלימאן: למה?

עאידה תומא סלימאן: כי יש עליו מלמעלה כיסוי בדגל פלסטין.

עאידה תומא סלימאן: והדיון בתוך מדינת ישראל הוא על פיגוע תדמיתי.

עאידה תומא סלימאן: איפה הפיגוע המוסרי?

עאידה תומא סלימאן: איפה המוסר לדבר איך יכול להיות שבמשטרה מקבלים הוראה ומרביצים לאנשים כדי להפיל ארון, וידם של השוטרים לא רועדת?

עאידה תומא סלימאן: לא מהססים לרגע לפני שמרביצים.

עאידה תומא סלימאן: איפה המוסר?

עאידה תומא סלימאן: איפה השיח על המוסר?

עאידה תומא סלימאן: זאת המשטרה?

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: זאת משטרה שאמורה להיות אמונה על ביטחונם של אזרחי המדינה?

עאידה תומא סלימאן: סליחה, זאת לא משטרה, זה כוח כיבוש שמדכא.

עאידה תומא סלימאן: הם הבינו שהמערכה היום בירושלים היא לא לקיים הלוויה, אלא מי הבעלים בבית הזה.

עאידה תומא סלימאן: ואני אומרת לכם, ביום שישי העם הפלסטיני הוכיח שוב שירושלים המזרחית, אל-קודס, תהיה בירתה של פלסטין.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להוריד דגלים בכוח כמה שתרצו.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו הגעתי ממחמוד פאתיחה.

עאידה תומא סלימאן: אני וחברי איימן עודה ביקרנו אצל אחד מאלה שנשאו את הארון וקיבלו מכות רצח מהשוטרים והקפידו להשאיר את ארונה של שירין גבוה, כמו שהיא בליבנו ובמחשבותינו מאוד גבוה, ולא הרשו שהארון ייפול על הרצפה למרות המכות.

עאידה תומא סלימאן: על צעירים כאלה אנחנו בונים.

עאידה תומא סלימאן: אין עם שנמצא תחת כיבוש שיקבל את הכיבוש וירים את הדגל של הכובש.

עאידה תומא סלימאן: תשכחו מזה.

עאידה תומא סלימאן: הדגל הפלסטיני עוד יתרומם בירושלים המזרחית כבירתה של מדינת פלסטין, ויהיה רחוב על שמה של שירין אבו עאקלה גם בירושלים המזרחית וגם בכפרים שלנו.

עאידה תומא סלימאן: ואני מנצלת את ההזדמנות לקרוא לכל הרשויות המקומיות הערביות במדינת ישראל: תקראו לאחד מהרחובות על שמה של שירין אבו עאקלה.

עאידה תומא סלימאן: שירין, שאיבדה את החיים שלה כי רצתה לחשוף את האמת על הפנים המכוערות של הכיבוש.

עאידה תומא סלימאן: בלתי מתקבל על הדעת שאין שיח.

עאידה תומא סלימאן: תסתכלו אחד על השני ותשאלו למה אין שיח, איפה המוסר של השוטרים האלה.

עאידה תומא סלימאן: קיבלתם הוראה?

עאידה תומא סלימאן: ביצעתם בלי לחשוב?

עאידה תומא סלימאן: זה מזכיר לכם משהו?

עאידה תומא סלימאן: היד שלכם לא רעדה?

עאידה תומא סלימאן: הלכתם הביתה ושיחקתם עם הילדים שלכם אחרי מעשה כזה?

עאידה תומא סלימאן: וואלה, אתם אנושיים.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

משה אבוטבול: שמתם לב שבאולם אתם גם הרוב, עכשיו באולם?

משה אבוטבול: איך מתמודדים עם זה?

אוסאמה סעדי: מי זה "אתם"?

משה אבוטבול: אתה לא שם לב?

משה אבוטבול: אתה עורך דין.

סמי אבו שחאדה: אתה גם מזרחי.

מנסור עבאס: חמש דקות, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

מנסור עבאס: טוב, חבר הכנסת משה אבוטבול, אמרת מה שהתכוונת.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש וכבוד השר, חבריי חברי הכנסת, תראו, החוק הזה שהממשלה הביאה, סוף-סוף הביאה חוק שנותן ואמור לתת מענקים, סיוע למשפחות, לאזרחים.

אוסאמה סעדי: אבל עד היום, למרות ההבטחות של הממשלה, לא הביאו ולא נתנו מענקים לעסקים שנפגעו בגל הקורונה האחרון.

אוסאמה סעדי: ואני מדבר על מגזרים וענפים שלמים של עסקים שנפגעו באופן הקשה ביותר.

אוסאמה סעדי: כל התחום של התיירות, סוכני נסיעות, מסעדות, חברות אוטובוסים, מורי דרך, שנפגעו כי הייתה סגירה טוטלית של כל העסקים האלה, לא קיבלו שום פיצוי עד היום, למרות הבטחות של הממשלה.

אוסאמה סעדי: הביאו, בגלל גל ההתייקרויות שלא פסח על שום ענף ושום תחום ויש התייקרויות באחוזים גבוהים, דבר שמקשה מאוד על השכבות החלשות, לכן היינו מצפים, כבוד השר מאיר כהן, היינו מצפים שהתוכנית שהממשלה הביאה באמת תעזור לשכבות החלשות, חבר הכנסת מרגי.

אוסאמה סעדי: אבל מתברר שהתוכנית הזאת, רוב-רובה של התוכנית – ומדובר ביותר ממיליארד שקל, ועם החוק הקודם שהצבענו עליו בשבוע שעבר, 2 מיליארד שקל – בעשירונים העליונים, העשירון העליון, עשירון מס' 10 מקבל את הנתח שלו מתוך התוכנית הזאת – 30%; העשירון התשיעי מקבל 28%; העשירון השמיני – 20%.

אוסאמה סעדי: עשירון מס' 1, 2, 3 כמעט שלא מקבלים.

אוסאמה סעדי: אני מדבר בעיקר על החברה הערבית, אדוני היושב-ראש, שהיא בעשירונים התחתונים – כמעט שלא מקבלים.

אוסאמה סעדי: ולמה?

אוסאמה סעדי: כי הגשנו הסתייגויות, ויש לנו את ההסתייגות הזאת שהגשנו, שכאשר מדברים על מענקי עבודה – ואומנם, כפי שאמרו חבריי קודם וחברי חבר הכנסת אחמד טיבי, שהיה חבר בוועדת הכספים, הגיל היה 23 והורידו את זה ל-21, אבל ביקשנו להוריד את זה לגיל 18.

אוסאמה סעדי: למה צעיר בן 18, 19, 20 – ואני שמעתי את יו"ר ועדת כספים חברי קושניר אומר:

אוסאמה סעדי: מי שעובד – מקבל; מי שלא עובד – לא מקבל – אבל צעיר ערבי בן 18, בן 19, שיש לו עסק, למה הוא לא צריך לקבל?

יעקב מרגי: הם סובלים בגלל החרדים.

אוסאמה סעדי: זה נכון.

אוסאמה סעדי: אז זו ההסתייגות שלנו.

אוסאמה סעדי: למה ילדים – מדברים על נקודות זיכוי מס – למה ילדים אך ורק מגיל שש עד 13, אדוני היושב-ראש?

אוסאמה סעדי: למה ילדים בני 14, 15, 16 – מה, אין הוצאות על הילדים האלה?

אוסאמה סעדי: ההוצאות על הילדים האלה יותר גדולות מאשר ילד בן שש ושבע.

אוסאמה סעדי: למה לא נותנים להם נקודות זיכוי על הילדים האלה?

אוסאמה סעדי: אנחנו אמרנו והצענו: יש תקציב של מיליארד שקל – תעשו ניוד בין העשירונים; העשירון העליון יקבל פחות והעשירון התחתון יקבל יותר.

אוסאמה סעדי: ככה החברה הערבית והציבור הערבי, שהוא בעשירון התחתון - - -

אוריאל בוסו: ומה אם העשירון העליון לא יקבל בכלל, מה יקרה?

אוסאמה סעדי: אני אומר, אם רוצים לתת לו, שייתנו לו קצת.

אוסאמה סעדי: אבל מעמד הביניים שיקבל.

אוסאמה סעדי: אבל המעמד הנחות, השקופים, החלשים, הקבוצות הכי חלשות בחברה, ובמיוחד בחברה הערבית, לא מקבלים את מה שצריך לקבל.

אוסאמה סעדי: נכון שיש צדדים חיוביים שהצלחנו להשיג, אבל אדוני היושב-ראש, בסך הכול היה אפשר לחלק את התקציב הזה שהממשלה הביאה בצורה הצודקת ביותר, באופן הצודק ביותר; לתת למי שצריך ולא לתת למי שלא צריך.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח.

מנסור עבאס: את סעיף מס' 2 עברנו; לסעיפים מס' 3 ו-4 אין הסתייגויות.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לבקשות רשות הדיבור.

מנסור עבאס: מתחילים עם חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

מנסור עבאס: חמש דקות, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, תמיד כבוד לי לדבר כשאני רואה את זיו פניך, תהיה בריא.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אני שמעתי חלק מהדוברים שעלו פה בדיון על 40 חתימות.

יעקב מרגי: אתה יודע, כשעולים פה – שנה שלמה אני שומע: 12 שנים לא עשיתם כלום.

יעקב מרגי: מי אשם?

יעקב מרגי: נתניהו.

יעקב מרגי: נתניהו.

יעקב מרגי: נתניהו.

יעקב מרגי: אין לי בעיה, אם אלה תהליכים שלוקחים זמן, אז התהליך, לטוב ולרע, לוקח זמן.

יעקב מרגי: עולים כאן חברי כנסת עם דפי מסרים ומתגאים בצמצום הגירעון, לדוגמה.

יעקב מרגי: , צמצום הגירעון, וגמרנו אפילו בעודף.

יעקב מרגי: תגידו לי, אני כאן זה העשור השני שלי; אתה יודע, ידידי מאיר כהן, אני עכשיו בשנה ה-20 שלי בכנסת.

יעקב מרגי: אני מ-2003 לא זוכר עליית מיסים.

יעקב מרגי: בטח שממשלה שמעלה מיסים מגדילה את ההכנסות שלה.

יעקב מרגי: בטח משק שהיה בקורונה שנה ואתה משווה את המשק השנה לעומת שנה כלכלית שהייתה בקורונה ובסגרים – יהיו פערים.

יעקב מרגי: קצת כבוד לאינטליגנציה.

יעקב מרגי: אני לא מבקש כלום.

יעקב מרגי: מותר להשתבח בעשייה ובהצלחות של הממשלה.

יעקב מרגי: אבל כשבאים ומונים הישגים – דירוג האשראי – עולה חברת כנסת מכובדת: חברות דירוג האשראי גאות בכלכלה הישראלית.

יעקב מרגי: מתי זה התחיל?

יעקב מרגי: הכול השנה הזו?

יעקב מרגי: מה זה?

יואב בן צור: בחודשים האחרונים.

חיים ביטון: העולם התחיל עכשיו.

יעקב מרגי: קצת כבוד.

יעקב מרגי: קצת כבוד.

יעקב מרגי: רבותיי, הציבור לא מטומטם.

יעקב מרגי: אפשר לשקר, אפשר להטעות אותו, רבותיי, זו הממשלה הראשונה – הממשלה הראשונה – שבכהונה שלה – ואני יודע מה תהיה התשובה המיידית – שיעור האינפלציה השנתית 4%.

יעקב מרגי: הייתי צריך להיכנס לגוגל כדי לרענן את הזיכרון שלי מתי הייתה אינפלציה שנתית של 4%.

יעקב מרגי: כשזעקנו שמיסים מובילים להתייקרויות, גיחכו הסתכלו עלינו, כי היה להם עניין לטפל בקבוצה מסוימת באוכלוסייה, לנקום, להראות לנו שסדר חדש בא לעולם.

יעקב מרגי: לא הגיבו.

יעקב מרגי: משבר הדיור – נכון, לא מהיום.

יעקב מרגי: הוא אפילו עוד כששר השיכון היה מתנועת ש"ס.

יעקב מרגי: אבל כל חודש אני שומע את שר השיכון ואת שר האוצר: תוכנית לבלימת עליית המחירים בדיור.

יעקב מרגי: שיעור התייקרות מדדי הבנייה – 16% ויותר.

יעקב מרגי: לאן עוד נמשיך?

יעקב מרגי: נכון, תאמרו לי: יש משבר עולמי, התייקרויות חומרי הגלם, היצע וביקוש.

יעקב מרגי: אבל אי-אפשר, כבר שנה – אי-אפשר לבוא להגיד: היה וזה לא בגללנו ואנחנו עושים הכול.

יעקב מרגי: כשבא שר השיכון לכאן והתפאר שהשנה יהיו – אני חושב שהוא דיבר על מעל 100,000 התחלות בנייה, שיווקים והתחלות בנייה.

יעקב מרגי: אני אז עליתי ודיברתי ואמרתי: הלוואי שתצליח.

יעקב מרגי: זה שאתה מחליט שיהיו 100,000 התחלות בנייה זה לא אומר שמחר אתה לוחץ על כפתור ויש לך 100,000.

יעקב מרגי: זה תלוי בעוד הרבה גורמים.

יעקב מרגי: רבותיי, אני – אתה יודע, מה לעשות – יש לי חולשות, אני אוהב לעשות קניות.

יעקב מרגי: אני בזבזן גדול ואוהב לעשות קניות.

יעקב מרגי: אז אני מרגיש ושומע את הלך העם.

יעקב מרגי: כשאתה רוצה לדעת מה קורה, יש פתגם בארמית שאומר:

יעקב מרגי: פוק חזי מאי עמא דבר – צא החוצה לרחוב תראה מה העם מדבר.

יעקב מרגי: אדוני שר האוצר, תסתובב בסופרמרקטים, תשמע את עקרות הבית, תשמע את האנחות שלהן, תשמע את היללות שלהן, את הקשיים האמיתייים.

יעקב מרגי: אתה מתפאר פה בהגדלת נקודות זיכוי, למי?

יעקב מרגי: לאלה שלא שדדת אותם.

יעקב מרגי: אלה ששדדת אותם – הדרת אותם מהמענקים כאן.

יעקב מרגי: את פירות הבאושים של המדיניות הכלכלית האכזרית של שר האוצר הנוכחי – אנחנו עוד נראה אותם בדוחות הבאים, בשנים הבאות בדוחות העוני, ועוד נדבר על פערים בחברה הישראלית וצמצום פערים.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יעקב מרגי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, בראשונה אני רוצה להודות לך שאתה מזכיר אותנו גם בשמותינו הפרטיים.

יואב בן צור: יושב-ראש הכנסת החליט שהוא קורא רק בשמות משפחה.

יואב בן צור: אנחנו יודעים שיש שפע ברכה על כל השם של בן אדם, ואם קוראים לו יואב בן צור או קוראים לו יעקב מרגי, צריך לקרוא לו לא "מרגי" ולא "בן צור".

יואב בן צור: אנחנו לא בצבא, שיקרא בשם המלא.

יואב בן צור: מה זה קיצור הדרך הזה?

יואב בן צור: אדוני המזכיר החדש, אני מציע שתאיר ליושב-ראש את הנושא הזה.

ינון אזולאי: יואב בן צור, למה אתה צוחק עליו?

ינון אזולאי: אם היית במקומו?

יואב בן צור: מה?

ינון אזולאי: אל תצחק עליו.

ינון אזולאי: אם היית במקומו?

יואב בן צור: במקום מי?

ינון אזולאי: של היושב-ראש.

יואב בן צור: נו, הייתי קורא בשמות המלאים של האנשים.

ינון אזולאי: זה קשה.

ינון אזולאי: לא תמיד.

יואב בן צור: תמיד.

יואב בן צור: בצבא קוראים בשמות משפחה, פה אפשר לקרוא בשמות המלאים.

יואב בן צור: ותודה לך, אדוני, שאתה קורא בשמות המלאים.

מנסור עבאס: תודה.

ינון אזולאי: הבעיה שהשם הפרטי שלך לא מנוקד לו.

יואב בן צור: מכובדי השר, תמיד טוב לראות את פניך המאירות והמחייכות.

יואב בן צור: מרגי, אל תפריע לי.

יעקב מרגי: - - -

משה אבוטבול: תמיד יעקב עוזר לכולם.

יואב בן צור: חבריי חברי הכנסת, אני בימים האלה מוטרד.

יואב בן צור: אני מוטרד וחושש שמא אויבינו שחברו יחדיו ניצחו אותנו וכבשו אותנו מבפנים.

יואב בן צור: הרי המציאות ברורה: יש פה במדינה רוב יהודי מסוגים שונים – חרדים, דתיים, מסורתיים וחילונים, אנשי העיר ואנשי הכפר, יוצאי עדות המזרח ואשכנז, עולים ותיקים, צברים ועולים שזה עתה באו.

יואב בן צור: כולנו יחד מסכימים על הבסיס המשותף לכולנו במדינה: ברית מילה ונישואים לפי ההלכה, יום כיפור וטהרת המשפחה; רוב יהודי מוצק שדורש יהדות ברורה ומוחלטת לפי האם; רוב יהודי שרוצה להתחתן כמו שיהודי מתחתן ורוצה להיקבר כמו שיהודי נקבר.

יואב בן צור: כאלו אנו, ישראלים גאים בערכים ובמסורת, לא מתפשרים על הערכים ועל המסורת, ועצם קיומנו פה מוסכם ומקובל ורצוי מגולן ועד אילת.

יואב בן צור: יהודים שנרגשים לראות את הכותל וחוששים מפגיעה בו; יהודים שגאים בשחרור מערת המכפלה וקבר רחל ובכל יתר השטחים ששוחררו במלחמה שאויבינו כפו עלינו ונחלו תבוסה ניצחת.

יואב בן צור: הציבור הזה, הרוב הזה, שלא מאמין בהתרפסות בפני אויבינו, זה רוב העם; זה הבית היהודי של המדינה והבסיס שלנו.

יואב בן צור: אבל לצערי הגדול, בחסות הדמוקרטיה שלנו, שאפשרה את ההכלה של כל רעיון מיובא מחו"ל גם כשהוא לא מתאים לישראל, ובחסות ארגונים פרוגרסיביים מאמריקה ובעזרה של ממשלות מאירופה באמצעות עתירות שונות ומכוני מחקר שונים, הצליחו במזימתם לפלג את אזרחי ישראל.

יואב בן צור: והם באמצעות עתירות שונות ומכוני מחקר שונים הצליחו לגרום להתרופפות חוזקנו היהודי-ישראלי ולהביא למצב שבו מסוכן – לא רק קיומנו הרוחני פה בסכנה, אלא גם למצב שבו איבדנו את ההרתעה מול אויבינו.

יואב בן צור: לא לחינם אויבינו מרימים ראש, ובלב ירושלים ותל אביב ולוד מתנוססים דגלי הרשות הפלסטינית; לא לחינם הממשלה הזאת היא ממשלה לא לגיטימית, שאין בה לא ביטחון אישי, לא ביטחון מדיני, לא ביטחון כלכלי – יש בה רק סוג של עליות מחירים, סוג של הצקה לשכבות החלשות, סוג של ממשלה שדואגת רק להישרדותה ותו לא.

יואב בן צור: אבל אני אופטימי, מאוד אופטימי, כי נצח ישראל לא ישקר.

יואב בן צור: כי הקדוש ברוך הוא שהביא אותנו לפה בקיבוץ גלויות ישמור עלינו גם מהממשלה הזאת, ואנחנו נחזור וננצח, ככתוב בתפילה: "ומלכות הרשעה מהרה תעקר ותשבר".

יואב בן צור: ביהדות, באחדות, בחוזק יד נחזור למשול במדינת ישראל.

יואב בן צור: ילדינו לא יחששו להסתובב עם דגל ברחובות.

יואב בן צור: יהודי יהיה גאה בארצו ובביתו, ולא ירחק היום לכך.

יואב בן צור: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יואב בן צור.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת חיים ביטון, בבקשה.

מנסור עבאס: חמש דקות, אדוני.

חיים ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר החשוב, אנחנו - - -

ינון אזולאי: בסוף יסלקו אותו מהקואליציה, כל אחד בא ומפרגן לו.

חיים ביטון: הסיבה שפרגנתי לו זה בגלל שמישהו ניסה להנמיך את עוצמת שר הרווחה.

חיים ביטון: מצאתי את המקום על דוכן זה לחזק את המעמד של שר הרווחה, שזו אחת המשרות הכי חשובות במדינת ישראל.

משה אבוטבול: מאיר הוא הצדיק בסדום.

חיים ביטון: חבריי, אנחנו נמצאים בשבוע חשוב וקדוש לעם ישראל.

חיים ביטון: בעוד יומיים יצוין בהר מירון יום פטירתו של הרשב"י, רבי שמעון בר יוחאי.

חיים ביטון: "עיר וקדיש מן שמיא נחית", כך כתוב עליו, ועליו נאמר שבזכותו – ראשי תיבות יוחאי, "כי לא תישכח מפי זרעו".

חיים ביטון: זאת אומרת, הוא לקח על עצמו את הקושי האדיר הזה לאורך כל ההיסטוריה, כשעמים שלמים נכחדו ואינם, שעם ישראל לא רק שלא ייכחד, אלא גם שהתורה שלו לא תיכחד.

חיים ביטון: לצערנו אנחנו בימים אלו, כמעט כל השנה האחרונה, נמצאים במצב שמתוכנו, לצערנו, קמים אלה שהם לכאורה – אני רוצה להיות עדין, להיות סנגור – זה לא בידיעה ברורה, אבל הם אלה שעושים – במה שהם עושים זה ודאי; המושג "כי לא תישכח מפי זרעו" נהפך להיות לתוכנית עבודה הפוכה.

חיים ביטון: לצערי הרב מדובר דווקא על אנשים חובשי כיפה, כמו חבר הכנסת – אני מתנצל, יש לי הנאה כלשהי לומר במקרה הזה "חבר הכנסת" ולא "השר", בגלל שאני חושב – וכתבתי לו את זה – אני חושב שרבי שמעון בר יוחאי לא היה מוכן שהוא יהיה המיניסטר שיהיה אחראי על היום של ההילולה שלו, ולכן הקדוש ברוך הוא מנהל את העניינים ומסדר את הדברים.

חיים ביטון: לא יודע אם זה בגלל שכך או כך, ולא משנה הסדר והתירוצים, בשורה התחתונה, במבחן התוצאה, ינסו ואולי גם מנסים, אבל זה לא יעזור להם.

חיים ביטון: יום ההילולה ביום חמישי הקרוב, והוא לא יהיה המיניסטר.

חיים ביטון: ולמה?

חיים ביטון: צריכים לדעת את זה: בגלל שכל התקופה האחרונה, כל השנה האחרונה, האדון הזה החליט לקחת כל דבר שבקדושה, כל דבר של דת ומסורת, ולהילחם בו ולייצר בו את המילה "רפורמות", שבאה מהמילה "רפורמים", ולהוביל אותם כדי לנסות ולומר שהוא יודע לייצר שינויים, הוא יודע לשנות את הכשרות, הוא יודע לשנות את הגיור, הוא יודע לשנות כל דבר, כדי לומר: אנחנו נאורים, יש לנו את היכולת לבוא ולעשות את הדברים בצורה עוד יותר יפה.

חיים ביטון: אני מזכיר לכם שביום שהוא נכנס לתפקיד הוא דיבר על 70 שנה של עובדים במשרד הדתות שלא עשו את עבודתם, ולאחר כמה ימים הוא קם ועלה על הדוכן הזה והתנצל בפניהם.

חיים ביטון: ואני אומר לך: מר כהנא, אתה שפוגע במועצות הדתיות, פוגע ברבנים, אתה זה שעכשיו חתמת, ידך לא רעדה כשחתמת על מסמך שאמור לשנות את שיטת בחירת הרבנים ולהפוך את השיטה לשיטת בחירה שתיתן אפשרות אחת לעשר שנים לבחור ברבנים, להפוך אותם לפקידים.

חיים ביטון: אתה זה שמנסה לשנות את שיטת הבחירה, שייווצר מצב שיהיה רוב שאיננו בר סמכא על דברים הקשורים לדת כדי להחליט מי יהיה רב.

חיים ביטון: אתה זה שעומד בחזית הזאת כבר תקופה ארוכה מדי, בצורה נחרצת שאיננה ראויה.

חיים ביטון: מן הראוי שתדע ותקבל את הסימנים שקורים עכשיו ותאמר לעצמך בוא נעצור רגע, למרות שאני אומר את זה, ואני חוזר ואומר את זה, אתה לא המיניסטריאל שם עכשיו.

חיים ביטון: אבל אמרתי פה על הדוכן, אינני איש חוזה ואינני יודע שום דבר מיוחד, אבל אמרתי ששום דבר מהרפורמות האלה לא יעבור.

חיים ביטון: לא תעבור רפורמת הכשרות, לא תעבור רפורמת הגיור, לא תעבור רפורמת הרבנים.

חיים ביטון: כל הדברים הללו, כפי שאתה רואה, הולכים ונעלמים לך תחת תוכנית העבודה שניסית לעשות אותה, ושום דבר לא יבוא על המוגמר.

חיים ביטון: הממשלה הזאת, שממילא היא לקראת סיומה, תסתיים עוד לפני שתצליח להעביר משהו.

חיים ביטון: ולמה?

חיים ביטון: בגלל שזה ההפך מלא תישכח מפי זרעו שקבע רבי שמעון בר יוחאי.

חיים ביטון: אני מתפלל לקדוש ברוך הוא שבזכות הרבי שמעון בר יוחאי, שזה יום פטירתו, "עיר וקדיש מן שמיא נָחִת", שנזכה בעזרת השם שכל הדברים האלה יימחקו, ובעזרת השם - -

מנסור עבאס: תודה.

חיים ביטון: - - הממשלה הזאת תזוז מן העולם ותהיה לנו, בעזרת השם, ממשלה – אדוני יושב-ראש הכנסת, אני אומר לך - - -

מנסור עבאס: הישיבה.

מנסור עבאס: יושב-ראש הישיבה.

חיים ביטון: יושב-ראש הישיבה.

חיים ביטון: אני אומר לך שאתה יכול להכיל אותי.

חיים ביטון: הייתי עדין, אתה יכול להכיל אותי.

חיים ביטון: בסך הכול אמרתי דברים שהם ברורים לעם ישראל.

חיים ביטון: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת חיים ביטון.

מנסור עבאס: יצא לי כמה פעמים להסיע איתי אברכים מאזור המרכז להר מירון כי אנחנו – אולי חבר הכנסת הכי קרוב להר, אנחנו מכפר מע'אר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה ארבל.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד שר הרווחה והביטחון החברתי, חבריי חברי הכנסת, אני מניח שכולנו נחשפנו בילדותנו לסיפור הילדים הידוע על כיפה אדומה.

משה ארבל: סיפור טרגדיה.

משה ארבל: יש איזו גרסה בסיפור המתורגם שבסוף מסתיימת בהפי אנד, בסוף טוב, שמגיע הצייד והורג את הזאב ומציל את הסבתא.

משה ארבל: אבל ישנן גרסאות שאני לא יודע למה בכלל סיפורו אותן לילדים כשהיו קטנים שמסתיימות באופן מאוד מאוד קשה, שכיפה אדומה בסופו של דבר מגיעה, עושה את השליחות שלה, והזאב בסוף טורף אותה.

משה ארבל: הסיפור הטרגי הזה עלה וצף לי בימים האחרונים, בפרט ביום שישי אחר הצוהריים, שעה לפני כניסת השבת, שמה שעשה נפתלי בנט ליום טוב כלפון הכי קרוב לזה.

משה ארבל: הכי קרוב לכיפה אדומה.

משה ארבל: לבוא ביום שישי, שעה לפני שבת, כשאתה יודע שהוא צריך לשבת בליל שבת ולהסב עם ילדיו לסעודת שבת ולארוחת שישי משפחתית, ופשוט להדיח אותו בבושת פנים מהכנסת, אחרי שהוא שכב על הגדר וטרח וחטף ביקורות.

משה ארבל: אני לא בטוח שהוא האמין באמת בהגנה הזו שהוא נותן לנפתלי בנט, אבל הוא עשה את זה.

משה ארבל: ובנקמנות – ובריאיון שהוא נותן הערב, הוא פשוט היה בהלם מההחלטה הזו – באכזריות שאין שני לה, מגיע נפתלי בנט ועושה את הפליק-פלאק הזה.

משה ארבל: אני יודע, אדוני היושב-ראש, שהוצאתם הכחשה ואמרתם שזו לא הייתה בקשה שלכם, והכחשתם את זה פעם אחר פעם.

משה ארבל: אבל מקורותיי – ויש לי מקורות, גם בקרב חברי ההנהגה של מפלגתך, רע"מ, חלקם חברי מועצת השורא, אנשים מכובדים מאוד.

משה ארבל: אני אומר כאן, אם תרצה להכחיש את דבריי אתה מוזמן, אבל אני אומר כאן באופן ודאי ומוחלט, ושיירשם בדברי הימים של הבית הזה לפרוטוקול, שהדחתו של יום טוב כלפון נעשתה לבקשת רע"מ, שלא יכלו לסבול את התמונה שלו עולה להר הבית – שזו טעות בעיניי, כי ליהודי אסור לעלות להר הבית, בכלל אסור לעלות להר הבית – ביום העצמאות.

משה ארבל: והתמונה הזו הייתה קשה מאוד ללא מעט מחברי רע"מ, ואתם דרשתם במשא ומתן הקואליציוני הזה את ראשו.

משה ארבל: אני אומר את זה, ואני אומר את זה כאן מידיעה ברורה, ואני אומר את זה בפניך.

משה ארבל: ועם כל ההכחשות של ימינה ושלכם, ההתנהלות הזו היא התנהלות שמלמדת על פחדנות, על הססנות, על חוסר יציבות.

משה ארבל: עכשיו, אזרחי ישראל, תארו לכם שעומד אדם שיושב בראש הקבינט המדיני-ביטחוני וצריך לקבל החלטות שמוציאות את ילדינו לקרב ואת חיילי ישראל להילחם.

משה ארבל: הבהלה הזו, הפניקה, חוסר היציבות, היעדר הפתיל, היעדר היכולת להתאפק, לספור עד 20 ורק אז לקבל החלטה – האופי הזה, התכונות הללו מאפיינות את מר נפתלי בנט.

משה ארבל: תכונות שלא מאפשרות לו להנהיג את מדינת ישראל, שלא מאפשרות לו לקבל החלטות.

משה ארבל: היה זה נפתלי בנט בראשות המפלגה, מפלגת ימינה, שהגישה בקשה לוועדת הבחירות המרכזית לפסול את מפלגת רע"מ מלהתמודד בבחירות בשל היותם תומכי טרור.

משה ארבל: אני ישבתי בוועדת הבחירות המרכזית ושמעתי את הנאום מלא הפאתוס של נציגי מפלגת ימינה שהגיעו לטעון בלהט למה אין לגיטימיות להתמודדותה של רע"מ בבחירות.

משה ארבל: אני חושב שהם הרחיקו לכת, אני חושב שיש בינינו פערים, אבל היכולת שלהם להתהפך ב-180 מעלות בצורה כזו – האויב הגדול ביותר של מפלגת הרמייה הזו הוא הארכיון.

משה ארבל: אחרי כל זה לבוא ולהיכנע כניעה מוחלטת, מבזה, משפילה – אדם שהלך איתך כברת דרך, ביום שישי, שעה לפני שבת, כשהוא צריך לשבת ולסעוד עם ילדיו ארוחת שישי, לבוא ולבעוט בו בצורה כזו משפילה ואכזרית – מביש.

משה ארבל: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה ארבל.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ינון אזולאי.

ינון אזולאי: אדוני היושב בראש, כבוד השר – אני לא אגיד השר ההוא והשר הזה, בסוף אמרתי לך מה יהיה – עזוב.

משה ארבל: תגיד אל-עזיז, הם לא מבינים.

משה ארבל: אל-עזיז.

ינון אזולאי: ליבו בפריפריה ומעשיו בממשלה, וזו הבעיה הכי גדולה, אבל בסדר.

ינון אזולאי: כבוד חבריי חברי הכנסת, יושב-ראש ועדת הכספים אלכס קושניר ידידי, עמלנו כולנו על החוק הזה ימים שלמים, והגענו להישגים.

ינון אזולאי: הייתה הצהרה של שר האוצר שהחוק הזה יגיע, והגענו גם להבנות.

ינון אזולאי: אני מסכים שגם הגענו להבנות בוועדה על מנת שנצביע בוועדה בעד.

ינון אזולאי: היו הבנות שבוועדה זה יעבור בעד, ידענו שהחוק הזה יגיע למליאה.

ינון אזולאי: לתמוך או לא לתמוך בו פה – השארנו את זה לגדולים ממני וממך, שהם יעשו, על זה לא הייתה הבנה.

ינון אזולאי: ההבנה הייתה להעביר את זה בוועדה.

ינון אזולאי: הורדנו הסתייגויות.

ינון אזולאי: אני בדרך כלל לא מגיש הסתייגויות, אני לא מבין מה זו הסתייגות, אתה יודע.

ינון אזולאי: אבל הורדנו הכול על מנת להביא את החוק הזה.

ינון אזולאי: ובאמת הבאנו שני דברים מכל מה שדיברנו עליהם, אבל שלקחתי אותם גם – זה גיל 21 במענק עבודה הנקרא מס הכנסה שלילי, שזה מכניס עוד הרבה צעירים שעובדים מגיל 21.

ינון אזולאי: זו הייתה החלטה שרירותית ב-2013 או 2015 של שר האוצר דאז, יאיר לפיד, שזה יהיה רק מגיל 23.

מאיר כהן: הורדנו את זה ל-21.

ינון אזולאי: ל-21.

ינון אזולאי: לא היה מובן למה, עשינו את תיקון העוול הזה בהוראת שעה לשלוש שנים, עם התחייבות של האוצר שבתקציב הקרוב – ולא משנה מי יהיה ומה יהיה – זה יהפוך כקבע לגיל 21.

ינון אזולאי: נשים חרדיות, נשים שהן לא חרדיות, כל מי שעובד יוכל לקבל את זה, אנשים מכל הסוגים.

ינון אזולאי: היו קרובי משפחה שבהוראת השעה – במענק הזה, ספציפית, לא יכלו להיות, כי מענק עבודה בכלל לא מקבלים.

ינון אזולאי: אמרנו שבמענק העבודה הזה – ביחד עם אחמד טיבי הובלנו את זה והגענו לעוד הבנה שגם קרובי משפחה יקבלו.

ינון אזולאי: אז תשאלו, למה אתם מצביעים פתאום נגד?

ינון אזולאי: אז אסביר לכם למה אנחנו מצביעים נגד.

ינון אזולאי: החוק טוב – אז עם ישראל, תדעו, בחוק הזה יש כמה דברים שהם לא טובים.

ינון אזולאי: יש זוג שעובד ואחד מהם, בדרך כלל זה האישה, היא מרוויחה פחות, היא לא מגיעה לדרגת המס כי יש לה איזושהי הטבה, אז גם אם היא מקבלת עכשיו את נקודות הזיכוי שלה, היא לא יכולה להשתמש בהן.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: אומרים לה: כבר קיבלת הטבה שהיא קבועה אצלך.

ינון אזולאי: אנחנו באנו ואמרנו: תנייד.

ינון אזולאי: אתה באמת רוצה לעזור לכולם, הייתה קורונה?

ינון אזולאי: תנייד את נקודות הזיכוי של האישה לתא המשפחתי, תשים את זה בתא משפחתי, שיוכלו להשתמש בנקודות הזיכוי.

ינון אזולאי: אתה לא יכול להעניש אותה בגלל שכל השנה אתה נותן לה, כביכול, פרס; הפרס שלה הוא גם ככה לא פרס כי היא גם ככה המשכורת שלה נמוכה יותר משל הגבר.

ינון אזולאי: אין מה לעשות, לצערנו זה מצב שצריך לתקן אותו.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים את זה במגזר החרדי, ועל אחת כמה וכמה, אצלנו זה עוד יותר.

ינון אזולאי: ולכן אני אומר שזה היה צריך להיות תיקון שעליו אנחנו התעקשנו ולא היו מוכנים לעשות איתנו שום דבר.

ינון אזולאי: עוד דבר זה ילדים בגילי 6–12 - - -

מאיר כהן: לא הבנתי, הגעתם להסכמות, אמרת.

ינון אזולאי: אמרתי, הגענו להסכמות על גיל 21 ועל קרובי משפחה, אבל הנושא הזה נשאר בוויכוח ובאי-הסכמה.

ינון אזולאי: אני לא הסכמתי על זה.

ינון אזולאי: הצבעתי בעד למטה, כדי לא לתקוע את זה, כדי להעביר את זה כמה שיותר מהר, אבל לא הגענו להסכמה בנושא של התא המשפחתי.

ינון אזולאי: אנחנו חשבנו שזה ראוי ונכון לעשות את ניוד הנקודות הזה, נקודות הזיכוי, שזה יהיה בתא משפחתי, כדי שהאישה שעובדת תרוויח את זה.

ינון אזולאי: כלומר, החוק הזה מפלה את הנשים.

ינון אזולאי: אנחנו גם חשבנו שצריך להגדיל את זה עד גיל 18 ולא עד גיל 12, כי ילד בגיל 12 עדיין – נכון שרוצים שיצאו לעבודה, אבל על הילד בגיל הזה עדיין יש הוצאות, ואנחנו לא מצליחים לעזור לאותן משפחות, שבגיל הזה ההוצאות גדולות יותר.

ינון אזולאי: יתרה מזו, בסופו של דבר מי שמרוויח בנקודות האלה זה העשירון העליון, העשירונים שבין 8 ל-10 הם המרוויחים העיקריים.

ינון אזולאי: כלומר אלה שבעשירונים התחתונים לא מרוויחים מזה, הם רק מפסידים מזה.

ינון אזולאי: יש כאלה שלא יקבלו בכלל, אלה שמקבלים את השכר שבין מענק העבודה לבין הנקודות הזיכוי, שהם עדיין במעמד הביניים ופחות – הם לא ירוויחו כלום.

ינון אזולאי: אז, כלומר, מצד אחד החוק בא להיטיב, אבל עם מי הוא מטיב?

ינון אזולאי: עם אותם אלה, העשירונים העליונים, בין 8 ל-10.

מנסור עבאס: כן.

ינון אזולאי: כ-50% מהעם לא משלם את המס, לא מגיע למס שמשלמים עליו - -

מנסור עבאס: כן.

ינון אזולאי: - - לשכר שמשלמים עליו את המס הזה.

ינון אזולאי: הוא לא יהיה זכאי לזה.

ינון אזולאי: אז אם ככה, כ-700 מיליונים הולכים רק לעשירונים העליונים, כ-700 מיליונים מתוך זה.

ינון אזולאי: על זה – אנחנו לא מונים לבוא ולעזור לעשירים, אנחנו לא נצביע בעד לעזור לעשירים.

מנסור עבאס: תודה.

ינון אזולאי: אנחנו רוצים לעזור לחלשים מכל האוכלוסייה בחברה.

ינון אזולאי: אנחנו רוצים שייתנו לנשים את מה שמגיע להן, שזה יהיה בתא המשפחתי.

ינון אזולאי: ולכן אנחנו לא מסכימים - -

מנסור עבאס: תודה.

ינון אזולאי: עם כל הכבוד שיש פה דברים שהבאנו בהם הישג, אנחנו כנים עם עם ישראל ואומרים לו שבדבר הזה קשה לנו להצביע בעד.

ינון אזולאי: הבאנו את זה למליאה, הקואליציה תצביע בעד.

ינון אזולאי: זה גם יעבור היום – עם ישראל, אל תדאגו, זה יעבור היום; אבל אנחנו, כאות מחאה, מצביעים נגד זה, כי זה כי זה לא דבר טוב.

מנסור עבאס: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: אחריו – חבר הכנסת אוריאל בוסו, נמצא?

מנסור עבאס: חמש דקות.

משה אבוטבול: כולל מס עבאס?

מנסור עבאס: כולל מס עם נקודות זיכוי, יישארו לך חמש דקות.

משה אבוטבול: אדוני השר, רגע, רגע, מפריעים לשר להקשיב.

מנסור עבאס: לא, לא, הוא מקשיב.

משה אבוטבול: קושניר, זה מפריע לנו.

אלכס קושניר: סליחה, סליחה.

משה אבוטבול: אתה יכול, בבקשה, להקשיב?

משה אבוטבול: תאפס את זה רגע, עבאס, תאפס את זה - - -

משה ארבל: אם הוא יושב בשולחן הממשלה זה אומר שיש לו יומרות, אני מפרגן.

משה אבוטבול: כבוד השר, כנסת נכבדה, הממשלה, יש לה הישג אחד, היא הצליחה לאחד את כל עם ישראל, את כל רבני ישראל, וגם, מרוב שהיא איחדה את כולם, חוברה לכבודה תפילה לעת הזאת.

משה אבוטבול: עת צרה היא לישראל, ולכן אותה תפילה שחוברה על ידי גדולי ישראל, ובראשם רבם של כל בני הגולה, מרן ראש הישיבה חכם שלום כהן שליט"א – אני רוצה באמת לקרוא את התפילה הזאת.

משה אבוטבול: עליי להדגיש כי את התפילה הזאת יש לומר בכל עת, בפרט בתקופה הזאת, בפתיחת ההיכל, על ביטול גזרות הריסת ועקירת הדת שנעשו בשנה האחרונה הזאת, וגם להחשת הגאולה.

משה אבוטבול: אז כמובן קודם לתפילה, יש לומר פרק תהילים.

משה אבוטבול: אנחנו נבחר לקרוא את פרק תהילים ק"ל: "שיר המעלות ממעמקים קראתיך ה'.

משה אבוטבול: ה' שמעה בקולי תהיינה אזניך קשבות לקול תחנוני.

משה אבוטבול: אם עונות תשמר יה ה' מי יעמד.

משה אבוטבול: כי עמך הסליחה למען תוראת.

משה אבוטבול: קויתי ה' קותה נפשי ולדברו הוחלתי.

משה אבוטבול: נפשי לה' משמרים לבקר שמרים לבקר.

משה אבוטבול: יחל ישראל אל ה' כי עם ה' החסד והרבה עמו פדות.

משה אבוטבול: והוא יפדה את עם ישראל מכל עונתיו".

משה אבוטבול: התפילה אומרת: יהי רצון מלפניך ה' אלוהינו ואלוהי אבותינו, שתעשה למען רחמיך ולמען שמך הגדול, הנכתב ואינו נקרא, ותצילנו לנו, ולבני ביתנו ולכל עמך בית ישראל מכל רע ומשחית ומגפה, מכל צרה וצוקה ויגון ואנחה, ומכל חולי ומחלה, מכל גזרות קשות ורעות, מכל מבקשי הריסת הדת ופגיעה בטוהרת וקדושת ישראל.

משה אבוטבול: עד מתי רשעים, ה', עד מתי רשעים יעלוזו, יביעו ידברו עתק, יתאמרו כל פועלי אוון, עמך, ה', ידכאו ונחלתך יענו.

משה אבוטבול: וייסכרו פיות כל המקטרגים עלינו, ותשמע קול תחינתנו, ואל ידווה ליבנו ואל יחשכו עינינו, ותיטע בליבנו אהבת חינם ויראת ה', ותחזירנו בתשובה שלמה לפניך, ותצליחנו בלימודינו ובכל מעשי ידינו ותפרנסנו פרנסה טובה, ותן טל ומטר לברכה על פני האדמה, ותפיל כל אויבינו הקמים לכלותנו, ותחיש גאולתנו ברחמים במהרה.

משה אבוטבול: ותבנה בית מקדשנו ותפארתנו, ויקוים בנו הפסוק: "והיה ה' למלך על כל הארץ, ביום ההוא יהיה ה' אחד ושמו אחד, ומלאה הארץ דעה את ה' כמים לים מכסים", אמן, נצח, סלה ועד.

משה אבוטבול: חונני ה' כי אליך אקרא כל היום.

משה אבוטבול: ה' יגמור בעדי, ה' חסדך לעולם, מעשה ידיך אל תרף.

משה אבוטבול: דרשו ה' ועוזו, בקשו פניו תמיד.

משה אבוטבול: אקרא לאלוהים עליון, לאל גומר עליי.

משה אבוטבול: כל הנשמה תהלל יה, הללויה.

משה אבוטבול: לבקשת גדולי ישראל, על רבני וגבאי בתי הכנסיות לעורר על כך ולהקפיד שיאמרו תפילה זו מדי שבת בשבת בשעת פתיחת ההיכל, ובזכות התפילה ניוושע במהרה.

משה אבוטבול: אנחנו מרבים לתקוף את הממשלה אבל צריך גם להתפלל.

משה אבוטבול: ואם גדולי ישראל חיברו תפילה כזאת יקרה על הממשלה הזו, הרעה, שתיפול ושתוכל לשנות את עקירת הדת – והיה זה שכרנו.

משה אבוטבול: והקריאה הזאת היא קריאה של כל גדולי ישראל.

משה אבוטבול: כמובן שגם כשרואים את הביזיון שראש הממשלה ביזה את הראשון לציון, הגאון הרב יצחק יוסף, זה לא נותן שום פתח – להבין שמדובר פה בממשלה שעוקרת את הדת ואת כבוד הדת.

משה אבוטבול: לכן באמת יש כאן את הקריאה, והיות שהזמן לא מספיק אנחנו אחרי זה נקרא גם כן את קריאת הקודש ואת הרבנים הגאונים שחתומים עליה, שנבין שאנחנו נמצאים בצרה צרורה עם הממשלה הזאת.

משה אבוטבול: ועכשיו, גם כן, עד ששמחנו לרגע ששר הדתות מתפטר, עכשיו הוא חוזר לנו, אותה הגברת בשינוי אדרת, בצורה אחרת.

משה אבוטבול: נתפלל שבעזרת השם לא תעשינה ידיו תושייה.

משה אבוטבול: אמן, כן יהי רצון.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: חמש דקות, אדוני.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך את תלמידי ותלמידות בית הספר נאות מרגלית בפתח תקווה, בית ספר על שמה של הרבנית מרגלית יוסף, והמנהל החשוב הרב רועי שמוסר את נפשו.

אוריאל בוסו: לרגל מה אני מברך אותם?

אוריאל בוסו: ילדים שמקבלים סידור.

אוריאל בוסו: ולמה זה חשוב בימים אלה לברך על דבר טריוויאלי, מסיבת סידור בכל בית ספר?

אוריאל בוסו: אתם הילדים שבסוף ממשיכים את מסורת ישראל, בימים אלו שיש אנשים שרוצים לשנות לנו את הסידור, לקעקע לנו את הערכים.

אוריאל בוסו: ממשלה שמנסה לפגוע באותם תלמידים בבתי הספר.

אוריאל בוסו: תוכניות שנמצאות בבתי הספר האחרים – לא בבתי הספר שלנו – אתם החלוצים, ובעזרת השם תמשיכו להיות דור העתיד של מדינת ישראל.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, שמעתי קודם את חברי חבר הכנסת הרב ינון, שעשה עבודה נפלאה בוועדת הכספים, אבל זה נקרא להוציא, איך אומרים, יקר מזולל.

אוריאל בוסו: נוציא טיפה ממה שאפשר.

אוריאל בוסו: הוא הסביר למה אנחנו נתנגד.

אוריאל בוסו: אז אני אומר יותר מזה.

אוריאל בוסו: אנחנו נתנגד לכל חוק שיגיע לכאן מסיבה אחת: הממשלה הזאת אין לה רוב בכנסת ישראל.

אוריאל בוסו: היא לא ממשלה לגיטימית, אומנם היא חוקית, וכל מה שהיא תביא – אנחנו נתנגד.

אוריאל בוסו: אל תספרו לנו סיפורים.

אוריאל בוסו: אל תבואו אלינו מצפונית – זה טוב לאזרחים, זה לא טוב לאזרחים.

אוריאל בוסו: אין לכם לגיטימציה להביא שום חוק לכאן, נקודה.

אוריאל בוסו: גם אם תגיעו לכל אזרח עכשיו, יקבל מיליון דולר – אנחנו נתנגד עד שאתם תיפלו.

אוריאל בוסו: שלא תגידו – אנחנו באים עם הישגים.

אוריאל בוסו: אין הישג אחד שיכול להיות רשום על שמכם.

אוריאל בוסו: תסתכלו מה קורה ברחובות.

אוריאל בוסו: אבל יתרה מזאת, גם כן מקצועית – אתם נותנים נקודות מס.

אוריאל בוסו: אתם יודעים שהיום מצביעים בערב, אז אני וחבריי שנמצאים פה שיש להם ילדים קטנים נקבל תוספת בשכר.

אוריאל בוסו: באמת תודה רבה.

אוריאל בוסו: 50% מאזרחי מדינת ישראל שעובדים לא משלמים מס הכנסה בכלל כי הם לא נמצאים בדרגה הזאת.

אוריאל בוסו: אז באותה דרך שהממשלה הזאת העבירה תקציב פעם אחר פעם לעזור לעשירונים העליונים – זה מה שהיא עושה גם בהטבות המס האלה.

אוריאל בוסו: מה עם הפריפריה?

אוריאל בוסו: מה עם אותם אנשים שלא נמצאים באותן דרגות מס?

אוריאל בוסו: איך אתה עוזר להם?

אוריאל בוסו: שהם יסתכלו על השכנים שלהם שעובדים בהייטק ויקבלו עוד כסף לשכר?

אוריאל בוסו: אני צריך לקבל תוספת?

אוריאל בוסו: מי שנמצא פה צריך לקבל תוספת?

אוריאל בוסו: או אלה שלא מקבלים בכלל, לא משלמים מס הכנסה?

אוריאל בוסו: זו אטימות.

אוריאל בוסו: אז נכון שהצליחו לשנות, שהגיל 21 והילדים שנמצאים בבית.

אוריאל בוסו: ומה עם אלה שנמצאים – האזרחים שלך ושלנו?

אוריאל בוסו: אבל זה לא רק החרדים ובני המיעוטים או הערבים.

אוריאל בוסו: 50% מהעובדים במדינת ישראל לא מגיעים לדרגת מס - - - שהאינפלציה עולה והדיור וכו', ומספרים: ממשלה הכי טובה שיש.

אוריאל בוסו: הציניות של שר האוצר, אתה רואה אותו במסיבת עיתונאים.

אוריאל בוסו: קודם כול, אם מישהו שואל אם אנחנו נמצאים בבחירות או לא – מספיק לראות את ההצהרות היום בכל ישיבות הסיעה, כל אחד מתדרך נגד השני.

אוריאל בוסו: הבנתם שכבר נמצאים עמוק עמוק, הם בעצמם בתוך תהליך בחירות עכשיו, כל אחד מנסה לגייס בייס שכבר אין לו.

אוריאל בוסו: ראינו את האטימות של מפלגת ימינה.

אוריאל בוסו: איך אמרתי היום?

אוריאל בוסו: אחד הפרישו, אחד יצא, אחד נגד.

אוריאל בוסו: מה נשאר?

אוריאל בוסו: ההתנהגות שלהם מבזה, נגד חברי כנסת שלהם, נגד האנשים.

אוריאל בוסו: כולה מפלגה של חמישה מנדטים מעסיקה את כל התקשורת כבר כמה ימים.

אוריאל בוסו: היועצת המדינית פרשה, הדובר של המפלגה פרש, זה הופרש, זה יצא.

אוריאל בוסו: די, דחילק, תתחילו לעבוד.

אוריאל בוסו: וההוא עומד פה זחוח כאילו הכול בסדר.

אוריאל בוסו: מה, אתם השתגעתם?

אוריאל בוסו: מנסור, אנחנו – פוליטית אני מפרגן לך.

אוריאל בוסו: אתה עושה את הדבר, מבחינתך, הכי נכון שיש.

אוריאל בוסו: ועדיין, כואב לנו שהדברים האלה בסוף מגיעים על חשבון הילדים שלנו, על מה שמגיע להם, אחד מקבל, אחד לא.

אוריאל בוסו: אם מישהו היה מעלה בדעתו להעביר חוק היום, יבואו, נחזור לממשלה ונגיד לממשלה: תקשיבו טוב.

אוריאל בוסו: יש לנו תנאי.

אוריאל בוסו: בשכונת מאה שערים, מי שהרחיב עד 50 מטר בלי חוק – אין לך אכיפה.

אוריאל בוסו: היועצת המשפטית באותו רגע תשלח אותך מהחלון, תגיש נגדך תלונה במשטרה על ניסיון לסחוט.

אוריאל בוסו: זה מה שאתם עושים?

אוריאל בוסו: חבר'ה, מי שהרחיב עד 70 מטר – לא נאכוף, כן נאכוף, הכול בסדר.

אוריאל בוסו: השאלה היא, כשזה מגיע לציבור אחר – זה קביל?

אוריאל בוסו: זה עובד?

אוריאל בוסו: מישהו בכלל יכול לתת את הדעת?

אוריאל בוסו: רשויות שמקבלות כסף, מעבר למה שצריכים לקבל מענקי איזון - - -

דוד אמסלם: קודם כול זה לא חוקי.

אוריאל בוסו: ג'יסר א-זרקא ועוד מועצות.

אוריאל בוסו: מה זאת אומרת?

אוריאל בוסו: מה זה כסף קואליציוני?

אוריאל בוסו: או מגיע להם או לא מגיע להם.

אוריאל בוסו: מה זה האתנן הפוליטי הזה?

אוריאל בוסו: אם המפלגות החרדיות היו מעיזות לקבל 10% ממה שאתה דרשת, כל הכותרות היו אומרות: סחטנים, והינה המפלגות החרדיות – אבל הכול שקט.

אוריאל בוסו: התקשורת ממש, הכול דבש.

אוריאל בוסו: לכן אומר לכם, חברים, גם הערב.

אוריאל בוסו: כל חוק שיגיע כאן – אנחנו נצביע נגד, כי דינה של הממשלה הזאת ליפול ומהר.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יוסף טייב.

מנסור עבאס: חמש דקות.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני קראתי את החוק.

יוסף טייב: אנחנו שומעים מה שקורה פה.

יוסף טייב: אין ספק שחברנו חבר הכנסת ינון אזולאי עשה עבודה מקצועית.

יוסף טייב: התעמק, השתתף בוועדה, הצליח להציל את מה שהיה אפשר להציל.

יוסף טייב: אבל כשאתה שומע שבעצם מי שהולך להצביע על החוק הזה הוא בעצם מצביע על העלאת שכר עצמית, בזמן שיש אנשים עולים, בני מיעוטים, מהמגזר הערבי, חרדים, מכל המגזרים, שלא מגיעים ולא הולכים ליהנות מהדבר הזה.

יוסף טייב: כל מי שהולך להצביע בעד החוק הזה הוא בעצם דואג לעצמו.

יוסף טייב: דואג לעשירון העליון.

יוסף טייב: מה קורה עם החלשים?

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, אני באמת שואל אותך.

יוסף טייב: אתה מייצג את אותו ציבור, כמו שאנחנו מייצגים את הציבור הזה.

יוסף טייב: אנחנו נצא לרחוב.

יוסף טייב: מה נספר לכם?

יוסף טייב: אנחנו הצבענו על זה שנקבל תוספת במשכורת בזמן שלאנשים יש מקררים ריקים, אין מה לאכול?

יוסף טייב: עד איפה הצביעות, עד איפה הציניות שלכם יכולה להמשיך?

יוסף טייב: אבל האמת, אדוני היושב-ראש, אני אגיד לך – אחרי מה שראיתי על ההתנהלות של ראש הממשלה בתואר מול חבר מפלגתו, ואני, אי-אפשר לומר, אני לא חשוד בזה שחבר כנסת יום טוב כלפון היה כוס התה החם שלי, אבל אני חושב שהצורה שבה אדם שהוא נאמן למפלגתו, נאמן לראש מפלגתו, שלחתם אותו מעל כל דוכן – ערוצי הטלוויזיה, לבוא ולשמור על הקואליציה הזאת, על הממשלה הזאת, אתם ככה זורקים אותו כמו סמרטוט?

יוסף טייב: אתם צריכים להתבייש.

יוסף טייב: לא עושים את זה.

יוסף טייב: איפה הלויאליות?

יוסף טייב: איפה החברות?

יוסף טייב: מה, הכול פוליטיקה?

יוסף טייב: שמים את הכול בצד, זורקים את הכול?

יוסף טייב: אז הוא עשה דברים, עשה מה שעשה.

יוסף טייב: חטף מהציבור שהוא מתיימר לייצג.

יוסף טייב: אבל אתם, חבריו למפלגה, לעשות לו דבר כזה ביום שישי שעה לפני כניסת שבת?

יוסף טייב: איפה החברות?

יוסף טייב: איפה הלויאליות?

יוסף טייב: לכן, אדוני היושב-ראש, אגיד לך.

יוסף טייב: כשאני רואה שמסוגלים לעשות את זה לבן אדם שהוא קרוב אליך, שהוא חבר, שהוא התאבד בשבילך – אני לא מתפלא שאתם מסוגלים גם לבוא ולהצביע בעד העלאת שכר בעצם.

יוסף טייב: בוא נקרא לכלה בשמה.

יוסף טייב: אתם הולכים היום להצביע בעד העלאת שכר גם של חברי הכנסת, גם של שרים, גם של העשירון העליון, ושמתם בצד את החלשים.

יוסף טייב: החלשים – לא נורא.

יוסף טייב: אין לעולים מה לאכול?

יוסף טייב: שיסתדרו.

יוסף טייב: אין לחרדים מה לאכול – שיסתדרו.

יוסף טייב: אין לבני המיעוטים, למגזר הערבי מה לאכול – שיסתדרו.

יוסף טייב: אני באמת שואל.

יוסף טייב: נפתלי בנט, זהו, אין לי מה לצפות ממנו.

יוסף טייב: אבל אדוני ראש הממשלה בפועל, אתה הולך לצאת לציבור שלך, למגזר שלך.

יוסף טייב: מה תספר לו?

יוסף טייב: אז אולי מה-50 מיליארד אתה חושב לסדר את העניינים, אבל בסוף אתם הולכים להצביע היום בעד חוק שהוא דואג להעלאת משכורת שלכם, של חברי הכנסת, של העשירון העליון.

יוסף טייב: והחלשים – שמתם בצד.

יוסף טייב: איפה טיפת בושה?

יוסף טייב: איפה אתם נמצאים?

יוסף טייב: אני לא מבין.

יוסף טייב: אתם יוצאים לרחוב.

יוסף טייב: מה, אתם לא רואים את הציבור?

יוסף טייב: אז או שאתם לא מייצגים אף אחד, או שבכל זאת יש לכם קצת משהו, קצת בושה, קצת משהו.

יוסף טייב: לבוא ולהצביע בעד הגדלת שכר – כי בעצם זה מה שקורה היום.

יוסף טייב: הציבור שאתם מייצגים לא מגיע לדרגות מס האלה.

יוסף טייב: אנחנו צריכים את ההעלאה הזאת?

יוסף טייב: אני חושב שזאת בושה, ולכן אנחנו הולכים להתנגד לאותו חוק.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יוסף טייב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בנימין נתניהו – אינו נוכח; חבר הכנסת יולי יואל אדלשטין – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל כץ – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מירי מרים רגב.

מירי רגב: פה מתחת לראש הממשלה בפועל.

מנסור עבאס: כן, בבקשה.

מנסור עבאס: חמש דקות, גברתי.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני כל פעם מופתעת מחדש עד איזו רמה הממשלה הזאת יכולה להגיע, עד כמה אתה, עבאס – ואללה, אלוהים אוהב אותי, שלח לי אותך לכאן כמתנה – מנהל את הממשלה הזאת.

מירי רגב: בוא תודה, בוא תודה.

מירי רגב: אני אגיד לך את האמת, עבאס: אתה משחק אותה.

מירי רגב: אתה משחק אותה.

יוסף טייב: ראש הממשלה בפועל.

מירי רגב: אתה ראש הממשלה בפועל.

מירי רגב: מה אכפת לך, אתה מקבל כספים.

מירי רגב: תודה.

מירי רגב: כמה הוא שילם לך על זה שעשית לו ברוגז ביום שני שעבר והלך לטיבי ונתן לטיבי את מה שהוא רצה במסגרת האי-אמון, ואז חזרת ביום רביעי.

מירי רגב: הוא שילם לטיבי – הוא משחק בינך לבין טיבי.

מירי רגב: הוא משחק בינך לבין טיבי.

מירי רגב: בוא תודה, כמה הוא שילם לך, כמה הוא שילם לטיבי.

מירי רגב: ואת זה רואה הציבור הישראלי.

מירי רגב: הרי אנחנו מעולם לא פעלנו נגד הציבור הערבי במדינת ישראל.

מירי רגב: אנחנו פעלנו ונתנו שוויון לכל אזרח במדינת ישראל.

מירי רגב: יש לנו בעיה עם מי שלא נאמן למדינת ישראל, יש לנו בעיה עם מי שהולך עם החמאס ועם התנועה האסלאמית ומי שתומך בטרור, יש לנו בעיה עם מי שעושה דה-לגיטימציה לחיילי צה"ל, יש לנו בעיה עם חברי כנסת שלא מתביישים, כמו טיבי וכסיף, שמכים שוטרים במדינת ישראל.

מירי רגב: איפה יעלה על הדעת דבר כזה?

מירי רגב: אתם יודעים למה זה קורה?

מירי רגב: כי תומכי הטרור מעריכים חולשה, וכשהם מבינים שבנט עובד אצלך כי הוא צריך לשבת על הכיסא הזה דקה וחצי – אז הם אומרים: אנחנו בעלי הבית, ולכן יש התפרעויות בלוד, יש התפרעויות בעכו ויש התפרעויות בתל אביב.

מירי רגב: כשהם אומרים: רגע, למה רק בנגב מכשירים בנייה בלתי חוקית?

מירי רגב: גם בראש העין רוצים להכשיר בנייה בלתי חוקית; זה בגלל שעבאס רוצה את הנגב.

מירי רגב: אז אולי, עבאס, תרצה גם את ראש העין?

מירי רגב: אולי, עבאס, תרצה גם את לוד?

מירי רגב: אולי עבאס יסייע לעוד אזרחים במדינת ישראל שראש הממשלה לא רואה אותם ממטר, כי הוא רואה רק את הכיסא שלו.

מירי רגב: זה מה שקורה.

מירי רגב: יש כאן ממשלה - - -

אלכס קושניר: מירי, בשומר החומות מי היה ראש הממשלה?

מירי רגב: יש כאן ממשלה מבישה, ואתה חלק ממנה - -

אלכס קושניר: בשומר החומות מי היה ראש הממשלה - - - הממשלה?

מירי רגב: - - מבישה, ואתה חלק ממנה, שמוכנה למכור כל ערך בשביל לשבת על הכיסא הזה.

אלכס קושניר: בשומר חומות מי היה ראש הממשלה?

מירי רגב: משקרים ומטעים ציבור שלם בעניין חוק הלאום.

מירי רגב: אז אני מודיעה לך ומודיעה גם לעבאס: מדינת ישראל תישאר מדינת הלאום של העם היהודי.

מירי רגב: נקודה.

מירי רגב: נקודה.

אלכס קושניר: אין ויכוח.

אלכס קושניר: אין ויכוח.

מירי רגב: לא נשנה את חוק הלאום, כי חוק הלאום לא מדבר על הפרט.

מירי רגב: הוא מדבר על מדינה שיש לה סמלים, שיש לה דגל, מגן דוד כחול-לבן - -

אלכס קושניר: - - -

מירי רגב: - - יש לה את סמל המנורה, ויש לה את המנון התקווה.

אלכס קושניר: - - -

מירי רגב: זה חוק הלאום.

מירי רגב: חוק השוויון שאתם רוצים להביא זה חוק שרק פוגע.

מירי רגב: למה הוא פוגע?

מירי רגב: מה אומר חוק השוויון?

מירי רגב: הוא אומר שאם אני רוצה מחר בבוקר לתמרץ נשים בדואיות לצאת לעבודה, אני לא יכולה לעשות את זה, כי הוא פוגע בנשים אחרות שהן לא בדואיות.

מירי רגב: יש למדינה ולממשלה את הזכות לתמרץ אוכלוסיות.

מירי רגב: חוק השוויון מעביר את ההחלטות מהכנסת לבית המשפט.

מירי רגב: אתה רוצה חוק השוויון?

מירי רגב: בבקשה, בוא נביא את פסקת ההתגברות.

אלכס קושניר: קראת את הצעת החוק שלנו?

אלכס קושניר: קראת את הצעת החוק שלנו, מירי?

אלכס קושניר: קראת את הצעת החוק שלנו?

מירי רגב: לכן אני אומרת לך: אני יודעת דבר אחד, שאתם טובים בדיבורים, אתם ממשיכים להשלות את הציבור, אתם ממשיכים לשקר לציבור.

מירי רגב: הציבור מבין, ורואה לכם.

מירי רגב: בסופו של יום האמת מנצחת.

מירי רגב: אתה יודע למה האמת מנצחת?

מירי רגב: כי מול האמת אי-אפשר.

מירי רגב: אז זה ייקח עוד חודש, עוד חודשיים, אבל אתם תיפלו.

מירי רגב: אתם תיפלו, כי מי שמתנהל על ידי התנועה האסלאמית ומועצת השורא לא יכול להגן על אזרחי מדינת ישראל, לא היהודים ולא הערבים; מי שמתנהל על ידי מועצת השורא והתנועה האסלאמית לא יכול לטפל כמו שצריך בבנייה בלתי חוקית; ומי שמתנהל על ידי מועצת השורא והתנועה האסלאמית לא מסוגל לעשות כלום, כי הידיים שלו קשורות.

מירי רגב: אבל, כשאתה בא מתוך מקום של עוצמה וכוח, כשאתה מייצג את כל אזרחי מדינת ישראל, יהודים וערבים כאחד, דואג לביטחון, מראה יד חזקה כנגד הטרור, יהודים וערבים כאחד - -

אלכס קושניר: בשומר החומות - - -

מירי רגב: - - אז מה שקורה היום לא קורה.

מירי רגב: ואני אומרת לך: כל התעלולים המסריחים האלה - -

אלכס קושניר: צוק איתן - - -

מירי רגב: - - והלא-כשרים האלה, של מתן כהנא שעה לפני כניסת שבת - -

אלכס קושניר: - - - סכינים.

מירי רגב: - - לא מתבייש, שעה לפני כניסת שבת, לפטר את כלפון – גם אם רצית לעשות את זה, אתה עושה את זה שעה לפני כניסת שבת?

מירי רגב: אדם עם כיפה על הראש, אדם שיש לו ערכים.

מירי רגב: שניהם עם כיפה על הראש, ולא סופרים את הכיפה שלהם ולא רואים את הכיפה שלהם ממטר, כי מה שמעניין אותם זה כיסא בכנסת.

מירי רגב: אבל כיסא בכנסת זה כלום ושום דבר מול אמת שבה צריך להתנהל.

מירי רגב: ולכן אני אומרת לציבור הישראלי: אני מסתובבת, אני רואה ואני שומעת.

מירי רגב: הייתי אתמול במירון, הגעתי אתמול למירון, וראיתי את הציבור שבא להתפלל את רבי שמעון בר יוחאי, ראיתי את המצוקה של האנשים, ראיתי את הכאב של האנשים וראיתי את מה שהם אומרים.

מירי רגב: אני אומרת חד וחלק - -

מנסור עבאס: תודה.

מירי רגב: - - בעזרת השם, בזכות רבי שמעון בר יוחאי ובזכות רבי מאיר בעל הנס שיש את ההילולות – אתמול הייתה הילולה של רבי מאיר בעל הנס ומחר ל"ג בעומר וההילולה של רבי שמעון בר יוחאי – הממשלה המסוכנת הזאת תיפול, ואנחנו נחזור כדי לדאוג לאינטרסים הביטחוניים והלאומיים של מדינת ישראל, ולא נצטרך לא את השורא ולא את טיבי.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מירי מרים רגב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יריב לוין – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב גלנט, בבקשה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אין פה רשימת דוברים.

מירי רגב: יש בדף הצהוב, נכון?

מירי רגב: איפה הרשימה?

מנסור עבאס: כן, כן, יש רשימה.

דוד אמסלם: איפה?

דוד אמסלם: אני לא רואה.

מירי רגב: תביא את החוק, ובחוק יש - - -

מנסור עבאס: דוד אמסלם, יש לך עוד זמן.

דוד אמסלם: מה זה זמן?

דוד אמסלם: אצלך זמן זה יכול להיות שנתיים.

מנסור עבאס: אתה ויובל שטייניץ - - -

דוד אמסלם: מתי אני אחזור, עוד שנתיים?

דוד אמסלם: הרי אצלכם יש זמן.

דוד אמסלם: אתם מחכים גם 50 שנה לחסל את המדינה.

מנסור עבאס: זה תלוי אם החברים שלך יהיו באולם.

דוד אמסלם: אתה גם - - -

מנסור עבאס: אז בוא נקשיב.

דוד אמסלם: הרי בתנועה האסלאמית יש זמן לחסל את המדינה.

דוד אמסלם: 50 שנה, 70 שנה, בסוף זה יקרה, לשיטתכם.

דוד אמסלם: זה הזמן שאתה מתכוון שיש לי?

יואב גלנט: זה לא יקרה, דודי.

מנסור עבאס: לא, לא.

דוד אמסלם: מבחינתו.

יואב גלנט: אנחנו נחסל אותם לפני שהם יחסלו אותנו.

דוד אמסלם: נכון, בעזרת השם.

מנסור עבאס: נחסל?

מנסור עבאס: יואב, מה אתה אומר?

מנסור עבאס: נחסל?

משה אבוטבול: מבחינה מטפורית, עבאס.

מנסור עבאס: נחסל, יואב?

דוד אמסלם: הכוונה: נגדע את השאיפות.

יואב גלנט: נוציא את התנועה האסלאמית מחוץ לחוק, כמו שהוצאנו את הפלג הצפוני שעוין את מדינת ישראל.

יואב גלנט: זה מה שצריך לעשות.

מנסור עבאס: אתה מתכוון לזה, יואב?

יואב גלנט: בהחלט.

מנסור עבאס: אתה תוציא את התנועה האסלאמית מחוץ לחוק?

יואב גלנט: אנחנו נפעל בעניין הזה, איזו שאלה?

מנסור עבאס: כל הכבוד לך.

מנסור עבאס: כל הכבוד לך.

יואב גלנט: מה?

יואב גלנט: אנחנו נעביר את הנגב לשליטה של התנועה האסלאמית כאוטונומיה?

יואב גלנט: אתם תקבעו מה יהיה?

מנסור עבאס: אתה מאמין בדברים האלו?

דוד אמסלם: מה זה - - - מאמין?

דוד אמסלם: אני אביא לך הקלטות שלך.

יואב גלנט: אנחנו לא נשתול עצים, כי אתם תחליטו שאנחנו לא שותלים עצים?

יואב גלנט: איפה קרה דבר כזה בתולדות המדינה?

דוד אמסלם: אני אביא לך הקלטות שלך.

יואב גלנט: איפה קרה דבר כזה?

מנסור עבאס: קרה בתקופת - - -

יואב גלנט: אנחנו נשתול עצים, אנחנו נבנה בתים ואנחנו נקים יישובים, ואנחנו נכניס את היישובים הבדואיים למסגרת – מפותחת ומשגשגת, אבל במקומות מרוכזים, לא על כל השטח.

יואב גלנט: זה שטח מדינת ישראל.

יואב גלנט: הוא לא שטח של הבדואים.

יואב גלנט: הם יודעים את זה מצוין.

מנסור עבאס: מדינת ישראל בשנת 1970 ביקשה מהם להגיש תביעת בעלות, והם הגישו.

מנסור עבאס: לצערנו, מדינת ישראל עד עכשיו לא החליטה בסוגיה הזאת, ולכן הם ממשיכים להיות שם.

מנסור עבאס: הם נולדו שם, ימשיכו להיות שם, יקימו את היישובים שלהם שם בהתאם לנהלים ובהתאם לקריטריונים שנקבעים בתוך מדינת ישראל.

יואב גלנט: תשמע, בקשר - - -

מנסור עבאס: אז יואב, יואב, יואב, לא להגזים.

מנסור עבאס: אמרת "לחסל", אמרת "להוציא מחוץ לחוק".

מנסור עבאס: ככה לא מדבר בן אדם שהוא חבר כנסת במשטר דמוקרטי שמכבד את זכויות האדם.

מנסור עבאס: אני מציע לך לחזור בך.

יואב גלנט: אני שמח שאתה נותן לי ציונים.

יואב גלנט: אני מציע שתרסן את החברים שלך, למשל את חיג'אזי.

יואב גלנט: תשמע איך הוא מדבר.

יואב גלנט: אנחנו מבינים מה הוא אומר בערבית.

יואב גלנט: אלה דברים חמורים מאוד נגד מדינת ישראל.

יואב גלנט: תעצור אותו, תשלח אותו בחזרה למקומות שלו - -

דוד אמסלם: תשמע מה ווליד טאהא אומר.

דוד אמסלם: תשמע את ווליד טאהא, מה הוא אומר – בעברית, דרך אגב, ולא בערבית.

יואב גלנט: - - ואל תטיף לנו מוסר.

מנסור עבאס: אני לא מטיף לך מוסר.

מנסור עבאס: אני אומר לך, יואב - -

יואב גלנט: אני אומר לך - - -

מנסור עבאס: - - שאמרת דברים מאוד - - -

יואב גלנט: רק התחלתי.

יואב גלנט: אני רוצה להגיד עוד כמה דברים.

יואב גלנט: עכשיו תשמע אותי.

יואב גלנט: אני רוצה לשאול אתכם שאלות.

יואב גלנט: אני מכיר את החברה הערבית ואני מכיר את הבדואים בנגב 40 שנה, ואני פעלתי בכל כוחי, לאורך שנים, על מנת לסייע לבדואים וגם לסייע לערבים בכלל.

יואב גלנט: אני עשיתי 55 הסכמים, כוללניים ועוד 15 הסכמי גג עם כל הרשויות, 14 – עם תמרה לא עשינו, כי הם התנהגו בצורה שאי-אפשר היה לקבל את מה שהם עשו.

יואב גלנט: עשינו הסכמים עם כולם, העברנו 1.5 מיליארד שקל כאשר הייתי שר הבינוי והשיכון, ומי שידע להשתמש בכסף בנה מבנים רב-תכליתיים, מבני ציבור, עסק בתכנון של שכונות – נתנו ברוחב לב.

יואב גלנט: אני פעלתי באופן דומה כשר החינוך.

יואב גלנט: אני חנכתי 150,000 מחשבים ברחבי הארץ, 50,000 מתוכם הלכו למגזר הערבי.

יואב גלנט: למה?

יואב גלנט: כי מגיע לו יותר, כי האוכלוסייה יותר חלשה.

יואב גלנט: את זה אני עשיתי.

יואב גלנט: אבל אני הצעתי פה בשבוע שעבר, באתי עם הצעה, ואמרתי: רבותיי, בואו נקבע עונשי מינימום, ועונשי המינימום הם פשוטים: מי שמשתמש בנשק לא חוקי, מחזיק נשק לא חוקי – שלוש שנות מאסר; יורה בנשק לא חוקי – חמש שנות מאסר, וסוחר בנשק לא חוקי –שבע שנות מאסר מינימום.

יואב גלנט: הממשלה והקואליציה התנגדו.

יואב גלנט: אבל לא הצלחתי להבין איך עשרה חברי כנסת ערבים התנגדו להצעה שלי, גם רע"מ וגם הרשימה המשותפת.

מנסור עבאס: כי העברנו חוק ממשלתי לעונשי מינימום.

יואב גלנט: זה לא נכון.

יואב גלנט: אני - - -

מנסור עבאס: העברנו אותו.

יואב גלנט: אני, תרשה לי, לא הצלחתי להבין.

יואב גלנט: ואז כל הזמן התחבטתי בזה.

יואב גלנט: אמרתי: הרי אני שמעתי, אני ראיתי את הנפגעים.

יואב גלנט: אני ראיתי שבשנת 2020 היו 115 חללים במגזר הערבי.

מנסור עבאס: 125.

יואב גלנט: 125, אז יכול להיות שאני לא מעודכן.

יואב גלנט: אצלי הופיע 115.

יואב גלנט: אני הסתכלתי על הדבר הזה, חלק גדול מהם נהרגו בנשק חם לא חוקי.

יואב גלנט: למה הם מתנגדים?

יואב גלנט: ואני רוצה לשאול אותך, מנסור עבאס, היות שהעלית את זה, האם יכול להיות שההתנגדות שלכם לעניין הזה נובעת מזה שאתם רוצים לצבור את הנשק ליום פקודה, על מנת להילחם ביהודים?

מנסור עבאס: אתה, אתה - - -

יואב גלנט: לשלם את המחיר בהווה - -

מנסור עבאס: יואב - - -

יואב גלנט: - - אבל להשתמש בנשק הזה כמו שקרה בשומר החומות.

יואב גלנט: האם זה העניין?

יואב גלנט: בבקשה.

מנסור עבאס: יואב, אתה יודע מה התשובה.

יואב גלנט: מה התשובה?

מנסור עבאס: בעצם אתה מאמין בקונספירציה.

מנסור עבאס: כל הזמן, שנים על גבי שנים, חברי הכנסת הערבים קראו לממשלה, למדינה, לאסוף את הנשק הזה.

מנסור עבאס: עכשיו באה הממשלה הזאת, זאת הממשלה, אתה יודע מה, זאת השנה הראשונה שבה עקומת הפשיעה והאלימות בחברה הערבית יורדת.

מנסור עבאס: 30% ירידה במקרי הרצח, 40% ירידה ביריות ביישובים הערביים.

מנסור עבאס: זאת הממשלה היחידה ששינתה את המדיניות.

מנסור עבאס: ולכן אתה תחזור, תבדוק מה עשיתם במשך 12 שנה.

מנסור עבאס: כלום.

יואב גלנט: אז אני שואל אותך שאלה ואתה לא עונה לי.

מנסור עבאס: כלום.

מנסור עבאס: עכשיו, לגבי - - -

יואב גלנט: למה התנגדתם - -

מנסור עבאס: לא.

יואב גלנט: - - לעונשי מינימום?

מנסור עבאס: יואב, יואב - - -

יואב גלנט: מה?

יואב גלנט: אתם רוצים שהאנשים האלה ילכו עם נשק?

יואב גלנט: תגיד לי.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: יואב, אתה יודע למה.

יואב גלנט: למה?

מנסור עבאס: כי יש חוק ממשלתי שמשרד המשפטים הגיש, ואנחנו תמכנו בו, והוא עבר.

מנסור עבאס: והיום יש עונש מינימום על החזקת נשק.

יואב גלנט: עם כל הכבוד, החוק הממשלתי מביא לזה שענישת המינימום היא שנה וקצת, כי זה רבע מהתקופה.

מנסור עבאס: ל-18 חודשים, שנה וחצי.

יואב גלנט: רגע.

יואב גלנט: ויש לשופט סמכות לא להטיל את העונש, מה שלא קיים אצלי.

יואב גלנט: אתם למעשה אומרים: בואו נעביר את זה בקלות, לא אכפת לנו מה יקרה, אבל אנחנו נצבור את הנשק הזה ליום פקודה.

מנסור עבאס: תראה - - -

יואב גלנט: יהיה איך להילחם ביהודים, זה מה שאתם אומרים.

מנסור עבאס: לא.

יואב גלנט: זה גם אתם וגם מהרשימה המשותפת.

יואב גלנט: אחרת למה - - -

מנסור עבאס: חבל.

מנסור עבאס: זאת הסתה.

יואב גלנט: למה הרשימה - - -

מנסור עבאס: זאת הסתה, יואב.

יואב גלנט: למה הרשימה המשותפת התנגדה לזה?

מנסור עבאס: תשאל אותם.

מנסור עבאס: אבל זאת הסתה, יואב.

יואב גלנט: למה הרשימה המשותפת התנגדה לזה?

מנסור עבאס: איפה ההוגנות שלך?

יואב גלנט: זו הסתה?

מנסור עבאס: בוודאי.

מנסור עבאס: אתה מאשים אותם - - -

יואב גלנט: להרביץ לשוטרים זה בסדר ולי אסור לדבר?

מנסור עבאס: אתה מאשים אותנו שאנחנו רוצים לצבור נשק?

יואב גלנט: אני שואל למה התנגדתם למה שמועיל למגזר שלכם?

יואב גלנט: זה מה שאני שואל אותך.

מנסור עבאס: אני יכול לשאול אותך את השאלה הזאת: למה אתה מתנגד לכל החוקים שהממשלה מביאה?

מנסור עבאס: למה?

יואב גלנט: מה הקשר בין זה לבין - -

מנסור עבאס: זה אותו קשר.

יואב גלנט: - - דבר שהוא ציפור נפשו של המגזר הערבי במדינת ישראל?

יואב גלנט: הצענו לכם הצעה - -

מנסור עבאס: אנחנו, שוב, בינתיים - -

יואב גלנט: - - והתנגדתם לה.

מנסור עבאס: - - הממשלה הזאת היא הממשלה היחידה שהצליחה לשנות כיוון בתחום המלחמה בפשיעה ואלימות.

מנסור עבאס: דיברתם רבות על משילות - -

יואב גלנט: נו, ברור, נותנים - -

מנסור עבאס: - - לא עשיתם דבר.

יואב גלנט: - - לכל אחד בית, לא משנה איפה הוא גר.

מנסור עבאס: יואב - - -

יואב גלנט: אחרי זה מחברים אותו לחשמל.

מנסור עבאס: יואב - - -

יואב גלנט: אחרי זה מסבירים שגם מותר לו לבנות בית נוסף במרחק 70 מטר מהבית הקודם, זאת אומרת בכל מקום, כי כל אחד רחוק מהשני 70 מטר.

יואב גלנט: ברור שלא תהיה פשיעה, לא צריך.

יואב גלנט: למה לא תלכו לכל האנשים שנוסעים במרצדס בגיל 20 בדרום ותשאלו אותם מאיפה הכסף?

יואב גלנט: מאיפה זה הגיע?

מנסור עבאס: עושים את זה.

יואב גלנט: עושים את זה?

מנסור עבאס: אתה יודע כמה כסף חילטו השנה?

מנסור עבאס: אתה פשוט – אתה משתמש בזה פוליטית.

מנסור עבאס: כמעט מיליארד שקל חילטו כספים ורכוש מארגוני הפשע.

יואב גלנט: זאת עסקת סמים של - - - במיליארד שקל.

מנסור עבאס: מארגוני הפשע.

מנסור עבאס: בסדר, אתה, שוב - - -

יואב גלנט: אני חושב שצריכה להיות לכם סיבה מיוחדת.

יואב גלנט: אני מקווה מאוד - - -

מנסור עבאס: יואב - - -

יואב גלנט: אני מקווה מאוד שאני טועה.

מנסור עבאס: אתה טועה.

יואב גלנט: אבל לשאלתו של דודי אמסלם, אנחנו לא נפסיד את המלחמה הזאת.

יואב גלנט: תודה רבה.

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: תודה, יואב, והפסדת.

דוד אמסלם: במה הוא הפסיד?

מנסור עבאס: הפסיד.

מנסור עבאס: כל הטיעונים שלו מופרכים, לחלוטין מופרכים.

דוד אמסלם: אני אשמיע לך את הנאומים שלך.

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ניר ברקת – אינו נוכח; חברת הכנסת גילה גמליאל; חבר הכנסת אבי דיכטר; חברת הכנסת גלית דיסטל; חבר הכנסת חיים כץ; חבר הכנסת אלי כהן; חבר הכנסת צחי הנגבי; חבר הכנסת אופיר אקוניס – הוא היה כאן, איננו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יובל שטייניץ, ד"ר יובל שטייניץ, אה, אסור לי להגיד ד"ר.

דוד אמסלם: למה?

מנסור עבאס: מורי, מורי.

דוד אמסלם: הוא היה מורה שלך?

מנסור עבאס: מורי ורבי יובל שטייניץ.

אלעזר שטרן: מה אתה עושה לו, מנסור?

אלעזר שטרן: מה אתה עושה לו?

מנסור עבאס: כן, להגיד לך שלא למדתי ממנו?

מנסור עבאס: למדתי.

יובל שטייניץ: תכף הוא יכניס אותי למועצת השורא כד"ר לפילוסופיה.

מנסור עבאס: תחילת דרכי קצת בפילוסופיה זה אצל יובל שטייניץ.

אלעזר שטרן: - - -

יובל שטייניץ: דרך אגב, כנראה שהוא היה סטודנט לא רע.

דוד אמסלם: אתה יודע שהערבים יכולים ללמוד במוסדות היהודיים, היהודים לא יכולים ללמוד אצל הערבים.

מנסור עבאס: למדו.

מנסור עבאס: היהודים למדו ועוד איך.

דוד אמסלם: אתה מבין, בביר זית - - -

מנסור עבאס: דור הזהב, איפה למדו?

מנסור עבאס: הרמב"ם, איפה למד?

דוד אמסלם: נו, איפה למד?

מנסור עבאס: אצל ערבים.

יובל שטייניץ: רגע - - -

דוד אמסלם: אצל מי?

דוד אמסלם: תגיד לנו באיזה מוסד בדיוק.

מנסור עבאס: מה?

מנסור עבאס: הוא אפילו כתב בערבית.

דוד אמסלם: שאלתי – זה שהוא כתב זה משהו אחר.

משה אבוטבול: ומי היה הרופא של מלך מצרים?

מנסור עבאס: נכון.

משה אבוטבול: הרמב"ם, אתה רואה, סיפרתי לכם - - -

מנסור עבאס: נכון, תור הזהב של היהודים.

אלעזר שטרן: דודי, מה אתה מתעסק עם תלמיד של שטייניץ?

אלעזר שטרן: אל תתעסק איתו, תלמידים שלו - - -

מנסור עבאס: אז אנחנו נחזור - - -

יובל שטייניץ: קודם כול, בתור תלמידי לשעבר אתה צריך לשמור על זכות הדיבור שלי.

מנסור עבאס: כן, שמרתי.

יובל שטייניץ: כרגע אתה ביחד עם דודי ושטרן גזלתם לי דקה, זה יעלה לכם בכמה דקות מצידי.

יובל שטייניץ: דבר שני, אני אומר לזכותו של מנסור, שאחרי שהוא היה דוקטור לרפואת שיניים הוא בא ללמוד, להעשיר את השכלתו בפילוסופיה ומדע המדינה, לא כל אחד עושה דבר כזה.

יובל שטייניץ: על זה יישר כוח.

יובל שטייניץ: אבל אפרופו לוגיקה ותורת היגיון, למדת אצלי גם ניטשה וגם היגיון.

מנסור עבאס: כן.

יובל שטייניץ: אני שמעתי היום את הנאומים גם של מתן כהנא וגם של נפתלי בנט, ואני מוכרח לומר שלא הצלחתי להבין שני דברים.

יובל שטייניץ: ראשית, מתן כהנא.

יובל שטייניץ: מתן כהנא אמר כך, גם בראיונות בתקשורת בימים האחרונים – שלא הדיחו את כלפון בגלל, חס וחלילה, חשש שהוא יערוק לימין או יותר נכון יפסיק את עריקתו לשמאל, יחזור לימין, כפי שהוא נבחר, כפי שהבוחרים שהצביעו עבורו ציפו ממנו.

יובל שטייניץ: אבל הוא אמר שלמרות שסומכים על כלפון ועל ההצבעה שלו במאה אחוז או לחלוטין, במצב הנוכחי צריך שר בכיר – זה מפריע לי, שטרן.

אלעזר שטרן: סליחה.

יובל שטייניץ: צריך בכיר בימינה שיהיה כאן בכנסת.

יובל שטייניץ: סומכים על כלפון, אבל צריך בכיר בימינה שיהיה כאן בכנסת.

יובל שטייניץ: אז רגע, אם סומכים על ההצבעה של כלפון במאה אחוז, אז למה צריך להחליף את האצבע של כלפון באצבע של כהנא, אם סומכים על כלפון במאה אחוז?

יובל שטייניץ: אז הוא אמר: לא, אבל צריך אותי בכנסת.

יובל שטייניץ: אז קודם כול, אתה יכול להיות בכנסת בלי האצבע.

יובל שטייניץ: האצבע של כלפון תהיה כאן, ואתה בתור שר יכול להיות פה גם בלי שיש לך זכות הצבעה.

יובל שטייניץ: שנית, הדבר המדהים ביותר הוא שאנחנו שומעים היום שהממשלה רוצה להחזיר אותו לתפקידו כשר.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, הוא יחזור להיות שר כמו קודם, והדבר היחידי שישתנה זה לא שיהיה לו יותר זמן בכנסת, כי הם רוצים שהוא יחזור לכהן כשר הדתות, מה כן ישתנה?

יובל שטייניץ: רק דבר אחד, שהאצבע שלוחצת על הלחצן תהיה האצבע של כהנא ולא של כלפון.

יובל שטייניץ: בשביל זה עשו את כל התרגיל הזה, פיטרו חבר כנסת מהיום למחר.

יובל שטייניץ: אבל היה לזה היגיון אם היו סומכים על האצבע של כהנא, ולא סומכים על האצבע של כלפון.

אלעזר שטרן: יש בעיה לוגית.

יובל שטייניץ: אבל שמעתי את מתן כהנא גם בערוץ 12 וגם בערוץ 13 אומר שהם סומכים על כלפון במאה אחוז, על האצבע שלו ועל ההצבעה שלו.

יובל שטייניץ: אז אם סומכים על כלפון במאה אחוז, בשביל מה עשו את כל הסיבוב המדהים הזה?

יובל שטייניץ: הרי מתן כהנא יחזור, לשיטתם, להיות – אם הם יוכלו – שר דתות, אז לא יהיה לו יותר זמן בכנסת ממה שהיה קודם, זה בדיוק אותו מצב, רק האצבע התחלפה.

יובל שטייניץ: נשגב מבינתי הפיתול הזה, ואני חושב שהוא עוד עדות לכך שהממשלה הזו איבדה את דרכה, איבדה את הצפון, איבדה את ההיגיון כי הרי הדברים נשגבים - - -

אמיר אוחנה: איבדה זה אומר שהיה לה.

יובל שטייניץ: אה, אוקיי.

יובל שטייניץ: איבדה את המעט שהיה לה.

דוד אמסלם: לא היה לה כלום.

דוד אמסלם: לא איבדה.

יובל שטייניץ: הדבר השני שהדהים אותי היום, שמעתי את נפתלי בנט כאן מעל הדוכן הזה, מדבר על כך שבמשך שנים הוזנחו ההכנות הצבאיות לאפשרות של מבצע מול איראן וזה מה שהוא גילה כשהוא נהיה ראש ממשלה, זה מה שהם גילו עכשיו.

אמיר אוחנה: כשהוא היה שר ביטחון הוא לא - - -

דוד אמסלם: הוא לא ידע.

יובל שטייניץ: כן.

יובל שטייניץ: כשנפתלי בנט היה שר ביטחון, או גנץ היה שר ביטחון בשנתיים האחרונות - - -

דוד אמסלם: ליברמן.

יובל שטייניץ: ולפניו נפתלי בנט ולפניו ליברמן, הם לא התלוננו על כך שהממשלה לא עושה מספיק או לא מתכוננת כמו שצריך - -

דוד אמסלם: האף גדל - - -

יובל שטייניץ: - - למהומה עם איראן.

יובל שטייניץ: הרי הם היו שרי הביטחון, שלושת שרי הביטחון האחרונים הם אביגדור ליברמן, נפתלי בנט ובני גנץ, בממשלת נתניהו.

אמיר אוחנה: גם לפניהם לא היה גליק גדול.

יובל שטייניץ: אז הם, שהיו שרי ביטחון אצל נתניהו ואז הם שיבחו את ההתמודדות של נתניהו ושל הממשלה מול איראן, הם היום מגלים דברים חדשים על אי-מוכנות ביטחונית?

יובל שטייניץ: הרי אם באמת זה נכון, אם היה כאן מחדל ביטחוני, מי היו צריכים להתריע?

יובל שטייניץ: קודם כול שרי הביטחון, קודם כול ליברמן, נפתלי בנט וגנץ.

יובל שטייניץ: מעניין.

יובל שטייניץ: איך אמר שרון פעם?

יובל שטייניץ: דברים שרואים משם לא רואים מכאן, אני משנה קצת את המשפט הזה.

יובל שטייניץ: הם ראו יפה מאוד שממשלות נתניהו ונתניהו עצמו עושים את מה שצריך מול איראן.

יובל שטייניץ: ולא רק זאת.

יובל שטייניץ: נפתלי בנט גם שיבח את נתניהו בעבר על ההתמודדות מול איראן.

יובל שטייניץ: שיבח אותו על הנושא הזה.

יובל שטייניץ: אבל היום כשהם בממשלה הם מטילים דופי בהתנהלות הביטחונית של הממשלה הקודמת, והם שוכחים דבר אחד קטן.

יובל שטייניץ: ההתנהלות הביטחונית בממשלה הקודמת הייתה בידיהם של בכירי הממשלה הנוכחית – של נפתלי בנט, בני גנץ ואביגדור ליברמן.

יובל שטייניץ: אז הצגתי כאן שתי סתירות לוגיות, שני דברים שהם באמת בלתי נתפסים.

יובל שטייניץ: ודרך אגב, יש עוד דבר בלתי נתפס.

יובל שטייניץ: למה אני צריך להציג את זה כאן?

יובל שטייניץ: תאמינו לי, אם אלה היו אנחנו, התקשורת הייתה חושפת את הדברים הללו, מלגלגת עליהם, מטיחה אותם - -

מנסור עבאס: טוב.

יובל שטייניץ: - - יום אחרי יום ושעה אחרי שעה, אבל כיוון שרוב התקשורת – אני לא רוצה לעשות הכללות – חפצה ביקרה של הממשלה הגרועה הזאת, מאחר שרוב התקשורת מעוניינת בקיומה של הממשלה הזאת, שרוב הציבור כבר מבין שזמנה אזל, אז אני צריך לעמוד כאן ולחשוף כשלים לוגיים כל כך מובנים מאליהם ובסיסיים, שהתקשורת שלנו כל כך מתעלמת מהם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת.

יובל שטייניץ: עוד משפט אחד.

יובל שטייניץ: הרי בהתחלה אתה ודודי נאמתם, ושטרן, אז אני אקח עוד משפט אחד, ברשותך.

דוד אמסלם: אל תתנצל.

דוד אמסלם: קח.

יובל שטייניץ: חברים, הניסיון הזה נכשל.

יובל שטייניץ: כמו שאמר בנט בזמנו, הוא אמר: שנאת נתניהו, אני מצטט, שנאת נתניהו העבירה אותם – הוא דיבר אז על יש עתיד, על כחול לבן, על מרצ, על העבודה – הוא אמר, שנאת נתניהו העבירה אותם על דעתם.

אמיר אוחנה: מה בנט היה אומר על בנט?

יובל שטייניץ: שנאת נתניהו היא הגורם העיקרי והיחידי לקיום הממשלה, להקמת הממשלה הזאת, היא העבירה את הממשלה הזאת על דעתה, ושנאה היא גורם רע מאוד שפגע קשה בדמוקרטיה הישראלית, במשילות הישראלית.

יובל שטייניץ: הגיע זמן הקמתה של ממשלה יציבה בראשות נתניהו והליכוד.

יובל שטייניץ: זו בעצם הייתה הכרעת הבוחר האמיתית ואחרי שנה של ניסיון כושל, הגיע הזמן לממש את הכרעת הבוחר האמיתית.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יובל שטייניץ.

מנסור עבאס: יבוא חבר הכנסת דוד אמסלם, יעלה ויבוא ויגיע.

אמיר אוחנה: ידליק המשואה.

מנסור עבאס: ידליק.

אופיר כץ: יום אחד.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לדבר ברשותכם על שתי נקודות.

דוד אמסלם: כבוד השרים, אני שומע את השר עיסאווי פריג' אומר, השר כהן, שלא מספיק להקים ועדת חקירה צה"לית, צריך ועדת חקירה בין-לאומית לחקור את צה"ל.

דוד אמסלם: תבינו עם מי אתם יושבים, חבר'ה, תתעוררו.

דוד אמסלם: זה גיס חמישי.

דוד אמסלם: מתי יהודי בממשלה קרא להקים ועדת חקירה בין-לאומית?

דוד אמסלם: הרי על זה אנחנו מתלוננים כל הזמן.

דוד אמסלם: עוד מעט הוא יגיש תלונה על קציני צה"ל.

דוד אמסלם: זה פשוט הזוי, לא יאומן כי יסופר.

דוד אמסלם: מאז קום המדינה ועד היום לא היה שר כזה שקורא לדבר כזה, בתוך ממשלת ישראל, שנוסע עם סמל מדינת ישראל.

דוד אמסלם: על חיילי צה"ל?

דוד אמסלם: אנחנו עכשיו צריכים להביא ועדת חקירה בין-לאומית?

דוד אמסלם: חסר אנטישמים בעולם?

דוד אמסלם: חסר לנו התמודדויות, אנחנו?

דוד אמסלם: עם כל הארגונים הבין-לאומיים שמכפישים את ישראל ובאו"ם מעבירים החלטות אנטי-ישראליות שקריות, אנטישמיות, על בסיס יומי.

דוד אמסלם: זה שר, עלק, במדינת ישראל, חבר הכנסת מאיר כהן?

דוד אמסלם: אני לא הייתי יושב בממשלה שיש בה בן אדם כזה, לא הייתי מוכן להיות איתו באותו חדר ובאותה אחריות.

דוד אמסלם: מה נגיד לילדים?

דוד אמסלם: מה נגיד להם: חבר'ה, זה לא אנחנו, זה עיסאווי פריג'?

דוד אמסלם: אני חושב שבאמת, בלי קשר לפוליטיקה, יש פה אירוע חמור שאני חושב שאתם צריכים לטפל בו בממשלה.

דוד אמסלם: לא יכול להיות דבר כזה שמישהו מדבר ככה.

דוד אמסלם: דרך אגב, לתקשורת, זה לא איך אמרתי, בכפר.

דוד אמסלם: בתקשורת, זה לא באיזה נאום שהוא בא לחמולה בכפר ומדבר איתם, מחמם אותם.

דוד אמסלם: לכן זו בושה וחרפה.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לבוא לסיפור של ג'וב טוב חנפון.

דוד אמסלם: היה נורבגי.

דוד אמסלם: מיניתם אותו להיות נורבגי, עזב את העבודה, בא לפה.

דוד אמסלם: לא משנה שזה סידור עבודה לחבר'ה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מעולם הוא לא תכנן לבוא לליכוד.

דוד אמסלם: יותר מזה, אין לזה שום תכליתיות.

דוד אמסלם: הרי ברגע שהוא פועל לא נכון, מוציאים אותו באותו יום.

דוד אמסלם: הרי בשביל זה נועד הנורבגי.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: להביא לפה מישהו שהוא קרטון.

דוד אמסלם: ברגע שהוא מדבר מילה, יוצא שנייה מהקו, מוצא את עצמו בחוץ.

דוד אמסלם: שאלתי את עצמי מה קרה ביום שישי שמר בנט ומר כהנא קראו לו, אמרו לו: תשמע, ג'וב טוב, נסדר לך ג'וב אחר, באחת השגרירויות, אולי באחד המקומות, מהכנסת נוציא אותך.

דוד אמסלם: עושים סללום באוויר, לוקחים את כהנא, הופכים אותו לסגן שר.

דוד אמסלם: מחר תחפשו עכשיו את ה-61 להחזיר את כהנא.

דוד אמסלם: משהו הזוי.

דוד אמסלם: כשחשבתי בהיגיון מה קרה, אמרתי: תקשיבו, זו הדרישה של הבן אדם הזה.

דוד אמסלם: ג'וב טוב חנפון עלה להר הבית?

דוד אמסלם: לא אצל מנסור עבאס, יהודים לא מטמאים בנעליהם את הר הבית של המוסלמים, וזאת דרישה של מלך ירדן.

דוד אמסלם: הוא הלך לירדן, קיבל הנחיות.

דוד אמסלם: הוא לא אמר: אני בא, רוצה.

דוד אמסלם: איך אמר לכם?

דוד אמסלם: תסגרו עם המלך.

דוד אמסלם: בכלל, אנחנו נתינים ירדנים עוד מעט, מתפללים למלך הירדני לשמוע אם הוא עצבני אז אולי יפיל לנו את הממשלה, יחליף שרים, יחליף חברי כנסת.

דוד אמסלם: תראו, עם ישראל, לאיזו נקודה שפלה הגענו.

דוד אמסלם: יושב-ראש התנועה האסלאמית קובע לנו גם בכנסת מי יהיו חברי כנסת – הינה הוא פה, יושב לפניכם, עכשיו מנהל את הישיבה – וכל זה בהנחיות של מי?

דוד אמסלם: של מלך ירדן.

דוד אמסלם: ועל מה?

דוד אמסלם: על זה שיהודי עולה להר הבית ומטמא את הר הבית ברגליו הטמאות.

דוד אמסלם: אנחנו היהודים מטמאים את הר הבית ברגלינו הטמאות?

דוד אמסלם: הרי את האמת אתה יודע.

דוד אמסלם: איך אמרת, אם הגעת עד הרמב"ם אז בוא תתקדם עוד קצת אחורה ונגיע להר הבית.

דוד אמסלם: אתה יודע את ההיסטוריה של הר הבית, אתה יודע שהוא היה בית המקדש של העם היהודי, אתה יודע שזה המקום הכי קדוש לעם היהודי, אתה יודע שיהודים לא עולים להר הבית בגלל שהוא קדוש, אתה יודע את זה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הנכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: בגלל זה לחצתם והתניתם את זה.

דוד אמסלם: בגלל שכשאתה רואה יהודי עולה על הר הבית מתפוצצת לך הקיבה, אתה לא מקבל את זה, אתה לא יכול לקבל את זה.

מנסור עבאס: תודה.

דוד אמסלם: ואז אתה מאחורי הקלעים סוגר, וג'וב טוב חלפון מוצא את עצמו בלי עבודה, ככה זה עובד בממשלה הזאת.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: אמרתם שחבר הכנסת ווליד טאהא הצהיר את זה ברדיו א-נאס, ורדיו א-נאס הכחישו שבכלל היה ריאיון, וחזרתם בכם, והיום אתם שוב מעלים את הטענה הזאת - - -

דוד אמסלם: הוא אמר שחיילי צה"ל זה מחבלים, בטלוויזיה, אני אשלח לך את זה.

מנסור עבאס: לא, לא, אתם חזרתם בכם, אבל היום אני רואה שאתם - - -

דוד אמסלם: אני לא חזרתי, אני אשלח לך את הריאיון, דרך אגב, שהוא אמר שחיילי צה"ל זה מחבלים והמחבלים לוחמי חופש.

מנסור עבאס: דסטה גדי יברקן – אינו נוכח; חבר הכנסת אמיר אוחנה – מוותר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר כץ.

אופיר כץ: תודה רבה.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, לפני ארבעה חודשים, כשהיינו – חשבתי להגיד "בעיצומו של יוקר המחיה", אבל יוקר המחיה הזה לא נפסק, כל הזמן אנחנו מגלים על עוד מוצרים שעולים ועולים.

אופיר כץ: הייתה אז תופעה, אחרי העלאות מיסים שהבאתם אחת אחרי השנייה בוועדת הכספים – במקום להיטיב עם האזרחים אנחנו מטילים עליהם עוד מיסים.

אופיר כץ: ואז קיימנו פה דיון במליאה – אני גר בעפולה, ואנשים תופסים אותי עם העגלות: אותה עגלה, יותר יקר, וזה כמובן כתוצאה מהעלאות המיסים שלכם.

אופיר כץ: ואז קיימנו פה דיון.

אופיר כץ: עמד פה השר זאב אלקין, וכשאמרתי לו, תקשיב, אתם מנותקים, אתם לא נמצאים בשטח, לא שומעים את האזרחים, הרי אתם לא אוהבים את המגע עם האזרחים, הוא לא נעים לכם, תרד לשטח, תדבר עם האזרחים, תשמע מה הם אומרים.

אופיר כץ: אמרתי לו, אני בתקופה שכל יום אני הולך ומדברים איתי על יוקר המחיה.

אופיר כץ: זה היה לפני ארבעה חודשים.

אופיר כץ: לא שעכשיו יותר טוב, ראינו היום כמה גרוע המצב.

אופיר כץ: והוא עמד פה בזחיחות שלו, והוא אומר לי, מה זה עכשיו אתה מדבר איתי, מה זה השטויות האלה: האזרחים אומרים, העגלה יותר יקרה; יש מדד המחירים לצרכן, זה מה שקובע, לא השטויות שאתה מדבר איתי, שאתה פוגש אנשים בסופר בעפולה, זה לא מעניין.

אופיר כץ: אז הינה, עברו ארבעה חודשים ויש לנו פרסום של הכלי.

אופיר כץ: אלקין עמד פה ואמר שזה הכלי היחיד, ואנחנו לא רואים בכלי הזה איזשהו שינוי – כאילו אנחנו ממציאים, כאילו אזרחי ישראל ממציאים שהכול יקר, שהכול הפך להיות יותר קשה – ואז אנחנו רואים אתמול את הפרסום.

אופיר כץ: ומה מראה הפרסום, חבר הכנסת אבוטבול?

אופיר כץ: שהאזרחים צדקו.

אופיר כץ: זה שהם הלכו עם אותה עגלה ופתאום הם משלמים עשרות אחוזים יותר – גם אנחנו הרגשנו את זה, גם אנחנו מרגישים את זה – הם צדקו.

אופיר כץ: וזה שאנחנו שומעים אותנו, כי אנחנו הרבה יותר בשטח – פה הם מפחדים, הם לא מסוגלים להתמודד עם הציבור, לשמוע ביקורת.

אופיר כץ: אז אנחנו מגלים שוואללה, מה - - -

משה אבוטבול: כשחיים במקלט ברעננה לא שומעים מה קורה בחוץ - - -

אופיר כץ: אחד במקלט וכל השאר במגדלים.

אופיר כץ: כל השאר במגדלים.

אופיר כץ: שר השיכון כל היום נמצא פה בתכסיסים פוליטיים, ואחרי זה אנחנו מתפלאים איך מחירי הדירות מרקיעים שחקים.

אופיר כץ: ואז אנחנו מגלים שהכלי של אלקין מוכיח את מה שאזרחי ישראל אומרים – הכול פה יותר יקר.

אופיר כץ: המדד בחודש אפריל עלה ב-0.8%, ובסך הכול, מאפריל בשנה שעברה, ב-4%, והוא ממשיך לזנק.

אופיר כץ: המחירים פה עולים.

אופיר כץ: אתם, לא מעניינים אתכם האזרחים, ממשיכים להעלות מיסים, ממשיכים לפגוע באזרחים.

אופיר כץ: ומה אנחנו רואים?

אופיר כץ: כפי שאמרתי, במקום שהוא יתעסק במחירי הדירות, שבאמת לא היה מצב כזה במדינת ישראל, הוא פה מדבר לי עם חברי הכנסת על החוק ההוא, על החוק הזה.

אופיר כץ: בינתיים אנשים, זוגות צעירים, אין להם איך לקנות דירה, הם כבר לא חולמים על זה אפילו.

אופיר כץ: הגענו לעלייה במחירי הדירות של 16.3% בשנה, לא היה דבר כזה.

אופיר כץ: זה שר שיכון הכי כושל שהיה פה, אף אחד לא הביא למצב כזה.

אופיר כץ: הוא לא עושה כלום, כל היום תכסיסים פוליטיים.

אופיר כץ: קצב האינפלציה הוא הגבוה ביותר מאז 2011, וככה: עלייה של 6.8% בעלות חומרי הגלם לבנייה, אם זה מעניין אותו; עלייה של הירקות ב-5.5%; הלבשה – ב-2.8%; תחבורה – ב-2.3%; וזה מצטרף לחשמל, משקאות, דלק, מוצרי יסוד ועוד ועוד.

אופיר כץ: זה נתונים שפורסמו היום.

אופיר כץ: היום זה פורסם.

אופיר כץ: זה רק מגמת עלייה.

אופיר כץ: אנשים הולכים ומצמצמים את העגלה שלהם, לא קונים כבר מה שהם קנו בעבר, הם לא יכולים.

אופיר כץ: ואני שואל את אלקין – מה אתם מתכוונים לעשות עם זה?

אופיר כץ: יש לכם פתרון או שהכסף אצלכם זורם רק לכיוון אחד, רק לשמור על השקט פה אצל התנועה האסלאמית, שלא יעשו בעיות, שבהצבעות הכול יהיה בסדר?

אופיר כץ: מה אתם עושים עם כל הכסף, מנסור?

אופיר כץ: תראה, האזרחים מסכנים, המחירים עולים.

אופיר כץ: תשחררו קצת, תגידו להם, חבר'ה, אנחנו נהיה בסדר, תעצרו עם העברת הכספים.

אופיר כץ: תטפלו ביוקר המחיה, תטפלו בירקות, בפירות.

אופיר כץ: תראה, הם הפסיקו לעשות הכול.

אופיר כץ: הכול עולה, וזה בגלל שהדרישות שלכם גבוהות.

אופיר כץ: היום קיימנו דיון בוועדת כספים, דיון נוסף על מענקי האומיקרון.

אופיר כץ: אנחנו נמצאים שם – חבר הכנסת גפני, ינון אזולאי, קרן ברק, שלמה קרעי – אנחנו נלחמים שם באמת בשביל העצמאים.

אופיר כץ: העצמאים היו שם היום, והזעקה שלהם כל כך אמיתית, כל כך כואבת.

אופיר כץ: אתה יודע מה הכי מדהים?

אופיר כץ: מה הם מבקשים?

אופיר כץ: תוכנית כמו שהייתה בפעם שעברה, על אותם חודשים שבהם הם נפגעו.

אופיר כץ: אנחנו עשינו 25% פגיעה, אבוטבול; הם עושים את זה 35% פגיעה.

אופיר כץ: למה?

אופיר כץ: ככה.

אופיר כץ: בא להם שהאזרחים יקבלו פחות כסף.

אופיר כץ: דצמבר זה היה חודש שנפגעו?

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: הם מורידים את חודש דצמבר.

אופיר כץ: רק ינואר-פברואר.

אופיר כץ: למה?

אופיר כץ: כדי שאזרחי ישראל יקבלו פחות כסף.

אופיר כץ: זה הגישה שלהם, לא לסייע לאזרחים, לא לבוא ולראות איך אנחנו, הממשלה, עוזרים לאזרחים.

אופיר כץ: הגישה שלהם היא להגיד, עשינו תוכנית, כותרת, אבל בתכלס לשלם כמה שפחות.

אופיר כץ: הם לא רוצים להוציא כסף.

אופיר כץ: צריכים לשמור את הכסף פה, שאם יהיו בעיות בהצבעות.

אופיר כץ: שומרים לך הרבה כסף.

מנסור עבאס: כן, חבר הכנסת אופיר כץ, תודה רבה לך.

אופיר כץ: תודה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת חוה אתי עטייה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב קיש, חמש דקות, אדוני.

יואב קיש: חברות וחברי הכנסת, מעבר לחוק הספציפי אני רוצה להתייחס להחלטה של סיעת הליכוד היום, ובעצם של כל מפלגות האופוזיציה, לגבי, אפשר לומר, אני חושב, המציאות שבה הממשלה הזו נמצאת.

יואב קיש: לממשלה הזו אין רוב פה בכנסת, לממשלה הזו אין רוב בעם, והממשלה הזו מפקירה גם את הביטחון האישי של אזרחי ישראל וגם החוסן הלאומי.

יואב קיש: יש פה ממשלה שפועלת בצורה מודעת לשנות את אופייה של מדינת ישראל ממדינה יהודית דמוקרטית למדינת כל אזרחיה.

יואב קיש: הם פועלים לשנות את הסממנים שלנו כמדינה יהודית.

יואב קיש: ואני אומר לכם, ההורים שלי, סבא וסבתא, זיכרונם לברכה, הם באו והם בנו ציונות, הם בנו מדינה שהיא הבית הלאומי של העם היהודי, אני לא מתבייש בזה.

יואב קיש: זו האמת, מדינת ישראל נועדה לחזק ולשמר את עתידו של העם היהודי כלאום.

יואב קיש: והם, בממשלה הזו, כולל אתה, היושב-ראש, פועלים בשביל לשנות ולפגוע באמירה הזו.

יואב קיש: ולכן אנחנו, במיוחד לאור הדבר – רואים את זה באוניברסיטאות, ההשתוללויות עם הדגלים של הפתח והרשות והחמאס; ורואים את זה במצעדים המתועבים; ורואים את זה באלימות; ורואים את זה בהזיה שלוקחים מחבל מתועב מג'נין ושמים אותו לטיפול רפואי בבית חולים שלנו, ומכניסים חיילים שלנו לסיכון נפש, ובשביל מה – בשביל איזה הישג תודעתי בתקשורת.

יואב קיש: התבלבלתם.

יואב קיש: ואז אומרים לנו: חברים, אבל 66%, ממדים ללוחמים, בואו תעזרו.

יואב קיש: למה תעזרו?

יואב קיש: כי הוא לא נותן להם, כי הוא ללוחמים לא מוכן לתת.

יואב קיש: והוא הממשלה של מדינת ישראל, אבל הוא ללוחמים לא ייתן.

יואב קיש: זה מה שקורה פה, חברים, אזרחים ואזרחיות - - -

מנסור עבאס: אז תן אתה.

מנסור עבאס: אז למה אתה לא נותן?

מנסור עבאס: אז תן.

מנסור עבאס: למה אתה לא נותן?

יואב קיש: אני אומר, אני לא קואליציה, אני לא ממשלה.

יואב קיש: וזו הבעיה, אתה מתנגד לתת ללוחמים ואתה מנהל את המדינה הזו.

יואב קיש: אתה בכל דבר מנהל את המדינה הזו.

מנסור עבאס: אז למה אתה לא נותן?

מנסור עבאס: אז למה אתה לא נותן?

יואב קיש: אני מבקש, היושב-ראש, תן לי לדבר.

יואב קיש: אני לא רוצה שתפריע לי, מספיק אתה עושה למדינת ישראל הפרעות.

מנסור עבאס: אתה פונה אליי.

יואב קיש: לא פונה אליך.

מנסור עבאס: אתה פונה אליי.

יואב קיש: אני פונה אליך כי אתה - - -

מנסור עבאס: אתה אומר שאני לא נותן - - -

יואב קיש: נכון.

מנסור עבאס: אז למה שאתה לא תיתן?

יואב קיש: אני אופוזיציה, תפקידי להפיל אותך.

יואב קיש: זו המשימה המרכזית שלי.

יואב קיש: אני לא אתן כלום.

יואב קיש: אני אילחם בכם.

יואב קיש: אתם ממשלה מסוכנת.

יואב קיש: אתם פועלים נגד מדינת ישראל.

יואב קיש: אתם אנטי-ציונים.

יואב קיש: אתם רוצים להרוס אותנו, ואנחנו נילחם בכם.

משה אבוטבול: הוא פנה אליך כראש הממשלה, אדוני יושב-ראש הישיבה.

יואב קיש: והינה, קיבלת תשובה - - -

מנסור עבאס: זו לא תשובה.

יואב קיש: אתם מקבלים 50 מיליארד, או עשרות מיליארדים.

יואב קיש: אתה מקבל מיליארדים - - -

מנסור עבאס: זו לא תשובה.

מנסור עבאס: זו לא תשובה.

יואב קיש: 200 מיליון לרשויות, עוד מיליארד, אבל 50 מיליון שקלים, השר מאיר כהן, 50 מיליון שקלים ללוחמים אין לכם.

יואב קיש: אז מה אתם אומרים?

יואב קיש: אנחנו נמשיך לתת לו 1.2 מיליארד, אבל 50 מיליון שקלים לנו, אתם יודעים מה?

יואב קיש: אתם לא תקבלו.

יואב קיש: תיתנו 66%.

יואב קיש: הרי זה מה שאתם רוצים.

יואב קיש: אתם רוצים לשרוד פה על הקולות שלנו כאשר הוא מנהל אתכם, הוא קובע את סדר-היום.

יואב קיש: הוא משנה את המדינה שאני ואתה גדלנו בה ורצינו לחיות בה ושההורים שלנו הגיעו לפה בשבילה, חלקם נמצאים פה גם דורות רבים.

יואב קיש: אני לא אתן לכם, ואנחנו לא נעביר לכם, לא נהיה בובה שלכם, לא נשחק את המשחק הזה.

יואב קיש: אנחנו נקרא את השקר – דרך אגב, השקר היום עוד יותר ברור, כי מה קורה פה היום?

יואב קיש: בגלל שאין לכם רוב אז זה כבר לא רק רע"מ והתנועה האסלאמית, האחים המוסלמים, שמכתיבים לכם איך להתנהל; זה גם המשותפת.

יואב קיש: זו הממשלה שלנו.

יואב קיש: אזרחים יקרים – איפה המצלמה?

יואב קיש: ניקח את המצלמה הזו – אזרחים ואזרחיות יקרים, מדינת ישראל מנוהלת היום על ידי התנועה האסלאמית, האחים המוסלמים, ונמצא פה הנציג שלה בקואליציה, ועל ידי המשותפת.

יואב קיש: זה מה שקורה.

יואב קיש: ואז הם אומרים: בואו תעשו כך, נסתדר על 66% ללוחמים, בגלל שהוא לא מוכן לתת והם לא מוכנים.

יואב קיש: אבל 1.2 הוא קיבל עכשיו רק בשביל לחזור להצביע איתם, והמשותפת קיבלה רק בשביל שאי-האמון לא יעבור.

יואב קיש: זו המציאות.

יואב קיש: אנחנו נתנגד בכל הכוח לכל הצעה של הממשלה המתועבת הזו, ואנחנו נפיל אותה ובהקדם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יואב קיש.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד ביטן.

משה אבוטבול: יואב הקיש בדלת - - -

דוד ביטן: מה אתה רוצה ממנו?

דוד ביטן: הוא לוקח, הם נותנים, אתה לא מבין.

דוד ביטן: מנסור, עד שאני מדבר אתה הולך?

מנסור עבאס: אין מה לעשות.

מנסור עבאס: יש לך זכות לדבר למרגי.

משה אבוטבול: הוא צריך לחלק את המיליונים, את המיליארדים.

משה אבוטבול: הוא הולך לחלק אותם.

משה אבוטבול: עם הנוכל בא התיאבון.

יעקב מרגי: אבוטבול, חבר הכנסת מרגי הגיע לכאן, זהו.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, חמש דקות לרשותך.

דוד ביטן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, כבוד השר, אני לא מבין, איפה קיש?

דוד ביטן: הלך?

דוד ביטן: אני לא מבין מה קיש רוצה ממנסור עבאס.

דוד ביטן: הוא מקבל.

דוד ביטן: הטענות הן כלפי הנותן, לא כלפי המקבל.

דוד ביטן: המקבל מבקש.

דוד ביטן: מנסור, אתה זוכר שני דברים שאמרתי: אחד, שכל ההסכם הקואליציוני אתך הוא לא קיים מכיוון שכל שבוע אתה תבקש משהו חדש, וזה קורה בפועל, כן?

דוד ביטן: ודבר שני, אמרתי שבסוף אתה לא תקבל כלום כי האוצר ידאג למסמס את זה עד שיהיו בחירות ועד שתתחלף הממשלה ואז אתה לא תהיה בקואליציה.

דוד ביטן: ולכן, זכור את שני הדברים שאמרתי ותראה בסוף מה יהיה.

דוד ביטן: אז תקבל פה - - -

דוד אמסלם: אבל, דוד, יש לו עוד יועץ.

דוד אמסלם: הוא קיבל כבר, לא יודע איך סידרו לו, עוד יועץ בשכר.

דוד אמסלם: במקום שלושה יש לך כבר ארבעה.

דוד ביטן: הוא מקבל דברים קטנים.

דוד ביטן: הוא מקבל דברים קטנים.

דוד ביטן: כמה יועצים יש לך, מנסור?

דוד ביטן: כמה יועצים קיבלת עכשיו?

מנסור עבאס: יועצים פרלמנטריים?

דוד ביטן: לא, יועצים הכנסת נותנת לכולם.

דוד ביטן: הוא אומר שקיבלתם עוד.

דוד ביטן: אבל אני אומר לך - - -

דוד אמסלם: - - -

דוד ביטן: תנו לי לדבר, תנו לי.

דוד ביטן: גם פה אתה הורג אותי?

מנסור עבאס: למה אתם מפריעים לו?

מנסור עבאס: באמת.

דוד ביטן: כבר בדיחות הפסקתי לספר לך, כי אתה עולה למעלה ומספר אותן כאילו זה אתה, ואז, כבוד היושב-ראש - - -

יעקב מרגי: צמד חמד מאז ומתמיד.

דוד ביטן: שמע, אני מסתובב ברחוב, ואומרים לי, ואללה הבדיחה שאמסלם סיפר על הדוכן ממש טובה.

דוד ביטן: אני אומר להם: זו בדיחה שלי, הוא בא, גנב אותה.

דוד ביטן: בחייך.

דוד ביטן: מה זה השטויות האלה?

דוד ביטן: אני לא מבין.

דוד ביטן: אז אני כבר הפסקתי לספר לו בדיחות, מה אני צריך?

אורלי לוי אבקסיס: מה פספסתי?

יעקב מרגי: את הבדיחות.

דוד ביטן: בקיצור, הוא מבקש.

דוד ביטן: בסדר, הוא רואה שיש את מי לסחוט אז הוא מבקש ומצליח לסחוט.

דוד ביטן: הבעיה שיש לנו עכשיו, כבוד היושב-ראש, היא שאו שהוא נסחט על ידי רע"מ, ואז הוא מקבל, ואם רע"ם עושים לו בעיות באיזה משהו בשבוע עד שהם מסכימים לכל מה שהוא מבקש, אז הוא נסחט על ידי הרשימה המשותפת.

דוד ביטן: בסוף הם לוקחים הכול כמעט ולא משאירים כלום לאף אחד.

דוד ביטן: ולכן אני אומר לך, כבוד השר, מכיוון שאתה מספר שתיים – אני לא יודע, אני רואה אותך מספר שתיים של יש עתיד, אני לא יודע אם אתה שתיים, אולי אתה שלוש, אבל בשבילי אתה שתיים, אפילו אחד – אתה צריך להפסיק עם זה.

דוד ביטן: אתה רואה מה קורה במדינה, אתה רואה שהמדינה מתרסקת - - -

יעקב מרגי: בוערת.

דוד ביטן: בוערת, מתרסקת והכול.

דוד ביטן: הגיע הזמן לעצור את זה ולהפסיק את הסחיטות וללכת לבחירות אם צריך.

דוד ביטן: זו לא בושה.

דוד ביטן: לא חייבים.

דוד ביטן: הממשלה הזאת, מה שהיא עושה, היא רק רוצה לשרוד, בכל מחיר.

דוד ביטן: המילה "כל מחיר" היא מאוד משמעותית פה.

דוד ביטן: אי-אפשר בכל מחיר לשרוד.

דוד ביטן: לפעמים הולכים, עושים ערבוביה חדשה, הולכים לבוחר והולכים להצביע ולראות מי נגד מי.

דוד ביטן: זה בלתי אפשרי שבגלל השנאה לביבי והרצון שנתניהו לא יהיה ראש ממשלה מוכרים את המדינה, נותנים מה שאפשר.

דוד ביטן: זה בלתי אפשרי, והגיע הזמן שיפסיקו עם זה.

דוד ביטן: מכיוון שיש לנו רק חמש דקות אני לא אמשיך בסוגיה הזאת, אבל תזכור מה שאמרתי לך, מנסור.

דוד ביטן: אתה מחייך עכשיו, מבסוט, אבל תדע לך שבסוף לא תקבל כלום, כי גם אם ייתנו לך משהו, כשאנחנו נעלה לשלטון נבטל את הכול.

דוד ביטן: נבטל את הכול, שתדע, את כל החוקים האלה נבטל.

דוד ביטן: לא בגלל שאנחנו כועסים, בגלל שאנחנו חושבים שמה שנותנים לא בסדר.

דוד ביטן: עכשיו לגבי החוק הזה.

דוד ביטן: זו לא פעם ראשונה – בזמנו גם כחלון עשה את זה, אם אתם זוכרים – שעושים תוכנית, נותנים לציבור מסוים כסף, כביכול על מנת שיהיה להם יותר כסף, וזה במקום המלחמה ביוקר המחיה.

דוד ביטן: אומרים, אנחנו לא יכולים להילחם ביוקר המחיה – למרות שהממשלה אמרה, לא יהיה יוקר מחיה, אנחנו נילחם, עשו 40 רפורמות, אתה זוכר.

דוד ביטן: וגם אז עליתי פה לדוכן ואמרתי, זה הכול שטויות, המחיר לא ירד כי בישראל שום דבר לא יורד, רק עולה, ולכן כל הרפורמות שכל הממשלות עושות בכל מיני אמתלות בסוף לא מורידות את המחיר.

דוד ביטן: ואז שוכחים, כבר יש תקציב חדש, עוד פעם רפורמות, עוד פעם זה בחוק ההסדרים, ושוב פעם שום דבר לא יורד, רק עולה.

דוד ביטן: ועכשיו ברור שזה לא יורד, ומאשימים את המלחמה באוקראינה ואת המכולות בכך שהמחיר עלה, ואת נמל אשדוד, שלא מפרקים שם את המכולות בזמן.

דוד ביטן: תראו, זה לעג לרש, מה שנותנים פה במקום הפחתת המחירים.

דוד ביטן: מה שצריך לעשות זה להפחיד את המחיר.

דוד ביטן: להילחם על יוקר המחיה, שהמחירים לא יעלו בישראל, רק ירדו, כמו בכל העולם, ואם הם יעלו לתקופת זמן קצובה בגלל מלחמות באוקראינה, אז אחר כך הם יתחילו לרדת.

דוד ביטן: אבל פה מה שעולה לא יורד.

דוד ביטן: אין דבר כזה שמשהו יורד.

דוד ביטן: עכשיו, מה קרה?

דוד ביטן: גם חילקו וגם חילקו לא לציבור שצריך אותו.

דוד ביטן: עוד פעם, רק למעמד הבינוני-הגבוה חילקו.

דוד ביטן: אני לא יודע איזה עשירונים, למרות שקרעי אומר לי שמדובר פה בשלושה הראשונים, אבל - - -

יעקב מרגי: דוד ביטן, אתה אמור לדבר חמש דקות?

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: אה, הסתיים?

יעקב מרגי: כבר עברו.

יעקב מרגי: עברו לפני שתי דקות.

דוד ביטן: לא שמתי לב, אז אני מצטער.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

דוד ביטן: כבוד השר, אני בונה עליך שתעשה מלחמה על מה שצריך, כן?

דוד ביטן: במיוחד שאתה שר הרווחה, בדיוק על העשירונים שאתה אחראי עליהם.

דוד ביטן: תודה רבה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת קרן ברק, ואחריה – שלמה קרעי.

משה אבוטבול: דוד, מנסור - - - שעם הנוכל בא התיאבון.

משה אבוטבול: עם האוכל, עם הנוכל, בא התיאבון.

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך.

שלמה קרעי: אדוני יושב-הראש, מכובדי השר, ובאמת מכובדי השר, למרות שגנץ חושב ששר הרווחה זה פייק שר אבל הוא לא - - -

דוד אמסלם: הוא חושב שזה - - - המשטרה של פעם - - -

משה אבוטבול: הכי נורמלי מכולם.

שלמה קרעי: הכי נורמלי מכולם.

דוד אמסלם: - - - הנורמלי היחיד בממשלה, ואני לא רוצה להזיק לו יותר מדי אז אני אשתוק.

שלמה קרעי: חבריי חברי הכנסת, שמעתי היום את ראש הממשלה נתניהו מדבר על זה שהמדינה נשמטת לנו מתחת לרגליים בממשלה הזאת.

שלמה קרעי: הוא תיאר את זה בצורה צבעונית ומאוד מאוד יפה.

שלמה קרעי: אבל זה הזכיר לי – מנסור, ביקשת משהו חדש, הכנתי בשבילך.

שלמה קרעי: מה שאמר נתניהו, שהמדינה נשמטת לנו מתחת הרגליים זה הזכיר לי משהו.

שלמה קרעי: כשהייתי ילד דוד שלי עמוס היה שואל אותי חידות מפעם לפעם.

שלמה קרעי: הוא שאל אותי פעם חידה שהזכירה לי בדיוק.

שלמה קרעי: ראש הממשלה נתניהו הזכיר לי היום את אחת החידות האלה.

שלמה קרעי: מה החידה?

שלמה קרעי: ארץ ללא אדמה – מנסור, מנסור, תקשיב.

שלמה קרעי: קושניר, נו, אל תפריע.

אלכס קושניר: אני מפריע לך?

שלמה קרעי: כן, תזוז.

שלמה קרעי: החידה היא ככה – זאת חידה שבמקור היא של אבן עזרא: ארץ ללא אדמה, מלכיה ושריה הולכים ללא נשמה.

שלמה קרעי: אם המלך שממה, לא תחיה כל נשמה.

שלמה קרעי: זאת חידה של אבן עזרא.

שלמה קרעי: מישהו יודע מה התשובה?

שלמה קרעי: ארץ ללא אדמה, מלכיה ושריה הולכים ללא נשמה.

שלמה קרעי: אם המלך שממה, לא תחיה כל נשמה.

שלמה קרעי: התשובה של החידה הזאת זה משחק השחמט.

שלמה קרעי: משחק השחמט זה ארץ בלי אדמה, זה לוח שחמט.

שלמה קרעי: המלכים והשרים מוליכים אותם, אין להם נשמה משל עצמם.

שלמה קרעי: אם הורגים את המלך, אם המלך שממה, נגמר המשחק, לא תחיה כל נשמה.

שלמה קרעי: החידה הזאת, בשינוי קל, הזכיר לי אותה היום ראש הממשלה נתניהו.

שלמה קרעי: היא מתארת בדיוק את ממשלת ההונאה הזאת.

שלמה קרעי: תסתכל איך, מנסור.

שלמה קרעי: ארץ ללא אדמה – מארץ ישראל שלנו לא השאירו כמעט אדמה: את הנגב מכרו ואת הגליל מכרו ואת הר הבית מכרו.

שלמה קרעי: בירושלים כבר אי-אפשר להסתובב עם דגלי ישראל.

שלמה קרעי: בערים המעורבות פחד להסתובב, טרור ברחובות.

שלמה קרעי: הארץ נשארה כמעט בלי אדמה בממשלה הזאת.

שלמה קרעי: מלכיה ושריה הולכים ללא נשמה – אין להם נשמה, מכרו את נשמתם לשטן, לא נשארו ערכים.

שלמה קרעי: פעם הייתה יהדות, פעם הייתה ארץ ישראל, פעם הייתה עזרה לחלשים, הייתה פעם נשמה בהנהגה של מדינת ישראל, היום זאת הנהגה בלי נשמה.

שלמה קרעי: אין כלום, לא נשאר שום דבר, דואגים רק לג'ובים, לכיסאות.

שלמה קרעי: גם החוקים שכאילו הם מביאים שבאים לעזור, עוזרים רק לחברים שלהם.

שלמה קרעי: החלשים באמת לא מקבלים כמעט כלום.

שלמה קרעי: ביטן לא אמר את המספר, 1.4 מיליארד שקלים מתוך ה-2 מיליארד שמוקצים בחוק הזה הולכים לשלושת העשירונים העליונים, כך לפי הנתונים של משרד האוצר.

שלמה קרעי: אנחנו ביקשנו בוועדה, אמרנו, תנו רבע נקודה.

שלמה קרעי: תורידו מהם, תנו יותר למענק מס הכנסה שלילי.

שלמה קרעי: תנו ליותר אנשים.

שלמה קרעי: לא הסכימו בשום פנים ואופן.

שלמה קרעי: אז זה – מלכיה ושריה הולכים ללא נשמה.

שלמה קרעי: ומה עכשיו השינוי הקל?

שלמה קרעי: אם מועצת השורא מכריזה מלחמה, לא תחיה כל נשמה.

שלמה קרעי: מועצת השורא שולטת פה ביד רמה בממשלה הזאת, בלי הנשמה, שהשאירה לנו מדינה בלי אדמה.

שלמה קרעי: מועצת השורא, אם היא פוצה פה, כולם עומדים.

שלמה קרעי: מנסור עמד בשבוע שעבר פה למטה, וכל העיתונאים, כל ממשלת ישראל – בנט שם אוזנו כאפרכסת לשמוע מה מנסור יגיד.

שלמה קרעי: ומנסור – מה מועצת השורא תגיד.

שלמה קרעי: אם מועצת השורא מכריזה מלחמה, לא תחיה כל נשמה, אין ממשלה.

שלמה קרעי: זה המצב שלנו.

יעקב מרגי: אתה עושה מעשה לא הוגן, אתה יודע למה?

יעקב מרגי: ככל שאתה מגדל את מנסור אתה מייסר את אחמד טיבי.

יעקב מרגי: למה אתה עושה את זה?

שלמה קרעי: חס ושלום.

יעקב מרגי: אתה מייסר אותו.

שלמה קרעי: אני רוצה ששניהם לא יהיו כאן.

מנסור עבאס: שלמה, מה זה - - -

שלמה קרעי: לא יהיו כאן.

שלמה קרעי: אני חושב שמי שלא מכיר במדינת ישראל כיהודית ודמוקרטית ומחבק מחבלים, לא צריך להיות בכנסת ישראל.

שלמה קרעי: זאת דעתי, והצבעתי עליה גם בוועדת הבחירות.

שלמה קרעי: מה שנהיה כאן זאת פשוט חרפה.

מנסור עבאס: שלמה, אני רוצה לתת לך עצה: כדי שאנשים יאמינו לדברים שאתה אומר - - -

שלמה קרעי: מאמינים לי, תאמין לי, מאמינים לי.

שלמה קרעי: אני, יום למוחרת הבחירות אמרתי עליך: בשום פנים ואופן לא.

מנסור עבאס: אני הקשבתי לך - - - תקשיב למשפט אחד - - - אם אתם רוצים לבקר את הממשלה, בסדר, אבל תעשו את זה בהוגנות כדי שאנשים יאמינו לכם.

מנסור עבאס: אם אתם מגזימים, הדברים שעכשיו אמרת, אנשים לא יאמינו.

שלמה קרעי: מה הגזמתי?

מנסור עבאס: בכל דבר אתם מגזימים, בכל דבר.

מנסור עבאס: בואו דברו דברים שהם ריאליים, מציאותיים.

מנסור עבאס: דברו בהוגנות כדי שאנשים – אני נותן לך עצה שתעזור לך.

שלמה קרעי: תגיד לי, מנסור - - -

מנסור עבאס: דברו בהוגנות כדי שאנשים יאמינו למה שאתם אומרים.

שלמה קרעי: אבל אנשים רואים את זה בחדשות.

יעקב מרגי: להתכנס לסיכום.

יעקב מרגי: תודה.

שלמה קרעי: אנשים רואים את זה בחדשות.

דוד אמסלם: רק שנייה, מנסור.

דוד אמסלם: מאזן גנאים אמר שכל שהיד – כתר – לא, לא, אל תעשה לי את הפרצוף העדין שלך.

דוד אמסלם: תגיד לי אתה, תענה לי אתה.

שלמה קרעי: דודי, תן לי משפט סיום.

דוד אמסלם: למה אתה כל הזמן משקר בעברית?

דוד אמסלם: אני שומע אותך.

דוד אמסלם: אגב, שלחתי לך גם את ההקלטה שלך מאחורי הסברס.

דוד אמסלם: מה אמרת אתה על מה שהיהודים עשו, ששדדו את האדמות של הפלסטינים.

דוד אמסלם: אתה אמרת.

מנסור עבאס: דוד, דוד.

דוד אמסלם: אתה, אתה, אתה משקר.

דוד אמסלם: כאילו מתק שפתיים.

דוד אמסלם: אתה מדבר בערבית ככה וליהודים ככה.

מנסור עבאס: דוד.

שלמה קרעי: רגע, לפני "דוד", תן משפט סיום ואחר כך "דוד".

מנסור עבאס: דוד, אני אומר לכם, חברים.

מנסור עבאס: בואו נסתכל קדימה, בואו נסתכל לעתיד, בואו ננסה להגיע להסכמות.

שלמה קרעי: מה עתיד, אתה רק לפני שבועיים - - -

מנסור עבאס: בוא ננסה - - -

דוד אמסלם: - - - אל-אקצא - - -

יעקב מרגי: מנסור, דוד אמסלם, חבר הכנסת מנסור.

דוד אמסלם: הרי החבר שלך אמר שהיהודים מטנפים את אל-אקצא ברגליים.

יעקב מרגי: חבר הכנסת עבאס, מנסור עבאס, דוד אמסלם, אני מבקש לאפשר - - -

מנסור עבאס: הקשבת למה שאמר יואב גלנט?

מנסור עבאס: הקשבת למה שאמר יואב גלנט, לחסל אותי?

מנסור עבאס: לחסל - - -

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת קרעי לסיים.

דוד אמסלם: הוא אמר שאנחנו - - -

מנסור עבאס: לחסל - - -

יעקב מרגי: דודי, זה לא יסתיים, זה לא ייגמר.

יעקב מרגי: מנסור עבאס, אני מבקש לאפשר לקרעי לסיים.

שלמה קרעי: אני רוצה משפט סיום.

יעקב מרגי: יש לך משפט סיום.

יעקב מרגי: בבקשה.

שלמה קרעי: אתה בעצמך, חבר הכנסת עבאס, לא יכול לרחוץ בניקיון כפיך.

שלמה קרעי: אתה עמדת ועודדת את הפורעים בהר הבית.

יעקב מרגי: נא לסיים.

שלמה קרעי: אתה עודדת את ההסתה.

שלמה קרעי: אמרת, אנחנו נקים כאן מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים, כולל הר הבית.

שלמה קרעי: מה שקורה ברחובות, הטרור שמרים את הראש, זה כי אתם יושבים בממשלת ישראל.

שלמה קרעי: אתם כולכם לא יכולים לרחוץ בניקיון כפיים.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר.

שלמה קרעי: השארתם לנו ארץ ללא אדמה.

יעקב מרגי: איננו.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אורלי לוי אבוקסיס, בבקשה.

יעקב מרגי: אבקסיס.

יעקב מרגי: כל פעם שאני קורא לך מהדוכן "אבוקסיס", יש צופה שכותב לי, "אבקסיס".

מנסור עבאס: שלמה, אם יש מדינה פלסטינית, אני חושב שמי שאמר את זה זה בנימין נתניהו.

קטי קטרין שטרית: נו באמת.

קטי קטרין שטרית: אתם המצאתם את המושג הזה.

קטי קטרין שטרית: מהיום שהקמנו את המדינה המצאתם את המושג הזה.

קטי קטרין שטרית: אין מדינה פלסטינית כי אין עם פלסטיני.

קטי קטרין שטרית: אין עם כזה, אין, זאת המצאה שלכם.

מנסור עבאס: - - -

שלמה קרעי: הוא משך אתכם באף.

יעקב מרגי: קטי, אני מבין שבאת רעננה.

יעקב מרגי: תודה, מנסור, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, חמש דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה לך, אדוני היושב בראש, אבל הערת אגב: אמרת קודם לגבי אבקסיס, אבוקסיס, אביקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לזכור שהיו פה פקידי סוכנות שקיבלו את העולים מארצות ערב.

אורלי לוי אבקסיס: לאוזן שלהם - -

יעקב מרגי: זה לא נעם.

אורלי לוי אבקסיס: - - מה שהצטלצל כמו אדרי, אדרעי ודרעי היו אותו דבר.

אורלי לוי אבקסיס: מבחינתם, הם הגיעו ממרוקו, אז זה אבו, אבו, אבו, מה שלא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: הבסיס בכלל של אבקסיס זה אביקציץ.

אורלי לוי אבקסיס: גם רב גדול היה שם במשפחה.

אורלי לוי אבקסיס: זאת המורשת של בעלי, אז גם עליה צריך לשמור, גם בשביל הדורות הבאים.

יעקב מרגי: החכמנו.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה היה 60 שניות על שיבוש שמות.

קטי קטרין שטרית: כנ"ל לגביי.

קטי קטרין שטרית: לאבא אמרו: אין פרז, יש פרץ.

קטי קטרין שטרית: היינו פרז, אנחנו פרז.

קטי קטרין שטרית: אמרו: אין פרז, יש פרץ.

יעקב מרגי: אם נתחיל למנות את כל העוולות שהיו בעבר - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז תעצור לי את השעון.

יעקב מרגי: אני מחדש לך את האיפוס.

יעקב מרגי: בבקשה, חמש דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך אדוני היושב בראש.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם שאני משתדלת לעקוב ולהיות עניינית גם בביקורת ולהסתמך על נתונים, כפי שאני עושה את העבודה כשאני מגיעה לוועדות, כדי להיות מוכנה, לעשות את שיעורי הבית.

אורלי לוי אבקסיס: נדמה שבממשלה הזאת לא עושים שיעורי בית.

אורלי לוי אבקסיס: אם הם עושים שיעורי בית, אז הם מוכרים לציבור לוקשים, זריית חול, גנבת דעת.

אורלי לוי אבקסיס: לעיתים גנבת דעת היא הרבה יותר גרועה מלגנוב ממון.

אורלי לוי אבקסיס: למה אני אומרת את זה?

אורלי לוי אבקסיס: אתה זוכר, אדוני היושב-ראש, שאך לפני כחודש, אפילו קצת יותר, הייתה ממש מסיבה גדולה של אנשי הקואליציה שדיברו על כך שהמשק מתאושש, איזה נתונים, לאיזה מצב אידיאלי הגענו, שבכל העולם מתפלאים מהאיתנות הכלכלית של המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: אמה מה, הם הסתמכו על תחזית של פקידי אוצר שדיברו על גידול וצמיחה של 1.8%.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, יש הבדל בין תחזית – ומספיק היה אם אותם אנשים שנפנפו בתחזית של פקידי האוצר, יעיינו בדוחות של מבקר המדינה, ששנה אחרי שנה מבקר את התחזיות הלא-ענייניות, שכמעט אף פעם לא פוגעות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מישהו משלם את המחיר של הבינגו שהם עושים במספרים שהם זורקים, וזה הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: כי קודם חגגה הקואליציה הזו בנתונים, רק מה?

אורלי לוי אבקסיס: כשהגיעו נתוני האמת של הרבעון הראשון השנה – פארסה אחת גדולה.

אורלי לוי אבקסיס: לא רק שהמשק לא גדל – יש צמצום.

אורלי לוי אבקסיס: נעלמו ה-1.8%, נהפוך הוא.

אורלי לוי אבקסיס: נוספו עליהם עוד מחסור של 1.6%.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתה מסתכל על זה, אתה אומר: הם שמחים בהצהרות, ובמציאות האנשים קורסים.

אורלי לוי אבקסיס: אז אם לא די לנו בכך שהמשק אפילו הצטמצם בתקופה שלהם – ולמה אבסורד?

אורלי לוי אבקסיס: כל מה שהם נפנפו בהצלחות הכלכליות הוא בולשיט.

אורלי לוי אבקסיס: נפנפתם בהצלחות כלכליות של תקציבים, ושל סדרים?

אורלי לוי אבקסיס: זו תפיסת עולם של הממשלה הקודמת.

אורלי לוי אבקסיס: הלכה למעשה, את התקציב שלכם העברתם רק בדצמבר.

אורלי לוי אבקסיס: הרבעון הראשון הוא שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: זה שיש צמצום של 1.6% במשק, זו תוצאה של התקציב שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: כל מה שהתהדרתם בו היה תוצאה של הממשלה הקודמת.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מסתכלים על הדירות – עלייה של 16% בשנה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים, לצערי הרב, את כל אותם צעירים, בחוסר אמון משווע ביכולות של הממשלה הזו להוריד את מחיר הדירות.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, גם בטירוף הזה, הם מתדפקים ומנסים לקחת משכנתאות, כדי להגיע לחלום הדירה.

אורלי לוי אבקסיס: אם היו מאמינים שהממשלה הזו יכולה לא רק לעצור את העליות, אלא להביא לירידה אמיתית, תאמין לי, אנשים היו מחכים על הגדר.

אורלי לוי אבקסיס: למה בתוך כל טירוף עליית המחירים הם עדיין רוצים?

אורלי לוי אבקסיס: כי הם לא מאמינים בממשלה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: וכל אותן משפחות - - -

דוד אמסלם: רגע, אדוני היושב-ראש.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, מה שיפה – את מחירי הדיור הם משאירים לנו.

אורלי לוי אבקסיס: כן.

דוד אמסלם: את הזה – הם לוקחים להם.

דוד אמסלם: הם בוררים.

דוד אמסלם: בוררים.

יעקב מרגי: זה מה שאני אמרתי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה הנדוס תודעה.

אורלי לוי אבקסיס: מה שנוח – שלי.

אורלי לוי אבקסיס: ומה שלא נוח – שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, המציאות היא בדיוק הפוכה.

אורלי לוי אבקסיס: כי כאשר התוצאות הטובות על הכלכלה היו של מי?

אורלי לוי אבקסיס: של הממשלה הקודמת.

אורלי לוי אבקסיס: היום, הרבעון הראשון, זו תוצאה של התקציב שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: שלא יבלבלו לכם את המוח בבית.

אורלי לוי אבקסיס: אני מסתכלת עליכם הצופים.

אורלי לוי אבקסיס: תעשו חשיבה ביקורתית.

אורלי לוי אבקסיס: כשנותנים לכם תוצאות או עובדות, תלכו ותבדקו אותם.

אורלי לוי אבקסיס: אלה פייק עובדות.

אורלי לוי אבקסיס: התקציב שלהם הביא לכך שסל הקניות שלכם הולך וגדל.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מכירים את זה כל יום שישי בסופר; אתם מכירים את זה כשאתם עושים את הקניות יום-יום; אתם מכירים את זה אחרי שחשבון החשמל שלכם הולך ותופח; אתם מכירים את זה כשאתם ממלאים דלק; אתם מכירים את זה כשאתם שולחים את הילדים למעונות לגיל הרך.

אורלי לוי אבקסיס: והאבסורד הגדול ביותר – אני יושבת באוטו ושומעת כל רגע – עושים מהפכה במעונות הגיל הרך.

אורלי לוי אבקסיס: איפה המהפכה?

אורלי לוי אבקסיס: איך זה עזר להורים?

אורלי לוי אבקסיס: מהרגע שהגיל הרך עבר ממשרד הכלכלה למשרד החינוך, מה קרה?

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לכם מה קרה.

אורלי לוי אבקסיס: כל הגנים הפרטיים נופל עליהם, ואחר כך מגלגלים את זה על ההורים.

אורלי לוי אבקסיס: הכשרות, התאמות, ואני בעד.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה?

אורלי לוי אבקסיס: חוץ מלפקח, מה עשיתם שם כשהעברתם את מעונות הגיל הרך למשרד החינוך?

אורלי לוי אבקסיס: ואם אכן כך, העברתם, ויש רפורמה, אז תגידו לי: אם כל אותם המעונות עובדים עכשיו לפי הפרוגרמה של משרד החינוך, למה הם לא יוכלו לקבל את ההנחות של האימהות העובדות?

אורלי לוי אבקסיס: למה הם לא יכולים לקבל את הקליינטורה הזו?

אורלי לוי אבקסיס: כי אתם שומרים על מונופולים?

אורלי לוי אבקסיס: של מי?

אורלי לוי אבקסיס: של ויצ"ו, נעמ"ת, נשות אמונה?

אורלי לוי אבקסיס: אני לא אומרת – עשו תפקידים טובים וחשובים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל ברגע שכולם עומדים בסטנדרט אחד, הפרטיים האלה בסופו של דבר, ייאלצו לסגור, כי רוצים להעלות את השכר למטפלות – בצדק.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אם הם לא מקבלים סבסוד - - -

יעקב מרגי: אלה שלא נתנו לך לחוקק בזמנו את חוק הפיקוח על - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו אמרנו דבר מאוד פשוט: אם אין תקציב, אנחנו לא יכולים להפיל את זה על ההורים.

אורלי לוי אבקסיס: וראינו שזה עולה מיליארדים, ורצו לגלגל את זה על ההורים.

אורלי לוי אבקסיס: היום מגלגלים את זה על ההורים, מתהדרים ברפורמה במשרד החינוך, כביכול לגיל הרך – ההורים ישלמו יותר, אז הוסיפו כמה מפקחים.

יעקב מרגי: נא לסיים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זו לא רפורמה, וזה לא שינוי.

אורלי לוי אבקסיס: וגיל הרך אם עובר, אז הוא עובר, ואמור לעבור גם חינוך חינם לגיל הרך, את זה אין.

אורלי לוי אבקסיס: מה יש?

אורלי לוי אבקסיס: מטילים עליהם עוד ועוד, ועוד, כאשר אנחנו יודעים שאם לא יהיו גנים פרטיים, יותר מדי ילדים במדינת ישראל – אין להם מעון.

אורלי לוי אבקסיס: אין להם קורת גג.

אורלי לוי אבקסיס: אותן אימהות שנאלצות – בגלל שאין מספיק מעונות מסובסדים – להכניס אותם לפרטיים.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, הפרטיים האלה משרתים את המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: משרתים את משרד החינוך, בזה שהם מעמידים את האכסניה שלהם לטובת שירות שהמדינה לא השכילה לעשות.

יעקב מרגי: פותרים להם את הבעיה.

יעקב מרגי: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני באה ואני אומרת – אתם מוכרים לנו בולשיט.

אורלי לוי אבקסיס: הגיע הזמן שאנחנו נסתכל על זה בחשיבה ביקורתית, ונגיד, עד כאן, אותנו לא תבלבלו.

יעקב מרגי: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יעקב מרגי: ועכשיו – קטי קטרין שטרית.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

יעקב מרגי: אחריה – חבר הכנסת פטין מולא, אם הוא שומע אותנו.

קטי קטרין שטרית: השאלה צריכה הייתה להיות למה בכלל צריך להיות מסוכן ליהודי במדינת ישראל להגיע לאיזשהו מקום בתוך המדינה ולפחד.

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני מאמינה שכולם, כמוני, נחשפתם לתמונות הנוראיות של הנפת דגלי אש"ף, חמאס, בעיקר את דגלי אש"ף במוסדות האקדמיים ברחבי מדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת בן גוריון בנגב, באוניברסיטת תל אביב, חיפה ועוד מוסדות.

קטי קטרין שטרית: הזדעזענו כולנו למראה הסטודנט באוניברסיטת בן גוריון בנגב, שלא הורשה להיכנס עם דגל ישראל לרחבי הקמפוס, בזמן שבפנים, בתוך הקמפוס, ברחבה – הרחבה הייתה מלאה בדגלי אש"ף.

קטי קטרין שטרית: אש"ף, כן.

קטי קטרין שטרית: והנהלת האוניברסיטה שותקת.

קטי קטרין שטרית: הנפת דגל, זו אמירה.

קטי קטרין שטרית: דגל, בא לייצג מדינה; בא לייצג רעיון; בא לייצג חזון.

קטי קטרין שטרית: והם, אותם מניפי דגלי אש"ף וחמאס, לא מכירים במדינה שלנו.

קטי קטרין שטרית: הם לא מכירים בזהות שלה, אבל נוח להם להמשיך ללמוד במוסדותיה.

קטי קטרין שטרית: אה, כמה קל זה ללמוד, וכמה קל ללמד, וכמה קל לדרוש שוויון זכויות, אבל מה פתאום שוויון חובות?

קטי קטרין שטרית: הם מגיעים למוסדות האקדמיים בגיל 18, ללא שום חובה לשום שירות – לא לאומי, לא צבאי, לא אזרחי.

קטי קטרין שטרית: הם מפתחים את עצמם, רוכשים השכלה במדינת ישראל, שבה, כמובן, הם בוחרים לא להכיר.

קטי קטרין שטרית: אז הנפת הדגלים היא לא עניין מפתיע, היא בעצם המשך של שרשרת מחדלים שהביאה אותם להבנה שאין הרתעה; אין משילות; אין ריבונות; אין כלום.

קטי קטרין שטרית: יש מה שאני רוצה, וזה מה שיהיה.

קטי קטרין שטרית: היא הביאה אותם להבנה, שמותר להם לזלזל במדינה הזו, במוסדותיה, בכל מה שהיא מייצגת.

קטי קטרין שטרית: כולנו זוכרים איפה זה התחיל.

קטי קטרין שטרית: בעצם, זה התחיל באירועי הר הבית.

קטי קטרין שטרית: המקום שהוא קדוש לשתי הדתות, אך הכניסה אליו מותרת רק לדת אחת: לדת האסלאם.

קטי קטרין שטרית: הר הבית, שהוא המקום הכי קדוש ליהודים, מתנהל בחוסר שוויוניות, כאשר יהודים יכולים להיכנס רק בימים מסוימים, בזמן מסוים, לחלק מסוים, ובתנאים מאוד מגבילים: לא לדבר, לא להתפלל, לא להגיד שום דבר.

קטי קטרין שטרית: נאסר על היהודים גם להתפלל בשטח ההר.

קטי קטרין שטרית: אם המצב הזה היה הפוך, תארו לעצמכם – בעצם, אל תתארו לעצמכם כי זה לא יקרה – אבל אם המצב היה הפוך, מה היה קורה?

קטי קטרין שטרית: מה היו כל אותם צדקנים אומרים?

קטי קטרין שטרית: שום דבר.

קטי קטרין שטרית: אבל כמה עתירות לבג"ץ הם היו מגישים?

קטי קטרין שטרית: אנחנו היינו קוראים, אנחנו היינו שומעים.

קטי קטרין שטרית: זה ממשיך כמובן עם החסות הנהדרת של מפלגת התקשורת, שבמקום להתעסק בשורש הבעיה, תמשיך לחשוף אותם למקרים כמו למשל הראיון שקיים אמנון לוי – ואני מאוד מכבדת את אמנון לוי.

קטי קטרין שטרית: בתוכנית שלו בחודש האחרון, הוא שואל את המרואיין שלו שבא לספר שהוא ביקר בקבר יוסף, אז הוא אומר לו: "למה אתה מבקר בקבר יוסף?

קטי קטרין שטרית: "למה אתה מסכן את חיילי צה"ל?

יעקב מרגי: הוא שאל אותו בתמימות.

קטי קטרין שטרית: כן.

קטי קטרין שטרית: בתמימות, ממש בתמימות.

קטי קטרין שטרית: "למה אתה מסכן את חיילי צה"ל"?

אורלי לוי אבקסיס: למה אנחנו בארץ ישראל למה?

אורלי לוי אבקסיס: למה?

קטי קטרין שטרית: כן.

קטי קטרין שטרית: השאלה צריכה הייתה להיות למה בכלל צריך להיות מסוכן ליהודי במדינת ישראל להגיע לאיזשהו מקום בתוך המדינה, ולפחד?

אורלי לוי אבקסיס: - - - בדיוק.

קטי קטרין שטרית: הגענו למציאות שבה אנחנו הולכים על ביצים.

קטי קטרין שטרית: כן.

קטי קטרין שטרית: כן.

קטי קטרין שטרית: מנסים לא להתריס, כדי שחלילה לא נפגע ברגשותיהם של האנשים.

קטי קטרין שטרית: לא נעלה להר הבית, כי זה מכעיס אותם; לא נעבור עם מצעד הדגלים ביום ירושלים ליד שער שכם, כי זה מכעיס אותם; לא נעלה לחומש, כי זה מכעיס אותם; לא נקיים את ההבטחה של אביתר, את הקמת הישיבה, כי זה מכעיס אותם.

יעקב מרגי: לא נניף דגלים בקמפוסים.

קטי קטרין שטרית: כן.

קטי קטרין שטרית: מה כן נעשה?

קטי קטרין שטרית: אנחנו לא יכולים לעשות, בעצם.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: רגע, זאת שהרימה את הדגל בקמפוס – אמרו לה: למה את מתריסה?

קטי קטרין שטרית: כן, מתריסה.

קטי קטרין שטרית: המתריסה.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שכולם צריכים ללכת לסדנה.

קטי קטרין שטרית: את יודע איזו סדנה?

קטי קטרין שטרית: של עצבים.

קטי קטרין שטרית: אז אל תיראו מופתעים מהנפת דגלי אש"ף וחמאס במוסדות האקדמיים.

קטי קטרין שטרית: גם אל תיראו מופתעים שבקרוב יאסרו גם על היהודים בכלל להגיע למקומות חדשים, או להיות שם, כי אנחנו צריכים להכיל.

אורלי לוי אבקסיס: בתל אביב אסור להניח תפילין ברחוב.

אורלי לוי אבקסיס: יש שידול להנחת תפילין.

אורלי לוי אבקסיס: תמר זנדברג רצתה להוציא חוק שאסור לשדל להניח תפילין.

קטי קטרין שטרית: חד-משמעית, להניח תפילין.

קטי קטרין שטרית: אז ככה, אקזיט בנט – כי הוא עשה אקזיט, בנט.

קטי קטרין שטרית: הוא עשה אקזיט - -

יעקב מרגי: נא לסכם.

קטי קטרין שטרית: - - לך אני אומרת שהגיע זמן להתעורר, ליצור הרתעה, להחזיר את ביטחונם של אזרחי ישראל היהודים, שאת הדברים הכי בסיסיים כמו הנפת דגל – הכי בסיס, הנפת דגל.

קטי קטרין שטרית: בארצות הברית אתה כמעט עובר בית כן, בית לא, כמעט על כל הבתים אתה רואה דגל ארצות הברית, על הבית.

יעקב מרגי: תודה.

קטי קטרין שטרית: לכן הגשתי היום ללשכה המשפטית חוק האוסר על הנפת דגלים של ישות, מדינה או ארגון עוינים.

קטי קטרין שטרית: ואני מאחלת לכולנו שנחזור לימים יפים יותר שבהם הנפת דגל ישראל לא מהווה פרובוקציה; ליום שבו לא נצטרך לקרוא לאותה מניפת דגל בישראל גיבורה.

יעקב מרגי: תודה.

קטי קטרין שטרית: כי אתם יודעים מה?

קטי קטרין שטרית: כל מי שיושב כאן הוא הפחדן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת פטין מולא – איננו; חברת הכנסת מאי גולן – איננה; חבר הכנסת משה גפני – איננו; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אף הוא איננו.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אורי מקלב ודאי שיהיה פה, ועל זאת הברכה וההוקרה וההערכה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך.

אורי מקלב: מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, החוק הזה כפי שהוצג על ידי יושב-ראש ועדת הכספים, וכפי שהקואליציה מציגה אותו בצורה מושלמת, אנחנו יודעים שיש בו עוד הרבה חסרים – חסרים נחוצים, חסרים חשובים, חסרים שיכולים להשלים את החוק הזה.

אורי מקלב: אנחנו מונעים מאנשים בהרבה מקרים לקבל, בין אם הזוג – בניוד של זיכוי ועוד דברים ולמה רק מגיל 6–12, ולא הרבה יותר.

אורי מקלב: מה ההיגיון סביב?

אורי מקלב: אבל צריך גם לזכור שהדברים - - -

אורלי לוי אבקסיס: כל מספר זוכה, אורי?

אורלי לוי אבקסיס: מה המספר הזוכה?

אורלי לוי אבקסיס: רנדומלית?

אורי מקלב: כן, 6–12.

אורי מקלב: זה לא מספר זוכה, חברת הכנסת אבקסיס, לא מספר.

אורי מקלב: הם עשו חשבון שזה הביטוח.

אורי מקלב: הרי יש להם את הטבלאות.

אורי מקלב: הם ניסו שהכי פחות אנשים שיקבלו את זה.

אורי מקלב: וזה בגיל 6–12.

אורלי לוי אבקסיס: אז אין איזה רציונל, אין איזה שהוא - - -

אורי מקלב: זה טבלאות אקסל.

אורי מקלב: יותר מזה, יותר מזה: הרי גם שההישגים שהגיעו עד גיל 21, הרי מדוע אחת, אישה שעובדת בגיל 21 לא יכולה לקבל מענק עבודה?

אורי מקלב: יש איזה הבדל הגיוני, כלכלי, חברתי.

אורי מקלב: רק מה?

אורי מקלב: האוכלוסייה הרגילה, אולי יש להם, והם לא צריכים לפני גיל 23.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך מה.

אורי מקלב: אבל יש אוכלוסיות שלמות שגם הן – למה לא נותנים להם?

אורי מקלב: אבל איך זה הגיע בסוף?

אורי מקלב: הינה חברת כנסת, למשל, שבזכותה זה הגיע.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: פתאום הבינו שיכול להיות שאין את הרוב האוטומטי.

אורי מקלב: אז נותנים בגיל 21 - - -

אורלי לוי אבקסיס: והיא שעמדה.

עידית סילמן: שיש והיא שעמדה.

עידית סילמן: והיא שעמדה.

עידית סילמן: אתה יודע מה זה והיא שעמדה?

אורלי לוי אבקסיס: בגלל הצבא - - -

אורי מקלב: בוודאי.

אורי מקלב: בגיל 21 יכולות לקבל את זה.

אורי מקלב: אז נותנים להן בצבא, בגלל שאז הם היו בטוחים שהן תבואנה.

אורי מקלב: אז התחילו קצת להתגמש וגם להסכים.

אורי מקלב: לא בגלל ההיגיון, לא בגלל הצדק, לא בגלל שהם רצו להוציא דבר מתוקן, אלא בגלל האיום ובגלל חוסר הברירה.

אורי מקלב: אז אל תתהדרו במה שלא צריך.

אורי מקלב: צריך להדר את מי שצריך.

אורי מקלב: לציין את האופוזיציה שנלחמה ימים ולילות עד שהגיעו להישג הזה.

אורי מקלב: אני בכל זאת רוצה גם לציין, בכמה משפטים, אירוע שהשתתפתי בו היום, בשדולה של חבר הכנסת אבי מעוז.

אורי מקלב: השדולה הזאת מדברת על חיזוק ושימור הזהות היהודית בישראל, ובדגש על מערכת החינוך.

אורי מקלב: באמת לראות את מערכת החינוך, שמגדלים דור ודורות מנותקים מכל זיק יהדות, שהדברים הבסיסים – אני רוצה אגיד לך, את, חברת הכנסת אבקסיס: הגיעו נשים שהן לא דתיות, הן מצהירות, מסורתיות, נשים.

אורי מקלב: חבר הכנסת דודי אמסלם כל כך התרשם מהדברים, שאפילו ויתר על זכות הדיבור.

אורי מקלב: וזה היה, כמה שזה היה.

אורי מקלב: רצינו לשמוע מהן, איך שנשים מבכות ומודאגות, והורים ואימהות מודאגות: מה עם הילדים שלנו?

אורי מקלב: שום דבר לא יודעים.

אורי מקלב: שמע ישראל, לא יודעים.

אורי מקלב: הדברים האלה.

אורי מקלב: אני רק, אני רוצה להגיד לכם במאמר מוסגר: ראיתי סרטון כזה, בידורי, מארצות הברית, בבורו פארק, בניו יורק.

אורי מקלב: עמד שם איש, הלך עני, עם קופסה, עם כיפה שחורה גדולה, וביקש: צדקה, צדקה.

אורי מקלב: הוא מבקש צדקה.

אורי מקלב: אז הוא אומר לו, באנגלית הוא אומר את הכול, אומר: אני אתן לך דולר אם תגיד שמע ישראל.

אורי מקלב: אומר לו: אלוקים.

אורי מקלב: הוא אומר לו: תגיד שמע ישראל – שני דולר.

אורי מקלב: הוא אומר: אלוקים, אלוקים.

אורי מקלב: אומר לו, כך אומר לו: אני אתן לך עשרה דולר, תגיד שמע ישראל.

אורי מקלב: 50 דולר.

אורי מקלב: הוא לא.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: הוא לא ידע להגיד.

אורי מקלב: הוא גוי.

אורי מקלב: הוא אומר: זה היה מבחן.

אורי מקלב: הוא לא היה יהודי בכלל.

אורי מקלב: היהודים נותנים צדקה, אז עמד והוא לא יכול היה להגיד: שמע ישראל.

אורי מקלב: לא ידע.

אורי מקלב: אבל אני באותו רגע בכיתי, כי נצבט ליבי.

אורי מקלב: הוא יכול להסתובב בארץ גם, ויהודים אמיתיים לא יידעו להגיד שמע ישראל.

אורי מקלב: זה צריך לכאוב לנו.

אורי מקלב: זה לא בידור.

אורי מקלב: שם זה בידור.

אורי מקלב: אבל כאן זה לא בידור, שאנשים – ממילא יש כאלה, שר אוצר של היום ושר אוצר שלפני כן באים ומייסרים את הציבור החרדי, ומבקרים אותו: מדוע אנחנו לא נותנים לנוער ללמוד מקצועי ליבה, מתמטיקה וכימיה, ולמה אנחנו לא נותנים.

אורי מקלב: ואני שואל: למה אתה לא נותן את זכות הבחירה לתלמידים לדעת את הדברים הבסיסים ביהדות, את המסורת, את השורשיות שלנו, את ההיסטוריה שלנו, את החוסן שלנו – של העם היהודי - -

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: על הבודהיזם הם לא מפחדים.

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: זה לא נקרא לנתק?

יעקב מרגי: על דארווין הם לא מפחדים לדבר.

אורי מקלב: אדוני השר המכובד, זה לא נקרא לנתק, כשלא נותנים את האפשרות?

אורי מקלב: תן את זכות הבחירה.

אורי מקלב: מדוע נערים בתיכון מבקשים להתפלל תפילת מנחה - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אורי מקלב: - - גברתי, תפילת מנחה, בהפסקה.

אורי מקלב: לא רוצים הם בעצמם עם עגילים, עם הכול, לא נראים אחרת.

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: לא הולכים עם כיפות.

אורי מקלב: מבקשים להתפלל תפילת מנחה בהפסקה.

אורי מקלב: נאבקים איתם ולא נותנים להם.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: יש חופש.

אורי מקלב: מה זה משנה לך?

אורי מקלב: מה הוא עושה לך על חשבונו?

אורי מקלב: בתי ספר תיכון במדינת ישראל - - -

יעקב מרגי: יש, יש מנהלים - - -

אורי מקלב: לא מעט, אני מקבל כל הזמן פניות ממדרשות, מאנשים שבאים, מתקרבים, נוער בבאר שבע, בכל מקום בארץ.

אורי מקלב: יש מדרשות מלאות שנערים באים אליהם, מוותרים על כדורגל, מוותרים על דברים אחרים, באים לשמוע אחרי הצוהריים שיעורי תורה.

אורי מקלב: זה ממלא אותם.

אורי מקלב: הם באים בכל מצב.

אורי מקלב: אני ביקרתי במקומות האלה.

אורי מקלב: באמת ממש מפעים.

אורי מקלב: הם רוצים קצת בשביל עצמם.

אורי מקלב: לא נותנים להם.

אורי מקלב: הם נאבקים איתם, אולי כדי שלא ילמדו מהם.

אורי מקלב: אתם באים ואומרים שאנחנו לא נותנים את זכות הבחירה?

אורי מקלב: מי לא נותן את זכות הבחירה?

אורי מקלב: על דברים בסיסיים, על מתמטיקה אתה יכול להתווכח, חשוב מאוד.

אורי מקלב: הכול יכול להיות.

יעקב מרגי: נא לסיים.

אורי מקלב: אבל על הדברים הבסיסים, שזה החוסן, זה זכות הקיום שלנו, זה לא משהו פילוסופי, זה לא אקסטרות לדעת את הקיום שלנו.

אורי מקלב: אם אנחנו לא היה לנו את הזהות היהודית, היינו נמחקים.

יעקב מרגי: תודה.

אורי מקלב: אין ספק.

אורי מקלב: אין חולק.

אורי מקלב: מה השאיר את העם היהודי – מה שלא קרה לעמים אחרים?

אורי מקלב: מה?

אורי מקלב: רק הזהות היהודית, רק השורשים.

אורי מקלב: אין לזה הסבר אחר.

יעקב מרגי: תודה רבה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: אלה דברים ברורים.

אורי מקלב: אחרת, בדברים שהם רק פולקלור, אנחנו – אני מסיים.

אורי מקלב: זהות יהודית, זהות יהודית לא נקראת במאכלים - -

יוסף טייב: - - -

יעקב מרגי: אחר כך תלך אליו.

אורי מקלב: - - בפלאפל.

אורי מקלב: מה נגיד?

אורי מקלב: למה מה אני שואל?

אורי מקלב: במה אתה יהודי?

אורי מקלב: מה הזהות שלך, היהודית האמיתית?

אורי מקלב: זה שאתה מצטיין בספורט?

אורי מקלב: יש עמים יותר טובים מאיתנו.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

אורי מקלב: במאכלים אנחנו לא הראשונים, יש אחרים שהם הרבה מצטיינים מאיתנו.

יעקב מרגי: תודה.

אורי מקלב: בדגל, בדברים כאלה.

יעקב מרגי: מקלב, תודה.

אורי מקלב: רק בדבר הזה.

אורי מקלב: זה ייחודי לנו.

אורי מקלב: ומזה אתם מנתקים את הנוער ולא נותנים להם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יוסף טייב: אתה רוצה שילמדו אצלכם את הרצל?

אורי מקלב: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת יעקב אשר.

יוסף טייב: חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: כן.

יוסף טייב: אתה מוכן שילמדו אצלכם את הרצל?

יעקב מרגי: הם יודעים מי היה הרצל - - - בבקשה, אדוני, חמש דקות לרשותך.

יוסף טייב: - - -

מאיר פרוש: אני לא יכול לדבר?

יעקב מרגי: חבר הכנסת פרופ' שיין, חבר הכסת קריב, חבר הכנסת מקלב, תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מקלב, לקחת לי מעל הדוכן דקה וחצי, ועכשיו אתה לוקח עוד דקה וחצי?

יעקב מרגי: מקלב, תודה.

יעקב מרגי: חמש דקות.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני כן עונה למכובדי שר הרווחה.

יעקב מרגי: כולנו אמרנו.

מאיר פרוש: אתמול לא אמרו.

יעקב מרגי: אנחנו אמרנו פה.

מאיר פרוש: אתמול הטילו ספק אם שר הרווחה זה - - -

יעקב מרגי: אה, לא הבנתי, לא הבנתי.

מאיר פרוש: מכובדי שר הרווחה, קוראים לך מאיר, גם לי קוראים מאיר.

מאיר פרוש: יומיים לפני ההילולה של רבי שמעון בר יוחאי במירון, אבקש להתייחס לנושא הזה, חבר הכנסת אמסלם.

מאיר פרוש: כאשר הייתה החלטה להקים את ועדת החקירה הממלכתית לחקר האסון, היו בינינו, בין חברי הכנסת, חילוקי דעות לגבי עצם הקמת הוועדה, ואני לא נכנס כרגע לפרטים.

יעקב מרגי: חברות הכנסת, חברות, חברות הכנסת, למה בקול גדול?

מאיר פרוש: מה שכן היה, כולנו הסכמנו - -

אורלי לוי אבקסיס: יש לה טונים גבוהים.

מאיר פרוש: - - שיש תקווה.

קטי קטרין שטרית: - - -

מאיר פרוש: מה קורה פה?

יעקב מרגי: קטי, אפילו הרב פרוש לא יכול לגבור על הקול שלך.

מאיר פרוש: יכול, אבל אני לא רוצה לעשות את זה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: נא לא להפריע.

מאיר פרוש: כולנו הסכמנו שאם יהיו החלטות, לפחות שההחלטות יהיו כאלה עם המלצות מכוונות, שהמדינה תיקח את האתר הזה ותשקיע כמה שצריך להשקיע כדי שהאתר הזה יהיה אתר בהתייחס למספר הבאים לבקר ולהתפלל בו.

מאיר פרוש: אחרי הכותל המערבי הקבר של רבי שמעון בר-יוחאי הוא המקום השני בגודלו במדינת ישראל.

מאיר פרוש: אנחנו יודעים שהמדינה עכשיו, בחודשים האחרונים, השקיעה 60 מיליון שקל.

מאיר פרוש: כך הם אומרים.

מאיר פרוש: על מה השקיעו 60 מיליון שקל?

מאיר פרוש: הרסו את הדברים שלטענתם נבנו לאורך שנים ללא רישיון.

מאיר פרוש: למה הם נבנו ללא רישיון?

מאיר פרוש: כי המדינה לא השקיעה כלום.

מאיר פרוש: כשהמדינה לא השקיעה כלום, זה הקים לו גשר, זה הקים לו דרך, זה הקים לו מטבח, זה הקים לו אכסניה, כי המדינה לא עושה כלום.

מאיר פרוש: אבל שמענו שהמדינה משקיעה כסף, מכינה את ההר.

מאיר פרוש: השקיעו 60 מיליון שקל.

מאיר פרוש: אני יודע – אני חושב שאפשר לומר זאת בוודאות, שכלום לא השקיעו כדי שהמקום הזה יוכל להכיל - - -

יעקב מרגי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אורלי לוי אבקסיס: אז במה השקיעו את הכסף?

מאיר פרוש: הרסו.

מאיר פרוש: הרסו כל מיני מבנים שנבנו ללא רישיון או חיזקו – אני לא יודע מה עשו, אבל אני לא שמעתי שהרחיבו שביל, מדרכות.

מאיר פרוש: לא שמעתי.

מאיר פרוש: אף אחד מאיתנו לא יודע.

מאיר פרוש: אז זה לא, וזה היה החשש שלנו – המדינה תבוא ותשקיע, מה היא תשקיע?

מאיר פרוש: בסוף אנחנו יודעים שאי-אפשר כמעט לעלות למירון השנה.

מאיר פרוש: למה אני אומר את זה?

מאיר פרוש: יש תחושה בציבור, תחושה רווחת, שמתוקף העובדה שאין רבים בציבור החרדים שמשרתים בצבא, אין רבים בגלל שהם יושבים ולומדים, אז הם לא מרגישים את הכאב ביום הזיכרון.

מאיר פרוש: החרדים לא כל כך שותפים לכאב שיש בעם ביום הזיכרון.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: כי הם לא משרתים בצבא.

מאיר פרוש: על אותו משקל אני רוצה לומר שכאשר בן אדם לא חי עם אותו ציבור שחוגג במירון והוא צריך להשקיע ולעשות משהו, אז כמו שאפשר לומר על חרדי שאין לו את האבל של אותו ציבור שכן משרת – אני בא ואומר שאדם שצריך לעבוד ולהכין את האתר במירון – אם הוא לא חי עם הציבור החרדי, אם הוא לא מרגיש את השמחה שיש לציבור החרדי ביום ל"ג בעומר, כשבאים אליו ואומרים לו שלא יכולים לעלות יותר מאשר x אנשים, אי אפשר לעשות תזמורת כל הזמן, אי אפשר לתת לאדמו"רים שישבו ויעשו חלאקה לחסידים שלהם, לילדים, אי-אפשר ואי-אפשר ואי-אפשר – בוודאי שהוא רוצה.

מאיר פרוש: אבל אם הוא לא מהציבור החרדי, לכאורה, אין לו את הכוחות להיאבק, להתעמת, לדרוש ולהגיע לעניין הזה שהציבור החרדי שבא לשם לחגוג – יהיו לו התנאים לכך.

מאיר פרוש: לא שאני פוגע חלילה באדם שהוא לא חרדי, שהוא לא יודע מה זה ל"ג בעומר; הוא יודע מה זה ל"ג בעומר, הוא יודע מה זה מירון.

מאיר פרוש: הוא גם ביקר שם, אבל אין לו את השליחות הזאת לעשות כדי שרבבות יוכלו לבוא ולשמוח.

מאיר פרוש: כל הגישה למה שהולך להיות במירון השנה היא גישה מאוד מאוד מוזרה.

מאיר פרוש: הערב פורסם – אני לא יודע אם זה נכון – בשם סגן ניצב גיא לוי, שבין השאר, יש משפט שלו שאומר: "אלה שיבואו להפר סדר, נגדע את היד שלהם ולא נאפשר זאת".

מאיר פרוש: קודם כול, אני לא בא לייצג אנשים שנוקטים מעשי אלימות, אבל אני רוצה להבין – אם יש סגן ניצב שיאמר:

מאיר פרוש: אם יהיו ערבים שבימי שישי של הרמדאן יבואו להר הבית ללא רשות, נגדע את היד שלהם – לא עופר כסיף יריב על זה, לא אחמד טיבי - -

יעקב מרגי: הוא נתלה באילנות גבוהים, בשופט חשין.

מאיר פרוש: - -לא חברי הכנסת הערבים – כל הכנסת כולה תתאחד נגד אותו סגן ניצב שיאמר שהוא יגדע את הידיים של הערבים.

מאיר פרוש: ומה הולך פה עכשיו?

מאיר פרוש: מירון, זה החרדים.

מאיר פרוש: לא נורא.

מאיר פרוש: לא נורא שהם לא יקבלו את מה שמגיע להם.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: כי הרי יש פה ויכוח מי הצודק בדרך שהיהודים צריכים להתנהל.

מאיר פרוש: אז ודאי שהלא-חרדים סבורים שהדרך של החרדים היא לא נכונה, ואז צריכים להראות לחרדים שהם לא יודעים מה שהם עושים.

מאיר פרוש: אני מוחה אם הדברים האלה נאמרו.

מאיר פרוש: שיגדעו את ידם של אלה שבאים להפר.

מאיר פרוש: אני לא בעד להפר סדר, לא מגן על מי שמפר, אבל שלא יפתחו את הפה כמו שלא מעיזים לפתוח את הפה על ערבים.

מאיר פרוש: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יעקב אשר, ואחריו – חבר הכנסת אייכלר.

יעקב מרגי: עכשיו הוא עולה בשיא תפארתה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, חמש דקות לרשותך.

אדוני היושב-ראש, ידידי השר, חברת הכנסת, שבוודאי עוזרת לשר לשמוע אותנו, אני אגיד לכם - - -

אורלי לוי אבקסיס: שר הרווחה, זה חשוב.

אני אגיד לכם מה התחושות - - -

קטי קטרין שטרית: אתה הפכת לתפקיד הכי חשוב - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואז - - -

קטי, אני רוצה לשאול אותך - - -

קטי קטרין שטרית: לא, זה האיש שעושה את התפקיד, ולא ההפך.

קטי קטרין שטרית: במקרה שהיה - - -

חבר'ה, אל תשרפו אותו, עוד יזרקו אותו מהקואליציה.

קטי קטרין שטרית: אתה שר רווחה?

מאיר כהן: - - -

אורלי לוי אבקסיס: מזל שהיה - - - שר רווחה, בסדר?

קטי קטרין שטרית: אחר כך - - -

קטי, אני שואל אותך, חברת הכנסת שטרית – אני אשאל אתכם חידה.

קטי קטרין שטרית: כן, תשאל.

מה היה קורה אם הייתה עכשיו ממשלה שבה יהדות התורה הייתה בפנים, והיו מביאים חוק שנקרא "ממדים ללימודים" והיו באים – איזושהי מפלגה, יהדות התורה, ש"ס, לא יודע מי, והיו אומרים: אנחנו בקואליציה – תקשיב, מאיר, אחר כך דבר עם קטי – מפלגה שחברה בתוך הקואליציה הייתה אומרת: "אנחנו לא מצביעים לתוכנית הזאת של "ממדים ללימודים".

לכו לאופוזיציה לקושש קולות".

אתם מתארים לעצמכם מה היה קורה פה?

ולא רק זה, אנחנו נמצאים במצב שאותה מפלגה, ששולטת היום בממשלה הזאת, מקבלת 50 מיליארד שקל – מה היית עושה בבני ברק, ברווחה, או בערים אחרות אם היה לך 4% מהתקציב הזה?

אדוני השר, אתה עם הלב ועם השכל שלך – מה היית עושה?

היינו מצילים ילדים, היינו מצילים משפחות.

אז יושבת מפלגה בתוך קואליציה – כשעומד פה ראש הממשלה ומדבר על קואליציה הכי טובה בעולם – רק שכשהם צריכים להעביר תוכנית לחיילים, השותפים שלהם לא נעלמים, הם יצביעו נגד.

אורלי לוי אבקסיס: 50 מיליארד מול 100 מיליון.

וימשיכו לתת להם 50 מיליארד.

לא מיליארד שקל לתקציב הישיבות; לא 50 מיליון שקל לשעות טיפוח, שעל זה אנחנו מקיאים דם עד שמקבלים לילדים שלנו.

אם היינו באים ואומרים: לא, אידאולוגית אנחנו לא מסכימים – לא היינו מעיזים לעשות את זה, לא עשינו את זה אף פעם.

אז על מה אנחנו מדברים?

איפה אנחנו נמצאים?

אורלי לוי אבקסיס: התקשורת הייתה שופטת אתכם.

אם אין אזרחות – אין נאמנות; אם אין נאמנות – אין אזרחות.

קטי קטרין שטרית: אתה באמת אוכל את הלוקש הזה?

איפה הרמאי הגדול הזה, הנוכל הזה?

הארכי-נוכל, ליברמן.

קטי קטרין שטרית: הוא עכשיו באיקאה, בונה את המריצה.

איך אתה הולך, חותם כל יום על צ'קים - - -

אורלי לוי אבקסיס: כי זה לא מהכיס שלו.

אני לא בא בטענות למפלגת רע"מ, כי את יודעת, כשנותנים לך – אף אחד לא בא ואומר לו: תקשיב, תקשיב, "ממדים ללימודים" היא תוכנית הדגל שלנו.

כלום.

אותנו היו שוחטים, שוחטים בתקשורת.

עודד בן-עמי היה פותח את התוכנית שלו ועשר דקות מדבר רק על הדבר הזה, ובצדק.

אבל פה, עכשיו – כלום.

ומה הם כן עושים?

באים לליכוד ואומרים: אתם אשמים - -

אורלי לוי אבקסיס: על אחריותכם.

- - תצביעו אתם.

עומד פה אותו בלון בנט ואומר: יש לנו ממשלה נהדרת.

מספר פה סיפורים בערגה.

הוא התרגש היום בגלל הפגישה הראשונה שלו עם מנסור עבאס.

אורלי לוי אבקסיס: רומנטי.

אגב, אני הייתי מציע לכם לבדוק.

אני לא בטוח, אני אומר את זה בזהירות.

אני לא יודע כמה פגישות הוא נפגש איתו, אבל אני יודע מתי הוא נפגש איתו.

אין לי ספק שזה קרה במהלך שומר חומות, אין לי ספק, כשכל המדינה בערה והוא כבר בנה לעצמו את הקואליציה להמשך.

אז הוא עומד כאן, ראש הממשלה: זו ממשלה נהדרת, יציבה.

איך הוא עמד עם יאיר לפיד – הכול טוב, הכול דבש, בללה לנד; אבל תוכנית כזאת של ממדים ללימודים – זה לא.

אורלי לוי אבקסיס: יעקב, הם גם קיצצו אותה.

אורלי לוי אבקסיס: בתקופתנו היא הייתה פי כמה מבחינת התקציב שהיא יועדה - - -

אבל גם את הקצוץ הזה - -

אורלי לוי אבקסיס: הם קיצצו.

אורלי לוי אבקסיס: הם רוצים להחזיר.

אורלי לוי אבקסיס: אין להם תקציב.

- - אבל גם את הקצוץ הזה הממשלה, השותפים שלכם - -

יעקב מרגי: הוספתי לך את הדקה.

- - השותפים שלכם לא נותנים.

ואני אומר לכם: לא יסולח לכם כל מה שאתם דיברתם ומדברים נגד החרדים.

ניסיתם להפוך אותנו, את הציבור המאמין, הציבור הטוב הזה, לגיס חמישי, ואתם מכרתם את כל האידיאולוגיות שלכם - -

יעקב מרגי: תודה.

- - בשביל בצע כסף ובשביל שלטון ואקזיט לבנט.

בושו והיכלמו.

יעקב מרגי: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב אשר.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ישראל אייכלר – איננו; יצחק פינדרוס, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, תראו, עמד פה מקודם אחמד טיבי ושאל שאלה לחלל האוויר.

יצחק פינדרוס: כשאדון בנט אמר לו שהוא משקר, אז הוא אמר לו: יש מישהו אחד פה שקוראים לו נוכל, וזה לא אני.

יצחק פינדרוס: כך אמר אחמד טיבי, עד כאן ציטוט.

יצחק פינדרוס: עכשיו בואו נדבר על מה זה נוכלות.

יצחק פינדרוס: איך קוראים לשר ההוא, פנדל, הנדל?

יצחק פינדרוס: הוא הפנדל של הממשלה.

יצחק פינדרוס: איך קוראים לו?

יצחק פינדרוס: עמד פה והסביר כמו כולם את הסיסמה: אבל נתניהו, אבל נתניהו, אבל נתניהו, אבל נתניהו.

יצחק פינדרוס: אנחנו מדברים פה על תוכנית כלכלית, נכון?

יצחק פינדרוס: הצעה להגדלת נקודות זיכוי להורים והגדלת מענק עבודה.

יצחק פינדרוס: ואתם יודעים כמה כסף השקיעו בזה?

יצחק פינדרוס: לדברי האוצר, שאנחנו מכירים, בסוף זה בערך 50% מזה – לדבריהם, זה 2 מיליארד שקל.

יצחק פינדרוס: לדבריהם.

יצחק פינדרוס: כמה מס מדינת ישראל גבתה בארבעה החודשים האחרונים מעבר לצפי שלהם?

יצחק פינדרוס: מתקרב עוד מעט ל-40-38 מיליארד שקל.

יצחק פינדרוס: רק שתבינו שמדובר בסדרי גודל של 10% מגביית המיסים השנתית.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, בנטו גבו 10% יותר מהגבייה השנתית.

אורלי לוי אבקסיס: ממי הם גבו את זה?

אורלי לוי אבקסיס: מהאזרחים שקורסים.

יצחק פינדרוס: אם היו מורידים, למשל, את כל המיסים הישירים ב-15% - מס הכנסה במקום 49%, 35%; את המע"מ היו מורידים ב-15%, את האחוזים היו מורידים באופן יחסי 4%-3%; מה היה קורה למשק?

יצחק פינדרוס: היינו נשארים בלי גירעון השנה.

יצחק פינדרוס: בלי גירעון.

יצחק פינדרוס: לא נשארים עם גירעון, נשארים בלי גירעון השנה.

יצחק פינדרוס: אולי אני הזוי, אז יש לכם מישהו שהוא ראש ממשלה; כתב תוכנית.

יצחק פינדרוס: אני מצטט – תוכנית שלו: "המדינה צריכה להידמות לסינגפור.

יצחק פינדרוס: מרגע שהחילו סדרת רפורמות שהורידו את המיסים ייעלו את המגזר הציבורי, פתחו את השווקים, וכלכלת סינגפור המריאה", פרחה.

יצחק פינדרוס: עיקרי התוכנית: נחתוך את מס ההכנסה ב-15% נקודות האחוז לכל דרגת מס.

יצחק פינדרוס: זה המון, מעולם לא עשו זאת בישראל.

יצחק פינדרוס: משפחות עובדות יישארו עם הרבה יותר כסף.

יצחק פינדרוס: מדרגה עליונה, 50%, תרד ל-35%.

יצחק פינדרוס: מדרגת המס של 35% תרד ל-15%, ל-20%.

יצחק פינדרוס: עכשיו חוזרים כל הזמן, אבל איפה אתם הייתם?

יצחק פינדרוס: הרי זה הטיעון הכי מגוחך שמעלים פה פעם אחר פעם.

יצחק פינדרוס: כשאתה נמצא בגירעון של 3.9% ואתה לא מוריד מיסים, אין לך ברירה.

יצחק פינדרוס: מה תעשה, תוריד מיסים?

יצחק פינדרוס: אתה נמצא בגירעון.

אלכס קושניר: אבל איך הגעת לגירעון הזה, תשאל.

יצחק פינדרוס: נורא והיום, נתניהו.

יצחק פינדרוס: אז הלכתם ועשיתם גביית אובר של מיסים והעליתם את המיסים, בניגוד להבטחה של שר האוצר שלא יעלה מיסים – העלה.

שמחה רוטמן: - - - שר הביטחון.

יצחק פינדרוס: והגענו ל-40 מיליארד שקל עודף בגביית – 35 עודף, ועוד אם אתה מחשב את הגירעון זה 40.

אורלי לוי אבקסיס: שצריך לתת לרע"מ.

יצחק פינדרוס: 30 מזומן, נמצאים בבנק, שגבו מיסים מעבר.

יצחק פינדרוס: אתה יכול להוריד היום מס בלי שתרגיש.

יצחק פינדרוס: אתה לא צריך לעשות תוכנית פלאט, אתה לא צריך לעשות כלום, אתה יכול להוריד.

אורלי לוי אבקסיס: אז איך ישלמו לרע"מ?

יצחק פינדרוס: פשוט להביא הודעה, להודיע לעם ישראל: הורדתי.

יצחק פינדרוס: תקנות – אתה מביא אותן לאישור, יש לך ועדת כספים בראשותו של אלכס קושניר, אני בטוח שהוא יסכים להעביר את זה בוועדה.

יצחק פינדרוס: אין לאופוזיציה הזאת חברים כמעט בוועדה; שניים-שלושה חברים.

יצחק פינדרוס: עובר.

יצחק פינדרוס: יגיע למליאה.

יצחק פינדרוס: עליי שדודי אמסלם מצביע בעד.

יצחק פינדרוס: מורידים את המס לכולם.

יצחק פינדרוס: אני לוקח עליי אחריות – דודי אמסלם מצביע.

יצחק פינדרוס: אני מצביע בעד, בסדר?

יצחק פינדרוס: יש לכם את האצבע ה-61.

שמחה רוטמן: - - - מס עבאס?

יצחק פינדרוס: אף אחד אפילו לא חושב על זה.

יצחק פינדרוס: עושים תוכנית מורכבת להורים.

יצחק פינדרוס: אתם מדמיינים שבסוף זה רק חרדים.

יצחק פינדרוס: מי תמצא שיש לו בדיוק שני ילדים בדיוק בגילאים האלה?

יצחק פינדרוס: בסוף תמצא שרובם חרדים.

יצחק פינדרוס: אבל מדמיינים, עובדים על כולם, עושים מעצמם צחוק.

יצחק פינדרוס: על מה?

יצחק פינדרוס: אין לך סיבה, אין לך הצדקה.

יצחק פינדרוס: כמו שתמיד כשיש לך לחץ מדיני ונתניהו לא עומד בלחץ – הבנתי, אני לא אוהב את זה, כן אוהב את זה.

יצחק פינדרוס: צריך לראות מה עושים.

יצחק פינדרוס: אין לך בכלל בעיה.

יצחק פינדרוס: אתה יכול מחר בבוקר להוריד.

יצחק פינדרוס: אתה יכול לקיים את מה שאמרת.

יצחק פינדרוס: זה נוכלות.

יצחק פינדרוס: נוכלות זה לא שבן אדם – העמידו אותו בפינה ואמרו לו תמכור משהו, והוא לא מצליח למכור, אז הוא לא עומד במילה שלו.

יצחק פינדרוס: זה בסדר.

יצחק פינדרוס: זה לא אמור להיות.

יצחק פינדרוס: צריך לעמוד מאחורי מילה, צריך להתאבד על – הכול בסדר.

יצחק פינדרוס: נוכלות זה שאתה לא עומד מאחורי עצמך סתם כי לא בא לך.

יצחק פינדרוס: לא בא לך.

יצחק פינדרוס: תביא תוכנית למדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: עם ישראל בבעיה.

יצחק פינדרוס: יש פה בעיות של יוקר מחיה.

יצחק פינדרוס: אתה גובה 35 מיליארד שקל בבנק ואתה לא מבין מה אתה רוצה.

יצחק פינדרוס: הסבתא אמרה לנו מאז ומתמיד: לשקר אין רגליים, ולכן אתה יכול לעשות תרגיל כזה, להוציא את כלפון, להוציא את שמלפון, להעליב את עידית סילמן.

יצחק פינדרוס: זה לא יעזור לך.

יצחק פינדרוס: לשקר אין רגליים וקטוע רגליים – קשה לו מאוד להתנייד בתוך הפוליטיקה הזאת.

יצחק פינדרוס: תודה.

יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת פינדרוס.

יעקב מרגי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', ואחריו – חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת – תגיד, השר, אתה זוכר אם מנסור עבאס גינה כבר את הפיגועים באלעד ובאריאל?

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, זוכר אם עבאס גינה את הפיגועים באריאל במוצאי שבת ובאלעד במוצאי יום העצמאות?

מאיר כהן: מה הפואנטה?

מאיר כהן: תמשיך.

בצלאל סמוטריץ': לא, התשובה היא לא.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא גינה.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, כל הגינויים הקודמים, מס השפתיים שהוא הוציא לפיגועים קודמים, כל עוד זה שירת את האינטרס הפוליטי שלו והוא היה ככה בתוך הקואליציה לפני המשבר אז הוא גינה, וברגע שזה לא התחבר לאינטרס הפוליטי, כי הוא צריך לעשות שרירים ולזרום עם ההסתה על הפגיעה באל-אקצה, אותה הסתה שמביאה לגל הטרור הנורא שאזרחי ישראל משלמים עליו בדמים מרובים, אז הוא ממלא פיו מים ולא מגנה ומשהה את החברות בקואליציה, וההשהיה כשלעצמה היא השתתפות באותה – ומה הוא אומר בעצם?

בצלאל סמוטריץ': אני מייצר משבר קואליציוני כי אתם פוגעים באל אקצה.

בצלאל סמוטריץ': אז הוא מצטרף עכשיו להסתה של חמאס ולהסתה של ירדן ולהסתה של ראאד סלאח ושל כל אותם אויבי ישראל מבית ומחוץ, כי הוא מקבל את הנרטיב שישראל פוגעת באל אקצה, וזה כמובן מצדיק משבר גדול.

בצלאל סמוטריץ': אז אחד עושה משבר כזה ואחד עושה משבר עם גרזן.

בצלאל סמוטריץ': ואתם מתעלמים לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': והוא כותב פוסט שבו הוא מבהיר את הדברים בצורה חד-משמעית בשפה לאומנית בוטה ומדבר על הפתרון הסופי של מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים, וכמובן הר הבית, או איך שהוא מגדיר את זה בשפתו, אל-אקצא.

בצלאל סמוטריץ': ואתם ממשיכים לעצום עיניים ולספר סיפור לעצמכם שהוא מתעסק רק בנושאים אזרחיים.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת כאן ממפלגתו – מה שמה, אדוני היושב-ראש?

בצלאל סמוטריץ': מהמפלגה של רע"מ?

יעקב מרגי: אימאן ח'טיב יאסין.

בצלאל סמוטריץ': אימאן ח'טיב יאסין מעלה פוסט ביום הנכבה עם זכות השיבה.

בצלאל סמוטריץ': ראית את זה?

בצלאל סמוטריץ': עם התמונה של השיבה – זה רק אזרחי לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': מתפרסם אתמול שיש איזו הנחיית יועץ משפטי חדשה לממשלה – יועצת משפטית חדשה שמוציאה הנחיה חדשה.

בצלאל סמוטריץ': אגב, צריך לדון אותה לכף זכות – המסמך הזה גובש עוד בתקופתו של מנדלבליט, ואני דרשתי לקבל אותו, והסתירו, והסתירו, והסתירו.

בצלאל סמוטריץ': במרץ, ב-20 למרץ למניינם נדמה לי, פורסמה ההנחיה – ועדיין, תשים לב: היועץ הוציא את ההנחיה ב-20 במרץ, ורק ב-10 לחודש הזה סיגל מורן, מנכ"לית משרדו של אדוני, מוציאה הנחיה ליאיר מעיין, יושב-ראש הרשות להסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב, שצריך לפעול על פי ההנחיה.

בצלאל סמוטריץ': אבל זה לא פוליטי.

אורלי לוי אבקסיס: מה ההנחיה?

בצלאל סמוטריץ': הרי אני פניתי, וקיבלתי תשובה ב-20 במרץ יחד עם הפרסום, שמה פתאום, זו עבודת מטה מקצועית – אה, אבל נשמרה במגירה כדי להחזיר את רע"מ עכשיו מההשהיה.

בצלאל סמוטריץ': מה אומרת ההנחיה?

בצלאל סמוטריץ': אפשר לבנות; זה כמובן לא כתוב באופן הזה.

בצלאל סמוטריץ': הוצאתי היום אגב מכתב – אני רוצה רגע להבהיר - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז אילת שקד לא הופתעה?

אורלי לוי אבקסיס: היא ידעה את זה ממרץ?

יעקב מרגי: למה את עושה לו את זה?

בצלאל סמוטריץ': מי?

אורלי לוי אבקסיס: אילת שקד אמרה שהיא מופתעת.

בצלאל סמוטריץ': מופתעת?

בצלאל סמוטריץ': כולם ידעו על זה ממרץ.

אורלי לוי אבקסיס: - - - אז היא לא מופתעת.

בצלאל סמוטריץ': כולם ידעו על זה ממרץ.

יעקב מרגי: זה לא פייר, למה את עושה לו את זה?

בצלאל סמוטריץ': זה פורסם כבר ב-20 במרץ.

בצלאל סמוטריץ': בוודאי, היא צודקת.

בצלאל סמוטריץ': חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס צודקת מאוד.

קטי קטרין שטרית: - - -

אורלי לוי אבקסיס: מישהו משקר.

בצלאל סמוטריץ': בעצם יש כאן סוג של אישור.

בצלאל סמוטריץ': חבר'ה, לכו תבנו עד 70 מטר בנייה חדשה - - -

יעקב מרגי: מה זה מישהו?

יעקב מרגי: יש עדת משקרים.

יעקב מרגי: עדת.

בצלאל סמוטריץ': אגב, מה הקונסטרוקציה של הישראבלוף הזה?

בצלאל סמוטריץ': לא אומרים שמותר, רק שזה יהיה בתחתית סדרי העדיפויות לאכיפה.

בצלאל סמוטריץ': לקבוע סדרי עדיפויות פנימיים לאכיפה בתוך המערכת זה דבר אחד, אבל לפרסם את זה בריש גלי ולתת לכל חברי הכנסת של רע"מ ואנשי התנועה האסלאמית להגיד איזה הישג גדול, וכמובן הכול לעילוי נשמתו של סעיד אלחרומי אללה ירחמו – ממשיכים את המורשת, ויאיר לפיד הספיד אותו; נפל בקרב, אז צריך להמשיך את המורשת שלו.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אני שואל שאלה פשוטה: מה היה קורה אם, חבר הכנסת מרגי, הייתה קמה ממשלת ימין עם חרדים והיו מודיעים שבכל הערים החרדיות מותר לכל אחד לעשות תוספת בנייה של עד 70 מטר.

בצלאל סמוטריץ': צפוף נורא, נכון?

יעקב מרגי: הייתי נופל – הייתי נופל מהכיסא.

בצלאל סמוטריץ': אין פתרונות דיור, אין זה, אז כל אחד יכול לבנות.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים איזה צפיפות יש בבני ברק?

בצלאל סמוטריץ': איזו מצוקת דיור אדירה יש במגזר החרדי?

בצלאל סמוטריץ': אגב, מה הם כותבים?

בצלאל סמוטריץ': זה יחול במקבצים שאין להם פתרונות אחרים.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים לכמה זוגות צעירים במדינת ישראל אין פתרונות דיור?

אורלי לוי אבקסיס: כל הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אוכלוסיות הרווחה שמחכות שנים לדיון ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: למה אין דיור ציבורי?

בצלאל סמוטריץ': אוכלוסיות רווחה שלא מקבלות דיור ציבורי.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שמכאן והלאה – אני, אגב, פניתי ליועצת המשפטית לממשלה, ושאלתי אותה; הרי אי-אפשר להפלות על בסיס דת, גזע, מין, לאום, או איזה שיוך פוליטי.

יעקב מרגי: או מלבינים הכול, או - - -

בצלאל סמוטריץ': אז האם עכשיו לכל זוג צעיר במדינת ישראל שהוא חסר דיור ואין לו פתרון כרגע לפי השקפתו יכול ללכת לגינה, לחצר, למרפסת, לגג של הבניין של ההורים שלו ולבנות בנייה קלה עד 70 מטר.

בצלאל סמוטריץ': אחר כך תספרו לי שזה לא פוליטי, ואילת שקד מופתעת.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אילת שקד הופתעה מעוד דבר – שמעת חברת הכנסת אבוקסיס?

בצלאל סמוטריץ': אילת שקד מאוד הופתעה לשמוע - -

אורלי לוי אבקסיס: עשתה פרצוף מופתע.

בצלאל סמוטריץ': - - שהיועץ המשפטי לממשלה אומר שהחוק של שלילת אזרחות למחבלים הוא לא חוקתי והוא לא יגן עליו בבג"ץ, אז היא חוזרת בה מההתחייבויות שהיא נתנה פה, חמש, עשר פעמים, על הדוכן הזה להעביר את החוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה - - -

בצלאל סמוטריץ': כן, אז אילת נורא נורא מופתעת בזמן האחרון.

בצלאל סמוטריץ': היא באמת מופתעת, מה אני אגיד.

בצלאל סמוטריץ': אז מכרתם את הנגב.

בצלאל סמוטריץ': שמעת חבר הכנסת מרגי – אני כבר מסיים – 2 מיליארד שקלים חולקו בשבוע שעבר לחברי הקואליציה כדי להרגיע אותם ולתחזק.

בצלאל סמוטריץ': אין כסף לסבסוד מעונות יום לאברכים - -

יעקב מרגי: בית הספר של החופש הגדול.

בצלאל סמוטריץ': - - אין כסף לבתי ספר של החופש הגדול; אין כסף לתרבות חרדית; אין כסף לרשתות החינוך של הציבור החרדי; אין כסף להעלות את מלגת ממדים ללימודים מ-66% ל-100% ולהוסיף אוכלוסיות - -

יעקב מרגי: נא לסכם.

בצלאל סמוטריץ': - - כמו בנות שירות בודדות או בעלי מוגבלויות – לזה אין כסף.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו תראה, משפט אחרון: רק דמיין את הכותרות שהיו יוצאות בתקשורת אם היה מדובר על ממשלה שלנו.

בצלאל סמוטריץ': ראש ממשלה שעסוק בשרידות אישית ומוכר את הנגב ומוכר את הכלכלה ועושה כלכלת בחירות – ומה קורה עכשיו, מרגי?

בצלאל סמוטריץ': ששש.

יעקב מרגי: כלכלת בחירות.

בצלאל סמוטריץ': הינה, אני מסיים, להמחיש את השקט.

יעקב מרגי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': לא, השקט והצביעות – אז אני אומר חבר'ה, הצביעות נוזלת לכם מהאוזניים וצריך להיזהר לא לטבוע פה מהצביעות הזו שנוזלת.

יעקב מרגי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': אבל הציבור חכם, והוא יחליף אתכם מהר מאוד.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, בבקשה, גברתי.

יעקב מרגי: אחריה – איתמר בן גביר, אם יהיה נוכח.

יעקב מרגי: חמש דקות.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד יושב-ראש הכנסת, כבוד השרה, כנסת נכבדה, אז כן, בהחלט בהמשך לדבריו של חברי חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ, אני בהחלט מסכימה עם כל מילה, וכאילו לא תיאמנו מראש, ולא תיאמנו מראש.

מיכל מרים וולדיגר: בהחלט אני מתחברת לדברים האלה.

מיכל מרים וולדיגר: אותו אישור שאומר – שמעתי בבוקר ריאיון; הגעתי לכנסת ממש מוקדם ובדרך שמעתי ריאיון עם השר לשעבר חבר הכנסת מתן כהנא, שמתפאר על מעשה הממשלה הנוכחית.

מיכל מרים וולדיגר: הוא אומר: כן, אנחנו מצליחים להסדיר את הנגב, אנחנו עושים סדר בנגב.

מיכל מרים וולדיגר: ואיך אתם עושים סדר בנגב?

מיכל מרים וולדיגר: הם בעצם קובעים שאי-בנייה, כאילו בנייה בלתי חוקית של עד 70 מטר – לא יאכפו אותה.

מיכל מרים וולדיגר: יפה, זו חתיכת סדר בנגב.

מיכל מרים וולדיגר: ככה בונים משילות.

מיכל מרים וולדיגר: להגיד שבנייה בלתי חוקית לא אוכפים – זה בדיוק אחלה של משילות.

מיכל מרים וולדיגר: אני בהחלט אומרת – תכף אעביר למה שאני כתבתי – שאני בהחלט מסכימה עם חברי שאפשר להגיע לגבעת שמואל; אני גרה בגבעת שמואל, ולבת שלי שנשואה אין דירה, אז אוקיי, יאללה, נפתח את המרתף אצלי בבית, נעשה לה יחידת דיור, ובוא נראה שלא כל הפקחים ועיריית גבעת שמואל לא יתנפלו עליי להגיד לי: רגע, את עושה משהו לא חוקי.

מיכל מרים וולדיגר: כנ"ל בכל עיר ואם במדינת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: אם רוצים לבנות משילות, אז צריך לאכוף חוקים.

מיכל מרים וולדיגר: כן, מתן כהנא, השר – לא השר, חבר הכנסת מתן כהנא – כדי לבצע משילות צריך לאכוף חוקים; לא להגיד שאנחנו לא נאכוף בנייה בלתי חוקית.

מיכל מרים וולדיגר: קודם, בתחילת הסיבוב הזה, שמעתי את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שנמצאת פה, שדיברה בפתוס עצום על אותה עיתונאית, ודיברה בהמון כאב, המון כאב ודיברה על איך – כתבתי לי בצד: היכן המוסר?

מיכל מרים וולדיגר: והשיח על המוסר – איפה הוא?

מיכל מרים וולדיגר: ובאמת, הייתי באיזה משהו, והסתכלתי רגע על הטלוויזיה לראות מי מדבר ועל מה מדברים.

מיכל מרים וולדיגר: אבל את יודעת עאידה, לא שמעתי אותך אומרת מילה – אולי אמרת ולא שמעתי – על מעשי הרצח הנבזיים שנעשו פה גם בבאר שבע - - -

עאידה תומא סלימאן: את לא שמעת - - -

מיכל מרים וולדיגר: לא שמעתי את הזעם.

מיכל מרים וולדיגר: הרצפה לא – אף אחד לא הפיל את השטיח מתחת לרגלייך - - -

עאידה תומא סלימאן: אל תגידי לי – גינוי אפילו לא אמרת.

יעקב מרגי: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא שמעתי – אני אומרת לך מה אני לא שמעתי.

מיכל מרים וולדיגר: לא על באר שבע ולא על חדרה ולא על בני ברק ולא על אלעד.

יעקב מרגי: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו, אני לא איכנס למה שקרה עם העיתונאית – אני כן אגיד שכאשר בן אדם נמצא במקום שבו יש מחבלים שיורים על חיילים, וחיילים צריכים לשמור על חייהם ועל החיים שלך - -

עאידה תומא סלימאן: - - -

מיכל מרים וולדיגר: - - ועל החיים שלי ועל החיים של כל הנוכחים שמה, צריך לדעת, שמה לעשות, הוא יכול למות.

עאידה תומא סלימאן: - - -

מיכל מרים וולדיגר: וזה הסיפור.

מיכל מרים וולדיגר: לכן, לדבר איתי על איפה המוסר – תסתכלי טוב מאוד איפה את נמצאת.

עאידה תומא סלימאן: - - -

יעקב מרגי: עאידה, תודה.

מיכל מרים וולדיגר: בואי תסתכלי איפה את נמצאת.

מיכל מרים וולדיגר: לכן, לצערי הרב, יש כאן בהחלט מוסר כפול.

מיכל מרים וולדיגר: אני ממשיכה את אותו ריאיון שהיה עם מתן כהנא, שהמשיך לפאר את הממשלה המצוינת הזאת, ואמר שהינה, מה היא הצליחה גם?

מיכל מרים וולדיגר: היא הצליחה, הממשלה הנוכחית הצליחה להילחם בפשיעה הערבית.

מיכל מרים וולדיגר: והוא ממשיך ואומר: הורדנו 40% מהפשיעה הערבית.

מיכל מרים וולדיגר: ואני אומרת: וואו, ממש מפתיע, כי האימהות היהודיות פוחדות לשלוח את הילדים שלהן לגני השעשועים עכשיו פי 200 ממה שהיה קודם.

מיכל מרים וולדיגר: אני באמת תוהה מה עשתה הממשלה הנוכחית.

מיכל מרים וולדיגר: היא לא הורידה את יוקר המחיה; הביטחון פה של האזרחים כולם ממש לא עלה – לא משילות, לא ריבונות, לא רווחה ולא כלכלה.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן הגיע הזמן שהיא תלך הביתה.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל וולדיגר.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת איתמר בן גביר – איננו; חבר הכנסת שמחה רוטמן, ואחריו – אורית מלכה סטרוק.

שמחה רוטמן: אדוני הישוב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שהצעת החוק הזאת היא בעיניי איוולת שקשה לדמיין כמותה.

שמחה רוטמן: מי שקורא את הצעת החוק הזאת – אתם זוכרים, היה לא מזמן, בזמן משבר הקורונה, היו כאלה שבאו בטענות לממשלה הקודמת.

שמחה רוטמן: הם אמרו: אתם מחלקים כסף מהליקופטרים.

שמחה רוטמן: איזה בושה וחרפה – לוקחים את כספי הציבור ומחלקים אותם לכולם במידה שווה.

שמחה רוטמן: אומרים: למה אתם נותנים את הכסף על הפיצויים של הקורונה לעשירים?

שמחה רוטמן: למה הם צריכים אותו?

שמחה רוטמן: תיתנו למי שצריך.

שמחה רוטמן: תיתנו לעניים, תיתנו לעסקים שנפגעו.

שמחה רוטמן: למה אתם מחלקים כסף מהליקופטרים?

שמחה רוטמן: זאת הייתה הטענה.

שמחה רוטמן: ואכן צודקים – הממשלה הזאת, מה היא עושה?

שמחה רוטמן: במקום לחלק כסף מהליקופטרים לכולם, שיגיע גם לעשירים, גם לעניים, גם למעמד הביניים, אומרים: אנחנו נחלק כסף רק לעשירים.

שמחה רוטמן: למה הליקופטרים?

שמחה רוטמן: חבל לבזבז.

שמחה רוטמן: למה אני מתכוון?

שמחה רוטמן: הצעת החוק הזאת באה ואומרת: מוסיפה עוד נקודות זיכוי לאנשים שיש להם ילדים בין גיל 5 לגיל 12.

שמחה רוטמן: מבורך.

שמחה רוטמן: מי יכול להתנגד לדבר כזה?

שמחה רוטמן: ואז אתה מבין שהם מוסיפים נקודת זיכוי אחת לגבר – רוב הגברים, מאחר שאין להם נקודות זיכוי לילדים מלכתחילה, אז רוב הגברים, בוודאי אלו במעמד הביניים ינצלו.

שמחה רוטמן: ובמעמד הנמוך, אלו שלא ינצלו את זה, ירוויחו את זה דרך המענק למס הכנסה שלילי.

שמחה רוטמן: ובסדר, אוקיי, אז נותנים גם כסף למעמד הגבוה, בסדר גמור.

שמחה רוטמן: מחלקים מהליקופטרים, אבל בסדר.

שמחה רוטמן: לא סכום גדול, אבל אתה אומר: מחלקים לכולם.

שמחה רוטמן: מי שמשלם מס ניתן לו קצת הקלה, למה לא?

שמחה רוטמן: נעודד עבודה.

שמחה רוטמן: חשוב.

שמחה רוטמן: עכשיו הם אומרים: אבל בואו ניתן גם נקודת זיכוי נוספת לנשים.

שמחה רוטמן: הנשים – עיניי לא צרה, חס וחלילה – אבל כבר היום הרבה מאוד מהנשים, בוודאי אלו שיש להן כמה ילדים, לא מגיעות, לא מנצלות.

שמחה רוטמן: מי כן מנצל את נקודות הזיכוי האלו לנשים, שעכשיו אתה מוסיף להן – תחשוב על משפחה שיש לה שלושה ילדים בין גיל 5 לגיל 12, וכולם נופלים עכשיו ברובריקה.

שמחה רוטמן: אז הם מקבלים עכשיו תוספת של שלוש נקודות זיכוי לגבר, לבעל – בסדר גמור, כמו כולם.

שמחה רוטמן: והאישה מקבלת שש נקודות זיכוי – שלוש היא קיבלה בעבר ועכשיו עוד שלוש.

שמחה רוטמן: כמה צריך להרוויח בשביל לנצל אותן ועוד את נקודות הזיכוי שיש לה מראש בגלל שהיא אישה, ושיש לכל תושב – זה רק העשירון העליון של הנשים בישראל; רק הן יקבלו את הכסף הזה.

שמחה רוטמן: למעמד הביניים, למשפחה הממוצעת – ואני חייב לומר לך, מנסיבות החיים: אישה שיש לה כמה ילדים, בדרך כלל היא לא פיתחה את הקריירה כל כך הרבה.

שמחה רוטמן: זו המציאות.

שמחה רוטמן: זה טוב, לא טוב – זה לא משנה, זו המציאות.

שמחה רוטמן: הסיכוי שהיא תהיה זאת שמרוויחה את עשרות אלפי השקלים כדי לקבל את הכסף הזה הוא מאוד קטן.

שמחה רוטמן: אז מה עושים?

שמחה רוטמן: נותנים כסף לעשירון העליון של הנשים בישראל; לעשירון הנמוך נותנים, דרך מענק מס הכנסה שלילי, לא כל כך הרבה, קצת פחות.

שמחה רוטמן: למי לא נותנים?

שמחה רוטמן: למי שעיקר נטל המיסים עליו, למי שמרגיש הכי הרבה, למי שהרגיש הכי הרבה את המסים ואת ההתייקרויות, שזה מעמד הביניים.

יעקב מרגי: מעמד הביניים.

שמחה רוטמן: לו לא נותנים.

שמחה רוטמן: אז במקום לחלק כסף מהליקופטרים – הם מחלקים, עם טילי שיוט, רק למי שלא צריך.

יעקב מרגי: מיועדים.

יעקב מרגי: מכוונים.

שמחה רוטמן: רק למי שלא צריך.

שמחה רוטמן: מכוון.

שמחה רוטמן: מדוקדק.

שמחה רוטמן: רק למי שלא צריך.

שמחה רוטמן: עמד פה לפניי, לפני כמה דוברים, חבר הכנסת פינדרוס, ואמר: יש לכם עודפים, יש לכם סכומי עתק – תעשו הורדת מס, גם תתמרץ את הצמיחה, ובאמת תביא תועלת.

שמחה רוטמן: פה מה שאתם עושים זה סכום קטן; זה לא מתקרב בכלל לעודפי הגבייה של מדינת ישראל; זה לא מתמרץ צמיחה.

שמחה רוטמן: כלום.

שמחה רוטמן: אין בזה שום תועלת, מלבד שלומיאליות.

שמחה רוטמן: כשמישהו מתווכח איתי - - -

יעקב מרגי: במחילה מכבודך, הם לא שלומיאלים – הם מאוד מכוונים ומתוכננים להדיר חלק מסוים מהציבור מאותה הטבת מס.

יעקב מרגי: הם יודעים מה שהם עושים.

שמחה רוטמן: אני חייב לומר לך, ממה שאני יודע: מרבית המצביעים של יש עתיד, מרבית המצביעים של ישראל ביתנו, מרבית המצביעים של המפלגות שמרכיבות את הקואליציה, הם מעמד ביניים.

יעקב מרגי: כן, אבל תוציא לי עין כדי שאני אוציא לך שתיים.

יעקב מרגי: אתה מבין מה זה.

שמחה רוטמן: אני חושב שזאת מדיניות שלומיאלית, ובעיקר מדיניות חסרת הבנה, חסרת חמלה, חסרת תועלת.

שמחה רוטמן: ואת הדבר הזה אני לא מצליח להבין איך יש מי שמצדיק.

שמחה רוטמן: באים ואומרים: איך אתם יכולים להתנגד להצעות חוק טובות?

שמחה רוטמן: תביאו הצעות חוק טובות.

שמחה רוטמן: תביאו הצעות חוק טובות – יהיה בכלל על מה לדבר.

שמחה רוטמן: במקום להביא הצעות חוק שמשפרות את המצב הכלכלי – ברבעון האחרון נוצרה ירידה בצמיחה.

שמחה רוטמן: במשך כל כך הרבה זמן מדינת ישראל צמחה וצמחה.

שמחה רוטמן: הייתה התכווצות בקורונה, חזרנו מהקורונה לגדול, ועכשיו יש ירידה בצמיחה.

שמחה רוטמן: זאת הגאונות הכלכלית של הממשלה הזאת.

שמחה רוטמן: הצמיחה יורדת, נותנים הטבות רק לעשירים, ואת מעמד הביניים דופקים.

שמחה רוטמן: אני לא מצליח להבין מה אתם עושים.

שמחה רוטמן: אם הייתי רוצה לחקות מישהו, הייתי צועק: "השתגעתם?

שמחה רוטמן: "

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת רוטמן.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אורית סטרוק.

יעקב מרגי: בבקשה גברתי, ואחריה – חבר הכנסת אבי מעוז.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

יעקב מרגי: חמש דקות.

אורית סטרוק: ערב טוב, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: חבריי חברי הכנסת, אני מציעה לכם להקשיב היטב, כי אני הולכת להקריא לכם – קטי, אני מציעה לך להקשיב היטב - -

קטי קטרין שטרית: אני לא אפריע.

אורית סטרוק: - - כי אני הולכת להקריא כאן קטעים מתוך דוח שמעולם לא הושמע בציבור.

אורית סטרוק: לפני פחות משבוע, ביום רביעי האחרון, אדוני היושב-ראש, ניסיתי להעביר כאן, במליאת הכנסת, את חוק איסור פינוק מחבלים.

אורית סטרוק: כמובן שהקואליציה הפילה את החוק הזה.

יעקב מרגי: חוק איסור פינוק מחבלים?

אורית סטרוק: כן.

אורית סטרוק: חוק איסור פינוק מחבלים.

יעקב מרגי: אנחנו מפנקים אותם?

אורית סטרוק: כן.

אורית סטרוק: אנחנו מפנקים אותם בבתי הכלא.

אורית סטרוק: הצעת החוק שלי, אדוני היושב-ראש, התבססה על דוח קעטבי, שזה הדוח שהזמין גלעד ארדן, שהוא היה שר לביטחון פנים.

אורית סטרוק: דוח מקצועי, שעד עכשיו היה דוח סודי.

אורית סטרוק: עלה לכאן לדוכן סגן השר סגלוביץ', והסביר באותות ובמופתים כמה שכל הדרישות שמופיעות בחוק שלי הן לא טובות, הן לא הגיוניות, הן לא מקצועיות.

אורית סטרוק: ואני ביססתי את כל הדרישות שלי, את כל החוק שלי, על דוח קעטבי.

אורית סטרוק: אז עכשיו אני רוצה לנצל את הדוכן הזה כדי להציג בפניכם את דוח קעטבי הסודי.

אורית סטרוק: עד עכשיו הוא לא פורסם – הוא היה סודי, היה סגור בכספת.

אורית סטרוק: הינה הדוח, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: זה הדוח.

אורית סטרוק: כמה שאני אספיק, אני אקריא מתוכו עכשיו.

אורית סטרוק: מה שלא נספיק, נקרא בפעמים הבאות.

אורית סטרוק: אז ועדת קעטבי, שבחנה את תנאי המאסר של המחבלים הכלואים, קבעה בין היתר את הדברים הבאים: הוועדה מגיעה למסקנה כי בתוך האגפים הביטחוניים בבתי הכלא שוררת מעין אוטונומיה דה-פקטו של האסירים, הבאה לביטוי בהיבטים הבאים: האסירים מחויבים למשמעת פנימית בעלת מאפיינים צבאיים.

אורית סטרוק: המשמעת היא לא משמעת לסוהרים – היא משמעת פנימית של המחבלים עצמם.

אורית סטרוק: מנהלים כלכלה וקופה משותפת, רוכשים מזון מן החוץ ומבשלים אותו בעצמם באגפים; מפעילים בתוך האגפים ועדת תרבות, ועדת ביטחון, ופועלים להנצחת האינדוקטרינציה הטרוריסטית ומאזכרים אירועי ביטחון.

אורית סטרוק: כך אומרת ועדת קעטבי על מה שקורה בבתי הכלא שלנו עם המחבלים הכלואים.

אורית סטרוק: עוד אומרת הוועדה: הוועדה מצאה כי האוטונומיה הפנימית של האסירים באגפים הביטחוניים משליכה באופן ישיר על שגרת הביטחון בבתי הסוהר; בין היתר, כניסה מוגבלת של סגל לאגפי הכליאה וחצרות הטיולים.

אורית סטרוק: כלומר, סגל בית הסוהר, סגל השב"ס, לא נכנס כמו שהוא צריך להיכנס לאגפי הכליאה בגלל שמי ששולט בהם בפועל אלו המחבלים.

אורית סטרוק: את זה לא אני אומרת – זה ועדת קעטבי.

אורית סטרוק: חוסר פיקוח רציף על התנהלות האסירים בתוך תאי הכליאה, מעורבות בשיבוץ ובהעברת אסירים בין תאים ואגפים ופתיחה וסגירה של דלתות ותאים.

אורית סטרוק: את זה קובעים המחבלים לעצמם – והשב"ס עובד אצלם, כן?

אורית סטרוק: זה דבר המשפיע גם על ביצוע בדיקות אמצעי אבטחה פיזיים.

אורית סטרוק: מציינת הוועדה שעקב קיומו של המשטר בפנימי הזה של המחבלים, ששם את הסוהרים בצד, זוהו 14 צירי הכוונת טרור מתוך בתי הסוהר, שנבין על מה אנחנו מדברים.

אורית סטרוק: עוד אומרת הוועדה: שליטתם של האסירים וארגוני הטרור על היבטים רבים באגפים באה על חשבון שלטונות בתי הסוהר, שאחיזתם באותם תחומים נחלשה.

אורית סטרוק: החזקתם של האסירים הביטחוניים על פי שיוך ארגוני טרוריסטי משרתת את ארגוני הטרור, ומשמשת טובת הנאה לאסירים ולארגוני הטרור גם יחד, ומגבילה את יכולת איסוף המודיעין, אדוני שר המודיעין.

אורית סטרוק: אדוני שר המודיעין, אתה שומע?

אורית סטרוק: דוח קעטבי אומר שמה שקורה בבתי הכלא מגביל את יכולת איסוף המודיעין.

אורית סטרוק: כמובן שהוועדה ממליצה לבטל את המשטר הזה.

אורית סטרוק: יש לה עוד הרבה המלצות וממצאים – אנחנו לא נספיק את כולם עכשיו, אבל נקרא אותם בהמשך.

אורית סטרוק: הדוח הסודי הזה, אדוני היושב-ראש וחבריי חברי הכנסת, חייב לצאת לאור, והוא יצא לאור עכשיו כדי שכל הציבור ידע, כדי שהכנסת תדע - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

אורית סטרוק: - - וכדי שסוף-סוף אנחנו נשנה את הדבר האידיוטי הזה, שאנחנו הפכנו את בתי הכלא למדגרה לטרור.

אורית סטרוק: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אבי מעוז.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת אופיר סופר.

יעקב מרגי: לאיזה מספר הגעת, אבי?

יעקב מרגי: אנחנו סופרים לו את נאומי הינדוס התודעה.

יעקב מרגי: נאומי הינדוס תודעה – אנחנו סופרים לו אותם.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הבוקר פורסם שבשבוע שעבר בסיעת כחול לבן שר הביטחון הקריא איזשהו ווטסאפ - -

יעקב מרגי: שמחה רוטמן, אפשר לשוחח בשקט.

אבי מעוז: - - איזשהו ווטסאפ שרץ ברשתות, והוא הקריא אותו ומאוד הזדהה עם מה שכתוב שם.

אבי מעוז: תקשיבו, רבותיי, מה אמר שר הביטחון של מדינת ישראל.

אבי מעוז: כפי שפורסם, ההודעה היא בלשון הזאת – כנראה מישהו ביקש לשים מראה בפני הממשלה הזאת.

אבי מעוז: אני מצטט: לאט-לאט אנחנו נוגסים לכם במדינה.

אבי מעוז: יש לנו שטח בנגב בגודל גוש דן שמלא בפחונים עם ילדים קטנים.

אבי מעוז: מה תעשו?

אבי מעוז: זה שטח פלסטיני בפועל, וברגע שיבוא טרקטור אחד, אנחנו נשתמש בארגוני השמאל כמו "שלום עכשיו" ו"בצלם" שיפנו לשליט האמיתי במדינה, והוא הבג"ץ, כדי להוציא צו עצירת עבודות.

אבי מעוז: נשלח ילדים וצעירים לזרוק אבנים ולהתבצר במקום עד שתברחו כמו עכברים מהשטח.

אבי מעוז: לגבי הגליל, הגליל גם שלנו בקרוב.

אבי מעוז: כבר היום אנחנו 85% מאוכלוסיית הגליל ומשתלטים בקצב מהיר, בונים בתים בכל פינה בלי היתרים.

אבי מעוז: למה, מי יתעסק איתנו, היהוד שגרים בגליל?

אבי מעוז: כולם בורחים למרכז הארץ.

אבי מעוז: למה?

אבי מעוז: סובלים מהצקות, מאלימות בכבישים, מפרוטקשן, מיריות, מגניבות ומשוד.

אבי מעוז: עד כאן ציטוט מהודעת ווטסאפ ששר הביטחון הקריא בישיבה סגורה של כחול לבן.

אבי מעוז: האמת היא שמאוד עצוב לקרוא את הודעת הווטסאפ הזאת, אבל אני חושב שזו מראה די אמינה.

אבי מעוז: ומה שר הביטחון אמר על הדברים האלה?

אבי מעוז: אני מצטט.

יעקב מרגי: חבר הכנסת קושניר.

יעקב מרגי: יועצים.

יעקב מרגי: סדרנים, נא להשתיק שם את העמדה.

אבי מעוז: עתידה של המדינה בסכנה, אומר שר הביטחון.

אבי מעוז: "אם לא נשקיע בגליל ובנגב, נקבל בפועל הסכם לחלוקת המדינה - - - עתידה של המדינה היהודית עלול להסתיים בין גדרה לחדרה".

אבי מעוז: עד כאן סוף ציטוט של שר הביטחון.

אבי מעוז: אז אדוני שר הביטחון, אני רוצה לפנות אליך.

אבי מעוז: ראשית, אני לא כל כך מבין מה אתה אומר, לא השקיעו עד עכשיו בגליל ובנגב?

אבי מעוז: הרי אתה חבר בממשלה שנתנה - -

יעקב מרגי: מירב בן ארי.

אבי מעוז: - - 53 מיליארד למנסור עבאס ולמפלגת רע"מ.

אבי מעוז: למה?

אבי מעוז: איפה הם ישקיעו את הכסף הזה?

אבי מעוז: בוודאי שבגליל ובנגב, וככה הם יחזקו את האחיזה הפלסטינית בשטח הזה.

אבי מעוז: ברצינות?

אבי מעוז: אתה שותף בכיר בקואליציה.

אבי מעוז: אם אתה סבור שביטחונה של מדינת ישראל והזהות היהודית שלה נמצאים בסכנה, אתה לא מתכוון לפעול לשינוי המצב?

אבי מעוז: הרי מלוא האחריות עליך – אתה חבר בכיר בממשלה הזאת.

אבי מעוז: אדוני שר הביטחון, אני רוצה לומר לך דבר אחד – אדוני היושב-ראש, זו לא שאלה של השקעות.

אבי מעוז: זו שאלה של אמונה בצדקת הדרך.

אבי מעוז: רק מי שמאמין בצדקת דרכו של עם ישראל, בצדקת הדרך של המדינה היהודית, יכול להתמודד עם מי שקמים עלינו להשמידנו.

אבי מעוז: אדוני שר הביטחון, אם אתה לא מאמין בצדקת הדרך, אז אולי תענה לי על שאלה אחת: בשביל מה באנו לפה?

אבי מעוז: למה לא הלכנו לאוגנדה?

יעקב מרגי: חברת הכנסת נירה שפק.

אבי מעוז: אדוני שר הביטחון, הקואליציה שאתה חבר בה, וחברים בתוך הקואליציה הולכים לטקס זיכרון משותף לחיילינו ולאויבינו – ואתה, מה אתה מגיב על זה?

אבי מעוז: זכותו של כל אחד ללכת לאן שהוא רוצה, אבל רק שלא ילך באותו יום זיכרון.

אבי מעוז: אדוני שר הביטחון, אני רוצה להזכיר לך, אתה השתתפת לפני שבע שנים בקונצרט אבל ישראלי עזתי להרוגים בצוק איתן.

אבי מעוז: אדוני שר הביטחון - -

יעקב מרגי: נעמה לזימי.

אבי מעוז: - - ממשלה שבה השר לביטחון פנים לא סגור על מי אויב ומי עמית זוהי הממשלה שבה אתה מכהן.

אבי מעוז: ועוד דבר אחרון, אדוני שר הביטחון, אתה אומר שמדינה יהודית - - -

אמילי חיה מואטי: - - -

יעקב מרגי: פעם הייתי טכנאי מיזוג – פיטרו אותי.

אמילי חיה מואטי: מה עושים עם זה?

יעקב מרגי: פונים לסדרנים.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, זה מכוון לפי הבנים.

יעקב מרגי: היא לא הבינה.

אמילי חיה מואטי: הכול מכוון לפי הבנים - - -

אבי מעוז: תשאלי את שרת התחבורה – זה מכוון לפי הבנים.

יעקב מרגי: כל אחד והצרות שלו.

יעקב מרגי: נא לסכם.

אבי מעוז: מדינה יהודית – אתה אומר בין חדרה לגדרה, ואני רוצה לומר לך דבר אחרון – מדינה יהודית בין חדרה לגדרה, חלילה, זוהי רק ההתחלה.

אבי מעוז: אנחנו נמצאים בדרך לבטל בכלל את המדינה היהודית.

אבי מעוז: אני מציע לך, אני ממליץ לך – אתה רוצה לפתור את הבעיה?

אבי מעוז: קום, עשה מעשה, תתפטר, תיקח איתך את כחול לבן, תבוא ונקים ממשלה יהודית לאומית.

אבי מעוז: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה, אדוני, אחרון הדוברים, ואחריו יסכם יו"ר ועדת הכספים.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השרים, השרה, השר לענייני מודיעין, התקיים פה היום דיון במליאה שעסק בהתגברות הטרור, הטרור החקלאי.

אופיר סופר: בכלל, אפשר לומר שהדיון הזה, אדוני היושב-ראש, תפס איזשהו כיוון מאוד פוליטי, לתחושתי, ואני ככה התבוננתי בפרצופים, אמרתי: מה אנחנו מדברים כאן, מה אנחנו מתקשקשים כאן, כשברחובותיה של ישראל בתקופה האחרונה נרצחים אחד-אחד, אחד-אחד, יהודים, לוחמים - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע, חכה, תמתין, תמתין.

יעקב מרגי: סדרנים, נא להושיב את מי שעומד ולהשתיק את מי שמדבר.

יעקב מרגי: יועצים, אני לא אהסס להוציא.

יעקב מרגי: זה במשמרת שלי וזה חוק של הקואליציה אז תיזהרו, שלא תיפול שגגה, לכן אני אחמיר איתכם.

אופיר סופר: אני אחכה, אני מחכה, נחכה שיהיה שקט.

אופיר סופר: מי שרוצה, שיצא לפרסה.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, אני אוסיף לך.

אופיר סופר: אבל אני מחכה שיהיה שקט.

יעקב מרגי: יש שקט.

יעקב מרגי: בבקשה.

אופיר סופר: לא, עדיין אין שקט, באמת אני אומר.

יעקב מרגי: גברתי חברת הכנסת אמילי חיה מואטי, לא מדברים במליאה בטלפון.

יעקב מרגי: תשאלי את האוזר, הוא מקפיד על כך.

אופיר סופר: התקיים היום דיון, ובמהלך הדיון אני חשבתי על זה שברחובותיה של ישראל נרצחו רבים בשבועות האחרונים, וכמה ציניות ראיתי בפרצופים כאן בהתנהלות של הדיון, כמה זחיחות, כמה יוהרה.

יעקב מרגי: מיכאל ביטון, ברוך הבא.

יעקב מרגי: בלחש, בלחש.

אופיר סופר: סיפרו לנו: את זה תיקנו ואת זה תיקנו – את יוקר המחיה וכל מיני בעיות אחרות.

אופיר סופר: אני אומר שיוקר המחיה הוא סוגיה מאוד מאוד חשובה, מאוד מאוד קריטית, אבל לי כואב, היושב-ראש, שהתחושה היא שאנחנו מאבדים את המדינה שלנו.

אופיר סופר: רצף הפיגועים הזה – התחושה שלי היא שלעיתים אנחנו צריכים לצאת מהתעלות, להרים קצת את הראש - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת רון כץ, חברך מדבר ואי-אפשר לשמוע אותו.

יעקב מרגי: נא לשבת.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשבת.

אופיר סופר: - - לצאת קצת מהקרבות האישיים ולהיזכר קצת לשם מה הגענו.

יעקב מרגי: גלעד קריב, אני מבין שאתה מרגיש שזה בלעדי, אבל יש גבול.

גלעד קריב: אני מתנצל.

יעקב מרגי: תודה.

אופיר סופר: עכשיו, צריך להגיד ביושרה שזו כנראה לא תקופת הפיגועים הראשונה והאחרונה במדינת ישראל, אבל מעולם, מעולם לא הייתה כזאת הסתה, אדוני שר החוץ, שמלווה את תקופת הפיגועים.

אופיר סופר: מעולם לא הייתה הסתה כזאת לאורך זמן, מעולם היא לא הייתה כזאת אינטנסיבית, עם החולצות עם הרובים, בכדורגל, במסגדים, בכל מקום, ומעולם היא לא הייתה כל כך ארוכה, כל כך קשה, וכאן, מתוך ישראל.

אופיר סופר: כאן, מתוך ישראל, מהאוניברסיטאות.

אופיר סופר: כאן, מתוך ישראל, בנגב, בגליל, בערים המעורבות, יאיר גולן, וגם מתוך כנסת ישראל – גם מתוך כנסת ישראל יוצאת הרוח הזאת של ההסתה.

יעקב מרגי: אלכס.

אופיר סופר: ומול זה, מה אנחנו מקבלים?

יעקב מרגי: שמחה רוטמן, רון כץ, כבדו את החבר שלכם.

אופיר סופר: ומול זה - - -

יעקב מרגי: יו"ר ועדת הכספים, או שתוריד ווליום או שתדברו בחוץ.

ועדת הכספים): צודק.

יעקב מרגי: צודק אבל כבר ארבע פעמים אני צודק.

יעקב מרגי: בבקשה.

אופיר סופר: ומול גל ההסתה המתמשך הזה, שנמשך למעלה משנה, שנמשך בצורה כל כך אינטנסיבית וכל כך מעיזה וכל כך חצופה, מה אנחנו מקבלים?

אופיר סופר: אנחנו מקבלים ממשלה מתנצלת.

אופיר סופר: אנחנו מקבלים ממשלה מתרפסת.

אופיר סופר: אנחנו מקבלים שר תפוצות שהיה פעם דובר צה"ל שאומר שצה"ל שקרן.

אופיר סופר: אנחנו מקבלים שר דתות שמתבייש בנרטיב הציוני.

אופיר סופר: אנחנו מקבלים ממשלה מבולבלת.

יעקב מרגי: קשה לך לשמוע?

יעקב מרגי: לך לציונה, תשתה קפה, אם קשה לך לשמוע.

גלעד קריב: - - -

יעקב מרגי: שאלת אותי מה?

אופיר סופר: חבר הכנסת קריב, אני שואל אם השתגענו.

גלעד קריב: - - -

יעקב מרגי: כן, פנית, מותר לך, פנית אליו ועניתי לך.

גלעד קריב: לא פניתי אליך, פניתי אל הדובר.

אופיר סופר: אז אני אומר, חבר הכנסת קריב, ממך אין לי ציפיות, אין לי ציפיות.

אופיר סופר: אין לי ציפיות, לצערי, מרבים מהשותפים ההזויים שלך.

גלעד קריב: אני לא - - - הכול בסדר.

אופיר סופר: אבל עדיין, עדיין, עדיין יש גרעין ציוני קשה גם בתוך הקואליציה הזאת, למרות המרכיבים האנטי-ציוניים שלה ברע"מ, במשותפת - -

גלעד קריב: התבלבלת בין ציונות לבין לאומנות.

אופיר סופר: - - במפלגת העבודה.

אופיר סופר: למרות המרכיבים האנטי-ציוניים שלה, כן, יש כאלה שעדיין יש לי ציפיות מהם.

אופיר סופר: אני שמח שראש הממשלה עדיין, ככה, חשוב לו להזכיר שיש ערך ללהיות לוחם.

אופיר סופר: ראיתי שהיה לו מאוד חשוב להזכיר שיש ערך ללהיות לוחם, אבל הוא מזמן שכח מה זה להילחם על הארץ הזו.

אופיר סופר: הוא, בשביל הכיסא שלו, שכח מה זה הריסת בתי מחבלים, שכח מה זה מלחמה בטרור, שכח מה זה לשמור על הנגב, שכח מה זה לשמור על הגליל.

אופיר סופר: הוא, בשביל להישאר על הכיסא, מוכל לוותר על הכול – מוכן לתת את הנגב, מוכן לתת שליטה מלאה לכל גחמה, לא משנה אם זה מהמשותפת או אם זה רע"מ.

אופיר סופר: הם ימשכו מימין, הם ימשכו משמאל, ובתוך רע"מ ווליד ימשוך מכאן ומאזן ימשוך מכאן, וככה הממשלה הזאת מתנהלת; ככה הממשלה הזאת מתנהלת כשכל זה קורה בצילו של גל פיגועים קטלני עם הסתה פרועה, הסתה מתמשכת והסתה קשה.

אופיר סופר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: יסכם את הדיון יו"ר ועדת הכספים חבר הכנסת אלכס קושניר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: דנית, בלי ווליום.

יעקב מרגי: מיכל וולדיגר, בבקשה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לשבת, חברי הכנסת.

יעקב מרגי: בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני, אתה ניהלת בערך שליש מהדיון שהיה פה, בערך, נכון?

יעקב מרגי: שעתיים.

אלכס קושניר: שעתיים מתוך ארבע-חמש שעות בערך.

אלכס קושניר: אני רוצה לשאול אותך: מכל הנואמים שנאמו פה, כמה התייחסו לגופו של החוק?

יעקב מרגי: הרבה, בגלל העיוות – שלא כולם מקבלים את הטבת המס.

יעקב מרגי: כולם התייחסו לזה.

יעקב מרגי: עכשיו, אני שמעתי כל הזמן את אותו נרטיב שאנחנו שומעים גם בתקשורת וגם בכל מקום, והכול מסתכם בדמגוגיה, סילוף עובדות ושקרים.

יעקב מרגי: אני רוצה לברך את חברי מהאופוזיציה שניצלו את ההזדמנות הזאת וניצלו את הבמה הזו, וכל אחד קיבל עוד כמה לייקים, כל אחד לפי חוזק דף הפייסבוק – מי 100, מי 200, מי 2,000.

מיכאל מלכיאלי: אין להם כסף לקנות מהודו כמו רוה"מ, אז הם מנסים - - -

אלכס קושניר: אז כל הכבוד לכם, בזבזתם את זמן של הציבור לטובת הלייקים שלכם.

אלכס קושניר: אבל אני רוצה רגע לא לפנות אליכם אלא לפנות לציבור עצמו ולהזכיר לו.

אלכס קושניר: החוק שאנחנו מביאים עכשיו כאן בעצם הולך להיטיב עם כמעט מיליון אזרחים במדינת ישראל.

אלכס קושניר: 610,000 אזרחים ואזרחיות יקבלו תוספת של נקודות זיכוי, נקודת זיכוי אחת לכל הורה על כל ילד.

אלכס קושניר: שווי נקודת זיכוי, אדוני היושב-ראש, זה קצת יותר מ-2,500 שקלים בשנה; שני הורים זה 5,600 שקלים בשנה על כל ילד.

אלכס קושניר: זו פעם ראשונה, אחרי אני לא יודע כמה שנים, שהממשלה באה ומסייעת באופן אמיתי לאלה שבאמת נושאים בנטל הכלכלי, אלה שמשלמים את המס בישראל – אגב, גם שכירים וגם עצמאים.

אלכס קושניר: והאוכלוסייה השנייה שמקבלת פה הטבה זה אותם אנשים שעובדים בשכר נמוך, נאנקים תחת עבודה קשה ומחכים בכיליון עיניים לאותו מענק עבודה.

אלכס קושניר: אז אנחנו הגדלנו את המענק הזה ב-40%, והמשמעות של זה שכבר בחודש הבא האנשים האלה, נוסף למענק עבודה על שנת 2021, יקבלו תוספת של 40% נוספים.

אלכס קושניר: זה מסתכם בכמה אלפי שקלים.

אלכס קושניר: זאת תוספת אמיתית.

אלכס קושניר: אם אתם משווים את מצבה של ישראל רק לפני שנה וחצי להיום, אז אתם תראו פלאים.

אלכס קושניר: מגירעון מטורף, דו-ספרתי – תגידו שחלק בגלל משבר הקורונה; נכון, אז ניקח אתכם אחורה ל-2019, גירעון של 3.7% שהוא תוצאה ישירה של כלכלת בחירות מתמשכת – ל-0.6% גירעון.

אלכס קושניר: אתם הכנסתם אותנו לבור חובות, ואנחנו הוצאנו את המדינה מבור חובות.

אלכס קושניר: ועכשיו כן, יש כסף נוסף, ולאן הכסף הזה הולך?

אלכס קושניר: שימו לב: 50% תוספת שכר לחיילים; השלמת הכנסה לקשישים ל-70% משכר מינימום; הגדלת קצבאות לנכים; רפורמת נפש אחת; הורדת מכסים כמעט בכל המוצרים המיובאים לישראל.

אלכס קושניר: מעבר לזה, החל מהקיץ הקשישים בישראל ייסעו בתחבורה הציבורית חינם.

אלכס קושניר: יותר מזה, רק בשבוע שעבר אישרנו תוספת של מכשירי MRI ומכשירי CT לבתי חולים, אגב, בעיקר בפריפריה.

אלכס קושניר: אני לא שמעתי חברי כנסת מהליכוד שכל כך דואגים לבתי חולים בפריפריה מברכים על זה, אבל עזבו.

אלכס קושניר: לא באמת חשובה לנו הברכה שלכם.

קטי קטרין שטרית: קושניר, מה עם נקודות המס של אשקלון?

אלכס קושניר: עוד שנייה נדבר על זה.

אלכס קושניר: תודה שהזכרת לי.

אלכס קושניר: ודבר נוסף – רק בשבוע שעבר אותם עובדים ועובדות סוציאליים קיבלו תוספת שכר של 20%.

אלכס קושניר: כל הבעיות האלה, כל הפתרונות האלה שהבאנו, הבאנו אותם אחרי שנים של הזנחה, שנים של מדיניות של בת יענה.

אלכס קושניר: אתם ראיתם את הבעיות, אבל פשוט קיבלתם החלטה מושכלת לא לטפל בהן.

אלכס קושניר: חשבתם שהזמן יפתור אותן, אבל הזמן רק החמיר אותן.

אלכס קושניר: הממשלה הזו מתפקדת רק 11 חודשים.

אלכס קושניר: תראו כמה דברים עשינו.

אלכס קושניר: ואני אגיד לכם עוד דבר: יש עוד הרבה דברים שנעשה, ואתם יכולים להמשיך ולהתאמן על סרטוני הפייסבוק שלכם וסרטוני הטיקטוק שלכם שלהם שיהיו מגניבים ושיהיו מצחיקים ותקבלו הרבה מאוד לייקים, אבל בסוף הציבור מרגיש מי באמת מסייע לו.

אלכס קושניר: אני עוד פעם רוצה לחזור לנושא שהוא מאוד מאוד קרוב לליבי ומאוד מאוד כואב לי – חוק ממדים ללימודים.

אלכס קושניר: אני אתן לכם היסטוריה קצרה.

אלכס קושניר: בשנת 2016 שר הביטחון אביגדור ליברמן מונה לתפקיד והחליט לתת מלגה ללוחמי צה"ל.

אלכס קושניר: המלגה הזאת הייתה מבוססת על כספי תורמים.

אלכס קושניר: בשנה שעברה התחייבנו והבטחנו שנביא את זה בבסיס התקציב, והבאנו: 100 מיליון שקל ללוחמים ולוחמות, לחיילים בודדים, שיוכל לממן את הלימודים שלכם.

אלכס קושניר: פתאום נזכרתם, פתאום נזכר חבר הכנסת יואב קיש שהוא רוצה 100%.

אלכס קושניר: אז בוא אני אסביר גם לכם, למי שלא מבין, וגם לחיילים ולחיילות: הרי 66% זה רק חלק.

אלכס קושניר: יש גם מענק שחרור שאיתו תוכלו להשלים את הלימודים, ומה שעושים פה הליכוד ובראשם יואב קיש זה סיבוב על חשבון חיילי ולוחמי צה"ל.

אלכס קושניר: לכן אני עדיין פונה אליכם, חברים מהאופוזיציה: החוק הזה הולך להיטיב עם מיליון אנשים בישראל - -

קטי קטרין שטרית: מה עם אשקלון?

אלכס קושניר: - - מיליון אנשים, אז תצביעו בעד.

אלכס קושניר: וקטי, לגבי אשקלון – רק לפני חודש וחצי העברנו החלטת ממשלה עם תקציב של 320 מיליון שקל למיגון אשקלון.

קטי קטרין שטרית: - - -

אלכס קושניר: יושב-ראש המפלגה שלך ביבי נתניהו הגיע לאשקלון, הבטיח מיגון, הבטיח התאמות מס.

אלכס קושניר: מה הביא?

אלכס קושניר: הביא את צוק איתן; מה הביא?

אלכס קושניר: עוד רקטות.

אלכס קושניר: אנחנו הבאנו מיגון ונביא גם דברים נוספים.

אלכס קושניר: אתם תמשיכו לבלבל את המוח ואנחנו נמשיך לעבוד.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: תצביעו בעד החוק.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

יבגני סובה: אבקש שקט באולם בשביל שנוכל לעבור להצבעה.

יבגני סובה: על פי בקשת האופוזיציה, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

יבגני סובה: רבותיי, אני מבקש להיכנס לאולם.

יבגני סובה: נא לשמור על השקט.

יואב קיש: על מה מצביעים?

יבגני סובה: אני אסביר הכול, אל תדאג.

יבגני סובה: זו לא פעם ראשונה, יואב.

יבגני סובה: אסביר הכול.

יבגני סובה: רבותיי, שימו לב, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1 בקריאה שנייה, ועל פי בקשת האופוזיציה, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

יבגני סובה: אבקש ממזכיר הכנסת לקרוא בשמות של חברי הכנסת.

יבגני סובה: ההצבעה על סעיף 1, כנוסח הוועדה.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני המזכיר.

יבגני סובה: נא לקרוא בשמות של חברי הכנסת.

יבגני סובה: רק אדוני המזכיר, אני מציין שאין הסתייגויות בסעיף 1, אז אנחנו מצביעים על סעיף 1 כנוסח הוועדה, בבקשה, בקריאה שנייה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד מתן כהנא – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב –

דן מרזוק: נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – אינה נוכחת מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

יבגני סובה: אני מבקש לקרוא בשמות חברי הכנסת שנית.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני המזכיר.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח בנימין גנץ – בעד משה גפני – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת אחמד טיבי – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת עמיחי שיקלי – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – בעד

יבגני סובה: האם יש מישהו מחברי הכנסת שטרם הצביע או שלא קראו בשמו?

יבגני סובה: אין.

יבגני סובה: אם כן, אבקש ממזכיר הכנסת לסכם את ההצבעה.

יבגני סובה: תמה ההצבעה.

יבגני סובה: ובכן, רבותיי, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 58, נגד – 49.

יבגני סובה: אני קובע כי סעיף 1, כנוסח הוועדה, אושר בקריאה שנייה.

יבגני סובה: בעד – 58, נגד – 49.

יבגני סובה: אנחנו נעבור עכשיו להצבעה על הסתייגות לסעיף 2 של חברי הכנסת איימן עודה, אחמד טיבי, סמי אבו שחאדה, עאידה תומא סלימאן, אוסאמה סעדי ועופר כסיף – להלן: קבוצת סיעת הרשימה המשותפת.

יבגני סובה: ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

יבגני סובה: נא לשבת.

יבגני סובה: אנחנו עוברים להצבעה.

יבגני סובה: הצבעה.

יבגני סובה: בעד ההסתייגות – 4

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – ארבעה, נגד – 83.

יבגני סובה: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

יבגני סובה: עכשיו, רבותיי, אנחנו נעבור להצבעה על סעיפים 2–4, כנוסח הוועדה.

יבגני סובה: אנחנו עוברים להצבעה, הצבעה בקריאה שנייה.

יבגני סובה: בעד סעיפים 2–4, כהצעת הוועדה – 57

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 57, נגד – 48.

יבגני סובה: אני קובע כי סעיפים 2–4, כנוסח הוועדה, התקבלו בקריאה שנייה.

יבגני סובה: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

יבגני סובה: על פי בקשת האופוזיציה ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

יבגני סובה: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה שלישית של הצעת החוק כנוסח הוועדה.

יבגני סובה: אני אבקש ממזכיר הכנסת לקרוא בשמות של חברי הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד מתן כהנא – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב –

דן מרזוק: נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – אינה נוכחת מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסי שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

יבגני סובה: אבקש ממזכיר הכנסת לקרוא בשמות של חברי הכנסת בשנית.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני המזכיר.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אלי אבידר – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת עמיחי שיקלי – אינו נוכח

יבגני סובה: האם יש חברי כנסת שלא קראו בשמם?

יבגני סובה: אם לא אז תמה ההצבעה.

יבגני סובה: אני מבקש לסכם את ההצבעה.

יבגני סובה: רבותיי, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 57, נגד – 49.

יבגני סובה: אם כך, אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה השלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל – כמובן, הצעת חוק הגדלת נקודות זיכוי להורים במס הכנסה והגדלת מענק העבודה.

יבגני סובה: אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום – הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 25(א) ו-43ה(א) לחוק-יסוד: הממשלה, על מינוי סגן שר ועל זיקתו לראש הממשלה.

יבגני סובה: מי שתמסור את ההודעה, שרת החינוך יפעת שאשא ביטון, בבקשה.

קריאות: - - -

יבגני סובה: מה קרה?

אוריאל בוסו: אין לכם רוב - - -

קריאות: - - -

יפעת שאשא ביטון: חברי הכנסת, בהתאם לסעיפים 25(א) ו-43ה(א) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מתכבדת להודיע כי בהתאם לסעיף 43ה(א) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה לאשר את מינויו של חבר הכנסת מתן כהנא - - -

קריאות: - - -

יבגני סובה: שנייה, שנייה, גברתי השרה.

יבגני סובה: רבותיי, אני מבקש שקט.

יבגני סובה: אני מבקש שקט.

יבגני סובה: חבר הכנסת אבוטבול, שמענו.

יבגני סובה: זה מפריע.

קריאות: - - -

יבגני סובה: לא, אז אני מבקש שקט.

יבגני סובה: בבקשה.

קריאות: - - -

יפעת שאשא ביטון: בהתאם לסעיפים 25(א) ו-43ה(א) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מתכבדת להודיע כי בהתאם לסעיף 43ה(א) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה לאשר את מינויו של חבר הכנסת מתן כהנא, המתמנה על ידי ראש הממשלה וממלא מקום השר לשירותי דת לסגן שר במשרד לשירותי דת.

יפעת שאשא ביטון: זיקתו של סגן השר תהיה לראש הממשלה.

יואב קיש: רגע, סגן שר או שר?

יואב קיש: לא שומעים.

יואב קיש: שר או סגן שר?

יפעת שאשא ביטון: סגן שר.

יפעת שאשא ביטון: שיהיה לו בהצלחה, בשם כולנו.

יצחק פינדרוס: בוז.

קריאות: - - -

יבגני סובה: אני מבקש לא לעמוד.

יבגני סובה: תשבו בבקשה.

יבגני סובה: אנחנו נעבור עכשיו להצהרת אמונים של סגן השר חבר הכנסת מתן כהנא, בבקשה.

קריאות: בוז.

יצחק פינדרוס: בואו נצא - - -

אוריאל בוסו: בושה, בושה - - -

יבגני סובה: רק שנייה, אדוני חבר הכנסת מתן כהנא, רק שנייה, אני מבקש חצי דקה.

קריאות: בושה, בושה - - -

יואב קיש: איפה יום טוב?

יואב קיש: איפה יום טוב?

קטי קטרין שטרית: - - -

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו לא נתחיל עד שלא יהיה שקט.

קריאות: - - -

יבגני סובה: אין בעיה, נחכה עד שאתם תירגעו קצת.

מיקי לוי: מפקד טייסת קרב - - - בושה.

יבגני סובה: תיתנו לחבר הכנסת להצהיר אמונים.

קטי קטרין שטרית: - - -

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית, שמענו, שמעו.

מיקי לוי: לוחם בסיירת מטכ"ל.

יצחק פינדרוס: - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה לשבת.

יבגני סובה: חבר הכנסת פינדרוס, אתה לא חייב להיות אם אתה לא רוצה לשמוע אותו.

יצחק פינדרוס: כל הצהרה של איש ימינה זה שקר - - -

יוסף טייב: פינדרוס, לך לבג"ץ.

יבגני סובה: בבקשה, בבקשה, חבר הכנסת מתן כהנא.

קטי קטרין שטרית: הנורבגים, יש לכם ייצוג של ההסתדרות?

מתן כהנא: אני מתן כהנא, בן אליה ואורה, ייבדלו לחיים, מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה ולמלא באמונה את תפקידי כסגן שר ולקיים את החלטות הכנסת.

משה אבוטבול: בושה, בושה - - -

אוריאל בוסו: איך אתה לא מתמנה לשר - - -

קריאות: - - -

משה אבוטבול: ממשלה לא לגיטימית - - -

אוריאל בוסו: - - - אתם ביזיון, מה לך ולשירותי הדת?

קריאות: - - -

יבגני סובה: מי שרוצה לברך את סגן השר, אפשר לעשות את זה גם לא במליאה.

יבגני סובה: אתם מוזמנים לצאת החוצה ולברך אותו, אנחנו נמתין כמה שניות ונעבור לסעיף הבא בסדר-היום.

קריאות: - - -

יבגני סובה: רבותיי, הברכות שאתם שומעים – אפשר גם לברך אותו.

יבגני סובה: שומעים את הברכות, אתם מוזמנים לעשות את זה גם מחוץ לאולם המליאה.

יבגני סובה: ההתרגשות היא מובנת לגמרי.

יבגני סובה: אפשר לעבור לסעיף הבא?

יבגני סובה: אפשר?

קריאות: - - -

יבגני סובה: אני שומע את ההתרגשות, ולכן אתן כמה שניות להתרגשות הזאת להמשיך.

יבגני סובה: אוקיי, אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום, הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 135), התשפ"ב–2022, בקריאה שנייה - - -

איתן גינזבורג: לא, לא, לא.

יבגני סובה: אה, סליחה, טעות שלי, זה ירד מסדר-היום.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: תעלה את זה, תעלה את זה.

יואב קיש: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1513).

יואב קיש: ]

יבגני סובה: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 34), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה.

יבגני סובה: מי שתציג את החוק – שרת הפנים אילת שקד, בבקשה.

איילת שקד: את החוק הזה הבאתי בשביל הפטור מהוויזות.

איילת שקד: כדי לקבל פטור מוויזות מארצות הברית - -

אופיר כץ: למה הורדת שלילת אזרחות למחבלים?

איילת שקד: - - צריך להעביר שלושה חוקים.

איילת שקד: זה חוק ראשון, חוק שני זה PNR, וחוק שלישי זה חוק מרשם פלילי.

אופיר כץ: למה הורדת את זה?

אוריאל בוסו: מה עם ההרחבה של הבדואים?

אוריאל בוסו: מה עם ההרחבה של הבדואים?

איילת שקד: אני מצפה גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה לתמוך בחוק ה-API.

איילת שקד: זה חוק שמאפשר לישראל, לרשות האוכלוסין וההגירה, לקבל מידע מחברות התעופה לפני שהנוסעים מגיעים לארץ.

קריאות: - - -

יואב קיש: מה נתת לטיבי?

אוריאל בוסו: מה נתתם לבדואים?

אוריאל בוסו: מכרתם את הדרום.

אופיר כץ: מה עם שלילת אזרחות למחבלים - - -

איילת שקד: אז כל מי שרוצה פטור מוויזה, מוזמן לתמוך בחוק.

יבגני סובה: רק שנייה, רק שנייה.

יבגני סובה: חבר הכנסת כץ, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, אתה מפריע הכי הרבה.

אופיר כץ: מה עם שלילת אזרחות למחבלים?

אופיר כץ: מה עם שלילת אזרחות למחבלים?

יואב קיש: מה טיבי נתן לך בשביל זה?

קריאות: - - -

יבגני סובה: אני מבקש לתת לי את רשימת הדוברים בקריאה הראשונה, ואז אני אוכל גם להזמין – אוקיי.

יבגני סובה: אם כן, אנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

יבגני סובה: הדובר הראשון, חבר הכנסת אמיר אוחנה, נמצא?

יבגני סובה: אמיר?

יבגני סובה: מוותר; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – מוותר.

יבגני סובה: אינו נוכח; חבר הכנסת יואב בן צור – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר כץ, הינה, יש לך הזדמנות – במקום לצעוק מהכיסא, תעלה.

יבגני סובה: לא רוצה, מוותר; חבר הכנסת יעקב אשר – מוותר; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח; חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח.

יבגני סובה: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני יושב-הראש, חבריי חברי הכנסת - - -

יבגני סובה: רק שנייה, רק שנייה, חבר הכנסת סמוטריץ', שנייה.

יבגני סובה: שוב, אני חוזר ומבקש – אנחנו צריכים להחליף את הכותרת של החוק, מייד מטפלים בזה.

יבגני סובה: אנחנו גם נפתור את הסוגיה של ההתנגדות של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, ואני מייד אתן לך לדבר.

בצלאל סמוטריץ': התנגדות למה?

יבגני סובה: מסתבר שהבטיחו לה והיא רצתה להתנגד, לקבל חמש דקות.

יבגני סובה: מותר לה.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': חברים, אני עליתי רק כדי להסביר לעם ישראל - - -

חיים כץ: סדר את המיקרופון, לא שומעים.

בצלאל סמוטריץ': לא שומעים?

יבגני סובה: שומעים מצוין.

בצלאל סמוטריץ': חיים, זה עניין של גיל?

בצלאל סמוטריץ': עכשיו טוב?

בצלאל סמוטריץ': אני עליתי, חברים, רק כדי להסביר לעם ישראל את מה שכולנו יודעים.

בצלאל סמוטריץ': אילת שקד עמדה כאן כמו – התחבאה ככה באיזו מבוכה, אמרה משפט וחצי וברחה.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים למה אילת ברחה?

אורלי לוי אבקסיס: למה אילת ברחה?

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שהיא יודעת שזה כבר שבוע שני שאיימן עודה ואחמד טיבי ועופר כסיף, זה שמרביץ לשוטרים, מנהלים את הקואליציה.

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שהיא התחננה על הברכיים לאחמד טיבי שיאפשר לה להעביר את החוק הזה ואת החוק הבא, של התמ"א-38, והיא משלמת במזומן.

בצלאל סמוטריץ': והינה עוד הבטחה של חסרי החוליות וחסרי האחריות וחסרי הקווים האדומים שפעם קראו להם ימינה, שמתאדה ונעלמת.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו זה כבר לא רק התנועה האסלאמית, זה אפילו לא קביים.

בצלאל סמוטריץ': הרשימה המשותפת מחזיקה את הממשלה הזו: מה שאיימן עודה מאפשר להעלות – עולה; מה שאיימן עודה לא מאפשר להעלות – לא עולה.

בצלאל סמוטריץ': וידע כל עם ישראל, זאת ממשלה שנשענות עכשיו אקטיבית, יום-יום, שעה-שעה, חוק-חוק, על אויבי ישראל – אגב, אנחנו אומרים את זה כבר שנה עם התנועה האסלאמית – אבל היום המשותפת.

בצלאל סמוטריץ': ומה שוות כל ההבטחות של אילת?

בצלאל סמוטריץ': כלום, גורנישט – מישהו רוצה להוסיף לי עוד איזו שפה?

בצלאל סמוטריץ': nothing.

בצלאל סמוטריץ': כלום.

בצלאל סמוטריץ': ולכן אילת ברחה, מכיוון שאין לה אומץ להישיר מבט אל המציאות ולציבור הישראלי ולהודות שהיא עמדה כאן על הפודיום הזה והציגה את הצעת החוק הזו רק אחרי שהיא קיבלה אישור מהרשימה המשותפת.

בצלאל סמוטריץ': והציבור הישראלי צריך לראות את זה ולהבין את זה.

בצלאל סמוטריץ': וזו עוד סיבה שהממשלה המופקרת הזאת תיפול הכי מהר שאפשר.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת סמוטריץ.

יבגני סובה: הדוברת הבאה לימור מגן תלם – אינה נוכחת; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – סמי, אתה רוצה לדבר?

יבגני סובה: – מוותר; חבר הכנסת עמיחי שיקלי – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – מוותר; חבר הכנסת אוריאל בוסו –מוותר; חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת.

יבגני סובה: חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

יובל שטייניץ: - - -

יבגני סובה: אני אוסיף לו חצי דקה על הבדיחה שלך, בסדר?

יבגני סובה: חצי דקה יספר את הבדיחה, שכולנו נשמע את הבדיחה.

יבגני סובה: הוא אומר שהתחלת לספר בדיחה ולא השלמת, אז אמרתי שאני אוסיף לך חצי דקה.

דוד אמסלם: בין כה וכה, יובל, הבדיחה היא קרש - - -

יבגני סובה: שלוש דקות, בלי בדיחה, בבקשה.

משה אבוטבול: לברך את סגן השר, לא לשכוח.

דוד אמסלם: קודם כול, אני מברך באמת את סגן השר, שר הדתות, על כך שהוא הסכים לרדת משר לסגן שר, למה?

דוד אמסלם: בגלל שג'וב טוב כלפון עלה להר הבית ומנסור עבאס לא אהב את זה.

דוד אמסלם: איך יהודי מטמא ברגליו הטמאות את הר הבית, איך?

דוד אמסלם: ולכן הוא נסע לירדן, המלך אמר לו: תקשיב, תעיף את ג'וב טוב כלפון.

דוד אמסלם: הבן אדם מעולם לא הצביע איתנו בליכוד, לא התכוון.

דוד אמסלם: אני אגיד גם יותר מזה – צביעות וטיפשות.

דוד אמסלם: תראה איזה ראש ממשלה גם טיפש.

דוד אמסלם: הרי בסופו של דבר, אם הוא היה פועל נגדך, באותו רגע גם היית מזיז אותו.

דוד אמסלם: מה הבעיה?

דוד אמסלם: למה להזיז אותו מלכתחילה?

דוד אמסלם: זה תמיד מזכיר לי את הבדיחה שיום אחד ברוסיה החליטו לעשות עוצר.

דוד אמסלם: אמרו: מ-19:00, מי שהולך ברחוב – יורים בו.

דוד אמסלם: יום אחד שני זקיפים הולכים ומסיירים.

דוד אמסלם: בשעה 18:30 מישהו מרים את הנשק, יורה במישהו, הורג אותו.

דוד אמסלם: חבר שלו אומר לו: אבל אחי, יש לו עוד חצי שעה, הוא אומר: אני יודע איפה הוא גר, הוא לא יגיע בזמן הביתה.

דוד אמסלם: זה מה שקורה פה.

דוד אמסלם: הם פיטרו את ג'וב טוב עוד לפני שהוא עשה משהו.

דוד אמסלם: עכשיו, בוא תקשיב טוב, מר בנט, תראה כמה טיפש אתה.

דוד אמסלם: הרי מחר יתפטר לך מישהו, אתה עכשיו מחזיר את ג'וב טוב, כולו טעון למה פיטרת אותו מהעבודה – אתה שכנעת אותו פה לבוא, לעזוב את העבודה שלו ולבוא לכאן, עכשיו פיטרת אותו על לא עוול בכפו.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שעלה להר הבית ולא בא טוב למנסור עבאס.

דוד אמסלם: מנסור עבאס לא אוהב יהודים עולים להר הבית.

דוד אמסלם: לך תספר למנסור עבאס – איך הוא אמר קודם?

דוד אמסלם: הרמב"ם אמר.

דוד אמסלם: אמרתי לו: אז בואו נלך קצת אחורה מהרמב"ם.

דוד אמסלם: נתקעת ברמב"ם?

דוד אמסלם: הרמב"ם זה בערך ב-1000 לספירה, בוא נלך קצת, עוד 1,500 שנה אחורה, 2,000 שנה.

דוד אמסלם: הרי בית המקדש היה בהר הבית.

דוד אמסלם: על זה אין מחלוקת.

דוד אמסלם: אם יש על זה מחלוקת אנחנו בכלל בבעיה היסטורית אתכם.

דוד אמסלם: אתם בבעיה.

דוד אמסלם: אתם יודעים למה היהודים לא עולים להר הבית?

דוד אמסלם: חבר הכנסת גנאים, אני אסביר לך: בגלל שהמקום כל כך קדוש ליהודים, אסור להם לעלות להר הבית.

דוד אמסלם: בגלל שהוא כל כך קדוש.

דוד אמסלם: אנחנו מטמאים את הר הבית ברגלינו המטונפות?

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: אני שומע אתכם ואני מתחלחל.

דוד אמסלם: אני שומע את ראש הממשלה הירדני מדבר אלינו כך, ועוד מבקש מים, מבקשים טובות.

דוד אמסלם: הרי מדינת ישראל לא קיימת, הממלכה ההאשמית לא קיימת, המשפחה הזו נמחקת מזמן.

דוד אמסלם: אבל ככה זה – אתם משפילים את היהודים בממשלה הזאת כמה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: ומנסור עבאס החליט שג'וב טוב כלפון לא יהיה בתפקיד, אז יש פה פחות חבר כנסת יהודי בתפקיד שעלה להר הבית.

דוד אמסלם: לא יהיה.

דוד אמסלם: ואם מחר הוא יחליט שרם בן ברק לא יהיה, אז רם בן ברק לא יהיה.

דוד אמסלם: הכול בשם השיירה.

דוד אמסלם: העיקר שהשיירה מרעננה תמשיך לעלות.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין אותם.

דוד אמסלם: אתה מבין את הבושה?

דוד אמסלם: וקרא לו מתי?

דוד אמסלם: בערב שבת.

דוד אמסלם: ערב שבת נתן לו את המתנה היקרה, הדהים אותו, אמר לו: אחי, אתה הולך, היית טוב.

דוד אמסלם: הוא אומר לו: אבל למה?

דוד אמסלם: מה עשיתי?

דוד אמסלם: הוא אומר לו: לא עשית, מזל שלך שגם לא עשית, ועכשיו אנחנו נסדר לך קונסוליה, נסדר לך - - -

יבגני סובה: לסיום.

קריאה: - - -

דוד אמסלם: שלך כבר תפוס, אולי משהו אחר.

דוד אמסלם: נראה כבר.

דוד אמסלם: אבל אנחנו לא יכולים לריב עם מנסור.

דוד אמסלם: תראו את הבושה והחרפה.

דוד אמסלם: ראש התנועה האסלאמית במדינת ישראל, שנמצאת מחוץ לחוק בכל מקום בעולם, קובע מי יהיה - - -

יבגני סובה: תודה רבה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: כאן חבר כנסת בתוך כנסת ישראל.

דוד אמסלם: בושה וכלימה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אמסלם.

יבגני סובה: הדובר הבא, חבר הכנסת רוטמן – אינו נוכח; חברת הכנסת קרן ברק – מוותרת; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת דסטה גדי יברקן – מוותר; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת משה אבוטבול – אינו נוכח.

יבגני סובה: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה, אדוני יושב-ראש הכנסת.

יבגני סובה: שלוש דקות.

יבגני סובה: קודם כול, אני חייב להגיד שזה מחזה נדיר שבקריאה ראשונה כל האופוזיציה יושבת ומקשיבה לכל הדוברים.

יבגני סובה: מי שלא מנצל את זה פשוט מפסיד.

יבגני סובה: שלוש דקות, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: יש לי הערונת קטנטונת, אדוני היושב-ראש, פשוט נפתלי כעס היום על איתמר בן גביר מכיוון שלאיתמר בן גביר, מסתבר, אין זכות לחוות את דעתו כי הוא לא היה לוחם.

גלית דיסטל אטבריאן: לא נעים לי לסכסך בין חברי הקואליציה, אבל אני תוהה האם החליפי, אשר עומד כאן ומכבד אותנו בנוכחותו – איזו היסטוריה של לוחם הייתה לו, מלבד מלחמות מהדקים בתוך המשרד, או איזו היסטוריה של לוחמת הייתה לשרת התחבורה מרב מיכאלי בגלי צה"ל.

גלית דיסטל אטבריאן: והכי הייתי רוצה לדעת, איזו היסטוריה של לוחם הייתה למנסור עבאס.

גלית דיסטל אטבריאן: האם אנחנו יודעים באיזו סיירת בצה"ל מנסור האחים המוסלמים עבאס, זה שמנהל אותנו כרגע – איזו היסטוריה של לוחם הייתה לו?

גלית דיסטל אטבריאן: ובכלל, אם רק להיות לוחם - - -

יואב קיש: אלחרומי נפל בקרב.

גלית דיסטל אטבריאן: אלחרומי נפל בקרב, זה נכון, אני מחריגה אותו.

גלית דיסטל אטבריאן: אני מחריגה אותו.

גלית דיסטל אטבריאן: איזו היסטוריה של לוחם הייתה לכל הנשים בישראל?

גלית דיסטל אטבריאן: רובנו לא לוחמות.

גלית דיסטל אטבריאן: אז אני מניחה שעל פי ראש הממשלה המיזוגן שלנו, גם לנשים – נשים, חזרה למטבח; אסור לכן לחוות דעה כי לא הייתן לוחמות.

גלית דיסטל אטבריאן: ורופאים, ואחים, וגינקולוגים, ואונקולוגים, וגננות, ומורים – לאף אחד אין זכות לחוות דעה למעט נפתלי הלוחם.

גלית דיסטל אטבריאן: אממה, הלוחם הדגול הזה לא מסוגל להגיע ללוויות, לא מסוגל להגיע לניחום אבלים, כי עם ישראל מקיא אותו מתוכו ולא יכול לסבול את הנוכחות שלו.

רון כץ: אולי תגיעו לוועדות קודם?

רון כץ: מה דעתכם?

גלית דיסטל אטבריאן: אז לפני שהוא מחלק, לפני שהנוכל שמכר את המדינה בגלל התשוקה האובססיבית שלו להיות ראש ממשלה no matter what מחלק ציונים לאחד כמו איתמר בן גביר, אנא טול קורה מבין עיניך.

גלית דיסטל אטבריאן: נקעה נפשנו ממך.

גלית דיסטל אטבריאן: לך.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן.

יבגני סובה: הדובר הבא, אלכס קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת חיים ביטון – מוותר; חבר הכנסת אלי כהן – מוותר; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח; חברת הכנסת מירי רגב – אינה נוכחת.

יבגני סובה: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

יבגני סובה: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להיפרד כראוי מידידנו חבר הכנסת לשעבר יום טוב כלפון.

אבי מעוז: יום טוב, אני רוצה כמה מילות נחמה.

אבי מעוז: חבר כנסת זה תואר שאדם נפרד ממנו אם הוא מחליט לעזוב את החיים הפוליטיים, או כמו במקרה שלך, אם מישהו אחר מחליט שהוא צריך לעזוב את תפקידו.

אבי מעוז: אבל יש נחמה – התואר חבר כנסת לשעבר נשאר איתך עד 120.

אבי מעוז: אני רוצה להתייחס לדברים שאמרת היום בערוץ 12.

אבי מעוז: אמרת שהיית בהלם כשבנט הדיח אותך מהכנסת – בניגוד, כמובן, לטענת סגן השר כהנא שטען שבכלל לא הודחת.

אבי מעוז: אמרת גם שנפגעת, כי לא ערקת ולא התכוונת לערוק.

אבי מעוז: לא ציפית לזה, כי באת, לדבריך, לתת את כל-כולך למשימה.

אבי מעוז: הופתעת.

אבי מעוז: ניסית לבדוק אם יש סיבה אחרת שאתה לא יודע עליה, אבל בנט אמר שלא, ושאתה האחרון שיכול להיות מועמד לעריקה.

אבי מעוז: הוא אמר לך שזה לא מכוון אליך אישית.

אבי מעוז: זה אכן כואב, יום טוב, כי הפעם גם אתה נפגעת מאותה גישה שלפני שנה פגעה בעם ישראל, זאת שבשמה מותר לבגוד בתומכים, להפנות להם עורף, כי הכול כשר לטובת המטרה של קידום אישי אינטרסנטי.

אבי מעוז: אומרים שממילא לא היה לך מה לעשות, כי גם אם היית מצביע נגד הקואליציה היו מדיחים אותך מייד, אבל זה לא מדויק.

אבי מעוז: לו היית מצביע פעם אחת על הערכים שבשמם נבחרת לכנסת, אכן כנראה היו מדיחים אותך מייד, אבל אז זאת הייתה הדחה מתוך הכרעה שהיית שלם עימה.

אבי מעוז: היית זוכה בתהילת עולם.

אבי מעוז: היית קונה עולמך בשעה אחת.

אבי מעוז: היינו יכולים לומר לך: אשריך שנתפסת על דברי תורה.

אבי מעוז: עכשיו, כשעשו לך "נוהל כיפה אדומה", נותרת עם תחושת הפגיעה, עם הכאב, עם התואר "חבר הכנסת לשעבר".

אבי מעוז: צר לי עליך.

אבי מעוז: ואני פונה מכאן לידידי חבר הכנסת ניר אורבך: אותך הם כנראה לא יכולים להדיח.

אבי מעוז: בידך הבחירה אם להמשיך להיות שייך לאותה דרך של מרמה והפרת אמונים, ציניות, אנטי-יהדות, אנטי-ציונות ואנטי-לאומיות, דרך של חיבור ושיתוף פעולה עם אויבנו ועם אחינו שמבקשים להפוך את מדינת ישראל למדינת כל אזרחיה, או לקום כמו אריה ולהיות נאמן לערכים שעליהם גדלת, שבשמם פעלת לאורך כל השנים ושבזכותם נכנסת לכנסת.

אבי מעוז: ניר, ידידי, קום ועשה מעשה והפל כבר את הממשלה הרעה הזאת.

אבי מעוז: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אבי מעוז.

יבגני סובה: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – מוותרת; חבר הכנסת יואב קיש – מוותר.

יבגני סובה: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, שלוש דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס למופע של צביעות.

יצחק פינדרוס: מופע של צביעות.

יצחק פינדרוס: בוקר אחד אני יוצא מבית הכנסת, ניגש אליי מישהו ואומר לי: אתה יודע שפתחת היום את החדשות ב-07:00?

יצחק פינדרוס: יש שדרן ב"כאן" שקוראים לו אריה גולן; לא יודע אם אתה מכיר אותו, יש כזה שדרן.

יצחק פינדרוס: אומר לי: פתחת את מהדורת החדשות.

יצחק פינדרוס: אני שואל אותו: מה היה?

יצחק פינדרוס: בקיצור, השגתי הקלטה עד 09:30.

יצחק פינדרוס: אני שומע בהקלטה כך: אריה גולן מדבר על החיים שלי ועל החיים של אותו אחד שמונה עכשיו לסגן שר הדתות.

יצחק פינדרוס: חבל, היה צריך למנות את מנסור, הוא הכי דתי בממשלה הזאת.

יצחק פינדרוס: לצערנו הרב, מינו מישהו פחות.

יצחק פינדרוס: אבל אני תקפתי אותו יום קודם בוועדה של שיקלי, והוא פותח את החדשות והוא מזועזע.

יצחק פינדרוס: הוא לוקח את החיים שלי – כמה שירתי בצה"ל, כמה הוא שירת בצה"ל; מה אני עשיתי בגיל זה, מה הוא עשה בגיל זה – ואיך אני מעז לתקוף אותו?

יצחק פינדרוס: הוא היה טייס, אני הייתי שלב-בי"תניק; הייתי בחטיבה המרחבית, הוא היה זה – ואיך מעז לתקוף אותו?

יצחק פינדרוס: אז אני מתחיל לשפשף ואני נזכר.

יצחק פינדרוס: הגולן הזה שירת, למיטב ידיעתי, בגלי צה"ל.

יצחק פינדרוס: הוא עומד במשך עשור ותוקף איזה מישהו שהיה פה ראש ממשלה ושירת בסיירת גולני, זאת אומרת, איך המדד?

יצחק פינדרוס: איך זה נמדד?

יצחק פינדרוס: אבל אתם יודעים מה?

יצחק פינדרוס: על הצביעות שלו אני אדבר בהזדמנות.

יצחק פינדרוס: דיברו על זה שקוראים לראש ממשלה "נוכל" – אני זוכר קודמים שקראו למישהו אחר שהיה ראש ממשלה פה "נוכל", אבל בסדר.

יצחק פינדרוס: יש אחת – יש עיתון לאנשים חשובים, חושבים, חשובים כאלה.

יצחק פינדרוס: יש אחת, דנה זילבר, שכשהייתה סגנית היועצת המשפטית לממשלה, דאגה שלנשים דתיות לא יהיה איפה לשחות, לנשים דתיות לא יהיה איך ללכת לאירועים, עשתה הכול, אבל היא כתבה מאמר על זה שאני דיברתי בצורה לא יפה על בית המשפט העליון וזה נורא ואיום.

יצחק פינדרוס: אני היום רואה שסגן ניצב במשטרת ישראל אומר שצריך לגדוע ידיים – לא מישאל חשין, שהוא מורם מעם, שאמר שצריך לגדוע ידיים, הוא מורם מעם, עזבו אותו; סגן ניצב במשטרה, שהוא לא מורם מעם, הוא שוטר, אומר שצריך לגדוע ידיים.

יצחק פינדרוס: ניסיתי אולי באתר בארץ יש מאמר על אלימות – אין כלום.

יצחק פינדרוס: ניסיתי בעוד מקומות – אין כלום.

יצחק פינדרוס: חבר'ה, צביעות, אתם יכולים למכור את זה בפייסבוק, יכולים למכור את זה בטלוויזיה.

יצחק פינדרוס: איך ההוא אמר קודם, אלכס קושניר?

יצחק פינדרוס: העם לא קונה את זה.

יצחק פינדרוס: צאו לרחוב ותראו מה העם חושב.

יצחק פינדרוס: תלכו הביתה.

יצחק פינדרוס: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת פינדרוס.

יבגני סובה: חברת הכנסת קטי שטרית – מוותרת; חבר הכנסת מולא – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח.

יבגני סובה: חברת הכנסת אורלי אבקסיס, בבקשה.

יבגני סובה: הדובר הבא זה חבר הכנסת קרעי.

יבגני סובה: אם הוא פה, אז תודיעו לו.

יבגני סובה: בבקשה, שלוש דקות, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב בראש.

אורלי לוי אבקסיס: אני עליתי בעיקר מאחר שיש לי ילדים צעירים בבית שיושבים, ובהם גם מישהו ככה - - -

יבגני סובה: עכשיו הם צופים בערוץ הכנסת?

אורלי לוי אבקסיס: - - שנמצאים וצריכים ללמוד אזרחות.

אורלי לוי אבקסיס: היום הייתה פה טעות והטעיה מכוונת על ידי ראש הממשלה, אז אני רוצה לעשות שיעור מאוד מאוד קצר באזרחות לפני שהשרה תבטל גם את לימודי האזרחות אחרי ביטול הבחינות בתנ"ך, בהיסטוריה, בתולדות עם ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: אז להסביר משהו קטן לראש הממשלה בנט, שהוא כנראה לא למד על שיטת המשטר: קואליציה עושה הסכמים עם חבריה; אופוזיציה לא.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר בנט מסתכל על ביבי ואומר לו: החברים, השותפים שלך באופוזיציה, זה טיבי ואחרים – תגידו לי אתם: איפה טיבי?

אורלי לוי אבקסיס: איפה סמי אבו שחאדה?

אורלי לוי אבקסיס: איפה עאידה תומא סלימאן?

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: ועם מי הם מצביעים?

אורלי לוי אבקסיס: עם הקואליציה.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו תסבירו לי - - -

קריאה: - - -

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, יש לי זכות דיבור.

אורלי לוי אבקסיס: בשבוע שעבר איימן עודה יושב באולפן טלוויזיה ואומר: כל הצבעה – עשרות מיליונים.

אורלי לוי אבקסיס: אני צפיתי את הסיטואציה ההזויה הזאת שמדינת ישראל כולה תלויה במפלגות שלא מאמינות בזכותנו על הארץ הזאת, תלויה בהצבעות, שאמורה לשלם כי אחרת אין להם רוב.

אורלי לוי אבקסיס: והם פונים ברוב חוצפתם לאופוזיציה ואומרים שאנחנו עושים דילים באופוזיציה?

אורלי לוי אבקסיס: אז חברים, למי שלומד לבחינת בגרות באזרחות - -

סמי אבו שחאדה: - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת שחאדה, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: - - באופוזיציה לא עושים הסכמים.

אורלי לוי אבקסיס: קואליציה עושה הסכמים קואליציוניים.

סמי אבו שחאדה: - - -

יבגני סובה: סמי, אתה ויתרת על זכות הדיבור שלך.

יבגני סובה: תן לה לדבר.

יבגני סובה: ויתרת.

יבגני סובה: היית יכול לעלות ולדבר.

חיים כץ: הוא ויתר.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש - - -

יבגני סובה: אני אוסיף לך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

סמי אבו שחאדה: - - -

יבגני סובה: ויתרת על זכות הדיבור שלך, ועכשיו אתה מפריע.

יבגני סובה: אתה היית צריך לדבר, היו לך שלוש דקות.

יבגני סובה: קראתי בשמך, ויתרת, אז תן בבקשה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס לסיים את דבריה.

יבגני סובה: בבקשה.

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: את האירועים האלה אני צפיתי ומנעתי בכל כוחי.

אורלי לוי אבקסיס: לא האמנתי בחלומות שלי שאותם אדריכלים – הינה, נמצא פה החליפי, יש כאלה שיקראו לזה הרזרבי, שבעבר ביטל כשר אוצר את הפיקוח על מוצרים בסיסיים והכניס את השמנת המתוקה; מרי אנטואנט של הפוליטיקה הישראלית.

אורלי לוי אבקסיס: היום עוד פעם הפיקוח על הלחם האחיד יורד.

אורלי לוי אבקסיס: ראינו את עליית המחירים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מנותקים, אבל יתרה מזו, לבלבל את הציבור ולחשוב שבאופוזיציה יש הסכמים אופוזיציוניים – לא, אין.

אורלי לוי אבקסיס: האופוזיציה נקלעה לסיטואציה שהיא לא מרכיבה את הממשלה, אז גם אין לה השפעה על המדיניות.

אורלי לוי אבקסיס: ראש ממשלה שעל כל הצבעה צריך לשלם למפלגות האנטי-ציוניות, שחושבות שהמדינה הזו לא שלנו וזה זמני עד שהם יעיפו אותנו מכאן לים – אני באה ואני אומרת: מי שמשתף פעולה זה הקואליציה.

אורלי לוי אבקסיס: אני עצרתי את זה, הילדה מבית שאן, כשאתם, הגיבורים, הלוחמים הגדולים, התרפסתם.

אורלי לוי אבקסיס: ימינה?

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לכם, הם פוסט-ימינה.

יבגני סובה: נא לסיים.

אורלי לוי אבקסיס: השם החדש שלהם, תקשיבו לי טוב, זה ימין - היה אין ימין בממשלה הזו, זה פוסט-ימין.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאנחנו מסתכלים – תתביישו לכם.

אורלי לוי אבקסיס: כי כל הצבעה פה עולה עשרות מיליונים, אבל לגבי ממדים ללימודים – קיצצתם בחצי את התוכניות שלנו, ביותר מחצי, וגם כשאתם מחזירים את זה, אתם מחזירים את זה אחרי שהורדתם, כי צריך לתת לשותפים ולאיימן עודה בכל הצבעה עשרות מיליונים.

אורלי לוי אבקסיס: אז בבקשה, תיתנו לחיילים 100% – תראו איך אנחנו תומכים.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יבגני סובה: הדובר הבא שלמה קרעי – אינו נוכח.

יבגני סובה: אה, סליחה, איך פספסתי את חבר הכנסת קרעי.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: שלוש דקות, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, באמת, יכלה הזמן ולא יכלו המילים שנוכל לתאר את הנוכלות ואת החובבנות, את הכישלונות ואת המחדלים.

שלמה קרעי: אבל יש כאן משהו ממש טרי, מעכשיו.

שלמה קרעי: גיא זוהר פרסם תחקיר.

שלמה קרעי: כולנו שמענו את ראשי המדינה, שר הביטחון וראש הממשלה.

שלמה קרעי: המדינה בוערת, לכו תראו מה קורה בירושלים הלילה – פיגועים, גל טרור - -

רון כץ: מה קורה?

שלמה קרעי: לך תראה רון כץ, לך תסתכל במקום לשבת פה ולבזבז את הזמן.

שלמה קרעי: - - ומה עושים ראש הממשלה וגנץ?

שלמה קרעי: גנץ מתבכיין שהוא לא מקבל מספיק קרדיט, כי בנט מתייחס אליו כמו לשר הרווחה.

שלמה קרעי: עזבו ששר הרווחה הוא השר הכי טוב בממשלה הזו, אבל מה אומר לו בנט, אותו נוכל שרימה מאות אלפי בוחרים שלו?

שלמה קרעי: הוא אומר לו: אני מציע לך, שר הביטחון, ללכת לעמוד הפייסבוק שלי, ותראה שם כמה אני מפרגן לך.

שלמה קרעי: אז אנשים נורמליים, שפויים, כשראש הממשלה שלהם אומר דבר כזה, מה אתם מבינים?

שלמה קרעי: שעמוד הפייסבוק של ראש הממשלה – נכון, יבגני?

שלמה קרעי: מלא בשירוֹת ותשבחות על שר הביטחון שלו, כל העמוד, יום-יום, בוקר, צוהריים וערב, הלל לשר הביטחון.

שלמה קרעי: אבל גיא זוהר בדק את העניין.

שלמה קרעי: מישהו רוצה לנחש כמה פרגונים גנץ קיבל בעמוד הפייסבוק של בנט מאז ינואר השנה, חמישה חודשים כבר?

שלמה קרעי: כמה, מישהו יכול לנחש?

חיים כץ: שבע.

שלמה קרעי: אחד.

שלמה קרעי: פעם אחת, במקרה.

שלמה קרעי: הוא עבר כאן חודש-חודש: אפס במאי, אפס באפריל, או אחד באפריל, אפס או אחד במרץ.

חיים כץ: אפריל זה בלוף.

שלמה קרעי: אפריל זה בלוף, כנראה, מ-1 באפריל.

שלמה קרעי: פעם אחת בחמישה חודשים פרגן ראש הממשלה לשר הביטחון שלו, והוא עוד אומר לו: לך לעמוד הפייסבוק שלי ותראה כמה פעמים זה קרה.

שלמה קרעי: איך אפשר להאמין לנוכל כזה?

שלמה קרעי: הנוכלות, השקר, הרמאות, הפכו להיות לחם חוקו, לחם חוקה של הממשלה הזו.

שלמה קרעי: אזרחי ישראל כבר לא מאמינים לכם.

שלמה קרעי: אזרחי ישראל אומרים לכם: די, אתם לא שולטים, אין לכם רוב בכנסת.

שלמה קרעי: כדי להעביר כאן משהו אתם חייבים את המשותפת.

שלמה קרעי: בלי המשותפת אתם לא מסוגלים לעשות כלום.

שלמה קרעי: השקרים שלכם נמאסו עלינו.

שלמה קרעי: לכו הביתה.

שלמה קרעי: אנחנו נתקן, נמשיך מכאן.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

יבגני סובה: הדובר הבא, חבר הכנסת יואב גלנט – אינו נוכח; חבר הכנסת ולדימיר בליאק – אינו נוכח.

יבגני סובה: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, במסגרת החוק, שלוש דקות, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, אני חשבתי שאני אקבל את הזמן שלי לתגובה על הדברים שנאמרו על הדוכן הזה על ידי חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

עאידה תומא סלימאן: האמת, חשבתי לי כמה רגעים והחלטתי שאני אפילו לא רוצה להגיב, כי זה כל כך צבוע שמישהו שאפילו לא מוכן להגיד שהוא מצטער על זה שעיתונאית שמילאה את תפקידה, כאשר בכל העולם יודעים מה זה הגנה על עיתונאים שעושים את תפקידם – לא מוכנה להגיד אפילו שהיא מצטערת, שלא תטיף לי מוסר, ואני לא אקשיב למה שנאמר, ואני לא צריכה אפילו להבהיר את העמדה שלי בעניינים האלה.

עאידה תומא סלימאן: העמדה שלי מאוד ברורה.

עאידה תומא סלימאן: אם מישהו רוצה לקבל קצת אהדה בציבור הפשיסטי שהוא שייך אליו – שיעשה את זה רחוק ממני, לא על חשבוני ולא על חשבון הדברים.

עאידה תומא סלימאן: ומי שלא מבין במוסר - - -

חיים כץ: במזרח התיכון מתנהגים כמו במזרח התיכון.

חיים כץ: ובמזרח התיכון, כאשר רוצחים יהודים, אז - - - העיתונאית - - -

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת כץ.

יבגני סובה: תודה.

עאידה תומא סלימאן: אז אני מבינה שכנראה יש רוב לגישה הלא-מוסרית.

עאידה תומא סלימאן: בדיוק ככה דיברתי בדברים שלי בנאום הקודם – דיברתי על עצם העובדה שאי-אפשר להבין איך לא מזדעזעים למראה של שוטרים שמנסים להפיל ארון, וכאשר לא מרגישים כלום כשאדם נרצח - -

איתמר בן גביר: - - -

יבגני סובה: - - שלא יטיפו לי.

יבגני סובה: חבר הכנסת בן גביר, תודה.

עאידה תומא סלימאן: אני ידעתי טוב מאוד לקבל את העמדה המוסרית על רצח או על הרג אזרחים חפים מפשע.

עאידה תומא סלימאן: מי שרוצה לנקוט עמדות פשיסטיות, שיעשה את זה רחוק ממני, ולא יטיף לי מוסר.

עאידה תומא סלימאן: תחפשו איפה המוסר שלכם, אל תדברו עלינו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים טוב מאוד מה העמדות שלנו.

חיים כץ: שלנו – באלעד, בבני ברק.

חיים כץ: בבני ברק - - - באלעד.

עאידה תומא סלימאן: המוסר שלנו, עוד תלמדו ממנו רבות.

עאידה תומא סלימאן: חבל שדווקא מיהודים יוצאים דברים כאלה.

עאידה תומא סלימאן: כנראה אתם לא לומדים מההיסטוריה.

איתמר בן גביר: לכי לסוריה - - - לומדים מההיסטוריה.

יבגני סובה: חבר הכנסת בן גביר, תודה.

יבגני סובה: תודה.

איתמר בן גביר: - - -

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת בן גביר.

יבגני סובה: תודה.

עאידה תומא סלימאן: ואני רוצה להתייחס לחוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: הסבירו לנו שזה חוק שמתייחס בעיקר למתן ויזות לארצות הברית, לאי-צורך במתן ויזות.

עאידה תומא סלימאן: תקראו את החוק טוב מאוד.

עאידה תומא סלימאן: החוק נותן סמכויות נרחבות למדינה בעניין חופש התנועה של האזרחים.

עאידה תומא סלימאן: אנשים שיש להם עיכוב יציאה מהארץ – יש בעמדת הדרכונים את ההודעה ויכולים לעכב את היציאה שלהם.

עאידה תומא סלימאן: למה כלי טיס או כלי שיט צריכים להודיע מראש למדינה מי נוסע עליהם ומי מגיע איתם לארץ?

קריאה: - - -

עאידה תומא סלימאן: בשביל זה יש רשות בנמל התעופה שבודקת דרכונים, מאשרת ויזות או מאשרת יציאה מהארץ.

עאידה תומא סלימאן: הסמכות הגורפת הזו היא פגיעה אנושה בזכויות אזרחים ואנשים בצורה הבסיסית ביותר, ולכן אנחנו נתנגד לחוק הזה.

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - היא מדברת ברבים.

אורלי לוי אבקסיס: מי זה אנחנו?

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יבגני סובה: הדובר הבא, חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל כץ – מוותר.

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית, מספיק.

יבגני סובה: חבר הכנסת יריב לוין – אינו נוכח.

יבגני סובה: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה, ואחרון הדוברים אחריה – חבר הכנסת אופיר כץ.

חיים כץ: עאידה, את יודעת את התשובה.

יבגני סובה: חבר הכנסת כץ, אתה רוצה להמשיך?

יבגני סובה: אתה יכול לצאת ולדבר, לשתות קפה, להחליף עם חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן חוויות, אבל לא להפריע לחברת הכנסת סטרוק.

יבגני סובה: בבקשה, שלוש דקות, גברתי.

אורית סטרוק: כן.

אורית סטרוק: ערב טוב, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: חבריי חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בהקראה של הדוח הסודי, דוח קעטבי.

אורית סטרוק: דוח קעטבי – ועדת קעטבי, שמינה חברנו גלעד ארדן כשהוא היה שר לביטחון פנים, סקרה את הפינוקים ואת תנאי הכליאה המזעזעים של המחבלים בבתי הכלא.

אורית סטרוק: ואני השגתי את הדוח הזה.

אורית סטרוק: הקראתי כבר חלקים ממנו, ואני אמשיך להקריא, כדי שנבין על מה אנחנו מדברים.

אורית סטרוק: דוח קעטבי סוקר את מוסד הדובר שקיים בבתי הכלא של מחבלים.

אורית סטרוק: והוא אומר כך: לא קיימות הנחיות באשר לפרופיל של הדובר שנבחר, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: לא קיימות הנחיות, ולכן מתמנים על פי רוב לתפקיד הדובר סמלי טרור מובהקים.

אורית סטרוק: למשל האסיר עבאס אל-סייד, מתכנן הפיגועים בשנת 2002 במלון פארק בנתניה ובקניון השרון בנתניה, שפוט ל-35 מאסרי עולם, והוא משמש כדובר.

אורית סטרוק: אומרת הוועדה, ועדת קעטבי, שמוסד הדובר הוא כלי מרכזי בידי ארגוני הטרור, והוא משמש לטשטוש גבולות בין אנשי הסגל, בין אנשי השב"ס, הסוהרים, לבין הדוברים, והיא מצטטת דברים שנאמרו לה על ידי סוהרים בבתי הכלא.

אורית סטרוק: אומרים הסוהרים כך – שימו לב: בפנים אנחנו לא שולטים; אין לנו גישה לדבר עם כל אסיר; הדובר בשבילי הוא מעין הגנה; אני מרגיש כאילו אני נכנס אליו הביתה, אומר סוהר אחר.

אורית סטרוק: אני מסכים שהאסירים הם למעשה עצמאים.

אורית סטרוק: סוהר אחר אומר: זו מדינה בתוך מדינה.

אורית סטרוק: סוהר נוסף אומר לוועדת קעטבי: האסירים הביטחוניים למעשה מנהלים את עצמם.

אורית סטרוק: וסוהר נוסף אומר לוועדה: האסירים שולטים מבפנים.

אורית סטרוק: ממצאי הוועדה מלמדים כי השליטה בהיבטים שונים, ויש לומר אף מרכזיים, על אורח החיים של האסירים הביטחוניים מצויה לחלוטין בידי ארגוני הטרור.

אורית סטרוק: לדעת הוועדה, הממצאים המתוארים אינם עולים בקנה אחד עם התכליות והמטרות של תנאי המאסר של אסירים בכלל ואסירים ביטחוניים בפרט, ותוצאתם דה-פקטו היא אפליה לטובה של האסירים הביטחוניים לעומת אסירים פליליים, אפליה שאין לה הצדקה.

אורית סטרוק: תגידו, אנחנו השתגענו?

אורית סטרוק: למה הפלתם את חוק איסור פינוק מחבלים?

אורית סטרוק: יש לכם דוח של ועדה ממשלתית רשמית שקובעת שהדוח הזה הוא צודק, הוא הכרחי.

אורית סטרוק: החוק הזה הוא חוק חיוני, הוא חוק מציל חיים.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה.

אורית סטרוק: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת אורית סטרוק.

יבגני סובה: הדובר הבא, חבר הכנסת אופיר כץ, אחרון הדוברים, בבקשה.

אופיר כץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: אני רוצה להמשיך את הקו של סמוטריץ'.

אופיר כץ: הוא סיפר לנו למה אילת שקד בעצם מלמלה פה משהו וברחה.

אופיר כץ: אז אני אגיד לכם.

יבגני סובה: מנהלת הסיעה שלך מפריעה לך לדבר.

אופיר כץ: בחודש אוגוסט, כשאורית סטרוק ואבי דיכטר העלו את החוק לשלילת אזרחות והקואליציה הפילה את החוק הזה, אמרה אז אילת שקד: יש הרבה היגיון בכך שמחבל שנמצא בכלא הישראלי ומקבל כסף מהרשות הפלסטינית לא יהיה אזרח ישראלי.

אופיר כץ: החוק הזה טוב והוא צריך לעבור.

אופיר כץ: לאחר הפיגוע בבאר שבע, שבו נשחטו ארבעה ישראלים על ידי ערבי ישראלי, מה אמרה אז אילת שקד?

אופיר כץ: אין פשרות במלחמה בטרור.

אופיר כץ: תזכיר החוק לביטול אזרחות ותושבות של רוצחים הוא התשובה ההולמת לפיגוע הנורא השבוע בבאר שבע.

אופיר כץ: לפני שבוע פורסם בישראל היום שהמשפחות השכולות מוחות על כך שהחוק לשלילת אזרחות לא מקודם.

אופיר כץ: מה הייתה אז התגובה של אילת שקד לכתבה?

אופיר כץ: אני מקריא.

אופיר כץ: הכול אני מצטט.

אופיר כץ: תגובת לשכת אילת שקד – את זה היא אמרה בשבוע שעבר: החוק בניסוח ויעלה להצבעה בעוד שבוע.

אופיר כץ: בשבוע שעבר היא אמרה את זה.

אופיר כץ: והיום אנחנו רואים כותרת חדשה: שקד נסוגה מחוק שלילת אזרחות ממחבלים.

אופיר כץ: אתם מבינים?

אופיר כץ: אתם מבינים כמה מנסור עבאס והרשימה המשותפת שולטים בממשלה הזאת?

אופיר כץ: שקד התחייבה בפני אזרחי ישראל, בפני המשפחות השכולות; היא הבטיחה להם שהיא תקדם את החוק הזה.

אופיר כץ: ועכשיו היא מגיעה עם איזה טיעון משפטי: אי-אפשר לקדם את החוק הזה; המשפטנים לא מאפשרים לי.

אופיר כץ: איזו בושה.

אופיר כץ: איזה ביזיון.

אופיר כץ: במקום לחבק ולתמוך במשפחות השכולות יש לה משפחות חדשות של האחים המוסלמים.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר כץ.

יבגני סובה: מי שתסכם את החוק היא השרה יפעת שאשא ביטון, בבקשה, במקום שר הפנים.

מירי רגב: למה שאשא ביטון ולא שרת הפנים?

יבגני סובה: ככה.

יבגני סובה: מותר.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי.

יואב קיש: למה לא השרה שקד?

יואב קיש: היא מתביישת?

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השרה שקד הציגה את החוק והסבירה שזה חלק מהתהליך של ביטול הצורך בוויזה לשם כניסה לארצות הברית, ואנחנו צריכים להעביר שלושה חוקים.

יפעת שאשא ביטון: זה הראשון שבהם.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני אנצל את הזמן כאן כדי לספר קצת על התהליכים ועל הרפורמה שאנחנו מקדמים במשרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: נשאלתי כאן לא מעט שאלות.

יפעת שאשא ביטון: יש הרבה מאוד סקרנות.

יפעת שאשא ביטון: אז אני קודם כול מוכרחה לומר שאני מאוד שמחה שסוף-סוף מדברים חינוך, שיש עניין בתהליכים חינוכיים, מי בעד, מי נגד.

יפעת שאשא ביטון: יש דעות לכאן ולכאן.

יפעת שאשא ביטון: אגב, גם לא כולם באמת מכירים עד הסוף את הרפורמה, וזו הזדמנות מצוינת לבוא ולספר עליה.

יפעת שאשא ביטון: אז הרפורמה שאנחנו עושים בבגרויות בעצם מביאה את מערכת החינוך סוף-סוף לאן שדיברו, למקום שעליו דיברו כל כך הרבה שנים, למאה ה-21.

יפעת שאשא ביטון: ומה אנחנו בעצם דיברנו כשדיברנו על החינוך במאה ה-21?

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על כך שתפקיד המורה משתנה, שהוא כבר לא מקנה ידע, שהוא מלווה את תהליכי הלמידה.

יפעת שאשא ביטון: דיברנו על רכישת מיומנויות של למידה שיתופית, של יכולת לאסוף מידע, לארגן מידע, להביע אותו בכתב, להביע אותו בעל פה, פרזנטציות, לשאול שאלות, לחקור – כל כך הרבה דברים שדיברנו ודיברנו ודיברנו בהם, ולא הצלחנו להביא אותם לתוך המערכת, ככל שאנחנו מדברים על החטיבה העליונה, משום שמשרד החינוך לא שינה את שיטת הבגרות במשך עשרות שנים, פשוט עשרות שנים.

יפעת שאשא ביטון: ואנחנו יודעים שכשבקצה לא משנים את השיטה, כל המערכת למטה מושפעת מכך.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו רואים בשנים האחרונות הרבה מאוד יוזמות חינוכיות פנטסטיות של מחנכים ושל מורים שכל כך רוצים לבוא ולהגשים את החלום ואת החזון החינוכי שלהם.

יפעת שאשא ביטון: והם עושים את זה בעיקר בחטיבות הביניים, חלקם גם בבתי הספר היסודיים.

יפעת שאשא ביטון: אבל כשמגיעים לתיכון, לכיתה י', כל החדשנות פסה, מתנערים מכל מה שחלמנו ונכנסים לתוך ה-pipeline הזה של מבחן הבגרות המיושן, של שינון והקאה, שאחרי דקה כבר לא זוכרים ממנו כלום.

יפעת שאשא ביטון: ולכן, בניגוד לתמה שרצה כאן, שבוטלו מבחני הבגרות – מבחני הבגרות לא בוטלו.

יפעת שאשא ביטון: שיטת הבגרות השתנתה, הפכה להיות יותר משמעותית, יותר רלוונטית, כזאת שמחוברת לתלמידים, והם יוכלו באמת לקחת מתהליכי הלמידה האלה עוד הרבה מאוד שנים קדימה, גם אחרי שהם עוזבים את מערכת החינוך, ולזכור את מה שהם עשו בה.

שלמה קרעי: מה עם הכניסה - - - לאוניברסיטה - - -

יפעת שאשא ביטון: שאלה מצוינת.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עשינו את כל התהליך הזה עם אנשי האקדמיה, עם הרקטורים, עם נשיאים של האוניברסיטאות, כדי באמת לבנות מהלך שהם יוכלו להכיר בו.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר לך, חבר הכנסת קרעי, הם בירכו על זה.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע למה?

יפעת שאשא ביטון: כי שנינו, שגם באים מהאקדמיה, יודעים שתלמידים שיוצאים מבית הספר מגיעים לאקדמיה עם אפס מיומנויות אקדמיות – הם לא יודעים לכתוב עבודה, הם לא יודעים לאסוף חומר - -

אורלי לוי אבקסיס: אז תוסיפו להם עוד מקצוע.

יפעת שאשא ביטון: - - הם לא יודעים לעשות את הדברים שעליהם אנחנו מדברים כל כך הרבה שנים.

קריאות: - - -

יפעת שאשא ביטון: ולכן מה שאנחנו עושים, אנחנו יוצרים גשר בין בית הספר לבין האקדמיה ונותנים לתלמידים כלים אמיתיים שהם יוכלו להתמודד איתם.

קריאות: - - -

יפעת שאשא ביטון: משום שסיימנו ויש לי עוד פעמים להשיב, אני מבטיחה לכם להשיב על כל השאלות, ואני אמשיך להסביר על הרפורמה הכל-כך חשובה הזאת.

קטי קטרין שטרית: - - - את לא נותנת להם.

קטי קטרין שטרית: המנהלים יזייפו - - -

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יובל שטייניץ: רגע, יש לי שאלה אחת - - -

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: לא, חברים, זה לא דיון שאלות.

יבגני סובה: זה לא שאילתות לשר החינוך.

יבגני סובה: תודה, תודה, תודה.

יובל שטייניץ: למה את לא עושה את זה גם במתמטיקה?

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הכניסה לישראל - - -

יואב קיש: - - -

יבגני סובה: מה זאת אומרת למשוך?

יבגני סובה: אתה ביקשת שמית - - -

יואב קיש: - - -

יבגני סובה: או שאתה מושך או שאתה לא מושך.

יואב קיש: מושך.

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: האופוזיציה מושכת את הבקשה להצבעה שמית.

יבגני סובה: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 34), התשפ"ב–2022, בקריאה ראשונה.

יבגני סובה: הצבעה.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 55

יבגני סובה: נמנעים – אין

קריאה: זה לא עובד - - -

יבגני סובה: למי לא עבד?

יבגני סובה: למי ההצבעה לא התקבלה?

יבגני סובה: חבר הכנסת קיש, אתה מתריע לפני הזמן, הכול בסדר.

יואב קיש: לא, אנחנו צריכים נגד, זה לא הופיע.

יבגני סובה: אוקיי, אז אני קובע: בעד – 55, נגד – 50.

יבגני סובה: הצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה ותועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

יואב קיש: לא, לא, לכספים.

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: אם כך, הצעת החוק תעבור לוועדת הכנסת להמשך דיון.

קריאות: - - -

יבגני סובה: בסדר, בסדר, ועדת הכנסת, אמרנו.

יבגני סובה: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום - - -

קריאה: - - -

יבגני סובה: מה, לא התקבלה ההצבעה שלך?

יבגני סובה: איך אתה מצביע?

יבגני סובה: אוקיי, אז אני מוסיף את ההצבעה של חבר הכנסת אבי מעוז להצבעה נגד.

יבגני סובה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1471).

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 91 והוראת שעה) (בתי משפט קהילתיים), התשפ"ב–2021, לקריאה ראשונה.

יבגני סובה: מי שתציג את החוק – שרת החינוך יפעת שאשא ביטון.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני שאני אציג את החוק הזה, שהוא באמת מהפכה של ממש, אני רוצה להרגיע את כל חברי הכנסת שיש להם עוד הרבה שאלות על הרפורמה, מבטיחה לענות בהמשך.

יפעת שאשא ביטון: אחוז גבוה מאוד מבין האסירים הכלואים בבתי הסוהר משתייכים למשפחות שהן מתחת לקו העוני.

יפעת שאשא ביטון: אצל רבים מהם העבריינות היא רק סימפטום לבעיות חברתיות קשות ועמוקות בהרבה: בדידות, עוני, חולי, אנשים שגדלו בסביבה פוגעת ועוד.

יפעת שאשא ביטון: מבלי שאותן בעיות תיפתרנה, אותם עבריינים לא יוכלו לצאת ממעגל הפשע ולהשתלב בחברה.

יפעת שאשא ביטון: מתוך הבנה זו הוקם במדינת ישראל פרויקט ייחודי של בתי משפט קהילתיים.

יפעת שאשא ביטון: בנובמבר 2014 החלה לפעול בבאר שבע תוכנית בתי משפט קהילתיים בישראל כפיילוט, בהובלה של ארגון ג'וינט-אשלים ובשיתוף משרדי הממשלה הרלוונטיים להליך הפלילי.

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית, בבקשה, מפה אני שומע את הדברים שלך.

יפעת שאשא ביטון: הפיילוט של בית המשפט הקהילתי בישראל מבוסס על התפיסה של בתי משפט פותרי בעיות, אשר אומצה בשנים האחרונות במקומות רבים בארצות הברית.

יפעת שאשא ביטון: מטרת התוכנית לצמצם את תופעת העבריינות החוזרת על ידי שיקום של עבריינים בקהילה, כתחליף לעונשי מאסר קצרים.

יפעת שאשא ביטון: ההנחה העומדת בבסיס הרעיון של בתי המשפט הקהילתיים היא שחלק משמעותי מהסיבה לרציבידיזם נובע מבעיות עומק חברתיות, אישיות וכלכליות, שבהיעדר טיפול בהן העבריינים ימשיכו לבצע עבירות.

יפעת שאשא ביטון: לכן, בהתאם לתפיסה זו, כדי להתמודד עם תופעת הפשיעה החוזרת יש לכלול פתרונות מערכתיים, שבמסגרתם ניתן טיפול מקיף ומערכתי בשיתוף הקהילה וגורמים טיפוליים בקהילה לבעיות שהובילו לביצוע העבירות, תחת הפיקוח והליווי ההדוק של בית המשפט במסגרת ההליך הפלילי.

יפעת שאשא ביטון: בתי הכלא הרגילים, אשר אינם כוללים את הטיפול ההוליסטי הקיים בבתי המשפט הקהילתיים, אינם בהכרח המקום שיצייד את העבריין בכלים שיאפשרו לו להתמודד עם בעיותיו השורשיות.

יפעת שאשא ביטון: לנוכח הצלחת הפיילוט הראשוני, באוגוסט 2016 אימצה ממשלת ישראל ה-34 – חשוב שתקשיבו, שזה היה בתקופת ממשלת ישראל ה-34 – את המלצות דוח ועדת דורנר בהחלטת ממשלה 1840, שבה הוחלט, בין היתר, להרחיב את הפיילוט של בתי המשפט הקהילתיים כך שיפעלו שישה בתי משפט קהילתיים בישראל, וזאת במטרה לצמצם ענישה בדרך של מאסר ולהמיר אותה בענישה שיקומית טיפולית בקהילה.

יפעת שאשא ביטון: עד היום הוקמו שישה בתי משפט קהילתיים בכל מחוזות השיפוט בישראל: בבאר שבע, ברמלה, בתל אביב, בנצרת, בחיפה ובירושלים.

יפעת שאשא ביטון: בקרוב בכוונתי – בכוונת שר המשפטים – להביא לממשלה הצעה להקים שני בתי משפט קהילתיים נוספים, בעכו ובכפר סבא, וכן להרחיב את בית המשפט הקהילתי הפועל בירושלים.

יפעת שאשא ביטון: חשוב להמשיך במגמה של הקמת בתי משפט קהילתיים נוספים עד שתיווצר פריסה ארצית ושוויונית של בתי משפט אלה.

יפעת שאשא ביטון: כיום בתי המשפט הקהילתיים פועלים בבתי משפט שלום שדנים בהליכים הפליליים מכוח סמכותם על פי החוק.

יפעת שאשא ביטון: כעת, עם חלוף השנים ולאחר שנצבר ניסיון בהפעלת הפרויקט, מוצע לתקן את חוק סדר הדין הפלילי, כדי לעגן בחקיקה את סמכותם העצמית של בתי המשפט הקהילתיים.

יפעת שאשא ביטון: העיגון יהיה תחילה כהוראת שעה, כדי להמשיך ולבחון את יישומו של הפרויקט.

יפעת שאשא ביטון: מעבר לאמור, חשוב לציין שבשנים האחרונות מדינת ישראל מתמודדת עם צפיפות גדולה בבתי הסוהר וביתר מתקני הכליאה.

יפעת שאשא ביטון: לצד ההכרח שבהקמת מתקני כליאה חדשים, אנו נדרשים גם לפתרונות נוספים, דוגמת ההצעה שלפניכם ודוגמת פתרונות נוספים שבכוונת שר המשפטים להביא להחלטת הממשלה בתקופה הקרובה.

יפעת שאשא ביטון: עלינו לפעול במלוא המרץ על מנת שבתי הסוהר יוכלו להכיל בתוכם אסירים שהורשעו בפשעים חמורים.

יפעת שאשא ביטון: ככל שלא נשכיל למצוא פתרונות יצירתיים בהקשר זה, נידרש בעל כורחנו להוציא לחופשי עבריינים אשר מסכנים את החברה.

יפעת שאשא ביטון: מדובר במהפכה של ממש שמוביל שר המשפטים גדעון סער.

יפעת שאשא ביטון: נוכח האמור לעיל, אבקשכם לתמוך בהצעה חשובה זו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לשרת החינוך יפעת שאשא ביטון.

יבגני סובה: להצעת חוק זו הוגשה רשימת דוברים, אנחנו נעבור אחד-אחד.

יבגני סובה: חבר הכנסת יעקב אשר – מוותר; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר – מוותר; חבר הכנסת מאיר פרוש – מוותר; חבר הכנסת איימן עודה – מוותר; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – מוותרת; חבר הכנסת יואב בן צור – אינו נוכח.

יבגני סובה: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה, שלוש דקות, אדוני.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, ראש הממשלה, ראש הממשלה החליפי, חבריי חברי הכנסת, ברגעים אלה ממש, כשאנחנו עומדים כאן ושר המשפטים היה אמור להציג את החוק, ברחוב בו נמצאת לשכתו של שר המשפטים, ברחוב צלאח א-דין בירושלים, מתחולל פוגרום, לא פחות מזה.

משה ארבל: מחבלים מיידים אבנים על שוטרים.

משה ארבל: המשילות של מדינת ישראל בירושלים בירתה - - -

חיים כץ: מה קורה בלוד?

חיים כץ: מה קורה בלוד?

יצחק פינדרוס: עמר בר לב יודע?

משה ארבל: האירוע הזה - -

חיים כץ: הוא בארץ?

משה ארבל: - - הוא שרשרת של אירועים, בין היתר בלוד במרכז הארץ.

משה ארבל: התופעות הללו הן תופעות שמלמדות על רפיסות המנהיגות, על היעדר משילות והיעדר הרתעה.

משה ארבל: רבותיי, נכשלתם.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת משה ארבל.

יבגני סובה: הדובר הבא, יריב לוין – חבר הכנסת לוין מוותר; ישראל כץ – מוותר; יוסף טייב, חבר הכנסת טייב – מוותר.

יבגני סובה: חבר הכנסת יואב קיש, בבקשה, שלוש דקות.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, האמת שלא תכננתי לעלות ולדבר, אבל כשאני רואה שראש הממשלה וראש הממשלה החליפי יושבים פה, אירוע נדיר בפני עצמו, אני לא יכול שלא לעלות ולהגיד לכם איך שניכם מוכנים לביזיון הזה, שכנסת ישראל מעבירה חוקים רק כשרע"מ מסכימים להם והמשותפת.

יואב קיש: זהו, זו הממשלה שלכם, ממשלת כניעה.

יואב קיש: איבדתם – שמעתם את משה ארבל, מאבדים את החוסן הלאומי, מאבדים את הביטחון האישי, פיגועים, הורגים יהודים, ואתם – רק בשביל לשבת על הכיסא.

יאיר לפיד: בפריימריז אני זוכר שרצית להיות עם סער, למה אז לא היית בעד ביבי?

יאיר לפיד: רצית להיות עם סער.

יואב קיש: חבר הכנסת לפיד, ראש הממשלה החליפי, אתה מוכן - - -

דוד אמסלם: אתה משקר פה במליאה, לא שירת בצה"ל.

יואב קיש: - - - רק בשביל לשבת על הכיסא.

יואב קיש: אין לך - - - הסכמים קואליציוניים יותר מאי פעם - - - לפני שנייה לקחתם שר נורבגי, פיטרתם אותו - - - סתם, רק בגלל שאתם דואגים לכיסא שלכם יותר מכל דבר אחר.

דוד אמסלם: לג'ובים, לג'ובים, לג'ובים.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

יואב קיש: אני עולה כי אני אומר לך, יאיר לפיד, ראש הממשלה החליפי, ובנט, אתם איבדתם את חוסנה של מדינת ישראל, אתם פגעתם בציונות.

יואב קיש: העם שלנו בנה פה מדינה, ההורים שלי, סבא וסבתא שלי, בנו פה מדינה לאומית לעם היהודי.

יואב קיש: אני לא מתבייש בזה.

יאיר לפיד: למה היית נגד ביבי בפריימריז?

יאיר לפיד: למה הלכת עם גדעון סער?

יואב קיש: אתם פוגעים בביטחון.

יואב קיש: אתם, שמביאים את המחבל מג'נין, שמים אותו בבית חולים צמוד למיטות של החיילים שלנו, נותנים לו דם של יהודים, אותו מחבל מתועב, והכול בשביל איזה יחסי ציבור.

יואב קיש: איך אתם לא מתביישים להיות פה בכלל?

יואב קיש: רק בשביל הכיסא שלכם מכרתם את המדינה.

גלעד קריב: - - -

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת קריב.

יבגני סובה: תודה.

יואב קיש: אני אומר לכם, אתם פרק קטן בהיסטוריה, פרק קטן ומיותר בהיסטוריה.

יואב קיש: אנחנו דבר אחד נלמד מכם, איך למשול, ואנחנו נחזור ואנחנו נעשה את כל מה שאתם – אנחנו נתקן ומהר מאוד ובכוח, ואתם תישכחו בהיסטוריה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: לא מוחאים כפיים, מה זה?

יבגני סובה: מה קרה?

יבגני סובה: חברת הכנסת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת; חבר הכנסת חיים ביטון – אינו נוכח; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת; חברת הכנסת קטי שטרית – מוותרת; חבר הכנסת שמחה רוטמן – מוותר; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת דוד אמסלם – מוותר; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי – מוותר; חבר הכנסת יואב גלנט – מוותר; חבר הכנסת אבי מעוז – מוותר; חבר הכנסת משה אבוטבול – אינו נוכח; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – מוותר; חברת הכנסת לימור מגן תלם – מוותרת; חברת הכנסת מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח; חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח; חבר הכנסת דסטה גדי יברקן – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר אקוניס – מוותר; חבר הכנסת אוריאל בוסו – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת דוד ביטן – מוותר; חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח.

יבגני סובה: חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: חבריי חברי הכנסת - - -

יבגני סובה: שלוש דקות לרשותך.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: למרות שאנחנו משתדלים לקצר בדיבורים, אבל מכיוון שלא כל יום חושפים כאן מעל בימת הכנסת דוח סודי, ואנחנו היום חושפים את דוח קעטבי – וגם חשוב בשביל חברי הממשלה הזו שהקימו קואליציה עם מחבלים ותומכי מחבלים שידעו מאיזה תנאים נהנים המחבלים בכלא.

אורית סטרוק: אז ככה, מה שקובע דוח קעטבי, שסוקר את תנאי הפינוקים של המחבלים בכלא, זה שהכסף שמקבלים המחבלים האלה, כביכול באופן פרטי, משמש בפועל את כל קבוצת האסירים, דבר המחזק את הזהות והמנגנון הקבוצתי ואת הכוח שיש בידי האסירים אל מול הנהלת בתי הסוהר.

אורית סטרוק: הדוח ממליץ על הפסקת הרכש לחלוטין, על הפחתת סכומי ההפקדות.

אורית סטרוק: הדוח קובע שלמחבלים הכלואים יש ציוד מטבח שאינו מוסדר בפקודות ובנהלים, כמו למשל מטחנות בשר, מערבלי מזון, מסחטות ועוד, ויש להם, הפלא ופלא, קנטינה אגפית שכוללת מגוון רחב של מוצרים ומאפשרת להם גישה כמעט בכל שעות היום לרכישת המוצרים.

אורית סטרוק: פינוקים או לא פינוקים?

אורית סטרוק: נפתלי, כדאי שתקשיב, כי הקואליציה שלך הפילה את חוק איסור פינוק מחבלים, למרות שהדוח הזה קובע שיש צורך חיוני בחוק הזה.

אורית סטרוק: ממצאי הוועדה מלמדים על פער בין הפקודות לבין המצב הנוהג בפועל בשירות בתי הסוהר, גם בהקשר למזון, קנטינה, רכש חוץ, בישול והחזקת כלי מטבח אסורים.

אורית סטרוק: והוא קובע שקיימת חריגה גדולה ומשמעותית מהקבוע בפקודות בהיקף הרכש בידי האסירים.

אורית סטרוק: עוד קובע הדוח שפקודת בתי הסוהר מאפשרת לאסירים הביטחוניים, כלומר למחבלים הכלואים, כטובת הנאה, לבקר אסירים אחרים באותו אגף.

אורית סטרוק: לא מתאים להם להיות בתא שלהם, הם יכולים ללכת לבקר אסירים אחרים.

אורית סטרוק: והוועדה ממליצה לבטל את האפשרות הזו.

אורית סטרוק: עוד קובע דוח קעטבי שתדירות הביקורים שזוכים לה המחבלים הכלואים גבוהה מזו של אסירים פליליים ישראלים ושצריכת המים לנפש לאסיר ביטחוני היא בערך פי חמישה - -

יבגני סובה: משפט לסיום, בבקשה.

אורית סטרוק: - - מצריכת המים לנפש בישראל.

אורית סטרוק: עוול גדול עשתה הקואליציה שלך, נפתלי בנט, כשהיא הפילה בשבוע שעבר את חוק איסור פינוק מחבלים.

יבגני סובה: תודה.

אורית סטרוק: אנחנו נשלח אתכם לפח האשפה של ההיסטוריה ונעביר את החוק הזה, בעזרת השם.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת סטרוק.

יבגני סובה: הדוברת הבאה, חברת הכנסת מאי גולן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אופיר כץ – מוותר; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ – מוותר; חבר הכנסת עמיחי שיקלי –אינו נוכח; חברת הכנסת קרן ברק – מוותרת; חבר הכנסת אלי כהן – מוותר; חברת הכנסת מירי רגב – אינה נוכחת; חברת הכנסת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת; חבר הכנסת פטין מולא – מוותר; חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – מוותרת; חבר הכנסת ולדימיר בליאק – מוותר.

יבגני סובה: חבר כנסת איתמר בן גביר, בבקשה, אחרון הדוברים.

איתמר בן גביר: אתה יכול ללכת, אתה בלאו הכי לא נמצא כאן.

איתמר בן גביר: אתה בחופשות, בשווייץ ובאיטליה כל היום.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש - -

משה אבוטבול: תברך את סגן השר.

איתמר בן גביר: - - כנסת נכבדה, אדוני ראש הממשלה, אני יודע למה איבדת את העשתונות היום.

איתמר בן גביר: אני יודע למה יצאת מהכלים שלך.

איתמר בן גביר: כי שאלתי אותך שאלה פשוטה, איפה היית?

איתמר בן גביר: איפה היית כשראינו את היתומים של נועם רז ממררים בבכי על הקבר שלו?

איתמר בן גביר: ואתה יודע מה, אני אוסיף לך שאלה, אדוני ראש הממשלה.

איתמר בן גביר: איפה היית כאשר נרצחי בני ברק הובאו לקבורה?

איתמר בן גביר: איפה היית כאשר נרצחי אלעד הובאו לקבורה?

איתמר בן גביר: איפה היית כאשר נרצחי באר שבע הובאו לקבורה?

איתמר בן גביר: איפה היית כאשר נרצחי חדרה הובאו לקבורה?

איתמר בן גביר: אין לך טיפת אומץ, טיפת אומץ לבוא ולהסתכל לאנשים בעיניים.

איתמר בן גביר: אני, בגלל שלא שמעת את הנאום, רוצה להקריא לך את הדברים שאמר הילד של נועם רז, השם ייקום דמו: היה לכם המקום של הבית, טיל אחד ולא היו מסכנים חיים של 50 לוחמים שכל אחד מהם שווה מכל הממשלה הזאת.

איתמר בן גביר: למה – אדוני ראש הממשלה – למה הללי צריכה לגדול בלי אבא?

איתמר בן גביר: למה נווה לא יספיק ללמוד איתך לבר מצווה?

איתמר בן גביר: למה איתם לא יוכל להרים איתך איזה כוס קפה?

איתמר בן גביר: יושבים שמאלנים שמוכרים לנו את הארץ.

איתמר בן גביר: איך הגיע מצב שהמחבלים שירו על אבא שלי מגיעים לאותו בית חולים שאבא שלי הגיע?

איתמר בן גביר: איך זה קורה?

איתמר בן גביר: אדוני ראש הממשלה, אין לך תשובה.

איתמר בן גביר: אין לך תשובה למה שקורה היום בירושלים כאשר המונים מתפרעים, רוגמים את השוטרים שלנו באבנים – ונתתם להם הוראה לא לירות.

איתמר בן גביר: אין לך תשובה למה שקורה בהר הבית כאשר עומדים במסגד וזורקים בקבוקי תבערה.

איתמר בן גביר: אין לך תשובה למה שקורה בדרום ובצפון.

איתמר בן גביר: אין לך תשובה, אתה מנותק.

איתמר בן גביר: אתה לא מסתובב בעם ולכן אתה מנותק.

איתמר בן גביר: אבל אנחנו כאן בכנסת נזכיר לך שוב ושוב ושוב, לך ולממשלה הכושלת שלך, לכו הביתה.

איתמר בן גביר: לכו הביתה.

איתמר בן גביר: אתה מחריב את מדינת ישראל.

איתמר בן גביר: אתה הורס את ארץ ישראל.

איתמר בן גביר: בשביל מה, נפתלי?

קריאה: הוא לא שומע.

איתמר בן גביר: אני יודע שהוא שומע, הוא שומע מצוין.

איתמר בן גביר: בשביל מה, נפתלי?

איתמר בן גביר: בשביל מה?

איתמר בן גביר: בשביל לקבל את התואר ראש ממשלה?

איתמר בן גביר: בשביל זה ילדים וילדות נשארים בלי אבא?

איתמר בן גביר: בשביל מה, נפתלי?

איתמר בן גביר: בשביל מה?

איתמר בן גביר: בשביל מה אתה מוכר את המדינה הזאת למנסור עבאס?

איתמר בן גביר: תתבייש לך.

יבגני סובה: תודה.

איתמר בן גביר: זו הסיבה שיצאת מהכלים, אבל זה לא יעזור לך.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת איתמר בן גביר, אחרון הדוברים.

יבגני סובה: השרה, בבקשה, נא לסכם, שרת החינוך יפעת שאשא ביטון, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, הבטחתי לעלות ולהמשיך את הסקירה שנתתי לגבי הרפורמה וגם שמעתי כאן שאלות שעלו.

יפעת שאשא ביטון: שאלו אותי למה דווקא במקצועות האלה ולא במתמטיקה?

יפעת שאשא ביטון: אמרתי את זה לא פעם ואני אומר את זה שוב - - -

קטי קטרין שטרית: הייתה פעם רפורמה במתמטיקה - - - בביולוגיה וזה נכשל.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת קטי שטרית - - -

קטי קטרין שטרית: והכשילו אותך הפקידים, זה החלום של הפקידים - - -

יפעת שאשא ביטון: חברת הכסת קטי שטרית.

יבגני סובה: רק שנייה, רק שנייה, גברתי השרה.

יבגני סובה: אם את רוצה, רק שנייה, יש לי הצעה.

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית, רק שנייה.

קטי קטרין שטרית: את מגדלת דור של ילדים ללא זהות יהודית.

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית, שמענו, תודה.

קטי קטרין שטרית: זה הראש - - - חבל מאוד.

יבגני סובה: תודה, שמענו.

יבגני סובה: אם את רוצה להמשיך ולעשות דיון, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: היא חילקה לאחד - - - הכי - - -

קטי קטרין שטרית: - - -

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית.

יפעת שאשא ביטון: אגב, ככה לא לומדים כלום, אתם יודעים.

יפעת שאשא ביטון: ככה אי-אפשר ללמוד.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

קטי קטרין שטרית: - - - את באמת - - -

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

קטי קטרין שטרית: אתה לא יכול לקרוא אותי לסדר.

יבגני סובה: אני כן יכול לקרוא, כי ביקשתי כמה פעמים.

קריאות: - - -

יבגני סובה: חברת הכנסת גלית.

קטי קטרין שטרית: מה זה?

קטי קטרין שטרית: מה זה סתימת הפיות?

גלית דיסטל אטבריאן: מנטליות של - - -

יבגני סובה: קריאה ראשונה גם לך, תודה.

יפעת שאשא ביטון: אני אסביר בשמחה למרות הצעקות.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת קטי שטרית, דווקא כאשת חינוך הייתי מצפה ממך קודם להקשיב וללמוד מה אומרת הרפורמה, אחר כך את יכולה להתנגד ולצעוק.

קטי קטרין שטרית: אל תלמדי אותי, תאמיני לי שאני יודעת יותר טוב ממך.

יפעת שאשא ביטון: לא, את לא יודעת, כי לא את הבאת אותה.

יפעת שאשא ביטון: את לא הבאת אותה.

קטי קטרין שטרית: את אומרת לשנן.

קטי קטרין שטרית: במתמטיקה לא משננים, באנגלית לא משננים.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני מוכנה להסביר.

יפעת שאשא ביטון: אם רק תקשיבי אני מוכנה להסביר.

קטי קטרין שטרית: תגדלי רובוטים.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: אי-אפשר ככה.

יבגני סובה: אם אתן מנהלות את השיח אז תקשיבו, אם לא, אז בואו נסיים את השיח הזה.

יבגני סובה: אי-אפשר ככה.

יפעת שאשא ביטון: לא, למה?

יבגני סובה: לא, אי-אפשר ככה.

יפעת שאשא ביטון: יש מי שרוצה לשמוע.

יפעת שאשא ביטון: כמה אנשים רוצים לשמוע.

יבגני סובה: אין בעיה, תמשיכי.

יבגני סובה: אבל אני קורא – אתם רוצים לשאול את שרת החינוך, תשאלו, בבקשה.

יבגני סובה: זו לא מסגרת של שאלות, זו לא שאילתה, אבל היא מוכנה להשיב.

קטי קטרין שטרית: המפמ"רים עשו לה את זה, המפמ"רים השמאלנים עשו לה את זה.

יבגני סובה: אבל תני לה להשיב על השאלה שלך.

יבגני סובה: שאלת שאלה ואת לא נותנת להשיב.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, אתה צריך להבין.

יפעת שאשא ביטון: אם היא תקשיב אז היא תדע את האמת.

יפעת שאשא ביטון: אם היא תדע את האמת היא לא תוכל לצעוק כמו שהיא צועקת - -

יובל שטייניץ: אני רוצה לשאול שאלה.

יפעת שאשא ביטון: - - כבר לא יהיה לה למה להתנגד, אז היא מסרבת להקשיב.

יובל שטייניץ: אני רוצה לשאול שאלה את שרת החינוך.

יבגני סובה: אם השרה תסכים, בבקשה.

יבגני סובה: האם, גברתי השרה, את מוכנה להשיב על שאלות?

יבגני סובה: תשיבי על שאלות, בבקשה.

יובל שטייניץ: אם הרפורמה כל כך טובה וזו דרך טובה יותר ללמוד, למה לא עושים את הרפורמה הזו גם באנגלית ומתמטיקה ושפה זרה שנייה?

יובל שטייניץ: אם זה כל כך טוב, אם זה מעלה את מעמד המקצוע, למה את מקפחת את המתמטיקה ואת האנגלית ואת השפה הזרה השנייה?

יפעת שאשא ביטון: אני אסביר בשמחה.

יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה תשובה?

יובל שטייניץ: רגע, אני רק מסיים את השאלה.

יובל שטייניץ: אני רק אומר לך, תהיה פחיתות מהירה מאוד במעמד העברית, ההיסטוריה, התנ"ך והספרות, וזה יהיה אסון נורא.

יובל שטייניץ: עובדה שבנט וגדעון סער, שהיו שרי חינוך בעשור האחרון, לא ביטלו את הבגרות בתנ"ך והיסטוריה.

יפעת שאשא ביטון: אני אשיב.

קטי קטרין שטרית: הם - - - יעמדו בטקס ביום הזיכרון, הם יעמדו בטקס.

יפעת שאשא ביטון: קודם כול למתמטיקה יש מעמד והשקיעו בו כל כך הרבה בשנים האחרונות ואנחנו רואים שהכול מתרכז למקצועות המדעים, הפיזיקה, המתמטיקה, המחשבים, שזה חשוב וצריך את זה.

יובל שטייניץ: אבל למה את לא מבטלת את הבגרות שם?

יובל שטייניץ: שיעשו גם עבודה באנגלית.

יפעת שאשא ביטון: רגע, רגע, המקצועות של המורשת, חברה ורוח, אתה יודע מה קרה להם בשנים האחרונות?

יפעת שאשא ביטון: אגב, לא רק במערכת החינוך אלא גם במערכת ההשכלה הגבוהה, ולא רק במדינת ישראל אלא בהרבה מאוד מדינות בעולם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו, מתוך מקום של לבוא ולחזק אותם עושים את התהליך שבו אנחנו מאפשרים למידה שהיא אחרת.

יפעת שאשא ביטון: למידה שמדברים עליה כבר הרבה שנים.

יובל שטייניץ: אבל אם זה מחזק תעשי גם במתמטיקה ואנגלית.

יובל שטייניץ: אולי זה יחזק גם את המתמטיקה והאנגלית.

יובל שטייניץ: למה את לא מחזקת את המתמטיקה והאנגלית באותו אופן?

יפעת שאשא ביטון: אגב, ככה אי-אפשר ללמוד, כשאתם רק צועקים.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע שבמדעים זה כבר קורה?

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע שמה שאני מביאה למקצועות המורשת כבר קורה במקצועות המדעים, כי הם התקדמו.

יובל שטייניץ: למה את לא מבטלת את הבגרות באנגלית?

יובל שטייניץ: תבטלי את הבגרות באנגלית.

יפעת שאשא ביטון: כי הם יודעים שבשביל ללמוד באמת צריך לחקור וצריך לעשות למידה שהיא באמת משמעותית ואפקטיבית ודינמית, שמאפשרת לילדים להתחבר למה שהם לומדים.

יפעת שאשא ביטון: משום שצריך להצביע אני ארד, יש לי אחר כך עוד חוק, אני מבטיחה להמשיך לענות.

יבגני סובה: אני רק רוצה להגיד, שטייניץ, אני רק רוצה להגיד שזכינו כרגע פה להצעה לסדר-היום נוספת.

יבגני סובה: הרבה ח"כים לא מגישים הצעות לסדר-היום בטענה שזה מגיע אחרי חקיקה פרטית בלילה ביום רביעי, בשעות המאוחרות.

יבגני סובה: הינה, השעה כרגע 12:50, זכיתם להצעה לסדר-היום וקיבלתם תשובות משרת החינוך.

יבגני סובה: אז גם בזה הרווחנו משהו.

יובל שטייניץ: שאלתי שאלה פשוטה, אם ביטול הבגרות כל כך מועיל - - -

יבגני סובה: אוקיי, חברים, אני אעשה לכם פה ספוילר, גם בחוק הבא, שרת החינוך תציג את החוק הבא והיא גם תוכל להשיב לעוד כמה שאלות.

יבגני סובה: אוקיי, אנחנו כרגע - - -

קטי קטרין שטרית: שרת החינוך אומרת שאי-אפשר ללמוד בעל פה פסוקים בתנ"ך.

יבגני סובה: קטי.

יבגני סובה: קטי, שמענו.

יבגני סובה: אנחנו נעבור עכשיו להצבעה על הצעת חוק סדר הדין - -

קטי קטרין שטרית: היא לא יודעת שבתנ"ך נבחנים עם ספרים פתוחים.

קטי קטרין שטרית: לא צריך ללמוד בעל פה.

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית.

יבגני סובה: מספיק.

יבגני סובה: מספיק.

קטי קטרין שטרית: היא לא יודעת את תוכנית הלימודים.

קטי קטרין שטרית: היא באה להטיף לנו.

יבגני סובה: את לא מקשיבה למה שאני אומר לך.

קטי קטרין שטרית: היא מגדלת על רובוטים.

יבגני סובה: מספיק.

קטי קטרין שטרית: רובוטים, שיודעים מתמטיקה, אנגלית ופיזיקה.

קטי קטרין שטרית: זהו.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה.

קטי קטרין שטרית: החרבתם הכול.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: בואי נהווה דוגמה לתלמידים שאולי צופים בנו עכשיו.

קטי קטרין שטרית: - - -

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית, תודה רבה.

יבגני סובה: הבנו.

יבגני סובה: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה הראשונה על הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 91 והוראת שעה) (בתי משפט קהילתיים), התשפ"ב–2021.

יבגני סובה: ההצבעה תהיה אלקטרונית, בקריאה הראשונה.

יבגני סובה: הצבעה.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 53

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 53, נגד – 48.

יבגני סובה: אני קובע כי ההצעה התקבלה בקריאה הראשונה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

קריאה: - - -

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: ההצעה הזאת תועבר לוועדת הכנסת להמשך דיון.

יבגני סובה: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1518).

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) (תיקון מס' 5) (הארכת תקופת הביניים והחלת הוראות נוספות), התשפ"ב–2022, לקריאה ראשונה.

יבגני סובה: מי שתציג את ההצעה – שרת החינוך יפעת שאשא ביטון.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי השרה, עשר דקות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אחר כך נחזור לרפורמה.

יפעת שאשא ביטון: הצעת חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) (תיקון מס' 5) (הארכת תקופת הביניים והחלת הוראות נוספות), התשפ"ב–2022.

יפעת שאשא ביטון: במדינת ישראל נמצאים כיום נכסים שהיו בבעלותם של אנשים שנספו בשואה, ויורשיהם טרם אותרו, והנכסים טרם הושבו להם.

יפעת שאשא ביטון: מדובר בנכסים שמקורם ברכישות ובהשקעות של יהודים בארץ ישראל עוד לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה.

יפעת שאשא ביטון: החברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה בע"מ הוקמה מכוח חוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) התשס"ו–2006.

יפעת שאשא ביטון: מטרתה העיקרית של החברה הייתה איתור יורשים והשבת נכסים ליורשים של נספי השואה.

יפעת שאשא ביטון: בהתאם לתיקון מס' 4 לחוק משנת 2017, החברה סיימה את פעילותה הרגילה ביום י"ג בטבת התשע"ח, 31 בדצמבר 2017.

יפעת שאשא ביטון: כיום החברה נמצאת בהליכי פירוק תחת הכונס הרשמי.

יפעת שאשא ביטון: עם סגירת החברה ובהתאם לתיקון מס' 4 האמור, הועברה אל האפוטרופוס הכללי הסמכות לסיים את הטיפול בהליכי איתור יורשים של נספי השואה והשבת הנכסים ליורשים לתקופת ביניים של חמש שנים, עד יום ז' בטבת התשפ"ג, 31 בדצמבר 2022.

יפעת שאשא ביטון: משנת 2018 האפוטרופוס הכללי פועל לקדם את איתור היורשים והשבת הנכסים שהחלה בימי פעילות החברה וטרם הסתיימה.

יפעת שאשא ביטון: ברם, עם העברת פעילות החברה לאפוטרופוס הכללי, התברר כי התחזיות שהוצגו ושימשו בסיס לקביעת ההסדר לתקופת ביניים של חמש שנים, בתיקון מס' 4 האמור, היו נמוכות משמעותית מהיקף הנכסים וכמות העבודה הנדרשת בפועל.

יפעת שאשא ביטון: חמש השנים שנקבעו כתקופת הביניים לא הספיקו למיצוי האפשרויות להשבת הנכסים, מסיבות מגוונות, הכוללות, בין השאר - -

חיים כץ: תקראי שישמעו.

חיים כץ: זה לא רציני.

יפעת שאשא ביטון: - - קליטה של נכסים רבים מן הצפוי; מורכבות החקירה הנדרשת לאיתור היורשים.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת חיים כץ, הינה, אני - - -

חיים כץ: אני רוצה לשמוע.

חיים כץ: את ממלמלת למיקרופון.

חיים כץ: תדברי שנשמע.

חיים כץ: זה נושא מעניין.

יפעת שאשא ביטון: אני אקרא בנחת.

חיים כץ: תדברי.

יפעת שאשא ביטון: קליטה של נכסים רבים מן הצפוי; מורכבות החקירה הנדרשת לאיתור היורשים, שעלתה על הציפיות המקוריות; התשומות הכרוכות בפעולות יזומות מצד האפוטרופוס הכללי, בהליך מתן צו בדבר חליפיו של נספה בשואה; קשיים משפטיים ופרקטיים שבהם נתקל האפוטרופוס הכללי בהליכי השבה ליורשים, ושחרור בפועל של נכסים, וכמובן משבר הקורונה העולמי, 19-Covid, אשר עורר אתגרים וקשיים הן בפעולות החקירה והן בהליכי ההשבה ליורשים, שרובם אנשים מבוגרים, חלקם בעצמם ניצולי שואה, הנמצאים בארץ ובכל רחבי העולם, שהביאו לעיכוב בטיפול.

יפעת שאשא ביטון: כיום, בהינתן כמות החקירות והבקשות שנותרו לטיפול, עולה כי בתום תקופת הביניים, כפי שהוגדרה בחוק – קרי, בסוף שנת 2022 – יוותרו בניהול האפוטרופוס הכללי עשרות רבות של נכסי נספי שואה, בשלבי השבה, בשלבי חקירה מתקדמים או בשלבי טיפול שונים.

יפעת שאשא ביטון: מכל מקום, לא ימוצו הליכי החקירה בעניינם.

יפעת שאשא ביטון: על מנת למנוע פגיעה בבעלי הזכויות בנכסים האמורים, ולהביא ככל האפשר להגשמת תכלית החקיקה בנושא, ולמען היורשים של נספי השואה, התיקון שמונח בפניכם היום מבקש להאריך את תקופת הביניים שנקבעה, בחמש שנים נוספות.

יפעת שאשא ביטון: בנוסף, הצעת החוק מבקשת לקבוע הוראות נוספות, שנועדו לאפשר השבה יעילה ליורשים בנסיבות שבהן כיום ההשבה אינה מתאפשרת, כך שיורשים של נספים בשואה, שטרם אותרו, או שטרם הצליחו להשלים את הדרוש לצורך השבת הנכס לידיהם, לא ייפגעו.

יפעת שאשא ביטון: הצורך במנגנונים אלו, אשר בעיקרם עמדו לטובת החברה להשבת נכסים וכעת נמצא שנכון לאפשרם גם בפעילות האפוטרופוס הכללי, נלמד בחלוף הזמן והניסיון של עובדי האפוטרופוס הכללי, ומתוך רצון לשפר משמעותית את הכלים לניהול יעיל והשבת הנכסים באופן מיטבי.

יפעת שאשא ביטון: התיקון הוא מהותי – כמו שאתה אומר, חבר הכנסת חיים כץ, ואני מקווה גם שתצביע בעד אם אתה אומר שזה כל כך חשוב – שכן הימנעות מקידומו, צפויה להביא לחדילת הפעולות לאיתור בעלי הזכויות בנכסים במועד שנקבע בחוק המקורי, באופן שיגרום לתוצאה בלתי סבירה ולפיה היורשים של נספי השואה, בנכסים אלה, יופלו ביחס לבעלי זכויות בנכסים אחרים שפעולות האיתור לגביהם הושלמו, רק מפאת קוצר הזמן לביצוע פעולות האיתור של בעלי הזכויות בנכסים אלו, ובאופן בלתי מוצדק.

יפעת שאשא ביטון: אין צורך להכביר מילים על חשיבות הנושא ובחובה המוסרית שלנו כלפי אותם נספים, שבתוכה כלולה גם המחויבות למשפחותיהם ואפשרותם לקבל לידיהם את הנכסים שהיו בבעלות יקירי ליבם שאבדו בשואה, ככל שהדבר אפשרי.

יפעת שאשא ביטון: הארכת התקופה והשבת הנכסים לידי הזכאים, תקדם צדק היסטורי עם נספי השואה ויורשיהם, ועל כן, חבר הכנסת חיים כץ, אני מבקשת להצביע בעד הצעת החוק.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לשרת החינוך.

יבגני סובה: להצעת החוק הזאת הוגשו בקשות דיבור.

יבגני סובה: רשימת הדוברים – אני כרגע נועל אותה.

קריאה: - - -

יבגני סובה: אתה רוצה שאוסיף אותך?

יבגני סובה: בסדר.

יבגני סובה: חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב בן צור – אינו נוכח; חבר הכנסת אופיר כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי – מוותר; חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח; חבר הכנסת משה ארבל – מוותר; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; חברת הכנסת לימור מגן תלם – מוותרת; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת עמיחי שקלי – אינו נוכח; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב מרגי – מוותר.

יבגני סובה: חבר הכנסת אוריאל בוסו, מדבר?

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: שלוש דקות, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, כשאתם רואים את מר בנט מסתכל למטה, כשהוא לא מקשיב, אל תתבלבלו, היום כיושב-ראש האופוזיציה, מר נתניהו נאם, אז באותו זמן, בפייסבוק לייב, ראינו שנפתלי בנט נמצא בפייסבוק ומסתכל.

אוריאל בוסו: הוא היה אחד הצופים.

אוריאל בוסו: אז גם כשהוא לא מסתכל, קשה לו לא להקשיב לדברים – אז הוא הקשיב להם.

אוריאל בוסו: נמצא כאן שר החוץ וראש הממשלה החליפי, וביום שישי קראתי את הפוסט שכתבת על יום ההולדת של הרב גפני, ואתה אמרת:

אוריאל בוסו: אם אני אבוא ליום הולדת של חבר הכנסת בוסו, לא ייתנו לי להיכנס?

אוריאל בוסו: והזדעזעת.

אוריאל בוסו: אז אני רוצה לומר לך משהו - - -

אמילי חיה מואטי: - - -

אוריאל בוסו: אמילי, את ממש מוזמנת ליום הולדת שלי.

אוריאל בוסו: גם אם הוא יבוא ליום הולדת שלי, כולם יכניסו אותו – אבל יש הבדל בין יום הולדת פרטי ליום הולדת פוליטי.

אוריאל בוסו: דווקא יאיר לפיד, שנכנס ליום הולדת של הרב גפני, ולקחת את העוגה משם, והגעת למליאה וחילקת את העוגה של כולם עם המשותפת, ולא השארת לילדים שלנו ולאותם תומכים של הרב גפני חלק מהעוגה.

אוריאל בוסו: זה בדיוק ההבדל בין יום הולדת פוליטי ליום הולדת פרטי.

אוריאל בוסו: הזעזוע שלך - - -

מיכל רוזין: איבדת את זה לגמרי.

אוריאל בוסו: הזעזוע שלך – אם היה אותו זעזוע - -

מיכל רוזין: איבדת את זה לגמרי.

אוריאל בוסו: - - ממה שליברמן כתב על החרדים אז הייתי מתייחס לזעזוע שלך, אבל כשהזעזוע הוא חד-צדדי, וכשמדברים על אחדות ומדירים חצי מהעם, אז זו אחדות של צביעות, זו אחדות בשביל לשמור על הכיסא של אנשים אחרים ולהדיר חצי מהעם.

אוריאל בוסו: אז באמת, למי שמזדעזע, יום הולדת אמיתי – ואגב, ליום הולדת של רעייתך לא הזמנת את משה גפני ואותי, הזמנת את נפתלי בנט, זאת אומרת שבאמת בוחרים את מי להזמין ליום ההולדת.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת בוסו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מקלב – מוותר; חברת הכנסת וולדיגר – מוותרת; חבר הכנסת אמסלם – מוותר; חבר הכנסת שמחה רוטמן – אינו נוכח; חברת הכנסת קרן ברק – מוותרת; חבר הכנסת טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת יברקן – אינו נוכח; חבר הכנסת גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת אבוטבול – מוותר; חברת הכנסת דיסטל – אינה נוכחת; חבר הכנסת קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת ביטון – מוותר; חבר הכנסת אלי כהן – מוותר; חבר הכנסת ליצמן – אינו נוכח; חברת הכנסת רגב – מוותרת; חבר הכנסת מעוז – אינו נוכח; חברת הכנסת מלינובסקי – מוותרת; חבר הכנסת קיש – מוותר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ובעיקר חבריי לסיעת ש"ס, נכון שאצלנו במפלגה אין סגידה למנהיג, זה נכון.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא דומים בזה לש"ס, בסגידה למנהיג.

מיכאל מלכיאלי: כשיהיה לכם כזה מנהיג גם אתם תהיו.

מיכאל מלכיאלי: כשיהיה לכם כזה מנהיג גם אתם תהיו.

יצחק פינדרוס: אבל מדשתיק – כתוב בחז"ל – אתם ורוב חברי הקואליציה מכירים את זה – "מדשתיק שמע מינה דניחה ליה".

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה לומר לכם משהו.

מיכאל מלכיאלי: יש למה לשאוף.

מיכאל מלכיאלי: יש למה לשאוף.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לומר לכם משהו.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לומר לכם משהו, וגם על המאמר של לפיד.

יצחק פינדרוס: אתה יודע, אמרו לי חברי כנסת בכמה מקומות, גם באותו דיון על שיקלי, על הנושא של שנאת חינם.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לומר לכם, אחת הטעויות הקריטיות, הקריטיות, של השיח הציבורי היא ככה:

יצחק פינדרוס: אם אני רוצה לאהוב את השני אני צריך להסכים איתו, ואם אני אוהב אותו אבל לא מסכים איתו, זה הופך להיות שנאה.

יצחק פינדרוס: הפוך, זאת אומרת, קודם כול את העמדות צריך לומר, אם לא האמת, ולא ליפול בשבי של מי שלא אומר את העמדות שלו, את העמדות, ועל העמדות צריך לעמוד.

יצחק פינדרוס: ואהבת חינם ואחדות זה לא שאני מסכים לעמדות שאני לא מסכים, ולא שאני משקר בעמדות שלי.

יצחק פינדרוס: העמדות יישארו עמדות, ואנחנו נאהב כל יהודי, ואת האחים המוסלמים – שיאהבו במצרים ובירדן.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת פינדרוס.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, את מוותרת?

איתן גינזבורג: מוותרת.

קטי קטרין שטרית: לא מוותרת.

איתן גינזבורג: אה, אז בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, כבר התרגלנו שכל שר חינוך שמגיע למשרד החינוך מייד חושב: איך אני יכול להשאיר חותם היסטורי; בואו נעשה לנו רפורמה.

קטי קטרין שטרית: כל אחד ממציא לעצמו רפורמה – מגיע שר אחר ומבטל את הרפורמה.

קטי קטרין שטרית: עזוב כמה עולה הרפורמה – עשרות מיליוני שקלים עולה כל רפורמה.

קטי קטרין שטרית: אבל לדרגה של הפופוליזם של חברת הכנסת שאשא ביטון עד עכשיו עוד לא הגיעו שרי החינוך.

קטי קטרין שטרית: היא מדברת גבוהה-גבוהה עד שכל הפקידים שלה שנמצאים אי שם פשוט מוחאים לה כפיים, כי היא בדיוק מיישמת את מה שהם חלמו.

קטי קטרין שטרית: אתם יודעים, הרי מדברים על החרדים – ביטון, החרדים, אתה זוכר שלמדו בחדר בגיל שלוש שקמץ פלוס אל"ף שווה אָ.

קטי קטרין שטרית: הם ידעו לקרוא ולכתוב כבר בגיל שלוש.

קטי קטרין שטרית: היום, כל אותם מלאי אוויר, הנפוחים האלה, שמיישמים רפורמות חדשניות של אוריינות, לא פוצעים את הנפש הרכה של הילדים כשהם מתקנים את שגיאות הכתיב של הילדים בדיו אדומה, אבל ילדים רבים מתקשים בקריאה גם בכיתה ו', והעברית שלהם דלה ועילגת.

קטי קטרין שטרית: כדי להוציא לפועל את התוכנית שלה חייבת יפעת שאשא ביטון לזרות הרבה חול בעיני הציבור.

קטי קטרין שטרית: היא טוענת שכל הכוונה שלה דווקא לחזק את הלימודים במדעי הרוח.

קטי קטרין שטרית: במקום שינון, עבודת חקר, היא מצהירה בגלגול עיניים.

קטי קטרין שטרית: כמה עובדות שאתן לכם מפריכות את הסיסמאות הנבובות האלה: תלמידי ישראל ניגשים היום לבגרות בתנ"ך ובהיסטוריה, והם לא נדרשים לשנן בעל פה פרקים בתנ"ך או רשימה אין-סופית של תאריכים של שושלות כאלה ואחרות של המלוכה והמלחמות.

קטי קטרין שטרית: הבחינות נעשות בספרים פתוחים.

קטי קטרין שטרית: מנהלי בתי הספר נמדדים על פי ההישגים של התלמידים שלהם בבחינות הבגרות.

קטי קטרין שטרית: אם יהיו בחינות חיצוניות רק במתמטיקה, פיזיקה ואנגלית, הם ירכזו את כל המאמצים שלהם בלימודים האלה ויסיטו את שעות ההוראה שלהם וימריצו את המורים שלהם בתחומים שבהם נמדדת ההצלחה.

קטי קטרין שטרית: לפיכך, ביטול בחינות הבגרות במקצועות האלה גוזר חידלון על הידע של תלמידי ישראל במאפיינים המובהקים של הזהות שלנו, בני עם ישראל, וזה יהיה על הראש שלך.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת שטרית.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פטין מולא - -

אורלי לוי אבקסיס: אם לא ילמדו שיש לנו זכות על הארץ השמאל ינצח.

איתן גינזבורג: - - אינו נוכח.

אורלי לוי אבקסיס: זה בדיוק הסיפור.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלי אבידר – אינו נוכח; חברת הכנסת לוי אבקסיס – מוותרת; חבר הכנסת גלנט – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בפרשת השבוע קראנו: "ולא תונו איש את עמיתו ויראת מאלהיך" ושמרתם "ועשיתם את חֻקֹּתי ואת משפטי ועשיתם אֹתם וישבתם על הארץ לבטח".

שלמה קרעי: התורה מדברת על אונאת דברים.

שלמה קרעי: מי שמצער את חברו בדברים – יש קשר בין זה לבין ישיבה בארץ לבטח.

שלמה קרעי: מסופר על זוג שהגיעו לבית נטוש והתנחלו שם – הביאו ריהוט, תלו תמונות.

שלמה קרעי: והשכנים שם, העין שלהם הייתה צרה, לא טוב להם שהתנחלו שם הזוג הזה.

שלמה קרעי: התחילו לזרוק עליהם אבנים, להצר את צעדיהם, בקבוקי תבערה פה, וככה הפריעו להם לאורך כל הדרך.

שלמה קרעי: יום אחד, באמצע הוויכוח שהתלהט בין הזוג הזה לבין השכנים, בא אדם מכובד ואמר להם: הלו, חברים, מה יש לכם?

שלמה קרעי: זה הבית שלי, הבית הנטוש הזה, והזוג הזה יושבים כאן ברשותי.

שלמה קרעי: ככה גם אנחנו.

שלמה קרעי: היינו אלפיים שנה מחוסרי דיור בגלות.

שלמה קרעי: הגענו לארץ הזאת ויש לנו שכנים, שהשם ישמור, שהעין שלהם צרה בנו – לא מסוגלים לראות אותנו יושבים על הארץ שהקדוש ברוך הוא הנחיל לנו, ארץ נחלת אבותינו.

שלמה קרעי: אבל מה קורה?

שלמה קרעי: כאשר קמה ממשלה, קמה הנהגה שמצערת את הציבור שלה, מצערת את העם בישראל, ראש ממשלה שמרמה את בוחריו – אונאת דברים.

שלמה קרעי: זה אפילו לא אונאת דברים כבר, זה כאב פיזי – זה גל טרור, אלה אנשים שלא יודעים איך לגמור את החודש, אלה אנשים שמצטערים בגלל ההנהגה הזאת, אז ברור למה "וישבתם על הארץ לבטח" כבר לא קורה.

שלמה קרעי: ברור למה בירושלים כבר אי-אפשר להסתובב עם דגל ישראל.

שלמה קרעי: אי-אפשר להסתובב בראש מורם.

שלמה קרעי: כי כאשר מצערים את הציבור, יש בעיה מאוד מאוד קשה.

שלמה קרעי: וכאשר ממשלה, שפוגעת בכל הקדוש והיקר לעם ישראל, כאשר עמדה כאן שרת התחבורה בשבוע שעבר וחירפה וגידפה מערכות אלוהים חיים, השרה מרב מיכאלי - - -

אורלי לוי אבקסיס: מילא אם הייתה יודעת את ההלכה.

שלמה קרעי: שיקרה ורימתה רק כדי לטנף על קודשי ישראל.

שלמה קרעי: כאשר יש ממשלה כזו, שבמקום לגנות, במקום להוציא אותה מהמחנה – מחבקים אותה, מחבקים את קריב, נותנים להם את הכוח לטנף על קודשי ישראל, "וישבתם על הארץ לבטח" הולך ונפגע.

שלמה קרעי: אנחנו כאן נייחל שיתממש מה שקראנו בהפטרת השבוע – ואני מסיים בזה – "גדול העצה ורב העליליה אשר עיניך פקֻחות על כל דרכי בני אדם לתת לאיש כדבריו וכפרי מעלליו".

שלמה קרעי: חלק כבר קיבלו את מה שהגיע להם, וגם אתם בקרוב הולכים הביתה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בליאק – מוותר; חברת הכנסת תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל כץ – מוותר; חבר הכנסת לוין – מוותר.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מואטי – לא מוותרת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: - - -

אמילי חיה מואטי: ערב טוב, כנסת נכבדה.

יצחק פינדרוס: - - - הוא לא יודע.

יצחק פינדרוס: תעדכני אותו.

אמילי חיה מואטי: בוסו, אתה פה?

אמילי חיה מואטי: אני חייבת להגיד לך משהו בעניין של ימי ההולדת.

משה ארבל: - - -

אמילי חיה מואטי: כשקראתי את – לא, לא מוותרת.

אמילי חיה מואטי: לא מוותרת.

אמילי חיה מואטי: קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ארבל, חבר הכנסת אזולאי, חבר הכנסת מלכיאלי – היא כבר עומדת חצי דקה על הדוכן ומלבד "ערב טוב" לא מצליחה להוציא מילה מהפה, אז אנא תאפשר לה כדי שתוכל לעדכן אותך.

אמילי חיה מואטי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

אורלי לוי אבקסיס: רק תעשי טובה – אל תדברי על הלכה אם את לא מכירה את ההלכה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא אפשרו לה לדבר.

אמילי חיה מואטי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אבא שלי גבאי בבית כנסת – תנוחי.

אמילי חיה מואטי: הכול בסדר.

אמילי חיה מואטי: ותנוח דעתך.

אורלי לוי אבקסיס: מדברת על הלכות ולא יודעת.

מיכאל מלכיאלי: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, די.

אמילי חיה מואטי: אני תוהה, חבר הכנסת אוריאל בוסו, מה כל כך הפריע לך בנוכחות שלנו - - -

מיכאל מלכיאלי: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, די.

אמילי חיה מואטי: ביום הולדת של גפני?

אמילי חיה מואטי: מה האסון הגדול שיכול להתרגש על הפרלמנט הזה?

קטי קטרין שטרית: כי זה לא אמיתי, אמילי.

אמילי חיה מואטי: אם אנחנו חלילה נחבב אלה את אלה – אתה יודע מה – חמור מזה: נצליח לשכנע זה את זה בחזון שלנו – איזה אסון יקרה?

אמילי חיה מואטי: הרי זה בדיוק הרעיון של כנסת, של פרלמנט.

מיכאל מלכיאלי: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי.

אמילי חיה מואטי: אנחנו לא כאן רק כדי לשכנע את הציבור ולדבר על הבייס שלנו.

אמילי חיה מואטי: הרי כשדיברנו על חוק התמ"ל, במובן מסוים שכנענו זה את זה בנחיצות של החוק הזה וגם של הרחבת סל המוצרים המפוקחים.

אמילי חיה מואטי: ואנחנו עובדים בלשכנע חברי כנסת ושרים לתמוך בחוק הזה.

אמילי חיה מואטי: מה הבעיה, לכל הרוחות, בנוכחות שלנו באירועים שלכם?

אמילי חיה מואטי: למה כתבת את מה שכתבת?

משה אבוטבול: לבתי אבלים – תלכו לשם, לא לימי הולדת.

משה אבוטבול: תלכו לבתי אבלים לראות מה קורה.

אמילי חיה מואטי: אתה עובר על הלו"ז שלנו ואתה יודע לאן אנחנו הולכים?

קטי קטרין שטרית: אבל את לא מייצגת אותם.

אמילי חיה מואטי: חברת הכנסת שטרית, נתחיל מזה שתעבירי לי את הטלפון של הכירופרקט, ואז נדבר.

קטי קטרין שטרית: זה לא היה אמיתי.

קטי קטרין שטרית: זה היה הצגה.

קטי קטרין שטרית: זה לא היה אמיתי.

אמילי חיה מואטי: אני מודה לכם על הקשב ומשחררת אתכם מהנאום שלי.

אמילי חיה מואטי: תודה וערב טוב.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת אמילי מואטי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורית סטרוק – מוותרת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה, ואחריו נעבור להצבעה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: נכון, סליחה, השרה תשיב.

איתן גינזבורג: לא אקח את זכותך.

איתן גינזבורג: חלילה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אני מבקש להעלות את נושא הבגרויות בצורה מעט רצינית ממה שקרה פה בשתיים-שלוש דקות האחרונות, כי אני חושב שמדובר ברפורמה מאוד מאוד משמעותית, שההשלכות שלה מרחיקות לכת, ואיכשהו היא עוברת הרבה הרבה יותר בשקט מהרפורמה על הכלים החד-פעמיים.

אופיר סופר: אולי זה יישמע קצת פוליטי מדי, אבל בעיניי זה הרבה יותר מסימבולי ומעיד על תהליכים שעוברים בחברה הישראלית, אבל כן, גם בממשלה הזאת, בפרט שמקצועות כמו תולדות עם ישראל, תנ"ך, תושב"ע – כולם נעלמים להם מהבגרויות.

אופיר סופר: ואני אשאל שאלה כזאת: פיזיקה אני מבין שחייבים לעשות את התרגילים, ויהיה קשה מאוד לגלות אם היו העתקות או לא.

אופיר סופר: מתמטיקה – אותו דבר.

אופיר סופר: אבל האם אי-אפשר היה לקחת עבודה באנגלית על חמש יחידות, רחבת היקף מפה ועד אחר כך?

אופיר סופר: בוודאי שכן.

אופיר סופר: האם מישהו היה מעז לגעת בקודש הקודשים של המל"ג במתמטיקה או באנגלית?

אופיר סופר: וודאי שלא.

אופיר סופר: האם היה לך האומץ הציבורי להגיד להם: מה שיקרה בקודש יקרה באנגלית?

אופיר סופר: וודאי שלא.

אופיר סופר: כי אין שום הבדל.

אופיר סופר: היה ניתן לעשות את זה.

אופיר סופר: אף אחד לא היה מסכן את זה.

אופיר סופר: הזלזול הזה ברוח – זה מה שאנחנו רואים כאן, כשעומד ראש הממשלה החלופי ומטשטש את מושגי הציונות.

אופיר סופר: מטשטש את האנטישמיות.

אופיר סופר: מטשטש – קורא לאלחרומי "איש הגליל".

אופיר סופר: זוהי ציונות.

אופיר סופר: אנחנו צריכים להתרגל היום אל ציונות 2022.

אופיר סופר: אתם מגדירים אותה מחדש.

אופיר סופר: ואת, שבאת ממקום אחר, נופלת לפח הזה.

אופיר סופר: הרי הרפורמה הזאת כנראה נכתבה על-ידי מפמ"רים, הייתה פה עבודת מטה של שנים ארוכות, אבל זה נכנס דווקא עכשיו ומצליח לחלחל דווקא עכשיו – וזאת החולשה.

אופיר סופר: ועל זה אי-אפשר לוותר, כן.

אופיר סופר: כי אם אנחנו נדבר על אותם לוחמים שדיברנו עליהם בסוף השבוע האחרון – מה החזיק אותם?

אופיר סופר: מה מניע אותם?

אופיר סופר: הקשקשת הזאת של כל הגדרת המושגים החדשים של לפיד וחבריו?

אופיר סופר: זה מה שמחזיק את יום הזיכרון, את יום העצמאות, את יום ירושלים?

אופיר סופר: איך את מעיזה לקחת אחריות כזאת על הכתפיים שלך?

אופיר סופר: אז בסדר, ועדת הקורונה – עשית על זה אחלה קמפיין, אבל על זה לעשות קמפיין?

אופיר סופר: על זה לעשות קמפיין?

אופיר סופר: זאת המהות שלנו.

אופיר סופר: בגלל זה אנחנו כאן.

אורלי לוי אבקסיס: זאת המהות שלנו.

אופיר סופר: אני מבקש תשובה רצינית על זה, על למה זה לא קורה באנגלית.

אופיר סופר: אני רוצה לשאול את התשובה האמיתית.

אופיר סופר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא.

איתן גינזבורג: באמת, אני מבקש ממך.

איתן גינזבורג: באמת.

איתן גינזבורג: באמת.

איתן גינזבורג: אפשר לכבד בלי למחוא כפיים.

איתן גינזבורג: כן, בכך תמה רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: אני מזמין את השרה יפעת שאשא ביטון לסכם את הדיון, ולאחר מכן אנחנו נעבור להצבעה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, אתם יודעים, במציאות אחרת הייתי צריכה להיות מופתעת, אבל אני לא מופתעת מכל הפייק שרץ כאן, וחבר הכנסת אופיר סופר חושב שאם הוא יצעק בקול, השקר ייהפך לאמת.

אורלי לוי אבקסיס: הוא צודק.

יפעת שאשא ביטון: אז לא.

יפעת שאשא ביטון: אז אני רוצה לספר לך, חבר הכנסת סופר – ואם תואיל שלא יפריעו לך להקשיב – אני רוצה לספר לך מה קורה היום במערכת החינוך, אבל לפני כן אני רוצה לומר לך משהו ברמה האישית: אני לא מהאנשים שבוחרים להיעלב, אז אני לא נעלבת, אבל את הרפורמה הזו לא הכינו במשרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: את הרפורמה הזו אני הבאתי מהניסיון שלי כמורה לספרות ותנ"ך - -

אורלי לוי אבקסיס: עוד יותר גרוע.

יפעת שאשא ביטון: - - לפני הרבה מאוד שנים.

יפעת שאשא ביטון: כשאני יודעת מה קרה לתלמידים שחוו למידה שהיא אחרת.

יפעת שאשא ביטון: איך הם זכרו - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לוי אבקסיס, חברת הכנסת לוי אבקסיס - -

יפעת שאשא ביטון: לא מפסיקים לצעוק כאן.

איתן גינזבורג: - - אל תפריעי.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: לא צריך לצאת, אבל - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני לא יכולה לשמוע - - -

קטי קטרין שטרית: - - -

איתן גינזבורג: את לא חייבת לשמוע, אבל תאפשרי לדבר.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, אנא.

קטי קטרין שטרית: מזל ששרים מתחלפים.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, אנא.

אורלי לוי אבקסיס: זה השמאל, שלא נדע - - -

יפעת שאשא ביטון: לטקסטים בתנ"ך, בספרות – מה הם לקחו מזה - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תאפשרו לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יפעת שאשא ביטון: - - להרבה יותר שנים אחר כך ולא שכחו את זה דקה אחרי שהם עברו את הבגרות?

יפעת שאשא ביטון: עכשיו, אתה יודע מה קורה היום במערכת החינוך?

יפעת שאשא ביטון: אתה חושב שהתלמידים נבחנים בתנ"ך, היסטוריה, ספרות ואזרחות?

יפעת שאשא ביטון: בוא, אני אפתיע אותך.

אופיר סופר: - - -

יפעת שאשא ביטון: בית הספר בוחר מקצוע אחד מבין הארבעה האלה.

יפעת שאשא ביטון: בכל האחרים – היום, היום – הם לא עושים בגרות.

יפעת שאשא ביטון: הם בוחרים מקצוע אחד.

יפעת שאשא ביטון: אחד.

גלית דיסטל אטבריאן: אז למה רק תנ"ך?

גלית דיסטל אטבריאן: למה רק - - -

יפעת שאשא ביטון: ומה שאנחנו עושים - - -

אופיר סופר: - - -

יפעת שאשא ביטון: אתה רוצה שאני - - -

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, לא.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, לא.

קטי קטרין שטרית: אז תסבירי.

קטי קטרין שטרית: תסבירי למה לא באנגלית.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, את דיברת - - -

קטי קטרין שטרית: היא פונה אלינו.

יפעת שאשא ביטון: יהיה גם באנגלית.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, היא לא פנתה אלייך.

איתן גינזבורג: היא פנתה לחבר הכנסת סופר.

איתן גינזבורג: את דיברת שלוש דקות, לא הפריעו לך.

איתן גינזבורג: את לא תפריעי לשרה להשלים.

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת קטי שטרית - - -

קטי קטרין שטרית: היא מגשימה לך את החלום – חוסר זהות יהודית.

קטי קטרין שטרית: הגשימו לך את החלום, איתן.

איתן גינזבורג: תתביישי לך.

קטי קטרין שטרית: אתה תתבייש.

קטי קטרין שטרית: אתה תתבייש.

איתן גינזבורג: תתביישי לך.

יפעת שאשא ביטון: עם מה יוצאים הילדים היום?

יפעת שאשא ביטון: חברים, עם מה יוצאים הילדים היום?

יפעת שאשא ביטון: עם כלום, עם כלום.

יפעת שאשא ביטון: במשך שנים אנחנו רואים טוב מאוד מה קורה למקצועות האלה, וכולכם עכשיו מקדשים את מה שהיה כאילו זו התורה כולה.

קטי קטרין שטרית: הוא האדם הכי - - - בעיניי.

קריאה: - - - לוותר - - - מוותרים?

יפעת שאשא ביטון: זה לא.

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה בשביל התלמידים שלנו הרבה יותר ממה שאתם רוצים, ושכשהם יצאו מבית ספר הם יזכרו את מה שלמדו בתנ"ך ואת מה שהם למדו בהיסטוריה.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לספר לכם רק דבר קטן.

יפעת שאשא ביטון: היום הבת שלי הייתה בלוחמי הגטאות.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו, כשישבתי כאן, קראתי הודעה ששלחה מחנכת הכיתה על זה שהם הגיעו ואיך הלומדים היו שם סקרנים, והתעניינו וחזרו נפעמים ודיברו כל הדרך באוטובוס על מה שהם ראו שם.

יפעת שאשא ביטון: זאת למידה משמעותית.

יפעת שאשא ביטון: לא לשבת מול פרק, לזכור אותו בעל פה לחמש דקות - -

אופיר סופר: תשלבי.

יפעת שאשא ביטון: - - להקיא אותו במבחן ולהמשיך הלאה.

קטי קטרין שטרית: - - - מתמטיקה.

אופיר סופר: תשלבי, תשלבי.

יפעת שאשא ביטון: יפה.

קטי קטרין שטרית: גם אנגלית.

יפעת שאשא ביטון: מצוין מה שאתה אומר, חבר הכנסת אופיר סופר.

אופיר סופר: תשלבי.

יפעת שאשא ביטון: מצוין מה שאתה אומר.

יפעת שאשא ביטון: זה מה שאנחנו עושים.

אופיר סופר: - - -

יפעת שאשא ביטון: משלבים.

קריאה: גם אנחנו - - -

קטי קטרין שטרית: - - - רובוטים.

קטי קטרין שטרית: רובוטים.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע מה עצוב?

יפעת שאשא ביטון: שחברת הכנסת קטי שטרית אמורה להיות אשת חינוך.

גלית דיסטל אטבריאן: - - - באנגלית.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רואים הכול פה, חוץ מחינוך.

קטי קטרין שטרית: אני לא אמורה.

קטי קטרין שטרית: אני אשת חינוך יותר ממך.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי?

יפעת שאשא ביטון: הכול חוץ מחינוך.

קטי קטרין שטרית: את פופוליסטית.

קטי קטרין שטרית: את פופוליסטית.

יפעת שאשא ביטון: את זה.

יפעת שאשא ביטון: את זה אנחנו נשנה במערכת החינוך.

קטי קטרין שטרית: - - - את הזהות היהודית.

יפעת שאשא ביטון: המורים יהיו אחרים.

יפעת שאשא ביטון: המורים יהיו כאלה שמלמדים את הילדים שלנו חינוך, דרך ארץ, תרבות, ערכים, כל מה שנעלם ממערכת החינוך בשנים האחרונות - -

קטי קטרין שטרית: את רוצה למחוק את הזהות היהודית.

קטי קטרין שטרית: את מוחקת את הזהות היהודית.

יפעת שאשא ביטון: - - ואנחנו נביא את זה בחזרה לאיפה שזה צריך להיות.

קרן ברק: אבל, יפעת - - -

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אופיר סופר, רק משפט אחרון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו משלבים את זה.

יפעת שאשא ביטון: למה?

יפעת שאשא ביטון: כי בכיתות י' וי"א תהיה הקניה של החומר בדיוק כמו שהיה עד היום, רק באמצעים קצת יותר מתקדמים, כולל מטלות.

אופיר סופר: הבגרויות החיצוניות.

יפעת שאשא ביטון: הבגרות היא חיצונית.

אופיר סופר: מה שקורה באנגלית – שיקרה בתולדות ישראל.

יפעת שאשא ביטון: אני אפתיע אותך.

יפעת שאשא ביטון: אני אפתיע אותך.

אופיר סופר: מה שקורה באנגלית – שיקרה בתנ"ך.

אופיר סופר: בלי לחרטט.

אופיר סופר: אני רוצה לראות את זה - - -

יפעת שאשא ביטון: בעזרת השם, אני מקווה שאני אהיה פה שמונה שנים, וזה יהיה גם באנגלית וגם בפיזיקה – אגב, גם בפיזיקה זה קורה – וגם במתמטיקה וגם בכל המקצועות - -

אופיר סופר: עכשיו, עכשיו.

יפעת שאשא ביטון: - - כי זה העתיד שלנו.

יפעת שאשא ביטון: הלמידה הרב-תחומית והיכולת של הילדים להעמיק בתהליך הלמידה ולהפיק ממנו הרבה יותר ממה שהם מפיקים בשיטות שכבר אבד עליהן כלח ולא רלוונטיות יותר למאה ה-21.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכם.

קרן ברק: אבל יפעת, יפעת - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרה יפעת שאשא ביטון.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: אנא תפסו את מקומותיכם.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל, אנחנו רוצים לעבור להצבעה - -

גלית דיסטל אטבריאן: - - - והיא תראה לעם הספר איך לומדים - -

איתן גינזבורג: - - גם אם לא תצעקי וגם אם תצעקי.

גלית דיסטל אטבריאן: - - חווייתי, חווייתי.

איתן גינזבורג: את יכולה לבחור, או להמשיך לצעוק או לא.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית, ועל כן תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק נכסים של נספי שואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה) (תיקון מס' 5) (הארכת תקופת הביניים והחלת הוראות נוספות) – בקריאה הראשונה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

יואב קיש: מה שהמשותפת הרשו לכם זה מה - - -

קריאה: לילה טוב.

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 47, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה הראשונה, ותעבור להמשך דיון בוועדת העבודה – סליחה, בוועדת חוקה, חוק ומשפט.

קריאה: כספים.

חיים כץ: איתן, מעמד האישה.

איתן גינזבורג: הוצע פה – מעמד האישה.

איתן גינזבורג: הוצע – כספים.

איתן גינזבורג: על כן, היא תועבר לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: הודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת, הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון מס' 6 – הוראת שעה) (כלבי הפקר), התשפ"ב–2022, של חברות הכנסת יסמין פרידמן, שרן מרים השכל וקבוצת חברי הכנסת.

דן מרזוק: תודה.

איתן גינזבורג: תודה למזכיר הכנסת.

איתן גינזבורג: [מס' כ/883; דברי הכנסת, חוב' כ"ב, ישיבה 120; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין) (תיקון מס' 4), בקריאה השנייה והשלישית.

איתן גינזבורג: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, שכבר נמצא כאן במלוא נוכחותו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כשיושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה ביקשה ממני להציג את הצעת החוק נעתרתי בשמחה, כי אני חושב שזו הצעת חוק מצוינת ואני יודע שגם חברתי היקרה, חברת הכנסת נירה שפק, עובדת במהלך החודשים האחרונים במרץ רב כדי לקדם אותה יחד עם סגן השר לביטחון הפנים יואב סגלוביץ', ואני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק זו.

יוראי להב-הרצנו: מטרתה של הצעת החוק היא להקל על עובדים חושפי שחיתויות שמעוניינים לקבל סעד במקרה שמעסיק פגע בענייני עבודתם או פיטר אותם.

יוראי להב-הרצנו: כיום, עובד שחשף שחיתות במקום העבודה ומעסיקו פגע בענייני עבודתו או פיטר אותו יכול לפנות לבית הדין לעבודה לשם קבלת פיצויים או לשם מתן צו מניעה או צו עשה, לרבות צו המבטל את הפיטורים.

יוראי להב-הרצנו: כמו כן, אם חושף השחיתויות הוא עובד בגוף מבוקר על ידי מבקר המדינה, הוא יכול לפנות לנציב תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה לשם קבלת הגנה מפני מעשים של הממונים עליו במקום העבודה, והנציב יכול לתת צו להגן על זכויותיו, כולל צו לביטול הפיטורים, להעברת העובד למשרה אחרת או צו לפיצוי העובד.

יוראי להב-הרצנו: ואולם, הנציב לא יטפל בתלונה אם העובד פנה באותו עניין לבית הדין לעבודה.

יוראי להב-הרצנו: בפועל, העובדים חושפי השחיתויות נתקלים בחסמים שונים שמקשים את מימוש זכויותיהם, והצעת החוק מבקשת להסירם: ראשית, מוצע להאריך את תקופת ההתיישנות להגשת תביעה לבית הדין בשל הפגיעה – לשלוש שנים, במקום תקופה של שנה בלבד שקבועה בחוק הקיים.

יוראי להב-הרצנו: שנית, מוצע שלא למנות בתקופת ההתיישנות את התקופה שבה מטפל נציב תלונות הציבור בתלונה של העובד בגוף מבוקר על הפגיעה בו בשל חשיפת השחיתות.

יוראי להב-הרצנו: כדי לתחום תקופה זו, נקבע כי התקופה שלא תבוא במניין ההתיישנות לא תעלה על שנתיים.

יוראי להב-הרצנו: שלישית, בשל הקושי להוכיח את סיבת הפגיעה בעובד, קיימת בחוק הוראה הקובעת כי בתביעה שהגיש העובד יעבור נטל ההוכחה למעסיק להראות כי לא פגע בעובד בשל חשיפת השחיתות בהתקיים התנאים המצטברים המסוימים.

יוראי להב-הרצנו: אחד התנאים להיפוך נטל הראיה נוגע לסמיכות הזמנים שבין חשיפת השחיתות ובין הפגיעה בעובד, והוא דורש שממועד התלונה שבה נחשפה השחיתות ועד מועד הפגיעה בעובד לא חלפה שנה.

יוראי להב-הרצנו: אם כן, מוצע להאריך לשנתיים את התקופה האמורה, ובכך להקל על חושף השחיתות שנפגע להוכיח את תביעתו.

יוראי להב-הרצנו: להצעת החוק, חבריי חברי הכנסת, לא הוגשו הסתייגויות, ואני קורא לכם בחפץ לב לאשר אותה בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

יוראי להב-הרצנו: חברת הכנסת שפק, יישר כוח ובהצלחה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת להב הרצנו.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת נירה שפק.

קריאה: קודם מצביעים - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת נירה שפק ביקשה רשות דיבור.

איתן גינזבורג: יש לה חמש דקות לדבר, והיא תמלא את זכותה ככל שתרצה.

בועז טופורובסקי: - - - שמית.

איתן גינזבורג: אבל העסק הוא כזה: יש לך עד חמש דקות.

נירה שפק: אני יודעת.

איתן גינזבורג: אפשר גם פחות, אבל זה עד חמש דקות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יואב קיש: ואתה תיתן לה עוד דקה או שתיים, אם היא תצטרך.

נירה שפק: לא, לא צריך.

איתן גינזבורג: אנחנו נעמוד על הכללים גם הפעם.

נירה שפק: החוק שאנחנו הולכים להעביר הוא חוק שמכבד את הכנסת, ואני חושבת שזה חוק מוסרי.

נירה שפק: אני מבקשת לאשר תיקון עיוות.

נירה שפק: אנחנו ניעמד לצידם של אלה שמוכנים להילחם על טוהר המידות ומינהל תקין, שנחשפו בשמם והפכו להיות מטרה לחיסול חשבונות, נקמנות, רק בשל היותם חושפי שחיתויות.

נירה שפק: אישור החוק הזה יאפשר גם לברר את הטענות שלהם וגם לתבוע את מה שנעשה להם.

נירה שפק: אני רוצה להודות לשר המשפטים גדעון סער על התמיכה והעזרה בהבאת הצעת החוק הזאת.

נירה שפק: אני רוצה להודות ליושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה אפרת רייטן מרום על ההבנה שיש להצעת החוק הזאת חשיבות רבה בלוחות הזמנים המהירים שנדרשים כדי להכניס את החוק הזה לספר החוקים.

נירה שפק: אני רוצה לומר שאני מאוד גאה במפלגה שלי, יש עתיד, שהשקיפות וטוהר המידות מעוגנים במצע שלנו, והחוק הזה הוא עוד אבן דרך לכך.

נירה שפק: בזמן שאנחנו נצביע כאן יהיו עובדים ועובדות שיידלק אצלם האור, והם יבינו שיש להם זמן לתבוע את עלבונם, את בעייתם הכלכלית.

נירה שפק: ויהיו אחרים שיבינו שהם יכולים לעמוד ולצאת בלי חשש לנקמה.

נירה שפק: אז אני מבקשת מכל מי שפה ונשאר – להצביע בעד הצעת החוק הזאת.

נירה שפק: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת שפק.

איתן גינזבורג: הצבעה מס' 7

איתן גינזבורג: נגד – אין

איתן גינזבורג: סעיפים 1–3 נתקבלו.

איתן גינזבורג: בעד – 47, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה התקבלה בקריאה השנייה.

איתן גינזבורג: הצבעה מס' 8

איתן גינזבורג: נגד – אין

איתן גינזבורג: חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין) (תיקון מס' 4) התשפ"ב–2022, נתקבל.

איתן גינזבורג: יברכם השם.

איתן גינזבורג: בעד – 48, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין) (תיקון מס' 4) התשפ"ב–2022, התקבלה בקריאה שלישית, ונכנסה לספר החוקים של מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: למעשה, התקבלה כחוק.

איתן גינזבורג: הודעה מטעם ועדת הכנסת, על ידי חבר הכנסת בועז טופורובסקי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

): תודה.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברות וחברי הכנסת, נתבקשתי על ידי יושב-ראש ועדת הכנסת להודיע כי ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום, כי הצעות החוק הבאות יועברו לדיון בוועדות כמפורט להלן: ועדת ביטחון הפנים תדון בהצעות החוק הבאות:

): הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (תיעוד חזותי של השימוש במכתזית), התשפ"ב–2022, של חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי; הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (תיעוד חזותי על השימוש במכתזית), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת גבי לסקי; הצעת החוק לתיקון פקודת המשטרה (תיעוד חזותי של השימוש במכתזית), התשפ"ב–2022 של חבר הכנסת אורי מקלב וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הרשות הלאומית לביטחון קהילתי (תיקון מס' 2), התשפ"ב–2021.

): ועדת הכלכלה תדון בהצעות החוק הבאות: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – ביטול עסקת מכר מרחוק למתן שירותי תיירות בישראל), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – ביטול עסקת מכר מרחוק למתן שירותי תיירות בישראל), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת לימור מגן תלם וקבוצת חברי הכנסת.

): ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעות החוק הבאות:

): הצעת חוק לביטול קובלנה (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת צביקה האוזר; הצעת חוק העונשין (תיקון – הרחבת הגדרת הגזענות), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יעקב אשר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – פסקת התגברות), של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק-יסוד: ההתגברות (תיקוני חקיקה), של חבר הכנסת שלמה קרעי וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק-יסוד: ההתגברות (תיקוני חקיקה), של חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר.

): אבקש להודיע גם על חילופי אישים בוועדות הבאות:

): בוועדת הכנסת – במקום חברת הכנסת עידית סילמן תכהן חברת הכנסת שירלי פינטו קדוש מטעם סיעת ימינה; בוועדת הבריאות – במקום חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי תכהן חברת הכנסת שירלי פינטו קדוש על מכסת סיעת יש עתיד; בוועדת העבודה והרווחה – במקום חברת הכנסת מירב בן ארי תכהן חברת הכנסת יסמין סאקס פרידמן מטעם סיעת יש עתיד.

): תודה ולילה טוב.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת בועז טופורובסקי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

איתן גינזבורג: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ט"ז באייר התשפ"ב, 17 במאי 2022, בשעה 16:00 אחר הצוהריים.

איתן גינזבורג: ישיבה זו נעולה.