ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 128, 2022-05-11 00:00

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום רביעי, י' באייר התשפ"ב, 11 במאי 2022.

איתן גינזבורג: נפתח בהודעה למזכיר הכנסת, בבקשה.

דן מרזוק: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבד להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 63) (הפרה בנסיבות מחמירות), התשפ"ב–2022; הצעת חוק הטיס (תיקון מס' 4), התשפ"ב–2022; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 38) (היכל ההנצחה בהר הרצל), התשפ"ב–2022.

דן מרזוק: תודה.

איתן גינזבורג: תודה למזכיר הכנסת.

איתן גינזבורג: נעבור לשאילתות דחופות.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא שר החקלאות ופיתוח הכפר, שישיב על שאילתה של חבר הכנסת עופר כסיף, שמספרה 132: התפרצות מגפת הפה והטלפיים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עופר כסיף: חברי הכנסת, אדוני השר, השאילתה היא על התפרצות מגפת הפה והטלפיים.

עופר כסיף: אנו חווים מגפה בהיקפים שלא ידענו בעבר, ורצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: כיצד מאושרות כניסות נוספות של אוניות משלוחים חיים?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: מדוע אין הקפדה על 21 ימים עד להשפעה מלאה של החיסון?

עופר כסיף: 3.

עופר כסיף: מדוע חישוב ימי ההסגר אינו שמונה ימים כחוק?

עופר כסיף: תודה.

עודד פורר: תודה לחבר הכנסת כסיף.

עודד פורר: 1.

עודד פורר: משלוחי מקנה המגיעים לישראל נכנסים למקומות הסגר הנמצאים מחוץ לאזורים הנגועים בפה והטלפיים, מחוסנים פעם אחת במקום ההסגר, ועוברים ממנו למשקים הנמצאים מחוץ לאזורים הנגועים.

עודד פורר: 2.

עודד פורר: כניסת בעלי חיים לאזורים נגועים בפה וטלפיים אסורה עד גמר תקופת ההסגר.

עודד פורר: לא ניתנו עד כה כל הקלות בהכנסת בעלי חיים לתוך משקים באזורים נגועים.

עודד פורר: מדובר ב–28 ימים לפחות – 21 ימים מהחיסון הראשון ועוד שבעה ימים מהחיסון השני.

עודד פורר: 3.

עודד פורר: החיסון הראשון ניתן במקום ההסגר בתום תקופת ההסגר.

עודד פורר: המקנה המיובא אינו עובר לאזורים נגועים, אלא למשקים באזורים חופשיים מפה וטלפיים.

עודד פורר: שם ניתן החיסון השני.

עודד פורר: רק משחלף הזמן המבטיח השפעה מלאה של החיסון ניתן אישור להעברתו לרשות הפלסטינית או למשק אחר, ובכל מקרה, כאמור, לא למשקים באזורים נגועים.

עודד פורר: 4.

עודד פורר: החוק מגדיר שמונה ימי הסגר, ולכן חישוב הימים כולל את יום הכניסה ויום היציאה כחוק.

עודד פורר: אתה תרצה לשאול עוד משהו, או שאני ארחיב על הנושא עצמו?

עופר כסיף: אני אשמח שתרחיב, אבל אחר כך אולי אני גם אשאל.

עופר כסיף: תלוי.

עודד פורר: הסיפור הזה של התפרצות מגפת הפה והטלפיים מלווה אותנו לאורך כל השנים.

עודד פורר: חשוב להדגיש, קודם כול, שאין פה סכנה לבני אדם.

עודד פורר: מאוד מאוד חשוב להדגיש את זה.

עודד פורר: כן נאמר שהשירותים הווטרינריים שלנו עושים עבודה מאוד מאוד משמעותית, בכלל כדי לשמור על בריאות הציבור בכל מה שנוגע למזון מן החי – אנחנו רואים את זה גם בהיבט של מקנה ובקר; אנחנו רואים את זה גם בהיבט של עופות ולולים.

עודד פורר: רק אתמול קיימנו דיון משמעותי בוועדת החינוך בנושא אופן החזקתן של התרנגולות בלולי ההטלה.

עודד פורר: אתמול גם פורסם אחר הצוהריים דוח מבקר המדינה, שפירט היטב, אני חושב, מדוע נדרשת הרפורמה שאני מוביל בענף הלול לטובת השדרוג של כל הענף הזה ולולי ההטלה, כדי שבאמת נשמור על בריאות הציבור.

עודד פורר: הרבה פעמים, לצערי, אנשים מסתכלים על כל הנושא הזה של מזון מן החי רק דרך פריזמה אחת, בין אם זה רק דרך הפריזמה של עלות המוצר או רק דרך הפריזמה של צער בעלי חיים באופן גידול התוצרת מן החי.

עודד פורר: וצריך להבין שיש פה גם את הפריזמה של בריאות הציבור.

עודד פורר: אתה רואה את זה פעם אחת פה בנושא הזה של יבוא בקר מן החי.

עודד פורר: במובן הזה של יבוא מקנה אני נמצא בהליך בחינה, על כל נושא יבוא המקנה למדינת ישראל.

עודד פורר: כל נושא מה שקרוי אצל כולם "המשלוחים החיים" הוא נושא שאנחנו עוסקים בו.

עודד פורר: צריך להבין שמדינת ישראל לא יכולה לייצר עבור כל התצרוכת המקומית את הבשר הנדרש, אבל יש אפשרויות אחרות שיכולות לפחות גם לצמצם עוד לפני שאנחנו עושים איזשהם תיקוני חקיקה.

עודד פורר: כך למשל, מבלי לפגוע בבריאות הציבור, גם בראייה של מה קורה במקומות אחרים, תקנות היבוא של בשר מצונן.

עודד פורר: בשר מצונן – בכל העולם, מי שקובע את אורך חיי המוצר הוא היצרן, זאת אומרת, מי שמוכר.

עודד פורר: כך זה בכל המדינות המתוקנות גם באירופה.

עודד פורר: ואם אתה רוצה לייבא בשר מצונן לצרפת, למשל, אז תוקף אותו בשר הוא 120 ימים.

עודד פורר: משום מה, כאן משרד הבריאות בחר שהתוקף יהיה 85 ימים על אותו בשר שמיובא לישראל.

עודד פורר: כאן זו דוגמה מצוינת איך את המחיר משלמים גם אזרחי ישראל, וגם העובדה שצריך לייבא לכאן יותר מקנה, מה שמעלה את היקף המשלוחים החיים הללו.

עודד פורר: זו דוגמה אחת לשינוי רגולטורי פשוט שיכול לצמצם את משלוחי המקנה.

עודד פורר: יש כמובן הרבה מאוד פיתוחים אחרים, וחשוב להבין שגם בהם אנחנו משקיעים היום.

עודד פורר: בין אם זה נושא הבשר המתורבת – אני יכול לומר לך שאני זכיתי לבקר באחת מהחברות האלה ברחובות, שבעצם מגדלות את הבשר מתא קיים, מה שמהווה פתרון מדהים גם לסוגיות סביבתיות, שכן חלק נכבד מזיהום האוויר מגיע בעצם מהבשר שמגודל לטובת חלב או אכילה – וגם לכל הסוגיות של צער בעלי חיים.

עודד פורר: בסופו של יום, עוד יגיעו הימים שנגדל את הסטייק שאנחנו אוכלים דווקא במעבדה.

עודד פורר: אני אגלה אפילו שיצא לי לטעום את הבשר הזה, שהוא בשר לכל דבר ועניין גם מבחינת המהות שלו.

עודד פורר: יש סוגיות אחרות.

עודד פורר: חברי הכנסת מש"ס ויהדות התורה - - -

איתן גינזבורג: השאלה היא אם הוא טעים.

עודד פורר: הוא טעים.

עודד פורר: יש עוד שאלה שאותה רציתי להעלות – האם הוא כשר, האם אתה יכול לאכול את הבשר הזה עם חלב, הרי הוא גודל מתרבית.

עודד פורר: גם כאן יש כאלה שכבר פסקו ככה, פסקו אחרת.

עודד פורר: אני מניח שעוד נשמע על הוויכוחים האלה.

עודד פורר: אבל הדבר המעניין הוא שמדינת ישראל בתחום הזה של הפודטק היא באמת מהמובילות בעולם.

עודד פורר: כשאתה בודק כמה יוזמות בתחום הזה של פודטק יש פר נפש במדינת ישראל, אנחנו נמצאים במקומות הראשונים.

עודד פורר: וזה אחד הנושאים הכי דרמטיים לאנושות כולה מבחינת מציאת פתרונות, איך ומה יאכלו בני אדם.

עודד פורר: אנחנו מובילים היום גם את הרפורמה בחקלאות, שהמשמעות שלה היא לעודד את החקלאים לעבור לגידולים שהם יותר כלכליים, וזה נוגע גם בזה.

עודד פורר: באותו ביקור, אדוני היושב-ראש, אני גם אכלתי המבורגר מודפס מהצומח באחת החברות האלה, שהדפיסו אותו במדפסת תלת-ממד.

איתן גינזבורג: והוא היה טעים?

עודד פורר: הוא היה טעים.

עודד פורר: לא רק שהוא היה טעים.

עודד פורר: זו הייתה הפעם הראשונה שאכלתי צ'יזבורגר, כי אני שומר כשרות, אבל פה אין שום בעיה.

עודד פורר: וכדי לייצר את אותם מוצרים אתה צריך קטניות שהן עשירות יותר בחלבון.

עודד פורר: אז למשל החומוס, שעשיר יותר בחלבון, החקלאי שמגדל אותו מקבל הרבה יותר כסף; העלות שלו לקילו היא הרבה יותר יקרה.

עודד פורר: לא מגדלים אותו כמעט בישראל, אז צריכים לייבא אותו לכאן.

עודד פורר: למה שבמקום החומוס שמגדלים בישראל, שהוא החומוס הכי פשוט והכי בסיסי, לא יגדלו את המוצרים האלה או גם יפתחו אותם?

עודד פורר: בזה אנחנו משקיעים, בין היתר, במחקר והפיתוח.

עודד פורר: בסופו של יום, חבר הכנסת כסיף, הפתרון הטוב ביותר לכל האירועים האלה, שעליהם אנחנו מדברים ומהם אנחנו חוששים, גם של התפרצויות של מחלות, הוא דווקא הטכנולוגיה, המחקר והפיתוח, בין אם זו ביצה שאתה אוכל אותה שהיא בכלל מהצומח, גם כזאת יש, ועד לסטייק שגדל במעבדה.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני השר, על התשובה המפורטת.

עופר כסיף: האמת שגם אני מאוד מעוניין להגיע לביקור ברחובות, באותה - - -

עודד פורר: אתה יכול בתחבורה ציבורית, זה לא רחוק ממך.

עופר כסיף: לא ממש.

עופר כסיף: וזה גם נשמע מעניין ואני מסכים איתך שזה נותן פתרונות להרבה דברים.

עופר כסיף: השאלה הנוספת שלי היא קצת בכיוון אחר.

עופר כסיף: מדי שנה יוצא נוהל אישור מקומות הסגר למקנה בידי משרד החקלאות.

עופר כסיף: שם כתוב במפורש שיבוא בעלי חיים צריך להיעשות במשורה ורק על מנת להשלים פערים בשל הסכנות הבריאותיות.

עופר כסיף: ואני תוהה ושואל מדוע – או מה פשר הפער בין הנוהל לבין מה שקורה בפועל.

עופר כסיף: תודה.

עודד פורר: שוב, כפי שאמרתי, מה שקורה בפועל הוא שהצריכה במדינת ישראל הולכת ועולה.

עודד פורר: הצריכה פר נפש של בשר במדינת ישראל הולכת וגדלה.

עודד פורר: ויותר מזה גם, אנחנו פה יותר ויותר נפשות על אותה יחידת שטח.

עודד פורר: כדי להשלים את זה, כמו שאמרתי, אי-אפשר לגדל את כל הבקר שאנחנו רוצים למאכל במדינת ישראל ונדרשות תמיד השלמות כאלו או אחרות.

עודד פורר: שוב אני חוזר, הפתרונות יבואו דווקא לא מהמלחמה במצב הקיים אלא יותר מההשקעה באלטרנטיבות שיהיו גם כדאיות יותר וגם נכונות יותר.

עודד פורר: גם הבשר המתורבת למשל, או פתרונות אחרים של יבוא בשר מצונן.

עודד פורר: אז יכול להיות שגם מי – ויסלחו לי הטבעונים או הצמחונים ששומעים או רואים אותנו עכשיו – גם מי שמתעקש לאכול את הסטייק הטרי שהוא רוצה לאכול, זה מה שהוא מבקש לאכול, הוא לא אוכל כל יום, או לפחות רוב הציבור לא אוכל כל יום את אותו בשר טרי.

עודד פורר: ואז אתה חייב לגוון והגיוון מגיע דווקא בעובדה שנאפשר יבוא של בשר מצונן עם יותר ימי תוקף, מה שכמובן מפחית משמעותית את הסבל של בעלי החיים לפחות במובן של המשלוחים החיים.

עודד פורר: מהצד השני, ככל שנשקיע יותר במחקר ופיתוח שייתנו לנו פה אפשרויות, בין אם זה לבשר מתורבת שגדל במעבדה או לתחליפים אחרים מהצומח, שיש להם גם ערכים תזונתיים הרבה פעמים טובים יותר ובריאותיים יותר, אנחנו נמצא גיוון רחב יותר של אפשרויות התזונה של אזרחי ישראל על פני מה שחייב לגדל באותן שיטות שאנחנו מכירים והן מוכרות לנו כשיטות הקונבנציונליות.

עודד פורר: יחד עם זאת, ואני אומר את זה גם כמי שאמון על הנושא, תמיד אני צריך לאזן בין האינטרסים – של אזרחי ישראל שרוצים לצרוך בשר ורוצים לצרוך אותו גם במחירים סבירים.

עודד פורר: חשוב להבין שאם נתחיל למנוע מהם, ברגע שנמנע כניסה או נמנע את היכולת לצרוך את כל הבשר שכולם רוצים, שוב, היצע וביקוש, יהיה פחות בשר, המחיר של הבשר יהפוך להיות הרבה יותר יקר ואז היחידים שייהנו יהיו השכבות העליונות.

עודד פורר: אותו דבר גם נכון לפירות וירקות.

עודד פורר: כשאנחנו מובילים היום את הרפורמה הזו למשל, היא נובעת בין היתר מזה שהייצור החקלאי במדינת ישראל בשנת 2022 זהה מבחינת התפוקה שלו לייצור החקלאי שהיה במדינת ישראל בשנת 2000.

עודד פורר: רק מה, במקום 6 מיליון תושבים שחיו פה בערך, כ-6 מיליון תושבים שחיו פה בשנת 2000, חיים פה היום קרוב ל-10 מיליון תושבים.

עודד פורר: המשמעות – פחות פירות וירקות על הרבה יותר אנשים שנמצאים כאן שרוצים לצרוך אותם.

עודד פורר: ואז אנחנו רואים את גרף מחירי הפירות והירקות טס למעלה בזינוק של למעלה מ-100% במחיר, וירידה של קרוב ל-30%, 25%–30%, בצריכה של פירות וירקות.

עודד פורר: פה צריך להבין, חבר הכנסת כסיף, הירידה בצריכת פירות וירקות היא לא בשכבות של העשירונים העליונים, היא דווקא קורית בעשירונים התחתונים שמתחילים לספור את מספר הפירות והירקות שהם קונים בסופר בגלל שהמחירים טסו למעלה.

עודד פורר: ולכן המשמעות של מה שאנחנו עושים מוכוונת קודם כול באמת לאפשר לכולם לרכוש ולצרוך מזון בריא במחירים שהם מחירים סבירים.

עודד פורר: הוא הדין גם לגבי בשר.

עודד פורר: אם אנחנו לא נאפשר ולא ניצור פה חלופות ואלטרנטיבות לתצרוכת של מזון מהסוג הזה, אז מה שיקרה, המחיר של מה שיש יעלה.

עודד פורר: הכלל הבסיסי והפשוט של היצע וביקוש גם במובנים של מזון.

עודד פורר: גם שם הנושא הזה בא לידי ביטוי.

עודד פורר: כמובן שבתוך זה החשיבות שאני שמתי והצבתי במשרד החקלאות לקחת בחשבון ולשים את הנושא הזה על השולחן כחלק מהשיקולים של צער בעלי חיים ושל האופן שבו אנחנו גם מגדלים את בעלי החיים במדינת ישראל היא חשיבות דרמטית.

עודד פורר: היא חשיבות דרמטית קודם כול מבחינת איזו מדינה אנחנו ולאילו מדינות אנחנו רוצים להידמות.

עודד פורר: אם אני שוב אחזור לדיון שהיה אתמול, אם אני רוצה שהתרנגולות כאן יגדלו כמו במדינות מפותחות או כמו במדינות של עולם שלישי, ואנחנו צריכים להיות בצד של המדינות המפותחות וללכת בכיוון של האיחוד האירופי לכיוון של לולים ללא כלובים.

עודד פורר: ולצד זה שאנחנו מדברים גם על מתקנים מתקדמים, אנחנו מדברים גם על הבטיחות הביולוגית, שבסופו של יום משורשרת לבטיחות של אזרחי ישראל.

עודד פורר: אם אנחנו נמשיך לגדל תרנגולות בלולים שמותאמים לאמצע המאה הקודמת, על המשמעויות של הבטיחות הביולוגית שלהם, אנחנו נמשיך ונקבל פה תוצרת שהיא פחות טובה מבחינה סניטרית, אנחנו נמשיך להעמיד ולסכן את הציבור הישראלי, גם את זה שחי ליד אותם לולים, בחשיפה למחלות כאלה ואחרות והתפרצויות של מחלות.

עודד פורר: הוא הדין גם לגבי מקנה.

עודד פורר: רק בשנה האחרונה חווינו התפרצות חזקה מאוד של שפעת עופות.

עודד פורר: הסיכון היה גדול מאוד, לצערי, דווקא בחלק מהיישובים שבהם גדלות התרנגולות האלה, כי צריך להבין, התפרצות של שפעת עופות, אם היא קורית בלול עם בטיחות ביולוגית, שהוא מחוץ לתחומי יישוב, מרוחק מבני אדם, קל לי לבודד את האירוע.

עודד פורר: וברגע שאני מבודד את האירוע אין סיכון לבני אדם ומצליחים גם להשתלט עליו מהר.

עודד פורר: אבל אם אנחנו הולכים למושב שבו כל הלולים מפוזרים בין הבתים, לולים פתוחים שבהם המחלות עוברות בשנייה מלול ללול, בלי פינוי זבל שהוא פינוי מוסדר, ההתפרצות קודם כול קורית תוך שניות בכל היישוב, ואחרי שהיא קורית בכל היישוב, בגלל הקרבה של הלולים לבתים אנחנו עלולים אפילו לעמוד בפני סיכון של פינוי היישובים.

עודד פורר: ולכן האיזון הזה של צער בעלי חיים הרבה פעמים נוגע גם באיזון של הבטיחות הביולוגית והבריאותית כדי לשפר אותה לאזרחי ישראל.

עודד פורר: אנחנו עושים את זה ורוצים לקדם את זה גם בתחום המקנה, וכמובן גם בתחום ענף הלול, שאני מקווה שנקדם את התקנות שדיברנו עליהן אתמול להצבעה כמה שיותר מהר.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת לחברת הכנסת יעל רון בן משה.

איתן גינזבורג: שאלה לשר החקלאות, במשך דקה.

יעל רון בן משה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעל רון בן משה: כבוד השר, בדצמבר 2021 התפרצה שפעת העופות בלולים ופגעה בעופות בעיקר בצפון הארץ.

יעל רון בן משה: 85 לולנים, כולם גרים בקו הגבול הצפוני, נפגעו מאוד ביכולת שלהם להתפרנס.

יעל רון בן משה: לא הייתה באותה עת אפשרות לרכוש ביטוח מפני שפעת העופות.

יעל רון בן משה: גם היום אין אפשרות לרכוש ביטוח כזה.

יעל רון בן משה: סך הנזק – הנזק שעוד ניתן להשלים כפיצוי ללולנים – נאמד ב-10 מיליון שקלים בלבד.

יעל רון בן משה: עבורנו זה בלבד, עבורם זה כמובן היכולת לספוג את ההפסד הזה.

יעל רון בן משה: אני רוצה לציין, אין לזה כל קשר לרפורמה בחקלאות שעליה דנים בנפרד.

יעל רון בן משה: זה נזק שקרה בעבר, כשהם איבדו את היכולת להתפרנס, אולי בדומה לפיצוי עסקים בתקופת האומיקרון.

יעל רון בן משה: כיצד אתה מתכוון לפעול בנושא?

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: ראשית, אני פועל בנושא מאותו רגע שהתפרצה שפעת העופות בעיקר במושב מרגליות ובמושב שלם, ששם הייתה התפרצות.

עודד פורר: הקשר הוא שראינו בדיוק את כל אשר יגורנו בא.

עודד פורר: זאת אומרת, ראינו מה קורה במושב שבו הלולים הם בתוך המושב, חלק נכבד מהלולים – לולים שלא עומדים בבטיחות ביולוגית, וההתפרצות הזאת תוקפת את המושב כולו ומחסלת שם פשוט את ענף הפרנסה.

עודד פורר: הפגיעה באנשים עצמם היא ממש פגיעה קשה.

עודד פורר: פגיעה קשה שהפיצוי המוגדר בחוק לאירוע של שפעת עופות, כמו גם לאירועים אחרים, אגב, של מגפות אחרות מן החי שקורות בענפים אחרים, הוא הפיצוי על העוף.

עודד פורר: אבל הדוגמה הטובה ביותר לעד כמה הענף עצמו, כענף, מנוהל בצורה שכמעט לא מאפשרת סיוע בו היא הדוגמה של מה שקרה במרגליות.

עודד פורר: כי איך מנוהל ענף הלול?

עודד פורר: ענף הלול מנוהל בזה שיש כ-2,850 מכסות שחולקו לאנשים כדי שיגדלו את העופות, מתוכם רק כ-1,350 מגדלים, השאר משכירים את המכסה שלהם למגדל גדול שהם מתארחים אצלו בלול.

עודד פורר: הם לא רואים את התרנגולת, הם לא פגשו אותה, הם לא מגדלים אותה.

עודד פורר: הם נהנים מהשכר שהם מקבלים כשכר מאותו מגדל גדול.

עודד פורר: רצינו לפצות − אני אומר, יש בתקציב את עלות העוף קודם כול.

עודד פורר: השמידו עוף, צריך לשלם את עלות העוף.

עודד פורר: מגיע המגדל הגדול, שיש לו בערך 200,000 עופות בלול, רוצים לשלם לו, אבל ה-200,000 עופות הם בתוך מכסות של מגדלים אחרים.

עודד פורר: אז כדי לשלם לו אני צריך – הרי זה לא עוף שלו, אלא של בעל המכסה, אני צריך את ההסכמה של בעל המכסה.

עודד פורר: בעל המכסה לא מסכים לו, אין ביניהם הסכמים, אין התחשבנויות.

עודד פורר: כל הנושא ההתנהלותי בתוך האירוע הזה הוא בבלגן גדול, שמחייב אותנו למציאה של פתרונות יצירתיים.

עודד פורר: בזה המשרד שלי באמת הפך, בלוליינות משפטית, כדי להגיע ליכולת לפצות.

עודד פורר: כי אם אני אפצה, למשל, את המגדל הגדול, יבוא זה שהתארח אצלו ויגיד: למה נתת לו את עלות העוף, תן לי אותה.

עודד פורר: ואומר המגדל הגדול: אבל אני רכשתי את העוף, אני צריך לקבל את הפיצוי.

עודד פורר: שם היינו.

עודד פורר: על זה אני מוסיף את הפיצוי הנוסף, מעבר לעלות העוף, והוא הפיצוי על אובדן ההכנסה, כי באותו רגע הם איבדו הכנסה של סדר גודל של בין שלושה חודשים לחצי שנה.

עודד פורר: הדבר הזה לא נמצא ולא מוסדר בחקיקה.

עודד פורר: אני פועל היום עם ראש המועצה האזורית מבואות חרמון ועם משרדי הממשלה השונים, ודיברתי על זה גם עם שר הרווחה, כדי למצוא את הנתיב שיסייע לאותן המשפחות.

עודד פורר: אני מעריך שנצליח למצוא פתרון בקרוב, אבל יש פה סוגיה – גם כן, שוב, עניין משפטי.

עודד פורר: אנחנו עובדים על זה מסביב לשעון.

עודד פורר: לא נעלמה מעינינו המצוקה שם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת יעל רון בן משה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב מרגי, שאלה נוספת.

יעקב מרגי: מכובדי השר – תודה, אדוני היושב-ראש, על המחווה – לא הייתי מבקש את הזכות לשאלה נוספת אם לא הייתי שומע את הנימוק של השר.

יעקב מרגי: אף אחד לא מתנגד לרפורמה ברווחת העוף בלולים ולהוצאת הלולים מהמשק, אלא יש לנו בעיה עם ההסתכלות של משרד החקלאות לאחרונה – אלא אם כן תזים את זה פה, תערער את זה: העסק הזה שנקרא חקלאות בקווי הגבול, המשקים האלה, דינם כדין מסעדה שהצליחה או לא הצליחה באשדוד, תל אביב או באר שבע.

יעקב מרגי: יש עדיין ערך לחקלאות, יש ערך רב.

יעקב מרגי: אני לא אמנה אותו, ואתה מכיר אותו, ואתה מאמין בו.

יעקב מרגי: יש ערך לישיבתם בקווי הגבול, גם זה שאתה מציג את זה כאילו מכרו את המכסה ואותה אלמנה, אותו משק בית, נהנה מ-7,000 שקלים או 8,000 שקלים בחודש.

יעקב מרגי: העניין הוא כזה: בזמנו הממשלה רצתה לתקצב ב-380 מיליון שקלים, אם אני לא טועה, את המעבר של הלולים.

יעקב מרגי: מישהו צריך לשאת בעלות של הוצאת הלולים מהמשקים לאזור הגידול המשותף שמתוכנן.

יעקב מרגי: אני לא מבין למה כבר כמה קדנציות משרד החקלאות – עוד לפניך, עוד בתקופה של אורי אריאל – למה האוצר חזר בו ולא שם את זה?

יעקב מרגי: המגדלים מוכנים להוציא את הלולים.

יעקב מרגי: שהמדינה תישא בעלויות.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

עודד פורר: קודם כול, אני לא בהכרח מסכים קטגורית שהמדינה היא זאת שצריכה לשאת בכל העלויות.

עודד פורר: אני חושב שבהחלט המדינה יכולה לתת סיוע במענקי השקעות, כמו שהיא נותנת לחקלאי שמשקיע ועושה השקעה.

עודד פורר: אני חושב שיש חשיבות בשותפות הזאת.

עודד פורר: בסופו של יום צריך להפריד בין הדברים.

עודד פורר: 1.

עודד פורר: לחקלאות יש ערך מעבר לערך הכלכלי, נקודה.

עודד פורר: יש לחקלאות ערך מעבר לערך הכלכלי בעיקר על גבולות המדינה, נקודה.

עודד פורר: אני מאמין בזה, אני פועל לטובת זה, אבל החקלאות הזאת גם צריכה להיות חקלאות שמותאמת, ברמה כזאת שלא בסוף כל אזרחי מדינת ישראל צריכים לשלם בשביל איזשהו אירוע קטן שאותו אנחנו רוצים לתת בתמיכה ישירה.

עודד פורר: אני ניהלתי לא מעט משאים ומתנים בחיי, וגם את המשא ומתן הזה בתחום של החקלאות.

עודד פורר: שוב ושוב ושוב, תאמין לי – אתה יודע מה, הזהירו אותי.

עודד פורר: כשנכנסתי לתפקיד אמרו לי, אתה תראה שככה זה יהיה עם הענף.

עודד פורר: הענף מקבל הצעות, אומר כן, ואחרי שעתיים נעלם.

עודד פורר: זה קרה לי איתם בוועדה אצל מיכאל ביטון.

עודד פורר: ישבו איתי, סיכמו איתי גם על תיקונים לתקנות, שניים-שלושה תיקונים שהסכמנו עליהם.

עודד פורר: אמרנו, בסדר, מסכימים עליהם, וכשהגענו לוועדה, נשכחו הסיכומים.

עודד פורר: לכן אני אומר את זה בצער.

עודד פורר: אני אומר בצער, כי אני חושב שבחלק מהמקרים יש מנהיגות שמוליכה שולל דווקא את אותם אלה שזקוקים לסיוע הזה.

עודד פורר: אותה קשישה או אלמנה שנמצאות על הגבולות, הן לא בתוך הפוליטיקה, הן לא פה במסדרונות.

עודד פורר: בסוף מגיעים כל מיני חבר'ה פה למסדרונות, עושים את ההופעה שלהם, מצלמים את הסרטון שלהם.

עודד פורר: זה בסדר, אין לי שום בעיה שיצעקו, שיגידו, שיעשו איזו הופעה שהם רוצים, אבל השאלה שאני שואל אותם בסוף: דאגתם לאותה אלמנה?

עודד פורר: הבאתם איזשהו פתרון?

עודד פורר: הפתרון מונח על השולחן, חבר הכנסת מרגי.

עודד פורר: אנחנו מוכנים לקחת חלק ולתקצב ולמצוא את הפתרונות.

עודד פורר: ידענו למצוא את הפתרונות האלה, שיסייעו גם בידי אזרחי ישראל עם יכולת לרכוש במקרה הזה ביצים טובות יותר, בבריאות סניטרית טובה יותר ובמחיר טוב יותר, וגם עבור אותם אלו הלולנים, כדי לייצר להם את האלטרנטיבה, בין שזה בלול גדול ומודרני ורווחי ובין שזה גם בגידול אחר או בתעסוקה אחרת שיכולה לקרות באותו הלול.

עודד פורר: אגב, בחלק מהמושבים יש אנשים שעברו לגידול, של indoor farming, מה שנקרא.

עודד פורר: לקחו את הלול הזה ומגדלים בתוכו חקלאות שהיא היום החזית שלכיוונה הולכת החקלאות, של גידולים בתוך מכולות סגורות, ויודעים לעשות בזה שימושים.

עודד פורר: יותר מזה אני אגיד לך, אמרתי להם שאני מוכן לתמוך, יחד איתם, עם כל המשקל שלי כשר החקלאות ושל שר האוצר כשר אוצר, על כל המשמעויות של זה, גם בשינויי חקיקה שיידרשו כדי להסדיר שימוש אחר באותם לולים ישנים, בין שזה למגורים, בין שזה לתיירות ובין שזה לחקלאות אחרת.

עודד פורר: לצערי עד לרגע זה לא מצאתי פרטנר בצד השני.

עודד פורר: אני הולך לשבת איתם שוב בתחילת השבוע.

עודד פורר: מקווה שכן.

עודד פורר: להגיד לך שאפשר?

עודד פורר: כבר הגעתי עם חלק מהם לסיכומים, האחרים לא כיבדו.

עודד פורר: כל אחד – אני אומר לך, הפוליטיקה הרבה פעמים במקרים האלה ממש פוגעת בסוף באנשים שבקצה.

עודד פורר: מוטב שכולם יורידו את כל הטונים שלהם ואת כל האגו שלהם וינהלו את זה.

עודד פורר: ככה אני מסתכל על זה.

עודד פורר: אני יושב עם אנשים שהאמן לי, בימים אחרים, עם איך שהם מדברים גם אליי, גם אל עובדי המשרד וגם לאחרים, כנראה לא הייתי יושב איתם.

עודד פורר: אני אשב איתם שוב ושוב ושוב – לא בגללם, אלא בגלל מי שהם אמורים לייצג, והם לא מייצגים אותו, והם פוגעים בו.

עודד פורר: אז בסדר, אז יצעקו עליי בוועדה, ויצעקו עליי פה, ויעשו את הסיבוב התקשורתי.

עודד פורר: אחלה, אין לי בעיה עם זה.

עודד פורר: אני אומר לך שוב: יש אפשרות, אנחנו מוכנים לסייע, מוכנים לקחת חלק במהלך הזה, הוא מהלך שאנחנו צריכים לעשות יד ביד.

עודד פורר: אבל זה מהלך שאומר, משני הצדדים: זה אומר שגם המדינה באה ומסייעת, אבל גם הענף עצמו, מה לעשות, חייב להשתדרג, חייב לצאת מהקופסה.

עודד פורר: גם יכול להיות שיהיו כאלה שיצאו מהענף.

עודד פורר: גם את זה שמנו על השולחן, כולל תקציב לרכש מכסות.

עודד פורר: זה היה על השולחן, זאת הצעה שהם מכירים.

עודד פורר: לצערי, הם לא היו שם.

עודד פורר: אני אומר לך שוב, בעיניי הפתרון הטוב ביותר הוא לשים תאריך יעד לסיום התכנון בענף תוך כמה שנים.

עודד פורר: לעשות את זה בהדרגה.

עודד פורר: לאט-לאט חלק מהאנשים יצאו מהענף, חלק מהאנשים ישתדרגו בענף.

עודד פורר: נהיה גם עם ענף טוב יותר, וגם אנשים יקבלו אפשרויות פרנסה אחרות.

עודד פורר: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר החקלאות ופיתוח הכפר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, שאילתה לשר התקשורת.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שר התקשורת יועז הנדל לתפוס את מקומו ואת חבר הכנסת רון כץ להציג את השאילתה שלו, שאילתה מס' 133.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת כץ.

רון כץ: תודה רבה, אדוני.

רון כץ: תודה רבה לשר התקשורת.

רון כץ: השאילתה מדברת על נושא שהפך להיות אפילו עוד יותר - - -

איתן גינזבורג: אדוני צריך לקרוא את השאילתה מהכתב.

רון כץ: לאחרונה הושק משחק בפלטפורמת המשחקים הנפוצה ביותר בעולם, reamst.

רון כץ: במשחק מגולמים טרוריסטים המנסים לפגוע בחיילי צה"ל בצורה של יריות, דקירות, בקבוקי תבערה וכלי נשק נוספים.

רון כץ: בכך מעוררים השחקנים – מעודדים רצח חיילי צה"ל, וכל זה כרקע לשחרור פלסטין.

רון כץ: ברצוני לשאול את השר: כיצד פועל משרדך למנוע הפצת שנאה ואנטישמיות נגד מדינת ישראל וחיילי צה"ל כחלק מהמלחמה התודעתית ברשת?

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יועז הנדל: תודה, חבר הכנסת כץ.

יועז הנדל: ההסתה נגד מדינת ישראל מסוכנת, היום אנחנו מקבלים דוגמה מוחשית לכך, וצריך לטפל בה בכל הכלים, כדי למגר אותה.

יועז הנדל: אנחנו בדיוני עומק איך בעצם אתה עוצר הסתה ותופעות אחרות ברשתות החברתיות, זאת אומרת בפלטפורמה של האינטרנט.

יועז הנדל: אני יכול להקביל את זה רק לתפיסת השמיים, מרחב השמיים לפני 200 שנה – המטפורה לא שלי אלא של מיכה גודמן.

יועז הנדל: לפני 200 שנה בני אדם הסתכלו על השמיים וראו בהם מרחב שבו אין רגולציה ואין שליטה של האדם הפשוט.

יועז הנדל: הם הסתכלו למעלה וראו כדורים פורחים, ואחרי זה הצטרפו מטוסים קלים ומטוסים כבדים ומטוסי נוסעים.

יועז הנדל: והיום, 200 שנה אחרי, ברור לכולנו שגם כשאתה מעלה רחפן, אתה צריך שתהיה רגולציה: איפה אתה טס ואיפה לא ומהם נתיבי הטיס וכו'.

יועז הנדל: באינטרנט, אנחנו באותו ממד.

יועז הנדל: זאת אומרת, אנחנו מסתכלים על האינטרנט, בכלל המדינות בעולם, ומבינים שיש שם תופעות שמתרחשות וקורות שמסכנות את שלום הציבור.

יועז הנדל: במונחים המזרח- תיכוניים והישראליים זה הסתה.

יועז הנדל: אנחנו רואים פיגועי השראה שמתרחשים בימים אלה – צעירים ערבים שיוצאים מהבית ומכים חרדים ומצלמים את זה, מעלים את זה לטיקטוק או לרשתות אחרות, ומפיצים את זה הלאה ועוד ועוד ועוד, ואחרים מחקים אותם.

יועז הנדל: אתה מבין שזה משפיע, ויכול לגרום לשפיכות דמים, אובדן חיי אדם.

יועז הנדל: אנחנו נכנסים לזה במובן הזה שאנחנו רוצים להטיל על הרשתות אחריות, ובוודאי גם שקיפות, וזו המשימה שאנחנו מקיימים היום.

יועז הנדל: מאזור של No man's land, אנחנו צריכים להפוך את זה לאזור שבו יש רגולציה גם של המשרד.

יועז הנדל: לכן, ב-28 באוקטובר 2021 הקמתי צוות מייעץ, שימליץ על כיווני פעולה ברשתות החברתיות.

יועז הנדל: הוועדה עוסקת בשאלות מהותיות על האחריות על פלטפורמות – גם משחקים, בעצם כל דבר שרץ במרחב האינטרנט – על התוכן שמפרסמים, על שירות הלקוחות שנותנים, על השקיפות מול הציבור.

יועז הנדל: ב-24 בפברואר 2022 הצוות המייעץ יחד עם ועדת דוידי במשרד המשפטים, של מנכ"ל משרד המשפטים, פרסמו קול קורא לציבור שיבחן את הסוגיות האלה.

יועז הנדל: אנחנו עכשיו בשלב גיבוש ההמלצות.

יועז הנדל: זה יגיע לעיוני, ואז אנחנו נצא עם חקיקה, שאני מקווה שתשפיע ישירות על התחום הזה.

יועז הנדל: צריך לדעת, בכל העולם הנושא הזה נמצא על השולחן.

יועז הנדל: באירופה מנסים להכניס חקיקה.

יועז הנדל: בבריטניה קיבלו לפני חודשיים, או חודש וחצי, יותר נכון, חקיקה שנוגעת בשיימינג ותחומים אחרים.

יועז הנדל: כל חקיקה כזאת היא בעצם דריסת רגל בתוך מרחב האינטרנט.

יועז הנדל: אנחנו, בעולמות האינטרנט, מצד אחד מזהים את מי ששולח ומפיץ הסתה, ומנסים לחייב את החברות לפעול על פי כללי הקהילה שלהן עצמן.

יועז הנדל: אני יכול להגיד לך שהנציגים של הרשתות החברתיות מגיעים אליי מפעם לפעם לפגישות ומנסים להציג את המאמץ שהם עושים כדי להיאבק בזה.

יועז הנדל: אני, מבחינתי, זה לא מספיק, חד וחלק, ובוודאי בפלטפורמות של משחקים.

יועז הנדל: אבל כדי לומר את האמת, הנושא לא הוסדר, לא פה ולא במקומות אחרים, וכנראה במדינת ישראל נצטרך להיות מהירים יותר, כי הנושא הוא בדמנו.

יועז הנדל: ברשותך, אני רוצה לנצל את השאלה שלך ולומר לכם שהיום בבוקר נכנסו כוח צה"ל וכוחות שב"כ ומג"ב למחנה הפליטים ג'נין לכמה מוקדים כדי לעצור חשודים בטרור.

יועז הנדל: אנחנו במציאות שבה טרור פלסטיני יוצא ומכה בערי ישראל, ואנחנו חייבים לעבור להתקפה.

יועז הנדל: ולכן אנחנו שולחים את כוחות צה"ל ללא הגבלה לכל המקומות ברשות הפלסטינית, מדי לילה, כדי לעצור מפגעים.

יועז הנדל: במהלך הפעילות בג'נין בוצע ירי חסר הבחנה של מחבלים פלסטינים לכיוון חיילי צה"ל.

יועז הנדל: יש עדויות על כך, אפשר לראות בסרטים את הירי שבוצע לעבר חיילי צה"ל, ירי לא מכוון, לא מדויק, שנועד להוריד ראשים ולפגוע בחיילים.

יועז הנדל: הירי הזה, אני מניח, פגע גם בעיתונאית של אל-ג'זירה.

יועז הנדל: העיתונאית הייתה באותו מרחב, היא ראתה את הדברים.

יועז הנדל: יש לנו סרטון של מחבל פלסטיני שאומר: פגענו בחייל צה"ל, הוא נפל.

יועז הנדל: אין חייל צה"ל שנפגע בפעילות בג'נין, ולכן ככל הנראה, אותו מחבל הוא גם הגורם לכך שהעיתונאית מאל-ג'זירה נפגעה.

יועז הנדל: כשר התקשורת אני אומר לכם שאני מצר על כך שעיתונאית נפגעה, אבל באזור כזה, כאשר הפלסטינים יורים ללא הבחנה לכיוון כוחותינו ולכיוון אזרחים תמימים, אין ברירה אלא לומר את האמת.

יועז הנדל: אנחנו ביקשנו לבצע חקירה מדוקדקת, אבל לצערנו לא מצאנו גורמים בצד השני.

יועז הנדל: להפך, אנחנו מוצאים מהירות גבוהה כדי לקדם את הלוויה של אותה עיתונאית שנפגעה מירי פלסטיני, ירי של מחבלים פלסטינים כאמור.

יועז הנדל: במקום לבצע תחקיר אמת, שאנחנו הצענו, הרשות הפלסטינית מסיתה ומפיצה שקרים.

יועז הנדל: ואני אומר לכם שמי שמקבל את הגרסה של אותם מחבלים, מקבל פה גרסה שקרית לחלוטין, לא מבוססת על עובדות, שכל תפקידה הוא פרופגנדה, פרופגנדה אנטי-ישראלית חד וחלק.

יועז הנדל: ולכן אני מנצל את הבמה הזאת לומר לאזרחי ישראל ולאלה שעוקבים אחרינו ברחבי העולם: בניגוד לעבר, שנתנו לפרופגנדה פלסטינית לחיות ברשתות ובמרחב הציבורי יותר מדי זמן, אני אומר לכם כאן חד וחלק: מבחינתנו, רוב הסיכויים שהירי הזה, הירי הפלסטיני, הוריד ופגע בעיתונאית מאל-ג'זירה; זה ירי שכל תפקידו היה לפגוע במה שאפשר.

יועז הנדל: זו לא הפעם הראשונה שבה מחבלים פלסטינים יורים לעבר אוכלוסייה אזרחית.

יועז הנדל: זו לא הפעם הראשונה שבה הם פוגעים בחפים מפשע.

יועז הנדל: לצערי היום עיתונאית נפגעה.

יועז הנדל: רשת אל-ג'זירה מפרסמת בשעות האחרונות שוב ושוב דיווחים על פגיעה של חיילי צה"ל.

יועז הנדל: אלה דיווחים שקריים.

יועז הנדל: רשת אל-ג'זירה משקרת ללא בסיס נתונים עובדתי.

יועז הנדל: שר תקשורת לא אחראי על רשתות זרות, על קיומן ודיווחן.

יועז הנדל: אגב, הוא גם לא אחראי על הדיווחים של רשתות ישראליות.

יועז הנדל: אבל נדרשת עבודה עיתונאית, ומרשתות תקשורת שמציגות עצמן ככלי עיתונאי, נדרש דיוק וביסוס עובדתי, וזה לא מה שקורה בדיווחים שמגיעים מהבוקר.

יועז הנדל: בשנת 2002 נכנס כוח צבאי למחנה הפליטים ג'נין וספג ירי פלסטיני קשה.

יועז הנדל: לצערי איבדנו הרבה מאוד חיילים שם מחטיבה 5.

יועז הנדל: לאחר מכן הוציא מוחמד בכרי סרט שנקרא "ג'נין, ג'נין".

יועז הנדל: סרט מלא שקרים, האשמות ובדיות.

יועז הנדל: ביום שני הקרוב יהיה ערעור בבית המשפט סביב החובה שהטיל בית המשפט על מוחמד בכרי לשלם 175,000 שקלים פיצויים ללוחמי חטיבה 5 ו-50,000 שקל הוצאות משפט.

יועז הנדל: אני מאוד מקווה שהערעור לא יתקבל, ואכן מוחמד בכרי ישלם את הסכום שהוטל עליו מטעם בית המשפט.

יועז הנדל: זה הדבר הנכון והצודק.

יועז הנדל: אין שום סיבה שמדינת ישראל תוריד את הראש בפני שקרים ותעמולה מהסוג הזה.

יועז הנדל: אנחנו לא נסכים לקבל נרטיב פלסטיני שקרי, שמבוסס אך ורק על הרצון לפגוע ביהודים, פעם זה דרך הסכין והגרזן – הגעתי היום בבוקר מניחום אבלים בעיר אלעד – ופעם זה דרך השקר שמופץ על מדינת ישראל ועל לוחמיה.

יועז הנדל: צה"ל עושה כל שביכולתו כדי להימנע מפגיעה בחפים מפשע.

יועז הנדל: אפשר להסתכל סטטיסטית על המעצרים מדי לילה.

יועז הנדל: אנחנו לא פוגעים בחפים מפשע, וכאשר יש טעויות, אנחנו לוקחים אחריות.

יועז הנדל: התחקיר מתבצע ברגעים אלה, אבל קשה לי לומר שאפשר להגיע להשלמת החקירה כאשר הרשות הפלסטינית במתכוון מבצעת קבורה מהירה בלי שאנחנו יכולים לבדוק, כאשר הם מתנגדים לחקירה של צה"ל ושל גורמים אחרים, וכאשר יש סרטונים ברורים שמעידים על קווי הירי הבלתי-אפשריים לפי טענתם, וגם על כך שהירי הספורדי, הבלתי-מכוון של אותם מחבלים פלסטינים, היה ללא כוונות ולכיוון המקום שבו היו העיתונאים הפלסטינים.

יועז הנדל: צר לי, ואני אומר את זה פעם נוספת, שרשת אל-ג'זירה בוחרת פעם אחר פעם להפיץ תעמולה שקרית במקום לעשות עבודה עיתונאית.

יועז הנדל: אנחנו במדינה דמוקרטית, כשר תקשורת אין לי יכולת להשפיע על הדיווחים שלהם ולא על הקיום שלהם – לצערי, אני אומר.

יועז הנדל: אבל כל מי שיפיץ דיבתה של מדינת ישראל, שילמד מהמקרה של מוחמד בכרי.

יועז הנדל: אנחנו לא נסכים להפצת שקרים, להפצת תעמולה במסווה עיתונאי.

יועז הנדל: ומי שרוצה להגיע לחקר האמת – מדינת ישראל תושיט את היד ותאפשר להגיע לחקר האמת.

יועז הנדל: מי שרוצה לטייח ולהמציא ולהאשים את מדינת ישראל בתעמולה שקרית ימצא את עצמו מול צבא שעוסק בחקר האמת ומול מערך הסברה שתפקידו לא לשקר ולא לבצע הסברה, אלא להציג את הנתונים כפי שהם.

שמחה רוטמן: יועז, השותפים שלך דורשים להקים ועדת חקירה בין-לאומית.

שמחה רוטמן: השותפים שלך - - -

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יועז הנדל: אני שמח שחבר הכנסת רוטמן הצטרף פה לרשימה המשותפת בתקיפה על צה"ל ועל מערך ההסברה בימים כאלה.

שמחה רוטמן: רע"מ דורשים.

שמחה רוטמן: רע"מ דורשים.

יועז הנדל: אני מציע - - -

שמחה רוטמן: רע"מ דורשים ועדת חקירה בין-לאומית.

יועז הנדל: אני מציע, חבר הכנסת רוטמן, שתגלה פטריוטיות גם בימים אלה.

שמחה רוטמן: רע"מ, השותפים שלך.

שמחה רוטמן: רע"מ, השותפים שלך.

יועז הנדל: אני יודע.

יועז הנדל: אני מבין שאתה לא מכיר את הסצנריו האלה - -

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת רוטמן.

יועז הנדל: - - אבל הלחימה בג'נין מסובכת ומסוכנת, ואנחנו עושים כל מאמץ כדי להוריד את המחבלים שם.

יועז הנדל: לפחות תגלה סולידריות, גם אם לא עשית את זה בחיים, עם אותם אנשים שמאמתים, מסכנים את חייהם כדי להגן עליך.

שמחה רוטמן: רע"מ דורשים חקירה בין-לאומית.

שמחה רוטמן: רע"מ דורשים חקירה בין-לאומית.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רוטמן, תודה רבה.

איתן גינזבורג: קריאת הביניים נשמעה.

שמחה רוטמן: רע"מ דורשים חקירה בין-לאומית.

יועז הנדל: חבל לי, דווקא בימים כאלה, חבל לי - - -

שמחה רוטמן: לא.

שמחה רוטמן: הוא לא שומע.

איתן גינזבורג: אנחנו שמענו אותה היטב.

שמחה רוטמן: לא.

שמחה רוטמן: הוא לא שומע.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יועז הנדל: ציפיתי לקריאות ביניים מהרשימה המשותפת, לא ממך, חבר הכנסת רוטמן.

יועז הנדל: צר לי שביום כזה אתה בוחר, יחד עם החברים מהמשותפת, דווקא לתקוף אותנו, את מדינת ישראל - -

שמחה רוטמן: אתה לא מקשיב, אה?

יועז הנדל: - - שעושה מאמץ גדול עכשיו כדי לבטל ולבתק - -

שמחה רוטמן: חשבתי שכהנא - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רוטמן.

יועז הנדל: - - לבתק את השקרים שמפיצים עכשיו.

יועז הנדל: חבר הכנסת רוטמן, אני מציע לעשות חשבון נפש.

יועז הנדל: זה לא הזמן לוויכוחים הפוליטיים שלך.

יועז הנדל: תצטרף להגן על מדינת ישראל, לא להצטרף לרשימה המשותפת במתקפה על ההסברה הישראלית.

יועז הנדל: זה לא הזמן ולא המקום.

יועז הנדל: חבר הכנסת כץ, בבקשה.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת, בבקשה, אדוני.

רון כץ: כן, אדוני.

רון כץ: כן, אני אשמח.

איתן גינזבורג: התחלפנו בתפקידים פשוט.

רון כץ: לא.

רון כץ: זה בסדר.

יועז הנדל: אני מתנצל, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: לא, בסדר.

איתן גינזבורג: אני רגיל להיות שר תקשורת, אתה - - -

רון כץ: קודם כול, תודה על הדברים החשובים.

רון כץ: אין ספק שכולנו צריכים להתלכד עכשיו נגד הפייק ניוז שמופץ.

רון כץ: באותו נושא, אני כן ארצה לדעת איך מתמודדים.

רון כץ: גם אם אנחנו לא יכולים לשלוט בזירה הבין-לאומית של האינטרנט, אנחנו כן יכולים לשלוט באזרחי ישראל שמורידים את התכנים.

רון כץ: האם יש חשיבה – איך המשרד מתמודד עם זה?

יועז הנדל: כן.

יועז הנדל: אנחנו כל הזמן עסוקים בלנסות להבין איך מתמודדים עם אותו פייק ניוז ואותה הסתה.

יועז הנדל: בסוף לא תהיה ברירה אלא להגיע לחקיקה בתוך הבית הזה.

יועז הנדל: ולכן, בניגוד למה שראינו מקודם, הצעקות, אני מצפה מחברי האופוזיציה להצטרף אלינו.

יועז הנדל: זו חקיקה שמגינה על מדינת ישראל.

יועז הנדל: כאשר אנחנו נותנים הפצת שקרים על הפלטפורמות, על הרשתות החברתיות או באמצעים אחרים – וזה לא משנה אם זה משחק או פלטפורמה אחרת – אנחנו מאפשרים לשקר להתקיים.

יועז הנדל: והשקר, כשהוא מתקיים, בעקבותיו יש כאלה שמסתכלים על אותם דברים ורוצים לחקות בדיוק את אותו דבר.

יועז הנדל: אני אומר לך שהיום אנחנו יודעים בוודאות לנתח שבשומר החומות הסרטונים של צעירים פלסטינים שמכים חרדים צעירים חפים מפשע ומבוגרים – הסרטונים האלה גרמו לעוד ערבים לצאת ולהכות חרדים.

יועז הנדל: זה משהו שאי-אפשר לקבל על הדעת.

יועז הנדל: זה משהו שמחייב אותנו, קודם כול, לפעילות ביטחונית והרתעתית מאוד משמעותית.

יועז הנדל: אבל לצד זה, גם לפגוע במקורות, לפגוע באותן פלטפורמות שמייצרות את התהליך הזה ולא מורידות את התכנים מיידית.

יועז הנדל: והפגיעה צריכה להיות לא בפלטפורמות, אלא רגולציה, תקנות.

יועז הנדל: עכשיו, לאותן פלטפורמות יש כללי קהילה.

יועז הנדל: הן עצמן אומרות שכל קריאה לאלימות, כל סרטון אלים יורד מייד.

יועז הנדל: ומדי פעם, אמרתי לך, מגיעים המנכ"לים להראות לי שאכן הם עושים את זה.

יועז הנדל: מגיעים הנציגים של הרשתות החברתיות, חשוב להם שלא תהיה הרגולציה.

יועז הנדל: הם לא בעד רגולציה.

יועז הנדל: וגם אני, כמי שמאמין בשוק חופשי, כאיש של ימין כלכלי, נגד רגולציה.

יועז הנדל: אבל במקרה הזה מדינת ישראל לא יכולה לא להתערב.

יועז הנדל: ולכן, בניגוד לוויכוח הפוליטי שאתה רואה כאן בבית הזה, אני מציע שאנחנו נתאחד, קואליציה ואופוזיציה, כדי לייצר כללים ברורים ורגולציה ברורה שתגן על מדינת ישראל.

יועז הנדל: אני אומר לכם שעושים את זה גם במקומות אחרים.

יועז הנדל: במקום לנהל ויכוח על צפון קוריאה וסותמים פיות ועוד כל מיני טיעונים ששמעתי כאן במושב הקודם, אני מאמין בכך שביחד, אופוזיציה וקואליציה, אפשר לייצר כללים מאוזנים שגם ישמרו על חופש הביטוי אבל גם ימנעו הסתה ברשתות.

יועז הנדל: וזה אפשרי, וזה קורה עכשיו במקביל במדינות נוספות.

יועז הנדל: אני לא מתכוון להיות מיניסטריון של אמת.

יועז הנדל: לא זו הכוונה.

יועז הנדל: אבל כאשר מדובר בחיים ומוות, כאשר מדובר בהסתה שיכולה להוביל בסופו של דבר לפגיעה בחיי אדם – וזה מה שקורה היום ברשתות – אנחנו חייבים להתגונן.

יועז הנדל: ואיך מתגוננים?

יועז הנדל: מייצרים פילטרים, מייצרים תקנות שמטילות אחריות על אותן פלטפורמות.

יועז הנדל: אם אתן העליתן תוכן שקורא לאלימות או לרצח, ולא משנה של מי, אגב, יש לכן אחריות.

יועז הנדל: ולכן הפלטפורמות יעשו מאמץ גדול יותר כדי לסנן את התכנים האלה ולהוריד אותם מייד.

יועז הנדל: זה מחייב את החברות לדוברי שפות שונות.

יועז הנדל: לא מספיק שיש רק דוברי – נציגים של החברות באנגלית, צריך גם דוברי ערבית, הרבה דוברי ערבית בתוך הפלטפורמות החברתיות שייקחו אחריות ויקראו את הפוסטים ואת מה שהם מפיצים.

יועז הנדל: צריך דוברים בעברית.

יועז הנדל: צריך לייצר בעצם במגוון רחב של שפות.

יועז הנדל: אני אומר לך שכרגע הבעיה הכי גדולה שלנו, הבעיה המאתגרת, היא בשפה הערבית.

יועז הנדל: ולכן צריך לשכור עוד הרבה אנשים.

יועז הנדל: זה עולה כסף, אבל החברות האלה מרוויחות מספיק כסף.

יועז הנדל: לכן אנחנו מתכוונים כמה שיותר מהר להביא לכנסת חקיקה שתעסוק בקביעת אותם איזונים ובלמים ואיך מונעים הסתה ברשתות ומה תפקיד החברות.

יועז הנדל: אנחנו כבר עם שתי הצעות חוק, אחת שמדברת על חשיפת בוטים – אנחנו בהכנה – ואחת שמדברת על זיהוי בוטים, כדי שאי-אפשר יהיה להשתמש בכלים אוטומטיים גם להסתה וגם לדברים אחרים.

יועז הנדל: והחלק השני הוא שירות לקוחות, שהחברות יצטרכו לתת מענה בכל מיני שפות.

יועז הנדל: זה כבר מכניס את הרגל בתוך המרחב הזה שלא מפוקח.

יועז הנדל: ולצד זה, בעלי שפות שידעו לסנן ולעצור ולהוריד תכנים בהתאם, אגב, לכללי הקהילה של אותן חברות.

יועז הנדל: אם חברת פייסבוק או טוויטר או אינסטגרם או טיקטוק היו עומדים בכללי הקהילה של עצמן, שהן קבעו לעצמן, אז לא הייתה הסתה ברשת.

יועז הנדל: אבל יש הסתה ברשת מכיוון שהן לא עומדות בזה.

יועז הנדל: והתירוץ של "אי-אפשר היה לקרוא" ו"לא היה מספיק זמן" וכו' הוא לא מספק.

יועז הנדל: ולכן אנחנו צריכים לעשות את זה.

יועז הנדל: אני אומר לך, חבר הכנסת כץ, אנחנו יכולים לקחת את מה שקורה היום כמקרה מבחן.

יועז הנדל: אתה רואה איך ברגע אחד הסתה פלסטינית שמעבירה בעצם – מהדהדת שקר לגבי עיתונאית, שלצערי – ואני אומר את זה שוב פעם כשר התקשורת – לצערי, נפגעה ונהרגה היום, איך שקר מהודהד שוב ושוב על ידי גורמים שכל רצונם או תפקידם, יכול להיות שזה במתכוון, כל רצונם ותפקידם הוא לפגוע במדינת ישראל ולצמצם את היכולת שלנו לפעול בזירה הבין-לאומית ולהגן על עצמנו בתוך מרחבים שמהם יוצאים טרוריסטים.

יועז הנדל: צריך להזכיר פה בכנסת הזאת, וגם למי ששומע אותנו מחוץ לגבולות מדינת ישראל, אנחנו בחודשים האחרונים מתמודדים עם גל של פיגועי טרור שמגיע מהרשות הפלסטינית.

יועז הנדל: היו לנו פיגועים גם של ערבים ישראלים, שגם מאתגרים אותנו מאוד.

יועז הנדל: והגל הזה נובע אך ורק מכך שקם צעיר מוסלמי בבוקר וביקש לרצוח יהודי.

יועז הנדל: לא משום דבר אחר.

יועז הנדל: שום תירוץ על הר הבית, שום תירוץ על זמן הרמדאן ושום תירוץ על נסיבות או על מצב סוציו-אקונומי.

יועז הנדל: כל הסיבה לכך שאותם צעירים יצאו לרצוח יהודים – ואני חוזר שוב פעם עם הרשמים מהעיר אלעד והפיגוע הקשה שהיה שם – היא הסתה, אמונה שהיהודי הוא עם כלל הקללות, הוא בן כלב או שטן או כל אמירה אחרת שמהדהדת באותן רשתות חברתיות.

יועז הנדל: ואנחנו חייבים לעצור את אותה הסתה; חייבים למנוע מהרשתות החברתיות להעביר אותה בלי לקחת אחריות על זה.

יועז הנדל: וחייבים לומר בקול, שכאשר מתרחש אירוע כזה ועיתונאית זרה מאל-ג'זירה נפגעת ככל הנראה מירי של מחבלים פלסטינים, ירי שנבע אך ורק מכך שלא אכפת להם מחיי אדם, ירי שנובע מכך שהם ניסו לפגוע בחיילים שלנו, ובדרך לא היה אכפת להם אילו אזרחים ייפגעו.

יועז הנדל: את הסיפור הזה צריך לספר ואת האמת לאמיתה חייבים לשים על השולחן, ולא יעזרו ניסיונות הטיוח הפלסטיניים.

יועז הנדל: לא יעזור הניסיון לקבור את הסיפור ולקבור את העיתונאית כמה שיותר מהר, כדי שלא יוכלו לבחון את הממצאים.

יועז הנדל: לא תעזור ההתנגדות לחקירה בלתי תלויה.

יועז הנדל: כל הסיפור הפלסטיני, כאשר הוא מבוסס על שקר ועל עידוד ברשתות החברתיות, בסך הכול מחייב אותנו, את הממשלה, את חברי הכנסת הזאת ואת אזרחי ישראל שפעילים ברשתות החברתיות, לומר את האמת.

יועז הנדל: האמת בסופו של דבר תנצח.

יועז הנדל: לכן, השאילתה שלך מגיעה בזמן ובמקום, ומלמדת אותנו עד כמה משמעותיים הסיפור, התמונה והיכולת שלנו להעביר את זה לכלל האזרחים בישראל ובמקומות אחרים.

יועז הנדל: אין לנו בעיה עם צדקת הדרך.

יועז הנדל: אין לנו בעיה עם ההבנה שלנו, שמדינת ישראל מחויבת לקיר ברזל.

יועז הנדל: הלוואי שהפלסטינים היו יכולים לחיות בשקט ובשלווה ורק לפרוח כלכלית.

יועז הנדל: זה אינטרס של כולנו.

יועז הנדל: אבל כאשר הרשות הפלסטינית מהדהדת שקרים, במקום לעמוד באומץ ולומר: אנחנו נתחקר; וכאשר הרשות הפלסטינית, במקום לדאוג לכלכלה של הפלסטינים – ויש שם 2 מיליון פלסטינים שצריך לדאוג לכלכלה שלהם – במקום לדאוג לזה, ולמנוע את אותם מחבלים ומפגעים מלהיכנס לאותם מקומות ולעצור אותם – היא לא מסוגלת – אז חיילי צה"ל צריכים להיכנס לילה אחרי לילה, לעצור את אותם טרוריסטים.

יועז הנדל: במקום למנוע את ההסתה בספרי הלימוד, ובמקום ללמוד מהעבר – והרי זה לא הפעם הראשונה שמחבלים משתמשים במגינים אנושיים – פעם זה ילדים ופעם זה לשים רקטות בבתי ספר ופעם זה במוסדות של אונר"א ופעם זה לביים הלוויה.

יועז הנדל: אתה זוכר, דיברנו קודם על "ג'נין, ג'נין", וב-2002 יש סרטון מפורסם של הלוויה שמתקיימת של צעיר פלסטיני שלכאורה נהרג על ידי חיילי צה"ל.

יועז הנדל: כלי טיס שלנו מצלם הכול; עוברים את הפינה – ההלוויה כואבת, נשים צועקות, מורטות שערות, גברים צורחים הלווית המונים – עוברים את הפינה, הפלא ופלא, אותו מת קופץ מהאלונקה ומתחיל לרוץ.

יועז הנדל: נס ניסים.

יועז הנדל: היכולת של הפלסטינים לא לקחת אחריות ולהתמודד עם המציאות, היכולת הזאת אולי היא מרשימה בפסטיבל מספרי סיפורים אבל היא פוגעת ביכולת צמיחה הכלכלית שלהם; היא פוגעת ביכולת שלהם לחיות בשקט ובשלווה; היא פוגעת ביציבות.

יועז הנדל: מדינת ישראל פורחת ומשגשגת, אנחנו משלמים מחיר כבד על הטרור, אבל הכלכלה שלנו לא תיפגע.

יועז הנדל: הגירעון שלנו נמוך; ההתעניינות בישראל נמוכה; אבטלה כמעט לא קיימת במדינת ישראל – מחפשים משרות, מחפשים עוד ועוד עובדים בהייטק, בכל מקום.

יועז הנדל: הרשות הפלסטינית היא זאת שצריכה לקחת אחריות.

יועז הנדל: אני רוצה להגיד לך משהו, אתה יודע, אני לא מאלה שחושבים שכל הערבים או כל הפלסטינים או בהכללות על כלל הרשות הפלסטינית, אבל מספיק שמתוך אוכלוסייה של 2 מיליון, 10% בוחרים באלימות, 20%, מספיק שאתה מסית 50% – אלה מספרים שאי-אפשר להתמודד איתם; אלה מספרים שהרשות הפלסטינית לא יכולה להתמודד איתם, ואז זה מחייב אותנו להיכנס מדי לילה לאותן ערים ולבצע מעצרים ולחסל את הטרור ולפגוע בו.

יועז הנדל: אנחנו נמשיך ונעשה את זה.

יועז הנדל: לצערי אנחנו מתמודדים עם הטרור 100 שנה.

יועז הנדל: לומר את האמת, אני לא חושב שהטרור ייפסק.

יועז הנדל: אני לא חושב שלפלסטינים יהיה את הכוח למשול ולעצור את הטרור.

יועז הנדל: אני יודע שאנחנו נצטרך להמשיך להילחם, ולחיות על חרבנו.

יועז הנדל: ולכן אנחנו ניכנס לג'נין וניאבק על הנרטיב, ונציג את האמת הישראלית.

יועז הנדל: לא נהסס להילחם, גם בשטח – חבר הכנסת רוטמן הלך – אבל גם בשטח.

יועז הנדל: נסתובב בג'נין עם נשק וקסדה – זה מה שצריך לעשות – וגם ברשתות החברתיות וגם בזירה הבין-לאומית.

יועז הנדל: הניצחון שלנו יהיה גם קיר הברזל וגם קיר הרוח.

יועז הנדל: גם להצמיח את מדינת ישראל ולחזק אותה.

יועז הנדל: ואחדות, אחדות.

יועז הנדל: וגם להילחם בטרור.

יועז הנדל: אנחנו נמשיך, ואנחנו ננצח.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת של חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

איתן גינזבורג: במסגרת שלא תעלה על דקה, באותו נושא.

אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני משמש פה כפה לכל מדינת ישראל ול-120 חברי הכנסת שכאן.

האם אדוני, כשר בכיר בממשלה, אתה יכול לעדכן אותנו אם יש כבר תשובה ממועצת השורא?

מה הבעיות שנשארו עדיין פתוחות?

האם כדאי, אולי, לערב את המלך חוסיין ולמצוא את הפשרה?

כהיסטוריון ציוני, כשגוללת פה עכשיו דברים חשובים מאוד על מה שקורה בשטח, האם יש קשר לאירועים שקורים בשטח ולעניין הזה?

אנא ממך, מדינה שלמה מחכה למועצת השורא.

תן לנו בבקשה עדכון של שר בכיר בממשלה, מה המצב?

מה קורה?

כדי שהמדינה תוכל להמשיך לחזור ולנשום.

תודה.

יועז הנדל: תודה, חבר הכנסת אשר.

יועז הנדל: אני יכול להגיד לך, כפי שאמרת, כשר בכיר בממשלה, שמעולם לא חיכיתי למועצת השורא – גם לא, להבדיל, למועצת גדולי התורה.

יועז הנדל: אני נוהג בתפיסה הציונית שלי.

יועז הנדל: שום דבר לא מעניין אותי, אף מועצה לא מעניינת אותי, אני דואג לאינטרס הביטחוני-מדיני של מדינת ישראל.

- - - אתה שר תקשורת - - -

יועז הנדל: זה מה שחשוב לי.

יועז הנדל: לגבי שאלתך על המעורבות הירדנית: אני לא מכיר מעורבות ירדנית בשנה האחרונה.

יועז הנדל: כמו שאמרת, אני היסטוריון, אומנם של העת העתיקה, אז אני גם תמיד מתעד את ההיסטוריה.

יועז הנדל: אני מכיר מעורבות ירדנית בנושא המגנומטרים, לפני כמה שנים, שנים ספורות, כאשר מדינת ישראל ויתרה על המגנומטרים בהר הבית, בגלל לחץ ירדני.

יועז הנדל: הכרתי את זה באופן אישי.

יועז הנדל: אני מכיר מעורבות ירדנית לגבי שיפוץ גשר המוגרבים.

יועז הנדל: הייתי אז באותם דיונים ואני זוכר את המעורבות הירדנית.

אולי תעדכן אותנו מה קורה במועצת השורא?

יועז הנדל: לצערי, ככל שאומרים יותר פעמים ימין חזק, ימין חזק, כך זה חלש יותר.

אתה לא מביא תשובות.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר, אתה שאלת שאלה, לפי תפיסתך ועכשיו הזמן לתשובה כפי שהוא רואה אותה.

איתן גינזבורג: אבל אי-אפשר ללוות את כל התשובה בקריאות ביניים.

איתן גינזבורג: מי כמוך יודע.

אז אדוני יתכבד לענות לי תשובה.

איתן גינזבורג: אדוני, אנחנו לא בבית משפט, אנחנו בפרלמנט הישראלי, שאלת שאלה, השר משיב לך כהבנתו.

יועז הנדל: ברשותך, אני לא מאמין במועצות – תרשה לי – אפילו לא במועצת הכבלים והלוויין.

יועז הנדל: אני חושב שצריך לאחד אותן, את מועצת הכבלים והלוויין והרשות השנייה.

יועז הנדל: אני יכול להעיד על עצמי, מעולם מועצת חכמי התורה לא קבעה לי דבר.

יועז הנדל: וכמו שאמרתי, להבדיל, גם מועצת השורא לא קובעת לי דבר.

יועז הנדל: הדבר היחיד שמעניין אותי זה האינטרס הביטחוני והמדיני של מדינת ישראל.

אין אינטרס יותר - - -

יועז הנדל: אבל כפי שאמרתי לך - -

ראש הממשלה כבר אמר - - -

יועז הנדל: - - צר לי שבמשך שנים ארוכות לא ראיתי את הפעילות שלך כפרלמנטר בנושא הזה.

אתה דמגוג.

דמגוג - - -

יועז הנדל: אתה יודע, יש פה היום הצעות חוק – כי אני לפעמים שואל את עצמי, או אומר לעצמי, טוב שהגעת לאופוזיציה, כדי להכיר באתגרים האלה של מדינת ישראל.

יועז הנדל: קח את נושא תנאי הכליאה של האסירים הביטחוניים במדינת ישראל.

יועז הנדל: אני מאוד בעד - - -

תן לי תשובה.

אתה דמגוג - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר, אנא.

יועז הנדל: שנים אני מדבר על כך שצריך לצמצם את התנאים של האסירים הביטחוניים בכלא הישראלי.

- - דמגוג קטן, אל תברח מזה, תן לי תשובה.

יועז הנדל: ואני שואל את עצמי, האם חבר הכנסת אשר היה צריך לשבת באופוזיציה כדי להיזכר שיש בעיה?

מה עם מועצת השורא?

יש תשובה או לא? יש תשובה או לא?

יועז הנדל: אני לפעמים מתפלא שחבר הכנסת אשר פתאום גילה שיש נגב וגליל.

יועז הנדל: אני שואל את עצמי האם חבר הכנסת אשר היה צריך לשבת באופוזיציה כדי לקבל שיעור בגיאוגרפיה הישראלית?

יועז הנדל: יש לנו בעיית ריבונות בנגב ובגליל.

יועז הנדל: אז אני שמח שחבר הכנסת אשר, היה לו זמן בשנה האחרונה ללמוד ולהשכיל בנושאים האלה, ולהתגבש עם מסקנותיו, שמתקרבות למסקנותיי, לגבי המציאות ביטחונית-מדינית.

יועז הנדל: אולי בסוף עוד נגיע להסכמות על כך שבמדינת ישראל ראוי שיהיו זכויות וחובות לכל אזרח, ונגיע גם להסכמות על כך שיהיו מסלולי שירות לכלל האזרחים הישראליים – והינה ימות המשיח יגיעו, לפחות במעשה, אם לא בדיבור.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר יועז הנדל.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת של חבר הכנסת אוריאל בוסו.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אופיר אקוניס: - - -

יועז הנדל: חבר הכנסת אקוניס, אמרתי ביום שני שהתגעגעתי למליאה, ואני מרגיש צורך לדבר שוב ושוב.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, חבר הכנסת בוסו.

אוריאל בוסו: אדוני השר, אפרופו מועצת הכבלים והלוויין – וגם היושב-ראש היה שר התקשורת לתקופה – באתר החדשות news 1 פורסם שהלא TV – ערוץ מקומי שפועל תחת מועצת הכבלים והלוויין – המשיך את שידוריו כרגיל במהלך צפירת יום הזיכרון לשואה ולגבורה, ובצפירות יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ופעולות האיבה.

אוריאל בוסו: יתרה מכך, בליל יום הזיכרון הוא שידר תהלוכה חגיגית שהתקיימה בנצרת.

אוריאל בוסו: כיצד תפעל לכך שהערוץ יכבד את ימי הזיכרון הלאומיים הממלכתיים של מדינת ישראל, יפסיק את רצף השידור בעת הצפירה וישדר תוכניות ברוח הימים הללו?

אוריאל בוסו: תודה.

יועז הנדל: חבר הכנסת בוסו, תודה רבה על השאלה.

יועז הנדל: אני לא הכרתי את הנושא עד עכשיו, וזה שווה דיון במועצת הכבלים והלוויין.

יועז הנדל: למועצת הכבלים והלוויין יש סמכות לייצר רגולציה לאותם ערוצים.

יועז הנדל: אני מודה ומתוודה שזה לא דיון שעלה עד היום.

יועז הנדל: זאת אומרת, היו דיונים לגבי שידורים ביום הזיכרון, ואני חושב שגם היו דיונים בעבר על יום הכיפורים – לגבי שידור של VOD.

יועז הנדל: אני לא מכיר דיון שהתקיים בנושא הזה.

יועז הנדל: אני אבדוק ואחזיר לך תשובה.

איתן גינזבורג: תודה לשר התקשורת, השר יועז הנדל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום – ציון יום לזכרו ופועלו של בנימין זאב הרצל.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת גינזבורג.

מיקי לוי: שרים, חברי כנסת בעבר ובהווה, יושב-ראש ההסתדרות הציונית העולמית ויושב-ראש הסוכנות היהודית בפועל יעקב חגואל, נציגי המוסדות הלאומיים, מזכיר הכנסת, עו"ד דן מרזוק, חברי הנהלת הכנסת, נציגי המועצה להנצחת הרצל, נציגי הארכיון הציוני המרכזי, נציגי קרן היסוד, נציגי משרד החינוך, משפחת הרצל היקרה, קהל נכבד, ברוכים הבאים.

מיקי לוי: כאן, באולם מליאת הכנסת, שבו תלויים דגלי המדינה וסמליה, תלויה גם תמונתו של בנימין זאב הרצל.

מיקי לוי: האמת היא, שאין מקום מתאים מהאולם הזה לתלות בו את תמונתו של הרצל.

מיקי לוי: הבית הזה, חבריי חברי הכנסת, מסמל יותר מכל את חזונו של הרצל להקמת בית יהודי לעם היהודי.

מיקי לוי: משכן הכנסת הוא הביטוי המוחשי ביותר למימוש הריבונות של העם היהודי במדינה משלו, שבה הוא אדון לגורלו.

מיקי לוי: מכובדיי, האירועים האנטישמיים, שליוו את חייו של הרצל באירופה, דחפו אותו להפנמה שהפתרון למצבם של יהודי אירופה חייב להיות בדמות בית יהודי ומדינה ריבונית.

מיקי לוי: בניגוד לרבים אחרים, הוא הרחיק לראות ולהבין את הסכנה האנטישמית ואת פוטנציאל התבערה שיש בגחלים הלוחשות, גחלים לוחשות שצרבו אף אותו.

מיקי לוי: הוא הודח מחברותו באגודת הסטודנטים באוניברסיטה לאחר שהביע תרעומת על אזכרה לווגנר שהפכה להפגנה אנטישמית.

מיקי לוי: הוא עזב את מקצוע המשפטים, כי תקרת הזכוכית לא אפשרה קידום ליהודים.

מיקי לוי: הוא ראה את בחירתו של קארל לואגר, אנטישמי מוצהר, לרשות עיריית וינה, וראה ברחובות, ביום הבחירות, את התמיכה המסיבית שקיבל.

מיקי לוי: הקש האנטישמי ששבר את גב הגמל היה משפט דרייפוס המפורסם, שאותו סיקר כעיתונאי בפאריז.

מיקי לוי: הרצל הבין מה הוא חווה, מה הוא רואה ולאן זה יוביל בסוף.

מיקי לוי: מרגע ששוכנע שהקמת בית יהודי הוא הפתרון ואין בלתו, הוא פעל ללא לאות, בכל דרך שהכיר, כדי להביא להגשמתו.

מיקי לוי: אבי הציונות המדינית פנה לברון הירש, למשפחת רוטשילד ולנדבנים יהודים אחרים עם תוכניות מפורטות להגירת יהודים והקמת מדינה יהודית.

מיקי לוי: הוא נפגש עם מנהיגים בעולם, הוא כינס את הקונגרס היהודי כדי לאחד את הגורמים המובילים בעם היהודי לפתרון מוסכם, שיפעלו יחד להגשימו.

מיקי לוי: כמחזאי תיאטרון וכעיתונאי, יכולתו המופלאה של הרצל לסרטט את חזונו באמצעות המילה הכתובה ב"אלטנוילנד" השפיע רבות על התנועה הציונית.

מיקי לוי: הרצל לא הציב רק מטרות, אלא אפשר ליהודים ציוניים לחוות את החלום ולחיות בתוכו.

מיקי לוי: באמצעות הסיפור הם יכלו לדמיין את עצמם חיים במדינה יהודית; מדברים בה; נוסעים בה.

מיקי לוי: הוא אפשר להם לגעת בחלום ולחוש אותו.

מיקי לוי: זה היה חלק מגדולתו.

מיקי לוי: השנה מציינים 120 שנה לכתיבת הרומן, וכתב היד המקורי הוצג אתמול במרכז הרצל.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, מדינת ישראל של היום היא פלא שאפילו הרצל לא דמיין בחלומו ובחזונו.

מיקי לוי: מדינת ישראל שלנו היא מדינה מובילה כלכלית, טכנולוגית וביטחונית.

מיקי לוי: סטארט-אפ ניישן, שמוביל את העולם בפיתוחים וביצירתיות.

מיקי לוי: מדינה שיודעת להגן על עצמה בכוחות עצמה, עם צבא חזק ומתקדם.

מיקי לוי: מדינה שעולים אליה לרגל מכל העולם, כדי ללמוד ממנה איך מתמודדים עם מגפה עולמית.

מיקי לוי: מדינה במדבר, שמצליחה לפתור בעיות בחקלאות, במים ובאנרגיה שלה.

מיקי לוי: מדינה שלמרות כל האתגרים וכל הבעיות, האזרחים שלה מביעים בה אמון ונמצאים במקום גבוה במדד האושר העולמי.

מיקי לוי: מדינה מודרנית, שמחוברת בטבורה להיסטוריה שלה ולזהות היהודית.

מיקי לוי: מדינה שאחראית לגורלה.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, גם ברגעים הקשים ובוויכוחים הנוקבים בינינו, אנחנו מחויבים לזכור את חזונו של הרצל.

מיקי לוי: מחויבים לזכור עד כמה חזונו היה בבחינת חלום באותן שנים – חלום שבעבורנו הוא מציאות.

מיקי לוי: מחויבים להסתכל כאן, במליאה, ולזכור שלמרות המחלוקות, גורל משותף לנו; שיש לנו אחריות לשמור על הבית ששייך לכולנו, ולומר לעצמנו פעם אחר פעם: כן לוויכוחים נוקבים על דרכנו, לא לשנאה יוקדת ופלגנות בינינו.

מיקי לוי: ובמילותיו של הרצל: "בן אדם, אחי אתה".

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אדוני ראש הממשלה, חבר הכנסת נפתלי בנט, בבקשה.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בפתח דבריי אני מבקש להתייחס לאירועי ג'נין.

נפתלי בנט: בשעות הלילה יצאו כוחות צה"ל לפעולה נרחבת בצפון השומרון כחלק מהמאמץ של מדינת ישראל לבלום את גל הטרור הרצחני.

נפתלי בנט: במהלך הפעולה ירו חמושים פלסטינים אש לא מדויקת, לא מבוקרת ולא מובחנת.

נפתלי בנט: כוחותינו, כוחות צה"ל, השיבו לעבר מקורות האש, והם ירו בצורה מדויקת ככל הניתן, מובחנת ואחראית.

נפתלי בנט: בחילופי האש נפגעה ונהרגה באופן מצער עיתונאית אל-ג'זירה, גב' שירין אבו עאקלה.

נפתלי בנט: ברשות הפלסטינית מיהרו להאשים את ישראל, ויושב-ראש הרשות הטיח בישראל האשמות לא מבוססות, עוד בטרם חקירה.

נפתלי בנט: על פי הנתונים הראשוניים שבידינו, ישנו סיכוי לא מבוטל שהעיתונאית נפגעה בכלל מירי הפלסטינים החמושים.

נפתלי בנט: אך על מנת להגיע לחקר האמת, אנחנו צריכים לקיים חקירה אמיתית, והפלסטינים בשלב הזה מונעים את זה.

נפתלי בנט: בלי חקירת אמת לא נגיע לאמת.

נפתלי בנט: ישראל קראה לפלסטינים לבצע ניתוח פתולוגי משותף וחקירה משותפת, בהסתמך על כל התיעוד ועל כל הממצאים הקיימים, כדי להגיע לחקר האמת.

נפתלי בנט: הפלסטינים כאמור מסרבים.

נפתלי בנט: אני מצפה מהם לשתף פעולה ובמיוחד להימנע מפעולות שעלולות לזהם את המשך החקירה.

נפתלי בנט: את האירוע בג'נין צריך לראות בהקשר רחב.

נפתלי בנט: זה כחודשיים אזרחי ישראל נתונים תחת מתקפת טרור רצחנית – המחבלים הפלסטינים יוצאים פעם אחר פעם לרצוח ישראלים בכוונה תחילה.

נפתלי בנט: המבצע בג'נין הלילה הוא חלק מסדרת פעולות יזומות שנועדו לקטוע את גל הטרור ולהשיב את הביטחון לאזרחי ישראל.

נפתלי בנט: אנחנו נחושים להמשיך עד להשגת המטרה, ואנחנו מחזקים את חיילינו, את חיילי צה"ל, השב"כ, שוטרים שמסכנים את חייהם לילה-לילה, יום-יום, כדי לשמור על חיינו.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בהיסטוריה של המעשה הציוני אין אדם שאפשר לומר עליו שהוא עיצב את ההיסטוריה במו ידיו יותר מהרצל.

נפתלי בנט: מעט אנשים אוחזים בהיסטוריה בשטף של הנהר ומזיזים, מזיזים את הנהר הזה.

נפתלי בנט: הרקע העמוק יותר, מעבר לאירועים הספציפיים שהביאו את הרצל לפעולות שלו, הרקע זה אלפיים שנות גלות, כניסה עמוקה מאוד של העם היהודי למוד של פסיביות, למוד שאומר: הכול מלמעלה, ואנחנו לא צריכים לפעול, לא צריכים ליזום, כשיגיע – יגיע.

נפתלי בנט: ואז לתוך ההיסטוריה, לתוך הזרם הזה נכנס האיש הענק הזה, הרצל.

נפתלי בנט: על ראיית הנולד שלו דובר רבות.

נפתלי בנט: אני מבקש להתמקד כרגע בשתי תכונות של הרצל: האקטיביות שלו והחתירה שלו לאחדות העם.

נפתלי בנט: הרצל היה מנהיג יוזם.

נפתלי בנט: כשהוא ראה את הבעיה הוא פעל.

נפתלי בנט: הוא פעל בתעוזה וביזמות בהיקפים בלתי נתפסים.

נפתלי בנט: כמו כל יזם, כל מי שאי פעם יזם משהו, נתקל בהתחלה באדישות, אחר כך בציניות, בגיחוך – בכל השלבים.

נפתלי בנט: בהתחלה אומרים: למה צריך?

נפתלי בנט: אחר כך אומרים: אחרים כבר עשו את זה; אחר כך אומרים: זה לא יצליח.

נפתלי בנט: וככה היה אצלו.

נפתלי בנט: ההתנגדות כלפי מעשיו בזמן אמת הייתה התנגדות קשה מאוד מכל הכיוונים.

נפתלי בנט: ואני רוצה רק לקרוא לכם שני ציטוטים מאותה תקופה.

נפתלי בנט: רב חרדי משמעותי כתב ב-1900: "אם גם - - - היה מקום לחשוב שישיגו מטרתם, הציונים - - - אין לנו לשמוע להם לדבר הזה, לעשות גאולתנו בכוח עצמנו - - - לצאת מהגלות בזרוע – אין אנו רשאים - - - כל ציפייתנו ותקוותנו הוא שיביא הקדוש ברוך הוא לנו את משיח צדקנו במהרה בימינו אמן, ותהיה גאולתנו על ידי הקדוש ברוך הוא בעצמו".

נפתלי בנט: כלומר, אנחנו צריכים לא לפעול, אלא רק להתפלל ולהאמין, וזה כבר יקרה מעצמו.

נפתלי בנט: הרב של העיר לודז', אליהו חיים מייזל, הטיל חרם על כל הציונים.

נפתלי בנט: הוא אמר: "כל איש אשר יראת ה' בלבבו ירחק מהם, אל ילך בדרך איתם וימנע רגלו מנתיבותם".

נפתלי בנט: למרב הצער והאירוניה נכדו של הרב מייזל, הרב אליעזר יצחק מייזל, היה הרב שערך את ליל הסדר האחרון בגטו ורשה, לקול שריקות כדורי המרד שפרץ באותן השעות ממש.

נפתלי בנט: זמן קצר אחר כך הוא עלה לרכבת לאושוויץ.

נפתלי בנט: גם בצד הרפורמי, אגב, הייתה התנגדות קשה מאוד.

נפתלי בנט: ב-1897 ההנהגה הרפורמית אמרה: ניסיונות כאלה משקפים אי-הבנה של ייעודו של ישראל, שהתרחב מהשדה הלאומי והפוליטי הצר אל כל המין האנושי שבקרבו.

נפתלי בנט: עלינו לקדם את הדת האוניברסלית שייסדו הנביאים.

נפתלי בנט: אני אדם מאמין, הביטחון שלי בקדוש ברוך הוא אומר שמצד אחד אני מאמין בקדוש ברוך הוא, אבל זה לא פוטר אותנו כאן, בארץ הזאת, בעולם הזה, מלפעול ככל יכולתנו בשביל לעצב את המציאות.

נפתלי בנט: זה כן אומר שבסופו של דבר יש לי ביטחון במה שהקדוש ברוך הוא יכריע, אבל אנחנו מכירים שבהבנה האנושית הרגילה שלנו הרבה פעמים הדברים נראים רע.

נפתלי בנט: אין איזו תעודת ביטוח שהכול יהיה נחמד.

נפתלי בנט: אין כזאת תעודת ביטוח, ואני לא מכיר דבר כזה.

נפתלי בנט: לכן בקונטקסט הזה צריך לראות את גודל ההתערבות ההיסטורית שהרצל הוביל, והביא אותנו מפסיביות ליוזמה.

נפתלי בנט: בכלל אני מאמין בדרך הזאת.

נפתלי בנט: אני מאמין בדרך של פחות קיטורים ויותר פשוט לקום ולעשות, לקחת אחריות גם ברגעים מאוד קשים.

נפתלי בנט: הדבר השני שאני רוצה לציין – הרצל הבין שכדי לקומם את הדבר המופלא הזה, מדינה יהודית בארץ ישראל, יש נחיצות באחדות בעם.

נפתלי בנט: כינוסו של הקונגרס הציוני, שעליו עמל במשך שנה, העניק תנופה חשובה לתנועה הציונית ולרעיונות שביקשה ליישם.

נפתלי בנט: הרצל לא נרתע, גם כאשר בחוגים השונים כאמור צמחה התנגדות עזה לפועלו, וגם כשאנשים אמרו שהוא מוביל את העם היהודי לאסון.

נפתלי בנט: הוא נסע לאורכה ולרוחבה של אירופה, במיוחד הצליח לרתום ולהלהיב יהודים בקהילות במזרח אירופה, שהיו באותה תקופה, איך נאמר, נחשבים פחות בעיני המערב-אירופים, כי הוא ידע איזו חשיבות טמונה באחדותו של עם שמתייצב יחד לקידומו של רעיון.

נפתלי בנט: מכוח ההכרה בחשיבות של אותה אחדות נסוג הרצל מתוכנית אוגנדה שהוא האמין בה תחילה, כשהוא הבין שחילוקי הדעות העמוקים סביבה איימו לקרוע ולפצל את התנועה הציונית.

נפתלי בנט: בחייו הקצרים אך עתירי העשייה הפך הרצל למושא הערצה של ממש.

נפתלי בנט: היו שראו בו את משה רבנו המודרני, ובאמת כמו משה רבנו, גם הרצל לא זכה לראות את הארץ המובטחת.

נפתלי בנט: אבל אנחנו חיים, אנחנו חיים את החזון שלו, את החזון של הנביאים, את החזון של אבות אבותינו זה מאות ואלפי שנים.

נפתלי בנט: ואנחנו צריכים להסתכל על הזכות הזאת לא כדבר מובן מאליו.

נפתלי בנט: זה לא מובן מאליו.

נפתלי בנט: כל בית שאנחנו בונים פה, כל עסק שמקימים פה, כל שביל שהולכים עליו וכל שיר שנכתב פה הם אבן בבניין הציוני המופלא.

נפתלי בנט: אני אסיים בציטוט של הרצל: "כל מה שיכולים בני האדם לברוא בחריצות ידיהם בארצות אחרות, יכולים הם לברוא גם שם בארץ, שהייתה בימים נפלאים ארץ זבת חלב ודבש".

נפתלי בנט: הוא חזה, דור 48' הקים, והתפקיד שלנו – להמשיך לחזק ולבסס את המדינה הטובה הזאת.

נפתלי בנט: ונעשה את זה באחדות.

נפתלי בנט: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לראש הממשלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בנימין נתניהו, ראש האופוזיציה, בבקשה.

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, משפחת הרצל, מכובדיי, ראשית אני מבקש לתת מכאן גיבוי מלא ללוחמי צה"ל ומפקדיו, גם במאבק נגד הטרור וגם נגד התעמולה השקרית של הפלסטינים.

בנימין נתניהו: אני מגנה את השקרים שמושמעים נגד חיילינו, ולא רק אלה שבאים מצד הפלסטינים.

בנימין נתניהו: אני מוחה בתוקף נגד ההתבטאויות המבישות שנשמעות מבית נגד חיילינו, מצד חברי הקואליציה של בנט.

בנימין נתניהו: אני אומר לכם, לאלה שאומרים את השקרים הללו, תתביישו לכם.

בנימין נתניהו: ההכפשות השקריות נגד חיילינו – א.

בנימין נתניהו: אם הם ירו; ב.

בנימין נתניהו: אם ירו, ירו במכוון – ההכפשות שמושמעות מתוך הקואליציה מוכיחות שוב שממשלה שתלויה בתומכי טרור לא יכולה להיאבק לאורך זמן נגד הטרור, בוודאי לא להנחיל את המכות הקשות והמשמעותיות שנדרשות.

קריאה: מספיק עם השקר הזה כבר.

מיקי לוי: שקט.

בנימין נתניהו: ממשלה שתלויה במועצת השורא של האחים המוסלמים לא מסוגלת להגן על חיילינו, לא מסוגלת לשמור על חיילינו, ואני אתייחס לזה בהמשך.

בנימין נתניהו: אני אומר "בהמשך" כי אני רוצה קודם כול לתאר לכם מה שהיה אתמול.

בנימין נתניהו: אתמול רעייתי ואני - -

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

בנימין נתניהו: - - ביקרנו את משפחותיהם של נרצחי הפיגוע הנורא באלעד.

בנימין נתניהו: אני שוחחתי ארוכות, יחד עם רעייתי, עם בני המשפחות של יונתן חבקוק, בועז גול ואורן בן יפתח, השם ייקום דמם.

בנימין נתניהו: מה גדול הכאב, איזה אובדן.

בנימין נתניהו: להיות שם ולראות שאין מזור ליתומים, אין מזור לאלמנות, אין מזור לבני המשפחה שנותרו כואבים ודואבים.

בנימין נתניהו: אין מזור לילד בן שש, שרואה את אביו נגדע על ידי מחבל נתעב עם גרזן והוא נפרד מאביו ורץ למאבטח, ואחר כך אומר – ושמענו את זה – אני מצטער, אבא, שעזבתי אותך.

בנימין נתניהו: והילד הזה יחיה עם הזיכרון הנורא הזה לכל חייו.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, מאז הופעתו המטאורית של הרצל על במת ההיסטוריה הוא משמש מד גובה לשאיפות הציונות, כי הרצל ביקש להזניק את עם ישראל מהנמוך לגבוה, מעמק הבכא של הגלות אל פסגות התקומה של העצמאות.

בנימין נתניהו: לא בכדי תיארו בני זמנו של הרצל את דמותו הנישאה.

בנימין נתניהו: הם דיברו על קומת המלכות שלו, על מפעל הענקים שלו, על היותו – בלשון התנ"ך – משכמו ומעלה, גבוה מעל כל העם.

בנימין נתניהו: אני יכול להגיד לכם שקומתו הפיזית של הרצל הייתה ממוצעת, אפילו קצת מתחת.

בנימין נתניהו: וזה רק אומר לכם איזה ענק בן ענקים הוא היה; ענק של ההיסטוריה היהודית, ואני אומר לכם, ענק של ההיסטוריה הכללית.

בנימין נתניהו: מאז ועד היום כל דור נבחן בשאלה אם אנחנו מוסיפים לעלות למעלה, או שמא אנו יורדים מטה.

בנימין נתניהו: ואני מבקש לבחון את זה היום בארבעה נושאים: המאבק על זכותנו על ארץ ישראל, מעמדנו הבין-לאומי, הדיפת הסכנות והאיומים על מדינתנו והאחדות הפנימית.

בנימין נתניהו: ובכן, הנקודה הראשונה, המאבק על זכותנו על ארץ ישראל – הרצל קרא לספרו "מדינת היהודים".

בנימין נתניהו: גם זה לא בכדי; הוא ידע שבציון נעוצים שורשינו ושרק כאן נוכל להגשים את מאוויינו הלאומיים בשלמותם.

בנימין נתניהו: בפתח הקונגרס הציוני השני בבאזל הוא אמר: אנו מאמינים שהפינה השוממה של ארץ המזרח, יש לה לא רק עבר, אלא גם עתיד, בדומה לנו עצמנו.

בנימין נתניהו: שום אדם לא יוכל להכחיש שקיימת זיקה שלא תפקע לעולם בין עמנו לבין הארץ הזאת.

בנימין נתניהו: שום אדם לא יוכל להכחיש, הוא אמר, אבל יש ויש מי שמכחישים ומתכחשים לזיקה בת אלפי השנים בין היהודים לארצם.

בנימין נתניהו: הרי זה שורש הסכסוך בינינו לבין הפלסטינים; הם מסרבים להכיר בזכותנו על מילימטר ממולדתנו ההיסטורית.

בנימין נתניהו: אני עמדתי מול הטענות הללו יחד עם חבריי בממשלות הליכוד כחומה בצורה, בעוד שהיום הממשלה תלויה בחסדיה של מועצת השורא, ששוללת לחלוטין את קיום המדינה היהודית במטר כלשהו.

בנימין נתניהו: זו העמדה שלהם.

בנימין נתניהו: והממשלה הזאת היא ממשלת חולשה וכניעה, נכנעת פעם אחר פעם – חדשות לבקרים – אני לא אגיד לכם בכל פעם, אבל חדשות לבקרים – מול הניסיונות לרמוס את זכויותינו.

בנימין נתניהו: אפילו בהר הבית, גם זה לא חסין, כי יש אולטימטום של רע"מ.

בנימין נתניהו: ובכן, במאבק על זכויותינו היינו במקום גבוה, אבל ירדנו למקום נמוך.

בנימין נתניהו: הנקודה השנייה, מעמדנו הבין-לאומי – הרצל הוציא את העם היהודי מבין חומות הגטו אל העולם הגדול.

בנימין נתניהו: הוא התייצב בפני שליטי עולם לא כעני בפתח, לא כשתדלן, אלא כמנהיג גאה של עם ושל תנועה מדינית.

בנימין נתניהו: מנהיג שבוטח בצדקת דרכו.

בנימין נתניהו: הציונות המדינית של הרצל הוכיחה את דרכה, ואני אומר שהיא הוכיחה את דרכה ביתר שאת בעשור האחרון תחת הנהגתנו.

בנימין נתניהו: יצקנו תוכן מחודש במושג אופנסיבה מדינית; הבאנו לשיא את יחסי החוץ שלנו; חוללנו בשיא – בחמש, בשש יבשות – יש חמש; באנטרקטיקה לא הייתי, אבל אני מאמין שהפינגווינים גם היו רוצים יחסים איתנו – עם הודו, עם סין, עם יפן, עם מדינות אפריקה, עם מדינות אמריקה הלטינית שכרתנו איתן בריתות, במאבק אדיר שגייסנו נגד העולם את איראן.

בנימין נתניהו: אנחנו עשינו את זה, חוללנו פריחה דיפלומטית חסרת תקדים.

בנימין נתניהו: וגם כשאחרים לא הסכימו איתנו, גם כשאחרים לא הסכימו איתנו, הם כיבדו אותנו משום שהם ראו שאנחנו מתעקשים לא רק על האמת, אלא מתעקשים גם על האינטרסים החיוניים שלנו, ובראשם הביטחון.

בנימין נתניהו: וזה מה שהביא אותי להחלטה לא פשוטה לנאום בקונגרס האמריקני ב-2015 מול התנגדותו של נשיא אמריקני, ולהתריע מפני ההסכם המתגבש בין איראן למעצמות.

בנימין נתניהו: ואכן, הממשל האמריקני הקודם החליט על פרישה מהסכם הגרעין.

בנימין נתניהו: והיום – היום בנט, לפיד וגנץ לא עושים כלום.

בנימין נתניהו: במקום לזעוק מעל כל במה שהסכם הגרעין המתגבש מהווה סכנה עצומה, סכנה קיומית לישראל, חברי הממשלה ממלאים את פיהם מים.

בנימין נתניהו: האימפוטנטיות שלהם מדהימה.

בנימין נתניהו: ואיך אמרו לי מנהיגים שדיברו איתי בימים האחרונים – הם אומרים: הייתם כוח עולמי עולה, כולם ביקשו לשמוע את דעתכם, והיום דממה, אבל גם אם ידברו, אף אחד לא מתעניין בהם.

בנימין נתניהו: היינו חזקים, ותוך זמן קצר הפכנו לחלשים.

בנימין נתניהו: היינו במקום גבוה וירדנו למקום נמוך.

בנימין נתניהו: הנקודה השלישית – היכולת לזהות סכנות בזמן ולהדוף אותן.

בנימין נתניהו: להרצל היה חזון, אבל לא היו לו אשליות.

בנימין נתניהו: הוא היה עד להשתוללות האנטישמיות.

בנימין נתניהו: הוא הבין שנחשול השנאה המתעצם עלול לגרום לאסון מחריד.

בנימין נתניהו: וכך באמת אירע בשואה.

בנימין נתניהו: הרצל גם ידע שהשנאה המושרשת ליהודים בקרב דורשי רעתנו לא תיעלם אפילו כשתהיה לנו מדינה משלנו.

בנימין נתניהו: אבל בארץ ישראל, הוא טען, נחסה בצילה של הגנה עצמית.

בנימין נתניהו: יהיה לנו כוח מגן, יהיה לנו כוח מגן עצמאי זה אלפי שנים.

בנימין נתניהו: יהיה לנו צבא שישמור על קיומנו.

בנימין נתניהו: מאבי פרופ' בנציון נתניהו, זיכרונו לברכה, שדבק כל ימיו בתורת הרצל, למדתי רבות אודותיה.

בנימין נתניהו: ממנו למדתי שיצור חי חייב לזהות סכנות מבעוד מועד ולהתגונן בפניהן, אם ברצונו לשרוד.

בנימין נתניהו: וכך עשינו כשטיפחנו בלא הרף את עוצמתה של ישראל.

בנימין נתניהו: המדיניות שניהלנו נועדה להרתיע את מבקשי נפשנו, להגן ביד ברזל על קיומנו, להנחית מכת מחץ על תוקפינו.

בנימין נתניהו: בצער רב אני אומר את מה שכל אזרחי ישראל כבר מבינים, ורבים רבים מהם אומרים לי – אמרו לי את זה אתמול באלעד, אמרו לי את זה אתמול בלוד, אמרו לי את זה אתמול בגבעת כ"ח כשעצרתי לקנות סנדוויץ', וכל היישוב מגיע וכולם אומרים את אותו הדבר – הם רואים ממשלת - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: שקט, שקט, בבקשה.

מיקי לוי: שקט, שקט, שקט.

מיקי לוי: חברים, שקט.

אופיר כץ: איפה ראש המפלגה שלך - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, תודה.

מיקי לוי: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: הם אומרים, כולם, שממשלת החולשה הנוכחית לא מסוגלת להתמודד עם האיומים הגוברים עלינו.

בנימין נתניהו: ואם אתם רוצים, צאו מהבועה הזאת.

בנימין נתניהו: תלכו לשם, תבואו איתי.

בנימין נתניהו: תלך איתי ותשמע לבד.

בנימין נתניהו: אל מול הטרור הרצחני, אל מול הסכנה האיראנית, אל מול הקיצונים שמסלימים את המצב, אנחנו בכוננות ספיגה מתמדת.

בנימין נתניהו: גם בנקודה הזו היינו במקום גבוה וירדנו למקום נמוך.

בנימין נתניהו: והנקודה הרביעית – אחדות.

בנימין נתניהו: הרצל קבע: עם אחד אנחנו.

בנימין נתניהו: הוא השכיל ללכד חוגים רבים, מגוונים, סביב החזון הציוני.

בנימין נתניהו: מי שנכח בקונגרסים הציוניים התרשם מהפסיפס האנושי המרהיב ששיקף נאמנה את כל תפוצות העם.

בנימין נתניהו: כל תפוצות העם.

בנימין נתניהו: זה היה מחזה מרגש עד דמעות, של מאות צירים מעשרות ארצות שמלוכדים בתחושה העמוקה של שותפות גורל וערבות הדדית.

בנימין נתניהו: גם בישראל, למרות שיש בינינו ויכוחים וחילוקי דעות, ברגעי אמת תמיד ידענו להתאחד.

בנימין נתניהו: כך עשינו במבצעים, במלחמות; כך עשינו במגפת הקורונה ובכל אתגר ומשבר שסיכנו את קיומנו.

בנימין נתניהו: ולכן, כשאני שומע את נפתלי בנט מדבר על גן הפלגנות שכביכול טבוע בנו, אני מתקומם על צביעות שאין כדוגמתה.

בנימין נתניהו: המומחה הזה לגנטיקה, שבחר להדיר נציגים של רוב העם מממשלתו, את מפלגות הימין, את הליכודניקים, את המסורתיים, את החרדים וחלקים גדולים מהציונות הדתית, ושהעדיף על פניהם את האחים המוסלמים ותומכי החמאס - -

מירב בן ארי: - - -

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: בן ארי, שקט.

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי, שקט.

בנימין נתניהו: - - דווקא הוא מבכה את האחדות האבודה בעם.

בנימין נתניהו: אז די לצביעות הזו.

בנימין נתניהו: תחילה הוא עשה את ברית האחים עם לפיד כדי להדיר את החרדים, ועכשיו הוא עשה את ברית האחים המוסלמים כדי להדיר את רוב חלקי העם.

בנימין נתניהו: די לצביעות.

מירב בן ארי: - - - איזה צביעות?

קריאה: אתה עשית את זה

קריאה: זו הממשלה שלך.

בנימין נתניהו: גם במקום הזה היינו במקום גבוה וירדנו למקום נמוך.

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, במעלה הדרך מגלות לגאולה, מפזורה לתקומה, הרצל תמיד היה איתנו.

קריאה: במקום שבעלי תשובה עומדים - - -

בנימין נתניהו: לא, לא, לא, לא.

בנימין נתניהו: אנחנו מעולם לא הסכמנו להכניס לממשלה או לקואליציה את מפלגתו של עבאס.

בנימין נתניהו: מעולם.

קריאה: שקרן.

קריאה: שקר.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אבל אמרנו להם: תבואו איתנו לבחירה ישירה של ראש הממשלה, מה שהיה מייתר את התלות שלנו – לא בהם אלא בכולם.

בנימין נתניהו: זה היה הנושא.

מירב בן ארי: תשמע מה גפני אומר - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי.

איתן גינזבורג: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג, תודה.

בנימין נתניהו: מעולם לא הסכמנו להיות תלויים בהם, לעולם לא נסכים להיות תלויים בהם.

מירב בן ארי: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי.

בנימין נתניהו: << דובר_המשך >> אבל אתם מרכינים את הראש וכוססים את הציפורניים ומחכים להחלטות של מועצת השורא.

איתן גינזבורג: - - -

קריאה: - - - הסתה של איש אחד.

קריאה: נכשלת - - -

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, במעלה הדרך מגלות לגאולה, מפזורה לתקומה, הרצל תמיד היה איתנו.

בנימין נתניהו: גם ההישגים המזהירים שהבאנו למדינת ישראל בביטחון, בכלכלה, ביחסי החוץ, במדע, בחדשנות הטכנולוגית, בגז שהוצאנו מהמים, בהתפלת המים שהוצאנו עם הטכנולוגיה האדירה שלנו, בתחבורה, בכל התחומים – בכולם טבוע חותמו של הרצל.

בנימין נתניהו: בשנה האחרונה הידרדרנו מן הרכסים הגבוהים אל המישור, ולצערי אפילו למטה מכך.

בנימין נתניהו: אבל אנחנו נחזיר, בעזרת השם, את מדינתנו למקום הגבוה שהיא ראויה לו.

בנימין נתניהו: מד הגובה ההרצלייני שוב ישבור שיאים, וישראל תנסוק מעלה לפסגות של הצלחה עצומה ושגשוג.

בנימין נתניהו: תודה רבה לכם.

מיקי לוי: לא, לא, לא, לא, לא.

מיקי לוי: שום מחיאות כפיים.

מיקי לוי: אתם מכירים את הנוהל.

מיקי לוי: בבקשה.

דוד אמסלם: פתאום נהיית רגיש, אה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, שמעתי אותך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, שמעתי אותך.

מיקי לוי: נא שקט, בבקשה.

דוד אמסלם: תמשיך עם האלימות שלך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה ראשונה.

גלית דיסטל אטבריאן: לא הצלחתי לשמוע את הנאום בגלל מירב בן ארי, אבל מחיאות כפיים - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, קריאה ראשונה.

שלמה קרעי: כל הנאום הפריעו לו.

שלמה קרעי: שתקת.

דוד אמסלם: כל הנאום - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: תודה רבה.

פטין מולא: - - - למה?

גלית דיסטל אטבריאן: איך הם לא קיבלו עוד קריאה, איך?

גלית דיסטל אטבריאן: איך הם - - -

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, קריאה שנייה.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: תוציא את כולם - - -

גלית דיסטל אטבריאן: סליחה?

גלית דיסטל אטבריאן: כמה קריאות מירב בן ארי קיבלה?

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, קריאה שלישית.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: << קריאה >> למה אתה מפלה?

גלית דיסטל אטבריאן: למה אתה מפלה?

גלית דיסטל אטבריאן: למה אתה מבזה את התפקיד שלך?

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, קריאה שלישית.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

דוד אמסלם: אל תדאג.

דוד אמסלם: אתה עוד חודשיים לא תוכל להיכנס לפה.

דוד אמסלם: אל תדאג - - -

גלית דיסטל אטבריאן: עומדת פה חברת הכנסת בן ארי ומפריעה לנתניהו לדבר – אף קריאה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, החוצה, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: רק עליי.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה צבוע, אתה - - - ותספור את קיצך לאחור.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה מבזה את המושב שאתה יושב עליו.

גלית דיסטל אטבריאן: ביזיון.

גלית דיסטל אטבריאן: איזה מזל שעוד מעט זה נגמר.

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: תוציאו אותה.

מיקי לוי: (חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן יוצאת מאולם המליאה.)

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אני אגיד לך פעם נוספת: אל תאיים עליי.

מיקי לוי: ארגוני טרור איימו עליי, משפחות פשע איימו עליי, עבריינים איימו עליי, עברייני צעצוע איימו עליי, ואני לא פוחד מהאיומים שלך.

מיקי לוי: אז תירגע.

מיקי לוי: תירגע.

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

אמיר אוחנה: יו"ר ממלכתי, יופי של יו"ר ממלכתי, יופי של יו"ר ממלכתי.

מיקי לוי: שמעתי אתכם, חבר הכנסת אוחנה.

אמיר אוחנה: אתה ראית מה הלך שם?

אמיר אוחנה: ראית מה הלך שם?

אמיר אוחנה: מילה לא הוצאת, אבל פה – ישר קריאה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה, הבנתי אותך.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

דוד אמסלם: - - - הרמה הכי רדודה בכנסת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, שמעתי אותך.

דוד אמסלם: עוד מעט תרביץ לנו.

דוד אמסלם: קום, תרביץ לנו כמו שהרבצת לשמחה.

דוד אמסלם: קום, קום, קום, קום.

מיקי לוי: שמעתי, שמעתי אותך.

מיקי לוי: אמרתי לך, גם עברייני צעצוע איימו עליי.

שלמה קרעי: מה אתה משווה?

שלמה קרעי: אתה לא מתבייש?

שלמה קרעי: אתה משווה חבר כנסת למשפחת פשע?

מיקי לוי: לא אמרתי את זה.

מיקי לוי: כדאי שתלמד עברית.

מיקי לוי: כדאי שתלמד עברית.

שלמה קרעי: כדאי שתלמד - - -

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.)

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, החוצה, בבקשה.

שלמה קרעי: לא קראת לי קריאות.

מיקי לוי: אני לא צריך.

מיקי לוי: כשאתה מפריע בצורה כזו – החוצה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, החוצה, החוצה.

שלמה קרעי: אתה לא תצליח לייצר לעצמך רוב בכנסת אם תוציא אותי החוצה.

שלמה קרעי: אין לכם רוב בכנסת.

מיקי לוי: הבנתי אותך.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תוציאו את חבר הכנסת קרעי החוצה.

מיקי לוי: (חבר הכנסת שלמה קרעי יוצא מאולם המליאה.)

פטין מולא: - - - אתה לא מתבייש.

מאי גולן: אין בושה, אין בושה.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/3412/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק פרטית לדיון מוקדם, הצעת חוק לביטול קובלנה (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת צבי האוזר, בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: משיב במשולב השר גדעון סער.

מיקי לוי: חבר הכנסת האוזר, בבקשה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שמונחת לפניכם היום נוגעת בתחום שעל פניו עשוי להיראות כעניינם של משפטנים יחידי סגולה, אבל כשבודקים את הדברים לעומק אפשר להגיד שהוא נוגע באינטרס כמעט של כל אזרח בישראל, ובראש ובראשונה האינטרס הבסיסי למערכת משפט יעילה, מערכת משפט הגיונית, מערכת משפט קוהרנטית, מערכת משפט שמשרתת את אותו אינטרס ציבור ובלעדיה מדינה מתוקנת לא יכולה להתקיים.

צבי האוזר: סעיף 11 לחוק סדר הדין הפלילי קובע כי המאשים במשפט פלילי הוא המדינה.

צבי האוזר: קרי: להבדיל ממשפט אזרחי, בתביעה הפלילית המדינה היא זו שמחליטה להגיש כתב אישום.

צבי האוזר: היא אמונה על מה שמכונה המשמעת הציבורית; היא זו שקובעת אם אדם הפר את אותה חקיקה ואם יש להעמידו לדין פלילי.

צבי האוזר: תפיסת היסוד בדין הישראלי כמדינה דמוקרטית היא כי אכיפת הדין הפלילי היא בסמכות ובאחריות המדינה.

צבי האוזר: תפיסה זו נועדה להבטיח אחידות בדין הפלילי, אחידות בתביעה, אחידות באכיפת הדין וגם מניעת התנכלויות, וניהול מקצועי מיומן של ההליך הפלילי ובניית אמון והבטחת אמונו של הציבור בהליך הפלילי.

צבי האוזר: לצד זה, ולצד הסעיף שמסדיר את זה שהמדינה היא זו שתובעת, קובע – נדמה לי, משנת 1965 – סעיף 68 לחוק חריג לאותו כלל.

צבי האוזר: סעיף 68 מעניק, במקרים של עבירות מסוימות, לכל אזרח מן השורה את האפשרות להאשים אדם אחר בהליך פלילי, זאת מבלי לערב בכך את המשטרה ואת רשויות התביעה.

צבי האוזר: חריג זה מוכר יותר בשמו: קובלנה פלילית.

צבי האוזר: עכשיו, חבריי חברי הכנסת, הניסיון שהצטבר בעשרות השנים שבהן קיים מוסד הקובלנה הפלילית עורר את הצורך לבחון מחדש את ההצדקה לקיומו של מוסד זה, כי כמו שאמרתי, המחוקק בשנת 1965 – כוונתו הייתה כוונה טובה, ואולם, כפי שאספר לכם, וכפי שעולה מפרקטיקת החיים, גם כאן אפשר לומר – אולי בציניות, אולי בחיוך, אבל בנימה מסוימת של רצינות – שהדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות.

צבי האוזר: כבר ב-1997, לפני כ-25 שנה, פרסמה הוועדה המייעצת לעניין סדר הדין הפלילי בראשות כבוד השופט בדימוס אליהו מצא את המלצותיה בעניין הקובלנה הפלילית.

צבי האוזר: הוועדה קבעה עוד ב-1997 כי להתפתחויות החקיקתיות בדין הישראלי שחלו בשנים האחרונות יש השפעה על השיקולים לביטול מוסד הקובלנה הפרטית – קרי, אותה פרקטיקה, שב-1965 חשבו שהיא רלוונטית, שהיא נחוצה, הולכת ומאבדת מהרלוונטיות ומהנחיצות שלה.

צבי האוזר: בהקשר זה ראתה הוועדה, ועדת מצא, בחקיקת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו התפתחות חקיקתית חשובה, כאשר מתן האפשרות בידי אדם פרטי להעמיד אדם אחר בסיכון של הרשעה פלילית עלול להוות פגיעה בזכותו של אדם להליך הוגן, שהיא מושכלת יסוד בשיטה המשפטית שלנו.

צבי האוזר: אז כמו שאני אומר, כבר לפני 25 שנה עלו הספקות והומלצה המלצה בעצם לבחון ואולי לבטל את ההסדר המשפטי הזה, ואני אומר לכם, חבריי חברי הכנסת, גם אם יתמהמה בוא יבוא.

צבי האוזר: אנחנו מצווים לנקות גם שולחן ולעשות את מלאכתנו כאן בבית הזה, לא רק בחקיקת חוקים על גבי חוקים, לטייב ולהוסיף נורמות, אלא גם להודות שנורמות שהסדרנו, שראוי שיש לבטלן – הבית הזה לא יהסס ויבטל חוקים בלתי-רלוונטיים או כאלה שכפי שאמרתי, כוונתם אולי הייתה טובה אך תוצאתם מזיקה.

צבי האוזר: התפתחות נוספת בתחום חקיקה שיש לה השלכה לגבי מוסד הקובלנה הפלילית ומחזקת את הצורך לבטל את החקיקה הזו היא הגנת זוטי הדברים.

צבי האוזר: הגנה זו קובעת כי אדם לא יישא באחריות פלילית למעשה אם המעשה הוא קל ערך – דימינימיס, נדמה לי שכך אומרים בלטינית.

צבי האוזר: הוספת הגנה זו לנאשם מטילה בספק את אחת ההצדקות העיקריות של הקובלנה, שהיא מתן אפשרות למתלונן להביא לדין פלילי את מי שפגע בו במקום שבו רשויות התביעה סברו כי אין עניין ציבורי בהעמדתו לדין.

צבי האוזר: ואכן, מנתונים שנאספו לאחרונה על אודות מוסד הקובלנה עולה כי רק באחד מכל עשרה מקרים מתקבלת החלטה על אשמה, וגם אז חלקם מסתיימים ללא הרשעה.

צבי האוזר: מה המשמעות של המספרים האלה?

צבי האוזר: מה המשמעות של המספר הזה?

צבי האוזר: המשמעות היא שכלי הקובלנה הפך בעיקרו לכלי, הייתי אומר, של הטרדה, כלי של טרלול של אדם כלפי רעהו, בבחינת כלי התשה והפחתה.

צבי האוזר: אגב, בעיה נוספת שעליה הצביעה הוועדה כנגזרת מקיומו של מוסד הקובלנה היא החשש שקיום האפשרות להגשת הקובלנה יוצר תמריץ שלילי לרשויות התביעה מלטפל באותה עבירה בעצמן, שעה שהן יודעות כי ניתן להביא את הפוגע לדין בעבירות מסוימות גם ללא התערבותן.

צבי האוזר: תפיסה זו עשויה, במקרים מסוימים, להוביל לכך שמיצוי הדין בעבירות האלה יותנה בנכונותו של המתלונן ובנטיית ליבו, ומצב זה פוגע בעקרון השוויון ובשלטון החוק.

צבי האוזר: אני אגיד לכם ככה: לאורך השנים נאספו נתונים באשר לכלי הזה.

צבי האוזר: אז צד אחד, כמו שאמרתי, הוא כלי של הטרלה; מצד שני, עושים בו שימוש יחסית מינימלי: ב-2018 הגישו 86 קובלנות פליליות, ב-2019 – 75 קובלנות פליליות, ב-2020 – 73 קובלנות פליליות.

צבי האוזר: באחת השנים שנבדקו עלה כי באחד המחוזות מחצית מתיקי הקובלנה הוגשו על ידי קובל, דבר שכמובן מחזק את החשש מפני ניצול לרעה של ההליך הזה.

צבי האוזר: הטרלה – כבר אמרתי – זו דוגמה להטרלה.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, ההליכים האלה, גם כשהם לא רבים, מכבידים מאוד על בתי המשפט.

צבי האוזר: שמיעת הקובלנות מבזבזת מאות ימי שיפוט בכל שנה; זה מייצר עומס על בתי המשפט, זה גורם לדחייה של תיקים אמיתיים, רציניים, שצריך לדון בהם, ולעינוי דין בתיקים אחרים.

צבי האוזר: תיקים שמבטאים אינטרס פרטי של קובל – שהרשויות לא מצאו לנכון לפתוח בחקירה ולהגיש בגינם כתב אישום – בית המשפט נאלץ להתעסק איתם, לדון בהם, לשבת בהם, כאשר התיק עצמו, ברוב המקרים, מנוהל בצורה לא עניינית, שהיא כשלעצמה גוררת זמן.

צבי האוזר: לכן, חברים, אני רוצה להדגיש שביטולה של הקובלנה הפלילית איננו מותיר את האזרח ללא אמצעים מתאימים להתגונן בפני הפגיעה שבוצעה בו.

צבי האוזר: ראשית, קיימת בפניו אפשרות לנקוט הליך אזרחי, וסיכויי ההצלחה לנפגע לשכנע את בית המשפט בקיומו של מעשה שגרם לו נזק גבוהים יותר בהליך האזרחי, ולבית המשפט נתונה סמכות לפסוק סעד לטובתו של הניזוק.

צבי האוזר: ושנית, נותרת בידי האזרח האפשרות להניע את ההליך הפלילי על ידי הגשת תלונה במשטרה ואף להגיש ערעור על החלטתה שלא להעמיד את הדין.

צבי האוזר: אני רק רוצה להדגיש בפני חבריי חברי הכנסת שמה שאני מציג בפניכם זה לא רק פרי מחשבתי ומחקר שעשיתי.

צבי האוזר: הנושא הזה עלה לא פעם בהחלטות ובפסיקות של בית המשפט.

צבי האוזר: מדובר במצוקה אמיתית של בית המשפט שפוגעת בכל אחד ואחת מאיתנו.

צבי האוזר: המצוקה הזאת הוזכרה אפילו על ידי בג"ץ רק לאחרונה – נדמה לי שב-31 במרץ בשנה זו, בפסיקה שכבוד השופט עמית היטיב לסכם בעניינה של הקובלנה הפלילית, ואני מצטט: "ראוי אפוא כי המחוקק יחזור ויבחן אם יש מקום להותיר על כנו את מוסד הקובלנה הפלילית.

צבי האוזר: מכל מקום, מוסד זה, בהיותו יצור כלאיים של הליך פלילי ואזרחי מבחינת תוכן ומהות ההליך ומיהות יוזם ההליך, מעורר שורה של סוגיות ובעיות".

צבי האוזר: ושוב, מי שרוצה להרחיב ולעיין: בג"ץ 1322 – הדברים שנאמרים שם באמת צריכים לעורר את תשומת ליבנו כמחוקקים אחראים ולעודד ולדרבן את הבית הזה לתקן את החקיקה, לגהץ את הקמטים; להסדיר את הדרוש הסדר ולייעל את המערכת המשפטית.

צבי האוזר: אשר על כן, ולנוכח כל האמור, אבקש מכל באי הבית לתמוך בהצעת החוק הזו.

צבי האוזר: הצעת החוק הזאת טובה, כמו שאמרתי, לכל אזרח ואזרח.

צבי האוזר: היא מייעלת את זמנו של בית המשפט ומאפשרת לו לדון בכלים, בתיקים הנכונים; היא מאיימת מפני אותם גורמים שרוצים להטריל את המערכת, רוצים לפגוע, להפחיד אנשים אחרים; היא מסירה את כלי האיום הזה של תביעות סרק, ולכן אומנם ב-1965 הבית הזה חשב שההסדר הזה נכון, אבל היום, ב-2022, ראוי שנתקדם ונסדיר את הדברים.

צבי האוזר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1308/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש כאלה שחושבים – כנראה גם יושב-ראש הכנסת בתוכם – שאם הם יוציאו אותנו מהכנסת הם יוכלו לייצר לקואליציה רוב בכנסת.

שלמה קרעי: הוא לא מבין שבהצבעה אנחנו יכולים לחזור להצביע – ואתם ממשלה בלי רוב בכנסת, אדוני היושב-ראש, אז לא יעזור לך להתנהג כלפינו באופן כזה, כי עדיין תישארו כאן בלי רוב בכנסת.

שלמה קרעי: אנחנו ממש כאן בפרסה.

שלמה קרעי: חבריי חברי הכנסת, הביזיונות וההשפלות שסופגת ממשלת בנט-לפיד-עבאס הם לא סתם.

שלמה קרעי: הנביא ירמיה כבר התנבא עליהם.

שלמה קרעי: הוא אומר ככה: "קרא דגר ולא ילד, עשה עושר ולא במשפט, בחצי ימו יעזבנו ובאחריתו יהיה נבל".

שלמה קרעי: מה זה קורא דגר ולא ילד – עוף שדוגר על ביצים שהם לא שלו, ויוצאים ילדים שאחר כך עוזבים אותו.

שלמה קרעי: הם מבינים שהוא לא אבא שלהם.

שלמה קרעי: ככה בנט גנב לעצמו ממשלה עם מנדטים שהם לא שלו, עם אנשים שלא נאמנים לו בכלל.

שלמה קרעי: אף אחד לא סופר אותו.

משה ארבל: מה זה נבל?

שלמה קרעי: רגע, נגיע לנבל.

שלמה קרעי: "עשה עושר ולא במשפט" – זה בנט שסחר במנדטים שהם לא שלו.

שלמה קרעי: גנב את המנדטים, את הקולות, ובנה איתם ממשלה לדיראון עולם בהיסטוריה של מדינת ישראל - - -

בצלאל סמוטריץ': 50 מיליון.

שלמה קרעי: ושלא לדבר על ה-50 מיליון ברעננה ועל ה-50 מיליארד למנסור עבאס.

שלמה קרעי: זה עושה עושר ולא במשפט.

שלמה קרעי: בחצי ימיו יעזבנו – הינה, לא עברה שנה ונגמרה ממשלת בנט.

שלמה קרעי: ממשלה שקמה במרמה, בהפרת אמונים – לשקר אין רגליים.

שלמה קרעי: בחצי ימיו יעזבנו – באמצע הקדנציה שלו הוא ילך הביתה בחרפה ובבושת פנים.

שלמה קרעי: ואחריתו יהיה נבל – שאלת, חבר הכנסת ארבל.

שלמה קרעי: נבל – נפתלי בנט לך, ואחריתו יהיה נבל.

שלמה קרעי: או: נפתלי בנט ללעג וקלס – גם כן.

משה אבוטבול: לפיד.

שלמה קרעי: אבל חסר את ה"לך".

שלמה קרעי: נפתלי, בנט, לפיד.

שלמה קרעי: אבל אחריתו יהיה נבל שיגורש מהמפה הפוליטית.

שלמה קרעי: אי-אפשר לרמות את אזרחי ישראל.

שלמה קרעי: אי-אפשר לרמות את ציבור הבוחרים שלך, למכור את מדינת ישראל, להשמיד כל דבר שקדוש ויקר לעם היהודי ולחשוב שהממשלה שלך יכולה להמשיך ולתפקד ככה.

מיקי לוי: משפט לסיום.

שלמה קרעי: שמתי לב שאמרת: משפט לסיום גם להאוזר, שדיבר עוד שלוש דקות אחרי הזמן שלו.

מיקי לוי: משפט לסיום.

שלמה קרעי: אין אפשרות.

שלמה קרעי: הממשלה הזאת הגיעה לסוף דרכה.

שלמה קרעי: אין לכם רוב בכנסת ו"אחריתו יהיה נבל" – נפתלי בנט, לך הביתה.

שלמה קרעי: תן לנו להמשיך מכאן, אנחנו נתקן.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: באמת צר לי על מילים כל כך קשות כלפי ראש ממשלה.

מיקי לוי: אני מתבייש בשבילך.

משה אבוטבול: - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, הבנתי.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ', ביקשת להתנגד.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: אה, סליחה, אני מתנצל.

מיקי לוי: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק לביטול קובלנה (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת צבי האוזר, מבקשת לבטל את מוסד הקובלנה הפלילית בשיטת המשפט הישראלי בשל בעיות מהותיות ומעשיות רבות שמוסד זה מעורר בתחום המשפט הפלילי, ואני אפרט.

גדעון סער: ביטול הקובלנה הפלילית עולה בקנה אחד עם המלצות הוועדה לסדר דין פלילי וראיות – האמת, מלפני שנים לא מעטות, כשעמד בראשה כבוד המשנה לנשיא אליהו מצא, ז"ל – וגם עם הצעות חוק, גם פרטיות וגם ממשלתיות, שהוגשו במהלך השנים; פורסמו – אגב, האחרונה שבהן הייתה ב-2016, הצעת חוק ממשלתית, והיא עברה בקריאה הראשונה, אבל הליכי החקיקה לא הושלמו.

גדעון סער: קודם כול, הקובלנה הפלילית היא חריג לתפיסה היסודית בדין הישראלי, שלפיה כל נושא של אכיפת המשפט הפלילי הוא נושא שמסור למדינה.

גדעון סער: הוא נושא שבסמכות המדינה והוא נושא שבאחריות המדינה.

גדעון סער: כשכל אדם יכול להגיש תביעה פלילית נגד אזרח אחר, אז כמובן שלא ניתן להבטיח לא אחידות באכיפת הדין, לא ניהול מקצועי ומיומן של ההליך הפלילי וגם לא מניעת התנכלויות של אחד לזולתו.

גדעון סער: יתרה מזאת, בדין הפלילי קובלת המדינה על פגיעה בערכים חברתיים מוסכמים, לא על הפגיעה באינטרס אישי של אדם כזה או אחר.

גדעון סער: כאשר אנחנו נותנים אפשרות לאדם פרטי להעמיד אדם אחר בסיכון של הרשעה פלילית, כמובן עם רישום פלילי אחרי זה, יש לזה גם, פעמים רבות, פגיעה בזכותו של אדם להליך הוגן.

גדעון סער: זה בעייתי בעיקר כשמדובר במקרים שבהם המדינה סברה שאין מקום להעמיד לדין או שאין סיכוי סביר להרשעה, ואדם פרטי – למשל, אתן דוגמה: בעבירת לשון הרע אדם פרטי יכול להגיש תביעה אזרחית, אבל לפי החוק היום הוא גם יכול להגיש קובלנה פלילית פרטית נגד אדם אחר, ולמעשה, להציב אותו בסכנה של הרשעה פלילית.

גדעון סער: ציין המציע, חבר הכנסת האוזר, שמספר הליכי הקובלנה שמתקיימים במדינת ישראל בשנה לא מאוד גבוה.

גדעון סער: ב-2018 הוגשו 86 קובלנות; ב-2019 – 75 קובלנות; ב-2020 – 73 קובלנות; אבל עדיין, אם אנחנו סוכמים את המספרים, מדובר במאות ספורות של הליכים משפטיים, בבתי משפט שהם עמוסים לעייפה, ובשעה שכולנו יודעים שהליכים משפטיים נמשכים יותר זמן מכפי שהיינו רוצים.

גדעון סער: הליכי הקובלנה מכבידים מאוד על מערכת המשפט, מגבירים את העומס שמוטל עליה.

גדעון סער: ברוב המקרים הקובלנות הפרטיות מוגשות על עניינים של מה בכך, ורובם גם מסתיימים בלא כלום.

גדעון סער: על פי הנתונים שברשותנו, ב-89% מהמקרים הקובלנה נמחקה, הנאשם זוכה, הוחלט על הפסקת הליכים, או שהתיק נסגר טכנית.

גדעון סער: זאת אומרת, אנחנו מדברים על תשעה מתוך כל עשרה מקרים.

גדעון סער: רק ב-11% מהקובלנות הוחלט על אשמה, כשבחלק מהמקרים, על אף קביעת האשמה, לא הייתה הרשעה.

גדעון סער: זה כמובן אפשרי במשפט הפלילי, כשקובעים שהעובדות שבכתב האישום נכונות, אבל עדיין לא מרשיעים את האדם.

גדעון סער: זאת אומרת, המקרים שבהם יש הרשעה פלילית בקובלנה פרטית, למרות שזה הליך פלילי לכל דבר ועניין, זה נתון חד-ספרתי.

גדעון סער: כפי שציינתי, אדוני היושב-ראש, מדינת ישראל מתמודדת עם עומסים כבדים מאוד בבתי המשפט; עומסים שנמצאים במערכת שהיא גם – אם משווים את זה למדינות ה-OECD, מספר השופטים לנפש במדינת ישראל הוא יחסית קטן, ומאידך מספר עורכי הדין לנפש גדול, והעומסים האלה מייצרים גם עינוי דין ועיוות דין, וכולנו מחפשים עוד ועוד דרכים איך אנחנו יכולים להוריד את העומס בבתי המשפט, לייעל את ההליכים הפליליים וכדו'.

גדעון סער: רק היום ועדת הכלכלה של הכנסת החלה בדיון, בהכנה לקריאה שנייה ושלישית, בהצעת החוק לרפורמה בדיני התעבורה, על מנת להעביר הרבה מאוד הליכים – נדמה לי שהמספר הוא בסדר גודל של 150,000 הליכים בשנה – ממשפט פלילי למשפט מינהלי.

גדעון סער: ברוב המקרים, גם לא יהיה צורך בהתייצבות פיזית בבית משפט, וזה ינוהל מרחוק.

גדעון סער: אנחנו ממשיכים ומחפשים עוד ועוד דרכים לאיך אנחנו יכולים להוריד את העומס בבתי המשפט ולאפשר לאזרחי ישראל שמגיעים בשערי בית המשפט הליכים יותר מהירים ויותר יעילים.

גדעון סער: לכן אנחנו חייבים להשתחרר מהליכים מיותרים, שנזקם עולה על תועלתם, ולהתמקד בהליכים המרכזיים.

גדעון סער: המשפט הפלילי בכלל צריך להתמקד בסטיות משמעותיות מהנורמות החברתיות, ולא בזוטי דברים, כמו שאמר חבר הכנסת האוזר, או לא בסטייה בלתי משמעותית מהנורמה.

גדעון סער: אם אנחנו נדע לעשות את זה, אז גם ההליך הפלילי יהיה שמור לפשעים משמעותיים שפוגעים באופן מהותי בערכי החברה, ואלה הפשעים שאנחנו רוצים שגם הענישה בהם תהיה חמורה ותהיה מרתיעה.

גדעון סער: יש קשר בין הדברים, רבותיי וגבירותיי.

גדעון סער: לכן גם הקמתי צוות, בראשות מנכ"ל משרדי, שמכין תוכנית לדה-פליליזציה של הרבה מאוד מעבירות הקודקס הפלילי במדינת ישראל – לראות מה מיותר, מה אפשר להעביר לאפיק מינהלי וכדו'.

גדעון סער: אני רוצה לציין שכשאנחנו מבטלים את המוסד הזה של קובלנה פלילית פרטית, אנחנו לא משאירים את האזרח ללא סעד, ללא יכולת להתגונן, אם בוצעה בו פגיעה.

גדעון סער: יש אמצעים אפקטיביים בדין, שבהם האזרח יכול לעשות שימוש.

גדעון סער: קודם כול, קיימת בפניו האפשרות לנקוט בהליך אזרחי; ציינתי, למשל, את עבירת לשון הרע, שהיא גם עוולה אזרחית לפי דין וגם עבירה פלילית.

גדעון סער: אז, כמובן, ניתן לנקוט בהליך של תביעה אזרחית, וסיכויי ההצלחה של הנפגע יותר גבוהים, כי במשפט האזרחי צריך להוכיח במאזן הסתברויות, ובמשפט הפלילי רף ההוכחה הוא הרבה יותר גבוה, והוא מעבר לספק סביר.

גדעון סער: לכן, ההסתברות של בן אדם – עוד פעם, אני חוזר לאותה עבירה או עוולה בתביעה של לשון הרע – לזכות בתביעה הרבה יותר גבוהה בהליך האזרחי מאשר בהליך הפלילי.

גדעון סער: דבר שני: האזרח, כל אזרח – יש לו אפשרות להניע את ההליך הפלילי על ידי הגשת תלונה במשטרה.

גדעון סער: ובהנחה שהתיק נסגר, יש אפשרות בדין, אדוני היושב-ראש, כפי שאתה מכיר היטב, לערור על החלטה שלא לחקור או על החלטה שלא להעמיד לדין.

גדעון סער: אגב, בעבר לא ניתן היה לערור על עבירות שבגינן אדם רשאי להגיש קובלנה פלילית פרטית, כי אמרו: יש לו את האופציה הזאת.

גדעון סער: אבל הסייג הזה בוטל לפני למעלה מ-20 שנה, בשנת 2001, אז גם במובן הזה אין שום סיבה לוגית להותיר על כנה או להותיר על כנו את המוסד הזה של הקובלנה הפלילית הפרטית.

גדעון סער: מכובדי שר הביטחון, אתה עומד לעלות אחריי?

גדעון סער: שר הביטחון, על מנת שאוכל לכלכל את צעדיי, אני שואל האם אתה הולך לעלות אחריי?

בנימין (בני) גנץ: - - -

גדעון סער: בסדר.

בנימין (בני) גנץ: - - -

גדעון סער: אם כך, אדוני היושב-ראש, אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק שהציע חבר הכנסת האוזר בקריאה הטרומית.

מיקי לוי: אדוני שר הביטחון, אתה תמתין שנייה אחת, כי יש מתנגדים, ואתה תעלה אחריהם.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': איפה המציע?

בצלאל סמוטריץ': הוא פה, חבר הכנסת האוזר?

מיקי לוי: חבר הכנסת האוזר.

בצלאל סמוטריץ': אליו אני אמור לדבר.

מיקי לוי: זה לא יפה, אבל אין לו חובה.

מיקי לוי: הינה הוא, הינה הוא, אדוני, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת האוזר, המציע, ואדוני שר המשפטים, אני מוכרח לומר שאני באמת לא מצליח להבין על מה אתם מדברים ובאיזה עולם אנחנו חיים.

בצלאל סמוטריץ': תיארת כאן קודם, חבר הכנסת האוזר, איזו מערכת אכיפת חוק זכה, תמה, תקינה, שאפשר לסמוך עליה בעיניים עצומות ולהפקיד בידיה את מלוא המענה להליכים הפליליים.

בצלאל סמוטריץ': ציינו קודם את יום הרצל, אז ככה, בזל – אולי אתה מתבלבל ואתה חושב שאנחנו חיים בשווייץ.

בצלאל סמוטריץ': יש לנו מערכת אכיפת חוק בעייתית – זו לשון המעטה.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כולנו רואים היום במשפט נתניהו איך מדיחים ראש ממשלה מכהן באיזה כתב אישום הזוי, שנסמך על פרשנות פלואידית של תנועת יד עמומה, שאולי בכלל לא נעשתה, בפגישה שכנראה לא התקיימה.

בצלאל סמוטריץ': ועל זה עושים סיכול ממוקד לדמוקרטיה, ומסכלים מינוי מפכ"ל, ורודפים אדם גיבור וצדיק כמו גל הירש, ולא חוקרים את הממד החמישי, ולא חוקרים את עבירות הבנייה של ליאת בן ארי.

בצלאל סמוטריץ': אז יש איזו כבשת הרש.

בצלאל סמוטריץ': כן, החוק מאפשר לאזרח קטן, שמרגיש שהוא נתקל בקיר אטום ולא קיבל מענה מהמשטרה ומהפרקליטות, וכן רוצה – מה?

בצלאל סמוטריץ': מה הוא רוצה?

בצלאל סמוטריץ': הרי הוא לא יהיה התליין, הקברן והחזן.

בצלאל סמוטריץ': הוא בסך הכול יוכל לקבל את יומו בפני בית המשפט בלי אישורן של מסננות, שראינו כבר שפועלות בצורה לא עניינית – ואני, כמובן, בורר את מילותיי בעדינות – שיוכל לקבל את יומו בפני בית המשפט, להגיש קובלנה ולבקש שהטענה שלו כנגד מי שלשיטתו פגע בו תתברר במשקל, במידה, במשורה.

בצלאל סמוטריץ': אמרתם, אתם בעצמכם, כמה עשרות בשנה.

בצלאל סמוטריץ': אתם רוצים לדבר על הטרלות ועל עומס בבתי המשפט?

בצלאל סמוטריץ': שרה בכירה בממשלה שלכם הגישה הבוקר תביעה הזויה נגד עיתונאי בשל איזה ציוץ סטירי – לזה קוראים הטרלה; לזה קוראים שימוש לרעה בהליכי משפט.

בצלאל סמוטריץ': אז חבר הכנסת קרעי, בהצעה המוצמדת, מבקש לצמצם קצת את השימוש בכלי הזה במסגרת הליכי בחירות, כדי שלא ייעשה שימוש לרעה בהליכי משפט לסיבות פוליטיות תוך כדי בחירות.

בצלאל סמוטריץ': אני יכול להבין.

בצלאל סמוטריץ': אבל לקחת עכשיו לאזרח כלי – שעוד פעם, במה עושים בו שימוש?

בצלאל סמוטריץ': כמה עשרות מקרים בשנה – שהלך למשטרה, הלך לפרקליטות, מרגיש שלא חוקרים את התלונה שלו ומבקש לפנות עוד פעם.

בצלאל סמוטריץ': למי?

בצלאל סמוטריץ': לבית המשפט, שאתם הרי נותנים בו אמון.

בצלאל סמוטריץ': מבקש שהטענה שלו תתברר במסגרת הליך הקובלנה הפלילי.

בצלאל סמוטריץ': את כבשת הרש הזו אתם לוקחים?

בצלאל סמוטריץ': אז אתם מציירים פה איזה ציור של מערכת משפט מושלמת, שאפשר לסמוך עליה, שלא מתעמרת אף פעם באזרחים.

בצלאל סמוטריץ': חבר'ה, אנחנו לא בשווייץ – אנחנו במדינת ישראל, עם מערכת משפט מורכבת, שצריך לתקן אותה דרמטית.

בצלאל סמוטריץ': עד אז תשאירו בבקשה לאזרח הקטן את יכולתו לבקש סעד ולקבל את יומו מבית המשפט.

בצלאל סמוטריץ': אל תשללו ממנו גם את המעט הזה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת בן גביר, מתנגד נוסף, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': חבר הכנסת סמוטריץ'.

מכלוף מיקי זוהר: לא, פניתי כבר לחבר הכנסת בן גביר.

מכלוף מיקי זוהר: אותך הזמנתי לפני.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, רק אתמול קיבלתי הודעה מהלשכה של היועץ המשפטי לממשלה, שאמירות כמו: נטפל בך, בן גביר, נילחם בך, נראה לך, אתה כופר, הזמן שלך הוא זמן שאול – אלה אמירות שהיועצת המשפטית לממשלה, או כנראה מישהו, על דעתה, החליט שלא פותחים בעניינן כתב אישום ולא פותחים בעניינן חקירה.

איתמר בן גביר: חבר הכנסת האוזר, אתה לוקח היום כלי, שהוא כלי חשוב לא רק לאיתמר בן גביר, אלא כלי שהוא כלי חשוב לכל אזרח במלחמה שלו נגד האטימות של המערכת, נגד השרירות, נגד העובדה שבמשטרה יש – אני לא אומר בכל התיקים, אבל הרבה מאוד – תיקים שנדחקים לקרן זווית, ששוכבים במגירות, שאף אחד לא מטפל בהם.

איתמר בן גביר: בתיקים חריגים כאלה – ודווקא הנתונים שאתם מביאים מוכיחים את זה – זה הצ'אנס של האזרח.

איתמר בן גביר: כשהוא נתקל במשטרה שלא עושה כלום, זה הצ'אנס שלו לבוא ולקחת קייס ולהביא את זה לבית משפט.

איתמר בן גביר: הרי יש שופט שידון, ואם הוא הגיש תביעת סרק חזקה, שייפסקו נגדו גם הוצאות.

איתמר בן גביר: מה שאתם עושים כרגע, חבר הכנסת האוזר, זה לקחת את הכלי היחיד שיש לאזרח ופשוט להרוס אותו, ואתם משאירים אותו לחסדים של קציני חקירות, של חוקרים, שאני לא אומר, רוב הפעמים עושים עבודה נפלאה, עושים עבודה טובה, אבל הרבה פעמים טחנות הצדק טוחנות לאט, ויש גם מקרים שנדחקים, יש גם מקרים שנופלים בין הכיסאות.

איתמר בן גביר: לכן ההצעה שלכם היום – ההצעה שלך, חבר הכנסת האוזר, פוגעת באזרחים, פוגעת באזרח הקטן, פוגעת בזכויות, ופשוט הורסת כלי חשוב מאוד שיש לאזרח.

איתמר בן גביר: חבל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת האוזר, לפרוטוקול, אני צריך את הסכמתך ששר הביטחון יעלה, בבקשה.

מיקי לוי: מאשר.

מיקי לוי: בבקשה, שר הביטחון.

בנימין (בני) גנץ: אדוני יושב-ראש הכנסת, מכובדיי חברי הכנסת, ביקשתי את זכות הדיבור כדי להתייחס לתקרית הירי שבה נהרגה היום העיתונאית שירין אבו עאקלה.

בנימין (בני) גנץ: ראשית, אני מבקש להביע צער רב על מותה.

בנימין (בני) גנץ: מדינת ישראל רואה חשיבות עליונה בשמירה על חיי אדם ובשמירה על חופש העיתונות.

בנימין (בני) גנץ: חיילי צה"ל לעולם לא יפגעו בעיתונאים באופן מכוון, וכל ניסיון לרמוז על כך הוא חסר שחר.

בנימין (בני) גנץ: גם ההאשמות לגבי גופי ההסברה של ישראל, ובפרט דובר צה"ל, בין השאר, על ידי חברי כנסת ואחרים, אינן נכונות.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש לשלוח מכאן גיבוי ללוחמים ולכלל המערכים שפועלים אך ורק על מנת לשמור על הביטחון וגם כדי לספר - - -

עאידה תומא סלימאן: גיבוי ללוחמים שירו בה?

עאידה תומא סלימאן: גיבוי ללוחמים שירו בעיתונאית?

מיקי לוי: תודה, חברת הכנסת סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: בושה, בושה.

עאידה תומא סלימאן: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: חברת הכנסת סלימאן – קריאה ראשונה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

מיקי לוי: אני מסתדר.

מיקי לוי: חברת הכנסת סלימאן, שבי בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סלימאן, קריאה שנייה.

עאידה תומא סלימאן: מהבוקר מפיצים שקרים.

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סלימאן, שבי בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תני לשר הביטחון להגיד מה שיש לו.

מיקי לוי: יש לו דברים חשובים, תקשיבי.

קריאה: - - - טרוריסטים, מגבה שהידים.

קריאה: שהידים מגבה.

מיקי לוי: שבי, בבקשה.

מיקי לוי: שבי.

עאידה תומא סלימאן: ראית את הסרטונים?

בנימין (בני) גנץ: חברת הכנסת עאידה סלימאן, אני באתי - - -

עאידה תומא סלימאן: - - -

בנימין (בני) גנץ: אני באתי לדבר ולהסביר, ואם את רוצה להקשיב – אני אשמח.

בנימין (בני) גנץ: ואם את רוצה רק לצעוק – אני מניח שזאת אופציה.

בנימין (בני) גנץ: אבל אני רוצה לדווח, אני רוצה לדווח לכם שהממצאים הראשוניים – אני מדגיש: הראשוניים – של התחקיר שערך צה"ל בשעות האחרונות עולה - -

איתמר בן גביר: - - - לא צריך להצטדק.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, תודה.

מאי גולן: למה אתה עונה לה?

בנימין (בני) גנץ: - - כי לא זוהה ירי לעבר העיתונאית, אך אנחנו ממשיכים - - -

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

מיקי לוי: אוקיי, אני מבקש שקט במליאה.

מיקי לוי: בבקשה לתת לשר - - -

איתמר בן גביר: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, אני מסתדר, נראה לי.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: שב, שב, שב.

מיקי לוי: אני אסתדר איתה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

מיקי לוי: מאה אחוז.

מיקי לוי: תשבו, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סלימאן, אני ממש לא רוצה – את בקריאה שנייה.

מיקי לוי: שבי, בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: כאמור, הממצאים הראשוניים של תחקיר שעשה צה"ל בשעות האחרונות - - -

איימן עודה: הכיבוש מסוכן - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת איימן עודה.

קריאות: - - -

איימן עודה: - - - כשיש כיבוש זה שקר, אין אמת.

מיקי לוי: חבר הכנסת איימן עודה, שב בבקשה.

מיקי לוי: שב בבקשה.

איימן עודה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה – קריאה ראשונה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סלימאן – קריאה שלישית.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: להוציא את חברת הכנסת סלימאן החוצה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, שב.

עאידה תומא סלימאן: אפשר להוציא אותי, אבל אי-אפשר להשתיק את האמת.

מיקי לוי: תודה, חברת הכנסת סלימאן.

מיקי לוי: (חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן יוצאת מאולם המליאה.)

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: שקט, בבקשה, במליאה.

מיקי לוי: בבקשה, שר הביטחון.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

בנימין (בני) גנץ: שוב, ככל - - -

איתמר בן גביר: מה אתה מתנצל?

בנימין (בני) גנץ: לא מתנצל.

בנימין (בני) גנץ: תן לי, אני מסדר את עצמי.

בנימין (בני) גנץ: ככל שהתכנים מעניינים אתכם, כאמור, מהממצאים הראשוניים עולה כי לא זוהה ירי לעבר העיתונאית.

בנימין (בני) גנץ: לעומת זאת, ראינו סרטונים מהזירה - -

איתמר בן גביר: - - - בחיילים שלנו - - -

בנימין (בני) גנץ: - - שבהם נראה ירי מסיבי וחסר אבחנה של טרוריסטים פלסטינים, שייתכן שפגע בעיתונאית.

איימן עודה: - - - אתם משקרים.

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה – קריאה שנייה.

איימן עודה: - - - זהו, תתפטרו כבר - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, קריאה שלישית.

מיקי לוי: להוציא בבקשה את חבר הכנסת עודה החוצה.

איימן עודה: תתביישו.

איימן עודה: כמה אפשר להרוג?

איימן עודה: כמה - - - (חבר הכנסת איימן עודה יוצא מאולם המליאה.

איימן עודה: )

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת מאי גולן, נראה לי שאני מסתדר.

בנימין (בני) גנץ: את הממצאים - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, דווקא לא.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, דווקא לא.

קריאות: - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מאי גולן, קריאה ראשונה.

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, שבי.

מאי גולן: - - - תומכי טרור.

מאי גולן: בושה - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, מה קרה?

מיקי לוי: רצית לשמוע.

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: די, שבי.

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, קריאה שנייה.

מיקי לוי: בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה.

בנימין (בני) גנץ: את הממצאים שנגיע אליהם נעביר בצורה שקופה וברורה גם לידידינו האמריקנים וגם לרשות הפלסטינית.

יפעת שאשא ביטון: מיקי, מיקי - - - הילדים שזה מה שהם רואים - - -

קריאות: - - -

בנימין (בני) גנץ: הצעתי לפלסטינים לערוך תחקיר משותף, כולל נתיחה פתולוגית, ולשתף בכלל האמצעים שבידינו.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברי כנסת.

בנימין (בני) גנץ: העברתי היום מסר ברור לאבו מאזן שהאחריות שלנו כמנהיגים היא לשמור על הביטחון, להתנהל באופן שימנע אלימות ושפיכות דמים ולהגיע לחקר האמת.

בנימין (בני) גנץ: העברנו מסרים גם למדינות נוספות, בהן לקטאר, שממנה משודרת תחנת אל-ג'זירה, כי הממצאים שבידינו מצביעים על כך שקיים סיכוי סביר שהעיתונאית נורתה מאש של חמושים פלסטינים, אך כאמור - -

קריאות: - - -

בנימין (בני) גנץ: - - נבצע תחקיר מעמיק ומקיף - -

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי.

בנימין (בני) גנץ: - - ונעביר להם אותו באופן שקוף.

קריאות: - - -

מיקי לוי: אתה יכול לתת לי דקה, בבקשה?

מיקי לוי: חברי הכנסת, תראו, אני מבקש שקט.

מיקי לוי: בקהל למעלה ביציע נמצאת קבוצת נוער, ואני מקבל אותם בברכה, מנהיגות מאשדוד.

מיקי לוי: אני מברך אתכם בשם הכנסת ומבקש מחברי הכנסת קצת דוגמה אישית.

מיקי לוי: אלה בני נוער, מנהיגים לעתיד, בבקשה.

מיקי לוי: ברוכים הבאים לכנסת ישראל.

מיקי לוי: בבקשה, אדוני שר הביטחון.

בנימין (בני) גנץ: אם אני מנסה, חברים, לארוז את מה שניסיתי לומר פה בשלוש הדקות האחרונות, שהפכו לעשר דקות של צעקות, אנחנו נמצאים בסופו של דבר בתוך תחקיר של האירוע - -

עופר כסיף: - - -

בנימין (בני) גנץ: - - האמת של מה שקרה שם חשובה לנו - -

קריאות: - - -

בנימין (בני) גנץ: - - השמירה על הביטחון חשובה לנו - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, שב.

בנימין (בני) גנץ: - - והעברת המסרים היא חשובה לנו.

עופר כסיף: - - -

מאי גולן: - - - שר הביטחון - - -

מיקי לוי: פשוט לא ייאמן.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש, אני מבקש מכולנו לזכור.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, את בשנייה.

מיקי לוי: שבי.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, שב, בבקשה.

בנימין (בני) גנץ: אני מבקש מכולנו לזכור שלצערי אנו מתמודדים עם אירוע טרור שגבה 19 נרצחים במהלך השבועות האחרונים, ואנחנו נמשיך להילחם בטרור בכל האמצעים כדי לשמור על ביטחון אזרחי מדינת ישראל.

מירי רגב: אי-אפשר להילחם בטרור - - -

בנימין (בני) גנץ: זו המשימה העליונה שלנו.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו נעשה את זה בהתאם לערכים של מדינת ישראל, באופן הממוקד ביותר האפשרי, תוך הימנעות מרבית מפגיעה מבלתי-מעורבים ותוך תחקור של כל האירועים שאנחנו עוברים אותם.

בנימין (בני) גנץ: אני מבטיח לכם שאין אף מדינה אחרת במזרח התיכון בפרט, ובעולם בכלל, שעושה את התחקירים האלה כל כך לעומק.

בנימין (בני) גנץ: אני גאה בחיילי צה"ל שממשיכים לפעול ואני אתן להם את כל הגיבוי שנדרש לפעילות שלהם.

עופר כסיף: למה אתה משקר?

עופר כסיף: למה אתה משקר - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, קריאה שנייה.

מיקי לוי: די כבר.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: תתביישו, דוגמה אישית לבני הנוער.

קריאות: - - -

מיקי לוי: ובכן, חבר הכנסת האוזר וחבר הכנסת קרעי, יש לכם אפשרות לשלוש דקות נוספות אם אתם רוצים.

קריאות: - - -

מיקי לוי: אין תגובה.

מיקי לוי: ובכן, חבר הכנסת לוין, האופוזיציה משכה את בקשתה להצבעה שמית.

מיקי לוי: הממשלה הגישה בקשה להצבעה שמית.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה.

מיקי לוי: שר הביטחון.

מיקי לוי: נא לשבת, אנחנו ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: הממשלה הגישה בקשה להצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכיר הכנסת, בבקשה.

בועז טופורובסקי: לא צריך שמית - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, זו זכותם, מה לעשות.

מיקי לוי: אתם משכתם, הם ביקשו.

מיקי לוי: בבקשה להתחיל.

מיקי לוי: חבר הכנסת טופורובסקי.

בועז טופורובסקי: לא צריך שמית.

מיקי לוי: לא צריך שמית?

בועז טופורובסקי: לא שמית.

מיקי לוי: האם הקואליציה משכה את בקשתה לשמית?

מירב בן ארי: זה מה שהוא אומר.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: ובכן, אני מודיע לאופוזיציה - - -

בועז טופורובסקי: - - -

מיקי לוי: אבל הם משכו עכשיו.

מיקי לוי: אני מודיע לאופוזיציה - - -

זאב אלקין: - - -

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: אומר השר המקשר שהאופוזיציה שכנעה את הקואליציה לעשות הצבעה אלקטרונית.

יואב קיש: רגע, אבל יש לך ח"כים בחוץ - - -

מיקי לוי: אם יש ח"כים בחוץ אז אני מבקש להמתין עוד דקה אחת.

בועז טופורובסקי: מה זה דקה?

בועז טופורובסקי: מה זה הדבר הזה?

מיקי לוי: לא יודע, זה מה שטוען חבר הכנסת קיש.

בועז טופורובסקי: אדוני היושב-ראש, תעשה הצבעה.

בועז טופורובסקי: הוא משך את השמית.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לשבת, הצבעה.

קריאות: - - -

קריאות: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 60

קריאות: נמנעים – אין

מיקי לוי: שקט, אני מבקש לא לדפוק על השולחנות.

מיקי לוי: ובכן, בעד – 60, נגד – 53.

מיקי לוי: הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה.

מיקי לוי: חבר הכנסת האוזר, ועדת חוקה?

קריאות: - - -

יואב קיש: לא - - -

קריאה: כספים - - -

שלמה קרעי: ועדת הכנסת.

קריאות: - - -

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: בריאות האישה.

מיקי לוי: ועדת חוקה.

מיקי לוי: ובכן, החוק יעבור לוועדת הכנסת.

קריאה: - - -

מיקי לוי: אוקיי, אני אוסיף אותך.

מיקי לוי: נרשם.

מיקי לוי: לפרוטוקול: חבר הכנסת בן גביר הצביע ולא נרשם.

מיקי לוי: הצבעתו נוספה – נגד – נקלטה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק השנייה, של חבר הכנסת קרעי, שהוצמדה.

מיקי לוי: ובכן, עוברים להצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 53

מיקי לוי: נמנעים – אין

מירי רגב: זה לא עובד לו - - -

מיקי לוי: זה נקלט, זה רק לא נלחץ.

מיקי לוי: אני אבדוק.

מיקי לוי: ובכן, 53 בעד, נגד – 60.

מיקי לוי: הצעת החוק לא עברה.

מיקי לוי: אנחנו נוסיף שוב את הצבעתו של חבר הכנסת בן גביר.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/3390/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: ובכן, ניגשים להצעת חוק החברות (תיקון – פרסום דוחות כספיים של מונופול), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת ולדימיר בליאק וקבוצת חברי הכנסת, בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: ישיב שר המשפטים גדעון סער.

מיקי לוי: חבר הכנסת בליאק, בבקשה.

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מודה שאני מתרגש לעמוד כאן היום ולהציג בפניכם את הצעת החוק לתיקון חוק החברות (פרסום דוחות כספיים של מונופולים).

ולדימיר בליאק: אני מתרגש כי חברי כנסת מסיעות שונות, מימין ומשמאל, מהקואליציה ומהאופוזיציה, ניסו לקדם את הצעת החוק הזאת בכנסת השמונה-עשרה, בכנסת התשע-עשרה ובכנסת העשרים, וכעת היא עברה לראשונה את המשוכה של ועדת השרים.

ולדימיר בליאק: תראו, על פי הנתונים שפורסמו השבוע, מדינת ישראל מזה ארבעה חודשים ברציפות נמצאת בעודף תקציבי.

ולדימיר בליאק: הגירעון ירד ל-0.6%, ותקנו אותי אם אני טועה – אינני זוכר נתון כזה ב-20 השנים האחרונות.

ולדימיר בליאק: האבטלה ירדה מתחת ל-3%.

ולדימיר בליאק: אם ניזכר בנקודת הפתיחה של הממשלה הזאת ביוני 2021, עם גירעון של 11.

ולדימיר בליאק: 6% ואבטלה בגובה 5.5%, מדובר בהצלחה כבירה.

ולדימיר בליאק: אבל זאת הצלחה ברמת המקרו, מקרו-כלכלה.

ולדימיר בליאק: המשימה הבאה שלנו והמשימה החשובה באמת היא להביא את ההצלחה לרמה של מיקרו, לכל אזרח במדינה.

ולדימיר בליאק: המשימה, רבותיי, היא להוריד את יוקר המחיה.

ולדימיר בליאק: ישראל היא מדינה יקרה, יקרה מאוד.

ולדימיר בליאק: זה לא התחיל, כמובן, בשנה האחרונה, זה ברור לכולנו.

ולדימיר בליאק: כלכלת ישראל מלאה בעיוותים, במונופולים וברגולציה עודפת.

ולדימיר בליאק: את זה אנחנו חייבים לשנות והתחלנו לשנות.

ולדימיר בליאק: העברנו את רפורמת הרגולציה, את רפורמת הייבוא, את רפורמת הכשרות ומספר חוקים נוספים.

ולדימיר בליאק: אבל המאבק ביוקר המחיה הוא מאבק ארוך, סיזיפי, יום-יומי.

ולדימיר בליאק: עוד צעד, עוד תיקון, עוד נדבך.

ולדימיר בליאק: הצעת החוק שאני מגיש ומציג בפניכם היא נדבך נוסף במאבק של כולנו – של הקואליציה ושל האופוזיציה – ביוקר המחיה.

ולדימיר בליאק: בשנים האחרונות אנו עדים לכך שחברות בעלות מונופול בישראל משתמשות בכוחן כדי להפקיע מחירים ולנקוט דרכי פעולה עסקיות לא ראויות – הכול על מנת להגדיל את הרווח על חשבון ציבור הצרכנים, על חשבון המתחרים הקטנים, בעיקר בשוק המזון אך גם, כמובן, בענפים נוספים.

ולדימיר בליאק: בשוק המונופוליסטי בכוחו של המונופול להפחית את כמות המוצרים המוצעים בשוק, להביא להפקעת מחירים או אפילו לפגום באיכות המוצר.

ולדימיר בליאק: המשק בישראל לאורך שנים רבות מתאפיין בריכוזיות יתרה בהשוואה לשווקים אחרים ברחבי העולם.

ולדימיר בליאק: חלק מהמונופולים בישראל אינם נסחרים בבורסה ועל כן אינם נדרשים לפרסם לציבור את הדוחות הכספיים שלהם ואת ההוצאות העסקיות שלהם.

ולדימיר בליאק: ואולם אין ספק כי עצם היותה של חברה מונופוליסטית השולטת בנתח משמעותי ומהותי של השוק מצדיק את פרסום הדוחות הכספיים לציבור כחלק משמירה על האינטרס הציבורי והשקיפות המתבקשת.

ולדימיר בליאק: פרסום כזה, חברים, מאפשר לציבור ולתקשורת לבקר את התנהלותו הפיננסית ואת התנהגותו העסקית של המונופול, ובכך יקשה על קיום התנהלות הפוגעת באינטרס הצרכני ובאינטרס הציבורי.

ולדימיר בליאק: לפיכך, בהצעת החוק מוצע לחייב במסגרת חוק החברות חברה שהיא בעלת מונופול כמשמעות הדבר בחוק ההגבלים העסקיים, לפרסם את הדוחות הכספיים שלה לציבור.

ולדימיר בליאק: פרסום כאמור יתבצע באתר האינטרנט של החברה ובנוסף החברה תפרסם על כך הודעה בתקשורת.

ולדימיר בליאק: שוב, אני מדגיש את זה: ברור לכולנו שהפרסום עצמו לא מוריד מחירים, אך הצעד המוצע יחד עם הצעדים הנוספים שאנחנו נוקטים ייצור את האווירה העסקית והמינהלית הנדרשת לשינוי המגמה להורדת יוקר המחיה.

ולדימיר בליאק: אני רוצה לספר לכם שאתמול כינסתי יחד עם חברתי חברת הכנסת לימור מגן תלם את שדולת התעשייה הישראלית, השדולה שאנחנו יחד מובילים בכנסת הזאת.

ולדימיר בליאק: פגשנו יזמים, פגשנו בעלי מפעלים, אנשי השטח הכלכלי – אלה שמרגישים באמת מה קורה, אלה שהיו פה גם בשנים האחרונות וחוו על בשרם את התנהלות הממשלה הקודמת, את היעדר התקציב וכל מה שאנחנו מכירים.

ולדימיר בליאק: הקול היחיד שיצא מהמפגש הוא שמדינת ישראל חייבת יציבות והמשכיות.

ולדימיר בליאק: גם בהקשר ליוקר המחיה ברור לכולנו שהמפתח להצלחה הוא גם, כמובן, רפורמות אמיצות שאנחנו מנסים לקדם ומקדמים, אך גם יציבות פוליטית והמשכיות שלטונית.

ולדימיר בליאק: לכן אנו פשוט חייבים להבטיח לכל אזרח בישראל יציבות פוליטית לאורך זמן, לשמור על הממשלה הזאת כדי שהיא תמשיך לשנות את סדר העדיפויות, כדי שהיא תמשיך לקדם את הרפורמות הנכונות שאנחנו מקדמים בשנה האחרונה.

ולדימיר בליאק: רק כך נוכל להתקדם בביצוע המשימות שלנו לטובת הציבור, רק כך נוכל בפועל הלכה למעשה לסייע לאזרחים לשנות את השוק ולהעלות את רמת החיים.

ולדימיר בליאק: אני רוצה להודות לשותפים שלי בהובלת הצעת החוק: חברי הכנסת מירב בן ארי, נעמה לזימי, יוראי להב הרצנו, סימון דוידסון, ענבר בזק וטטיאנה מזרסקי.

ולדימיר בליאק: אני רוצה גם להודות ללובי 99, לובי לטובת הציבור, לתנועה לאיכות השלטון וגם לחברי הכנסת לשעבר זהבה גלאון ורועי פולקמן אשר הובילו את הנושא בכנסות הקודמות.

ולדימיר בליאק: אני חייב לציין כי קיימתי בשבועות האחרונות מגעים עם משרד המשפטים, עם משרד הכלכלה והתעשייה ועם רשות התחרות, וכפועל יוצא, את הכנת החוק לקריאה ראשונה אנחנו נבצע בתיאום מלא עם המשרדים.

ולדימיר בליאק: חבריי חברי הכנסת, לא מדובר בחוק פוליטי או מחנאי, אלא נטו ביוזמה לטובת האזרחים שלנו, לטובת כלל הצרכנים במדינת ישראל.

ולדימיר בליאק: אני קורא לכל החברים בבית הזה להצביע לטובת הציבור ולאשר את ההצעה.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ולדימיר בליאק.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/3636/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: להצעת חוק זאת הוצמדה הצעת חוק החברות (תיקון – פרסום דוחות כספיים של מונופול), שמספרה פ/3636, של חבר הכנסת אלי כהן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אלי כהן להציג את הצעת החוק במסגרת זמן של שלוש דקות.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, להילחם ביוקר המחיה צריך לעשות במעשים ולא בדיבורים; צריך צעדים בלתי מתפשרים, כמו במלחמה.

אלי כהן: פרסום דוחות כספיים על ידי המונופולים שהם חברות פרטיות במדינת ישראל הוא צעד דרמטי, הוא צעד חיוני למלחמה ביוקר המחיה.

אלי כהן: אחד הדברים שחשובים לנו זה לתת לאזרחי מדינת ישראל את האפשרות להתפרנס בכבוד.

אלי כהן: האפשרות להתפרנס בכבוד אומרת שמצד אחד יהיה לך מקום עבודה ושכר ראוי, ומצד שני תוכל לפרנס את משפחתך, והמחירים שתשלם יהיו סבירים.

אלי כהן: זה מה שנקרא להתפרנס בכבוד.

אלי כהן: נכון להיום השכר עולה במעט והמחירים מזנקים כל הזמן.

אלי כהן: מספיק שניתן נתון אחד מרכזי: 50% מאזרחי מדינת ישראל מרוויחים פחות מ-8,000 שקלים נטו בחודש.

אלי כהן: זאת אומרת, מי שיוצא לעבוד – 50% מהם מרוויחים פחות מ-8,000 שקלים נטו.

אלי כהן: ברמת המחירים במדינת ישראל קשה מאוד כשיש לך משפחה, תשלומי משכנתא, ארנונה ולקנות מוצרים ותשלומים נוספים, לחיות מאותו שכר.

אלי כהן: אחד הגורמים המשמעותיים ביותר ליוקר המחירים בישראל הם המונופולים.

אלי כהן: מדינת ישראל היא גם שוק ריכוזי קטן שנשלט על ידי מספר מונופולים, על ידי מספר משפחות שפועלות באופן מכוון להישאר חברות פרטיות כדי להסתיר את הרווחים שלהן.

אלי כהן: במסגרת החוק הזה אפשר יהיה ויחייבו אותם לפרסם את הדוחות הכספיים שלהם.

אלי כהן: פרסום הדוחות הכספיים הוא אינטרס ציבורי.

אלי כהן: זה יאפשר לנו לראות מי מוכר במחיר מופרז, מי מרוויח באופן חזירי, ולפעול מולו.

אלי כהן: לפעול בצעדים מולו.

אלי כהן: להגביר את התחרות למול אותן חברות שמנצלות את הכוח שלהן לרעה.

אלי כהן: עבור מונופולים שפועלים באופן שקוף, שפועלים באופן הוגן, לא אמורה להיות שום בעיה.

אלי כהן: אבל יש לא מעט מונופולים שחוששים מהחוק הזה, שחוששים שהרווחים שלהם ייחשפו, ולמעשה נוכל לתת כלים על מנת לפעול מולם.

אלי כהן: חבר הכנסת בליאק, אגב, חוק נוסף שאני עומד להגיש בהקשר הזה אומר - -

איתן גינזבורג: משפט אחרון, בבקשה.

אלי כהן: - - שאנחנו גם נחייב להכריז כמונופול על כל מי שמחזיק בענף מסוים מעל 50%.

אלי כהן: ואז זה ייתן הרבה יותר שיניים לטובת החוק הזה.

איתן גינזבורג: תודה.

אלי כהן: לכן אני קורא לכולם לתמוך בהצעת החוק הזאת.

אלי כהן: הצעת חוק שיש בה אינטרס ציבורי ולמעשה תיתן לנו מלחמה חשובה ביוקר המחיה אל מול המונופולים החזיריים.

אלי כהן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אלי כהן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שר המשפטים גדעון סער להשיב לשתי הצעות החוק במשולב.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך, אדוני השר.

איתן גינזבורג: בבקשה.

גדעון סער: תודה רבה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ההצעות שלפנינו מבקשות לחייב חברות פרטיות מסוימות לפרסם את הדוחות הכספיים שלהן על אף העובדה שהן אינן חברות ציבוריות.

גדעון סער: סוכם עם חבר הכנסת בליאק, שגם הציג בפניי את הצעת החוק במהלך פגרת האביב, ואני מייד חשבתי שזה נכון בצורה מוחלטת ללכת להצעת החוק הזאת, אבל מטעם שאני אפרט בהמשך, חלק מהסיכום ממקד את הנושא בתחום המזון.

גדעון סער: כמו שאתם יודעים, זה התחום עם ההשפעה הכי גדולה על יוקר המחיה.

גדעון סער: הגברת השקיפות לגבי התנהלות החברה והרווחים שלה – יש לה פוטנציאל להוריד את מחירי המוצרים שנמכרים על ידי החברה ובדרך הזאת להביא להוזלה בסלי המזון בישראל.

גדעון סער: כמו שאמרתי, מדובר בתחום עם הכי הרבה השפעה על יוקר המחיה.

גדעון סער: על פי החלטת ועדת השרים ובהסכמת המציע, ייעשו כמה שינויים בהצעה: ראשית, ההצעה תתייחס לחברות גדולות מתחום המזון בהתאם להגדרתן בחוק המזון במקום ההגדרה המקורית של מונופולין – נוכח הקושי שבהגדרת מונופול.

גדעון סער: בהתאם לכך התיקון יבוצע בפרק ג' לחוק המזון, שעניינו שקיפות מחירים ופרסומים לציבור, ולא בחוק החברות.

גדעון סער: אדוני יושב-ראש הקואליציה, אתה רוצה שמית או אלקטרונית?

גדעון סער: שמית?

איתן גינזבורג: שמית?

גדעון סער: כמו כן, לקראת הכנת ההצעה לקריאה הראשונה יתקיים דיון בשאלת זהותו של הרגולטור שיפקח על פרסום הדוחות הכספיים של החברה.

גדעון סער: העניין הזה, אדוני היושב-ראש, יוכרע במהלך הדיונים בוועדה לקראת הקריאה הראשונה.

גדעון סער: לבסוף, הוחלט שהמשך הליכי החקיקה יתבצע בהסכמת משרד האוצר ומשרד המשפטים וכן רשות התחרות.

גדעון סער: נוכח האמור אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית בכפוף להתניות שנקבעו.

גדעון סער: אני חייב לציין גם שהייתה לי שיחה – אדוני יושב-ראש הקואליציה, הייתה לי שיחה עם שר האוצר לשעבר משה כחלון בתחילת השבוע, הוא הביע את תמיכתו הנלהבת בהצעת החוק.

גדעון סער: אמר לי שהוא מאוד רצה לעשות מהלך כזה ולא הספיק.

איתן גינזבורג: איך מכל הנושאים בעולם דיברתם דווקא על הצעת החוק הזאת?

איתן גינזבורג: זה יפה.

גדעון סער: אני לא אמרתי, רק על הצעת החוק הזאת.

איתן גינזבורג: אבל יפה שזה עלה.

גדעון סער: זה מראה ששר האוצר לשעבר, אף על פי שהוא היום אדם פרטי, עדיין עוקב אחרי מה שקורה בבית הזה.

גדעון סער: הוא בהחלט שמח למקרא הידיעה שהכנסת הולכת לדון בנושא הזה היום.

גדעון סער: לכן אני חוזר ומבקש לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית בכפוף להתניות.

גדעון סער: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, שההצבעה שתתקיים תהיה שמית.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר גדעון סער.

איתן גינזבורג: להצעת החוק הוגשה התנגדות של חבר הכנסת רוטמן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת רוטמן לעלות ולהתנגד.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות להתנגדותך להצעת החוק.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שמחה רוטמן: כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שאני חייב לומר, אדוני שר המשפטים, שחלק מהדברים שאמרת מעט הרגיעו אותי, מאחר שקראתי את ההצעה הזאת, ותהיתי לעצמי היכן הדוחות הכספיים של ההסתדרות.

שמחה רוטמן: אנחנו - - -

גדעון סער: אני חתמתי על צו - - -

שמחה רוטמן: אני יודע, אני יודע.

שמחה רוטמן: ולמרות שהצו נחתם, את הדוחות הכספיים עוד לא ראינו.

שמחה רוטמן: והבנתי שגם ביחס לשנת 2023, שתהיה השנה הראשונה שאנחנו נזכה לגלות בה מה נאמר שם, בתקנות להסתדרות – כן, אדוני שר המשפטים, בתקנות מופיע שהדוחות הכספיים יועמדו לעיון העובדים.

שמחה רוטמן: לא לעיון הציבור, חלילה, אלא לעיון העובדים, באופן שיספק את רשם העמותות.

שמחה רוטמן: ובעצם כל אחד שירצה לעיין, זה עלול לחשוף אותו ללחצים, לאיומים.

שמחה רוטמן: הם לא יתפרסמו לציבור, אלא רק לציבור העובדים.

שמחה רוטמן: אני חייב לומר שאם ההסתדרות – שלא רק שהיא מונופול, היא מונופול בחסות המדינה – לא חייבת לפרסם את הדוחות הכספיים שלה לציבור, מה פתאום אנחנו מחייבים גופים שלא קיבלו מאיתנו שום הטבה, להפך, אנחנו מקשים עליהם באמצעות חוקי התחרות – לפרסם בסטנדרט גבוה יותר של שקיפות ממה שאנחנו מחייבים את ההסתדרות.

שמחה רוטמן: הדבר הזה בעיניי הוא עיוות.

שמחה רוטמן: הממשלה, שהיא ממשלה שטענה שהיא עשר מעלות ימינה, נותנת להסתדרות צ'ק פתוח לא לפרסם את הדוחות הכספיים, ומעבירה חוקים שגופים פרטיים יצטרכו לפרסם.

שמחה רוטמן: אני חייב לומר, ראינו בהצבעה האחרונה, וכנראה נראה גם בהצבעה הקרובה את רשת הביטחון שמעניקה המשותפת לממשלה הזאת.

שמחה רוטמן: מי שמכר אותנו לידיים של תומכי טרור מרע"ם מוסר אותנו עכשיו גם לידיהם של תומכי הטרור מהמשותפת, שרק לפני כמה דקות ראינו אותם מאשימים את צה"ל.

שמחה רוטמן: וגם רע"ם עצמה דרשה ועדת חקירה בין-לאומית.

שמחה רוטמן: הביעה אי-אמון מוחלט ביכולת של הממשלה הזאת לחקור את האירוע בג'נין.

שמחה רוטמן: לכן אני מתנגד לכל חוק שהממשלה הזאת תומכת בו, ולו רק בגלל זה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת רוטמן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סטרוק ביקשה גם כן להתנגד להצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

אורית סטרוק: כן.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את הבמה הזו כדי לשאול את האנשים שאחראים לתפקוד הקואליציה.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול את בועז טופורובסקי, אני רוצה לשאול את זאב אלקין, מה קיבלה רע"מ בשביל להצביע איתכם היום על החוק הזה ועל חוקים אחרים.

אורית סטרוק: אני רוצה לציין, אדוני היושב-ראש, שהשאלה הזו – זאב, אתה שומע?

אורית סטרוק: זאב אלקין.

אורית סטרוק: השר זאב אלקין.

אורית סטרוק: השר זאב אלקין.

אורית סטרוק: אני שואלת אותו ואני רוצה שהוא גם יענה.

אורית סטרוק: זו שאלה שמגיעה לי תשובה עליה, משום שיש פה חוק שמצביעים עליו.

אורית סטרוק: אתה יכול, בבקשה, לקרוא לו?

איתן גינזבורג: הוא לא חייב להשיב, גברתי.

אורית סטרוק: הקואליציה צריכה להשיב על השאלה: האם יש עסקה כלשהי, האם יש עסקה כלשהי שמאפשרת לרע"מ להצביע בעד החוקים של הקואליציה היום?

אורית סטרוק: ואם יש עסקה כזו, מה כלול בעסקה?

אורית סטרוק: אנחנו יודעים שרע"מ דרשו דרישות בהר הבית.

אורית סטרוק: האם הם קיבלו?

אורית סטרוק: השר זאב אלקין, אני שואלת אותך.

אורית סטרוק: השר זאב אלקין.

אורית סטרוק: השר זאב אלקין, אני שואלת אותך.

אורית סטרוק: האם רע"מ קיבלה מכם את מה שהיא ביקשה בהר הבית?

אורית סטרוק: האם רע"מ קיבלה מאתכם את מה שהיא ביקשה בנוגע לתוכנית החומש?

אורית סטרוק: האם הסרתם את המגבלות שאמרתם שתשימו כל הזמן על חלוקת הכספים של תוכנית החומש לרשויות המקומיות הערביות?

אורית סטרוק: אתה לא שומע את השאלה שלי.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אני חושבת שתהיה חובתו לענות לי - -

איתן גינזבורג: לא.

אורית סטרוק: - - כי אני שואלת על ההצבעה הקרובה.

איתן גינזבורג: זה לא קשור, גברתי.

אורית סטרוק: מה קיבלו?

איתן גינזבורג: הוא לא חייב להשיב לך.

אורית סטרוק: מה קיבלה רע"מ בתמורה להצבעה?

אורית סטרוק: האם בתמורה להצבעה היא קיבלה את מה שהיא דרשה בהר הבית?

אורית סטרוק: רע"מ אמרה: דרישותיהם – דרישותינו, דרישות ממלכת ירדן הן דרישותינו.

אורית סטרוק: האם התקבלו דרישות ממלכת ירדן?

אורית סטרוק: אם לא, אז למה רע"מ מצביעה היום בעד החוקים?

אורית סטרוק: האם התקבלו הדרישות האלה?

אורית סטרוק: וגם אני שואלת, מה קיבלה הרשימה הערבית המשותפת בעד ההצבעה שלה עם הקואליציה ביום שני האחרון, שלשום?

אורית סטרוק: ואני מבקשת תשובות על שני הדברים האלה משום שהצבעות מתקיימות כאן במליאה על פי סיכומים שנסתרים מעיניהם של חברי הכנסת, ואני מבקשת שהם ייחשפו ויהיו גלויים.

אורית סטרוק: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת סטרוק.

איתן גינזבורג: אתה רוצה להשיב, חבר הכנסת בליאק?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: הממשלה, שר המשפטים?

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: שמית.

איתן גינזבורג: אם ככה, על פי בקשת הממשלה, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממזכיר הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת, ומחברי הכנסת – אנא לשמור על השקט.

איתן גינזבורג: סדרנים, בבקשה, לעזור לי.

איתן גינזבורג: סדרנים, במבואות שם, זה מאוד מפריע.

איתן גינזבורג: המזכיר לא יוכל להתחיל בהצבעה אם יהיה פה רעש.

איתן גינזבורג: בבקשה, מזכיר הכנסת.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – בעד אלי אבידר – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו משתתף בהצבעה דוד אמסלם – אינו משתתף בהצבעה אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו משתתף בהצבה יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – בעד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – אינו משתתף בהצבעה ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו משתתף בהצבעה נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה משתתפת בהצבעה איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה משתתפת בהצבעה צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – אינו נוכח אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק–הלוי – בעד אלי כהן – אינו משתתף בהצבעה מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו משתתף בהצבעה ישראל כץ – בעד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו משתתף בהצבעה נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה משתתפת בהצבעה עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה –

דן מרזוק: בעד חוה אתי עטייה – אינה משתתפת בהצבעה יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – אינו משתתף בהצבעה מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

צבי האוזר: אדוני המזכיר, אני מבקש שתקרא את שמות חברי הכנסת שלא השתתפו בהצבעה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח חיים ביטון – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו משתתף בהצבעה יוסף טייב – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח יצחק פינדרוס – אינו משתתף בהצבעה מאיר פרוש – אינו נוכח יואב קיש – אינו משתתף בהצבעה מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת עמיחי שיקלי – אינו נוכח

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: האם יש באולם חבר כנסת שלא השתתף בהצבעה ומעוניין ליטול בה חלק?

צבי האוזר: אם כן, אין.

צבי האוזר: אני מכריז על ההצבעה כנעולה.

צבי האוזר: נא לספור.

צבי האוזר: << אחרי_כן >> להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 65 חברי כנסת, נגד – אחד, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת חוק החברות (תיקון – פרסום דוחות כספים של מונופול), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת ולדימיר בליאק, עברה בקריאה טרומית והיא תידון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

משה ארבל: כספים.

צבי האוזר: יש פה בקשה לוועדת כספים, על כן השאלה היכן היא תידון תעבור לוועדת הכנסת.

צבי האוזר: נעבור להצבעה על הצעת חוק החברות, הצעה מוצמדת של חבר הכנסת אלי כהן.

צבי האוזר: נעבור להצבעה אלקטרונית.

צבי האוזר: חברים, אני מבקש מחברי הכנסת לתפוס את מקומותיהם, אני רוצה לעבור להצבעה.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 46

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: אם כן, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 46, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שגם הצעת החוק המוצמדת של חבר הכנסת אלי כהן עברה בקריאה הטרומית ותדון בה ועדת חוקה, חוק ומשפט.

משה ארבל: - - -

צבי האוזר: הבנתי.

צבי האוזר: אני מבין שאין התנגדויות, ומאידך המציעים לוועדות אחרות בהצעה הקודמת חזרו בהם.

צבי האוזר: אם כך, שתי ההצעות יעברו להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום, אבל לפני כן יש לנו הודעה של יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת ניר אורבך, בבקשה.

): תודה רבה.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי ועדת החינוך, התרבות והספורט תדון בהצעת חוק ייעוד שמות רחובות, דרכים ומקומות ציבוריים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, פ/2139/24, של חבר הכנסת איתן גינזבורג.

): הודעה נוספת, אדוני היושב-ראש.

): אבקש להודיע על חילופי אישים בוועדה המשותפת לוועדת החוקה, חוק ומשפט, ועדת הפנים והגנת הסביבה וועדת המדע והטכנולוגיה לפי חוק הכללת אמצעי זיהוי ביומטריים ונתוני זיהוי ביומטריים במסמכי זיהוי ומאגרי מידע, התש"ע–2009:

): במקום חבר הכנסת מוסי רז תכהן חברת הכנסת שירלי פינטו קדוש מטעם ועדת הפנים והגנת הסביבה.

): תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה לחבר הכנסת אורבך.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/3073/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: נעבור להצעת החוק הבאה:

צבי האוזר: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – ביטול עסקת מכר מרחוק למתן שירותי תיירות בישראל), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת מגן תלם.

צבי האוזר: חברת הכנסת מגן תלם, בבקשה.

צבי האוזר: עשר דקות עומדות לרשותך.

לימור מגן תלם: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

לימור מגן תלם: אדוני היושב-ראש, חבריי חברת הכנסת, הצעת החוק העומדת בפניכם היום היא תוצאה של עבודה מאומצת שערכתי במושב הקודם, שכללה פגישות, סיורים בשטח ודיונים רבים, כל זאת בניסיון להבין כיצד לעזור לענף התיירות שנפגע אנושות וכיצד להוזיל את מחירי הנופש לאזרחים.

לימור מגן תלם: הצעת החוק שיזמתי מיטיבה עם האזרח ומוזילה לו את האפשרות להזמין מלון.

לימור מגן תלם: היא אומרת דבר מאוד פשוט.

לימור מגן תלם: לראשונה תינתן האופציה לבתי מלון ולכל עסק בענף התיירות להציע חבילה מוזלת ללא אפשרות ביטול – אפשרות שקיימת בבתי מלון במרבית המדינות בעולם ולכן מחירי החבילות בחו"ל מוזלים בהתאם.

לימור מגן תלם: זה לא סוד שמגפת הקורונה השביתה עסקים רבים.

לימור מגן תלם: הסגרים הקשים פשוט גרמו לענפים שלמים במשק הישראלי לעמוד על סף קריסה.

לימור מגן תלם: לשמחתי הממשלה הנוכחית קיבלה החלטה אופרטיבית להימנע מסגרים בכל דרך אפשרית, וכעת המשק הישראלי נמצא בהתאוששות.

לימור מגן תלם: כעת ניתן להסתכל על המצב בצורה רחבה, וגם על הנטל הבלתי-ייאמן על העסקים במדינת ישראל.

לימור מגן תלם: הסרבולים הביורוקרטיים והדרישות הסותרות ממשרדי הממשלה מכבידים עול ענקי על כל עצמאי במדינת ישראל.

לימור מגן תלם: כל זאת, כשהמדינה מרוויחה מהמגזר העצמאי, מהצמיחה שהוא מביא, מהתעסוקה, החדשנות והמיסים, שמגדילים את יכולת המדינה לדאוג לרווחה ושירותים לאזרח.

לימור מגן תלם: אני שמחה מאוד שהממשלה הנוכחית, ושר האוצר ליברמן, בפרט חרתו על דגלם את הורדת הנטל הביורוקרטי ואת פתיחת המשק לתחרות בענפים רבים.

לימור מגן תלם: ענף התיירות בישראל הוא לחמם ופרנסתם של מאות אלפי אנשים, אך המצב החוקתי היום מגביל את האופציות שבתי המלון יכולים להציע ללקוחותיהם – חבילת נופש מוזלת ללא אפשרות ביטול.

לימור מגן תלם: כיושבת-ראש של ועדת המשנה להגנת הצרכן – בחינת כשלים בצרכנות, אני הראשונה שתתייצב מאחורי עקרון ההגנה על הצרכן.

לימור מגן תלם: לכן בחוק הנתון גם הכנסתי סעיף מיוחד שמבטיח את ההגנה על הצרכן מול כל מיני ניסיונות להעלות את המחירים.

לימור מגן תלם: כך שאם הצרכן גילה שהעסקה שהוא רכש בלי זכות ביטול למעשה נמכרה לו במחיר זהה לעסקאות הרגילות, או גבוה, הוא כמובן יוכל לבטל את ההזמנה בלי שום בעיה.

לימור מגן תלם: כמובן שהאופציה הרגילה נותרת בעינה לכל מי שחפץ בכך.

לימור מגן תלם: אנו המחוקקים צריכים לעיתים לסרוק את ספר החוקים ולבחון שאלה מאוד פשוטה: האם היתרונות עולים על החסרונות ובאותה נשימה מגינים על הצרכן?

לימור מגן תלם: צריך גם להוריד את יוקר המחיה ולהילחם בקריסת העסקים, להוריד את המחירים ולאפשר לישראלים לנפוש בארץ היפה שלנו, במקום אוטומטית לטוס לחו"ל כי זו האופציה הזולה.

לימור מגן תלם: הדרך לעשות זאת היא פשוטה מאוד: לאפשר לעסקים להתחרות.

לימור מגן תלם: האם כל לקוח ירצה לבחור באופציה כזו?

לימור מגן תלם: אני לא יודעת, אבל דבר אחד כן ברור, התוצאה תהיה הורדת מחירי המלונות לאזרחים, התאוששות ענף התיירות, צמיחה כלכלית, והבטחת הפרנסה למאות אלפי עובדים במשק הישראלי.

לימור מגן תלם: בזמן הקורונה ענף התיירות זעק וביקש פתרונות כדי להמשיך ולהתקיים.

לימור מגן תלם: הוא ביקש שלא יבטלו אותו רק בשל השינויים שמתרחשים בעולם.

לימור מגן תלם: המציאות שלנו בנויה מאי-ודאות, ואת זה למדנו ביתר שאת בשל מגפת הקורונה.

לימור מגן תלם: אבל זו לא רק הקורונה.

לימור מגן תלם: אלו השינויים בשווקים העולמיים, מלחמות בעולם, משבר האנרגיה העולמי, משבר האקלים, זמנים של מתיחות ביטחונית ועוד.

לימור מגן תלם: שוחחתי עם בעלי עסקים רבים בזמן הקורונה.

לימור מגן תלם: על ענף המסעדנות יש את המגבלות והביורוקרטיה שהוא נאלץ לסחוב על גבו; חדרי הכושר חוו פגיעה קשה ונאלצו לשנות את כל ההתנהלות שלהם, ואף הושבתו; בריכות, גם עבורן יש עלויות כלכליות גבוהות; ענף התרבות סבל מחוסר ודאות קיצוני; אולמות האירועים כמעט הושבתו לחלוטין.

לימור מגן תלם: וענף התיירות מסמל באופן מיוחד את כל הענפים הללו.

לימור מגן תלם: בתי מלון למעשה מאחדים בתוכם כמה בתי עסק שונים, כמה סוגי ביורוקרטיות ונהלים שונים, רישיונות אין סוף מול כל משרדי הממשלה ועלויות החזקה גבוהות מאוד.

לימור מגן תלם: מדובר ממש במיקרוקוסמוס של העסקים בישראל.

לימור מגן תלם: לכן, האלמנט של הוודאות כאן הוא חשוב.

לימור מגן תלם: כשכל כך הרבה גורמים צריכים להתארגן ולהתכונן מראש להגעתו של לקוח, אין סיבה להכריח את בתי המלון לספוג את העלויות.

לימור מגן תלם: אין סיבה למנוע מענף שלם את אלמנט הוודאות ואין סיבה למנוע את החבילה המוזלת מהצרכנים הישראלים.

לימור מגן תלם: אנחנו שומעים בתקשורת על יוקר המחיה.

לימור מגן תלם: אם משהו עובד במלונות בחו"ל, אז למה שהוא לא יעבוד גם בארץ?

לימור מגן תלם: המטרה שלנו פה בכנסת היא לפעול למען האזרחים ולמען הצרכנים.

לימור מגן תלם: הצעת החוק משווה את תנאי הפתיחה של ענף התיירות הישראלי למצב בחו"ל ואל מול אתרי התיירות הגדולים כמו Hotels ,Booking ועוד רבים אחרים, שמציעים את החבילות הללו בשגרה.

לימור מגן תלם: אני אמשיך להיאבק עבור בעלי העסקים במדינת ישראל, להיאבק עבור כלכלה חופשית, הגברת התחרות, הורדת יוקר המחיה לאזרחים ועבור חיזוקה של הכלכלה הישראלית בכללותה.

לימור מגן תלם: אני רוצה לבקש מכם, חברי הכנסת, גם בזמנים של חוסר ודאות פוליטי, לנסות להסתכל על הדברים בעיניים אובייקטיביות ולבחור להצביע בעד הצעת החוק הזו, שבאה פשוט להיטיב הן עם העסקים והן עם האזרחים במדינת ישראל.

לימור מגן תלם: תודה.

קריאות: - - -

לימור מגן תלם: אי-אפשר לתת לענף התיירות להישחק מול תחרות עולמית, וגם אי-אפשר לתת לו להצטמצם עד כיליון.

לימור מגן תלם: ההפך, צריך לחזק אותו, צריך לעודד אותו להתחדש ולהתייעל, ולהציע לישראלים לחגוג את הישראליות שלהם ולחגוג בכל קצוות הארץ שלנו, מאילת ועד הגליל.

לימור מגן תלם: מדובר פה על לא פחות מערך ציוני של אהבת הארץ, והוא גם ערך של סולידריות מול אחינו העצמאים, שקמים כל בוקר בתחושת שליחות וכיף גדול להעניק ולשמח את התיירים הישראלים.

לימור מגן תלם: אני רוצה לומר שאם אני רוצה היום להזמין מלון בחו"ל, כמעט בכל האתרים יש לי האפשרות של עם ביטול והאפשרות של בלי ביטול.

לימור מגן תלם: ויש לי שיקול דעת אם לבחור באפשרות להזמין מלון עם ביטול, שאז באמת החבילה יקרה יותר, או באפשרות ללא ביטול, שאז האפשרות זולה יותר.

לימור מגן תלם: אני חייבת לומר שאני מאוד התפלאתי שבארץ אין את האפשרות הזו.

לימור מגן תלם: בדקתי, דיברתי עם התאחדות בעלי המלונות, דיברתי עם מלונות, דיברתי עם אנשים, ובאמת הופתעתי, איך זה יכול להיות שאין לנו במדינה את האופציה הזו.

לימור מגן תלם: לעומת זאת, כמעט בכל המדינות בעולם קיימת האופציה הזאת.

לימור מגן תלם: האופציה הזו, של להזמין מלון בלי אפשרות ביטול, מוזילה באופן משמעותי את החבילה.

לימור מגן תלם: משפחה עם חמש נפשות יכולה להוזיל לעצמה את הנופש באופציה הזאת בכמה אלפי שקלים.

לימור מגן תלם: היום אנחנו בפתחו של הקיץ, עונת האביב, חופשים, אנשים מתחילים להזמין נופשים כבר לקיץ ולחגים.

לימור מגן תלם: ולכן, ככל שהצעת החוק הזאת תעבור, וכמה שיותר מהר, האזרחים שלנו יוכלו ליהנות מחבילת נופש מוזלת.

לימור מגן תלם: אני חייבת לומר פה שעשיתי הבוקר בדיקה בכמה אתרים, לא רק ב-Booking ו-Hotels, אלא בעוד אתרים רבים, והאופציה הזו באמת קיימת בכל האתרים.

לימור מגן תלם: חוק הגנת הצרכן שלנו למעשה לא אפשר את האופציה הזו עד היום.

לימור מגן תלם: בעלי המלונות והרשתות בעצמם לא כל כך הבינו באמת למה אין את האופציה הזו.

לימור מגן תלם: ניסו בעבר לקדם את הנושא הזה, אבל משום מה הנושא הזה נתקע, ולא עבר.

לימור מגן תלם: ובחו"ל ממשיכים ומוכרים לנו חבילות עם אופציה בלי ביטול.

לימור מגן תלם: ולכן, ממשיכים אזרחים ישראלים לנסוע לחו"ל ולהזמין שם חבילות נופש במחיר מוזל בלי אפשרות ביטול, כשפה בארץ בתי המלון והעסקים באמת נאנקים תחת העול, במיוחד אחרי הקורונה.

לימור מגן תלם: הם היו סגורים תקופה ארוכה, לא היו להם הזמנות, וכרגע בעצם המצב החמיר.

לימור מגן תלם: הם זקוקים מאוד להזמנות בקיץ, והאופציה הזאת תיתן גם לבעלי מלון וגם לאזרחים אופציה מצוינת להוזיל.

לימור מגן תלם: האלמנט של הוודאות הוא חשוב.

לימור מגן תלם: ברגע שמשפחה יודעת בוודאות שהיא סימנה לעצמה מועד יציאה לחופש, היא יכולה לבחור את האופציה הזו של בלי ביטול, ובכך להוזיל לה באופן משמעותי את הנופש.

לימור מגן תלם: בתי המלון, גם להם אלמנט הוודאות חשוב.

לימור מגן תלם: הם יכולים להתארגן, להתכונן מראש להגעה של הלקוחות, ולכן אין סיבה להכריח את בתי המלון לספוג את העלויות.

לימור מגן תלם: אין סיבה למנוע מענף שלם את אלמנט הוודאות ואין סיבה למנוע את החבילה המוזלת מהצרכנים הישראלים.

לימור מגן תלם: אני אחזור שוב לנושא של יוקר המחיה, ואני אציין שאם הנושא הזה עובד כל כך טוב במלונות בחו"ל, אז אני לא רואה שום סיבה שזה לא יעבוד גם בארץ.

לימור מגן תלם: וכמו שאמרתי, המטרה שלנו בכנסת, של כולנו, היא לפעול למען האזרחים, לפעול למען הצרכנים.

לימור מגן תלם: ולכן, אני מודה לכם, ומבקשת מכולכם לתמוך בחוק.

לימור מגן תלם: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בהינתן שתשובת השר, תשובת הממשלה תהיה משולבת, הן להצעת החוק הזו ולהצעת החוק הבאה של חבר הכנסת רון כץ, אז אני אבקש מחבר הכנסת רון כץ להציג את הצעת החוק שלו – הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – ביטול עסקת מכר מרחוק למתן שירותי תיירות בישראל, התשפ"ב–2022(.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות עומדות לרשותך.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/3628/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: אדוני היו"ר, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם הצעת חוק שהיא עוד אבן דרך במלחמה ביוקר המחיה, והפעם בענף התיירות.

רון כץ: אני גם שמח שנמצא איתנו ידידי שר התיירות, שעבד יחד איתי על הכנת הצעת החוק ועל הרזולוציות המאוד-קפדניות שהחוק הזה מדבר עליהן.

רון כץ: ומה שבעצם אנחנו מבקשים שתצביעו עליו היום הוא תיקון שיאפשר להציע חופשה שאינה ניתנת לביטול.

רון כץ: מה זה אומר "חופשה שאינה ניתנת לביטול", ולמה זה חשוב, וגם למה זה קיים בכל העולם?

רון כץ: כי זה כלי שיאפשר למי שמציע את החופשות הללו לספק חופשות במחיר מוזל יותר.

רון כץ: וכשאנחנו מדברים על מחיר מוזל יותר, ממש בבסיס החוק הגדרנו כבר גם בכמה הוא צריך להיות מוזל.

רון כץ: אנחנו מדברים על לפחות כ-15% ממחיר השוק.

רון כץ: כלומר, אנחנו בעצם מציעים לצרכן הישראלי חופשות במחיר לכל כיס.

רון כץ: אנחנו עוקבים – אני עוקב בדאגה אחרי מחירי החופשות במדינת ישראל, ואני יודע שגם השר השיק תוכנית שלמה בנושא הזה, וזו אחת הנקודות החשובות בתוכנית הזו.

רון כץ: אני מאמין שלכולנו – אופוזיציה וקואליציה – יש אינטרס אחד: לאפשר חופשה במחיר הוגן לתושבי מדינת ישראל.

רון כץ: עם כל האילוצים ויוקר המחיה והמחסור בעובדים, שאני מתגייס גם עבורו, יחד עם ועדת הכלכלה, ויחד עם שרת הכלכלה, שלקחה פה חלק מאוד משמעותי בהעברת החוק בוועדת השרים ובתיקונים הרלוונטיים שהיו יכולים באמת להיות החשש של כולנו, אנחנו מביאים בפניכם היום מוצר מוגמר של חוק טוב.

רון כץ: חוק טוב, שאפשר להחיל אותו מחר בבוקר, ברגע שהוא מאושר, ולהציע באמת חופשות מוזלות לתושבי מדינת ישראל.

רון כץ: ולכן, חבריי, אני באמת חושב שיש דברים שהם מעבר לשיקולים פוליטיים, ומעבר לקואליציה ואופוזיציה, ויוקר המחיה חייב להיות אחד מהם.

רון כץ: יוקר המחיה במדינת ישראל, באמת, הרקיע שחקים, ועלינו מוטלת החובה לעצור אותו בכל כלי שעומד לרשותנו.

רון כץ: כמי שמאמין בכלכלה חופשית ומשק חופשי, אני חושב שאם אנחנו נאפשר לשוק לעשות את שלו, נסיר את החסמים ונפתח את השער הזה לכלי הכל-כך פשוט הזה, שקיים בכל העולם – וכל ישראלי שיודע, כל ישראלי שרכש חופשה בחו"ל מכיר את האופציה של מחיר מוזל ללא ביטול, כמו בכרטיסי טיסה, או חופשה רגילה בעלות של ביטול, ויש עליה איזשהו ביטוח, שזה המחיר הקצת-יותר יקר.

רון כץ: פה אנחנו מדברים על חיסכון משמעותי, כמו כלים שקיימים לנו בכל העולם, ואני מאמין שזה יהיה אחד הכלים המשמעותיים בהוזלה של ענף התיירות במדינת ישראל.

רון כץ: אני חושב שהממשלה הזו הוכיחה את עצמה בכל נושא המלחמה ביוקר המחיה, הוכיחה את עצמה בעזרה לעסקים הקטנים, הוכיחה את עצמה בכל התחייבות שאנחנו לקחנו על עצמנו.

רון כץ: ולכן, חברים, אני חושב שזה הזמן של האופוזיציה – אני באמת מעריך את כל מי שיושב פה בחדר הזה, ואני אומר, בואו, תצטרפו אלינו, ותיזמו איתנו חוקים להקלה על האזרח הישראלי.

רון כץ: זה לא עכשיו כניסה למעוזות פוליטיים שיכולים להקשות עליכם, וזו יכולה להיות הקרקע הפורייה שלנו לעבוד יחד בוועדות, בוועדת הכלכלה או בוועדות אחרות שאנחנו דנים בהן בנושא הזה, וזו בדיוק הנקודה שבה אנחנו יכולים להיפגש.

רון כץ: אנחנו ראינו היום – רק היום בבוקר דיברנו על נקודה נוספת וכואבת, שכולנו צריכים להתגייס לה ביחד, וזו ההגנה על חיילי צה"ל.

רון כץ: אנחנו עדים לקמפיין אגרסיבי של הרבה מאוד ארגונים שאינם תומכים שלנו ומבקשים את רעת מדינת ישראל.

רון כץ: וזה המקום של הבית הזה – להתגייס לטובת מדינת ישראל ולטובת חיילי צה"ל.

רון כץ: לא יכול להיות שהבית הזה לא ייתן גיבוי לחיילי צה"ל שמסכנים את חייהם בתוך מעוזי אויב על מנת שמחבלים לא יגיעו לפתח ביתנו.

רון כץ: וזה המקום של כולנו לדבר על זה, לשתף את הסרטון שמראה כמעט בוודאות מוחלטת שאותה עיתונאית – שבאמת, לצערי הרב, ספגה אש – ספגה את אותה אש ממחבלים, ממחבלים שאמרו: הינה, פגענו בחייל.

רון כץ: אבל לשמחתנו, אף חייל לא נפגע בפעולה הזו, וככל הנראה הם פגעו באותה עיתונאית.

רון כץ: וזה המקום שלנו לדבר על זה, ולהתאחד סביב הנושא הזה.

רון כץ: יש כל כך הרבה פילוג בעם שיוצא מהבית הזה.

רון כץ: מכונת הסתה שלמה שפועלת כלפי כל מי שחושב אחרת ומסמנת אותו כמטרה.

רון כץ: אז אני חושב, ואני בטוח, שמי שיושב בחדר הזה גם מסכים איתי שיש קווים אדומים גם במשחק הפוליטי הזה.

רון כץ: והקווים האדומים האלה הם חיילי צה"ל.

רון כץ: ואני מאוד מקווה לראות היום תמיכה בממשלה ובהחלטות הבאמת-חשובות של להיכנס לתוך שטח אויב, כי שם נמצאים המחבלים, כי זה מה שצריך לעשות בשביל שהם לא יגיעו אלינו.

רון כץ: כי בשביל לשבור את רצף הפיגועים הקשים שהיו פה צריכים לעבור מהגנה להתקפה, ועושים את זה באומץ בלי שום שיקול פוליטי.

רון כץ: אז לא יכול להיות שהצד השני לא ירים את הכפפה ויגיד: כן, בזה אנחנו מאוחדים; הממשלה צודקת, זה מה שצריך לעשות בשביל להילחם בטרור, וזה מה שגם נעשה בשביל להילחם בטרור.

רון כץ: ואני בטוח שמי שיושב פה, גם אם הוא לא אומר את זה, חושב כך.

רון כץ: אבל הפעם דעת הקהל העולמית צריכה שכולנו נגיד את זה, כי מספיק חבר הכנסת אחד או שר לשעבר אחד או ראש ממשלה אחד שישגה בלשונו בשביל שהאויבים שלנו ישתמשו בזה.

רון כץ: ולכן צריכים להיות מדויקים ומאוחדים מאחורי הממשלה, מאחורי החלטות שקשורות לביטחון המדינה, ודאי מאחורי צה"ל, השב"כ, כל כוחות הביטחון שלנו.

רון כץ: ואני באמת בטוח בזה, שאם כולנו נשתף פעולה, אנחנו גם נצליח.

רון כץ: אתם יכולים לראות את העבודה הבאמת-מרשימה שמערך ההסברה עשה מרגע שנודע הדבר.

רון כץ: אנחנו רואים התגייסות משמעותית לחקר האמת, ומיידית.

רון כץ: ואנחנו רואים את הצד השני כמה הוא מנסה לטשטוש את האמת, מנסים להביא לקבורה כמה שיותר מהר, ולא משתפים פעולה עם שום ועדת חקירה, ולא רוצים לקחת את הגופה לבדיקה, ולא רוצים לעשות הרבה מאוד דברים שיוכיחו שככל הנראה האש הייתה אש מחבלים.

רון כץ: אבל זו האחריות שלנו כלפי דעת הקהל הבין-לאומית.

רון כץ: וזה גם המקום להגיד מילה טובה לשר החוץ לפיד, שבאמת הפך את משרד החוץ ממשרד קטן ולא כל כך משמעותי לאימפריה האמיתית שהוא היום.

רון כץ: היום משרד החוץ עומד בחוד החנית של ההסברה הישראלית.

רון כץ: משרד החוץ מקבל את המעמד הבין-לאומי שמתאים ונכון למדינת ישראל.

רון כץ: והאירוע זה רק מדגיש כמה, והאירועים הקודמים, והמפגשים הקודמים, והשיח האישי בין האנשים מראים כמה משרד החוץ עבר מהמקום האפור שהוא היה בו למקום הבוהק והחזק שהוא נמצא בו היום.

רון כץ: ועל זה באמת נשאר לי רק לומר שאפו גדול לשר החוץ לפיד.

רון כץ: ואני חושב שאם כולנו להתגייס למאבק בנושא הזה, אנחנו גם נצליח לעשות את זה.

רון כץ: אז לסיכום, אני אבקש שתצביעו בעד החוק החשוב הזה, בעד הורדת יוקר המחיה, הסרת החסמים הביורוקרטיים המיותרים שקיימים לנו במדינה, ובעד האזרח הישראלי.

רון כץ: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ישיב במשולב הן להצעת החוק של חברת הכנסת לימור מגן תלם והן להצעת החוק של חבר הכנסת רון כץ – סגן שרת הכלכלה יאיר גולן.

צבי האוזר: עשר דקות עומדות לרשותך, בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק שהובאה בפנינו על ידי חברי הכנסת לימור מגן ורון כץ – ואם אני מבין נכון, בתיאום מלא עם שר התיירות ומשרד התיירות – היא הצעת חוק טובה.

יאיר גולן: אנחנו תומכים בה.

יאיר גולן: אבל טרם אתייחס בפרוטרוט להצעת החוק, אני מבקש את רשותך, אדוני היושב-ראש, לומר כמה מילים לזכרו ועל פועלו של בנימין זאב הרצל.

יאיר גולן: אז בהזדמנות זו - - -

צבי האוזר: שאנחנו מציינים היום את יום הולדתו.

יאיר גולן: בהחלט, בהחלט.

יאיר גולן: כמובן, זה לא מנותק מהאירוע שהיה פה בכנסת - -

צבי האוזר: י' באייר.

יאיר גולן: - - אך זה לא מכבר.

יאיר גולן: ולכן חזרתי אל "אלטנוילנד", אל חלומו של פרידריך לבנברג, המסתיים בשורות הבאות – והכול כמובן בחלום: "ואתה יודע, בן אדם, מי יכול להראות לאנושות את הדרך?

יאיר גולן: אתם.

יאיר גולן: אתם היהודים.

יאיר גולן: דווקא מפני שמצבכם רע כל כך.

יאיר גולן: אין לכם מה להפסיד.

יאיר גולן: אתם יכולים להקים את הארץ הניסיונית למען האנושות – שם, במקום שביקרנו בו, על האדמה העתיקה, תקימו את הארץ החדשה: אלטנוילנד".

יאיר גולן: אני סבור שהארץ הניסיונית, זו שהיא למען האנושות, חייבת, פשוט חייבת להיות מדינת מופת.

יאיר גולן: מדינה חזקה וצודקת היודעת להגן על עצמה; מדינה הנלחמת בשחיתות ומקפידה על מוסר בכיריה; מדינה המאדירה את האזרח והוא משיב לה בתמורה שבע שבעתיים; מדינה שיש לה מנגנון שלטוני יעיל, נאור וזריז; מדינה הדואגת לחמש המ"מים המפורסמות לכל אזרח – מלבוש, ומעון, ומרפא, מורה ומזון; מדינה המטפחת את הרוב המתון ונלחמת עד חורמה בקנאות חשוכה ובנטיות הרסניות; מדינה המתכנן הרחק קדימה ומכלכלת מעשיה באחריות.

יאיר גולן: מדינה המכירה בשונות אך הודעת ללכד את אזרחיה סביב יעדים וסביב למטרות משותפות; מדינה הנלחמת בהסתה פרועה, בשקרים מקוממים, בהאשמות שווא ובחצאי אמיתות, ולא משנה מה מקורם.

יאיר גולן: כן, יהא חזונו של הרצל עמוד האש למדינת ישראל לנצח נצחים.

יאיר גולן: לצערי, אדוני היושב-ראש, אך לאחרונה, ממש בשעות האחרונות, אנחנו שומעים הסתות פרועות מצידו של ראש האופוזיציה עצמו, שמאשים בהאשמות שווא ובדברים איומים ונוראיים, ובכך יוצר אווירה ציבורית רעילה, מסוכנת, שאת תוצאותיה כבר חווינו לפני יותר משני עשורים.

יאיר גולן: ולכן הכתובת על הקיר, ועלינו להיזהר ולהישמר ולכלכל את מעשינו ודברינו בזירה הציבורית בשים לב ובאחריות רבה.

יאיר גולן: ולגבי הצעת החוק – חוק הגנת הצרכן, התשמ"א–1981, קובע הוראות הנוגעות לביטול עסקת מכר למתן שירותי תיירות.

יאיר גולן: זה ניתן לעסקאות מרחוק ולעסקאות במגע אישי.

יאיר גולן: יש לזה כללים ברורים.

יאיר גולן: אני לא אחזור על הכללים האלה.

יאיר גולן: אני רק אציין בנוסף שהחוק מאפשר לעוסקים ישראלים, המוכרים שירותי תיירות הניתנים במלואם מחוץ לישראל, להציע לצרכן שתי חלופות ביטול: האחת בת החזר כספי, והשנייה אינה בת החזר כספי, בדומה למקובל במדינות המפותחות החברות ב-OECD.

יאיר גולן: התיקון המוצע מבקש לאפשר לעוסקים ישראלים המוכרים שירותי תיירות להציע לצרכן את שתי החלופות כאמור.

יאיר גולן: עם זאת, על מנת להבטיח שהצעות לשירותי תיירות בישראל שיינתנו ללא זכות ביטול אכן יהיו במחיר נמוך יותר ממחיר שירותי תיירות עם זכות ביטול, מוצע לקבוע כי במידה וצרכן אשר רכש שירות ללא זכות ביטול, נוכח כי העוסק מציע באותו המועד את אותו השירות ולגבי אותם מועדי חופשה עם זכות ביטול, במחיר – זול ממחיר השירותים ללא זכות ביטול, תחול על העסקה זכות הביטול על פי החוק, על אותו שירות נופש שהוזמן.

יאיר גולן: זה אולי נשמע מורכב, זה פשוט מאוד, חייבת להיות הבדלה ברורה וחד-משמעית בין שירות עם יכולת החזר וללא יכולת החזר.

יאיר גולן: מדברי ההסבר עולה כי מתן אפשרות לעוסקים ישראלים להציע עסקאות נופש בישראל שאינן ניתנות לביטול לצרכנים הישראלים תסייע לריבוי עסקאות בישראל, חלקן לפחות במחירים אטרקטיביים, ובהתאם למיסוי רווחים אלה על ידי המדינה.

יאיר גולן: התיקון ייקבע כהוראת שעה למשך שלוש שנים, זאת על מנת שניתן יהיה לבחון אם חלה הוזלה מעשית במחירי עסקאות הנופש, כיוון שכיום לא ניתן לאמוד זאת.

יאיר גולן: בנוסף, מכיוון שאופציית הביטול לא קיימת, היא תובלט לצרכן בכל פרסום אפשרי.

יאיר גולן: מדובר בהצעת חוק שתעודד את התחרות ועשויה להוביל להוזלת המחירים, ועל כן אנחנו מציעים לתמוך בה ולהעביר אותה לוועדה הרלוונטית.

יאיר גולן: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני סגן השר.

צבי האוזר: אני רק רוצה להגיד בהמשך לדבריך בתחילה על "אלטנוילנד", שאנחנו מציינים השנה 120 שנה ל"אלטנוילנד" ומאתמול בלילה העותק המקורי, כתב היד של תיאודור הרצל, מוצג במוזיאון הרצל.

צבי האוזר: אז כל חברי הכנסת מוזמנים, גם מי שצופה בנו.

צבי האוזר: יש לנו מתנגדים להצעה.

צבי האוזר: חבר הכנסת דודי אמסלם, שלוש דקות עומדות לרשותך.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני שמעתי ששלחתם את סגן השר גולן להשיב לעניין.

דוד אמסלם: הוא דיבר על מדינת מופת.

דוד אמסלם: מר גולן, מדינת מופת לא יכולה להרשות לאיש כמוך להיות בכנסת.

דוד אמסלם: אתה חבר פרלמנט שמוריד אותה לשפל חסר תקדים.

דוד אמסלם: אתה גם מסית, גם מדיח וגם לא חכם.

דוד אמסלם: אתה אמרת על עמיחי שיקלי שהוא איש אשפתות.

דוד אמסלם: אני מבין שאתה מבין באשפה טוב.

דוד אמסלם: אתה כנראה עוסק באשפה, יכול להיות שגם באת משם.

דוד אמסלם: אתה קורא לתושבי חומש תתי-אדם, אלה אנשים ציוניים שהולכים ומתיישבים בחלקי ארץ שקשה מאוד להיות שם.

דוד אמסלם: אלה בשבילך תתי-אדם.

דוד אמסלם: אז מה אתה?

דוד אמסלם: אתה הולך לתיכון בנשר, אומר לתלמיד י"ב שלא מסכים איתך שהוא פוגע בביטחון מדינת ישראל.

דוד אמסלם: לטעמי, אתה הסכנה הכי גדולה למדינת ישראל בכנסת, או מהסכנות הכי גדולות.

דוד אמסלם: אני גם שומע אותך הולך לבדואים ונותן להם גם תדרוך בדרום איך לפעול נגד מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתה מבין כמה אתה בושה בכלל שאתה פה?

דוד אמסלם: אבל האמת היא, זאת הממשלה הזאת.

דוד אמסלם: זאת ממשלה, דרך אגב, פלסטינית, לא דואגת ליהודים, דואגת רק לערבים.

דוד אמסלם: במתח כל יום מה קורה עם מנסור עבאס, מה אומר שייח' כזה או שייח' אחר.

דוד אמסלם: דרך אגב, אבות הציונות, בכלל, כל היהודים לאורך הדורות מתגלגלים בקברם.

דוד אמסלם: איזו בושה אתם מביאים על עם ישראל.

דוד אמסלם: איזו בושה אתם מביאים על כל יהודי העולם.

דוד אמסלם: אני חשבתי שהקמנו מדינה כדי שנהיה ריבוניים, שהיהודים יחליטו על גורלם.

דוד אמסלם: אבל חס ושלום, שיש לנו מר לפיד, שטס כל היום בכל העולם ולא עושה דבר וחצי דבר במדינה.

דוד אמסלם: אתה צודק, הקים מה שנקרא משרד נסיעות, הוא וסגנו כמעט ולא נמצאים בארץ, רק טסים במטוסים חכורים, משפצים את הבתים שלהם.

דוד אמסלם: כשאתה רואה ראש ממשלה עם חמישה מנדטים משפץ את הבית שלו ב-50, 70 מיליון שקל, לא עושה דבר וחצי דבר חוץ מלהיאחז בכיסא שלו, הדבר היחיד, כאילו מדובר בכספים של אבא שלהם.

דוד אמסלם: אפילו בנקים שלמים כבר לא יכולים לשאת בהוצאות האלה.

דוד אמסלם: אתם מחלקים כל שבוע עכשיו לאחמד טיבי, מנהלים איתו עסקה פר חוק.

דוד אמסלם: עוד מעט לאזרחי מדינת ישראל לא יהיה כסף – לא לתרופות, לא לנושאים סוציאליים, העיקר לערבים יהיה, תחלקו להם את כל הכסף.

דוד אמסלם: למה?

צבי האוזר: תודה רבה.

דוד אמסלם: כדי שתוכלו להמשיך לנסוע בוולוו, בשיירות, לשפץ את הבתים - -

צבי האוזר: תודה רבה, תודה רבה.

דוד אמסלם: - - ולא לנהל את המדינה, רק ליהנות ולמנות את כל המינויים הפוליטיים שלכם.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת לימור מגן תלם, אני מבין שההתנגדות הייתה להצעה שלך, האם את רוצה להשיב?

לימור מגן תלם: לא.

צבי האוזר: לא.

צבי האוזר: אז אני חייב לשאול את רשותך, אני מבין ששר התיירות רוצה גם לומר את דבריו, באישורך.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: אדוני שר התיירות, חמש דקות לרשותך, בבקשה.

יואל רזבוזוב: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להודות לחבריי חברי הכנסת רון כץ ולימור מגן על הנחת הצעת חוק חשובה זו.

יואל רזבוזוב: באמת, אחד מתפקידיה של הכנסת הוא להיטיב עם אזרחי ישראל, והצעת החוק הזאת, הצעת החוק הספציפית הזאת, באמת תיטיב עם אזרחי ישראל.

יואל רזבוזוב: יצאנו גם במשרד התיירות בקמפיין "חופשה לא לעשירים בלבד".

יואל רזבוזוב: מחירי החופשות מאוד מאוד גבוהים במדינת ישראל והצעת החוק הזאת, מן הראשונות, באה לתקן את העוול הזה.

יואל רזבוזוב: כמו שמקובל בעולם, שאפשר להזמין מוצר או שירות עם דמי ביטול ובלי דמי ביטול.

יואל רזבוזוב: עם דמי ביטול זה עולה יותר יקר, בלי דמי ביטול זה עולה יותר זול.

יואל רזבוזוב: פשוט מאוד, אנחנו מכירים את זה מעולם התעופה.

יואל רזבוזוב: עכשיו זה מגיע גם לחופשות בישראל.

יואל רזבוזוב: אני נוהג לקיים פגישות עם חברות טרוולטק פעם בשבוע ואז ראיתי שיש מגמה, חברות ישראליות בתחום הזה מוציאות את השירות הזה החוצה, מוכרות לתושבי חוץ חופשות יותר זולות וישראלים לא יכולים ליהנות מכך בגלל המגבלה בחוק הגנת הצרכן.

יואל רזבוזוב: אז הצעת החוק הזאת באה להיטיב.

יואל רזבוזוב: ואנחנו יודעים, אגב, בתעופה, ההבדלים במחירים מגיעים ל-30%–40%.

יואל רזבוזוב: ברגע שאתה קונה כרטיס בלי דמי ביטול הוא עולה בסביבות 300 דולר וכרטיס עם דמי ביטול בסביבות 500 דולר, 40% הבדל.

יואל רזבוזוב: אז הצעת החוק הזאת הולכת להיטיב במחירי החופשות, אני שמח על כך ואני מברך את חבריי חברי הכנסת, תודה רבה לכם.

יואל רזבוזוב: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אם כן, אנחנו נעבור להצבעות, הצבעות נפרדות.

צבי האוזר: הצבעה ראשונה תהיה הצבעה אלקטרונית, על הצעה מס' 7 בסדר-היום, הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – ביטול עסקת מכר מרחוק על שירותי תיירות בישראל), של חברת הכנסת לימור מגן תלם.

צבי האוזר: אנחנו נצביע.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 40

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 40 חברי כנסת, נגד – אין, נמנעים – אין, אני קובע שהצעתה של חברת הכנסת לימור מגן תלם עברה בקריאה הטרומית והיא תידון בהמשכה בוועדת הכלכלה.

יואב קיש: כספים.

צבי האוזר: יש כאן הצעה לוועדת הכספים, הדיון באיזו ועדה היא תידון יעבור לוועדת הכנסת.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת החוק הבאה, מס' 8 בסדר-היום: הצעת חוק הגנת הצרכן, של חבר הכנסת רון כץ.

צבי האוזר: הצבעה אלקטרונית.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 39

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 39 חברי כנסת, אין נגד, אין נמנעים.

צבי האוזר: אני קובע שגם הצעתו של חבר הכנסת רון כץ עברה בקריאה טרומית, והמשך הדיון בה יעבור לוועדת הכלכלה.

קריאה: מעמד האישה.

צבי האוזר: כיוון שיש פה דרישה לדיון בוועדה למעמד האישה, ההכרעה היכן יידון המשך החוק הזה תעבור לוועדת הכנסת.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/3607/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו עוברים לסעיף 9 בסדר-היום: הצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון – פנייה באמצעות מסרון), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת שירלי פינטו קדוש.

צבי האוזר: בבקשה, חברת הכנסת פינטו קדוש, את מוזמנת.

צבי האוזר: עשר דקות לרשותך.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם): אני אשתמש בהרבה פחות.

שירלי פינטו קדוש: אדוני יושב-ראש הישיבה, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להתחיל בסיפור אישי: לפני 30 שנה אבא שלי, אדם חירש, היה זקוק להגיע לקבל מידע ושירותים ממס הכנסה.

שירלי פינטו קדוש: הוא ביטל יום עבודה שלם על מנת להגיע עד למס הכנסה לקבל מידע מסוים לגבי שירות המס שהוא היה זקוק לו, זה הכול.

שירלי פינטו קדוש: גם שם לא היה נגיש לו.

שירלי פינטו קדוש: מה אבא שלי עשה?

שירלי פינטו קדוש: ביטל את יום העבודה, הגיע – ולכל משרד ממשלתי שהיה זקוק לו, הוא היה צריך לבטל ימי עבודה.

שירלי פינטו קדוש: השנה, 2022, עדיין משרדי הממשלה לא נגישים לחירשים ולכבדי שמיעה.

שירלי פינטו קדוש: היום אדם שומע מתקשר למשרד, מקבל את השירות מהנציג, מברר את הפרטים, מקבל את הטופס שהוא זקוק לו באזור האישי, והוא מנתק.

שירלי פינטו קדוש: היום אדם חירש לא מקבל שום מידע – לא ממשרד הדתות, לא ממשרד הפנים, לא ממשרד התחבורה, לא משום משרד.

שירלי פינטו קדוש: היום יש 850,000 איש חירשים וכבדי שמיעה.

שירלי פינטו קדוש: אחד מתוך עשרה אנשים הוא אדם עם ירידה בשמיעה שמשרדי הממשלה לא נגישים לו.

שירלי פינטו קדוש: הצעת החוק שלי באה להסדיר בצורה פשוטה – במקום שניאלץ לבטל יום עבודה, הם יהיו נגישים בווטסאפ, בהודעת טקסט.

שירלי פינטו קדוש: משרד הבריאות עשה את זה נפלא בקורונה, וזה היה מבורך וחשוב.

שירלי פינטו קדוש: אותו דבר גם משרד החוץ עשה את זה עם המלחמה באוקראינה.

שירלי פינטו קדוש: אז מה הבעיה שכל משרד ממשלתי ינגיש את עצמו בהודעות טקסט?

שירלי פינטו קדוש: הצעת החוק הזאת באה לתקן עוול של שנים על גבי שנים.

שירלי פינטו קדוש: האזרח הפשוט, אם הוא גר בדימונה, אם הוא גר בערד, אם הוא גר ברחובות, בבני ברק, בירושלים – אותם אזרחים פשוט רוצים תקשורת נגישה עם משרדי הממשלה.

שירלי פינטו קדוש: זה לא מתקבל על הדעת – מדינת ההייטק, מדינת הסטרט-אפ, לא נגישה בסמ"סים.

שירלי פינטו קדוש: אני רוצה להודות לשרת הכלכלה על התמיכה בהצעת החוק.

שירלי פינטו קדוש: לשר האוצר על התמיכה בהצעת החוק, ואני מקווה שזה גם יצליח לעבור בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית, על מנת שנוכל להנגיש את המדינה, כי זו זכות בסיסית להנגיש בתקשורת גם בטלפונים וגם באס-אם-אסים.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: )

צבי האוזר: תודה רבה לחברת הכנסת שירלי פינטו קדוש.

צבי האוזר: ישיב מטעם הממשלה סגן שרת הכלכלה יאיר גולן.

צבי האוזר: עשר דקות עומדות לרשותך.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בכל פעם שחברת הכנסת פינטו עולה לדוכן, אני מודה שאני מתרגש.

יאיר גולן: אני חושב שהיא הביאה בפנינו הצעת חוק חשובה מאין כמותה.

יאיר גולן: אני רק יכול לומר דבר אחד: לו חברי אילן גילאון, שנפטר מעולמנו למרבה הצער בגיל צעיר, ב-1 במאי, כמה סמלי, והיה נמצא פה כרגע, אני מניח שהוא היה מגיש את הצעת החוק הזאת עם חברת הכנסת פינטו.

יאיר גולן: אני באמת חושב שמדינה מתקדמת, מדינה נאורה, יודעת לטפל בכל אזרח ואזרחית בצורה הראויה, הטובה והמוצלחת ביותר, שמאפשרת לכולנו, בלי הבדלי דת, גזע ומין, להשתלב בחברה באופן מועיל ופעיל.

יאיר גולן: ומכאן אני אומר כמה דברים קונקרטית להצעת החוק: אני רוצה לומר שאנחנו היום במשרד, בעזרת מערך הדיגיטל הלאומי, מתכוונים לדאוג לכך שכל השירותים יונגשו לכל האזרחים באופן מלא, שוויוני וידידותי למשתמש.

יאיר גולן: אנחנו מעצמת הייטק, אנחנו יודעים להנגיש הכול לכל אחד.

יאיר גולן: אנו ניתן מענה ברוח הצעת החוק הזאת וגם מעבר לכך באופן המיטבי.

יאיר גולן: ראשת הרשות החדשה, ראשת מערך הדיגיטל, שוקדת על הנושא הזה ממש בימים אלה, והמענה יהיה מהיר ואפקטיבי.

יאיר גולן: התיקון המוצע מבקש לחייב גופים ציבוריים שניתן לפנות אליהם באמצעות הטלפון, לאפשר את הפנייה אליהם באמצעות מסרון, וכן את המענה אם הפנייה נעשתה באמצעות מסרון.

יאיר גולן: מהבחינה הזאת, זה לא מסובך מדי, זה אפילו פשוט, ואנחנו מברכים על הצעת החוק הזאת ומתכוונים לקדם אותה במלוא המרץ.

יאיר גולן: תודה רבה, ושוב, תודה למציעה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ביקש להתנגד להצעתה של חברת הכנסת פינטו קדוש, חבר הכנסת דודי אמסלם.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות עומדות לרשותך.

צבי האוזר: אני חייב להגיד לך, סגן השר, אמרת שבכל פעם שחברת הכנסת פינטו נואמת אתה נרגש, אני יכול להגיד לך, כמי שיושב כאן ומסתכל – אני הרגשתי מהלך עסקים רגיל של כנסת, וזה הדבר הכי יפה.

צבי האוזר: לא הרגשתי משהו – אמרתי, כך צריך להתנהל.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתמול שמעתי את מר לפיד משיב לשאלה מדוע הוא לא משתתף בטקסים ממלכתיים.

דוד אמסלם: דרך אגב, בערב יום השואה - - -

יסמין פרידמן: הוא משתתף הרבה יותר ממך - - -

דוד אמסלם: הבן אדם חייל גדול, מר לפיד, שירת חבל על הזמן.

דוד אמסלם: בכל שבוע הייתה לו רבע שעה בערך, היה מגיע לקריה, היה נופל לו העט על הרגל, היה חוזר לאכול שניצל ב-11:00, שאימא שלו הייתה מטגנת, כדי שבעצם לא יתקרר.

נירה שפק: - - -

דוד אמסלם: היא הייתה אומרת לו: יאיר, לא לאחר, ב-11:00 אנחנו מטגנים.

דוד אמסלם: הבן אדם הזה לא רואה מה זה צה"ל, לא יודע מה זה צבא.

דוד אמסלם: פרופיל 97.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני במקומו לא הייתי יוצא מהבית, לא מתמודד לוועד כיתה - -

יסמין פרידמן: - - -

דוד אמסלם: - - הוא עולה כאן, מדבר איתי על חרדים, השפל הזה?

יסמין פרידמן: אתה משמיץ את החברים שלך.

דוד אמסלם: בן אדם שלא עשה דבר וחצי דבר למדינת ישראל.

צבי האוזר: חברת הכנסת פרידמן, לשמור על קור רוח.

דוד אמסלם: הוא לא מתבייש.

דוד אמסלם: חוץ מלטוס בעולם בטיסות פרטיות, הבן אדם הזה מופקר.

נירה שפק: למה?

נירה שפק: למה - - -

דוד אמסלם: לאן הוא הולך?

דוד אמסלם: הוא לא הולך לחיילי צה"ל, הוא לא הולך לנחם משפחות שכולות.

דוד אמסלם: זה כלל אצלו, השקרן הבלתי-נלאה - -

יסמין פרידמן: - - - רק אצלכם, דודי.

דוד אמסלם: - - לא נתפס אומר דבר אמת, אבל כשאלחרומי מת, הלך לשם עם מנסור עבאס לידו, הגנרל.

דוד אמסלם: אמר לו: הוא נפל בקרב.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא התחיל לבכות, התחיל לנגב בחליפה של ורסצ'ה.

דוד אמסלם: איך אמר הגשש?

דוד אמסלם: לא עם הכנף.

דוד אמסלם: אדם צבוע, אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: אתה הולך לשם: שותפים, אחים שלנו.

נירה שפק: - - - שלוש דקות האלה - - -

דוד אמסלם: כן, ממתי הוא אח שלך?

דוד אמסלם: בגלל שהוא שם אותך בתפקיד, אותך ואת בנט.

צבי האוזר: חברת הכנסת שפק, קור רוח, קור רוח.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: אבל מה?

דוד אמסלם: חיילי צה"ל, חללי צה"ל, פיגועי טרור – לא בשבילו.

נירה שפק: תשמור - - -

דוד אמסלם: הוא טועה, ויש לו כללים, תבדקו אותו, הוא לעולם לא הולך לטקס יום השואה.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש, אתה מטייל לי בטקס יום השואה, אתה, כבן לניצול שואה.

דוד אמסלם: אני אגיד לך למה: אתה בורח מהמאבטחים, אתה עושה מה שאתה רוצה, בגלל שאתה איש מופקר, ואתה חושב שאתה חכם, מותר לך הכול.

דוד אמסלם: מותר לך הכול, לבזות כל סמל של המדינה מותר לך.

צבי האוזר: לסיכום.

דוד אמסלם: מותר לך לשדוד את המדינה, לשפץ את הבית שלך, לבזות את חיילי צה"ל, לבזות את המשפחות שלהם, אבל אלחרומי או השייח' של התנועה האסלאמית – אתה מחר בבוקר הולך לעשות לו מסאז' ברגליים.

צבי האוזר: תודה רבה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שאתה רוצה להמשיך לשפץ את הבית שלך, אתה ובנט, המושחת הזה, כדי שתגמרו את השיפוצים עם השיירה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, זמנך תם.

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

צבי האוזר: תודה רבה.

נירה שפק: מלך החרטטנים.

שלמה קרעי: נורבגית, זמנך עבר.

מירב בן ארי: שלמה, חשבתי שהיום הממשלה נופלת.

נירה שפק: מלך החרטא.

צבי האוזר: אני מבקש לעבור להצבעה.

צבי האוזר: חברי הכנסת מתבקשים לתפוס את מקומותיהם.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה אלקטרונית.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: להלן תוצאות ההצבעה של הצעת החוק של חברת הכנסת שירלי פינטו: 24 בעד, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אם כן, אני קובע שהצעת חוק פנייה לגופים ציבוריים באמצעי קשר דיגיטליים (תיקון – פנייה באמצעות מסרון), התשפ"ב–2022, עברה בקריאה הטרומית, ובהמשך הצעת החוק תידון בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/3394/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור לנושא מס' 10 בסדר-היום, הצעת חוק הפרמדיקים, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת עלי סלאלחה.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת סלאלחה, עשר דקות עומדות לרשותך.

עלי סלאלחה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, הצעת חוק הפרמדיקים.

עלי סלאלחה: הפרמדיקים הם חוד החנית של רפואת החירום והרפואה הדחופה.

עלי סלאלחה: הם בעלי תפקיד משמעותי וקריטי לחיי אדם ובעלי הסמכות הבכירה ביותר במקצוע רפואת החירום – שאינם רופאים.

עלי סלאלחה: תקופת הקורונה חידדה את הצורך החשוב בפרמדיקים מנוסים ומקצועיים במערך הרפואה, הפרמדיקים הם בחזית של ביצוע הבדיקות, חיסונים, וכן סייעו במשימות לאומיות רבות של משרד הבריאות.

עלי סלאלחה: אחד מתחומי ההתמקצעות הבולטים של הפרמדיק הוא ניהול מצבי אסון ואירועים רבי נפגעים – מציאות שלצערי אנחנו מכירים מקרוב.

עלי סלאלחה: הפרמדיקים הם הגורם המיומן ביותר לביצוע הליכים רפואיים מצילי חיים לפני פינוי לבית החולים.

עלי סלאלחה: כיום, החוק בישראל קובע כי עיסוק ברפואה מותר לרופאים בלבד.

עלי סלאלחה: על פי התקנות, כל מטפל שאינו רופא מחויב לעבוד על פי הוראת רופא.

עלי סלאלחה: הפרמדיקים פועלים בישראל מכוח תקנות הרופאים (כשירות לבצע פעולות חריגות), שבהן מוגדרות הפעולות המותרות לפרמדיקים, ומצוין שאלו מותרות במתאר טרום-אשפוזי בלבד כך שקיימת מגבלה להעסקת הפרמדיקים במחלקות בתי חולים אפילו במסגרת הסמכויות הקיימות.

עלי סלאלחה: לאור חשיבות תפקידם, הגיעה העת להסדיר את עיסוקם בחוק.

עלי סלאלחה: הצעת החוק קובעת בעיקרה הוראות הקשורות לעיסוק במקצוע, תנאים לקבלת רישיון וייחוד העיסוק, הוראות משמעת, חובות אמון ואתיקה מקצועית, עונשין והוראות כלליות, עקרונות פיקוח על הפרמדיקים וכן כללים נוספים המסדירים את מקצוע הפרמדיק.

עלי סלאלחה: הסדרת המקצוע תאפשר רמה מקצועית גבוהה, קידום מקצועי ובעיקר חיזוק מערך רפואת החירום והרפואה הדחופה בישראל למען בריאות הציבור.

עלי סלאלחה: מדובר בתיקון עוול היסטורי והסדרה של אחד המקצועות החשובים בתחום הצלת החיים.

עלי סלאלחה: חברות וחברים, חברי הכנסת הנכבדים, היושב-ראש, שר הבריאות, לאור האמור אני קורא לכולכם לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יציג את עמדת הממשלה על הצעת החוק שר הבריאות ניצן הורוביץ.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות עומדות לרשותך.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, אני מברך את חברי וחבר מפלגתי, חבר הכנסת עלי סלאלחה, על הצעת החוק החשובה והטובה הזאת.

ניצן הורוביץ: פרמדיק זה מקצוע חשוב, זה מקצוע מציל חיים, זה מקצוע חיוני.

ניצן הורוביץ: אני מאחל לכם שלא תזדקקו, אבל אני נזקקתי.

ניצן הורוביץ: עם הניידת של מד"א מגיע פרמדיק, והוא נמצא ברגעים הראשונים, ברגעים הכי חשובים ובעוד מצבים, מצבים של סכנת חיים.

ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים בהצעת החוק הזאת לחזק את הפרמדיקים.

ניצן הורוביץ: הפרמדיקים נמנים עם מערך החירום וההצלה הלאומי של המדינה, והם מוקפצים בכל מקרה חירום רפואי כדי לתת טיפול ראשוני מציל חיים לנפגעי טראומה ולנפגעים אחרים.

ניצן הורוביץ: בישראל יש כ-4,000 פרמדיקים, בערך בכל שנה מכשירים 150 פרמדיקים חדשים, 650 פעילים במד"א ובחברות אמבולנסים אחרות.

ניצן הורוביץ: וזה עוד דבר שלא יודעים – 66% מהפרמדיקים הם בעלי תואר אקדמי ו-50% מתוכם – ברפואת חירום.

ניצן הורוביץ: הבעיה היא שלפרמדיקים יש מסגרות עבודה מועטות, והאופק לקידום מקצועי הוא מוגבל.

ניצן הורוביץ: יש גם שחיקה גדולה במקצוע הזה, זה די מובן כשחושבים על העבודה שלהם, וגם עזיבה של המקצוע.

ניצן הורוביץ: 50% מהפרמדיקים עוזבים את המקצוע בתוך שלוש שנים, ו-12% לא מתחילים בכלל לעבוד אחרי שקיבלו את ההכשרה.

ניצן הורוביץ: אגב, גם רוב הפרמדיקים שמוכשרים בצה"ל לא עוסקים במקצוע הזה כשהם משתחררים.

ניצן הורוביץ: עד עכשיו הפרמדיקים פעלו מבחינת החוק מכוח תקנות הרופאים (כשירות לבצע פעולות חריגות), שבהן מוגדרות הפעולות המותרות לפרמדיקים, ומצוין שאלו מותרות, מה שנקרא, במתאר טרום-אשפוזי בלבד.

ניצן הורוביץ: במסגרת ניידת טיפול נמרץ, במצבים של החייאה, ובמצבים קריטיים מסכני חיים, כך שקיימת מגבלה להעסיק פרמדיקים במחלקות בתי חולים אפילו במסגרת הסמכויות הקיימות שלהם.

ניצן הורוביץ: פיתוח מקצוע הפרמדיק בארץ וקידום מסלול הכשרה אקדמי הכרחי לשמירה על איכות המקצוע ולהתמודדות עם השחיקה הגדולה, עם אורך החיים הקצר של העוסקים בתוך המקצוע.

ניצן הורוביץ: לצד זאת, תפקיד הפרמדיק חיוני בתוך מארג העובדים במערכת הבריאות.

ניצן הורוביץ: הסדרת מקצוע הפרמדיק והרחבת הפעולות שהוא או היא יוכלו לבצע יגדילו את מספר הפרמדיקים הפעילים במסגרת שירותי החירום במדינה, וכולנו נרוויח מזה.

ניצן הורוביץ: בתקופת הקורונה, אדוני היושב-ראש, התחדדה החשיבות של פעילות הפרמדיקים.

ניצן הורוביץ: ראינו את זה שבגלל הקורונה הייתה התפתחות בשירותים הדיגיטליים, הרחבת שירותים רפואיים בבית המטופל, ולא רצינו שאנשים יגיעו לחדרי מיון; היו הרבה קריאות.

ניצן הורוביץ: ולכן במסגרת המאבק הלאומי בקורונה והעומסים על בתי החולים, הפרמדיקים השתלבו בסיוע לצוותים הרפואיים בבתי החולים ובמלר"דים כדי להקל על העומסים כתוצאה מהתחלואה.

ניצן הורוביץ: ואני חייב להגיד שהפרמדיקים התבלטו ככוח עבודה בעל ערך התנדבותי ומוטיבציה גבוהה מאוד; זמינים, נגישים, מסורים.

ניצן הורוביץ: ולכן, הגיע הזמן שהמקצוע החשוב הזה יקבל את המעמד הראוי לו.

ניצן הורוביץ: והצעת החוק הזו מציעה להסדיר את מעמד הפרמדיקים, לקבוע מי זה פרמדיק מורשה, מה גבולות הגזרה של עבודת הפרמדיק, מה הפעולות שהוא יכול לעשות, מה הדרשות לעיסוק במקצוע הזה – זה מקצוע סופר חשוב – ומה התנאים לקבלת הכרה ורישוי לעסוק כפרמדיק.

ניצן הורוביץ: כמו כן, החוק מסדיר היבטים שונים של עבודת הפרמדיק לעניין ההשכלה הנדרשת, כשירות רפואית, חובות כלפי המטופל, כללי אתיקה ודין משמעתי.

ניצן הורוביץ: לאור האמור, אני קורא לחברי וחברות הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית.

ניצן הורוביץ: זו הצעה מצוינת, ואני מקווה שתעבור את כל שלבי החקיקה במהירות.

ניצן הורוביץ: כל ישראלי וישראלית ירוויחו ממנה.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני השר.

צבי האוזר: יש לנו גם כאן התנגדות.

צבי האוזר: האמת, שלוש התנגדויות, אבל רק אחת תישמע.

צבי האוזר: חבר הכנסת ינון אזולאי, אתה הגשת התנגדות – היית הראשון, אז במקרה הזה כל הקודם זוכה.

צבי האוזר: זו לא חובה תקנונית, זה שיקול הדעת.

ינון אזולאי: אדוני היושב בראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, שמעתי בקשב רב, וקראתי את החוק.

ינון אזולאי: קודם כול, גילוי נאות:

ינון אזולאי: אני מתנדב באיחוד הצלה כחובש, אז אני קצת מכיר את עבודתם של הפרמדיקים, מכיר את עבודתם של החובשים.

ינון אזולאי: אדוני, עלי סלאלחה, זה שהחוק הזה עכשיו הגיע – יש לו שתי בעיות: הבעיה הראשונה היא שהוא הגיע מאגו.

ינון אזולאי: הוא לא הגיע ממקום של אכפתיות אמיתית לאותם פרמדיקים, להסדיר אותם.

ינון אזולאי: יש חוק שנדון כרגע בוועדה אצל עידית סילמן, והחוק הזה, השבוע כבר היה לו דיון לקראת הקריאה הראשונה.

ינון אזולאי: אז זה שאתם רוצים לשנות עכשיו סדרי עולם ולקחת קרדיט, אדון עלי, ואללה, אז תגיד, באתי לכנסת בשביל קרדיט.

ינון אזולאי: אתה, כבוד השר, עושה נו-נו-נו – אתה יודע?

ינון אזולאי: כי אתה יודע שאצלכם זה מה שאתה הולך, על קרדיט, אנחנו לא מהמקום של קרדיט.

ניצן הורוביץ: אתה מגזים.

ינון אזולאי: אני לא מהמקום של קרדיט ולא של גאווה.

ינון אזולאי: דבר נוסף: אין שום סיבה – אין שום סיבה – להכריח פרמדיק לעשות את זה בתואר, שיהיה לו תואר, שזה יהיה תנאי סף.

ינון אזולאי: אין שום סיבה.

ינון אזולאי: גם אם אתה חושב שכן, תביא אותו לוועדה בלי, ובוא ננסה תוך כדי להבין למה.

ינון אזולאי: אני אין לי תואר.

ינון אזולאי: מה נעשה?

ינון אזולאי: אין לי תואר.

ינון אזולאי: אני רוצה להיות פרמדיק מחר, גם בתוך הכנסת, אני רוצה להיות - - -

ניצן הורוביץ: תבוא לוועדה ונדבר על זה.

ניצן הורוביץ: נדבר על זה.

ינון אזולאי: אני, גם בתוך הכנסת, רוצה להיות – אני אומר דבר אחד:

ינון אזולאי: אם אני רוצה להיות היום פרמדיק ואין לי תואר – אני צריך ללכת ללמוד לתואר בשביל להיות פרמדיק.

ינון אזולאי: תגיד לי, אני רוצה ניסיון של חובש, חובש בכיר – ניסיון כזה אני מבין.

ינון אזולאי: אבל להגיע לפרמדיק עם תואר?

ינון אזולאי: ואללה, אני לא מבין את זה.

ינון אזולאי: ולכן אני באתי והתנגדתי לנושא הזה.

ינון אזולאי: אבל בדקה שנשארה לי אני רוצה גם להביא את מחאתי.

ינון אזולאי: יש מישהו בימינה - - -

משה גפני: פירר לא יוכל להיות פרמדיק.

ינון אזולאי: מה?

משה גפני: פירר.

משה גפני: אלימלך פירר לא יוכל להיות פרמדיק.

ינון אזולאי: רק אלימלך פירר?

ינון אזולאי: אתה יודע כמה כאלה יש?

ינון אזולאי: והרופאים מתייעצים איתו.

ינון אזולאי: הוא לא יוכל להיות פרמדיק.

ינון אזולאי: אנחנו נוריד גם את המתנדבים שנמצאים היום – הם לא יוכלו להיות פרמדיקים.

ינון אזולאי: אבל הרב גפני, הרב גפני, אני רוצה להביע מחאה.

ינון אזולאי: יש חבר כנסת בימינה.

ינון אזולאי: הוא לא נחשב בדרך כלל.

ינון אזולאי: מדי פעם הוא קופץ, זורק איזה משהו כדי שישמעו אותו.

ינון אזולאי: קוראים לו יום טוב כלפון.

ינון אזולאי: הוא חבר כנסת שאפילו לא יודע את מי הוא מייצג כנראה.

ינון אזולאי: היום הוא התבטא והשווה, חלילה, את מועצת חכמי התורה למועצה שם, שהם חיכו לה כל היום.

ינון אזולאי: אז אני רוצה להגיד לו: עפר לפיו.

ינון אזולאי: שיתבייש לו.

ינון אזולאי: זה רק מראה שהאדם הזה בלי ערכים, איש קטן, חסר עמוד שדרה, וכל מה שהוא עושה זה רק ללבות ולשסות בעם.

ינון אזולאי: כולו מלא שנאה.

ינון אזולאי: והאדם הזה, שקוראים לו יום טוב כלפון, לא ראוי שייתנו לו שום כבוד.

צבי האוזר: תודה רבה.

ינון אזולאי: הוא בא לתפקיד הזה בשביל כסף ולא בשביל דבר אחר.

צבי האוזר: זמנך תם.

ינון אזולאי: עפר לפיו של יום טוב כלפון.

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אם כן, אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: נעשה הצבעה אלקטרונית.

צבי האוזר: אני מבקש מחברי הכנסת לתפוס את מקומם.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 28

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 28 חברי כנסת, נגד – ארבעה, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת חוק הפרמדיקים של חבר הכנסת עלי סלאלחה עברה בקריאה הטרומית, והמשך הדיון בה יעבור לוועדת הבריאות.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/3545/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעת החוק הבאה מס' 16 בסדר-היום, הצעת חוק העונשין (תיקון – עונשי מינימום בעבירות נשק), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת יואב גלנט.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות עומדות לרשותך.

משה גפני: מה, זה נכון, אדוני היושב-ראש, שיום טוב כלפון השווה את מועצת השורא למועצת חכמי התורה?

משה גפני: בושה לשבת פה.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני מביא בפניכם היום הצעת חוק לענישת מינימום בקשר לעבירות הקשורות לנשק בלתי חוקי.

יואב גלנט: ראשית אומר: תופעת האלימות והפשיעה בחברה הערבית מכה בראש ובראשונה במגזר הערבי.

יואב גלנט: אני פונה בהקשר הזה, כמובן, אל חברי הכנסת הערבים.

יואב גלנט: טיפול בפשיעה, כידוע, נעוץ כמובן גם בחינוך, גם בהשכלה, גם בתשתיות, אבל ההרתעה והענישה הן מפתח מאוד חשוב.

יואב גלנט: הצעת החוק שאני מביא בפניכם היום מבקשת לעגן בחקיקה את ענישת המינימום כנגד כל עבירה בנשק שמוחזק שלא כחוק או מופעל שלא כחוק, והיא תקפה כמובן כלפי כל אזרח יהודי או ערבי.

יואב גלנט: במסגרת הצעת החוק, כתקציר, אומר את הדברים הבאים: בכוונתי שאתם, כולנו, נאשר שמי שמחזיק בנשק לא חוקי – ענישת המינימום עליו היא שלוש שנות מאסר; נשק ללא רישיון ושלא כחוק.

יואב גלנט: מי שמשת

יואב גלנט: מש בירי בנשק לא חוקי – ענישת המינימום היא ארבע שנים אם הירי היה בשטח פתוח, ושש שנים אם הירי היה בשטח סגור או בנוי.

יואב גלנט: סחר בנשק לא חוקי – מינימום שבע שנות מאסר.

יואב גלנט: ירי בנשק לא חוקי ופגיעה באדם – מינימום שבע שנות מאסר.

יואב גלנט: אני רוצה לתזכר את מה שרובנו יודעים בקשר לנתונים ולפגיעה המשמעותית שיש לשימוש בנשק לא חוקי, בעיקר בחברה הערבית, שסובלת באופן מיוחד מהפשיעה החמורה.

יואב גלנט: בשנת 2018 היו 71 נרצחים בנשק לא חוקי במגזר הערבי.

יואב גלנט: בשנת 2019 המספר זינק ל-89.

יואב גלנט: בשנות 2020 – 96, ובשנת 2021, המספר קפץ ל-126.

יואב גלנט: רבותיי, כל האנשים האלה נרצחו.

יואב גלנט: חלק ניכר מהם בנשק חם, וכל הנשק החם היה נשק שהוחזק באופן לא חוקי.

יואב גלנט: ללא ענישת מינימום על עבירות נשק לא מתקיימת הרתעה, והמחזיק ברשותו נשק לא חוקי מניח כי אם ייתפס יבואו לרשותו מיטב עורכי הדין, הביורוקרטיה והסחבת במערכת המשפטית, ובסופו של דבר, בראיית העבריין הוא ימצא את הדרך להשתחרר, לפחות חלקית, מאחיזתה של מערכת החוק.

יואב גלנט: לעומת זאת, היתרונות של ענישת מינימום בעבירות נשק הם ברורים, והדבר ישפיע לטובה על כל אזרחי ישראל, ובמיוחד על אזרחים הנמצאים באזורים שבהם תופעת האלימות הרצחנית היא מוגברת, בדגש על המגזר הערבי.

יואב גלנט: אמנה כמה מן היתרונות שהם יתרונות מובהקים: הדבר הראשון, הלחץ על השופטים.

יואב גלנט: ברור לגמרי שכל שופט, תושב הנגב או הגליל, עלול להיות מאוים על ידי כנופיות וארגוני פשע, שיחפשו דרכים להטות את שיקול דעתו במהלך משפט, ובעיקר לקראת הכרעת הדין, ולאחר מכן לקראת גזירת העונש, באמצעות איומים, חלקם ישירים וחלקם עקיפים, עליו ועל בני משפחתו.

יואב גלנט: ענישת מינימום מעבירה חלק מהאחריות אל המחוקק, אשר קבע את החוק, ופוטרת את השופט, אם הכריע כנגד הנאשם וגזר עליו את עונש המינימום.

יואב גלנט: כך לדוגמה, שופט שמצא נאשם כאשם בהחזקת נשק, ולאחר מכן אמר וקבע שהענישה שלו בגזר הדין היא שלוש שנות מאסר – ברור לגמרי שאי-אפשר פחות מהעניין הזה, כי זה ענישת המינימום.

יואב גלנט: אי-אפשר להפעיל עליו לחץ במצב הזה.

יואב גלנט: הדבר השני הוא כמובן המקבילה של זה – הורדת העומס מעל בתי המשפט.

יואב גלנט: ברור לחלוטין שכאשר גוזרים את עונש מינימום על מי שהכרעת הדין מצאה אותו אשם – ברור לגמרי שאין סיבה להמשיך עם התהליך; כי אם הוא אשם, ונגזר לו המינימום, הוא לא יכול לבקש בערעור דבר יותר טוב.

יואב גלנט: ולכן הדבר יפחית את העומס הגדול המוטל ממילא על בתי המשפט.

יואב גלנט: הדבר השלישי, שהוא מאוד חשוב, זה הוצאתם של עבריינים מסוכנים באופן מיידי מתוך מעגל הפשע, מיידית.

יואב גלנט: כך לדוגמה, כאשר אתה מצלם את פניו של יורה שירה באופן בלתי חוקי בנשק לא חוקי, ומוכיח באופן חד ערכי לאחר מכן שהיורה הזה הוא אכן האיש, מייד באותו רגע, לאחר שהוכרע שהוא זה שעשה את השימוש בנשק באופן לא חוקי, צריך לעצור אותו, כי ענישת המינימום לגביו תהיה ארבע עד שש שנות מאסר, וממילא הוא יכול להתחיל לרצות את עונשו.

יואב גלנט: ולבסוף, כאשר אתה קובע תג מחיר לעבירת נשק מבעוד מועד, אתה יוצר הרתעה, וההרתעה מייצרת מצב של ניקוי הסביבה מעבריינים פוטנציאליים רבים.

יואב גלנט: ולכן, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק לענישת מינימום על עבירות נשק, כפי שהבאתי היום בפני הכנסת, תשרת את כל אזרחי ישראל, אשר רובם ככולם, יהודים וערבים, שואפים לחיים שלווים, שקטים ובטוחים, והם אנשים נורמטיביים שרוצים לחיות כראוי, והפשיעה מאיימת עליהם.

יואב גלנט: אבקש מחבריי חברי הכנסת, משמאל ומימין, קואליציה ואופוזיציה, יהודים וערבים, לתמוך בהצעת החוק, שתאפשר שיפור משמעותי בביטחון האישי של תושבי ישראל.

יואב גלנט: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יואב גלנט.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שר המשפטים גדעון סער להשיב על הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק של ידידי חבר הכנסת יואב גלנט נוגעת באמת בנושא חשוב ביותר, עם כיוון שהוא כיוון נכון.

גדעון סער: יש רק בעיה אחת, שכבר עשינו את זה.

גדעון סער: זאת אומרת, עלה בידינו בחודש דצמבר האחרון להשלים את הצעת החוק שלנו, של תקווה חדשה, לעונשי מינימום בכל עבירות הנשק הבלתי-חוקי, ולצערי, בתקופת הממשלה הקודמת נבלמנו והייתה החלטה למנוע את זה.

גדעון סער: ועדת שרים לחקיקה לא אישרה את זה ולא הצלחנו לעשות את זה.

גדעון סער: קבענו דבר, אומנם בהוראת שעה לשלוש שנים, שלפיו עונש המינימום יהיה רבע, לכל הפחות, מהעונש המרבי.

גדעון סער: וכמובן, אפשר לגזור – אם אנחנו מדברים על סחר בנשק בלתי חוקי, עבירה של 15 שנות מאסר עונש מרבי, אז העונש המזערי יהיה קרוב לארבע שנות מאסר.

גדעון סער: וכן אפשר לכל אחד ואחד.

גדעון סער: כמובן, זה העונש המזערי, זה עונש המינימום.

גדעון סער: כמובן שניתן לגזור יותר.

גדעון סער: אנחנו גם רואים בצורה ברורה, אף שהעונש כעונש מינימום חל על עבירה שהתבצעה לאחר חודש דצמבר 2021, שבו הכנסת העבירה בקריאה שלישית את החוק, שבתי המשפט בכלל, ובית המשפט העליון בפרט, בשורה של פסקי דין מהעת האחרונה, הפכו החלטות שיפוטיות של בתי המשפט המחוזיים והחריפו מאוד את הענישה על עבירה של נשק בלתי חוקי.

גדעון סער: אני מדבר גם על עבירה של נשיאת נשק בלתי חוקי, גם על עבירה של החזקת נשק בלתי חוקי, וכמובן על עבירת סחר בנשק בלתי חוקי.

גדעון סער: אני אצטט רק מפסק דין אחד – שבו כמעט הוכפל עונש מאסר שנגזר על נאשם בשם אחמד קדורה – את השופט עמית: "החזקת נשק שלא כדין מאיימת על שלום הציבור וביטחונו.

גדעון סער: לנוכח היקפן המתרחב של עבירות המבוצעות בנשק, הזמינות הבלתי-נסבלת של נשק בידי מי שאינו מורשה לכך מהווה - - - סיכון של ממש ומגבירה את הסיכון לביצוע עבירות חמורות נוספות, כמו גם לאסונות נוראיים.

גדעון סער: יעידו על כך ריבוי המקרים במגזר הערבי בעת האחרונה כאשר אזרחים תמימים, כמו ילד רך בשנים ועלמה צעירה, נפגעים ואף מוצאים את מותם בביתם מבצרם או בגן השעשועים, כל זאת כתוצאה משימוש בנשק - - - - מציאות קשה זו מחייבת לנקוט ביד מחמירה - - - ענייננו במכת מדינה שהצורך להילחם בה על מנת להגן על הציבור מצריך מענה הולם והטלת עונשי מאסר משמעותיים.

גדעון סער: ידע כל מי שמחזיק בנשק בלתי חוקי כי צפוי הוא להיענש בחומרה, בבחינת: 'אם מחזיקים – למאסר נשלחים'".

גדעון סער: אני מצטט את פסק הדין הזה ואני יכול לצטט עוד פסקי דין רבים אחרים מהעת האחרונה, כי כשעמדתי על הדוכן הזה בשנת 2020, בתקופת כהונתו של שר המשפטים ניסנקורן, רף הענישה בעבירות הנשק הבלתי-חוקי – ונתתי הרבה מאוד דוגמאות לזה – היה נמוך יותר באופן משמעותי.

גדעון סער: כעת אנחנו נמצאים במגמת עלייה שנובעת מכך שהתיקון, אותו תיקון 140 של עונשי המינימום, עדיין לא רלוונטי לרוב המשפטים שמתקיימים כרגע, שבהם בוצעו העבירות לפני זה, אבל בתי המשפט נותנים משקל לאותה קריאת כיוון של המחוקק שניתנה בדצמבר 2021.

איתן גינזבורג: רואים את זה בפסקי הדין?

גדעון סער: כן, אני ציטטתי ויכולתי לצטט בקלות, מהחודשיים האחרונים, ארבעה פסקי דין של בית המשפט העליון - -

איתן גינזבורג: יפה.

גדעון סער: - - שבכולם המגמה היא אותה מגמה, מגמה של החמרה בעונשי המאסר בעבירות הנשק הבלתי-חוקי.

איתן גינזבורג: טוב מאוד.

גדעון סער: כמובן שזה חריג בשיטת המשפט שלנו.

גדעון סער: אני חייב לומר שכשבאתי להעביר את התיקון הזה אז היו גם כאלה במשרדי שלא רצו לעשות את התיקון הזה, או שהם רצו שעונש המינימום יהיה פחות מהעונש שקבענו בסופו של דבר, של רבע מהעונש המרבי, אולי חמישית, אולי פחות – מתוך אותה מגמה שמבקשת להצר את הכלל של עונש המינימום ולהגדיל את מרחב שיקול הדעת השיפוטי.

גדעון סער: אבל, באמת – ולעניין זה בוודאי שיש הסכמה בתפיסה ביני לבין המציע – אנחנו נמצאים בעידן של מערכה מחויבת המציאות למאבק בנשק הבלתי-חוקי.

גדעון סער: הנשק הבלתי-חוקי – אני רק אזכיר עוד דבר.

גדעון סער: רק השבוע, רק ביום שני השבוע, לפני יומיים, מליאת הכנסת אישרה עוד שתי הצעות חוק שעוסקות בנשק בלתי חוקי.

גדעון סער: האחת: חוק חלקי נשק מהותיים, שעוסקת בהחמרת הענישה על אותם כלי נשק – כמו מכלול או כמו קנה – שמאפשרים ייצור של כלי נשק מאולתרים ולפעמים גם המרה של רובי צעצוע לכלי נשק אמיתיים וקטלניים, והחמרת הענישה בעבירה של רכישת נשק בלתי חוקי.

גדעון סער: אני מדגיש את כל הדברים האלה כי אני חושב שבתקופה קצרה מאוד עשינו שינוי גדול מאוד בנושא הנשק הבלתי-חוקי.

גדעון סער: בהחלט אפשר לבוא ולבחון דברים נוספים, ואנחנו בוחנים דברים נוספים.

גדעון סער: חבר הכנסת כץ, אנא ממך.

גדעון סער: אבל כשבאים – על משהו שהכנסת ישבה עליו שבעה נקיים ותיקנה אותו, למעשה, פה אחד רק לפני חמישה חודשים – ואומרים: אנחנו עכשיו נעשה לא רבע מהעונש המרבי - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

גדעון סער: - - מחצית מהעונש המרבי.

גדעון סער: אתם יודעים מה?

גדעון סער: יותר פשוט לתת לכל אחד את העונש המרבי, עונש מרבי בלי תלות בנסיבות.

גדעון סער: אני חושב שעוד בטרם בחנו את הדברים וראינו איך התיקון שתיקנו משפיע – ואני רואה שהוא משפיע לטובה – ללכת לתיקון נוסף, הדבר הזה הוא דבר לא נכון והוא דבר מיותר.

גדעון סער: אין מקום בספר החוקים שלנו שבו עונש המינימום עומד על מחצית מהעונש המרבי, זה פשוט דבר שלא קיים ואין לו אח ורע.

גדעון סער: דבר נוסף, קביעת עבירות מיוחדות ונסיבות מחמירות שעניינן ביצוע עבירות שונות באמצעות נשק שהוחזק ללא רישיון, גם זה דבר מיותר, ואני אסביר מדוע: כשאדם מבצע עבירה פלילית באמצעות נשק שמוחזק שלא כדין, כמו ירי שלא כדין, או פציעה וחבלה, ממילא הוא מבצע בנוסף עבירה של נשיאת נשק שלא כדין, עבירה שעונשה עשר שנות מאסר והעונש המזערי הוא רבע מזה, זאת אומרת שנתיים וחצי, וניתן להעמיד אותו לדין גם בגין כל אחת מהעבירות שהוא ביצע מעבר לנשיאת הנשק.

גדעון סער: זאת אומרת – על נושא החבלה החמורה או הפציעה, הירי שלא כדין – זאת עבירה נוספת בכתב האישום.

גדעון סער: ולכן אני אומר את זה, באמת, אני חייב לומר - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת, אנא, שמרו על השקט, בבקשה.

גדעון סער: אני חייב לומר שבדיונים שהתקיימו בוועדת החוקה בנושא של - -

איתן גינזבורג: סדרנים.

גדעון סער: - - עונשי המינימום של עבירות הנשק הבלתי-חוקי – אני אומר זאת בעדינות כדי לא להכניס נימה פולמוסית לדבריי – לא נכחו רבים מחברי האופוזיציה.

גדעון סער: הם לא ליוו את הדיונים, ויכול להיות שהם אפילו לא מכירים ולא יודעים שהכנסת שינתה את החוק רק במושב החורף האחרון.

גדעון סער: אבל עדיין, חקיקה זה דבר רציני ואנחנו עובדים.

גדעון סער: כמו שאמרתי, רק ביום שני הבאנו עוד שני חוקים בנושא עבירות הנשק הבלתי-חוקי.

גדעון סער: אתמול התחלנו בעוד נושא של הסמכת המשטרה לחיפוש במקרים של השמדות ראיות, נושא בעל חשיבות בלתי-רגילה.

גדעון סער: אנחנו עוסקים בנושא הזה בצורה מאוד אינטנסיבית.

גדעון סער: אבל אי- אפשר לבוא חמישה חודשים אחרי התיקון ולהגיד: בואו נשנה עוד פעם את החוק.

גדעון סער: חבר הכנסת גלנט, היה לי הרושם שאתה מבקש לקרוא קריאת ביניים.

איתן גינזבורג: לא, הוא רוצה להשיב לך מעל הדוכן.

גדעון סער: אה, בסדר גמור, בסדר גמור.

גדעון סער: אם כך, אני מציע למליאת הכנסת לדחות את ההצעה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר המשפטים גדעון סער.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת גלנט להשיב לשר סער, לאחר מכן נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שמעתי ברוב קשב את דבריו של שר המשפטים.

יואב גלנט: ראשית, אני מודה לו על כך שאמר שהצעת החוק הזאת היא אכן במקומה, ואכן הולכת בכיוון הנכון וכן הלאה.

יואב גלנט: ואני גם מבין את הדבר הטבעי: שאדם שעוסק בנושא מסוים לא אוהב שמתערבים לו בדבריו ובעיסוקיו, כי זה טבע האדם.

יואב גלנט: ואני נכנסתי לתוך מה שאמור להיות באחריותו של משרד המשפטים.

יואב גלנט: אבל אני רוצה להגיב ולומר על מה שאמר כאן שר המשפטים, כי חשוב שבפני הכנסת תובא אינפורמציה שלמה, מלאה ובהירה כאשר אנחנו באים להחליט.

יואב גלנט: שר המשפטים, בדבריו, שכח לציין לפחות שלוש עובדות חשובות.

יואב גלנט: הראשונה: ענישה של רבע מן העונש המקסימלי עלולה להיות ענישה מאוד מאוד מקילה, כי לעיתים העונש המקסימלי אינו מספיק, למשל בעבירות של החזקת נשק.

יואב גלנט: הדבר השני: אין טיפול בנושא של ירי שלא כדין, בסחר בנשק ולא בירי שפגע באדם.

יואב גלנט: הדבר החשוב ביותר הוא אותה פרצה שקיימת באופן מובנה בהצעה הממשלתית.

יואב גלנט: הפרצה הזאת אומרת שבנסיבות מתאימות או מיוחדות יש לשופט שיקול דעת שלא ללכת לענישת המינימום.

יואב גלנט: כלומר, נוצרה פרצה שלראייתי תהפוך להיות הדרך הראשית, דרך המלך, ותעקר לחלוטין את כל הצעת החוק ממה שהיא צריכה להיות.

יואב גלנט: יתרה מזו, לפי הדין הנוהג, ניתן להמיר חלק מתקופת המאסר לעבודות שירות, ולכן הטיפול דרך העלאת רף המקסימום, כמו שנעשה פה בעת האחרונה, בעיניי היא לעג לרש.

יואב גלנט: אני מציע לחברי הכנסת לאמץ את ההצעה הפשוטה שהצעתי: מי שמחזיק נשק שלא כדין – שלוש שנים; מי שיורה בנשק שלא כדין – ארבע עד שש שנים, בהתאם למקום הירי; מי שסוחר בנשק או פוצע אדם במהלך השימוש בנשק הלא-חוקי – שבע שנות מאסר.

יואב גלנט: פשוט, ברור, יעיל ובעיקר – מרתיע.

יואב גלנט: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יואב גלנט.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת הממשלה, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: על כן אבקש ממזכיר הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אנא שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

דן מרזוק: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) זאב בנימין בגין – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח מאזן גנאים – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח

קריאה: בשורא.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) עידית סילמן – אינה נוכחת מנסור עבאס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם אין, אני נועל את ההצבעה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות, בבקשה.

קריאה: בנט הגיע.

חיים ביטון: תראה, ראש ממשלה לא מעודכן.

חיים ביטון: הוא לא מעודכן שנגמרה ההצבעה.

מיכאל מלכיאלי: התעורר משנ"ץ.

מיכאל מלכיאלי: העירו אותו מאוחר.

מיכאל מלכיאלי: התעורר משנ"ץ.

חיים ביטון: ישנת יותר מדי.

קריאה: לא נורא.

קריאה: טוב - - - וטוב לעולם.

קריאה: לא את זה אומרים.

קריאה: צריך להגיד - - -

חיים ביטון: אתה יכול ללכת.

קריאה: לא - - - צריך להגיד - - - המפלגות הציוניות, גם השורא וגם הרשימה המשותפת.

מיכל רוזין: - - -

קריאה: מיכל - - -

קריאה: יום טוב לא הצביע.

קריאה: לא הוא ולא שירלי.

מירי רגב: ובנט.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 53, נגד – 62, ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע, כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/3070/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה החרדית במוסדות תכנון), של חבר הכנסת יעקב אשר וקבוצת חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אשר להציג את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ייצוג הולם לאוכלוסיות עם מאפיינים שונים, מעבר לחשיבות החברתית שלו ומניעת אפליה בשירות שמגיע לכל אזרח, הוא כלי של הממשלה לקידום מדיניות ציבורית שוויונית, מקצועית ורגישה לצרכיה של החברה כולה ובהסתכלות על אוכלוסיות שונות שיש להן צרכים אחרים בנושאים מסוימים.

הצעת החוק שמונחת לפניכם מדברת על מוסדות התכנון, שהם גופים ציבוריים בעלי עוצמה וחשיבות ייחודיים בכל הקשור לתכנון ובנייה ולהקצאת משאבי קרקע יקרי ערך וקביעת סדרי עדיפויות של המדינה בקידום תוכניות.

במוסדות התכנון השונים קיים חוסר ולעיתים אף תת-ייצוג של אזרחים או של אנשי מקצוע – במקרה שלנו, מהמגזר החרדי, ואני מוסיף ואומר: גם מהמגזר הערבי.

המגזרים הללו מתאפיינים בצורכי הדיור שלהם באופן שונה מהכללי.

מעבר לעובדה שמדובר באפליה של ציבורים - - -

סמי אבו שחאדה: החברה הערבית - - - לא נותנים כלום - - - יש אפס.

אנחנו מכירים את זה.

סמי אבו שחאדה: זה לא בוועדה בכלל.

סמי אבו שחאדה: המספר: אפס, אפס.

אנחנו מכירים את זה.

מעבר לעובדה שמדובר באפליה של ציבורים שכמעט אינם מיוצגים, יש גם חשיבות מקצועית ואזרחית לייצוגם במוסדות התכנון, שכן לדיור החרדי ולדיור של הציבור הערבי אופי תכנוני שונה, צרכים שונים ואפילו פרוגרמות תכנוניות אחרות, שאושרו על ידי מינהל התכנון במשרד השיכון, שהן מותאמות.

ייצוג הולם – הצעת החוק הזאת, חבריי חברי הכנסת מהאופוזיציה – יסייע לדאוג לאוכלוסייה הזאת עוד בשלב התכנון.

להביא דירות, לשווק דירות ולהילחם במצוקת הדיור הכללית לא מתחילים בחלוקת הדירות, לא בהגרלות ולא בדברים הללו; הכול מתחיל בתכנון, ואם בתכנון יושבים אנשים, אנשי מקצוע טובים שיהיו ככל שיהיו, שאינם מכירים, שאינם מבינים ושאינם יודעים את הספציפיות של כל ציבור, אז אנחנו בעצם חוטאים למטרה, כי במדינת ישראל היום, גם במשרד השיכון, אדוני היושב-ראש, גם במינהל התכנון, הטבלאות של הדיור הולכות: דיור כללי, מגזר ערבי ומגזר חרדי.

ככה זה עובד היום.

למה?

זו שאלה פילוסופית שצריך לשבת ולדבר עליה, לא פה, אבל זו העובדה.

אתן את הדוגמה הכי טובה.

הדוגמה הטובה ביותר שקורית כאן, שקרתה כאן לאחרונה: לקחו פרויקט שהיה מתוכנן עבור ציבור כללי ואמרו שיהפכו את זה לציבור חרדי בקריית גת מערב, מה שנקרא שפיר, כי זה באמת היה פותר חלק ממצוקת הדיור.

היה צריך להפוך את העולם בשביל לעשות את זה, ואז גם באה הממשלה הרעה הזאת ולקחה גם את כבשת הרש הזאת ושלחו אותנו, את ילדינו ואת נכדינו לכסיפה, ששם בכלל המנהיגות המקומית כבר עתרה לבג"ץ נגד העיר הזאת.

זה לא היה קורה אם בתוך הדיונים הראשוניים, על שולחן השרטוט, היו יושבים אנשי מקצוע שיודעים מה צרכיו של הציבור החרדי.

אותו דבר גם בצרכים של ציבור אחר, הציבור הערבי.

לכן הצעת החוק מציעה לקבוע חובת ייצוג הולם במוסדות התכנון, שתחול לגבי חברים במוסדות שהם נציגי שרים או מתמנים על ידם.

לא מדובר על הוועדות המקומיות, אדוני היושב-ראש, כי הוועדות המקומיות מיוצגות על ידי אנשי העירייה.

אבל באותן ועדות, אם זה במינהל התכנון, אם זה בוותמ"ל, אם זה במינהל, בכל המקומות הללו – מה יקרה אם ישב שם אדריכל או מהנדס או איש מקצוע חרדי, שתפקידו יהיה על השולחן – לא מתחת לשולחן, לאסוף פירורים – לבוא ולראות שבאמת הצרכים מותאמים.

הרי אתם יודעים, חלק מהאנשים שיושבים פה יודעים שיש צרכים די מיוחדים, למשל בציבור החרדי.

יש אופי תכנוני שונה; רמת מינוע נמוכה, שאומרת לתת יותר מקום לכבישים, יותר מקום לתחנות אוטובוס, יותר מקום לתחנות מרכזיות כאלה ואחרות של אוטובוסים, יותר שטחים חומים, כי בלי עין הרע, יש לציבור הרבה ילדים, וצריך יותר מוסדות חינוך; צריך מוסדות דת, שציבור חרדי צורך באופן מלא; מרפסות סוכה, אדוני היושב-ראש, ועוד.

האופי התכנוני השונה הזה, אדוני היושב-ראש, קיבל הכרה על ידי מינהל התכנון ועל ידי משרד השיכון בתדריך שנעשה על ידם.

אז לא יכול להיות שיושבים אנשים ומקבלים החלטות לגבי כל הציבור במדינת ישראל והציבור הזה לא מיוצג שם.

לא מיוצג כפוליטי – אני לא מדבר על להכניס פוליטיקאי, אני לא מדבר על להכניס מאכערים; אני מדבר על אנשי מקצוע שיוסיפו על הראייה הכוללת גם את האספקטים הללו, שהם כל כך חשובים.

אדוני היושב-ראש, מדברים פה הרבה מאוד על דאגה לחרדים.

אלי.

אלי אבידר: כן, אדוני.

ניצן הורוביץ: אל תפריע ליבגני להקשיב.

ניצן הורוביץ: פה כל היום מדברים על כמה דואגים - - -

אלי אבידר: אני הסכמתי איתך כשאמרת אדריכל חרדי.

אלי אבידר: אמרתי, אני שואל - - -

יש.

אלי אבידר: כל הכבוד.

עשרות, מאות, וטובים.

אלי אבידר: אני שמח על כך.

וגם אדריכליות.

יבגני סובה: אדוני, אתה יודע, אלה שיש להם מקצוע לא זקוקים לחוק הזה.

אתם תצאו מהבועה שלכם.

יבגני סובה: הם לא זקוקים לחוק הזה – הם חזקים בלעדיך.

יבגני סובה: בלעדיך הם חזקים והם מתקדמים, לומדים ועוסקים בזה.

יבגני סובה: הם לא צריכים את החוק הזה.

יבגני סובה: הם לא צריכים את החוק.

יבגני, אתה יודע שפה עומדים על הבמה הזאת ודואגים לחרדים: תשתלבו, תהיו בתוך העניין, תהיו בתוך זה.

רק דבר אחד לא מוכנים לעשות: להתאים את הדברים הללו לצרכים.

יש פה אחד שאמר בנאום הבכורה שלו שהוא דואג לחרדים, שהוא אוהב חרדים.

מהיום שהוא נהיה ראש ממשלה הוא רק מתעלל במשפחות החרדיות.

אבל דבר כזה הוא דבר מקצועי פר אקסלנס.

אני אומר לכם, חבריי חברי הכנסת, הדבר זה הוא חשוב, הוא נכון, הוא אמיתי – גם לציבור החרדי, גם לציבור הערבי, חבר הכנסת טיבי.

זה דבר נכון תכנונית, זה דבר נכון מקצועית, זה דבר נכון, שצריך לעשות אותו.

לא יקרה שום דבר לתכנון במדינת ישראל – הוא רק יהיה מטויב יותר, נכון יותר וממוקד יותר.

אני מתפלא, אדוני היושב-ראש – אני לא רואה פה את שרת הפנים שאמורה לתת לי תשובה על העניין הזה.

אני לא יודע מי אמור לתת תשובה – שר הבריאות.

שר הבריאות ייתן תשובה על התכנון.

שתהיה בריא, אדוני השר, אבל איזה זלזול.

איזה זלזול.

ניצן הורוביץ: - - -

לא, לא אתה.

אל תיפגע לי, אל תיפגע.

לנו יש יותר סיבות להיפגע.

משה ארבל: כדאי ששר הבריאות יטפל בכאבי הבטן של שרת הפנים.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אני חושב, אדוני היושב-ראש, שזה לא מקצועי, זה לא נכון.

הצעת חוק מקצועית, טובה, נכונה, לא פוליטית, אדוני היושב-ראש, שהשרה לא תענה עליה, או לפחות מישהו משרד המשפטים, לפחות שר המשפטים.

אני מאחל לך, שר הבריאות, שתדקלם טוב את מה שאמרו לך.

אבל אם יש לך אומץ – ותאמין לי, ראיתי שגם הקשבת לדבריי ואתה יודע שיש אספקטים כאלה גם במשרד שלך, ודיברנו על זה מקודם – אז אפשר, לא יקרה כלום לממשלה, להעביר את זה בקריאה טרומית, לדון בזה בצורה נכונה בוועדות, ונוסיף ציבורים נוספים שצריכים להיות.

ואני מבקש, אדוני היושב-ראש וחבריי חברי הכנסת, לתמוך בהצעה הנכונה הזאת.

תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

איתן גינזבורג: ישיב בשם שרת הפנים ובשם ועדת השרים לחקיקה השר ניצן הורוביץ, שר הבריאות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: לרשותך, אדוני, עשר דקות.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להשיב בשם שרת הפנים.

ניצן הורוביץ: קודם כול, מטרת ההצעה היא לקבוע חובת ייצוג לאוכלוסייה החרדית – איך בדיוק מגדירים את זה?

ניצן הורוביץ: – בהרכבם של כל מוסדות התכנון, למעט בוועדה המקומית, וכי עד להשגת ייצוג הולם, חברי מוסדות התכנון, שהם נציגי שרים, או מתמנים על ידי שרים, יהיו מקרב בני האוכלוסייה החרדית.

ניצן הורוביץ: אני רואה חשיבות גדולה בחובת ייצוג הולם לכלל האוכלוסיות, וגם לאוכלוסייה החרדית.

ניצן הורוביץ: אבל התוויית כלל קשיח בעניין, כפי שמוצע בהצעת החוק, לא מתאים למינוי חברי מוסד תכנון, מכמה סיבות.

ניצן הורוביץ: קודם כול, סמכות מינויים של חברי מוסד תכנון לא נתונה לגורם אחד, אלא היא מפוזרת בין שרים וגופים שונים.

ניצן הורוביץ: שנית, מדובר בבחירה מקצועית מובהקת.

ניצן הורוביץ: מוסד תכנון הוא גוף מקצועי, וכל חבר שמתמנה צריך להיות בעל כשירות מקצועית, ערכית; מעורה, בקיא בנושאי תכנון ובנייה וכפוף לקיום בדיקה זהירה ומוקפדת בהיבט של חשש לניגודי עניינים.

ניצן הורוביץ: הבחירה נעשית הן על פי בקיאות ומקצועיות בתחומי התכנון והן על פי דרגת תפקידם במשרד.

ניצן הורוביץ: בהקשר הזה יודגש כי תפקידו של נציג המשרד במוסד התכנון הוא לייצג את אינטרס המשרד ביחס לשאלות התכנוניות הנדונות.

ניצן הורוביץ: אני יכול לומר: למשרד הבריאות יש נציגים בכל מוסדות התכנון, והם לא נבחרים לפי אמונתם או מוצאם או משהו כזה.

ניצן הורוביץ: לפיכך, ממונים לכהונה בכירי המשרד, לפי דרגת מקצועיותם, ולא בהתאם למפתח מגזרי.

ניצן הורוביץ: שנית, לגבי חלק מהמינויים על השר הממנה להתייעץ עם גורמים נוספים או לקבל המלצת גוף ספציפי, וכמובן שהשר צריך לבחור מבין אלו שהומלצו בפניו, ויכולת התמרון שלו מוגבלת ומצומצמת למספר מועט של מועמדים שהומלצו.

אוריאל בוסו: השר, אנחנו מדברים על מצב שיש שני מועמדים שהם שווים באיכותם המקצועית, ואז לעשות העדפה.

ניצן הורוביץ: אני לא חושב שבמקרה כזה דווקא החרדי מקופח.

ניצן הורוביץ: יתרה מזו, על המועצה הארצית ועל הוועדה לתשתיות לאומיות, ות"ל, חל ממילא – חבר הכנסת בוסו – חוק החברות הממשלתיות, שמכוחו חלה חובת הייצוג ההולם על מינוי חברים למועצה הארצית ולוות"ל ועל מינויים כפופים לבדיקת הוועדה לבדיקת מינויים בחברות הממשלתיות.

ניצן הורוביץ: יצוין שעם חברי המועצה הארצית לתכנון ובנייה וממלאי מקומם נמנים גם כמה חברים חרדים, וכן מבין נציגי השלטון המקומי וממלאי מקומם.

ניצן הורוביץ: במוסדות התכנון הארציים הנוספים ובוועדות מחוזיות מתבצע מינוי חברי מוסדות התכנון על פי הוראות החוק, בהתחשב בחובת הייצוג ההולם, שהשרים כפופים לה מכוח הדין המינהלי ועקרונות השוויון והצדק החלים על כל פעולה של שר ושרה.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לתת דוגמה אחרת.

ניצן הורוביץ: בנובמבר 2020 עלתה בוועדת השרים לחקיקה הצעת חוק דומה אשר עסקה בייצוג הולם במוסדות תכנון לאוכלוסייה מבני מיעוטים, ומינהל התכנון הציע להתנגד אף לאותה הצעה מאותם נימוקים, והיא לא קודמה.

ניצן הורוביץ: לאור כל האמור לעיל ובהתאם להחלטת ועדת השרים – ואני אגיד, חבר כנסת אשר, גם עמדתי האישית, כי אני חושב שההצעה היא לא נכונה – אבקש בשם שרת הפנים וועדת השרים לחקיקה והממשלה להתנגד להצעת החוק הזו.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר הבריאות.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת ארבל רוצה להשיב לשר הבריאות?

קריאה: אשר.

איתן גינזבורג: סליחה, אשר.

איתן גינזבורג: יעקב אשר, בבקשה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר, האם ויתרת על זכותך?

יואב קיש: לא, לא - - -

איתן גינזבורג: אני יודע שלא.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

איזה ימות המשיח, אדוני היושב-ראש, ששר הבריאות ממרצ נותן את התשובה של שרת הפנים מימינה, ונמצא פה גם ראש הממשלה, שעמד פה על הדוכן ואמר: אני דואג לכולם ואני דואג לחרדים.

הוא מאוד דאג להם כשהוא היה באופוזיציה, אבל כאן יש, אדוני ראש הממשלה, אם אתה יודע, הצעת חוק שמדברת על ייצוג הולם בוועדות תכנון לציבורים בעלי אופי תכנוני אחר.

לא מדובר על אנשים פוליטיים; אנשי מקצוע עם רף שתקבע המדינה – אדריכלים, מהנדסי עיר, מהנדסי נוף או דברים כאלה.

כל בקשתנו היא שליד שולחן הסרטוטים – יש לי רעש, אדוני.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: סדרנים, אנא הושיבו את חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: תאפשרו לדובר לומר את דבריו ללא הפרעות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

כל הצעת החוק הזאת שוועדת השרים לחקיקה שלך אדוני ראש הממשלה, העיפה מהמדרגות, מדברת רק על זה שיהיה נציג ליד שולחן הסרטוטים של מדינת ישראל בוועדות, בוותמ"ל, בוועדות התכנון הלאומיות, שיסתכל גם על הצרכים של החרדים, שידעת לבוא אליהם רק בזמן הקורונה, כשהיית באופוזיציה.

באת ללטף ילדים חרדים וללטף את ראשי הערים, אבל היום, כשאתה יושב בשלטון, לא רק שאתה לא דואג להם, אתה גם מתעלל בהם משיקולים פוליטיים.

גם בתקשורת, מה שיועז הנדל החצוף עושה בתקשורת זה בהוראה של הלשכה שלך, כדי לנסות להביא את החרדים למשא ומתן.

אצלך הכול זה פוליטיקה.

יש לך פה הצעת חוק.

תהיה אמיץ, תדאג לחרדים, גם לחרדים שעובדים, אבל גם לצרכים שלהם.

לא מעניין אתכם כלום.

אתם לא מרגישים את האחר.

אתה באקזיט שלך, שמת לך מטרה שיהיה לך בכרטיס ביקור "ראש הממשלה לשעבר", ותו לא.

לא מעניין אותך, אין לך רגישות לכלום.

את הנאום של יושב-ראש רע"מ היום שמעת הרבה יותר טוב מהנאום שלי עכשיו, זה אני בטוח.

לכן אני פונה אל חבריי מהקואליציה – כן, גם אליך, שר החוץ לפיד.

אתה בעד שילוב.

נכון?

השר לפיד, השר לפיד, שר החוץ.

הוא לא שומע טוב.

מירי רגב: תגיד לו הסגן של השורא, אולי הוא יענה.

אתה בעד שילוב, נכון, יאיר לפיד?

מבקשים פה לשלב מהנדסים ואדריכלים אנשי מקצוע בוועדות התכנון הממשלתיות.

אם תפנה את הראש זה לא יעזור.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

עמדת פה ודיברת על – אחיי החרדים, לכו לעבוד, לכו לזה.

אני לא רוצה להגיד למה אתם מתכוונים ב"לכו" ולאן לכו, אתה והשותף שלך.

איתן גינזבורג: תודה.

אתם שניכם חושבים רק על הכיסא ומקווים כל אחד לראות את השני מחוץ לכיסא.

תודה רבה, ואני מודיע לכל חברי הקואליציה: מי שמצביע נגד זה, מצביע נגד שילוב של חרדים בחברה, מצביע נגד צרכיה של חברה, גם החברה החרדית, גם החברה הערבית, במו ידיכם, אנשי היופי והטוהר.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, על פי בקשת 20 חברי כנסת, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: אבקש ממזכיר הכנסת להקריא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד

דן מרזוק: אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד

אוהב חרדים.

אוהב חרדים.

איתן גינזבורג: לא להפריע.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר, אנחנו באמצע הצבעה.

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע באמצע ההצבעה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

דן מרזוק: (קורא בשם חברת הכנסת) אלינה ברדץ' יאלוב – נגד

משה אבוטבול: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכאל מלכיאלי: יש פה איש זר שמפריע.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, קריאה ראשונה.

אל תפריע לשר הביטחון.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

דן מרזוק: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) מירב בן ארי – אינה נוכחת איתמר בן גביר – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח מאזן גנאים – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד חיים כץ – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת איימן עודה – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא השתתף בהצבעה?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 57, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/3653/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הקמת ועדת חקירה ממלכתית לפרשת הרוגלות בשימוש משטרת ישראל, של חבר הכנסת יואב קיש.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת קיש להציג את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני חושב שראינו בהצבעה הזאת, ואנחנו נראה גם בהצבעות הלאה, כשאנחנו מדברים על הצבעות, מה שנקרא, שיש בהן מהות אידאולוגית – הצבעה להקמת ועדת חקירה בנושא פגסוס, נושא כל כך כואב, שהכנסת הזאת כבר הספיקה לשכוח.

יואב קיש: למה היא שכחה?

יואב קיש: כי נוח לקואליציה להשכיח את זה.

יואב קיש: אבל אני רוצה לשאול את אותם לוחמים של דמוקרטיה, אלו שהדמוקרטיה חשובה להם, מהשמאל ומהימין – דרך אגב, זאת לא נחלתם של אף אחד ושל אף מפלגה.

יואב קיש: אבל למשל חברת הכנסת מיכל רוזין ומוסי רז ממרצ: האם הנושא של השתלת רוגלות בטלפונים של אזרחים ללא אישור בית המשפט מקובל עליכם?

יואב קיש: האם השימוש הפראי שלא נגד ארגוני פשע חמורים בלבד בדבר הזה, מקובל עליכם?

יואב קיש: אז איך אתם תתנגדו להצעה הזאת עכשיו?

יואב קיש: הרי מה ההצעה הזאת אומרת?

יואב קיש: היא אומרת, בואו נבדוק.

יואב קיש: לא אמרנו שום דבר אחר.

יואב קיש: אתם יכולים להגיד, סליחה, אבל יש את צוות מררי, הוא קם, בדק, לא היה כלום.

יואב קיש: לא היה כלום, כי אין כלום, נכון?

יואב קיש: אז אני אגיד לכם לגבי צוות מררי – ואני מקריא לכם את ההתייחסות של עיתון כלכליסט לצוות מררי.

יואב קיש: עיתון כלכליסט, דרך אגב, למי שלא יודע, זה כמובן העיתון – תומר – שהביא את החשיפה, לדעתי בינואר השנה.

יואב קיש: 14 במרץ, תגובת כלכליסט.

יואב קיש: הינה, מוסי, אני רואה שאתה מקשיב, אני מכבד את זה, אני מקריא לך: "תחקיריו נשענו על עדויות ומידע מתוך היחידה המשטרתית שהפעילה את הרוגלות".

יואב קיש: יש יחידה משטרתית שמפעילה את הרוגלות, נקודה.

יואב קיש: תומר גנון, הכתב, תיווך בין החושפים לבין צוות מררי, העביר לה מטעמם מידע רב ומפורט שכולל רשימת אנשי יחידות הסיגינט, סייבר משטרתיים, דרכי פעולה של נוהלי הריגול, פרטים על תוכנות ריגול נוספות – יש את פגסוס, יש דייזי, יש חלוץ – ומיקום קלסרים הנוגעים לדבר בחדרים שונים.

יואב קיש: ומה הסתבר?

יואב קיש: הינה, וזה אתם, שאכפת לכם מהדמוקרטיה הישראלית, נכון?

יואב קיש: מה הסתבר?

יואב קיש: צוות מררי לא בדק את השימוש שעשתה המשטרה ברוגלות, לא חקר את מפעילי הרוגלות ביחידות.

יואב קיש: בקיצור, וזה ברור לכולם, פרקליטות המדינה נמצאת בניגוד עניינים מובנה.

יואב קיש: יש פה אירוע – והינה המסקנה: למנות ועדה עצמאית ובלתי תלויה לבחינת הפרשה.

יואב קיש: וזה כל מה שיש בהצעת החוק.

יואב קיש: להקים ועדת חקירה ממלכתית לאחד האירועים הכי חמורים נגד הדמוקרטיה הישראלית.

יואב קיש: הכי חמורים.

יואב קיש: ומה קרה?

יואב קיש: שכחנו.

יואב קיש: כי אנחנו מדברים, יש פה ממשלה, אין פה ממשלה, בחירות, לא בחירות.

יואב קיש: אבל את הפגיעה הזו בדמוקרטיה הישראלית אתם מטאטאים מתחת לשולחן, כאילו זה לא חשוב.

יואב קיש: שר הבריאות ניצן הורוביץ, לא מפריע לך שהדבר הזה בקומבינה של הפרקליטות לא נבדק?

יואב קיש: לא חשוב לך שאזרחים – אתה יודע, דרך אגב, היו אמירות נגד מפגינים.

יואב קיש: שהפעילו את התוכנה נגד מפגינים.

יואב קיש: אז לא, הכול בסדר.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי צוות מררי אמר שהכול בסדר.

יואב קיש: אתם כשרים בממשלה, כשזה יצא – אני זוכר איך דיברתם.

יואב קיש: אבל לא מתאים לכם.

יואב קיש: יש סיבה אחת שזה לא מתאים לכם:

יואב קיש: כי זה גם הופעל כנראה נגד תיקי נתניהו.

יואב קיש: ככל הנראה בוודאות נגד פילבר ואולי גם במקרים נוספים.

יואב קיש: אז ברגע שאומרים תיקי נתניהו, כל השמאל, לא מעניין אותו דמוקרטיה, לא מעניין אותו זכויות אזרח, העיקר – נתניהו.

יואב קיש: אז אני לא מתייחס לחקירות נתניהו ולמה שהיה, לא מעניין.

יואב קיש: אני מתייחס לדמוקרטיה הישראלית.

יואב קיש: איך אתם מתנגדים לחקר האמת?

יואב קיש: ותבינו, אתם לא פותחים את זה, אתם בידיים שלכם היום מונעים את הבדיקה הזאת.

יואב קיש: לאן התדרדרתם בשביל לכסות ל-לא-יודע-מי את הטעויות הנוראיות שלו שעשו, הרי זו המטרה, לגלות את האמת.

יואב קיש: אתם יודעים, אני אשמח להיות הראשון שאומר: טעות, הייתה בדיקה אמיתית, יסודית, חוץ-פרקליטות, ולדעת שאכן לא היה שום דבר.

יואב קיש: הדבר הזה חשוב מאוד, ואתם בידיים שלכם מפקירים את הדמוקרטיה.

יואב קיש: אני רוצה רק להזכיר לעוד אחד בקואליציה הזאת – אני מנסה לראות אם יש פה מישהו מהמפלגה של ליברמן, ישראל ביתנו.

יואב קיש: ולדימיר, אתה לא שייך לליברמן, אני יודע.

יואב קיש: שאף אחד לא יטעה, ולדימיר לא שייך.

יואב קיש: יש פה נציג של מפלגת ליברמן?

יעקב מרגי: יש, כן, הינה.

יואב קיש: הינה, לימור מגן תלם וחברת הכנסת – אני אגיד לכם לגבי ליברמן.

יואב קיש: אני רוצה להקריא לכם משפט שליברמן אמר, חשוב לי.

יואב קיש: ליברמן – גדי, גדי, חבר הכנסת יברקן, תן להם רגע להקשיב, זה בשבילם.

יואב קיש: שר האוצר ליברמן על שימוש המשטרה בתוכנות ריגול, אני מקריא מתאריך 3 במרץ, זה היה אחרי שפורסמו המסקנות הראשוניות של עמית מררי, המשנה ליועמ"ש.

יואב קיש: הוא אומר ככה: "נתמוך בהקמת ועדת חקירה ממלכתית", אומר ליברמן, "גם אם היא תוגש על ידי האופוזיציה".

יואב קיש: ליברמן אומר לכולנו: הדמוקרטיה הישראלית חשובה לי.

יואב קיש: אני שואל אותך, חברת הכנסת לימור מגן תלם, ליברמן שקרן?

יואב קיש: כן?

לימור מגן תלם: יואב - - -

יואב קיש: אני שואל שאלה, שר האוצר ליברמן שקרן?

אלינה ברדץ' יאלוב: זה לא מעניין, יואב, זה פשוט לא מעניין.

יואב קיש: ליברמן אמר, נתמוך בהקמת ועדת חקירה ממלכתית, גם אם היא תוגש על ידי האופוזיציה.

יואב קיש: שר האוצר ליברמן שקרן?

אלינה ברדץ' יאלוב: יש לך ויקיפדיה, שם כתוב - - -

יואב קיש: שר האוצר ליברמן שקרן?

יואב קיש: אני מאוד מקווה שגם מפלגת ישראל ביתנו תעשה מה שאמר ראש המפלגה, שר האוצר ליברמן.

יואב קיש: אני מקריא שוב, שלא יהיה לכם ספק: נתמוך בהקמת ועדת חקירה ממלכתית.

יואב קיש: אז אני לא מושך את כל עשר הדקות, כי המסר המרכזי של דבריי הוא חשוב.

מירב בן ארי: מה, מה חשוב?

יואב קיש: הדמוקרטיה הישראלית חשובה לך?

יואב קיש: הדמוקרטיה הישראלית?

מירב בן ארי: רק בגלל התחקיר - - - הזה - - -

יואב קיש: הדמוקרטיה הישראלית חשובה לך?

יואב קיש: עמית מררי, שמזייפת חקירה, חשוב לך לבדוק את זה?

מירב בן ארי: - - - המיותרת הזאת.

מירב בן ארי: מה קשור עמית מררי?

מירב בן ארי: אתה הורס את המשטרה עם התחקיר העלוב הזה - -

יואב קיש: אני הורס את המשטרה?

יואב קיש: ועדת חקירה שתעלה לחקר האמת - - -

מירב בן ארי: - - שאין מאחוריו שום דבר חוץ מקשקוש מקושקש.

יואב קיש: אני שמח שחברת הכנסת מירב הגיעה.

מירב בן ארי: ברור שחזרתי, שמעתי את השטויות ומייד באתי מלמעלה.

יואב קיש: חבל שלא שמעת מילה מדבריי.

יואב קיש: חבל שלא שמעת.

יואב קיש: אמרתי שאני אהיה הראשון שאשמח להגיד שהנושא נבדק, ושאין בו דבר.

מירב בן ארי: אז חבל שאתה לא בודק.

יואב קיש: אבל הדבר טויח על ידי פוליטרוק, על ידי צוות מררי - - -

מירב בן ארי: למה לא באת לדיונים של הוועדה?

מירב בן ארי: למה?

יואב קיש: כי אני לא מאמין בצוות מררי.

יואב קיש: ולא רק אני, גם השר ליברמן אמר את זה.

מירב בן ארי: כי זה בכלל לא מעניין אותך.

יואב קיש: יש לך שר אוצר בקואליציה שלך שאמר שיתמוך בוועדת חקירה ממלכתית.

יואב קיש: תפסיקו לטייח.

מירב בן ארי: על מה?

מירב בן ארי: על מה?

מירב בן ארי: על התחקיר הזה, שאין בו כלום?

מירב בן ארי: על מה?

מירב בן ארי: על כמה מודעות בעיתון?

יואב קיש: את יודעת מה, אני חייב לומר לך משהו מהניסיון שלי.

יואב קיש: מירב, מירב, אני הייתי יו"ר ועדת הפנים - - -

מירב בן ארי: סגלוביץ' יענה לך מעולה.

יואב קיש: מירב, הייתי יו"ר ועדת הפנים באירוע החקירה שהיה, של גל הירש.

יואב קיש: סיכול מפכ"ל במדינת ישראל.

יואב קיש: גם זה בסדר גמור.

יואב קיש: אם אני אשאל את סגלוביץ' על גל הירש, הוא יגיד לי שזה בסדר גמור.

מירב בן ארי: מה זה קשור לרוגלה?

יואב קיש: אני ישבתי בכיסא שלך כשלי שיקרו.

יואב קיש: שי ניצן בפרצוף אמר לי שאין שום דבר.

יואב קיש: והוא סיכל את - - -

מירב בן ארי: מה זה קשור?

יואב קיש: זה בדיוק אותו דבר.

יואב קיש: משקרים לך, ואת בולעת את השקרים.

יואב קיש: אין לך יכולת לבדוק את זה.

יואב קיש: יש פה חבורה מאוד מסוכנת, פוגעת בדמוקרטיה הישראלית, הגיע הזמן לבדוק.

מירב בן ארי: על מה ועדת חקירה?

מירב בן ארי: כמה מודעות בעיתון - - -

יואב קיש: שי ניצן שקרן שבגללו סוכל מפכ"ל.

מירב בן ארי: אבל מה זה קשור?

יואב קיש: ניצבים במשטרה סיכלו את המועמדות של גל הירש, איש ישר.

יואב קיש: שבע שנים עשו לו - - -

מירב בן ארי: כן, אבל אני לא מדברת עליו, מה זה קשור לזה?

יואב קיש: תאמיני לי, אני ישבתי בכיסא שלך, לצערי האכילו אותי לוקשים, בדיוק כמו שקורה לך עכשיו.

יואב קיש: הגיע הזמן לבדוק את זה.

יואב קיש: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני?

מירב בן ארי: אל תדאג, אף אחד לא מאכיל אותי לוקשים.

מירב בן ארי: הינה, יואב יעלה, הוא כבר יסכם את האירוע המיותר הזה.

צבי האוזר: תודה רבה, ישיב להצעת החוק חבר הכנסת יואב סגלוביץ', סגן השר לביטחון פנים.

צבי האוזר: עשר דקות עומדות לרשותך.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אתחיל ואומר קודם כול כמה דברים כלליים, ואז אני אתייחס לעניין עצמו.

יואב סגלוביץ': אני חושב שחבל שעומד חבר כנסת מעל דוכן הכנסת ואומר: אני לא מאמין לזה ואני לא מאמין לזה.

יואב קיש: אה, להאמין לכולם?

יואב סגלוביץ': לא.

יואב סגלוביץ': מה שאני רוצה לומר הוא שאני חושב שלא נכון לדבר על עובדי ציבור מעל במה זאת ברמה של האמונה.

יואב סגלוביץ': אם יש ביקורת עניינית, אז יש מקום להגיד אותה.

יואב סגלוביץ': אבל אני לא חושב שיש לך את היכולת לדעת עניינית ומקצועית לגבי עמית מררי.

יואב סגלוביץ': ואני לא נמצא – אני לא מחליף את שר המשפטים.

יואב סגלוביץ': אני חושב שזה פשוט לא נכון להתייחס כך לעובדי ציבור שעושים את עבודתם נאמנה.

יואב סגלוביץ': היא מונתה על ידי היועץ המשפטי לממשלה הקודם, והמשיכה – תחת היועצת המשפטית הנוכחית – לבצע את העבודה שלה, של אותה בדיקה.

יואב סגלוביץ': לגבי עצם העניין, מאחר שאני הייתי פה גם כשעלו פה הצעות לסדר באותו יום שזה התפרסם, אני לא מתווכח עם תחקירים עיתונאיים כאלו או אחרים.

יואב סגלוביץ': אני חוזר על מה שאני אמרתי אז – המהירות שבה עוברים מתחקיר עיתונאי שמציג לכאורה עובדות, לאחר מכן קופצים מייד למסקנות ואז לוועדות, מאז קרה משהו.

יואב סגלוביץ': אני לא נמצא בסוד הבדיקות האלה, אני רק יודע דבר אחד: מאז היו עוד כמה דברים שקרו.

יואב סגלוביץ': אחד מהם – שאף אחד, כולל באותו תחקיר עיתונאי, לא טוען את אותן טענות שהיו בהתחלה.

יואב סגלוביץ': אין טענה היום שבאה ואומרת שחיפשו וריגלו סתם אחרי אנשים.

יואב סגלוביץ': זה פשוט לא נכון.

יואב סגלוביץ': זה פשוט לא נכון.

יואב סגלוביץ': וחלק מהדברים פשוט לא נכונים.

יואב סגלוביץ': ולכן, להיתלות במה שהיה באותם פרסומים בתחילת ינואר – אני לא זוכר את התאריך המדויק – זה פשוט לא נכון.

יואב סגלוביץ': ולהסיק את המסקנה עכשיו על מה שפורסם בינואר, עכשיו לספר סיפור שרוצים לעשות ועדת חקירה – אני עמדתי כאן, ישבו חברי כנסת עוד טרם הבדיקה הזאת ואמרו דברים שעכשיו כנראה הם לא יחזרו עליהם.

יואב קיש: אני הקראתי לך את מה שאמר ליברמן אחרי הבדיקה.

יואב סגלוביץ': כנראה.

יואב סגלוביץ': אתה יכול לצטט את מי שאתה רוצה, אבל עכשיו אני עונה על מה שאתה אמרת.

יואב סגלוביץ': והיו פה טענות שריגלו אחרי אנשים שאינם חשודים ואחרי מפגינים, ואחרי אלף ואחד סיפורים שפשוט לא היו, פשוט לא היו.

יואב סגלוביץ': נקודה.

יואב סגלוביץ': לא מפריע להמשיך ולטעון את אותן טענות שהיו אז, כאילו לא עברו מאז חמישה חודשים וכאילו לא היו עוד דברים, וכאילו לא היו עוד פרסומים.

יואב סגלוביץ': דבר נוסף, לגבי עצם העניין: יש בדיקה בוועדת מררי, שאמורה לפרסם את הממצאים שלה גם לציבור, אצל יועצת משפטית שמפקחת על העניין.

יואב סגלוביץ': היו דיונים משותפים לוועדת ביטחון הפנים ולוועדת החוץ והביטחון בהקשר הזה.

יואב סגלוביץ': היו דיוני עומק של פיקוח של הכנסת.

יואב סגלוביץ': חוץ מזה, גם מבקר המדינה הודיע ואני לא יודע מה טיב הבדיקה, אבל הוא אמר שהוא עושה בדיקת עומק לגבי כל מה שקשור לשימוש באמצעים טכנולוגיים.

יואב סגלוביץ': כלומר, לא אלמן ישראל בהקשר הזה.

יואב סגלוביץ': אבל אני חוזר להתחלה, וההתחלה היא מאוד מאוד פשוטה.

יואב סגלוביץ': הטיעונים שטען פה חבר הכנסת קיש הם טובים לתחקיר עיתונאי.

יואב סגלוביץ': אבל חבר הכנסת קיש איננו עיתונאי, ואם היינו צריכים על כל תחקיר עיתונאי באשר הוא להקים ועדת חקירה ממלכתית, מצבנו היה כזה שאנחנו כל היום עוסקים בוועדות חקירה.

יואב סגלוביץ': ולא היא.

יואב סגלוביץ': ואני מזכיר גם מושכלות יסוד.

יואב סגלוביץ': מקימים ועדות חקירה במקרים מאוד מאוד מיוחדים וחשובים.

יואב סגלוביץ': בוודאי זכויות אזרח הן חשובות לי לא פחות מאשר לך.

יואב סגלוביץ': אבל השאלה היא אם יש בסיס עובדתי לעניין הזה.

יואב סגלוביץ': ואין בסיס עובדתי לעניין.

יואב סגלוביץ': אני אגיד לך יותר מזה, ואל תתרגז ואל תקפוץ.

יואב סגלוביץ': גם לוועדת ביקורת המדינה של הכנסת יש סמכות להקים ועדת חקירה אם היא רוצה.

יואב סגלוביץ': אבל צריכים לקרות שני דברים: שמבקר המדינה יסיים את העבודה שלו והוועדה לביקורת המדינה תאויש, תתפקד ותעבוד.

יואב סגלוביץ': ועדה, דרך אגב, שהיא הוועדה שמיועדת לליכוד, שלא אייש אותה עד היום.

יואב סגלוביץ': אז לפני שאנחנו מקימים ועדות חקירה ממלכתיות, בואו תעשו את העבודה שאתם צריכים לעשות כחברי כנסת: להתייצב ולעשות את הבדיקות הרגילות.

יואב סגלוביץ': ובואו נעסוק יותר בעבודה ופחות בסיפורי בדים.

יואב סגלוביץ': תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

יואב סגלוביץ': ואני מבקש לדחות את ההצעה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ואכן כפי שנאמר על ידי סגן השר, הממשלה מבקשת לדחות.

צבי האוזר: אז אני מניח שחבר הכנסת קיש רוצה לשכנע בכל זאת את הקואליציה אולי כן לתמוך.

צבי האוזר: שלוש דקות לרשותך.

יואב קיש: קודם כול, סגן השר סגלוביץ' דיבר על ועדת ביקורת המדינה.

יואב קיש: אני חושב שזה די מצחיק.

יואב קיש: אנחנו יודעים שהכנסת הזו כבר סיימה את דרכה.

יואב קיש: הצער הגדול בחלוקת הוועדות שנעשה, החטא הגדול, היה בתחילת הדרך, עם חלוקה לא פרופורציונלית, עם פגיעה קשה באחד מעמודי התווך של הייצוג בוועדות.

יואב קיש: ואנחנו בוודאי – לא כשהכנסת הזו לקראת פיזור – לא נלך לאיזשהו אירוע הזוי של הקמת ועדות שלא מייצגות את עם ישראל.

יואב קיש: אז זה לעניין של הוועדות.

יואב קיש: ואני אומר לך, סגן השר סגלוביץ' – ואני מכה פה על חטא: אני הייתי יו"ר ועדת הפנים, ואני רציתי לבדוק את סיפור גל הירש.

יואב קיש: והיה אפשר לעשות את זה בכלים רבים, בין השאר בוועדת חקירה ממלכתית, בין השאר בוועדת חקירה פרלמנטרית.

יואב קיש: ואפשר לקבל מסקנות ועשייה סופר-חשובה לדמוקרטיה הישראלית.

יואב קיש: ולא סתם הצעת החוק הזו עלתה.

יואב קיש: ואני אומר לכם עוד פעם, שימו בצד את משפט נתניהו.

מירב בן ארי: מה זה קשור למשפט נתניהו?

יואב קיש: מה זה קשור?

יואב קיש: זו הסיבה, זו הסיבה היחידה - - -

מירב בן ארי: זו כתבה שאין מאחוריה כלום ושום דבר.

יואב קיש: זו הסיבה היחידה שלא הוקמה ועדת חקירה ממלכתית בנושא.

מירב בן ארי: ועל מה?

מירב בן ארי: על מה ועדת חקירה?

מירב בן ארי: על מה?

יואב קיש: טוב, אני מבקש רק שתיתן לי עוד זמן כי היא מפריעה לי.

צבי האוזר: חברת הכנסת בן ארי, הוא מנסה לשכנע אותך.

מירב בן ארי: איזה לשכנע?

צבי האוזר: תאזיני באיפוק, ואולי תשתכנעי.

צבי האוזר: ואם לא, תצביעי נגד.

מירב בן ארי: איך אדם כמוך מעלה הצעה כל כך - - -

צבי האוזר: תודה רבה.

יואב קיש: אני אבקש עדו כדקה, כי חשוב לי לומר.

צבי האוזר: עוד 20 שניות.

יואב קיש: הרי כל אותם שרים בממשלה שהביעו תמיכה בנושא שינו את דעתם ברגע שהיה ברור שפילבר, הושתלה לו בטלפון הרוגלה הזאת.

יואב קיש: בזה המשטרה גבר הודתה.

יואב קיש: אז מה שאת שואלת, למה ומה, זה ברור.

יואב קיש: ומעבר לזה שאין צווים משפטיים שיכולים לאשר את זה, אנחנו באירוע – שאני אומר לך, חברת הכנסת בן ארי, תוציאי את משפט נתניהו מהמשוואה.

מירב בן ארי: מה קשור?

יואב קיש: אני מדבר על הדמוקרטיה הישראלית.

יואב קיש: ומה שרציתי להגיד לך זה שאני בתפקידי כיו"ר ועדת הפנים, נתקלתי באירוע דומה, חמור בעיניי, את יודעת מה, בעיניי, פחות חמור – סיכול גל הירש מתפקידו כמפכ"ל.

יואב קיש: הסיכול הזה הונע על ידי נציבי המשטרה שהיו באותה עת, קיבל גיבוי של שי ניצן, והאירוע הזה לא נחשף עד היום פשוט בגלל טיוח של הפרקליטות.

יואב קיש: אנחנו באותו מצב בנושא הרוגלות.

יואב קיש: אנחנו באירוע שיכול להיות שנלמד ממנו הרבה, נציל את הדמוקרטיה הישראלית, או – בגלל שאתם תחליטו פוליטית לפגוע בדמוקרטיה הישראלית – זה לא יקרה.

גלעד קריב: אתה מדבר?

יואב קיש: אז אני אומר לכם: הקואליציה, שימיה ספורים, תעשו חשבון נפש איך אתם רוצים שנצא לבחירות, כחבר כנסת שתמך ושומר על הדמוקרטיה הישראלית או חבר כנסת שנשען על משמעת קואליציונית שעוד מעט לא תהיה פה.

יואב קיש: תודה.

גלעד קריב: אתם מדברים.

גלעד קריב: מחריבי הדמוקרטיה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה, וישנה בקשה מצד האופוזיציה להצבעה שמית.

צבי האוזר: אז אני אבקש ממזכיר הכנסת להתחיל ולהקריא את שמות - - -

קריאה: לא, לא.

קריאה: אנחנו לא רוצים.

צבי האוזר: אז הממשלה פה ביקשה.

צבי האוזר: אם אתה מושך – נמשכה הבקשה על ידי האופוזיציה, אך יש בקשה על ידי הממשלה.

צבי האוזר: אני מבקש ממזכיר הכנסת להתחיל ולקרוא בשמות חברי הכנסת, לשאול אותם בדבר הצבעתם.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

דן מרזוק: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

צבי האוזר: אדוני מזכיר הכנסת, אני מבקש שתקרא בשנית את חברי הכנסת שלא השתתפו בהצבעה.

דן מרזוק: (קורא בשמות חברי הכנסת) דוד אמסלם – אינו נוכח משה ארבל – בעד נפתלי בנט – נגד יאיר גולן – אינו נוכח מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – נגד עופר כסיף – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת שמחה רוטמן – בעד

צבי האוזר: אם כן, יש מישהו מחברי הכנסת שלא השתתף בהצבעה ורוצה להיכלל?

דן מרזוק: (קורא בשם חבר הכנסת) דוד אמסלם – בעד

יואב קיש: ההצבעה נגמרה.

צבי האוזר: יש עוד מישהו?

צבי האוזר: אם כן, אני מכריז שההצבעה הסתיימה, אבקש למנות את הקולות.

יואב קיש: עבר, חבר'ה, עבר.

יואב קיש: הוועדה הזאת על הרוגלות של המשטרה.

צבי האוזר: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 59, נגד – 58 חברי כנסת.

צבי האוזר: אני מבקש לא למחוא כפיים.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת חוק הקמת ועדת חקירה ממלכתית לפרשת הרוגלות בשימוש משטרת ישראל, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת יואב קיש עברה בקריאה טרומית.

צבי האוזר: ההצעה תועבר להידון בוועדה לביטחון פנים.

קריאה: ועדת חוקה?

קריאה: ועדת הכלכלה?

צבי האוזר: אם כן, הדיון יעבור לוועדת הכנסת לקבוע היכן תידון ההצעה.

צבי האוזר: בהתאם לסעיף 34(א) לתקנון, חברת הכנסת מירב בן ארי ביקשה ממני לתת הודעה אישית בתום דיון זה, בבקשה, חמש דקות.

יואב קיש: אני הולך, אני לא יכול, אין לי זמן.

מירב בן ארי: אל תפחד.

יואב קיש: החוק עבר, החוק עבר.

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, החוק הזה עבר רק בגלל הבורות ששטפה את המליאה.

מירב בן ארי: אף אחד כאן, אולי שניים – איפה גלעד?

מירב בן ארי: אם היה כאן גלעד הייתי שואלת אותו כמה חברי כנסת באו לדיונים שעשינו בכל החודשים האחרונים על הפרשייה המטלטלת של כלכליסט, שהעורכת של כלכליסט בריאיון ברשת ב' אמרה: בעצם אולי לא כל מה שכתבנו, אולי הכול לא באמת אמיתי.

דסטה גדי יברקן: ועדת חקירה תגיד את זה יותר טוב.

מירב בן ארי: איך אתם מצביעים על הצעת חוק מטורללת, מיותרת ומטופשת?

מירב בן ארי: ועדת חקירה של מירון – הצבעתם נגד.

מירב בן ארי: על 45 הרוגים הצבעתם נגד אבל על תחקיר של ארבעה עמודים מיהרתם להצביע.

אורלי לוי אבקסיס: החתול שומר על השמנת.

מירב בן ארי: את בכלל לא מכירה, לא יודעת, אין לך מושג בכלל על מה מדובר, אבל את מצביעה כי זאת רוגלה, קשקוש מקושקש.

מירב בן ארי: אבל אל תדאגו, זה לא ילך לשום מקום.

אורלי לוי אבקסיס: תירגעי, את נראית פתטית.

מירב בן ארי: כל מה שעשיתם – לא הזכרתי את השם שלך, את יכולה להירגע.

מירב בן ארי: כל מה שעשיתם עכשיו זה לשים אצבע בעין של שוטרי ושוטרות משטרת ישראל - -

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, אתה נתת לה הודעה אישית בניגוד לתקנון.

מירב בן ארי: - - שעושים עבודת קודש מדהימה בחטיבת הסייבר.

מירב בן ארי: אנשים שיכלו לעבוד בכל חברת הייטק ובחרו לשרת את המדינה.

מירב בן ארי: במקום זה תקעתם להם אצבע בעין.

שמחה רוטמן: על מי את מגינה?

שמחה רוטמן: מחר זה - - -

מירב בן ארי: אבל אל תדאג, אני ניהלתי דיונים על הרוגלה.

מירב בן ארי: אני ראיתי באיזו כתבה מקושקשת מדובר.

דסטה גדי יברקן: למה את באה בטענות לאופוזיציה?

דסטה גדי יברקן: למה את באה בטענות.

מירב בן ארי: במקום לבוא ולהבין ולקרוא בחרתם להצביע נגד שוטרי ושוטרות משטרת ישראל, חטיבת הסייבר.

מירב בן ארי: אבל אל תדאגו, החוק הזה, אנחנו נוודא שלא יגיע לשום מקום.

מירב בן ארי: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: מה את באה בטענות אלינו, לא הבנתי?

דסטה גדי יברקן: מה אנחנו אשמים?

צבי האוזר: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: מה אנחנו אשמים?

מירב בן ארי: תתביישו, בושה.

מירב בן ארי: [הצעת חוק פ/3130/24; נספחות.

מירב בן ארי: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור לסעיף 20 בסדר-היום.

מירב בן ארי: - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת בן ארי.

דסטה גדי יברקן: תבואי בטענות לחברים שלך שלא באו להצביע.

צבי האוזר: חברת הכנסת בן-ארי, אמרת את דברך, אני אבקש לא להפריע.

דסטה גדי יברקן: את כועסת על מי שבא לעבוד?

צבי האוזר: אנחנו נעבור לסדר-היום, סעיף 20.

צבי האוזר: הצעת חוק משק החשמל (תיקון – איסור ניתוק חשמל) - -

מירב בן ארי: אתה, אתה הצבעת.

צבי האוזר: - - התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

דסטה גדי יברקן: שמה לא באו להצביע, לא אנחנו.

צבי האוזר: אני אבקש מחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – עשר דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: שימו לב בפעם הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: תקנון זה לא פלסטלינה שאתם יכולים לשחק בה איך שאתם רוצים.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אתה דואג לי - - - או שתעצור את השעון.

קריאה: אתם לא מתביישים?

אביר קארה: - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת בן ארי, אני מבקש לא להפריע.

צבי האוזר: חבר הכנסת קארה.

צבי האוזר: חבר הכנסת קארה, אני מבקש לאפשר לחברת הכנסת אורלי לוי להמשיך לדבר, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: אני באמת שמחה שהצעת החוק של יואב קיש עברה, כי כשהתגלתה הפרשייה אני שמעתי את כל מחנה הדמוקרטיה, את כל השמאל, זועק: חייבים ועדת חקירה, חייבים.

אורלי לוי אבקסיס: וברגע שהם הבינו שיכול להיות שנעשו, אולי, צריך לבדוק, אירועים שתרמו לכך שחברי כנסת מסוימים, שמנהיגים פוליטיים – ניסיון נבזי לסלק אותם מהזירה ואולי באמצעים שאף אחד מאיתנו לא היה רוצה שיופעלו במדינה דמוקרטית מתקדמת עם זכויות אדם.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני ראיתי את גבי לסקי וחבריה מצביעים נגד החוק הזה, הרגשתי, ואללה, הזדהות וכאב עם הכאב שלה, כי היא אמרה שאת הדבר הזה צריך להוריד מסדר-היום.

אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת את הנאומים חוצבי הלהבות של כל אחד ואחת מכם, ועכשיו אני רואה את חברת הכנסת יוצאת באיזו מתקפה מטורפת כאילו חברי הכנסת צריכים לעבור את הסלקציה שלה לאיזה חוקים אפשר להגיש ואיזה לא.

אורלי לוי אבקסיס: אז גם עלית לדבר בניגוד לתקנון, היושב-ראש אולי הוטעה, אבל אי-אפשר להפוך את תקנון הכנסת לפלסטלינה, שמתי שנוח לכם אתם משנים אותו ומתי שנוח לכם אתם משתמשים בו אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: יש תקנון, זה כללי ההתנהלות.

אורלי לוי אבקסיס: זה הפרוטוקול של ההתנהלות במליאה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת להיות אובייקטיביים בכל פעם שנוגעים בתקנון לצד הזה ולצד הזה, כדי שגם הציבור יאמין למה שקורה פה.

שלמה קרעי: רק ביום שני הנדל פה שטף את כולם ומיקי לא נתן לאף אחד לעלות.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, נכון.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת, הציבור בבית רואה את זה.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה ערוץ 99, זה שקוף.

אורלי לוי אבקסיס: בגלל זה אולי אתם מאבדים כל הזמן, בגלל זה ובגלל דברים אחרים – אבל הרסתם, הרסתם את עבודת הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: טוב, עכשיו במעבר חד, אני רוצה לדבר על אחת הסוגיות הכואבות ביותר מבחינה חברתית.

אורלי לוי אבקסיס: נמצאים פה חברי כנסת, ביניהם כאלה שגם חתומים על חוק מאוד מאוד דומה, ויש פה נציגים, גם בצד הזה, של הקואליציה, שליבם, בטוחה, עם החוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: חבר הכנסת ביטון, אתה זוכר איך בחורף נחשפנו למצוקות של משפחות רבות שחיות מתחת לקו העוני ולא מחוברות לחשמל בקור הכבד שפקד את המדינה שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על החורף של ירושלים.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו איך המזגנים, איך החימום, איך הדוד.

אורלי לוי אבקסיס: יש אנשים שבשבילם זה מותרות.

אורלי לוי אבקסיס: יש אנשים שבשבילם אפילו ההישרדות הבסיסית ביותר, לדאוג לחימום של הילד שחלילה וחס לא יחטוף היפותרמיה ועלול לשלם בחייו – וכל החטא שלהם שלפעמים היד שלהם אינה משגת.

אורלי לוי אבקסיס: כשבדיור הציבורי אין דירות; כשלא משפצים ולא מאכלסים, ואנשים נאלצים, ביניהם קשישים, ניצולי שואה, ילדים – אך לפני שבועיים, קצת יותר, היה פה את יום השואה.

אורלי לוי אבקסיס: גילינו כמה ניצולי שואה חיים מתחת לקו העוני.

אורלי לוי אבקסיס: גילינו כמה מהם מפחדים להדליק מזגן בקיץ החם של ישראל, כמה מהם מדברים על אי-היכולת שלהם לעמוד בתשלומים השוטפים של החשמל, של התרופות, של האוכל, של המוצרים הבסיסיים ביותר.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, יש משפחות שבשבילן המזגן הוא השולי מבין מוצרי החשמל הנצרכים בכל בית בישראל.

אורלי לוי אבקסיס: אי-אפשר לחשוב על מציאות שבה לקשישים או להורים אין יכולת להכין לילדים שלהם אוכל בתנור.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על זה.

אורלי לוי אבקסיס: בלי חשמל – אין תנור, אין מקרר, אפילו, לשמור אוכל קר, בטח ובטח בחום של מדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: 21.6% מתושבי המדינה, לצערי הרב.

אורלי לוי אבקסיס: שני מיליון איש, מתוכם 31% ילדים עניים.

אורלי לוי אבקסיס: כלומר, 950,000 ילדים במדינת ישראל חיים בכל חודש בחשש שמא ינתקו להם את החשמל.

אורלי לוי אבקסיס: חבר'ה, זה מצב אבסורדי.

אורלי לוי אבקסיס: זה מצב לא אנושי, מצב שבו משפחות שלמות, ילדים וקשישים סובלים בבתים שלהם, והפחד הוא שפרט לקורת גג הם לא יכולים לעשות בבית הזה כלום.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על אותם ילדים שצריכים להיות מחוברים למה שקורה בבתי הספר, בטח ובטח כאשר אנחנו מדברים – בין אם זה משוב, או בין אם זה מטלות, או בין אם זה הלמידה מרחוק, או בין אם זה בתקופות קורונה ואחרות.

אורלי לוי אבקסיס: בעולם מתקדם חשמל הוא מוצר בסיסי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל לצערי במציאות היום, שבה אין חקיקה בנושא הזה, משפחות רבות חיות מתחת לקו העוני.

אורלי לוי אבקסיס: הן מתקשות לשלם חשבונות, לרבות חשבונות חשמל.

אורלי לוי אבקסיס: אז בהתאם לכך משפחות אלה מחוברות למת"ם – שזה מונה תשלום מראש.

אורלי לוי אבקסיס: זה סוג כזה כמו טלכרט, שכל הזמן צריכים למלא.

אורלי לוי אבקסיס: לצד הסדרי החוב עם חברת החשמל אנחנו צריכים לזכור שיש בישראל למעלה מ-40,000 בתי אב שמחוברים עם כרטיסים כאלו, וכאשר אין באפשרותם לשלם את המונה הזה, למלא את הכרטיס, הם מנותקים באופן אוטומטי.

אורלי לוי אבקסיס: חברים, אני מבינה ששמתם בלוק על הלב שלכם, שמתם חומות בצורות.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה חוקים שהם לא קואליציה ואופוזיציה, יש פה חוקים שהם אנושיות, יש פה חוקים שמדברים על היכולת שלנו לראות את האחר, את החלש, ולהבין שאם אנחנו הולכים בצורה מאוד סכמטית על פי חוקי דרווין – החזק שולט – אז אנחנו נמצא את עצמנו במציאות שאף אחד מאיתנו לא ירצה להיות חבר בה.

אורלי לוי אבקסיס: המראות האלו קשים, והפחד הזה של אותם ילדים שבודקים עם האימא אם הם יכולים להדליק טלוויזיה, או בודקים איתה אם הם יכולים להדליק מזגן, או לבדוק עם האימא אם הם יכולים להדליק דוד, כדי שהמונה לא ייגמר, כדי שלא ינתקו אותם באופן אוטומטי והם יישארו – תחשבו על אותם ילדים.

אורלי לוי אבקסיס: היום ילדים בלי חשמל לא יכולים אפילו ללמוד.

אורלי לוי אבקסיס: לא מעט מחומרי הלימוד מופיעים דווקא דרך הרשתות, וכדי להפעיל את המחשבים, אם יש להם, כאלה שאולי קיבלו ב"מחשב לכל ילד" – ללא חשמל, הם גם לא יכולים לרכוש השכלה.

אורלי לוי אבקסיס: אז החשמל זו לא רק זכות בסיסית במציאות שלנו, זו מציאות חמורה ועגומה, ואסור לנו להשלים איתה, חברים.

אורלי לוי אבקסיס: חיבור לחשמל זה לא מותרות.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת להבטיח שבוודאי ובוודאי האזרחים החלשים ביותר במדינת ישראל, אלו שהמדינה לעיתים יוצרת אצלם איזשהו מחסור – שגם כשיש להם חובה לספק להם איזשהו שירות, לא נותנים להם, ולכן הם מוציאים מהכיס האישי הפרטי שלהם, כמו למשל דיור ציבורי, ולכן לא נשאר גם המעט גם לקורת גג וגם לחשמל.

אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה לסיים בציטוט מצמרר, שצמרר אותי, מתוך כתבה של הדר גלעד מ-:

אורלי לוי אבקסיס: Ynet לירז בת 44, היא אם חד-הורית לשישה.

אורלי לוי אבקסיס: היא מספרת איך היא התעוררה בחורף לבית ללא חשמל.

אורלי לוי אבקסיס: "נאלצתי לבקש מידיד שיסכים לשים לי 250 שקל כדי שיהיה לנו חימום", היא מספרת.

אורלי לוי אבקסיס: "התעוררנו לקור מוות.

אורלי לוי אבקסיס: החלון שלי שבור", אין לי כסף לתקן, "נכנס ממנו קור כלבים, ובמשך שעות לא יכולנו לחמם.

אורלי לוי אבקסיס: זו תחושה נוראית שאת לא יודעת אם יהיה לך כסף לשלם חשמל", ככה מספרת לירז.

אורלי לוי אבקסיס: היא מספרת איך היא עושה הכול כדי שלילדים שלה יהיה מקרר מלא, שיהיה לה במה להאכיל אותם.

אורלי לוי אבקסיס: אז היא אומרת שלעיתים בחורף הילדים שלה גם הולכים עם לא מספיק בגדים ראויים, כי לעיתים אין לה לקנות את המעיל או את מה שיחמם אותם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל גם בבית?

אורלי לוי אבקסיס: גם בבית מגיע להם שיהיה להם קר?

אורלי לוי אבקסיס: "מסכנים", היא אומרת על הילדים שלה, "זה קשה מאוד שלילדים שלך קר, ואת לא יכולה לעזור להם".

אורלי לוי אבקסיס: חברים, החוק הזה הוא הכרחי.

אורלי לוי אבקסיס: החוק הזה הוא חשוב.

אורלי לוי אבקסיס: אני נפגשתי עם לא מעט משפחות שכאלה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו קובעים פה בעצם איזשהו מדרג, איזשהו תהליך שבו אותן משפחות, שלעיתים גם את העוני הן יורשות, תוכלנה לעמוד בצרכים הבסיסיים, כי אם המדינה תוציא את הילדים משם, כי הם לא יכולים לספק להם את זה, המדינה תשלם להם 17,000 בחודש על כל ילד כזה, שלאימא שלו בסך הכול לא היו 250 שקל לשלם לו חשמל.

אורלי לוי אבקסיס: תסבירו לי את האנומליה הזו.

צבי האוזר: זמנך תם.

צבי האוזר: הוספתי לך דקה.

צבי האוזר: יש לך עוד 50 שניות.

אורלי לוי אבקסיס: תסבירו לי את הטיפשות הזו.

אורלי לוי אבקסיס: שהמדינה תוציא אלפי שקלים להוציא אותם למסגרת חוץ-ביתית כי לאימא אין כסף לשלם חשמל ואין להם חשמל בבית.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר לפתור את זה בקלות.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר לפתור את זה בפשטות.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה חברי כנסת כמו נעמה לזימי, כמו חברים במרצ, כמו חברים מהעבודה וחברים ממפלגות אחרות שחתומים על חוק דומה.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו ברשימה המשותפת, ואפילו ברע"מ ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אל תעשו שקר בנפשכם.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו הזדמנות לעשות מעשה, ותאמינו לי, גם אם אתם חברים באופוזיציה או בקואליציה ואתם חברתיים, בושה יהיה להצביע נגד החוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת מהכנסת לתמוך בהצעת החוק הזו ואולי להביא מזור לאותם ניצולי שואה, לאותם קשישים, לאותן אימהות חד-הוריות, שבאמת, וזה לא איזשהו סלוגן, צריכים לבחור בין מוצרים בסיסיים, לעיתים זה תרופות, לעיתים זה אוכל, ולעיתים זה אפילו מוצרי לימוד לילדים.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נעשה את החיים של הילדים האלו ושל הקשישים האלו ושל הניצולים האלו קצת יותר קלים.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/1867/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: הוצמדה להצעת חוק הזאת הצעתם של חברי הכנסת אוסאמה סעדי, ואחמד טיבי.

צבי האוזר: חבר הכנסת טיבי, שלוש דקות לרשותך.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, אין הצעת חוק יותר חברתית ואמפתית מההצעה הזאת.

אחמד טיבי: אנחנו מדברים על אנשים קשי יום, במצב סוציו-אקונומי נמוך, שאין ביכולתם לשלם את חשבונות החשמל.

אחמד טיבי: הזמן התאכזר אליהם.

אחמד טיבי: עליות מחירים לאחרונה, גם בגלל מדיניות הממשלה, ולמרות הקשיים האלה, מפסיקים את החשמל.

אחמד טיבי: לפעמים לאנשים יש מכונות חשמליות לילד חולה.

אחמד טיבי: חשמל הוא צורך בסיסי.

אחמד טיבי: איך אפשר להתנגד להצעה שקובעת שאסור לנתק את החשמל בגלל חובות, במיוחד למשפחות נזקקות או למשפחות שמתקשות לשלם את חשבון החשמל?

אחמד טיבי: אנחנו רוצים לאפשר לחברת החשמל לפרוס את התשלומים ולא לנתק מייד, ולתת אפשרות של הודעה אחרי הודעה אחרי הודעה.

דוד אמסלם: כהרבאא זה מצת?

אחמד טיבי: כהרבאא זה חשמל, כהרבאא זה חשמל.

דוד אמסלם: תתרגם לנו.

אחמד טיבי: ולכן אני קורא לכל חברי הבית, קואליציה ואופוזיציה כאחד, יהודים וערבים כאחד, לא להתנגד להצעת החוק האנושית, החברתית הזאת, ולהצביע בעדה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ותשיב במשולב לשתי ההצעות ששמענו, השרה אורנה ברביבאי.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

אורנה ברביבאי: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני משיבה בשם שרת האנרגיה קארין אלהרר.

אורנה ברביבאי: בהצעת החוק האמורה מוצע לאסור ניתוק של חייבים מחשמל, וכן מוצע להסדיר את דרך הגבייה של חברת החשמל מחייבים.

אורנה ברביבאי: ראשית, ההצעה לא הובאה לדיון בוועדת שרים לחקיקה, הממשלה לא נתנה את עמדתה בנושא והמציעה לא קיימה הידברות עם משרד האנרגיה.

אורנה ברביבאי: לגופה של ההצעה, יש לציין כי הסדר חייבים לפני ניתוק קיים גם היום.

אורנה ברביבאי: מדיניות הגבייה שקבעה רשות החשמל ואמות המידה מכוח חוק משק החשמל מאפשרות לספק שירות חיוני ולפעול לגביית חובות צריכת החשמל באופן כזה שצרכנים המתקשים בתשלום יוכלו לשלמו במגוון אמצעים ובהסדרים המתחשבים במצוקתם ללא סכנה של ניתוק.

אורנה ברביבאי: מדיניות זו מאזנת נכונה בין הצורך במתן מענה מיוחד לצרכנים נזקקים לבין היותו של משק החשמל משק סגור המחייב איזון בין ההכנסות להוצאות על מנת שלא לעלות את התעריף לכלל הציבור.

אורנה ברביבאי: במסגרת מדיניות זו נקבעה רשימה של צרכנים שאספקת החשמל חיונית להם, ועל כן הם חסינים ומוגנים מניתוק.

אורנה ברביבאי: בקבוצה הזו מנויים, בין היתר, אנשים המשתמשים באופן קבוע במכשור חשמלי רפואי, כגון מכשירי הנשמה, ובעלי לב מלאכותי.

אורנה ברביבאי: לשם גביית חובות צריכה מצרכן המנוי על רשימה זו, רשאית חברת החשמל לפעול בהליכי גבייה ייעודיים.

אורנה ברביבאי: חשוב לציין כי בינואר האחרון ניתן פסק דין בבג"ץ, שלפיו הרשות להרחיב את אמות המידה כך שיכירו במצבים רפואיים נוספים ובמצבי קצה של מצוקות כאלה, שלא ניתן לנתקם מחשמל, וכן לקבוע אמות מידה לעניין עריכת שימוע וזכות טיעון, עוברת לקבלת החלטה על ניתוק חשמל לצרכן ביתי.

אורנה ברביבאי: אם כן, רשות החשמל – אני מסיימת בקרוב – רשות החשמל מסיימת בימים אלה את עדכון אמות המידה בהתאם לפסק דין זה, וההחלטה בנושא צפויה להתקבל על ידי שרת האנרגיה בחודש יוני.

אורנה ברביבאי: ולכן בשלב זה אין מקום לקידום חקיקה זו, על פי שרת האנרגיה.

אורנה ברביבאי: לאור כל האמור, ונוכח העובדה כי הממשלה לא נתנה את עמדתה בנושא בוועדת שרים לחקיקה, שרת האנרגיה מבקשת להתנגד להצעת החוק.

אורנה ברביבאי: נטע.

צבי האוזר: נטע, זה שכנע אותך או לא?

אורנה ברביבאי: נטע.

צבי האוזר: עוד לא שכנע אותה, נראה לי.

אורנה ברביבאי: עוד לא השתכנעתם.

צבי האוזר: היא לא השתכנעה.

אורנה ברביבאי: אז אולי אני אסביר שוב.

אורנה ברביבאי: אני אסביר שוב מה אומרת לנו בעצם שרת האנרגיה.

קריאה: - - -

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

יבגני סובה: - - -

אורנה ברביבאי: מה?

צבי האוזר: אז אכן עושה רושם שהשתכנעת.

צבי האוזר: יש בקשה של האופוזיציה להצביע.

אורלי לוי אבקסיס: מה - - -

קריאה: רגע.

קריאה: היא רוצה – צביקה, אורלי רוצה לעלות.

צבי האוזר: אה, סליחה.

צבי האוזר: אני מתנצל.

צבי האוזר: אורלי, בבקשה.

צבי האוזר: היא מתנגדת לעמדת הממשלה, ואולי תשכנע את הקואליציה כן לתמוך.

צבי האוזר: שלוש דקות.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים להסביר ולהבין שבכל פעם שהממשלה מתנגדת, לחבר הכנסת יש זכות לעלות לעוד שלוש דקות ולהסביר ולנסות לשכנע.

אורלי לוי אבקסיס: אחד האבסורדים בתשובה של השרה, שיש לי הערכה גדולה אליה, היה העניין שנתנו לחברת החשמל את הרשות להחליט לא לנתק במצבים מסוימים.

אורלי לוי אבקסיס: תגידו לי, נתתם להם את הרשות.

אורלי לוי אבקסיס: מתי זה קרה?

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: מאז ומתמיד הייתה להם את האפשרות.

אורלי לוי אבקסיס: האם הם השתמשו בה?

אורלי לוי אבקסיס: האם הם עשו את זה?

אורלי לוי אבקסיס: אז במקרה לחברת החשמל יש היום סמנכ"ל, שאנחנו יכולים להגיד שהוא רגיש ושאכפת לו בעיקר מבעלי מוגבלויות והוא עושה עבודה נהדרת בזה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל חברת החשמל היא חברה שעושקת לפעמים את הצרכנים שלה, שפוגעת, בגלל ההתנהלות, באופן כזה, בילדים למשפחות מוחלשות, בקשישים, בדיירי הדיור הציבורי, באוכלוסיות שלרוע מזלן נולדו לבתים חלשים ולא יכלו לצאת ממעגל העוני הזה.

אורלי לוי אבקסיס: ההתנהלות שלכם לאורך כל השנה האחרונה מראה שלא אכפת לכם מהחלשים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מוסיפים עליהם עוד, ועוד, ועוד, ועוד משקולות.

אורלי לוי אבקסיס: אותם אנשים שהיו באופוזיציה והטיפו לנו מה זה להיות חברתיים.

אורלי לוי אבקסיס: ביום הראשון שאתם ישבתם על הכיסא שכחתם את האג'נדות שלכם, מכרתם את הנשמה שלכם, מכרתם את האני מאמין שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא חברתיים, אתם לא פמיניסטיים, לא אכפת לכם מביטחון המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: הרבה מאוד תארים אני יכולה לתת לכם פה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כאן זה נושא אנושי.

אורלי לוי אבקסיס: אל תבואו מחר ותדברו איתנו על מה זה להיות רגישים חברתית.

אורלי לוי אבקסיס: אתם טובים ברעיונות.

אורלי לוי אבקסיס: במבחן המציאות, כשיש לכם את הכוח, אתם חתיכת צבועים וצבועות, כמו שעשיתם עם העלאת גיל הפנסיה לנשים במקצועות שוחקים.

אורלי לוי אבקסיס: נאבקנו פה שנים, אנחנו, מחנה הימין, דאגנו לנשים המוחלשות.

אורלי לוי אבקסיס: ביום הראשון שקיבלתם את הקואליציה, יצאתם נגד האני מאמין שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: החברה שלכם, שלי יחימוביץ, אמרה: אני מתביישת בכם.

אורלי לוי אבקסיס: שר האוצר ליברמן קנה אתכם – איך היא אמרה?

אורלי לוי אבקסיס: בפיצה.

אורלי לוי אבקסיס: זה המשיך עם הרבה מאוד דברים, וזה ממשיך עם הדיור הציבורי, וממשיך בכל אחת מהטענות שכביכול שנים הייתם באופוזיציה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אילן גילאון היה חיי היום, הוא היה מתבייש בכם.

אורלי לוי אבקסיס: הוא היה אומר: אני לא חלק מכם.

אורלי לוי אבקסיס: גם כשהוא היה בקואליציה, הוא הצביע נגד התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי הוא חשב שהתקציב יכול היה להיות יותר חברתי.

אורלי לוי אבקסיס: אתם בקואליציה הזו מכרתם את הנשמה שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל למכור את האוכלוסיות הכי חלשות במדינה, מרצ, לכו תזדכו על כל מה שעד היום מכרתם לציבור הבוחרים - -

צבי האוזר: לסיכום.

אורלי לוי אבקסיס: - - שחשבו שאתם חברתיים, כי אתם חתיכת גזענים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים את מי אתם שונאים?

אורלי לוי אבקסיס: אתם שונאים אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: אתם שונאים את כל מי שמזכיר לכם שיש פה גם ישראל שהיא טיפה שונה מכם בצבע.

צבי האוזר: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אצלכם – יש לכם גם איזה דורמן שאומר מי יהיה מועמד ומי לא.

צבי האוזר: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: זו ההזדמנות שלכם להראות.

אורלי לוי אבקסיס: חברתיים?

אורלי לוי אבקסיס: תצביעו חברתי.

צבי האוזר: תם זמנך.

צבי האוזר: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו הרשימה המשותפת יודעת לקיים ולעשות שיתופי פעולה בעניינים חברתיים - -

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אני מבקש שתסיימי את דברייך.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: - - תמיד אמרתי.

צבי האוזר: בעניינים חברתיים, עם כל הבית.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לסיים.

צבי האוזר: טוב, אבקש לסגור את המיקרופון.

אורלי לוי אבקסיס: אבל היום אנחנו נסיר את המסכות מעל הפנים הצבועות שלכם.

צבי האוזר: אי-אפשר לסיים פה את הדיון.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: חבר הכנסת טיבי, שלוש דקות.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש –אורלי, לא גם הרשימה המשותפת תומכת, בעיקר הרשימה המשותפת תומכת ומובילה בכל מה שקשור בחשמל, בעליית מחירים, במאבק בעליית מחירים.

אחמד טיבי: יש עוד ארגומנטים.

אחמד טיבי: מחיר החשמל בישראל בהשוואה להכנסה הוא גבוה, זה אחת.

אחמד טיבי: שתיים: העלות של משפחות נזקקות שנאלצות לא לשלם ומפסיקים להן את החשמל – הם מספרים קטנים, כמה מאות שקלים, בהשוואה למחזור הגדול של חברת החשמל.

אחמד טיבי: ממשלת ישראל וחברת החשמל יכולות לגלות אמפתיה והבנה.

אחמד טיבי: גם סכומים קטנים, גם מחירי חשמל גבוהים, גם בהשוואה ל-OECD.

אחמד טיבי: (נושא דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) אין אזרח שלא מרגיש את עליית המחיר, גם את מחירי החשמל הגבוהים.

יוסף טייב: אחמד, אירופה יותר יקרה מישראל.

יוסף טייב: אתה רוצה לראות?

יוסף טייב: אין דבר כזה, זה שקר, רוב מחירי החשמל האירופיים יותר גבוהים.

יוסף טייב: אז זה לא נכון, אחמד.

אחמד טיבי: אתה הגמוני, וההתפרצות שלך אומרת שאתה בז לשכבות החלשות, אז שב במקום שלך.

אחמד טיבי: שב.

אחמד טיבי: שב.

אחמד טיבי: שב.

אחמד טיבי: שב ואל תטיף לי מוסר.

יוסף טייב: זה לא נכון, פשוט, הנתון.

אחמד טיבי: אין לך אמפתיה לאנשים נזקקים.

אחמד טיבי: אין לך אמפתיה לאנשים נזקקים.

אחמד טיבי: מה כולה?

אחמד טיבי: חשמל למשפחות שלא יכולות לשלם את החשבון, זה הכול.

מאי גולן: הם טהרנים.

אחמד טיבי: הטהרנות של חלק מכם - - -

מאי גולן: אחמד, זו טהרנות לשמה, הם טובים רק למי שטוב להם.

אחמד טיבי: שו הדא?

אחמד טיבי: הוא גם מתפרץ.

אחמד טיבי: ולכן אני קורא לחברי הכנסת לגלות אמפתיה למשפחות האלה ולהצביע בעד שתי הצעות החוק, גם של אורלי לוי וגם שלי, לאחר מכן.

אחמד טיבי: מדובר בהצעת חוק חברתית מאין כמותה וראוי לתמוך בה, תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: יש לנו בקשה להצבעה שמית מטעם האופוזיציה.

צבי האוזר: אנחנו נצביע קודם על הצעת החוק של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

צבי האוזר: אני מבקש ממזכירת הכנסת להתחיל לקרוא בשמות חברי הכנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

צבי האוזר: אבקש מסגנית מזכיר הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא נכחו בהצבעה הראשונה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מאזן גנאים – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת איימן עודה – בעד עמיחי שיקלי – בעד

צבי האוזר: אם כן, יש מישהו באולם שלא השתתף בהצבעה ויש לו עניין ורצון להשתתף בהצבעה?

צבי האוזר: אם כן, אני מכריז על ההצבעה כנעולה ואבקש לספור את הקולות.

צבי האוזר: אם כן, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 59, נגד – 59.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק לא עברה בקריאה הטרומית.

אורלי לוי אבקסיס: כל הכבוד לכם.

צבי האוזר: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

צבי האוזר: מי בעד, מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 48

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: אם כן, הצעת חוק משק החשמל (תיקון – איסור ניתוק חשמל) התשפ"א–2021, לא התקבלה.

צבי האוזר: בעד הצביעו 48, נגד – 56.

צבי האוזר: שתי ההצעות המוצמדות לא עברו בקריאה הטרומית.

מאי גולן: - - -

צבי האוזר: אנחנו נעבור הלאה לסעיף 25 שעל סדר-היום.

צבי האוזר: הצעת חוק ירושלים ובנותיה, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת ישראל כץ.

צבי האוזר: אני מבקש מחבר הכנסת כץ להציג את הצעת החוק.

צבי האוזר: לפני הצעת החוק, יש לי כאן הודעה מטעם מזכיר הכנסת.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, אני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין) (תיקון מס' 4), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת העבודה והרווחה.

אלינור ימין: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון מס' 63) (הפרה בנסיבות מחמירות), התשפ"ב–2022; הצעת חוק הטיס (תיקון מס' 4), התשפ"ב–2022; הצעת חוק התגמולים לנפגעי פעולות איבה (תיקון מס' 38) (היכל ההנצחה בהר הרצל), התשפ"ב–2022.

אלינור ימין: המלצה של הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת בנושא: היועצים הפרלמנטריים – שכר ותשלומים נוספים.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: [הצעת חוק פ/3060/24; נספחות]

יבגני סובה: בבקשה, אדוני, לרשותך עשר דקות.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מעלה היום בכנסת להצבעה את חוק ירושלים רבתי, שקובע את צירוף מעלה אדומים, גבעת זאב, ביתר עילית, אפרת וגוש עציון לירושלים רבתי, תוך שמירת עצמאותם המוניציפלית ועם זכות הצבעה כפולה לתושבים בבחירות העירוניות, בהתאם למודל שקיים בלונדון ופריז רבתי, וכל זאת כדי להבטיח את חוזקה של ירושלים ולהבטיח את הרוב היהודי בירושלים.

ישראל כץ: 54 חברי האופוזיציה הלאומית תומכים בחוק הזה, וכעת זהו המבחן הגדול של חברי כנסת מישראל ביתנו, תקווה חדשה וימינה וגם מכחול לבן, האם יתמכו בחוק?

ישראל כץ: אני קורא לכם לתמוך בחוק שמחזק את ירושלים ולהתעלם משיקולים פוליטיים צרים.

ישראל כץ: החוק הזה מקודם על ידי כבר 15 שנים, מתוך הבנת הצורך בחיזוק ירושלים, בירת ישראל, והבטחת הרוב היהודי בירושלים במסגרת התנאים המדיניים הנוכחיים.

ישראל כץ: הצעת החוק לא סותרת שום הסכם מדיני ומאפשרת לתת מענה לסוגיה החשובה ביותר של חיזוק ירושלים - - -

קריאות: - - -

יבגני סובה: חברים, אני מבין שאתם עדיין בחוק הקודם.

יבגני סובה: אז אני מבקש לכבד את החברים באולם ולתת לחבר הכנסת כץ להמשיך.

יבגני סובה: תודה רבה.

ישראל כץ: של חיזוק ירושלים והבטחת הרוב היהודי בירושלים, בירת ישראל.

ישראל כץ: כל מי שמסייר בצפון ירושלים בייחוד, רואה את הבנייה הפלסטינית הבלתי-חוקית, בדגש מיוחד על השכונות הערביות שמעבר לגדר – שועפאט, כפר עקב ומקומות נוספים, שמוסיפים אוכלוסייה רבה מרחבי יהודה ושומרון לתוך ירושלים.

ישראל כץ: ההגירה השלילית שהייתה בירושלים במשך שנים של זוגות צעירים, אנשי המעמד הבינוני, מחריפה מאוד את הבעיה.

ישראל כץ: החוק הזה, מטרתו לייצר מציאות אחרת, של תוספת 150 עד 200 אלף תושבים לירושלים רבתי מכל גוני האוכלוסייה, ולאפשר פעילות משותפת ונרחבת בתחומי החינוך, הבנייה, פיתוח התעשייה והמסחר והתיירות, וקידום תשתיות תחבורה מטרופוליניות משותפות, ובעוד תחומים רבים שיחזקו את ירושלים וסביבתה.

ישראל כץ: אנחנו לא מחלקים את ירושלים, אנחנו מחזקים את ירושלים, בירת הנצח של העם היהודי, ומבטיחים בה את הרוב היהודי.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, בימים האלה שרבים קוראים תיגר על שייכות ירושלים לעם היהודי, שרבים מנסים לערער על ריבונות ישראל בירושלים השלמה והמאוחדת, שרבים מנסים לפגוע בזהות היהודית של ירושלים, לפגוע בריבונות ישראל בהר הבית ובכותל ובמקומות הקדושים, זה הזמן לחזק את ירושלים בדרך שתבטיח שירושלים, בירת ישראל, בירת העם היהודי זה למעלה מ-3,000 שנים, היא תהיה בעלת רוב יהודי, היא תהיה חזקה ומתרחבת, ותרחיב את גבולותיה, כמו שניבא הנביא ישעיהו בחזונו המפורסם.

ישראל כץ: צירוף היישובים, תוך כדי שמירת עצמאותם המוניציפלית ומתן זכות הצבעה כפולה לתושבים, יאפשר לכל המטרופולין של ירושלים רבתי להתפתח ולחזק את התושבים ואת היישובים עצמם ולחזק את ירושלים בירת ישראל.

ישראל כץ: החוק הזה הוא חוק יצירתי.

ישראל כץ: הוא לא נכנס לסוגיית הריבונות.

ישראל כץ: בלאו הכי אזרחי ישראל שגרים במעלה אדומים, בגוש עציון, באפרת, בביתר עילית, בגבעת זאב, הם אזרחים ישראלים, מצביעים לכנסת לפי החוק, ובלאו הכי ירושלים היא בירת ישראל וכל תושבי ירושלים מצביעים לכנסת ישראל, אבל הרעיון היצירתי והנכון, לחבר מוניציפלית ולאפשר לתושבי עוטף ירושלים גם להישאר כיישובים, כמו שזה קיים בלונדון רבתי ופריז רבתי, וגם להיות חלק מהבוחרים בירושלים, הוא דבר שיכול להבטיח את הרוב היהודי בירושלים בלי לחלק את ירושלים.

ישראל כץ: מה עושים אלה שרוצים לחלק את ירושלים?

ישראל כץ: אגב, מהשמאל.

ישראל כץ: הם באים ואומרים: אנחנו דואגים לרוב היהודי בירושלים, ולכן אנחנו רוצים למסור שכונות ירושלמיות ולחלק את ירושלים, כדי להבטיח את הרוב היהודי.

ישראל כץ: אני באתי לכאן עם הצעת החוק הזאת שאני מקדם אותה הרבה זמן, ואני אומר: אני לא מחלק את ירושלים, ירושלים השלמה בגבולותיה הנוכחיים, אבל אני מבטיח את הרוב היהודי בירושלים על ידי הוספה ולא על ידי חלוקה.

ישראל כץ: לכן החוק הזה הוא חוק שאמור לזכות בתמיכה רחבה ביותר של כל המפלגות הציוניות בכנסת.

ישראל כץ: אני לא מצפה מרע"מ לתמוך, אני לא מצפה מהרשימה המשותפת לתמוך, כי הם לא רוצים לראות את ירושלים יהודית, הם לא רוצים לראות את ירושלים בירת ישראל, הם לא רוצים לראות את ישראל בעלת ריבונות בהר הבית וגם לא בכותל.

ישראל כץ: שמענו את ההתבטאויות של חברי הכנסת מהרשימות האלה, שהם לא יאפשרו לנו גם להיות הריבון בכותל.

ישראל כץ: נדמה לי, חבר הכנסת שחאדה, עוד חזרת ואמרת את זה.

ישראל כץ: אז ברוך השם - - -

סמי אבו שחאדה: אני אגיד את זה פה.

ישראל כץ: ברוך השם אנחנו לא זקוקים - -

סמי אבו שחאדה: אני אגיד את זה פה.

ישראל כץ: - - לחסדים שלכם - -

סמי אבו שחאדה: כל ירושלים כבושה מ-67'.

ישראל כץ: - - אנחנו לא זקוקים להסכמה שלכם.

סמי אבו שחאדה: ואנחנו כפלסטינים - - -

יבגני סובה: - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה.

יובל שטייניץ: נתתם לנו גם לפני 67'.

יבגני סובה: נתתי לך לענות, ובוא ניתן לו להמשיך בבקשה.

ישראל כץ: אנחנו פועלים - -

סמי אבו שחאדה: - - -

ישראל כץ: - - מתוקף ההבטחה האלוהית - -

סמי אבו שחאדה: הלוואי - - -

ישראל כץ: - - אנחנו פועלים מתוקף ההיסטוריה היהודית.

סמי אבו שחאדה: - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת שחאדה, בבקשה.

יבגני סובה: נא לא להפריע.

ישראל כץ: חבר הכנסת שחאדה, תן לי - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת כץ, אם אתה פונה אליו אז תהיה תגובה.

ישראל כץ: הוא יכול להקשיב.

יבגני סובה: אם זה מקובל עליך, בבקשה.

יבגני סובה: תנהל את השיח.

ישראל כץ: אני פונה אליו שיקשיב ולא כדי שיפריע.

סמי אבו שחאדה: - - -

ישראל כץ: תן לי לגלות לך סוד קטן.

ישראל כץ: אנחנו ניצחנו במלחמת ששת הימים והבסנו את צבאות ערב שרצו להשמיד אותנו.

סמי אבו שחאדה: אין ספק.

סמי אבו שחאדה: אתם בפעולת הרס ובמלחמות - - - יותר טובים - - -

ישראל כץ: אנחנו שחררנו את ירושלים.

קריאות: - - -

ישראל כץ: אנחנו שחררנו את הר הבית והכותל.

סמי אבו שחאדה: אנחנו בצדק - - -

ישראל כץ: וישראל היא הריבון במקומות האלה.

ישראל כץ: ובניגוד למה שהיה בעבר, שלא נתנו ליהודים לבוא ולהתפלל בהר הבית או בכותל, אפילו במערת המכפלה בחברון, אנחנו מאפשרים לבני כל הדתות – למוסלמים ולנוצרים – חופש פולחן מלא, ומקפידים על זה.

ישראל כץ: מעולם לא היה חופש דת ופולחן בירושלים כמו שמתקיים תחת שלטון ישראל, לא תחת שלטון הצלבנים ולא תחת שלטון תומכי צלאח א-דין, ולא, עוד פעם, תחת שלטון כזה ואחר.

ישראל כץ: רק תחת שלטון היהודים כולם יכולים לקיים את מצוות הדת שלהם, ואנחנו לא נאפשר לאף אחד לפגוע.

ישראל כץ: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, אין יהודי, אם הוא חבר ממשלה, ואם הוא אזרח, ואם הוא תושב חו"ל, שיש לו זכות לוותר על ריבונות ישראל בהר הבית.

ישראל כץ: ולוותר על ריבונות זה גם מה שקורה עכשיו, שמסכימים לכרסם, מעבירים פניות דרך מלך ירדן בגיבוי של ממלא מקום ראש הממשלה, לפיד, כדי לפגוע בריבונות ישראל ולמסור אותה.

ישראל כץ: אין לאף אחד סמכות, ואנחנו נקום ונצא נגד הדברים האלה, גם באופן פרלמנטרי וגם באופן ציבורי.

ישראל כץ: אנחנו לא נאפשר לפגוע בריבונות ישראל במקומות שאברהם אבינו לקח את בנו יצחק לעקידה, עד שאלוהים אמר לו: הרפה מהנער.

ישראל כץ: אנחנו לא נאפשר – במקום שנבנו בתי המקדש, גם אם יש מי שרוצה למחות את זה ולהרוס את ההריסות שמעידות, הריסות ארכיאולוגיות, בצורה אכזרית, ברוטלית וגסה.

ישראל כץ: ואנחנו נחזק את ירושלים, נאפשר לכולם לחיות בירושלים, גם החוק הזה יאפשר לכולם לחיות טוב יותר בירושלים, אבל הוא יבטיח את הרוב היהודי בירושלים, את שליטת ישראל בירושלים, בירת הנצח של העם היהודי מאז וכיום ולעולם.

ישראל כץ: ואנחנו – אני פונה אליכם עוד פעם, אותם חברי הכנסת, בני בגין ואחרים, לתמוך בחוק הזה.

ישראל כץ: תמכתם בו בעבר, אגב.

ישראל כץ: שינוי הפוזיציה לא צריך לפגוע באידיאולוגיה ובמחויבות של כל יהודי לירושלים, מהמקומות שהורינו היו שם בגלות ועד המקומות שהגיעו אליהם, ועד כל יהודי בארץ או בעולם שנחשף ורוצה בחיזוק ירושלים בירת ישראל.

ישראל כץ: אני פונה אליכם לתמוך.

ישראל כץ: אנחנו בכל מקרה נמשיך לפעול, כמו שעשינו עם הרכבת, ועם הכבישים, ובתחבורה, ובתשתיות, ובכל הדברים, לחזק את ירושלים ולהבטיח את שלטון הרוב היהודי ומדינת ישראל, בירושלים, בכותל, בהר הבית ובכל המקומות הקדושים וההיסטוריים ששייכים לעם היהודי.

ישראל כץ: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת כץ.

יבגני סובה: מי שתשיב להצעה הזאת – שרת הכלכלה אורנה ברביבאי.

יבגני סובה: גברתי השרה, בבקשה.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי השרה, יש לך עשר דקות להשיב להצעה.

אורנה ברביבאי: אני משיבה בשם שרת הפנים אילת שקד, וההצעה היא כמענה להצעת חוק ירושלים ובנותיה, התשפ"ב–2022.

אורית סטרוק: למה את משיבה בשמה?

אורנה ברביבאי: משום שאני שרה תורנית, ונתבקשתי להשיב בשמה.

קטי קטרין שטרית: היא מפחדת להשיב.

יבגני סובה: חברת הכנסת סטרוק, זה לא דיון.

יבגני סובה: היא השיבה לך.

יבגני סובה: בבקשה, לא להפריע.

קטי קטרין שטרית: חברת הכנסת שטרית, שלום לך.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזו מבקשת להרחיב את תחום השיפוט של עיריית ירושלים באמצעות צירוף רשויות מקומיות שכנות לתחום שיפוטה.

קטי קטרין שטרית: הרשויות הן: עיריית ביתר עלית, עיריית מעלה אדומים, המועצה המקומית גבעת זאב, המועצה האזורית גוש עציון, המועצה המקומית אפרת.

קטי קטרין שטרית: כמו כן, מוצע לקבוע כי על מנת לשמור על האוטונומיה המוניציפלית של היישובים הנוספים האמורים, יוגדרו אלו כעיריות בת אשר יתקיימו לגביהן בחירות ויוקנו להן סמכויות שונות.

קטי קטרין שטרית: מלבד הצורך בהגדלת שטחה של ירושלים, ומתן מענה לבעיות הדמוגרפיות של העיר ושטחי המסחר והתיירות, החוק מציע לספח חלקים מיהודה ושומרון ולהחיל עליהם ריבונות ישראלית מלאה.

ישראל כץ: זה לא נכון, את לא מכירה את החוק.

אורנה ברביבאי: ראשית, אין צורך בחקיקת חוק חדש שכזה, שכן כבר כיום קיים מנגנון שניתן להשתמש בו.

אורנה ברביבאי: בפקודת העיריות נקבעה האפשרות להקים עיריות ולשנות גבולות שיפוט של עירייה.

אורנה ברביבאי: שנית, הצעה זו הונחה על שולחן הכנסת כבר בשנת 2017 ולא קודמה להחלת הריבונות ו/או סיפוח.

אורנה ברביבאי: ועדת השרים ביקשה לדחות את ההצעה בכמה דשים, אך המציע בחר להעלות אותה למליאה בכל מקרה.

אורנה ברביבאי: לאור זאת, שרת הפנים קוראת לחברי הכנסת להצביע נגד הצעת החוק.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

אורנה ברביבאי: אני מבקשת שההצבעה תהיה שמית, היושב-ראש.

יבגני סובה: תודה רבה, גברתי השרה.

יבגני סובה: חבר הכנסת כץ, בבקשה.

יבגני סובה: שלוש דקות.

קטי קטרין שטרית: אבל - - - הם רוצים לפצל.

קטי קטרין שטרית: שיא הצביעות - - - רוצים לפצל.

קטי קטרין שטרית: כי לא הצביעו - - -

יבגני סובה: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

יבגני סובה: בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, הממשלה כל כך מזלזלת בירושלים ועבודת הכנסת שהיא לא טורחת לקרוא את החוק.

ישראל כץ: גברתי השרה, מה שאמרת כאן הוא פשוט לא נכון.

ישראל כץ: בנוסח הזה של החוק אין סעיף של החלת הריבונות.

ישראל כץ: מדובר באיחוד מוניציפלי ומתן אפשרות להצביע.

ישראל כץ: כאילו היו קובעים שתושבי בת ים יכולים להצביע גם לתל אביב וגם לבת ים.

ישראל כץ: החוק הזה הוא יצירתי בזה – אמרתי – שהוא לא סותר הסכמים מדיניים, והוא מאפשר.

ישראל כץ: החוק הזה הונח לא רק ב-2017.

ישראל כץ: עוד בזמן ממשלת אולמרט, כשהייתי באופוזיציה, הגשתי את החוק וניסיתי להשיג לו רוב, ומאז אני מקדם אותו בדרכים שונות כיעד אידיאולוגי.

ישראל כץ: השרה ברביבאי, לך לא חשוב שיהיה רוב יהודי בירושלים?

ישראל כץ: מה זה, הפוליטיקה הרגעית גוברת על הדבר הזה?

ישראל כץ: זה לא מדבר על החלת ריבונות, דחינו את הסעיף הזה להמשך.

ישראל כץ: זה מדבר על מתן זכות הצבעה כפולה.

ישראל כץ: לכאורה גם נציגיו של אבו מאזן ויחיא סנוואר בכנסת, נציגיהם, לא צריכים להיות נגד, כי זה עניין מוניציפלי.

ישראל כץ: אבל הם נגד.

ישראל כץ: אתם יודעים למה הם נגד?

ישראל כץ: כי זה מחזק את היהודים.

ישראל כץ: הרי אין סיבה שלא תהיה רשות מטרופולינית לתחבורה, ולתיירות, ולחינוך, ושכל היישובים ייהנו מהחיזוק הזה.

ישראל כץ: ולכן, קודם כול, אדוני היושב-ראש, תשובת הממשלה מתבססת על אי-הכרה ואי-הבנה ואי-ידיעה של הצעת החוק.

ישראל כץ: אני הוצאתי את סעיף הריבונות כי לא רציתי להיכנס עכשיו לוויכוח, למרות שאני מאמין שכל מפלגה ציונית רואה את מעלה אדומים ואת גוש עציון, ואפרת ובית"ר עילית וגבעת זאב לפחות כחלק מירושלים ומדינת ישראל.

ישראל כץ: אבל לא רציתי שייכנס הוויכוח – העיתוי והדברים ומול הסכמים.

ישראל כץ: אין לאף גורם בין-לאומי ולאף מפלגה לאומית ישראלית סיבה להיות נגד החוק הזה.

ישראל כץ: הסיבה היחידה שרע"מ והרשימה המשותפת נגד היא שהם רוצים להחליש את אחיזת היהודים בירושלים, לא שום סיבה אחרת.

ישראל כץ: אין כאן שום עניין מדיני, זה לא עניינו של אבו מאזן וזה לא עניינו של אף מנהיג אחר – פלסטיני או כל גורם אחר.

ישראל כץ: ולכן אני חושב שדווקא העברת החוק יכולה להוות מסר ברור של קונסנזוס ציוני שלא סותר שום הסכם בין-לאומי ומחזק את האחיזה שלנו בירושלים.

ישראל כץ: אגב, בתוך החוק גם יש אישור לשר הפנים לקחת את השכונות שועפאט וכפר עקב ואחרות שמעבר לגדר, כ-140,000 תושבים, ולהקים להן רשות מוניציפלית בתוך ירושלים בלי לחלק את ירושלים.

ישראל כץ: כך שמההיבט הזה, זה גם מחזק את חיי היום-יום ואת מתן השירותים של אותה אוכלוסייה, שהיום לוקה בצורה משמעותית בקבלת שירותים מעיריית ירושלים, או בכלל שירותים שהם צריכים לקבל.

ישראל כץ: הרעיון הוא שיהיו שש רשויות שכלולות בירושלים, אבל הן גם נפרדות מוניציפלית.

ישראל כץ: אני לא מחלק את ירושלים, אני מחזק את היכולת להתנהל.

ישראל כץ: ואני מבטיח מבחינתי שאני מחזק את ירושלים ומגביר את הרוב היהודי בתוך ירושלים.

ישראל כץ: אין שום סיבה לא לתמוך מלבד אולי איזשהו שיקול פוליטי – לא להרגיז היום את עבאס, ואם צריך, גם לא להרגיז את אחמד טיבי ואיימן עודה, שלא רוצים לחזק את ישראל וירושלים, שלא מכירים בזה שירושלים היא בירת ישראל, שהיא בירת העם היהודי, שרוצים לחלק אותה, רוצים למחות כל זכר, מתכחשים להיסטוריה היהודית בהר הבית, בירושלים, במקומות הקדושים.

ישראל כץ: ולכן אני חושב שזו תהיה חרפה.

ישראל כץ: חרפה לא רגילה - -

יבגני סובה: נא לסיים.

ישראל כץ: - - חרפה יוצאת דופן אם הקואליציה תצביע נגד החוק הזה.

ישראל כץ: אגב, ביקשו ממני פסק זמן – אני הגשתי אותו לפני הפגרה, דחיתי אותו לאחר הפגרה, כך שעברו החודשים.

ישראל כץ: אם הייתם באים בניקיון כפיים והייתם אומרים: הינה, רצינו זמן ללמוד את הנושא – אפילו לא קראתם את החוק - -

יבגני סובה: נא לסיים, חבר הכנסת כץ.

ישראל כץ: - - ואתם מדברים עליו באופן שלא תואם את תוכנו.

ישראל כץ: אני אומר לממלא המקום או יו"ר הקואליציה בפועל, אני מוכן, בגלל חשיבות הנושא, לדחות את ההצבעה בשבוע-שבועיים, לאפשר לכם ללמוד את הדברים, וכן לנסות לייצר קונסנזוס רחב בעד ירושלים.

יבגני סובה: אבל, אדוני, זה חייב להיות בהסכמת הממשלה, אז אולי תפנה לשרה אם אתה רוצה לבקש את הסכמת הממשלה לדבר.

יבגני סובה: תחזור בבקשה, חבר הכנסת כץ.

ישראל כץ: אוקיי, מאה אחוז.

ישראל כץ: תודה רבה.

יבגני סובה: אז הממשלה מסכימה לדחות בשבועיים, ועל כן לא נקיים את ההצבעה.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/3142/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: הסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (תנאי אסיר ביטחוני בבתי הסוהר), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק, בבקשה.

יבגני סובה: עשר דקות לרשותך גברתי, בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, במוצאי יום העצמאות אנחנו, משפחת סטרוק, חוזרים הביתה ממסיבת הודיה.

אורית סטרוק: חגגנו 20 שנה לפיגוע הירי נגד הבן שלנו, אחד מתוך שלושה ילדים שלי שנפצעו בפיגועי טרור.

אורית סטרוק: הודינו להשם יתברך על נס ההצלה שלו, ונזכרנו יחד ברגעי האימה והזוועה שידענו.

אורית סטרוק: ואז, בתום מסיבת ההודיה הזו – פיגוע הגרזינים הנורא.

אורית סטרוק: מחבלים אכזריים - - -

יבגני סובה: רק שנייה, גברתי.

יבגני סובה: חברת הכנסת סטרוק מדברת על דברים חשובים.

יבגני סובה: אני מבקש לשמור על השקט.

יבגני סובה: אני שומע מפה את עליזה.

יבגני סובה: בבקשה, תשמרו בבקשה – תכבדו את חברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: תודה, אדוני.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי.

אורית סטרוק: תודה לך.

אורית סטרוק: בתום מסיבת ההודיה על ההצלה של הבן שלנו מפיגוע דמים, קיבלנו את ההודעה על פיגוע הגרזינים הנורא באלעד.

אורית סטרוק: מחבלים שמרוצצים ראשי יהודים בפארק לנגד עיני הילדים שלהם.

אורית סטרוק: איזו זוועה.

אורית סטרוק: איזה סיוט.

אורית סטרוק: איפה נשמע דבר כזה?

אורית סטרוק: ואז כל הצבא, כל המשטרה, כל הימ"מ, כל הכוחות, עוד יום ועוד יום, ומחפשים אחריהם, וכולם באטרף.

אורית סטרוק: מוצאים אותם סוף-סוף.

אורית סטרוק: ידנו הארוכה השיגה את המחבלים.

אורית סטרוק: ואנחנו יודעים שידנו הארוכה השיגה אותם ושמה אותם בקייטנת המחבלים בבית הכלא.

אורית סטרוק: למי לא התהפכה הבטן למראה הסיגריה הזאת שמגישים לרוצח הנאלח הזה?

אורית סטרוק: אבל, חברים, הסיגריה היא רק הקדימון, היא רק הפרומו, לכל מה שיגישו לו בכלא.

אורית סטרוק: הוא הולך לעשות חפלות, הוא הולך לחדר כושר, הוא הולך לבלות עם החברים שלו.

אורית סטרוק: יהיה לו דובר, שהוא בדרך כלל ארכי-מחבל, שרשומים על שמו כמה וכמה נרצחים.

אורית סטרוק: הוא יוכל לצאת ללוויה של מישהו מהמשפחה שלו, הוא יוכל לעשות מקלחת חמה.

אורית סטרוק: בדוח שהגיש קעטבי לגלעד ארדן כתוב שהוא יוכל לעשות חפלות ולאכול סלמון פרימיום.

אורית סטרוק: אתם יודעים מה זה סלמון פרימיום?

אורית סטרוק: אני לא יודעת.

אורית סטרוק: אבל המחבלים בכלא יודעים.

אורית סטרוק: ככה אמר ניצב קעטבי, כשהוא סיכם את הדוח שלו.

אורית סטרוק: הוא אמר: בעיניים שלי ראיתי, בעיניים שלי – של קעטבי – ראיתי מחבלים כלואים אוכלים פלטות של סלמון ובשר.

אורית סטרוק: ואז הוא המליץ – לא אני, קעטבי המליץ, בוועדה מיוחדת שהקים גלעד ארדן – לפרק את האוטונומיה של המחבלים בכלא, להפסיק את ההרגל הזה של אסירים מועדפים, שכמו שאמרנו, הם על פי רוב ארכי-מרצחים.

אורית סטרוק: להגדיר מחדש, כותב קעטבי, את מטרות הכליאה של המחבלים, כך שיכללו יצירת הרתעה מול ארגוני הטרור.

אורית סטרוק: זה כל מה שרוצה החוק הזה לבצע.

אורית סטרוק: ליישם, לעגן בחקיקה את המלצות דוח ועדת קעטבי.

אורית סטרוק: אתם יודעים, חברים, שאת האמת העצובה הזאת על קייטנת המחבלים בכלא לא רק אנחנו יודעים, ולא רק קעטבי יודע.

אורית סטרוק: אתם יודעים מי עוד יודע אותה?

אורית סטרוק: המחבלים יודעים אותה.

אורית סטרוק: כשהם יוצאים לבצע את הפיגוע, הם יודעים בדיוק לאיזה תנאים הם הולכים.

אורית סטרוק: זאת אומרת, הם עושים חשבון כזה: אם הם ייהרגו, זה 70 בתולות, 72, אני לא זוכרת כמה, ואם הם ייתפסו, אז יאללה, לקייטנה.

אורית סטרוק: זה החשבון שלהם, ולכן הם צוחקים עלינו כל הדרך אל הפיגוע.

אורית סטרוק: אני רוצה לומר מעל הבמה הזאת תודה לדבורה גונן, אימא של דני גונן, השם ייקום דמו, שבאה היום לכנסת כדי לנסות לשכנע אתכם, חברי הקואליציה, לתמוך בהצעת החוק הזאת.

אורית סטרוק: בשביל זה היא באה.

אורית סטרוק: אני רוצה קודם כול להקריא קטע שכתבה דבורה גונן.

אורית סטרוק: אני מבקשת לכבד רגע את דבורה, אימא שכולה לבן שנרצח בפיגוע.

אורית סטרוק: וכך כתבה לי דבורה גונן: דני שלי נרצח רק כי הוא יהודי.

אורית סטרוק: המחבל חי ונושם.

אורית סטרוק: נהנה מכל פינוקי הכלא.

אורית סטרוק: רוקד כל הדרך אל הבנק.

אורית סטרוק: ודני שלי קבור עמוק באדמה.

אורית סטרוק: אני פונה, כותבת דבורה גונן, לכל הח"כים הציוניים במשכן בבקשה להצביע בעד החוק מן הצדק ומן המוסר.

אורית סטרוק: לחברי הכנסת של ימינה אני אומרת: נעדרתם בהצבעה על חוק הנשק, אולי עכשיו תצילו מעט מהכבוד שלכם.

אורית סטרוק: בואו נמנע יחד את המשפחה השכולה הבאה, כותבת דבורה גונן.

אורית סטרוק: ובנימה אישית היא כותבת: אני החלטתי לחיות, להמשיך לנשום, ואתם, אתם, בהחלטות שלכם מונעים ממני גם את הנשימות שלי.

אורית סטרוק: אני רוצה לומר תודה לדבורה על הדברים האלה, אבל אני רוצה לומר תודה לדבורה על עוד דבר, כי דבורה גילתה לנו שכשהיא דיברה עם חבר הכנסת יום טוב כלפון, הוא אמר לה שהוא היה רוצה לתמוך בהצעת החוק הזאת, אבל מה, הוא לא יתמוך, כי הוא מחויב למשמעת קואליציונית.

אורית סטרוק: ואני רוצה להגיד לך, דבורה, תודה, תודה רבה, כי את חשפת את האמת.

אורית סטרוק: אני שאלתי היום מעל הדוכן הזה – עליתי לדבר אחרי אחת מהצעות החוק ושאלתי את זאב אלקין, שאחראי על התפקוד של הקואליציה המתפרקת והמתפוררת הזאת, שאלתי אותו: מה שילמתם, זאב?

אורית סטרוק: מה שילמתם היום לרע"מ על זה שהם הגיעו להצביע?

אורית סטרוק: ומה שילמתם שלשום למשותפת על זה שהם הצביעו איתכם?

אורית סטרוק: מה שילמתם?

אורית סטרוק: זאת הייתה השאלה שלי.

אורית סטרוק: וזאב אלקין סירב לענות לי.

אורית סטרוק: הוא סירב להגיב לי.

אורית סטרוק: אבל הינה, באה דבורה גונן וסיפרה את האמת.

אורית סטרוק: זה התשלום.

אורית סטרוק: תודה, שמחה.

אורית סטרוק: שמחה מעדכן אותנו על עוד ניסיון פיגוע בכניסה להר הבית עם מחבל מנוטרל, וזה מה שאנחנו חווים פה.

אורית סטרוק: אבל אתם, אתם חוברים למחבלים.

אורית סטרוק: זה התשלום.

אורית סטרוק: התשלום שאתם משלמים לרע"מ, והתשלום שאתם משלמים למשותפת, לאחמד טיבי, יועצו של יאסר ערפאת רב-המחבלים, רב-המרצחים.

אורית סטרוק: התשלום שאתם משלמים להם הוא בחוק הזה.

אורית סטרוק: בחוק הזה אתם חוברים למחבלים כשהמשפחות השכולות עדיין יושבות שבעה, ומתוך אוהל האבלים שלהן הן זועקות אליכם ומתחננות אליכם כבר יומיים שתעבירו את החוק הזה.

אורית סטרוק: ואתם אוטמים אוזניים, ואתם לא שומעים, ואתם מספרים סיפורים, ואתם חוברים למחבקי המחבלים, למועצת השורא, שאחד מאלה שקיבלו את ההחלטה אתמול העניק תעודת הוקרה למחבל.

אורית סטרוק: זה מה שאתה עושים, זה התשלום שלכם.

אורית סטרוק: אתם מעדיפים את המחבלים האלה, אתם מעדיפים את תומכי המחבלים האלה, על פני המשפחות השכולות, על פני אזרחי ישראל, שפוחדים ללכת לפארק, שפוחדים להסתובב ברחובות שלהם, שכואב להם הלב ומתהפכת להם הבטן כשהם שומעים על קייטנת המחבלים הזאת בכלא.

אורית סטרוק: זה מה שאתם עושים.

אורית סטרוק: ואני פונה אליכם.

אורית סטרוק: אני פונה אליכם בשם דבורה גונן, אני פונה אליכם בשם אורית מרק אטינגר, הבת של הרב מיקי אטינגר, שהייתה פה הבוקר גם כדי לשכנע אתכם, ובשם המשפחות השכולות שיושבות עכשיו שבעה על הפיגוע באלעד.

אורית סטרוק: ואני אומרת, באמת, אתם השתגעתם?

אורית סטרוק: איך אתם נושאים את פניכם לעם ישראל?

אורית סטרוק: איך אתם יכולים לתמוך בהמשך הצ'ופרים האלה למחבלים ולירוק, לירוק בפרצוף של עם ישראל כדי להמשיך את הקואליציה הזו?

אורית סטרוק: זה התשלום.

אורית סטרוק: הקייטנה חייבת להימשך, כי הקואליציה חייבת להימשך.

אורית סטרוק: תתביישו.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת סטרוק.

יבגני סובה: מי שישיב להצעת החוק הוא סגן השר לביטחון הפנים יואב סגלוביץ'.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני, עשר דקות.

יואב סגלוביץ': היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, רק דבר אחד חסר לי בקריאות השבר של חברת הכנסת סטרוק.

יואב סגלוביץ': מה הקשר בין הצעת החוק למה שדיברת?

שלמה קרעי: אם אתה לא מבין מה הקשר, יש לך בעיה מאוד גדולה.

קריאה: - - -

יואב סגלוביץ': יש לי הרבה בעיות, אבל אני, אני אנסה.

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת סטרוק, את יודעת שאני אענה לך, אשתדל לענות דברים ענייניים על דברים שהעלית, אבל לפני זה אגיד כמה דברים על הדברים הפחות-ענייניים שדיברת עליהם.

יואב סגלוביץ': אין קשר בין הצעת החוק שהגשת לבין המציאות.

יואב סגלוביץ': מדוע אני אומר את הדברים האלה?

יואב סגלוביץ': כי הנושא הזה של תנאי מאסרם של מחבלים ושל רוצחים לא נולד עכשיו בכנסת.

יואב סגלוביץ': כלומר זה לא שיש פה ויכוח כרגע על זה שהממשלה הזאת לא הביאה משהו שהממשלה הקודמת הביאה או לא הביאה.

יואב סגלוביץ': אני מזכיר לכם.

קטי קטרין שטרית: די, מספיק כבר עם זה.

יואב סגלוביץ': ולכן, ולכן - - -

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית, בבקשה לא להפריע.

קטי קטרין שטרית: מספיק, מספיק.

יבגני סובה: לא להפריע, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: - - - די.

יבגני סובה: לא להפריע.

קטי קטרין שטרית: אתם הבטחתם שינוי, תעשו שינוי.

קטי קטרין שטרית: כמה אפשר לשמוע - - -

מאי גולן: - - -

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת שטרית, השינוי שאני מבטיח שלך זה שתקבלי - - -

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

קטי קטרין שטרית: אין שום - - -

יבגני סובה: חברת הכנסת שטרית, נא לתת לסגן השר להשיב.

יואב סגלוביץ': השינוי שאני אומר לך שאני הולך לעשות הוא לתת הסבר ענייני לצעקות הלא-ענייניות שלך, זה השינוי שהולך להיות עכשיו.

יואב סגלוביץ': לכן אני אומר גם לחברת הכנסת סטרוק: דאגתך היא דאגתי.

יואב סגלוביץ': אני לא פחות ציוני ממך, אני לא פחות לאומי ממך, אני לא פחות נלחם בטרור ממך ואני לא פחות עשיתי למען מדינת ישראל ממך ולכן אני לא משווה.

יואב סגלוביץ': אבל אני כן רוצה לתת תשובה עניינית להצעת החוק שהגשת.

יואב סגלוביץ': בואו נסת

יואב סגלוביץ': כל על הדברים כהווייתם, ואשתדל לעבור על חלק מהסעיפים שדיברת עליהם בלהט רב ולתת להם הסבר יבש אבל הפוך.

יואב סגלוביץ': הדבר הראשון: כרגע מתנהלת ועדת חקירה ממשלתית שעוסקת למעשה בכל הנושאים כולם שקשורים להתנהלות מול אסירים ביטחוניים לאחר הבריחה מכלא גלבוע.

יואב סגלוביץ': במנדט שלה לבדוק את כל הדברים כולם.

יואב סגלוביץ': גם הציעו לך, לפחות למיטב הבנתי, להמתין עד שיסתיימו ההליכים על מנת להגיש את ההצעה שלך.

יואב סגלוביץ': לא הסכמת, כי רצית לבוא לפה היום ולספר לכולם סיפור, שהוא סיפור קורע לב אישי של אנשים שנפגעו, שבני משפחותיהם נרצחו – ובזה אני איתך לחלוטין.

יואב סגלוביץ': אבל סיבוב פוליטי – בזה אני לא אשתתף, בסיבובים האלה.

יואב סגלוביץ': ולכן אתן תשובה ככל שאני מסוגל לתת, מסודרת ככל שאפשר, על הדברים שהעלית.

יואב סגלוביץ': ואני אקריא דברים שאת כתבת בהצעת החוק, שמשום מה על הפרטים לא דיברת.

יואב סגלוביץ': דיברת אך ורק על הדברים הכלליים, אך ורק על דברים כלליים – שאני יכול להסכים או לא להסכים – הם לא רלוונטיים להצעת החוק שלך.

יואב סגלוביץ': נעבור דבר-דבר: יש בהצעת החוק – ועדת החקירה שאמרתי שקיימת ושמונתה על ידי השר לביטחון הפנים למעשה קיבלה גם את החומרים שהיו בזמנו, שהביא בזמנו צוות שמינה בזמנו השר לשעבר גלעד ארדן.

יואב סגלוביץ': העבירו גם כן את ממצאי הוועדה שעסקו אז בתנאים של אסירים ביטחוניים, והוועדה הזאת שוקדת גם על הנושא הזה.

יואב סגלוביץ': אני לא יודע מה יהיו מסקנותיה, אבל אני יכול לומר שהיה ומסקנותיה יהיו כאלו או אחרות, הממשלה הזאת תעשה את כל מה שצריך כדי ליישם אותן.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה אני חושב שהדבר הראשון שאני סבור הוא שיש להמתין לסיום העבודה.

יואב סגלוביץ': זה מה שהוצע לך ולא רצית להמתין.

יואב סגלוביץ': בנוסף לעניין הזה, הצעת החוק הזו שאת הגשת כוללת גם הסדרים רגישים, חלקם מסווגים, שיש להם השפעה רחבה, הרבה מעבר לכותלי שירות בתי הסוהר, וככל שיוחלט לקדם הסדרים אלה הם יוסדרו במסגרת הצעת חוק ממשלתית, וחלק מהם גם יצריכו דיוני קבינט, הקבינט הזה, כמו שהיו דיוני קבינט גם בממשלות קודמות.

יואב סגלוביץ': עוד יצוין שיש סוגיות רבות שמוסדרות היום במסגרת פקודת נציבות שירות בתי הסוהר.

יואב סגלוביץ': יש סוגיות שלא נכון לעגן בדבר חקיקה ראשית.

יואב סגלוביץ': אגיד כמה דברים כלליים לגבי ההבדל בין סוגיות של חקיקה ראשית לחקיקת משנה.

יואב סגלוביץ': ויש פה בתוך החוק שנתת דברים שהם לא רק ברמת חקיקת משנה אלא ברמת תקנות והוראות נציב, ולא נכון לערבב את הדברים האלה כולם אחד עם השני.

יואב סגלוביץ': הדבר הראשון, נתחיל בסעיף 52א – מהי הגדרת "אסיר ביטחוני"?

יואב סגלוביץ': ההגדרה שאת הגשת בהצעת החוק הפרטית שלך היא פחות טובה, היא פחות טובה.

יואב סגלוביץ': מדוע היא פחות טובה?

יואב סגלוביץ': כי אסיר ביטחוני, לצורכי החזקה בשירות בתי הסוהר – מעוגנת בסעיף 3(ב) לפקודת הנציבות והיא מותירה לשב"ס שיקול דעת רחב לסיווג אסירים לצורך ניהול מיטבי של מתקני הכליאה.

יואב סגלוביץ': ההגדרה שאת הצעת בהצעת החוק מצמצמת את ההגדרה שנמצאת היום.

יואב סגלוביץ': היום, ההגדרה שהגשת – ואני מציע לחברי הכנסת שמעניין אותם מה שאני אומר עכשיו: תפתחו את הצעת החוק שהגישה אורית סטרוק, תפתחו אותה ותראו מה שכתוב שם.

יואב סגלוביץ': אני אקריא לכם מה הבדלים: היום – ההצעה הזאת למעשה תוביל לכך שקביעה מי יוגדר כאסיר ביטחוני תהיה נתונה אך ורק לגורמי התביעה, ורק במקרה שהיא תלויה בסעיף האישום שכתוב בכתב האישום.

יואב סגלוביץ': למעשה, שיקול הדעת שמרחיב – כלומר, אפשר להגדיר אסירים ביטחוניים גם כאלה שאינם מורשעים באותם סעיפים ספציפיים.

יואב סגלוביץ': ולכן הסעיף הזה, שהוא סעיף ראש לכל להצעת החוק כולה, הוא סעיף פחות טוב, פחות טוב.

יואב סגלוביץ': ובמקום לדבר גבוהה-גבוהה – הסעיף שאת מציעה אותו הוא סעיף גרוע, גרוע, נקודה.

יואב סגלוביץ': המצב היום הוא מצב משופר לגבי ההגדרה מיהו אסיר ביטחוני ומי לא, ולכן גם בהצעות חוק פרטיות ראוי לעשות שיעורי בית טובים יותר.

יואב סגלוביץ': הדבר הנוסף – נעבור על עוד כמה סעיפים.

מירב בן ארי: תעבור על הסעיפים האחרונים, שהם כבר קיימים.

שלמה קרעי: תפנקו, תפנקו את המחבלים, סגלוביץ'.

יואב סגלוביץ': סעיף 52, אני מפנק אותך כרגע.

מירב בן ארי: תקשיב, תקשיב.

יואב סגלוביץ': אני מפנק אותך ב-52ב.

מירב בן ארי: הוא אומר לך דברי טעם.

יואב סגלוביץ': קבל פינוק, 52ב.

שלמה קרעי: תן להם כוח, תן להם מה שהם רוצים.

יואב סגלוביץ': במסגרת הצעת החוק – בעניין הזה, אפרופו, סעיף 52ב מדבר על תחולת הוראות.

יואב סגלוביץ': במסגרת הצעת החוק הוצע כי הוראותיו יחולו על אסיר ביטחוני שהרשות הפלסטינית משלמת לו כספים בזיקה לטרור – בהגדרתם בחוק להקפאת כספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור, על פי – אורית סטרוק, את שומעת אותי?

יואב סגלוביץ': הסעיף הזה הוא סעיף פחות טוב מהסעיף הקיים היום, הוא פחות טוב, נקודה.

יואב סגלוביץ': הדבר הנוסף, סעיף 52ד – החזקת אסירים ביטחוניים בתאים.

יואב סגלוביץ': כניסה לשיקול דעת מבצעי אופרטיבי בדבר חקיקה ראשית הוא דבר לא מקובל.

יואב סגלוביץ': לא יקרה, לא יהיה.

איתמר בן גביר: - - - את זה, למה מחזיקים - - -

יואב סגלוביץ': סעיף 52ה - - -

איתמר בן גביר: - - -

יבגני סובה: מספיק, חבר הכנסת בן גביר.

איתמר בן גביר: - - - את זה.

יבגני סובה: שמענו, שמענו.

איתמר בן גביר: אתה עושה - - -

יבגני סובה: תן לסגן השר להשיב, בבקשה.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת בן גביר, אני מציע, לפני שאתה צועק תקרא - - -

איתמר בן גביר: אתה חושב - - -

יואב סגלוביץ': אני חושב שקריאה זה דבר חשוב.

יואב סגלוביץ': אני מציע לך ולאורית סטרוק ולכולכם לקרוא קצת את החומר לפני שאתם צועקים במליאה.

איתמר בן גביר: - - - לרצוח - - -

יבגני סובה: סעיף 52ז: האסירים רשאים לבחור מספר ערוצים מוגבל מתוך ערוצי הטלוויזיה המאושרים, האסירים מחויבים לערוץ טלוויזיה ישראלי אחד.

יבגני סובה: מה אתם רוצים?

יבגני סובה: אתם מדברים כל היום על טלוויזיה ועל ערוצים ואתם לא קראתם מה כתוב.

יבגני סובה: אתם לא יודעים מימינכם ומשמאלכם, אבל להתלהם – את זה אתם יודעים היטב.

מאי גולן: אתם - - -

יואב סגלוביץ': לעניין שהייה מחוץ לתא, הכללים לגבי שהייה מחוץ לתא - - -

איתמר בן גביר: - - -

יבגני סובה: מספיק, מספיק, חבר הכנסת בן גביר.

יבגני סובה: אבל אתם לא נותנים לו להשיב.

איתמר בן גביר: אבל הוא - - -

יבגני סובה: הוא מקריא את התשובה ותתנו לו להשיב.

יבגני סובה: אני מבקש לכבד את סגן השר ולתת לו להשיב.

יבגני סובה: הוא משיב לך, אבל הוא משיב לך, תן לו לסיים את מה שהוא אומר.

איתמר בן גביר: - - -

יבגני סובה: תן לו לסיים את מה שהוא אומר ואז תשמע.

יואב סגלוביץ': אני מבין שהעובדות קשות לקריאה וקשות להבנה, אבל עובדות עדיפות על התלהמות.

יואב סגלוביץ': נעבור לסעיף 52ז.

יואב סגלוביץ': אני מדבר על הצעת החוק, חברים.

יואב סגלוביץ': תקראו, זה מעניין.

יואב סגלוביץ': הסיפור שם, סיפור הערוצים, כתוב שם בדיוק, זה מה שהקראתי לכם.

יואב סגלוביץ': לעניין שהייה מחוץ לתא, הכללים בנושא מוסדרים בסעיף 23 לפקודת הנציבות.

יואב סגלוביץ': בהתאם להוראות אלה: "אסיר, למעט אסיר המרצה עונש בידוד, זכאי לפחות לשעת טיול אחת ביום".

יואב סגלוביץ': יצוין כי בסמכות מפקד בית הכלא להאריך את משך הטיול היומי בהתאם לתנאים המפורטים.

יואב סגלוביץ': אתם יודעים מה כתוב בהצעת החוק?

יואב סגלוביץ': כתוב: לא יותר משעתיים.

יואב סגלוביץ': הכלל הוא שעה, טעיתם שוב.

יואב סגלוביץ': סעיף 52ח – הגבלות לעניין השכלה ושיקום.

יואב סגלוביץ': יש טענות לגבי השכלה של אסירים ביטחוניים.

יואב סגלוביץ': אני רוצה לעדכן אתכם – יהיה קצת קשה להוביל את זה מבחינה ציבורית-תקשורתית אל מול כל מה שאתם אומרים, אבל בהתאם לחוק ולמה שקורה בשירות בתי הסוהר, אסירים ביטחוניים אינם משולבים בלימודים.

יואב סגלוביץ': אינם משולבים בלימודים פעם ראשונה, אינם משולבים בלימודים פעם שנייה, אינם משולבים בלימודים פעם שלישית, נמכר.

איתמר בן גביר: אתה לא יודע איזה תנאים יש להם.

איתמר בן גביר: אתה לא מכיר את המציאות.

יואב סגלוביץ': למעט קטינים, שמשולבים בתוכנית המפוקחת על ידי משרד החינוך.

איתמר בן גביר: למה?

איתמר בן גביר: למה?

איתמר בן גביר: למה?

יואב סגלוביץ': זה גם כתוב בהצעת החוק.

איתמר בן גביר: למה הם משולבים?

יואב סגלוביץ': סעיף 52ט – ביקורים – אותו דבר.

יואב סגלוביץ': נראה לי שמה שצריך לעשות, במקום לקחת את הצעת החוק של אורית סטרוק, פשוט לקרוא אותה, להשוות את הכללים עכשיו ולראות שהיא הצעת חוק מיותרת.

יואב סגלוביץ': אחרי שאמרתי את כל הדברים האלה, כשתסיים ועדת החקירה הממשלתית את עבודה ויהיו מסקנות אמיתיות ובעלות עומק, לא בעלות פתוס, בעלות עומק, אז יהיה נכון לחזור לדון, לשקול ולהחליט.

שלמה קרעי: נגמר הזמן, סגלוביץ'.

יואב סגלוביץ': נגמר הזמן?

יבגני סובה: אני מוסיף עוד חצי דקה בגלל - - -

יואב סגלוביץ': אם נגמר הזמן, אני מבקש מחבריי, וגם מכם, לחשוב שנית אם הצעת החוק שאורית סטרוק היא אחת שמיטיבה עם האסירים, ואני רוצה להגיד לכם שהצעת החוק של אורית סטרוק פשוט לא פוגעת במקרה.

יואב סגלוביץ': אני מבקש מכל חבריי וגם מכם, אם שכנעתי אתכם – תצביעו נגד הצעת החוק הלא-טובה הזאת.

יבגני סובה: תודה רבה לסגן השר סגלוביץ'.

יבגני סובה: חברת הכנסת רוצה להשיב.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: אוסיף רק, גברתי, שהסיפור המרגש והטרגי שסיפרת – ודני גונן, אגב, נרצח על ידי אחד ממשוחררי עסקת שליט, אם אנחנו כבר מדברים על המקרה הטרגי הזה, וכולנו מכירים בטח גם את דבורה גונן ואת המשפחה.

יבגני סובה: לי היה חסר קצת בסיפור שלך הדבר הזה, העובדה הזאת גם.

יבגני סובה: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: טוב, סגן השר סגלוביץ', מכיוון שאין לי עשר דקות, רק שלוש יש לי, אני רק אגיד בקיצור: יש בעיה אחת עם התזה שהצגת כאן, והיא שאתם הקואליציה ניסיתם היום לשכנע אותי להוריד את הצעת החוק, אבל בשני נימוקים סותרים.

אורית סטרוק: אמרתם דבר והיפוכו, זה מה שעשיתם היום.

אורית סטרוק: מירב חברתך באה אליי בדיוק עם הנייר שלך וניסתה לשכנע אותי למה החוק הזה הוא לא טוב.

אורית סטרוק: אין לי עכשיו את הזמן להשיב על הכול, אבל אגיד לך בקצרה שהחוק הוא טוב משום שהוא רוצה לעגן בחקיקה דברים שממשלות, כל הממשלות, לא נוח להן, ואנחנו רוצים, ככנסת, לקבוע שכך מתנהגים עם אויבים אכזריים שקמים עלינו להורגנו.

אורית סטרוק: אבל זה היה צד אחד של הקואליציה.

מירב בן ארי: מי אמר לך את זה?

אורית סטרוק: מי שהסבירה לי שצריך להוריד את החוק מפני שהחוק לא טוב הייתה מירב.

מירב בן ארי: אני אמרתי שהחוק לא טוב.

אורית סטרוק: כן, שהחוק לא טוב.

אורית סטרוק: ככה אמרת לי: בואי, אורית, אני אראה לך, אני אעבור איתך סעיף-סעיף, ואני אראה לך.

מירב בן ארי: אני יודעת שהחוק לא טוב.

אורית סטרוק: מה הבעיה?

אורית סטרוק: הבעיה שניגש אליי גם זאב אלקין, והוא ניסה לשכנע אותי להוריד את החוק כי זה חוק טוב, והוא, זאב אלקין, רוצה להעביר אותו, רק מה – לא עכשיו, אלא בעוד חודש וחצי.

איתן גינזבורג: כל אחד ודעתו.

איתן גינזבורג: יש דעות שונות.

אורית סטרוק: אז תיסגרו על עצמכם, קואליציה, קשה לכם לסדר את עצמכם.

אורית סטרוק: אתם מדברים לא בשני קולות – בעשרה קולות.

איתן גינזבורג: אפשר להיות חלוקים.

איתן גינזבורג: לא, כי אתם, האופוזיציה, אחידה.

אורית סטרוק: צד אחד של הקואליציה אומר לי להוריד את החוק כי הוא חוק לא טוב, וצד אחר אומר לי להוריד אותו כי הוא חוק טוב, שאלקין רוצה להעביר אותו, אבל מה, רק לא עכשיו, הזמן הוא זמן לא טוב.

יבגני סובה: בבקשה לסיים.

קריאה: מה הטענה, אבל?

אורית סטרוק: כי צריכים לחכות לוועדת פינקלשטיין, שלא קשורה לעניין בכלל.

אורית סטרוק: אז תיסגרו על עצמכם.

אורית סטרוק: אגיד לכם מה עניתי גם למירב וגם לזאב.

אורית סטרוק: עניתי להם ככה: אתם יכולים לקדם את הנושא הזה – קדמו אותו.

אורית סטרוק: בבקשה.

אורית סטרוק: מה הבעיה?

אורית סטרוק: שלא תספיקו לקדם אותו, כי אתם הולכים הביתה.

מירב בן ארי: אנחנו לא נקדם אותו.

אורית סטרוק: אתם הולכים לפח הזבל של ההיסטוריה, עם ישראל זורק אתכם, אתם מתפוררים ומתפרקים, ועכשיו מה שאתם עושים בהצבעה הזאת, רגע לפני שאתם הולכים הביתה, אתם מורחים על עצמכם עוד זפת ועוד נוצות ועוד דם ועוד דמעות.

אורית סטרוק: זה מה שאתם עושים.

אורית סטרוק: לפני שאתם מתפרקים, תוך כדי שאתם מתפוררים, אתם יורקים בפרצוף של המשפחות השכולות.

אורית סטרוק: זה הכול.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: נא לשמור על שקט, בבקשה.

מירב בן ארי: - - -

יבגני סובה: תודה, תודה.

יבגני סובה: תודה לחברת הכנסת סטרוק.

יבגני סובה: על פי בקשת האופוזיציה, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

יבגני סובה: אבקש מגברתי סגנית המזכיר לקרוא בשמות של חברי הכנסת.

יבגני סובה: בבקשה, סגנית המזכיר.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – נגד אלי אבידר – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – נגד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יבגני סובה: אני מבקש לקרוא בשמות חברי הכנסת בשנית.

יבגני סובה: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד אוריאל בוסו – בעד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – נגד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד יואב גלנט – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – נגד אימאן ח'טיב יאסין – נגד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יעקב ליצמן – אינו נוכח פטין מולא – בעד מרב מיכאלי – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה –

אוסאמה סעדי: - - -

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אוסאמה סעדי – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד גלעד קריב – נגד עמיחי שיקלי – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יבגני סובה: האם יש מישהו מחברי הכנסת שטרם הצביע או שלא קראו בשמו?

אלינור ימין: (קוראת בשם חבר הכנסת) משה ארבל – בעד

יבגני סובה: זהו?

יבגני סובה: אם כך, תמה ההצבעה.

יבגני סובה: אני מבקש לסכם.

יבגני סובה: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 51, נגד – 62.

יבגני סובה: בכך אני קובע כי הצעת חוק זו לא התקבלה.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/2285/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל (תיקון – איסור על פתיחת נציגות דיפלומטית זרה).

יבגני סובה: מי שמציג את הצעת החוק הוא חבר הכנסת ניר ברקת.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני.

יבגני סובה: עשר דקות לרשותך.

ניר ברקת: מכובדי היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת היקרים – לא שומעים טוב.

יבגני סובה: רק שנייה, בבקשה.

יבגני סובה: אני מבקש ממנהלי הסיעות משני האגפים: זה מפריע, אתם עושים רעש.

יבגני סובה: אני לא שומע את חבר הכנסת ברקת.

יבגני סובה: אז בבקשה, לשמור על השקט, ותיתנו לו להציג את החוק, בבקשה.

ניר ברקת: תודה רבה.

ניר ברקת: בעשר שנותיי כראש העיר ירושלים – וזה גם חפף לתקופתה של ממשלת הליכוד בראשותו של בנימין נתניהו – הצלחנו לחזק את מעמדה של ירושלים.

ניר ברקת: הצלחנו לקבע בתודעה שירושלים היא בירתה המאוחדת של מדינת ישראל והעם היהודי.

ניר ברקת: ירושלים שמוזכרת בתנ"ך 669 פעם, ולא פעם אחת בקוראן.

ניר ברקת: ירושלים – בראש מורם, בגאווה, ובלי גמגומים, הצלחנו לחזק אותה ולבצר אותה.

ניר ברקת: ואויבי ישראל מכירים היטב את התחושות הללו, והם התייחסו אלינו ולירושלים בהתאם.

ניר ברקת: נלחמנו גם על מעמדה הבין-לאומי של ירושלים, ולשמחתנו הרבה, יש לנו הישגים מרשימים.

ניר ברקת: ההישג ההיסטורי של העברת השגרירות האמריקנית לירושלים וגם הסכמי אברהם שהוכיחו בכל העולם שמדינת ישראל ובירתה ירושלים מסוגלות לעשות שלום עם מדינות ערב.

ניר ברקת: והינה, קרה משהו בשנה האחרונה.

ניר ברקת: אויבי ישראל מרימים ראש – החמאס, הג'יהאד וגם אבו מאזן.

ניר ברקת: הם מרגישים את החולשה שמפגינה הממשלה והכנסת הנוכחית, הקואליציה הנוכחית, והמטרה שלהם היא לנצל את החולשה הזאת, להשיג הישגים פוליטיים, מדיניים ולאומיים.

ניר ברקת: הם עושים זאת תוך שימוש בכוח ובטרור, והיעד שלהם: לקעקע ולפגוע במעמדה ובכבודה של ירושלים.

ניר ברקת: הדרישות שלהם לשינויים בסטטוס קוו בעיר, האלימות והטרור ברמדאן, הניסיונות להתסיס ולהסית כנגד עם ישראל וירושלים בירתה – אנחנו רואים את זה הולך ומחריף ומחמיר מיום ליום.

ניר ברקת: גם הכוונה לפתוח קונסוליה שתשרת את הפלסטינים בירושלים באה בדיוק מאותה מוטיבציה.

ניר ברקת: אני יודע, כי יצא לי לדבר לא מעט עם האמריקנים – בקונגרס, בסנאט ואחרים – והם כולם מבינים ששונאי ישראל ואויבי ישראל בארצות הברית גם הם מנסים לחבור למגמה הזאת ולקעקע את ההישגים שלנו בירושלים.

ניר ברקת: הצעד של פתיחת קונסוליה תמימה של האמריקנים לטובת הפלסטינים בירושלים – אל תתבלבלו, אני מכיר את זה היטב, אני מכיר את ירושלים היטב – זהו ניסיון להניח אבן פינה לשגרירות אמריקאית במדינה פלסטינית שהם רוצים להקים בבירתה ירושלים - -

איימן עודה: - - -

ניר ברקת: - - ולכן אנחנו נקעקע את זה.

איימן עודה: ירושלים המזרחית - - -

ניר ברקת: הינה עוד אחד.

ניר ברקת: תודה שאתה אומר את האמת.

איימן עודה: - - -

ניר ברקת: אני מודה לך שאתה מודה בכנות ובאמיתות דבריי.

ניר ברקת: והם מנסים לקבע הישגים לפלסטינים ולאלו שחולמים על חלוקתה של ירושלים.

ניר ברקת: הינה, יש לנו עוד דוגמה כאן.

ניר ברקת: חברות וחברים, אל תתבלבלו.

ניר ברקת: אני לא פונה כאן לחברי האופוזיציה, שמבינים היטב את האתגר.

ניר ברקת: אני פונה אליכם, חברי הקואליציה.

ניר ברקת: אסור בשום פנים ואופן להסכים לכך, אסור בשום פנים ואופן להסכים לכך.

ניר ברקת: ואני רוצה לומר לכם שהחוק הזה, מטרתו אחת – להוציא את שיקול הדעת, לא לתת לממשלה שיקול דעת.

ניר ברקת: לצערי הרב, אנחנו יודעים שהיא לא תמיד עומדת בלחצים, וכשמעבירים ומחוקקים את החוק ומבטנים את חוק-יסוד: ירושלים בירת ישראל, אנחנו מבטנים את הדברים המובנים לכאורה מאליהם ולא מאפשרים שיבוא ראש ממשלה ויגיד לאמריקנים, לכל העולם: אין ביכולתי להתפשר ולפתוח שגרירות או לחלופין קונסוליה לטובת הפלסטינים בירושלים.

ניר ברקת: זו המטרה, ואתם צריכים לסייע לנו במטרה הזאת.

ניר ברקת: אני מדבר על כל אוהבי ירושלים.

ניר ברקת: לכן, אני מבקש מכם לעזור לנו ולתמוך בהחלטת החוק הזאת.

ניר ברקת: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהצדיע ללוחמי צה"ל, שפועלים בכל ימות השנה למען ביטחון ישראל ושפעלו גם הבוקר בג'נין נגד תשתיות טרור וטרוריסטים שירו לעברם אש חיה.

ניר ברקת: ג'נין לא תהיה עיר מקלט לאף מחבל ולאף טרוריסט.

ניר ברקת: הקם להורגך השכם להורגו, והפעילות היזומה של צה"ל מבורכת וחשובה.

ניר ברקת: כולנו – אני בוודאי מכיר את לוחמי צה"ל ואת המוסריות שלהם.

ניר ברקת: אין צבא יותר מוסרי מצה"ל, שיודע לשלב מוסריות וניסיון לא לפגוע באזרחים חפים מפשע יותר מכל צבא אחר.

איימן עודה: - - -

ניר ברקת: לעומת זאת - -

איימן עודה: זה שאתם כל פעם - - -

ניר ברקת: - - הטרוריסטים - -

איימן עודה: אתם טרוריסטים - - -

ניר ברקת: - - מכוונים להרוג חפים מפשע - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת עודה, תודה.

יבגני סובה: נא לא להפריע.

איימן עודה: והכיבוש הוא - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: הכיבוש שלכם הוא - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת עודה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ניר ברקת: חבר הכנסת איימן עודה, צר לי שאני צריך להגיד לך את האמת בפנים.

איימן עודה: הטרוריסט הגדול ביותר זה המשך הכיבוש, נקודה.

ניר ברקת: צר לי שאני צריך להגיד לך בפנים שצה"ל הוא הצבא המוסרי ביותר בעולם, שוחר שלום - -

איימן עודה: - - - והכובש ביותר - - -

קריאות: - - -

ניר ברקת: - - עושה מאמצים לא לפגוע בחפים מפשע - - -

יבגני סובה: אם אתה מדבר אליו אז אני לא אפריע אבל אם אתה לא מדבר אליו, תמשיך בדבריך, אז אני אקרא לו לסדר.

ניר ברקת: אני לא מדבר אליו.

יבגני סובה: אז אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

יבגני סובה: בבקשה לא להפריע.

סמי אבו שחאדה: - - -

ניר ברקת: כולם יודעים את המוסריות של צה"ל.

סמי אבו שחאדה: אם אתה באמת מאמין - - -

ניר ברקת: לעומת זאת, למה מכוונים הטרוריסטים?

סמי אבו שחאדה: אם אתה מאמין - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יבגני סובה: בבקשה, לא להפריע.

סמי אבו שחאדה: אם הוא מאמין - - -

ניר ברקת: למה מחנכים הטרוריסטים?

ניר ברקת: הטרוריסטים מחנכים להרוג חפים מפשע.

סמי אבו שחאדה: אם הוא מאמין לעצמו - - -

איימן עודה: - - - כמה חפים מפשע הרגתם - - -

קריאות: - - -

ניר ברקת: 19 הרוגים היו לאחרונה, כולם חפים מפשע.

קריאות: - - -

איתמר בן גביר: תוציא אותו - - -

יבגני סובה: אני מזכיר לך, אתה כבר בשתי קריאות.

יבגני סובה: אני מבקש לא להפריע ואני לא רוצה להוציא אותך.

יבגני סובה: תן לו לסיים את דבריו בבקשה.

איתמר בן גביר: - - -

יבגני סובה: שמעתי, שמעתי אותך.

יבגני סובה: שמעתי.

יבגני סובה: אתה רוצה שאני אקרא גם אותך לסדר?

יבגני סובה: אתה רוצה שאני אקרא גם אותך לסדר?

יבגני סובה: שמעתי.

יבגני סובה: בבקשה.

ניר ברקת: והינה ראינו במהלך היום ניסיון לייצר עלילת דם נגד צה"ל, עלילת דם, לא פחות.

ניר ברקת: חגיגה, לצערנו הרב, על חשבון מותה של העיתונאית.

ניר ברקת: לקחו וקברו אותה מייד - -

קריאות: - - -

ניר ברקת: - - שלא יהיו ראיות כנראה.

קריאות: - - -

ניר ברקת: והם מסרבים לשתף פעולה עם צה"ל כדי לעשות בדיקה.

עאידה תומא סלימאן: - - - היא עוד לא נקברה.

קריאות: - - -

ניר ברקת: ואני רוצה להגיד באותה הזדמנות - -

יבגני סובה: אני אוסיף לך דקה.

סמי אבו שחאדה: על זה אומרים בערבית - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: - - -

ניר ברקת: ובאותה הזדמנות אני גם רוצה להבהיר לכולם, לכל מי שנצמד לטרוריסטים, לכל מי שמתקרב ומנסה להתחבא מאחוריהם – לוקח סיכון על עצמו.

קריאות: - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת שחאדה, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

יבגני סובה: בבקשה לא להפריע.

ניר ברקת: לכן, לצערי הרב, הפלסטינים ומי שתומך בטרור, יכול להאמין לשקרים של עצמו כמה שאתם רוצים.

ניר ברקת: אנחנו, אני, מאמין בחיילי צה"ל - -

קריאות: - - -

ניר ברקת: - - ואני מפה מגבה אותם.

קריאות: - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת בן גביר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

קריאות: - - -

יבגני סובה: כן, אותך פעם ראשונה.

יבגני סובה: כן, כן, כן.

יבגני סובה: חבר הכנסת שחאדה, אם אני אקרא אותך פעם שלישית אני אוציא אותך מהאולם, אז תן לו לסיים.

ניר ברקת: אני אנצל את 17 השניות שנשארו לי להגיד תודה לחיילי צה"ל.

ניר ברקת: אנחנו אוהבים אתכם ומעריכים אתכם וניתן לכם גיבוי מוחלט כנגד כל השקרים והניסיון לפגוע בכם ובעם ישראל.

ניר ברקת: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת ניר ברקת.

יבגני סובה: מי שישיב על ההצעה הזאת – סגן שר החוץ עידן רול, בבקשה.

קריאות: - - -

יבגני סובה: למה?

יבגני סובה: זה פעם ראשונה שאתה משיב?

עידן רול: לא, הם פשוט התגעגעו.

יבגני סובה: אה, לא הבנתי את הצהלה הזאת.

קריאות: - - -

יבגני סובה: חברים, אני מבקש.

יבגני סובה: אזולאי, אל תעזור לי לנהל את הישיבה בבקשה.

ינון אזולאי: - - -

יבגני סובה: לא צריך, אני לא צריך את העזרה שלך.

יבגני סובה: עשר דקות בבקשה, ותיתנו לסגן השר להשיב.

יבגני סובה: אחר כך קריאות ביניים, בבקשה.

יבגני סובה: עשר דקות לרשותך.

קריאות: - - -

עידן רול: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עידן רול: כנסת נכבדה.

שלמה קרעי: איך זה לשבת במשרדים במיליון שקל בשנה?

עידן רול: בדבר אחד – חבר הכנסת קרעי, אל תפריע לי.

יבגני סובה: שלמה.

עידן רול: בדבר אחד שאמר חבר הכנסת ניר ברקת אני חושב שהוא צדק, וזה - - -

ינון אזולאי: לא שומעים.

עידן רול: באמת לא שומעים כלום.

עידן רול: זה חלש.

עידן רול: אם לא תפריעו, תשמעו.

עידן רול: לא, זה באמת חלש, לא שומעים כלום.

יבגני סובה: אני מבקש מהסדרנים, אפשר להגביה את המיקרופון של סגן השר?

יבגני סובה: כי טוענים שלא שומעים.

יבגני סובה: אם אתם לא תפריעו, תשמעו, אבל אתם מפריעים.

יבגני סובה: נכון?

קריאות: - - -

יבגני סובה: הגיוני.

יבגני סובה: לא?

שלמה קרעי: אנחנו לא התלוננו.

יבגני סובה: רגע, אני אעצור לך את השעון שנייה.

יבגני סובה: עכשיו תנסה.

יבגני סובה: בבקשה.

עידן רול: לא להגביה.

עידן רול: להגביה את הסאונד.

יבגני סובה: בבקשה.

עידן רול: ובכן, כנסת נכבדה, אמר פה חבר הכנסת ניר ברקת, שאני מעריך, כמה דברים.

עידן רול: רק עם אחד הסכמתי, וזה שבאמת מהבוקר יש מכונת הסתה ופייק ניוז משוכללת נגד ישראל ברשתות החברתיות.

עידן רול: אנחנו מתמודדים במשרד החוץ בהצלחה רבה, יש לומר, הודות לאנשינו הטובים שפעלו מהר וביעילות מהבוקר בהפרכת אותו נרטיב שהאויבים שלנו ניסו לקבע, שלפיהם, זאת הייתה אש כוחותינו שהביאה למותה המצער של העיתונאית.

עידן רול: אנחנו קראנו לפלסטינים – והינה, אני קורא שוב – לקיים חקירה משותפת כדי לרדת לחקר האמת.

עידן רול: אין לנו שום דבר להפסיד.

עידן רול: אבל לא ניתן, בשום צורה, לאנשים להעליל עלילות דם על חיילי צה"ל.

עידן רול: וכשאני אומר, אנשים שהעלילו עלילות דם על חיילי צה"ל – חלקם יושבים כאן, בבית הזה, גם עכשיו.

עידן רול: אנשים שעוד לפני שידעו עובדה וחצי על מה שקרה – ואנחנו עדיין לא יודעים כל מה שקרה – מיהרו לכתוב שחיילי צה"ל וכוחות הביטחון רצחו את אותה עיתונאית.

עידן רול: לזה אנחנו לא ניתן לקרות במשרד החוץ.

עידן רול: וכל השותפים שלנו יודעים היום לעשות משהו שבעבר לא עשו היטב, וזה להפריך במהירות פייקים שרצים ברשת נגד מדינת ישראל.

עידן רול: לגבי פייקים אחרים שנאמרו, להבדיל אלפי הבדלות: אמר פה ידידי חבר הכנסת ברקת, שהיה ראש עיריית ירושלים בזמן אינתיפאדת הסכינים, שעד שהוקמה הממשלה הזאת לא היה פה טרור; לא הייתה אינתיפאדת הסכינים ב-2015–2016, לא היו מאורעות ומהומות שומר חומות – הטרור התגלה למדינת ישראל כשהממשלה הזאת הוקמה.

עידן רול: זה, כמובן, שקר מוחלט.

עידן רול: להבדיל מקודמנו, אנחנו מגיבים ביד קשה לטרור - -

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: כמה ראשי חמאס חיסלתם?

שלמה קרעי: כמה טרוריסטים חיסלתם?

עידן רול: - - אבל גם יודעים לשמור על הקשר האמיץ והברית האסטרטגית עם ידידתנו הגדולה ביותר ארצות הברית.

עידן רול: אנחנו לא אלה שהלכנו ועשינו נזק אדיר כשהחלטנו להפוך את ישראל לאיזשהו מאבק בין-מפלגתי.

עידן רול: אנחנו אלה שיודעים לעשות שני דברים: לשמור על ביטחון ישראל ללא פשרות בזמן שאנחנו יודעים גם לספר את הסיפור שלנו בעולם ולהפריך את השקרים של כל אויבינו - - -

שלמה קרעי: איך אמרה שקד - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, תודה.

עידן רול: אנחנו, להבדיל מקודמנו, יודעים גם לפעול ביד חזקה נגד האויבים שלנו, גם לפעול למען הציבור שלנו ולעשות פה עשייה אמיתית, שהוזנחה במשך שנים, וגם יודעים להרחיב את רשת הקשרים שלנו בעולם.

עידן רול: כי ישראל נמצאת בפריחה מדינית שלא הייתה פה שנים - - -

שלמה קרעי: הרסתם את כל מה - - -

עידן רול: קרעי, בוא תלמד משהו כי אתה לא באמת יודע מה קורה ביחסי החוץ.

עידן רול: אני אספר לך - -

שלמה קרעי: לפיד עושה פיגוע כל יום - - - זה מה ששקד אמרה, לא אנחנו.

עידן רול: - - שמדינת ישראל נהנית מפריחה מדינית לצד עבודה ביטחונית בלתי מתפשרת.

עידן רול: אנחנו רואים איך הידידות שלנו נעמדות לצידנו, ואיך הקשרים האסטרטגיים שיצרנו רק הולכים ומתחזקים.

עידן רול: אז אל תטיפו לנו, אל תלמדו אותנו איך עושים ביטחון, אל תלמדו אותנו איך עושים יחסי חוץ, ובטח אל תנסו להמציא ספין חדש שהטרור התחיל בממשלה שלנו - - -

שלמה קרעי: הלכתם לנחם מישהו מהמשפחות השכולות?

שלמה קרעי: הלכתם לנחם את אחת המשפחות השכולות?

עידן רול: מה שאתם לא ידעתם לעשות, ולכן אתם יושבים עכשיו וצועקים, אנחנו נעשה במקומכם - - -

שלמה קרעי: הלכתם לנחם את המשפחות השכולות?

עידן רול: זה נכון ברווחה, זה נכון בחינוך, זה נכון בביטחון, וזה לבטח נכון ביחסי החוץ של מדינת ישראל.

שלמה קרעי: הלכתם לנחם את המשפחות השכולות?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: כי זה לא מעניין אתכם.

יבגני סובה: שלמה, תודה.

יבגני סובה: כשהוא מדבר אליך אני לא מפריע, אבל כשהוא מדבר לא אליך אני מבקש ממך להפסיק.

שלמה קרעי: - - - לענות.

עידן רול: אי-אפשר, אי-אפשר.

יבגני סובה: אבל אתה פונה אליו.

יבגני סובה: אם אתה פונה אליו, הוא משיב לך.

עידן רול: - - -

יבגני סובה: אוקיי, אז אני מבקש לא להפריע לסגן השר.

יבגני סובה: תודה.

שלמה קרעי: רק תספר אם הלכתם לנחם את אחת המשפחות השכולות.

עידן רול: עכשיו לגופה של ההצעה - - -

יבגני סובה: אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר, בבקשה.

שלמה קרעי: רק תספר מה היד הקשה - - -

יבגני סובה: אני מבקש לא להפריע.

שלמה קרעי: - - - את אחת המשפחות השכולות.

יבגני סובה: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לך.

יבגני סובה: בבקשה, לא להפריע.

עידן רול: עכשיו לגופה של הצעת החוק, שיש בה לא מעט סתירות בין המטרה המוצהרת שלה לבין לשון החוק עצמה – קודם כול, ניהול יחסי החוץ, ובכלל זה הסמכות לאשר הקמה של נציגות דיפלומטית או קונסולרית זאת סמכות שנתונה לרשות המבצעת.

עידן רול: לא היה בעבר וגם לא יהיה בעתיד, כי אין שום היגיון.

עידן רול: זה חלק שעומד בבסיסו של עקרון הפרדת הרשויות – עקרון יסוד בדמוקרטיה הזאת - -

מיכאל מלכיאלי: - - -

עידן רול: - - שהכנסת תחוקק חוק שמגביל את הממשלה, ובמקרה הספציפי הזה את משרד החוץ, מלפתוח נציגויות כאן בארץ.

עידן רול: להבנתנו, הצעת החוק כלל אינה עונה על המטרות שהיא מבקשת.

עידן רול: היא לא תואמת אמנות בין-לאומיות, היא לא תואמת את הפרקטיקה, את הנוהג הבין-לאומי שישראל מצייתת לו במקרים האלה כבר שנים, והיא לא תואמת יותר מכול את המדיניות העקבית של ממשלות ישראל לאורך השנים, לרבות ממשלות נתניהו – אותן ממשלות שגם בתקופתן ישראל הוכתה קשות על ידי טרור, לצערי.

עידן רול: ההצעה לא עושה הבחנה בין נציגות דיפלומטית לנציגות קונסולרית – משהו שכדאי ונכון להתייחס אליו – והיא לא מתייחסת לנציגויות שכבר קיימות עשרות שנים בירושלים, כמו שגרירות ארצות הברית בירושלים שמעניקה שירותים למגוון אוכלוסיות, לרבות צד שלישי, לרבות האוכלוסייה האמריקנית.

עידן רול: הצעת החוק הזאת לא תואמת את שיטת המשטר בישראל, היא לא תואמת את הפרקטיקה הנהוגה של ממשלות ישראל והיא לבטח לא תקדם פתיחה של שגרירויות זרות נוספות בירושלים – משהו שאנחנו פועלים לעשות כל הזמן.

עידן רול: ולשמחתי, נפתחות עוד ועוד שגרירויות זרות בירושלים, עיר הבירה של מדינת ישראל.

עידן רול: כך היה, כך יהיה, ואנחנו במשרד החוץ, ובממשלה בכלל, נמשיך לפעול ולמנף את הקשרים המדיניים שלנו שנמצאים בפריחה כדי לוודא שכמה שיותר שגרירויות זרות ייפתחו בירושלים, בירת ישראל.

עידן רול: מתוקף כל הדברים האלה, ועוד כמה נימוקים שהיריעה קצרה מלתאר כרגע, אנחנו מתנגדים להצעת החוק של חבר הכנסת ברקת.

עידן רול: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לסגן שר החוץ עידן רול.

יבגני סובה: בבקשה, יש לך שלוש דקות להשיב.

ניר ברקת: אדוני סגן השר, כשאני מדבר על חולשה, אני מדבר על כך שהיום רק 25% מהערבים במדינת ישראל רואים במדינה מדינה יהודית.

ניר ברקת: יש כרסום עמוק בתובנה – לא בטרור.

ניר ברקת: טרור היה, ולצערי הרב, כנראה גם יהיה.

ניר ברקת: אבל בתודעה.

ניר ברקת: אתה פספסת את העיקר.

ניר ברקת: אני חי פה.

ניר ברקת: אני רואה, לצערנו הרב, איך הנרטיב של ירושלים מאוחדת וחזקה הולך ונשמט, ואתם לא רואים את זה.

ניר ברקת: אתם עסוקים בעצמכם.

ניר ברקת: דבר שני, לרכוב על ההישגים של ממשלת נתניהו ולומר: תראו איך הצלחנו – האמת היא שזה לא מכובד.

ניר ברקת: הייתי מצפה שתבוא ותאמר שקיבלתם לידיכם כלכלה חזקה, תנופה, הסכמי אברהם - -

עידן רול: קיבלנו - - -

ניר ברקת: - - ואולי, במקרה הטוב, ממשיכים אותה.

ניר ברקת: אבל אני ציפיתי ממך לומר דברים אחרים.

ניר ברקת: לגבי החוק עצמו – אני לא יודע ממי אתה מקבל את המידע שלך.

ניר ברקת: את החוק עצמו שמנו עם מיטב עורכי הדין שאני מכיר במחנה הלאומי; אנחנו מסונכרנים עם האמריקנים.

ניר ברקת: הרי אנחנו יודעים שהדבר הזה בא לעזור לראש הממשלה, שיוכל לבוא ולהגיד לנשיא האמריקני: לא בידיי הדבר.

ניר ברקת: זה לבטן ולחזק.

ניר ברקת: אני באמת מופתע.

ניר ברקת: מי שנתן לך את המידע הוא לא מקצועי ולא מכובד.

ניר ברקת: אז אני שב וקורא – למען חיזוקה של ירושלים, וכדי לוודא שאף אחד לא יכול לסחור עם ירושלים, כולל לא ראש הממשלה, והממשלה הנוכחית, או לטובת העניין, אף ממשלה עתידית – אני קורא לאמץ את הצעת החוק.

עידן רול: - - -

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת ניר ברקת.

יבגני סובה: לפני שנעבור להצבעה אלקטרונית, אני מבקש לשבת במקומותיכם.

יבגני סובה: הצבעה.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 46

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: אם כן, 46 בעד, 63 נגד.

יבגני סובה: אני קובע כי ההצעה הזאת לא התקבלה.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/3041/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום, הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (תיעוד חזותי של השימוש במכת"זית), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת אורי מקלב וקבוצת חברי הכנסת.

יבגני סובה: מי שיציג את ההצעה – חבר הכנסת מקלב.

יבגני סובה: רק שנייה, בבקשה, חבר הכנסת מקלב.

יבגני סובה: אני מבקש להתיישב ולתת לחבר הכנסת מקלב להציג את ההצעה.

יבגני סובה: יש רעש גדול באולם.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: רק שנייה, אדוני, אני אתן לך זמן.

יבגני סובה: שנייה.

יבגני סובה: רבותיי, אני מבקש שקט ולאפשר לחבר הכנסת מקלב להציג את ההצעה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: אדוני, יש לך דקה.

יבגני סובה: אני מבקש שוב, אני חוזר - - -

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: חבריי חברי הכנסת, אני רק אקריא בפניכם מכתב קצר שקיבלתי לפני יומיים: אימא שלי בת 74, לפני כמה חודשים, בדרך לרופא, נקלעה בתום לב לפיזור הפגנה.

אורי מקלב: מצאו אותה אחרי כמה שעות בשערי צדק עם פגיעת ראש וארבע צלעות שבורות.

אורי מקלב: מקרה כזה ועוד מקרים רבים של נפגעי הבואש, נפגעי אותן מכת"זיות שמפזרות הפגנה – המכת"זיות האלה הן לא כלי מידתי, הן כלי פוגעני מאוד, הן כלי משחית.

אורי מקלב: גם משחית רכוש, גם משחית בתים פרטיים, גם פוגע באנשים, בנשים, בילדים, בתינוקות בתוך עגלות, כמו במקרים רבים שהיו.

אורי מקלב: הכלי הזה הוא לא מידתי, הוא לא ניתן לשליטה, בוודאי כשהשימוש נעשה באזורי מגורים.

אורי מקלב: אי-אפשר להפעיל מכת"זית באזור מגורים מבלי שמישהו חף מפשע ייפגע.

אורי מקלב: אנחנו לא מדברים על כאלה שאולי משתתפים בהפגנה, אנחנו מדברים על עוברי אורח תמימים.

אורי מקלב: גם אלה שמשתתפים בהפגנה לא צריכים לקבל מכת"זית שפוגעת בהם גופנית, על אף שהם עשו כחוק, או שהם היו בהפגנה ולא מעבר לכך.

אורי מקלב: אני מתכוון רק למהות החוק.

אורי מקלב: מהות החוק אומרת דבר אחד: כל שימוש במכת"זית כזאת יחייב את המשטרה להפעיל מצלמת וידאו.

אורי מקלב: אדם שירגיש שהוא נפגע מהמכת"זית הזאת יוכל לבקש את התיעוד של המשטרה.

אורי מקלב: במקרים כאלה שהמשטרה חושבת שיש בזה פגיעה בציבור, תהיה לה האפשרות למנוע את זה.

אורי מקלב: אבל ברירת המחדל היא שאדם שמרגיש את עצמו נפגע מהמכת"זית יוכל לבקש את התיעוד, יוכל לתבוע.

אורי מקלב: זה ישמש בעיקר כגורם הרתעה גדול.

אורי מקלב: אני רוצה לציין שהמשרד לביטחון פנים, השר והלשכה שלו, תומכים בהצעת החוק הזאת, ואני גם מתחייב לתאם את זה עם המשרד לביטחון פנים.

אורי מקלב: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת מקלב.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/3665/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: להצעה הזאת מוצמדת הצעת חוק דומה.

יבגני סובה: מי שתציג אותה – חברת הכנסת גבי לסקי.

יבגני סובה: בבקשה, יש לך דקה מהמקום.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי, דקה.

גבי לסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שמונחת לפניכם היא הצעה קריטית אשר באה לשמור על זכויות האזרח הבסיסיות ביותר, ובראשן הזכות לחופש הביטוי ולחופש המחאה.

גבי לסקי: המכת"זית מהווה את אחד הכלים הקשים ביותר לפיזור הפגנות, כיוון שמעצם טיבה היא פוגעת באזורים שלמים ללא הבחנה בין מפגין למפגין.

גבי לסקי: יתרה מכך, לא פעם אנו שומעים עדויות של עוברי אורח אשר כלל לא לקחו חלק בהפגנה ומצאו את עצמם נפגעים פגיעה ישירה מהמכת"זית, לעיתים אף מהנוזל המסריח הזה שנקרא בואש, שמזהם גם את הסביבה.

גבי לסקי: לעיתים זה כנגד פלסטינים, כנגד אוכלוסייה חרדית, משתמשים בזה גם כנגד בתים, כך שזה נשאר בתוך הבתים.

גבי לסקי: אני רוצה להפנות, כבוד היושב-ראש, לדברים של בית המשפט - - -

יבגני סובה: לא, לא, לא, במסגרת הדקה נגמר הזמן.

יבגני סובה: נגמר הזמן פשוט.

גבי לסקי: נגמר הזמן?

גבי לסקי: מהר.

יבגני סובה: נגמר הזמן.

יבגני סובה: הצעה מוצמדת – דקה בלבד.

יבגני סובה: אז אני מבקש לסיים.

יבגני סובה: אם יש לך, ממש קצר, בבקשה לסיים.

גבי לסקי: אני רק אומרת, ככה אומרת השופט ברון בבג"ץ - - -

יבגני סובה: לא, לא, חברת הכנסת לסקי, אני מבקש - - -

גבי לסקי: זה משפט אחד.

יבגני סובה: יש דקה, לא לצטט פה ציטוטים, אני אצטרך לקטוע אותך.

גבי לסקי: אז אני מבקשת, כבוד היושב-ראש, למען חופש הביטוי והמחאה, מהבית הזה להצביע למען הצעת החוק הזאת.

גבי לסקי: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/3684/24]

יבגני סובה: להצעה הזאת מוצמדת הצעת חוק נוספת, של חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי.

יבגני סובה: מי רוצה להציג?

יבגני סובה: אוסאמה.

יבגני סובה: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

יבגני סובה: יש לך דקה.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: חבריי חברי הכנסת, מדובר בהצעת חוק חשובה מאוד, אזרחית מהמדרגה הראשונה, שיכולה וצריכה להביא למיגור התופעה המתרחבת של אלימות שוטרים ושל שימוש לא מידתי ולא סביר באלות, במכת"זיות – לא רק במים, אלא בבואש.

אוסאמה סעדי: אנחנו בכלל היינו מעדיפים שהמשטרה תפסיק להשתמש במכת"זיות.

אוסאמה סעדי: לא צריך לפזר הפגנות.

אוסאמה סעדי: הפגנות הן דרך ואמצעי לחופש ביטוי, שהוא זכות יסוד – אחת מזכויות היסוד של האזרח, וצריך לשמור מכל משמר על הזכות הבסיסית הזאת של חופש הביטוי וחופש ההפגנות.

אוסאמה סעדי: אנחנו היינו עדים, במיוחד בהפגנות נגד הציבור הערבי ובמיוחד בירושלים המזרחית הכבושה, לשימוש מתרחב כמעט מדי יום ביומו בבאב אל-עמוד במכת"זיות כאלה ובמי בואש - -

יבגני סובה: תודה, תודה, אוסאמה.

אוסאמה סעדי: - - ולכן אנחנו רוצים שכאשר יהיה שימוש – היינו מעדיפים בלי שימוש בכלל, אבל כאשר יש שימוש, שיהיה תיעוד מלא ומקיף של כל השימוש במכת"

אוסאמה סעדי: זיות האלה - -

יבגני סובה: תודה, תודה רבה.

אוסאמה סעדי: - - על מנת להשתמש אחר כך בסרטונים האלה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

יבגני סובה: מי שישיב על ההצעה הזאת הוא סגן השר יואב סגלוביץ'.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: בבקשה, יש עשר דקות לרשותך.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, שתי מילות הקדמה, רק תזכורת לכולם: מכת"זית, בואש, רימוני הלם, כדורי ספוג – כל אותם דברים שנחשבים לאמצעי אל-הרג, הם אמצעים טובים יותר מהאלטרנטיבה.

יואב סגלוביץ': כלומר אנחנו כרגע מדברים על משהו אחר, מדברים על איך לייצר את המידתיות בין להשתמש ביכולת להשתמש באמצעי פיזור מצד אחד, לבין האפשרות שיהיה תיעוד, מאחר ששימוש באמצעים מן הסוג הזה הוא כלי שללא ספק יכול ליצור נזק סביבתי, ולכן בהקשר הזה גם במשרד לביטחון הפנים הגענו להסכמה.

יואב סגלוביץ': אני אגיד מהי ההסכמה, כי גם את זה חשוב לומר.

יואב סגלוביץ': הצעת החוק למעשה עלתה לוועדת שרים לחקיקה ב-27 בפברואר, ונדחתה ל-8 במאי 2022.

יואב סגלוביץ': הצעת החוק תחזור לדיון לפני הקריאה הראשונה, היא תחזור שוב לדיון, חשוב להדגיש את הסייגים.

יואב סגלוביץ': יש סייגים, זאת לא אותה הצעה מקורית.

יואב סגלוביץ': יש שם השמטה של הסדר העברת המידע לאזרח מהצעת החוק, ובמקומו תיקבע הפניה להסדר העברת המידע בכל הנוגע למצלמות גוף בנוהלי המשטרה, בהתבסס על חוק חופש המידע.

יואב סגלוביץ': התיעוד יישמר במשך שנה אחת, ולא שלוש שנים.

יואב סגלוביץ': התיעוד יהיה ויזואלי בלבד, לא יכלול שמע.

יואב סגלוביץ': המשך הליכי החקיקה יקודם בהסכמת משרד המשפטים, האוצר וביטחון הפנים.

יואב סגלוביץ': אמרתי את כל הדברים האלה למרות שדיברתי גם עם חבר הכנסת מקלב היום, ואני יודע שהדברים נמצאים בהסכמה, אבל בשביל הפרוטוקול, כדי שכולנו נזכור וכולנו נדע, לכן אני מציע לכל חבריי לתמוך בהצעת החוק.

יואב סגלוביץ': אני חוזר על מה שאמרתי קודם: חשוב שיהיו אמצעים למשטרת ישראל, שמתמודדת גם בתקופה הזאת עם אירועים מאוד מאוד קשים.

יואב סגלוביץ': הם צריכים גם את הגיבוי וגם את החיבוק של הבית הזה, בלי כל קשר למצב הפוליטי שבו אנחנו נמצאים.

יואב סגלוביץ': מצד שני, צריך לוודא שאין שימוש בלתי מידתי.

יואב סגלוביץ': ולכן אנחנו תומכים בהצעה הזאת, ואני מציע לכולם, לכל חבריי, לתמוך בכך.

יבגני סובה: תודה רבה לסגן השר יואב סגלוביץ'.

יבגני סובה: ביקשת להתנגד, חבר הכנסת שלמה קרעי.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום נפל דבר בישראל.

שלמה קרעי: עד המדינה פילבר - - -

מיכל רוזין: - - -

שלמה קרעי: לא שמעת - -

מיכל רוזין: לא.

שלמה קרעי: - - שכל ההפיכה שלכם, הכול היה שחיתות, מרמה והפרת אמונים?

קריאה: אה זה קרס?

קריאה: שוב קרס?

שלמה קרעי: עד המדינה פילבר העיד היום בבית המשפט שהחוקרים הפעילו עליו לחצים ואיומים כדי שיביא את הראש של נתניהו.

שלמה קרעי: מסע ציד לתפירת תיקים כנגד ראש ממשלה מכהן, כנגד מנהיג חזק מהימין.

שלמה קרעי: שפל המדרגה.

שלמה קרעי: כל הכאוס הזה - -

גלעד קריב: - - -

שלמה קרעי: - - כל הקריב שנכנס לכנסת, כל הכאוס הזה שאתם רואים כאן בשנה האחרונה במדינה שלנו, נובע מאותה קליקה מחוצפת, מנדלבליט, שי ניצן, התפוסים בגרון וכל היתר, שכדי להפיל את שלטון הימין החליטו לתפור את המנהיג שלו.

שלמה קרעי: הם, במו ידיהם, הקימו ממשלה שתלויה בתומכי טרור.

שלמה קרעי: השחיתות עד כדי כך גדולה, שהם חשבו שבית המשפט יזרום איתם, עם הראיות שאין שם כלום, עם השקרים שלהם, ובית המשפט לא ישים לב ולא יקפיד על זה שהפגישה שעליה מתבסס כל התיק הזה היא רק חלום באספמיה של חוקרים נוכלים מוכווני מטרה; ושהפרשנות של תנועת היד המפורסמת היא בכלל שטיפת מוח של החוקרים לפילבר.

שלמה קרעי: הוא במקור לא הבין את זה ככה.

שלמה קרעי: היום הכול התברר בבית המשפט.

שלמה קרעי: בכל יום בבית המשפט התיקים התפורים האלה ממשיכים לקרוס, המתפרה מתפוררת.

שלמה קרעי: ההפיכה המשפטית הזו הובילה להפיכה אנטי-דמוקרטית בראשות חבורת נוכלים שגנבו את המנדט מהציבור, חבורה של אנשים שעננה כבדה מרחפת מעל ראשם.

שלמה קרעי: והם מוגנים, מאותרגים, מכרו את עמם ואת מולדתם בעבור חופן דולרים, או שמא בעבור 50 מיליון שקל לשיפוץ הבית הפרטי, בעבור ג'ובים, נורבגים וקצת שררה, גם אם מדובר בבלון נפוח כמו אבידר, בלון בלי תיק.

שלמה קרעי: אגב, מה עם אבידר?

שלמה קרעי: מישהו ראה אותו באיזושהי ועדה בכנסת בחודשים האחרונים, מאז שהוא חזר לכנסת?

שלמה קרעי: או שהבטלן ממשיך לבזבז כספי ציבור ולשכב בטן-גב כל היום?

יבגני סובה: אני מבקש לא לקרוא בשם כזה.

שלמה קרעי: אל תצנזר אותי, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: אני לא מצנזר אותך, אני קורא לך.

שלמה קרעי: אני אגיד מה שמתחשק לי, ואם אבידר רוצה להגיב, שיבוא ויספר לעם ישראל מה שהוא עשה - - -

יבגני סובה: אז אני מבקש בכל זאת לשמור על הכבוד של חברי הבית הזה, וביקשתי ממך יפה.

שלמה קרעי: אני מבקש לשמור - - -

יבגני סובה: והזמן שלך, אדוני, נגמר.

שלמה קרעי: לא, אתה הפרעת לי.

יבגני סובה: אני לא הפרעתי לך, הזמן שלך נגמר.

שלמה קרעי: אני מבקש לשמור על כבודם ועל כספם של אזרחי ישראל, ולא לבזבז אותו על בטלנים כמו אבידר.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, נגמר הזמן, בבקשה.

שלמה קרעי: אבל לא לעולם חוסן.

יבגני סובה: נגמר הזמן, בבקשה.

שלמה קרעי: אתה הפרעת לי 20 שניות.

שלמה קרעי: אני מסכם.

יבגני סובה: אדוני, אדוני, סיימת את דבריך, בבקשה לרדת.

שלמה קרעי: אבל לא לעולם חוסן.

יבגני סובה: בבקשה לרדת מהדוכן.

שלמה קרעי: הגעתם לקצה.

שלמה קרעי: עד כאן.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: גם הציבור כבר לא סובל אתכם.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: 29% בלבד עדיין סומכים על הממשלה הזו.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, נגמר הזמן.

יבגני סובה: אני מבקש ממך לרדת מהדוכן.

שלמה קרעי: כמו עכברים בספינה טובעת תמשיכו להתרוצץ ולהבטיח את עתידכם הפוליטי.

יבגני סובה: אני לא מבין פה.

שלמה קרעי: אנחנו פשוט ניתן לכם לקרוס לתוך עצמכם - -

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, אני קורא לך פעם שלישית.

יבגני סובה: נגמר הזמן.

יבגני סובה: נא לרדת מהדוכן.

שלמה קרעי: - - לתפארת מדינת ישראל.

יבגני סובה: תודה רבה.

שלמה קרעי: פעם אחרת פשוט אל תפריע, אז אני אשלים בזמן.

יבגני סובה: אני מבקש לדבר ולכבד את הבית הזה.

יבגני סובה: אתה לא מכבד את הבית הזה.

יבגני סובה: אתה לא מכבד את הבית הזה.

יבגני סובה: בדבריך אתה לא מכבד את הבית הזה.

יבגני סובה: בגלל זה ביקשתי ממך לסיים ולרדת.

יבגני סובה: האם חבר הכנסת מקלב רוצה להשיב?

יבגני סובה: ההצעה שלך.

יבגני סובה: יש לך דקה אפשרות.

אורי מקלב: לא.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

יבגני סובה: אנחנו עוברים להצבעה בהצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (תיעוד חזותי של השימוש במכת"זית), הצבעה ראשונה, על הצעת החוק של חברי הכנסת אורי מקלב וקבוצת חברי הכנסת.

יבגני סובה: נא להצביע.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 54

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 54, אין מתנגדים – סליחה, לא ראיתי.

יבגני סובה: אם כך, אני קובע כי ההצעה הזאת תועבר לדיון בהצעת החוק לוועדה לביטחון הפנים.

יבגני סובה: אנחנו נעבור להצעה מוצמדת לחוק הזה, הצעת החוק של חברת הכנסת גבי לסקי.

אוסאמה סעדי: - - -

יבגני סובה: שלישית, אתה שלישי.

אחמד טיבי: ועדת הפנים.

אחמד טיבי: פנים.

יבגני סובה: אה, אתם רוצים ועדת הפנים.

יבגני סובה: אם ככה, אז ההצעה הזאת תועבר לוועדת הכנסת, ושם ייקבע לאן היא תלך.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי המזכירה.

יבגני סובה: אנחנו עוברים להצבעה השנייה, הצעת חוק של חברת הכנסת גבי לסקי, הצעה מוצמדת, נא להצביע.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 48

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 48, אין מתנגדים.

יבגני סובה: אני קובע כי ההצעה הזו תועבר לוועדה לביטחון הפנים.

יבגני סובה: אף אחד לא מסרב, אז היא כן תועבר לוועדה לביטחון הפנים.

אחמד טיבי: ועדת הפנים.

יבגני סובה: שוב אתם רוצים?

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: אז שוב ההצעה הזאת תועבר לוועדת הכנסת, ושם ייקבע בהמשך.

יבגני סובה: אני עובר להצעה מוצמדת שלישית, הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (תיעוד חזותי של השימוש במכת"זית), של חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי.

יבגני סובה: נא להצביע, בבקשה.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 48

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 48, אפס מתנגדים.

יבגני סובה: ההצעה הזאת תועבר לוועדה לביטחון הפנים.

קריאה: הפנים.

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: אז שוב ההצעה הזאת תועבר לוועדת הכנסת להמשך דיון.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/896/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – עידוד עסקים להעסקת בני החברה הערבית והחרדית), התשפ"א–2021, בתמיכת הממשלה.

יבגני סובה: מי שינמק את ההצעה – חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יבגני סובה: בבקשה, חבר הכנסת פינדרוס.

יבגני סובה: בבקשה, נא לנמק את ההצעה.

יבגני סובה: יש לך דקה, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, החוק הזה הוא התחלה אולי של תיקון עוול בכל מוסדות המדינה, בעובדי המדינה ברשויות המקומיות, בכולם, בכל מיני דרכים ומכל מיני סיבות מדירים ציבורים שלמים מהכוח העובד, גם בחברות עירוניות וגם בחברות ממשלתיות.

יצחק פינדרוס: העדיפות שתינתן במכרז לאוכלוסיות שקיימות במדינה ונמצאות מופלות לרעה – ערבים, חרדים, והאירה את עיניי השרה פנינה תמנו שטה על אתיופים, ואמרתי לה שגם הם ייכנסו אחרי הקריאה הראשונה – זה רעיון שהביא לי בזמנו חבר הכנסת שחאדה, בכנסת הקודמת.

יצחק פינדרוס: זו הצעת חוק שעשיתי יחד איתו, וגם בכנסת הזאת יחד עם הרשימה המשותפת, עם חבר הכנסת אבו שחאדה, שגם כן יוצמד – במסגרת הוועדה הגשנו את החוק הזה – לתת העדפה לאותן אוכלוסיות, גם ערבים, גם חרדים וגם אתיופים ייכנסו בנושא הזה של לתת להם העדפה.

יצחק פינדרוס: כמו שכתוב בגמרא, בברכות, הכלל הראשון בפרנסה, כשבאו לדוד המלך: צאו והתפרנסו זה מזה.

יצחק פינדרוס: בהסכמה, כמו שהגענו בוועדת שרים, נגיע להסכמה ונמשיך לקדם את החוק הזה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת פינדרוס.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/1998/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: << דובר >>היו"ר יבגני סובה: << דובר >> להצעה זו מוצמדת הצעת חוק דומה של חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי וקבוצת חברי כנסת.

יבגני סובה: מהמקום, בבקשה, את יכולה לנמק.

יבגני סובה: יש לך דקה.

יבגני סובה: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברות וחברי הכנסת, במהלך החודשים האחרונים עסקתי בלהביא הישגים גדולים, העברנו תקציב בצורה חלקה, העברנו את חוק החשמל שמחבר עשרות אלפי משפחות לחשמל, אישרנו 5 מיליון שקלים לטובת מלגות לסטודנטים וסטודנטים ערבים, והיום אנחנו מביאים הצעת חוק שדואגת לאוכלוסיות המוחלשות ביותר במדינת ישראל, האוכלוסייה הערבית והחרדית – הצעת חוק חובת המכרזים לעידוד העסקת בני החברה הערבית והחרדית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: במדינות רבות ברחבי העולם עידוד העסקת אוכלוסיות מודרות במגזר הפרטי מקבלת עדיפות מרכזית במאמצים לשיפור מעמדן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: במדינות המתקדמות כבר הבינו ששילוב מיעוטים בשוקי העבודה מצמצם את הפערים הסוציו-אקונומיים וגם מקדם צמיחה עבור כולנו, ובכך משמש ככלי משמעותי לפיתוח כלכלי במדינה.

יבגני סובה: נגמר הזמן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני יודעת שנגמר הזמן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש לי עוד רק פסקה אחת שאני רוצה – ברשותכם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה להגיד כאן שנכון שרואים בתקשורת בעיקר את הוויכוחים בין שמאל לימין, בין חרדים לערבים, אבל כל מי שעובר כאן לכמה שעות מתפעם מהחברויות העמוקות שנוצרות בין נבחרי ציבור, שעל הנייר רחוקים אחד מהשני שנות דור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על הצעת החוק הזו, למשל, חתום גם חבר הכנסת ינון אזולאי, חברי מוועדת הכספים, אך הוא גם ידיד, נקודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בחזון שלי חברויות כאלו יתקיימו בכל בית עסק במדינה ולא רק בכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה שכולנו נתמוך בחוק הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לך, גברתי.

יבגני סובה: מי שתשיב להצעות החוק האלה היא שרת הכלכלה, אורנה ברביבאי.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי.

יבגני סובה: עשר דקות לרשותך, בבקשה.

אורנה ברביבאי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני משיבה בשם משרד האוצר.

אורנה ברביבאי: ועדת שרים לענייני חקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק כפוף לכך שהצעת החוק תוחזר לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה לפני קריאה ראשונה.

אורנה ברביבאי: בנוסף, המשך הליכי חקיקה יקודמו בהסכמת משרדי האוצר, הכלכלה והתעשייה, זרוע העבודה והמשפטים.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק תתמקד בקבוצות ששיעור ההשתתפות שלהן בשוק העבודה נמוך.

אורנה ברביבאי: בנוסף, עקב דרישתה של שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה, הצעת החוק תתייחס גם לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה בישראל, בתיאום ובהסכמת המציע.

אורנה ברביבאי: בהצעת החוק מוצע לתקן את חוק חובת המכרזים ולקבוע כי במכרז המפורסם לפי החוק תינתן העדפה למציע שיתחייב כי אם יזכה יעסיק עובדים בני האוכלוסייה הערבית, לרבות הדרוזית והצ'רקסית, או בני המגזר החרדי.

אורנה ברביבאי: אלו אשר מגיעים מהאוכלוסיות הללו עשויים להיתקל בחסמים ואתגרים רבים המשפיעים על ההזדמנויות הניתנות להם במהלך החיים.

אורנה ברביבאי: כניסתם של עובדות ועובדים מאוכלוסיות הגיוון למקום העבודה הינה צעד חשוב מאוד.

אורנה ברביבאי: העסקת בני אוכלוסיות מהחברה הערבית, החרדית והאתיופית מאפשרת ליהנות מנקודות המבט השונות, תפיסות העולם, הגישות והפוטנציאל הגלום בעובדים הללו.

אורנה ברביבאי: מחקרים רבים הוכיחו כי צוותים מגוונים מביאים לתוצאות מצוינות וכי יש להם יתרון ביצירתיות, בפתרון בעיות ובפתיחות לשינויים.

אורנה ברביבאי: יצוין עוד כי ביום 24 באוקטובר 2021 החליטה הממשלה במסגרת החלטה 550 על התוכנית הכלכלית לצמצום פערים בחברה הערבית עד לשנת 2026, שבמסגרתה יוקם צוות שיבחן מהם החסמים העומדים בפני בני האוכלוסייה הערבית בבואם לקחת חלק ברכש הממשלתי וכיצד להסירם.

אורנה ברביבאי: הצוות שהוקם נמצא בשלבי עבודה מתקדמים, ובמשרד האוצר מאמינים – גם אני מאמינה – כי הסרת החסמים הללו צפויה להשפיע לחיוב גם על בני האוכלוסייה החרדית והאתיופית.

אורנה ברביבאי: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה, גברתי השרה.

יבגני סובה: ביקש להתנגד להצעת החוק הזו חבר הכנסת שלמה קרעי.

יבגני סובה: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

יבגני סובה: שים לב, אני לא מפעיל את השעון.

שלמה קרעי: לא השלמתי קודם את הדברים.

יבגני סובה: בבקשה, שלוש דקות.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להקריא לך, אדוני היושב-ראש, הודעה אחת מכמה הודעות שקיבלתי: אולי לא כיבדת את חוקי הבית, כותבת לי שרה, אבל כן כיבדת את האזרחים היהודים האמיתיים בארץ ישראל, יישר כוח.

ולדימיר בליאק: היהודים האמיתיים.

שלמה קרעי: לא, נא לא להפריע.

שלמה קרעי: זה לא אני כתבתי, זה לא נוסח שלי, אבל אני מסכים עם כל מילה שלו.

ולדימיר בליאק: יש את היהודים הלא-אמיתיים.

שלמה קרעי: ואדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לשרה, אני כן כיבדתי את חוקי הבית.

שלמה קרעי: אצל בעלי המוסר הכפול, חבורת הצבועים שיושבים כאן, להגיד לנו: מושחתים, בריונים, חבורת פשע, כנופיה – זו שפה נקייה וראויה שאתם, כמעט כולכם, הרביתם להשתמש בה כשהייתם באופוזיציה.

שלמה קרעי: אבל להגיד לחבר מפלגה שלך, ואדוני היושב-ראש, גילוי נאות, אולי, שהוא בטלן – והוא באמת בטלן, תגיד לי למה הוא לא מגיע לאף ועדה כבר כמה חודשים מאז שהוא נכנס לכנסת?

שלמה קרעי: על מה הוא מבזבז את כספי הציבור?

שלמה קרעי: אתה מוכן לענות לנו?

שלמה קרעי: אתה לא יודע, כי הוא בטלן.

שלמה קרעי: בטלן זו מילה גסה יותר ממושחתים?

יבגני סובה: אתה רוצה שאני אענה לך?

שלמה קרעי: כן, תענה.

יבגני סובה: אני אעצור את השעון ואני אגיד שעל פי תקנון הכנסת, אם אתה לא מדבר על משהו שקשור לחוק בהתנגדות, אתה גוזל את הזמן של חבר כנסת אחר שרוצה להתנגד, ואני רשאי, כיושב-ראש הכנסת, להוריד אותך מהדוכן.

שלמה קרעי: אין דבר כזה.

יבגני סובה: על פי התקנון, סעיף 77.

יואב קיש: אבל אין אחר שרוצה להתנגד.

יואב קיש: אל תמציא.

יבגני סובה: אני לא ביקשתי עזרה.

יבגני סובה: קיש, לא ביקשתי עזרה - - -

יואב קיש: אל תמציא.

יואב קיש: אל תמציא.

יבגני סובה: אבל אני אתן לך לסיים את דבריך, ואני מפנה אותך לתקנון הכנסת, סעיף 77.

יבגני סובה: תקרא את זה אחרי שתסיים לדבר.

יבגני סובה: אני מחזיר את השעון לדקה ו-46 שניות שנשארו.

יבגני סובה: אני הזהרתי אותך שאם אתה לא מדבר לעניין החוק, אז אני רשאי להוריד אותך.

יבגני סובה: תקרא את התקנון.

יבגני סובה: בבקשה.

יואב קיש: זה לא היה אף פעם.

יואב קיש: זה עוד תקדים.

יואב קיש: אל תמציא.

יואב קיש: אל תמציא המצאות לתקנון הכנסת.

יבגני סובה: הוא פנה אליי, ואתה לא פנית אליי, ואני אבקש לא לפנות אליי עכשיו.

שלמה קרעי: יואב, הוא ממציא ועוד איך, והייעוץ המשפטי של הכנסת אמר במפורש שאין לכם שום יכולת לצנזר אותנו.

שלמה קרעי: הרי אתם רוצים לסתום לנו את הפה.

שלמה קרעי: זה מה שאתה מנסה לעשות לי.

שלמה קרעי: אתה לא יכול להתנבא מה אני אגיד בסוף שלוש הדקות שלי.

שלמה קרעי: כשאני אסיים את הדברים, אני אגיד: ולכן אני מתנגד להצעה.

שלמה קרעי: עכשיו לך תפרשן.

שלמה קרעי: תביא פירוש רש"י ותסביר איך הדברים.

שלמה קרעי: אולי אתה לא מבין, אבל אני מבין והחברים שלי באופוזיציה מבינים - - -

יואב קיש: אתם לא תסתמו לנו את הפיות.

יואב קיש: מספיק.

שלמה קרעי: אתם לא תסתמו לנו את הפה, אתם לא תצנזרו אותנו, וכדאי שתשימו את המפתחות ותלכו הביתה, כי להתחיל לעבוד אתם לא יודעים.

שלמה קרעי: חבורה של בטלנים.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

יבגני סובה: ובכל זאת, עצה, ידידי: תקרא בבקשה את סעיף 77 בתקנון הכנסת, ואז נוכל שם בפרסה, אחרי שאני אסיים לנהל את הישיבה, בעוד 23 דקות, לקרוא ביחד את סעיף 77 לתקנון הכנסת, ואני אבקש בכל זאת לגונן על כבודם של היועצים המשפטיים בכנסת, שמבצעים את עבודתם הנאמנה.

שלמה קרעי: היועץ המשפטי לא חושב כך.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: שמעתי אותך.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: יש לנו פה ויכוח, אבל אני הפניתי אותך לסעיף ספציפי בתקנון.

יבגני סובה: אם כך, אני חייב לשאול אם מישהו ממי שהגיש את הצעת החוק רוצה להוסיף?

יבגני סובה: יצחק פינדרוס, אתה רוצה?

יבגני סובה: לא רוצה.

יבגני סובה: אז אנחנו, אם כך, נעבור להצבעה.

יבגני סובה: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – עידוד עסקים להעסקת בני החברה הערבית והחרדית), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יבגני סובה: נא להצביע.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 39

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 39, אפס מתנגדים.

יבגני סובה: אם כך, ההצעה הזאת תועבר להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק פינדרוס: ועדת הכנסת.

יבגני סובה: אוקיי, אז היא תועבר לוועדת הכנסת להמשך דיון.

יבגני סובה: בבקשה, נא לרשום בפרוטוקול.

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו עוברים להצעה מוצמדת נוספת של חברת הכנסת ג'ידא רינאווי זועבי וקבוצת חברי כנסת.

יבגני סובה: נא להצביע.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 33

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 33, אפס מתנגדים.

יבגני סובה: אני קובע כי הצעת החוק תועבר להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק פינדרוס: ועדת הכנסת.

יבגני סובה: ועדת הכנסת, אוקיי.

יבגני סובה: אז היא תועבר לוועדת הכנסת.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/24/3616; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק העונשין (תיקון – הגדרת סוכן חוץ), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת אבי דיכטר וקבוצת חברי כנסת.

יבגני סובה: בבקשה, חבר הכנסת דיכטר.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, רבותיי השרים, חברי הכנסת, התיקון פה הוא תיקון לגבי מגע עם סוכן חוץ, בחוק העונשין.

אבי דיכטר: החוק הזה הוא חוק די ארכאי, וכבר ב-1979 תוקן ממגע עם סוכן חוץ של מדינה למגע עם סוכן חוץ גם של מדינה וגם של ארגון מחבלים.

אבי דיכטר: אלא שהמציאות רצה מהר יותר וההצעה היא להמיר את זה ל"ישות מדינית זרה".

אבי דיכטר: זה כמובן אמור לכלול גם את הרשות הפלסטינית, כך שהעברת מידע סודי שיש בו משום סיכון ביטחון המדינה או סיכון אזרחי המדינה, העברת מידע כזה לגורמים זרים היא כמובן מהווה עבירה לפי חוק העונשין.

אבי דיכטר: מעבר לזה, ישנן ישויות נוספות.

אבי דיכטר: אם אנחנו היום בעידן הסייבר, העברת מידע רגיש, סודי – סתם דוגמה, רשימת האוכלוסין – בצורה של קובץ שלם, היא כמובן עבירה שמסכנת את ביטחון המדינה.

אבי דיכטר: ולכן הבקשה היא לתקן את החוק, ובמקום "מדינת חוץ" לכתוב "ישות מדינית זרה", כפי שמופיע כבר בחוק אחר.

אבי דיכטר: אגב, התופעה הזאת של תאגידים שהעברת מידע אליהם מהווה פגיעה גם בביטחון המדינה, גם סיכון ממשי לאזרחי המדינה – אזרחי המדינה, אגב, יהודים וערבים כאחד – ראינו את זה כבר בכמה מקרים.

אבי דיכטר: לצערנו בחלק מהמקרים זה הגיע אפילו עד כדי רצח, בגין מידע שהועבר במקרה הזה לרשות הפלסטינית.

אבי דיכטר: אני מבקש את ההצעה הזאת, אדוני היושב-ראש, להעביר לוועדה לביטחון הפנים, שאמונה על הטיפול בסוגיה הזאת.

אבי דיכטר: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: מי שישיב על הצעה זו הוא שר המשפטים גדעון סער.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני השר.

שלמה קרעי: חבר הכנסת סובה, היושב-ראש, כדאי שתקרא בעצמך את סעיף 77 - - -

יבגני סובה: זה לא דיון, זה לא דיון.

יבגני סובה: אתה רוצה לקבל ייעוץ של הייעוץ המשפטי, נא תיגש בבקשה לייעוץ המשפטי ותקבל הסבר מלא.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני השר, בבקשה.

שלמה קרעי: - - -

קרן ברק: רגע, מי היועץ המשפטי של הוועדה, שנדע.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

אורלי לוי אבקסיס: קראנו כולנו, ומה שאמרת זה טעות.

קריאה: קרן ברק, מי היועץ המשפטי שהטעה אותך.

יבגני סובה: אני מבקש לא להפריע לשר המשפטים להשיב על הצעה של חבר כנסת מהשורות שלכם, אבי דיכטר.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני השר.

שלמה קרעי: אולי תקריא לכולנו, אזרחי ישראל את הסעיף שעליו הסתמכת - - - תקריא לנו אותו.

יבגני סובה: אני הקראתי לך את הסעיף הזה, ומייד כשהשר יסיים אני אקריא לך את זה שוב.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני השר.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אתמצת את דבריי.

גדעון סער: ועדת השרים החליטה לתמוך בקריאה הטרומית בהצעת החוק של חבר הכנסת דיכטר, מתוך ראייה שבאמת יש רציונל בצירוף הרשות הפלסטינית כישות מדינית, באינטראקציה עם מה שמוגדר סוכן זר – אני תכף אתייחס לזה – למסגרת חוקית.

גדעון סער: אנחנו ראינו באימוץ של הגדרת מדינה זרה שמופיעה היום בחוק העונשין, שכוללת גם ישויות שאינן מדינה – אני תכף אקריא את ההגדרה, כי ההגדרה היא יותר נכונה מההגדרה שחבר הכנסת דיכטר מצא בחוק העמותות.

אופיר אקוניס: אמרת שתקצר, גדעון.

אופיר אקוניס: זה הקיצור?

גדעון סער: זה הקצר.

גדעון סער: תראה, יש לי פה שמונה עמודים, התחלתי מעמוד 6.

אופיר אקוניס: אוקיי, זה הקיצור.

גדעון סער: ההגדרה הזאת אינה מתייחס למדינת חוץ בלבד.

גדעון סער: היא כוללת, אני מצטט: "כל יחידה שלטונית במדינה הזרה, ובכלל זה יחידה ארצית, מחוזית ומקומית ולרבות ישות מדינית שאינה מדינה, לרבות המועצה הפלסטינית".

גדעון סער: הרחבת ההגדרה הזאת תאפשר להתמודד עם תופעה שבה נפגשים ישראלים עם גורמים ברשות הפלסטינית כשיש יסוד סביר להניח ולחשוד לגביהם שהם עוסקים באיסוף מידע או במעשים אחרים שעלולים לפגוע בביטחון המדינה, למשל פגיעה בפלסטינים שמוכרים קרקעות ליהודים ודברים דומים.

גדעון סער: נוכח זה החלטנו לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית, אבל אני חוזר ומדגיש שבראייה של הממשלה, ההגדרה המוצעת שמפנה לחוק העמותות היא פחות נכונה מההגדרה שמופיעה בסעיף 291א לחוק העונשין, ועל כך אנחנו גם נעמוד בדיונים שיתקיימו בוועדה שאליה תועבר הצעת החוק.

גדעון סער: לכן אני מבקש מהכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית.

יבגני סובה: תודה רבה.

שלמה קרעי: אני מבקש להתנגד, אדוני.

יבגני סובה: אתה יכול לגשת ולעשות את זה לפי התקנון, מה זאת אומרת?

יבגני סובה: תיגש למזכירה ותעשה את זה על פי התקנון, או שגם בזה אתה החלטת מה אתה עושה.

יבגני סובה: אדוני השר, תודה רבה.

יבגני סובה: חבר הכנסת דיכטר, אתה רוצה להוסיף?

יבגני סובה: אם כך אנחנו נעבור להצבעה.

יבגני סובה: ההצבעה תהיה אלקטרונית, בבקשה.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 23

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 23, נגד – שניים.

יבגני סובה: אני קובע כי ההצעה הזאת - - -

נירה שפק: לא אמרתם להצביע.

יבגני סובה: מה זאת אומרת?

יבגני סובה: אמרתי הצבעה.

יבגני סובה: מה זה לא אמרתי הצבעה?

מירב בן ארי: לא אמרתם, וגם לא היה הבהוב.

יבגני סובה: בסדר, אז אני אוסיף.

יבגני סובה: מי לא שמע?

יבגני סובה: אז נירה שפק.

נירה שפק: לא אמרת.

יבגני סובה: הבנתי.

יבגני סובה: שמעתי.

יבגני סובה: אמרתי "הצבעה".

יבגני סובה: לא שמעתם, אבל אמרתי הצבעה.

יבגני סובה: עובדה ש-23 אנשים שמעו הצבעה והצביעו, אז כן אמרתי "הצבעה".

יבגני סובה: אני מוסיף.

יבגני סובה: תוסיפו בבקשה את חברות הכנסת נירה שפק ומירב בן ארי.

יבגני סובה: איך אתם מצביעות?

יבגני סובה: בעד?

נירה שפק: בעד.

סמי אבו שחאדה: ועאידה וסמי נגד.

יבגני סובה: חברת הכנסת מירב בן ארי בעד, חברת הכנסת נירה שפק בעד, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה - - -

קרן ברק: יבגני, אין דבר כזה.

יבגני סובה: הם ביקשו להוסיף את ההצבעה כי הם לא הצביעו.

סמי אבו שחאדה: לפרוטוקול בלבד.

יבגני סובה: לפרוטוקול בלבד.

יבגני סובה: אוקיי, אז יירשם בפרוטוקול, ועאידה תומא סלימאן גם.

יבגני סובה: איך אתה מצביע, חבר הכנסת סמי שחאדה?

נירה שפק: אבל זה לא הופיע על המסך.

יבגני סובה: אני לא שומע את חבר הכנסת, שנייה.

סמי אבו שחאדה: נגד.

מירב בן ארי: לא הופיעה לנו ההצבעה בכלל.

יבגני סובה: נגד, אז בבקשה לרשום בפרוטוקול שהוא מצביע נגד.

אורלי לוי אבקסיס: גם להוסיף אותה לא צריך, רק לפרוטוקול.

יבגני סובה: חברים, סיימנו בעניין הזה, תודה.

מירב בן ארי: איך סיימת, אם לא היה לנו מסך.

מירב בן ארי: לא היה לי מסך בכלל.

יבגני סובה: אני אמרתי שיש הצבעה.

יבגני סובה: אבל הוספתי את ההצבעה שלך, הוספתי.

מירב בן ארי: אני מסבירה לך שלא היה לי מסך.

יבגני סובה: הוספתי לפרוטוקול את ההצבעה.

יבגני סובה: תודה רבה.

מירב בן ארי: רגע, הוועדה.

מירב בן ארי: לוועדה לביטחון פנים.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, לוועדה לביטחון הפנים.

יעקב מרגי: הוועדה של מירב.

יבגני סובה: אוקיי, ההצעה הזאת התקבלה ותועבר - - -

דוד אמסלם: לוועדה לביטחון הפנים.

יבגני סובה: אתם מסכימים שזה יעבור לוועדה לביטחון הפנים?

מרב מיכאלי: לא, לא, חוקה.

מרב מיכאלי: מה.

יבגני סובה: הצעת החוק הזה תועבר לוועדת הכנסת, ושם ייקבע המשך דיון.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/2684/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון – הגבלת שימוש בכרטיסי אשראי לסרבני גט), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת אורי מקלב, שינמק מהמקום, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: כרטיסי האשראי למיניהם, כולל הדביט, נהפכו לאמצעי התשלום המרכזיים והעיקריים בשימוש האישי, בשימוש העסקי.

אורי מקלב: אנחנו מבקשים לצרף את כרטיס האשראי לרשימת הסנקציות שבסמכות בתי הדין הרבניים להטיל על סרבני גט או על מעגני נשים.

אורי מקלב: האשראי היום מחליף את האמצעים שהיו פעם, כמו השיקים.

אורי מקלב: השיקים היו פעם אמצעי תשלום עיקרי וזה נתן לבית הדין את הסמכות.

אורי מקלב: כיום, כשהצ'קים נהפכו לחלק זעיר מהתשלומים, והדבר המרכזי היום כאמצעי תשלום ובכלל, בהתנהלות הכלכלית – גם העסקית וגם הפרטית – הוא כרטיסי האשראי, גם בגלל החוק לצמצום השימוש במזומנים שמכוון אותנו, מתעל אותנו לכיוון כרטיסי האשראי – זה יהיה כלי אפקטיבי ונצרך מאוד.

אורי מקלב: והסנקציה, שהיא באמת תביא את התכלית שאנחנו רוצים לתת לבתי-הדין הרבניים, שהם, איך שלא יהיה, עושים הרבה מאמצים כדי למנוע עגינות בישראל.

אורי מקלב: כדי למנוע עגינות, להתיר נשים מחבלי העגינות – זאת תהיה סנקציה שהיא חשובה ונצרכת מאוד.

אורי מקלב: לכן אני אודה לחברי הכנסת אם יצביעו בעד הצעת החוק הזאת ויוסיפו את השימוש בכרטיסי האשראי למיניהם לרשימת הסנקציות שנותנת סמכות ומאפשרת לבתי-הדין הרבניים להטיל על סרבני גט ועל כאלה שמעגנים את נשותיהם, ולכן הן לא מקבלות את הגט שהן כל כך מייחלות אליו.

יבגני סובה: תודה רבה, לחבר הכנסת אורי מקלב.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/3222/24]

יבגני סובה: להצעה הזאת מוצמדת הצעת חוק נוספת של חברי הכנסת אורי מקלב ומשה גפני.

יבגני סובה: אתה רוצה לנמק, או שגם גפני?

יבגני סובה: בבקשה, חבר הכנסת גפני ינמק מהמקום.

קריאה: - - -

יבגני סובה: ככה קבעו.

יבגני סובה: ככה בסדר-היום.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אחד הדברים החשובים, הרציניים שעוסקים בעניין הזה, הוא לשחרר אישה מעגינותה.

משה גפני: הצעת החוק הזאת, שיזם חבר הכנסת אורי מקלב, היא הצעת חוק חשובה, יש להוסיף לפסקי הדין של בתי-הדין הרבניים את אי-השימוש בכרטיסי אשראי כשיש אישה עגונה שבעלה סרבן גט.

משה גפני: אבל אני רוצה להזהיר: לפעמים רוצים לעשות טוב מאוד, ואז עלולים להביא למצב כזה שהגט הוא לא גט, ולכן, הצעת החוק הזאת נוסחה בזהירות כדי לעזור לבתי-הדין לשחרר את האישה מעגינותה, ואני לא רוצה שאחר כך יבוא מישהו בממשלה ויעשה דברים שיכולים לגרום נזק.

משה גפני: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הזאת.

משה גפני: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

יבגני סובה: מי שתשיב להצעה זאת – שרת הכלכלה אורנה ברביבאי.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי.

יבגני סובה: עשר דקות לרשותך.

אורנה ברביבאי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק בתי-דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון – הגבלת שימוש בכרטיסי אשראי לסרבני גט) התשפ"ב–2021, מבקשת להוסיף לדייני בתיהדין הרבניים כלי שכנוע נוסף כנגד סרבני גט: הגבלת הנפקת כרטיס אשראי או כל שימוש אחר בו או בכרטיס דומה לו.

אורנה ברביבאי: בשבועות הקרובים השר לשירותי דת מתן כהנא מתכוון להביא תזכיר חוק ממשלתי שיקבע הגבלות רחבות יותר על סרבני גט, ביניהן גם ההגבלה על כרטיס אשראי, זאת מתוך מטרה להגדיל בצורה משמעותית את מנופי הלחץ וההגבלות על סרבני הגט.

אורנה ברביבאי: אנו פועלים בכל המישורים על מנת להתיר עגונות בצורה המהירה והיעילה ביותר, כותב כהנא.

אורנה ברביבאי: הממשלה תומכת בהצעת החוק של חבר הכנסת אורי מקלב לקריאה טרומית.

אורנה ברביבאי: ההצעה תוצמד לתזכיר הממשלתי, שיגיע בזמן הקרוב להצבעה במליאה.

אורנה ברביבאי: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לשרת הכלכלה אורנה ברביבאי.

יבגני סובה: האם חבר הכנסת מקלב, או חבר הכנסת גפני רוצים - - -

קריאות: - - -

יבגני סובה: שנייה.

יבגני סובה: אני שואל אותם קודם כול.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: סבלנות.

יבגני סובה: סבלנות.

מירב בן ארי: למה אתה מתנגד - - -

שלמה קרעי: היא תמכה, היא לא התנגדה.

יבגני סובה: שנייה.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, לפני 25 שנה, כשעליתי ארצה, המילה הראשונה שלימדו אותי היא "סבלנות".

יבגני סובה: הינה, מה שאמר לך חבר הכנסת – מי אמר סבלנות?

יבגני סובה: יעקב, אתה אמרת?

יבגני סובה: סליחה, חבר הכנסת מרגי.

יבגני סובה: שמעתי וחשבתי שזה אזולאי.

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: אתה ביקשת להתנגד?

יבגני סובה: בבקשה, תעלה לשלוש דקות.

יעקב מרגי: הוא רוצה לשאול איפה אלי אבידר - - -

יבגני סובה: הוא רוצה לשאול לאיזה סעיף אני מפנה אותו, וכבר אמרתי שזה סעיף 77ד בתקנון הכנסת, אבל הוא לא משתכנע בבקשה שלי.

שלמה קרעי: איזה מזל שאתה לא יכול להנדס תודעה עכשיו, כשאני נמצא כאן.

יבגני סובה: רק שנייה.

יבגני סובה: אני מדליק לך את השעון.

יבגני סובה: שלוש דקות.

יבגני סובה: בבקשה, אדוני.

שלמה קרעי: קודם כול, אדוני היושב-ראש, לפני סבלנות – גם היגיון ונוהל.

שלמה קרעי: כאשר הממשלה תומכת בחוק, אין זכות לבעלי הצעת החוק לבוא ולהשיב.

שלמה קרעי: הממשלה תמכה – זה הסתיים.

שלמה קרעי: הבא בתור אחרי תמיכת ממשלה זה התנגדות של חבר כנסת שרוצה להתנגד.

שלמה קרעי: ולכן, היית צריך לפנות אליי ולהזמין אותי להתנגד ורק אז לשאול אותם אם הם רוצים להשיב לי על ההתנגדות שלי.

שלמה קרעי: אז הסבלנות היא שלך, אדוני.

שלמה קרעי: לגבי הסעיף שהזכרת קודם, סעיף 77ד, אני רוצה להקריא את זה לאזרחי ישראל.

שלמה קרעי: אנחנו ישבנו כאן באופוזיציה וניסינו להבין את הפרשנות - - -

ולדימיר בליאק: - - -

שלמה קרעי: אני מבין שאתה לא רוצה להקשיב, כי אתה לא מוכן – ניסינו להבין את הפרשנות שנתת, אז בוא נקריא לאזרחי ישראל את הסעיף, ונבין אם ניסית לסתום פיות לשווא, כמו שעשיתם לנו בכל השנה האחרונה, או שאולי יש צדק בדבריך.

שלמה קרעי: אז הינה: "קיבל אחד מחברי הכנסת רשות דיבור כדי לנמק את התנגדותו להצעת החוק, אך בדבריו תמך בה – אך בדבריו תמך בה – יפסיקנו יושב-ראש הישיבה, וייתן רשות דיבור לחבר כנסת אחר המבקש להתנגד".

שלמה קרעי: שמעת?

שלמה קרעי: "אך בדבריו תמך בה".

שלמה קרעי: אתה שמעת שאני תמכתי בה?

ולדימיר בליאק: הוא לא התנגד - - -

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: עוד פעם אני אקרא בשבילך גם.

שלמה קרעי: "קיבל אחד מחברי הכנסת רשות דיבור - - -

ולדימיר בליאק: קראתי כבר.

ולדימיר בליאק: אני לא צריך פרשנות משפטית.

ולדימיר בליאק: ..

שלמה קרעי: תקשיב.

שלמה קרעי: חבל שאתה לא מקשיב, ולדימיר.

יבגני סובה: אני מבקש, אל תפריע לו, בבקשה, חבר הכנסת בליאק.

יבגני סובה: תן לו להשלים את דבריו, כי אחרת הוא יגיד שאנחנו סותמים לו את הפה.

יבגני סובה: תן בבקשה להשלים, זה נוגע גם לחברי האופוזיציה.

יבגני סובה: בבקשה.

שלמה קרעי: "קיבל אחד מחברי הכנסת רשות דיבור כדי לנמק את התנגדותו להצעת החוק, אך בדבריו תמך בה" – מה אתה מבין, דודי?

שלמה קרעי: מה זה "אך בדבריו תמך בה"?

ולדימיר בליאק: לא התנגד.

שלמה קרעי: תמך בה, תמך בהצעה.

שלמה קרעי: לא התנגד – זו פרשנות שלך, זה לא מה שכתוב.

שלמה קרעי: זה מה שחברך, חבר הכנסת סובה, ניסה לעשות לי.

שלמה קרעי: אבל הייעוץ המשפטי אמר בצורה מאוד מפורשת – גם לא צריך ייעוץ משפטי, זאת עברית.

שלמה קרעי: "קיבל רשות להתנגד, אבל בדבריו תמך בה".

שלמה קרעי: אני לא תמכתי בהצעה.

שלמה קרעי: אמרתי דברים שאולי לא נשמעים לך כהתנגדות, אבל זו בוודאי לא תמיכה.

שלמה קרעי: ולכן, אין לך רשות לצנזר אותי כשאני עולה להתנגד ולא תומך בהצעה.

שלמה קרעי: אם לא תמכתי בהצעה, יש לי זכות לומר מה שמתחשק לי.

שלמה קרעי: לא תצנזרו אותנו.

שלמה קרעי: לא תסתמו לנו פיות.

שלמה קרעי: העידן שלכם, של סתימת הפיות, של הגירוש מהמליאה, של הגירוש מהוועדות, של ההתנהלות של בריוני השכונה כאן בכנסת – נגמר.

שלמה קרעי: שימו את המפתחות.

שלמה קרעי: לכו הביתה.

שלמה קרעי: אנחנו נמשיך מכאן.

יבגני סובה: עד שחברת הכנסת אורלי אבקסיס תעלה, אני רק מפנה את חבר הכנסת קרעי לסעיף 42.

יבגני סובה: אז תקרא בזמנך החופשי סעיף 42, ואחר כך תפנה אל הייעוץ המשפטי של הכנסת.

שלמה קרעי: אתה מחכה - - - ואז אתה - - -

יבגני סובה: תקרא, תקרא, לגבי דברים - - -

שלמה קרעי: - - -

יבגני סובה: לא, אם אנחנו כבר בערב של התכתבויות ושל הידברות, אז תקרא בבקשה, גם את סעיף 42 לתקנון הכנסת.

יבגני סובה: אני מאוד נהניתי לקרוא את התקנון, דרך אגב.

יבגני סובה: ושים לב, הוויכוח בינינו התחיל אחרי שנגמר הזמן שלך, ואז ביקשתי ממך לרדת מהדוכן.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: אז אם הוויכוח היה בגלל שנגמר הזמן, אין פה ויכוח.

אורלי לוי אבקסיס: הרעיון הוא – ואני רוצה להפנות אותך כמי שאולי נהפכה להיות בין ותיקות חברי הכנסת – התקנון, יש לו משמעות, ויש מאחורי ההוראה הזאת היגיון מאוד בריא: כדי שקואליציה, למשל, תמנע מהאופוזיציה לדבר או להתנגד להצעת חוק שנתמכת על ידי הממשלה, חשבו שאולי יהיו ח"כים מהקואליציה שימנעו מאיתנו, מחברי האופוזיציה – זה לא משנה, בכל פעם זה מתחלף – שימנעו מחברי האופוזיציה את הזכות שלהם לטעון ולהסביר למה הם מתנגדים.

אורלי לוי אבקסיס: והרציונל שעומד פה – כדי לתת לדמוקרטיה, לפרלמנט, לדבר, להביע את דעתו.

אורלי לוי אבקסיס: זה הרציונל שעומד מאחורי הדברים.

אורלי לוי אבקסיס: כשהאופוזיציה מתנגדת, לא רק שצריך לתת לה את הבמה לדבר, מעבר לזה – אנחנו לא צריכים לבקש מכם אישור על הנאומים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא אמורים לתת לכם בכתב את הדברים שאנחנו אמורים להגיד, או את הדברים שאנחנו מתכוונים להגיד.

אורלי לוי אבקסיס: הרעיון הוא כזה: כשאתה מתנגד, אתה בעצם מבקש את הזכות לבוא ולטעון את הטיעונים שלך.

אורלי לוי אבקסיס: הרבה מאוד פעמים אנשים שעלו להתנגד – ואני רוצה להגיד לך, אני למעלה מ-13 שנים בכנסת – הרבה פעמים התנגדו אפילו מהותית והשתכנעו תוך כדי להצביע בעד.

אורלי לוי אבקסיס: השאלה היא אם כשאתה עולה ואתה בא במילה, כשאתה בא וטוען – אני רוצה להתנגד, עולה ומשכנע למה צריך לתמוך בחוק הזה – אז גם גזלת את הזכות של האופוזיציה להתנגד לתמיכת הממשלה, וגם אמרת פה איזשהו פאק, ועם זה ניסה התקנון להתמודד.

אורלי לוי אבקסיס: תור מספר 55

אורלי לוי אבקסיס: מה שאתם עשיתם מהכנסת זה בכייה לדורות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני רוצה להגיד לך – אני לא אגיד לך, כמו האחרים, שכשאנחנו נהיה שם אנחנו נעשה אותו דבר.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה שאתם תפסיקו את ההתנהלות הזו, כי ההתנהלות הזו מבזה לא רק אתכם, היא מבזה את כולנו, כי מה שנראה פה נראה כמו קרקס אחד גדול.

אורלי לוי אבקסיס: התקנון, עומד מאחוריו רציונל, בוא נכבד אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מתכוונים להגיע למצב שאנחנו מגישים לכם לצנזורה את הנאומים שלנו לפני שאנחנו יכולים לנאום אותם.

אורלי לוי אבקסיס: לזה עוד לא הגענו, תודה לאל.

אורלי לוי אבקסיס: ואני מקווה מאוד שבמדרון החלקלק שאתם הולכים בו לא תבקשו לתקן את התקנון ולבקש מאיתנו גם להגיש לכם בכתב מה אנחנו מתכוונים להגיד לפני שאנחנו עולים.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

יבגני סובה: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

יבגני סובה: להצעה הזאת התקבלה בקשת דיבור של שרה נוספת.

יבגני סובה: אם כן, אתם מסכימים?

יבגני סובה: כי על פי התקנון אתם יכולים להסכים, ואז אני אאפשר לשרת התחבורה מרב מיכאלי לדבר.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי.

קריאה: - - -

יבגני סובה: פועלים לפי התקנון, נכון?

יבגני סובה: אז ביקשתי.

יבגני סובה: שאלתי את מקלב ואת גפני.

יבגני סובה: חמש דקות, בבקשה, גברתי.

שלמה קרעי: יבגני, רק תפתח את סעיף 72 גם.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: לא צריך.

יעקב מרגי: התחרטתי.

יבגני סובה: רק שנייה.

יבגני סובה: שנייה.

שלמה קרעי: גם הוא לא קשור, כמו סעיף 42 שהזכרת.

יבגני סובה: אם כבר חבר הכנסת מרגי מגן עליי, סימן שקרה פה משהו.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אני מגן - - -

יבגני סובה: בבקשה, בבקשה, גברתי השרה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה רבה לחבר הכנסת מקלב ולחבר הכנסת גפני שהסכימו לי להגיב ולהיות משיבה נוספת.

מרב מיכאלי: קודם כול, אני רוצה להגיד שאני תומכת בהצעת החוק, משום שלמותר לציין שאני תומכת בשחרור נשים משימוש פסול בכוח שנותנת ההלכה לגבר, שימוש שערורייתי, ולצערי, פעמים רבות מדי - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יעקב מרגי: מנכ"ל הרכבת, יש לך משהו לומר על מנכ"ל הרכבת - - -

יבגני סובה: סליחה, סליחה, סליחה.

יבגני סובה: אני מבקש, אני מבקש לאפשר לשרה לדבר.

יבגני סובה: סליחה, סליחה.

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אל תבזי את הדת.

אורלי לוי אבקסיס: אין שום הלכה שכזו.

אורלי לוי אבקסיס: אם מישהו משתמש בזה - - -

יעקב מרגי: השערורייה היחידה זה מנכ"ל הרכבת.

יבגני סובה: רבותיי.

יבגני סובה: רבותיי, אני מבקש אני מבקש לתת לשרה לדבר, בבקשה.

ינון אזולאי: אולי תשחררו אותנו מהכבלים שלה יחד עם מנכ"ל הרכבת, עם כל ההתבטאויות שלהם.

ינון אזולאי: אולי זה יותר טוב.

אורלי לוי אבקסיס: "על כן יעזב איש את אביו ואת אמו ודבק באשתו".

אורלי לוי אבקסיס: זה המשפט.

מרב מיכאלי: צריך כמובן להגיד שהפתרון האמיתי והנכון לסוגיה הזאת הוא לתקן את התקלה בחוק שלנו ולחוקק בישראל נישואים אזרחיים.

קריאות: אוה.

מרב מיכאלי: לשמור, כמובן, חופש נישואים לכל מי שיבחר ותבחר להתחתן גם בנישואים דתיים - -

קריאות: - - -

מרב מיכאלי: - - אבל הרישום במדינה צריך להיות רישום של נישואים אזרחיים.

מרב מיכאלי: אחד הדברים שאנחנו עדיין צריכות וצריכים לעבוד עליהם הוא להשלים.

מאיר פרוש: תצאי מפה - - -

שלמה קרעי: איזו עזות מצח יש לך.

שלמה קרעי: נתנו לך לדבר - - - אין לכם בושה.

שלמה קרעי: אתם ממשלה - - -

יבגני סובה: רבותיי, תראו את ההבדל.

יבגני סובה: כשאתם ביקשתם להתנגד לא הפריעו לכם, והקשבתי בקשב רב.

שלמה קרעי: נתנו לה לדבר והיא - - -

יבגני סובה: אני מבקש, אני מבקש, אין הרבה חברי כנסת באולם.

יבגני סובה: אני לא אתחיל עכשיו להוציא ולקרוא לסדר.

יבגני סובה: אני מבקש לתת לשרה להשלים את דבריה.

מאיר פרוש: - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת פרוש, אני מבקש ממך לא להפריע.

יבגני סובה: לא, אני לא רוצה להוציא אותך מהאולם.

יבגני סובה: אתה רוצה שאני אוציא אותך מהאולם?

יבגני סובה: לא, אני שואל אותך.

יבגני סובה: לא רוצה.

יבגני סובה: אז, בבקשה, תיתנו לשרה להשלים את דבריה.

יבגני סובה: זו הבקשה, בקשתי צנועה.

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: אז תכבדו את הבקשה.

יבגני סובה: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: סליחה.

יבגני סובה: בבקשה.

מרב מיכאלי: במסגרת המאבק שלנו לשוויון, שוויון אזרחי ושוויון מגדרי, אני שמחה, גאה ומתרגשת לספר לכן ולכם שהודענו היום, שר האוצר ואני - - -

יעקב מרגי: - - - אין לך מה לומר?

מרב מיכאלי: אני שמחה גאה ומתרגשת לספר לכם ולכן - - -

ינון אזולאי: - - -

מרב מיכאלי: אדוני, אני מצטערת.

מרב מיכאלי: אני לא - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת אזולאי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: בבקשה.

ינון אזולאי: בסדר.

ינון אזולאי: תוציא אותי, ותוריד אתה אותה מהבמה.

מאיר פרוש: אני יוצא.

מאיר פרוש: אני יוצא.

מאיר פרוש: לא רוצה לשמוע.

יבגני סובה: אוקיי.

יבגני סובה: תודה רבה, חבר הכנסת פרוש, שאתה יוצא מהאולם.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: חסכת ממני קריאות.

יבגני סובה: בבקשה.

מאיר פרוש: תרדי כבר מהדוכן.

יבגני סובה: תודה רבה.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: תודה.

מאיר פרוש: תרדי מהדוכן.

יבגני סובה: תודה.

מאיר פרוש: תרדי כבר מהדוכן.

יבגני סובה: אדוני, תודה.

יבגני סובה: בבקשה.

מירב בן ארי: וואי, וואי, תפסיק כבר.

מאיר פרוש: תרדי מהדוכן.

מירב בן ארי: היי, מה זה?

מירב בן ארי: מה זה הדבר הזה?

מאיר פרוש: תרדי מהדוכן.

מירב בן ארי: תצא כבר, תצא.

מירב בן ארי: איך אתה מדבר.

קריאות: - - -

מירב בן ארי: מה זה?

מירב בן ארי: מה זה, אבל?

מירב בן ארי: למה לדבר ככה.

מירב בן ארי: מה?

יעקב מרגי: היא תאמר על התורה שערורייה?

יבגני סובה: חבר הכנסת אזולאי, חבר הכנסת אזולאי, קריאה שנייה.

מירב בן ארי: אני לא שומעת - - -

יבגני סובה: מירב, חברת הכנסת בן ארי, בבקשה, לא - - -

יעקב מרגי: היא תאמר על התורה שערורייה?

מירב בן ארי: מי?

מירב בן ארי: אני אומרת?

יעקב מרגי: את תעזי לומר את זה?

יעקב מרגי: על התורה שערורייה?

יעקב מרגי: את מצפה שלא ילכו?

יעקב מרגי: שלא ילכו נגדך?

יבגני סובה: אפשר להמשיך?

יבגני סובה: אפשר להמשיך?

יבגני סובה: אפשר להמשיך?

קריאות: - - -

ינון אזולאי: הם נתנו לה את האפשרות להשיב.

ינון אזולאי: לא לעניין.

יבגני סובה: אבל אפשר להמשיך שתי דקות ולתת לשרה לסיים את דבריה, בבקשה?

יבגני סובה: חברים.

יבגני סובה: בבקשה.

ינון אזולאי: עזוב, עזוב.

אורלי לוי אבקסיס: - - - לקחת אותך - - -

ינון אזולאי: זה לא מכובד - - -

מרב מיכאלי: במסגרת המאבק שלנו לשוויון - - -

קריאות: - - -

יבגני סובה: תראי, אני מבין, גברתי השרה.

יבגני סובה: אני יכול להוציא את כל האנשים מהאולם, ואז תדברי לאולם ריק, אבל אני מבין שזו ההתנהגות של חלק מחברי הכנסת.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: התנהגות שלה.

שלמה קרעי: היא קיבלה רשות והיא תוקפת אותם - - -

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: אני ממתינה בסבלנות.

יבגני סובה: אתה רוצה שהיא תגיש לך צנזורה?

יבגני סובה: שהיא תגיד על מה הולכת לדבר?

יבגני סובה: הרגע נתתם לי הרצאה שלמה על הצנזורה.

יבגני סובה: שתקתי ובקשב רב הקשבתי לדבריך.

שלמה קרעי: אז מותר להם לבקר אותה.

יבגני סובה: עכשיו אתה רוצה שהיא תביא צנזורה, ואתה מצנזר את דבריה?

מרב מיכאלי: ברור.

שלמה קרעי: - - -

יבגני סובה: אבל אתה לא מכבד אותה.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, אתה בדיוק על זה דיברת.

יבגני סובה: ואתה לא מכבד אותה, ואתה לא מתאפק שתי דקות לשמוע אותה.

יבגני סובה: זה מה שאני מבקש.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

שלמה קרעי: יש לי ביקורת.

שלמה קרעי: מספיק מילה אחת - - -

יבגני סובה: אבל אתה ביקשת לא לצנזר אותך, וחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, ביקשת לא לצנזר, ועכשיו אתם לא נותנים לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: זה קריאות ביניים - - -

מרב מיכאלי: זה לא קריאות ביניים.

יבגני סובה: אז תתאפקו שלוש דקות, תנו לשרה להשלים את דבריה, ולא לצנזר אותה.

יבגני סובה: זה מה שאני מבקש.

שלמה קרעי: זה קריאות הביניים, אתה מצנזר.

שלמה קרעי: אנחנו קוראים קריאות ביניים.

יבגני סובה: רבותיי, אני לא רוצה לקרוא לסדר - -

אורלי לוי אבקסיס: היא אמרה "הלכה" - - -

יבגני סובה: - - אבל הרגע אנחנו ניהלנו פה דיון ונתתי וכיבדתי אתכם, ואתם אלה שלא נותנים לה להשלים את הדברים.

יבגני סובה: אוקיי, אני מבקש לתת לה לסיים לדבר.

אורלי לוי אבקסיס: - - - היא אמרה שההלכה אומרת - - - איזו הלכה זו?

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: דודי, תודה שעזרת.

יבגני סובה: בבקשה.

מאיר פרוש: עוד לא ירדה?

אורלי לוי אבקסיס: אה, זה הלכה של הרפורמים, אולי.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: זה החברים החדשים.

משה אבוטבול: לפחות תיתני לגב לאומה.

משה אבוטבול: תיתני גב לאומה לפחות.

אורלי לוי אבקסיס: עזוב.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע, עד שהחיים מגיעים אליהם הם מורכבים, אסור - - - עד שמגיעים אליהם - - -

יבגני סובה: אני פשוט אבקש לא להפריע לשרת התחבורה להשלים את שתי הדקות שלה.

יבגני סובה: אני מוסיף לך שתי דקות.

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: שלוש.

יבגני סובה: שתי וחצי.

ישראל אייכלר: לחרף ולגדף את תורת ישראל, זה מה שהיא רוצה, זה מה היא עושה.

ישראל אייכלר: היא יכולה - - -

יבגני סובה: אדוני, אני קורא אותך - - -

ישראל אייכלר: - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת אייכלר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ישראל אייכלר: אתה לא צריך לקרוא לי.

ישראל אייכלר: אני יוצא.

יבגני סובה: בבקשה.

יבגני סובה: אני מוסיף לך שתי דקות.

מאיר פרוש: תרדי כבר.

מאיר פרוש: תרדי כבר.

יבגני סובה: אני מבקש, אני מבקש להוציא את חבר הכנסת פרוש מהאולם, בבקשה.

מאיר פרוש: תרדי כבר.

יבגני סובה: אני מבקש להוציא את חבר הכנסת פרוש מהאולם, תודה.

מאיר פרוש: תרדי כבר.

משה אבוטבול: נהיית פופולרי, אתה.

יבגני סובה: אני לא רוצה פופולריות כזאת.

יבגני סובה: אני מבקש לתת לשרה לדבר.

יבגני סובה: זה כל מה שאני מבקש.

יבגני סובה: בבקשה.

מרב מיכאלי: אז במסגרת המאבק שלנו לשוויון, שוויון אזרחי ושוויון מגדרי, אני שמחה, גאה ונרגשת לספר לכן ולכם שהבוקר הכרזנו, שר האוצר אביגדור ליברמן ואני, על מהפכה אדירה וחשובה.

מרב מיכאלי: לראשונה תונהג בישראל תקופת הורות המכונה "חופשת לידה לאבות"; בנוסף לתקופה שמוקנית להם עוד לפחות שבועיים, ואני מאמינה שזה יהיה חודש, של חופשת לידה לאבות, לגברים.

מרב מיכאלי: אם יש דבר שמחולל שוויון גם בבית וגם בעבודה, שמאפשר גם קשר קרוב לאבא עם הילדות והילדים, התינוקות שלו, שמאפשר שינוי בסטריאוטיפים המגדריים, שמאפשר יותר שוויון הזדמנויות בעולם העבודה, זאת חופשת לידה גם לאבות.

מרב מיכאלי: עכשיו, אני חייבת להגיד לכן ולכם, אני עמדתי כאן על הדוכן הזה לפני תשע שנים בתור חברת כנסת - - -

דוד אמסלם: רק בשטויות את מתעסקת, שגם אבא וגם אימא יהיו בחופשת לידה.

דוד אמסלם: כסף לתרופות לא נתתם.

דוד אמסלם: רק בחתולים, חופשת לידה לגברים, תראי במה את מתעסקת.

יבגני סובה: חבר הכנסת אמסלם.

שלמה קרעי: מזל שאת - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

יבגני סובה: בבקשה, תמשיכי, כי אחרת הם לא ייעצרו.

שלמה קרעי: מזל שאת לא יכולה להכריח גברים גם ללדת.

דוד אמסלם: תומכים בטרנסג'נדרים – זה מה שאתם מתעסקים.

מרב מיכאלי: צר לי עליכם.

מרב מיכאלי: פשוט, צר לי עליכם.

דוד אמסלם: כאילו אלה החיים - - - כל היום במסעדות.

מרב מיכאלי: איזו עליבות.

מרב מיכאלי: אין אבא ואין תינוק או תינוקת במדינת ישראל – וזה ממש לא משנה למי הם מצביעים, וזה ממש לא משנה מה דעותיהם הפוליטיות, וזה לא משנה מה מידת הדתיות שלהם; אין אבא, אין תינוק או תינוקת, ואין אימא, שלא ירוויחו רווח אדיר מהדבר הזה.

דוד אמסלם: כמה אתם לא מבינים את החיים.

דוד אמסלם: את לא מבינה כלום.

מרב מיכאלי: כל אבא יקבל הזדמנות להיות עם התינוק או התינוקת שלו בבית, בחודשים הראשונים הקריטיים האלה לעיצוב הזהות, האישיות והקשר עם ההורה.

שלמה קרעי: מה עם שעת הנקה לגבר?

אורי מקלב: - - -

יפעת שאשא ביטון: למה, אורי, המגע של האבא הוא לא מגע טוב?

יפעת שאשא ביטון: זה לא מגע - - -

יבגני סובה: בבקשה לסיים.

יבגני סובה: גברתי השרה, נא לסיים.

מרב מיכאלי: חברות וחברים - - -

דוד אמסלם: אתם הזויים.

יבגני סובה: חברים, אנחנו מסיימים ונעבור להצבעה.

יבגני סובה: בבקשה, משפט סיום.

מרב מיכאלי: איך משפט סיום?

מרב מיכאלי: אני לא הספקתי להגיד שום דבר והם רק צועקים כל הזמן.

יבגני סובה: מה לעשות, אבל נגמר הזמן.

יבגני סובה: מה לעשות, נגמר הזמן.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני קיבלתי זכות תגובה של חמש דקות ושתקתי פה על הדוכן שמונה דקות.

יבגני סובה: לא, דיברת והשמעת, והכול בסדר.

מרב מיכאלי: לא, לא.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, ברצינות.

יבגני סובה: נא לסיים, זה לא ייגמר ככה לעולם.

יבגני סובה: נא לסיים בבקשה.

מרב מיכאלי: אני עמדתי כאן על הדוכן כחברת כנסת בשנה הראשונה שלי - - -

דוד אמסלם: הגשנו פה הצעת חוק למען תרופות מצילות חיים, היא הצביעה נגד.

יבגני סובה: שמענו.

יבגני סובה: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: אבל זהות הילד בגיל שבוע, שהוא לא יודע בכלל שהוא קיים במציאות - - -

יבגני סובה: גברתי השרה, זה פשוט לא ייגמר, תסיימי, בבקשה, את דברייך.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת אמסלם, אני זוכרת כתבה בחדשות 12 שבה ראיתי אותך כאבא מטפל בילדים שלך, דואג להם, מבשל להם.

דוד אמסלם: מה הקשר לדברים?

מרב מיכאלי: הייתי מצפה ומקווה ומאמינה שדווקא אתה, שכל כך, באמת - - -

דוד אמסלם: שהאבא והאימא יהיו בבית?

דוד אמסלם: אני שואל אותך שאלה, שהאבא והאימא יהיה בבית?

מרב מיכאלי: דווקא אתה, שכל כך באמת לא חושש להפגין את הצדדים האלה באישיותך, תבין את החשיבות האדירה.

דוד אמסלם: לא קשור.

דוד אמסלם: דרך אגב, היום האב יכול להיות בחופשת לידה, זה או האבא או האימא, את רוצה את שניהם ביחד?

יבגני סובה: תודה, חבר הכנסת אמסלם, תודה רבה.

יבגני סובה: תודה.

דוד אמסלם: שישתו קפה ביחד עם הילד?

יבגני סובה: תודה, דודי, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: לאן הגעת?

יבגני סובה: חבר הכנסת אמסלם, תודה רבה.

יבגני סובה: אני מבקש, גברתי השרה, משפט סיום, בבקשה.

יבגני סובה: בבקשה, נא לסיים.

דוד אמסלם: בעשרות מיליוני שקלים האלה – אני מטפל בילדים שלי, ולא ביקשתי מהממשלה שקל.

דוד אמסלם: אני מטפל בהם, כי זאת החובה שלי.

דוד אמסלם: את רוצה, שמה?

דוד אמסלם: המעסיקים - - - האבא והאימא - - -

קריאה: - - -

יבגני סובה: נגמר לך הזמן, רוצים לעבור להצבעה.

מרב מיכאלי: בסדר, גם אני רוצה להצביע, אבל זה לא יכול להיות.

מרב מיכאלי: זה ממש סתימת פיות בצורה המופרכת ביותר.

מירב בן ארי: את צודקת - - -

יבגני סובה: נגמר הזמן.

מרב מיכאלי: למה אנחנו צריכות להסכים לסתימת הפיות הזאת?

מרב מיכאלי: מירב, עם כל הכבוד.

יבגני סובה: אני מבקש, אבל תכבדי גם אותי, בבקשה.

יבגני סובה: נא לסיים, משפט סיום.

שלמה קרעי: זה מה שאתם עושים לנו שנה שלמה.

שלמה קרעי: זה מה שמיקי לוי עושה לנו שנה שלמה.

מרב מיכאלי: אדוני יושב-ראש הישיבה, אני באמת אומרת לך, זאת ממש כניעה לסתימת פיות.

מרב מיכאלי: אז תוציא אותם.

מרב מיכאלי: תקרא אותם בקריאות ותוציא אותם.

מרב מיכאלי: סליחה.

יבגני סובה: אני הוצאתי חלק מהאנשים - - -

מרב מיכאלי: זה לא יכול להיות שבגלל שהם צועקים אני לא אקבל - - -

יבגני סובה: אני מבקש, אני נתתי לך מספיק זמן.

מרב מיכאלי: נתת לי זמן, אבל לא נתן לי אפשרות לדבר.

יבגני סובה: אני מבקש לסיים את דברייך, זה הכול.

מרב מיכאלי: לא, אני מצטערת.

יבגני סובה: מה זה "לא, מצטערת"?

יבגני סובה: אני מבקש - - -

מרב מיכאלי: אני קיבלתי חמש דקות לענות – דיברתי אולי דקה.

יבגני סובה: אני מבקש לסיים את דברייך.

מרב מיכאלי: אני עומדת כאן ושותקת ומחכה.

מרב מיכאלי: אני לא מוכנה לזה.

דוד אמסלם: מה זה קשור, דרך אגב, לחוק?

יבגני סובה: חבר הכנסת אמסלם, לא ביקשתי את העזרה שלך.

דוד אמסלם: מה זה קשור לחוק?

דוד אמסלם: מה זה קשור - - -

יבגני סובה: זה לא קשור לחוק, והיא ביקשה - - -

דוד אמסלם: תגיד לה על הסעיף.

יבגני סובה: זה לא קשור לחוק, ואני מבקש לסיים את דברייך.

דוד אמסלם: תגיד לה על הסעיף.

דוד אמסלם: מה, עכשיו היא מפרסמת שהיא ישבה עם הבוס שלך, ליברמן, בבוקר?

יבגני סובה: אני מבקש לסיים את דברייך.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני לא התחלתי.

מרב מיכאלי: סליחה, התקנון מאפשר לך להוציא אותם.

מרב מיכאלי: הם מפריעים ברצף.

יבגני סובה: נתתי לך מספיק זמן.

יבגני סובה: אני מבקש לכבד אותי.

יבגני סובה: לא נתת לי זמן לדבר.

יבגני סובה: אתה נתת לי זמן, והזמן הזה בוזבז על ידי צעקות בלתי פוסקות שלא אפשרו לי לדבר.

יבגני סובה: לא ייתכן.

קריאה: - - -

יבגני סובה: גברתי השרה, נתתי לך מספיק זמן.

יבגני סובה: אני מבקש.

יבגני סובה: אני נותן לך עוד זמן בשביל לסיים את דברייך, ונא לסיים את דברייך.

מרב מיכאלי: אני מצטערת.

מרב מיכאלי: אז תן לי לסיים את דבריי.

מרב מיכאלי: תוציא אותם.

יבגני סובה: אני מבקש לסיים את דברייך.

מרב מיכאלי: אז תוציא אותם.

יבגני סובה: אני אוציא אותם עוד מעט.

יבגני סובה: אני מבקש לסיים את דברייך.

מרב מיכאלי: אבל מתי תוציא אותם, אחרי שתגיד לי, קיבלת זמן לענות?

מרב מיכאלי: לא.

דוד אמסלם: מה עם סעיף 77?

דוד אמסלם: מה עם סעיף 77 - - -

יבגני סובה: אני נותן לך דקה לענות.

מרב מיכאלי: אבל אני לא יכולה לדבר, מה זה עוזר לי שאתה נותן לי דקה?

קריאות: - - -

יבגני סובה: גברתי, זה לא דו-שיח, היה לך מספיק זמן, נא לסיים.

מרב מיכאלי: אבל אדוני היושב-ראש, לא, אני מצטערת.

יבגני סובה: נא לסיים את דברייך.

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: אני רוצה מאוד לסיים את דבריי - - -

יבגני סובה: חברים, אני מבקש - - -

שלמה קרעי: מה זאת ההתדיינות הזאת - - - כבה לה את המיקרופון.

מרב מיכאלי: אני רק רוצה לסיים את דבריי.

יבגני סובה: שמעתי אותך, וביקשתי שתסיימי את דברייך כי עבר זמן.

מרב מיכאלי: אבל אני לא יכולה לסיים את דבריי כי הם לא נותנים לי לדבר - -

יבגני סובה: אני לא רוצה לקרוא לסדרנים - - -

מרב מיכאלי: - - ואתה, במקום להוציא אותם החוצה, נותן להם להשתלט על השיח.

מרב מיכאלי: לא יקרה.

מרב מיכאלי: לא יקרה.

דוד אמסלם: אתה רואה, זה לא יקרה, היא אומרת לך.

יבגני סובה: גברתי השרה, אני חוזר על התקנון - - -

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, אני מצטערת, באמת.

דוד אמסלם: לא יקרה, היא אומרת לך.

מרב מיכאלי: סליחה, לא יכול להיות.

יבגני סובה: את לא נותנת לי להגיב.

יבגני סובה: עלית לדוכן, וביקשת לדבר במסגרת סעיף 77 – נתתי זמן מעבר לזמן.

יבגני סובה: נכון שהיו הערות ביניים - - -

מרב מיכאלי: אבל לא נתת לי לדבר.

יבגני סובה: את לא נותנת לי להשלים את דבריי, אני מבקש להגיד גם לך כמה דברים.

יבגני סובה: עם כל הכבוד, את שרה בממשלת ישראל, ואני אומר לך: נתתי לך זמן; היו הערות ביניים – הוספתי לך זמן.

יבגני סובה: זה לא ייגמר.

יבגני סובה: אני יכול להוציא את כל האנשים ותדברי לאולם ריק, אבל זה מה שקורה בבית הזה.

יבגני סובה: תסיימי את דברייך.

יבגני סובה: אני נותן לך עוד דקה.

מירב בן ארי: - - -

יבגני סובה: לא ביקשתי לסייע.

יבגני סובה: אני נותן לך עוד דקה.

יבגני סובה: אני מבקש, חברים.

יבגני סובה: אני מבקש לא להפריע, כי אחרת אני אוציא אחד-אחד מהאולם.

יבגני סובה: אבל לך אני נותן עוד דקה לסיים את דברייך, בבקשה.

מרב מיכאלי: אז אני מבקשת שתוציא אותם משום שאני לא יכולה לדבר ככה.

קריאות: - - -

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש - - -

יבגני סובה: גברתי השרה, אני נותן לך דקה.

יבגני סובה: אני אוציא אנשים, אבל במסגרת הזמן את תסיימי את דברייך, בבקשה.

מרב מיכאלי: אני מבקשת זמן שבו אני אוכל לדבר.

מרב מיכאלי: אני לא מתכוונת להיאבק בהם.

יבגני סובה: את מתווכחת איתי.

יבגני סובה: תדברי בבקשה לאולם.

קריאות: - - -

יפעת שאשא ביטון: אנחנו ביום הראשון בכנסת?

יפעת שאשא ביטון: זו דינמיקה שכל הזמן קורית.

יפעת שאשא ביטון: תתעלמי מהם.

יפעת שאשא ביטון: תגידי את כל מה שיש לך - - - מי שלא רוצה להקשיב – יש לו בעיה.

יבגני סובה: תודה רבה, שרת החינוך.

משה אבוטבול: תאזיני לשרת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: 17 דקות כל האירוע הזה.

יבגני סובה: אני מבקש לסיים את דברייך בתוך דקה.

יבגני סובה: חברים, אני מבקש לא להפריע, כי אני אקרא אתכם לסדר ואני אוציא מהאולם.

יבגני סובה: בבקשה, אני נותן לך עוד דקה מתוך כבוד, ואני מאפשר לך לסיים את דברייך.

שלמה קרעי: אתה ביקשת ממנה לרדת.

שלמה קרעי: לא עושים איפה ואיפה.

שלמה קרעי: לי הוא כיבה את המיקרופון.

יבגני סובה: חבר הכנסת קרעי, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

יבגני סובה: אתה כבר היית בקריאה ראשונה – פעם שנייה אני קורא אותך.

שלמה קרעי: לא הייתי בקריאה ראשונה.

יבגני סובה: היית בקריאה ראשונה.

יבגני סובה: אתה רשום אצלי.

יבגני סובה: אתה רשום אצלי, ואתה בקריאה ראשונה.

יבגני סובה: עכשיו קראתי אותך לסדר פעם שנייה.

יבגני סובה: תודה רבה.

משה אבוטבול: תסיימי ותגידי - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת אבוטבול, אתה בקריאה ראשונה.

יבגני סובה: תודה רבה.

מרב מיכאלי: המאבק הזה לחופשת לידה שוויונית, שהוא אחד הדברים המרכזיים שיקדם שוויון מגדרי בבית ובעבודה, הוא מאבק שמנהלים אותו פמיניסטיות וארגונים פמיניסטיים כבר המון המון שנים.

מרב מיכאלי: הייתה לי זכות להגיש את הצעת החוק הזאת לראשונה על שולחן הכנסת בשנה הראשונה שלי כאן כחברת כנסת.

מרב מיכאלי: עמדתי והצגתי אותה - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

יבגני סובה: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – קריאה ראשונה.

מרב מיכאלי: עמדתי והצגתי אותה כאן והיא לא עברה.

מרב מיכאלי: כשהייתי באופוזיציה, ייצגתי אותה, ניסיתי לקדם אותה, נאבקתי עליה, ועכשיו, לשמחתי הרבה, אני חלק ממשלה שלראשונה, אי פעם, מביאה לחברה הישראלית את הבשורה האדירה של חופשת לידה, תקופת הורות, שמיועדת לאבות.

מרב מיכאלי: זו בשורה אדירה לתינוקות, לילדות, לילדים, לאבות שמקבלים זכות להורות פעילה, וכמובן לנשים ולאימהות.

מרב מיכאלי: אני מאושרת שמפלגת העבודה, שהכניסה את הדרישה הזאת להסכמים הקואליציוניים, זוכה להיות הראשונה שמביאה את הדבר הזה.

מרב מיכאלי: ואני מאושרת שהממשלה הזאת מקדמת שוויון מגדרי ומקדמת את טובת הילדות והילדים בכל המשפחות במדינת ישראל.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני.

יבגני סובה: תודה רבה לגברתי השרה.

יבגני סובה: אנחנו נעבור להצבעה.

יבגני סובה: חבר הכנסת אבוטבול, להצביע, לפחות תצביע.

יבגני סובה: בואו נעבור להצבעה, וסוף-סוף נצביע.

יבגני סובה: הצעת החוק הראשונה של חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה, הצבעה.

יבגני סובה: שמעתם היטב, נכון?

יבגני סובה: הצבעה.

יבגני סובה: שלא תגידו שלא שמעתם, הצבעה.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: בעד – 21, אין מתנגדים, אין נמנעים; אני מוסיף גם את שרת התחבורה – אני רק אומר את זה לפרוטוקול, היא בעד.

יבגני סובה: הצעת החוק תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יבגני סובה: תבדקו אם ההצבעה של עאידה תומא סלימאן נקלטה.

יבגני סובה: כן, לוועדת החוקה, חוק ומשפט – לא ראיתי פה הצעות נוספות.

יבגני סובה: איך את מצביעה?

יבגני סובה: איך גברתי מצביעה?

יבגני סובה: בעד.

יבגני סובה: נא להוסיף את ההצבעה של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו עוברים להצבעה השנייה, הצעת חוק מוצמדת של חברי הכנסת מקלב ומשה גפני: הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון – הגבלת שימוש בכרטיסי אשראי לסרבני גט), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת אורי מקלב וקבוצת חברי הכנסת, הצבעה.

יבגני סובה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25

יבגני סובה: נמנעים – אין

יבגני סובה: 25 בעד, אין מתנגדים.

יבגני סובה: אני קובע כי הצעת חוק זו התקבלה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך דיון.

יבגני סובה: [הצעת חוק פ/278/24; נספחות.

יבגני סובה: ]

יבגני סובה: רבותיי, אנחנו נעבור לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק סייעות במוסדות חינוך, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יעקב מרגי וקבוצת חברי הכנסת.

יבגני סובה: מי שינמק את ההצעה – חבר הכנסת יעקב מרגי, מהמקום, בבקשה.

יעקב מרגי: חברים – תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: אני אחלק את זמני, אני אקצר.

יעקב מרגי: רציתי לומר בפירוט אבל אני לא יכול לעבור בשתיקה על מה שעשתה פה השרה הכי אנרכיסטית שהייתה בתולדות מדינת ישראל, שרה פרובוקטיבית.

יעקב מרגי: היא לא תעז לעמוד פה וללגלג על הקוראן או על כל דת אחרת, צבועה שכמותה.

יעקב מרגי: מרשה לעצמה לעמוד פה, לומר שההלכה היא שערורייתית.

יעקב מרגי: חוצפה.

יעקב מרגי: שרה אנרכיסטית שדרדרה את השיח הישראלי, עשתה פיגוע לשפה העברית, ולצערי הרב הרבה אנשים טועים והולכים אחריה.

יעקב מרגי: תראו לאן דרדרה את מפלגת העבודה, בושה וחרפה.

יעקב מרגי: מחקה למפלגת העבודה את כל ההיסטוריה המפוארת שלה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, להצעת החוק.

יעקב מרגי: 35,000 סייעות מועסקות במערכת החינוך, חלקן עובדות בגני ילדים בצמוד לגננות, חלקן עובדות בבתי הספר לחינוך מיוחד בצמוד למורה, וחלקן משלבות ילדים עם צרכים מיוחדים ורפואיים בחינוך הרגיל.

יעקב מרגי: תפקידן במערכת החינוך הוא חיוני והוא בעל השפעה ישירה ועמוקה על התלמידים, ולמרות כוחן המספרי הרב, מקצוע הסייעת אינו מוסדר.

יעקב מרגי: לאור השינוי בתחומי האחריות של הסייעת, אשר נכללים בה כיום גם תפקידים פדגוגיים, הסייעת היא שותפה מלאה בפעילות היום-יומית, ועל כן יש מקום לעגן את תנאי הכשירות וההכשרה ואת תפקידי הסייעת בחוק.

יעקב מרגי: אני רוצה בהזדמנות זאת להודות לשרת החינוך ולשר המשפטים, שעשו הכול כדי שהצעת החוק הזאת תעבור בקריאה טרומית.

יעקב מרגי: כמובן, אני נעניתי לדרישה לתאם את המשך החקיקה, יש בזה אמירה, זה תהליך שהתחלנו – הכול חינוך, מלידה עד הבגרות, הכול חינוך, וזו עוד לבנה חשובה וזו זכות שמגלגלים לידי זכאי, ואני שמח שזה נפל במשמרת שלך.

יעקב מרגי: תודה, גברתי.

יבגני סובה: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי.

יבגני סובה: מי שתשיב להצעה זו היא שרת החינוך יפעת שאשא ביטון.

יבגני סובה: בבקשה, גברתי השרה.

יבגני סובה: עשר דקות לרשותך.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול תודה רבה לחבר הכנסת מרגי על ההצעה החשובה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של סייעות במערכת החינוך הוא נושא חשוב, הוא אקוטי במיוחד בימים האלה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו יודעים שזה משהו שדורש התייחסות וטיפול כבר הרבה מאוד שנים, במיוחד עכשיו כשהכנסנו את המערך לגיל לידה עד שלוש, שאגב, שם אנחנו כבר מתחילים להסדיר את כל הנושא של ההכשרה ולבנות את הפרופסיה, וזה צריך כמובן להיות גם בגנים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כמובן תומכים בהצעה הזאת רק אנחנו מבקשים שזה ייעשה בתיאום, מהטעם הפשוט שיש חלקים שאינם קשורים לחקיקה.

יפעת שאשא ביטון: אפשר כמובן ליישם אותם, אבל בתהליכים מקבילים.

יפעת שאשא ביטון: אני מברכת אותך על ההצעה, ואני מבקשת מהכנסת לתמוך בה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לשרה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ביקש להתנגד חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בסדר גמור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, הצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כך, תוצאות ההצבעה: בעד – 20, נגד – אפס ואין נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: גם חבר הכנסת מקלב וגם חבר הכנסת – נוסיף אתכם לפרוטוקול.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כולם הצביעו אחרי, בסדר גמור, נוסיף אתכם לפרוטוקול.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצעת החוק עוברת לוועדת החינוך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצעת חוק סייעות במוסדות החינוך עברה.

משה אבוטבול: צירפת אותי, בבקשה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן, צירפנו גם אותך וגם את בוסו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/3408/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כך, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הסדרת מקצוע הרנטגנאות והדימות), התשפ"ב–2022.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה בהנמקה מהמקום, של חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, זו הצעה שלי ושל חברי חבר הכנסת אחמד טיבי, שלמעשה מדובר בהמשך של החוק שיזם לפני שנים רבות חברי אחמד טיבי, שזה הסדרת המקצועות הפרא-רפואיים.

אוסאמה סעדי: זה התחיל במקצועות של פיזיותרפיה ושל ריפוי בעיסוק שלא היו מוסדרים כלל וכלל, ומאז החוק שלו המקצועות האלה הוסדרו בחוק.

אוסאמה סעדי: כיום אנחנו מגישים בקשה להצעת חוק לתיקון החוק ולהסדיר את מקצוע הרנטגן.

אוסאמה סעדי: מדובר במקצוע שלא מוסדר על אף שמאות תלמידים ומאות סטודנטים לומדים את המקצוע הזה הן בתוך המכללות והאוניברסיטאות בתחום המדינה והן באוניברסיטאות ומכללות ברשות הפלסטינית ובירדן ובמדינות אחרות.

אוסאמה סעדי: לכן, הגיעה השעה באמת להסדיר את המקצוע הזה, מה גם, גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, שיש לנו כמעט 200 בוגרים שסיימו את לימודיהם באוניברסיטאות בג'נין, בא-נג'אח ובעוד אוניברסיטאות בירדן, ועד היום הבוגרים האלה, לא הוכרו התעודות שלהם והם לא רשאים לעסוק במקצוע הזה.

אוסאמה סעדי: ולכן חברי אחמד טיבי הניח את הצעת החוק החשובה הזאת כדי להסדיר את המקצוע הזה, מקצוע הרנטגן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שאנחנו נשלים את החקיקה של החוק הזה בשנייה ושלישית כמה שיותר מוקדם - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: - - על מנת באמת לתת פתרונות למאות בוגרים שמחכים לחוק החשוב הזה.

אוסאמה סעדי: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ינמק מטעם הממשלה השר חמד עמאר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

חמד עמאר: כבוד היושבת-ראש, לפנייך הצעת חוק להסדרת מעמדם של העוסקים בתחום הרנטגנאות באמצעות חקיקה ראשית שתעניק הכרה לעוסקים בתחום ובד בבד תתווה אמות מידה מקובלות להעסקתם במערכת הבריאות ותנאים לקבלת רישיון לעיסוק במקצוע.

חמד עמאר: לאור החשיבות בהסדרת המקצוע, שאושרה גם בדמות הצעת חוק ממשלתית בקרב חברי ועדת השרים לענייני חקיקה, אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית, שתצטרף גם היא לקידום החקיקה הממשלתית בנושא.

חמד עמאר: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, כבוד השר חמד עמאר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה כאשר הוועדה המוסמכת היא ועדת הבריאות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי בעד, מי נגד, מי נמנע?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, בעד – 16, נגד – אפס ואף נמנע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות עוברת לוועדת הבריאות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/3553/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – ביטוח שאירים לאלמן), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת דודו אמסלם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת – לפיד, למה אתה מתנהג ככה?

דוד אמסלם: את מי זה משרת?

דוד אמסלם: אפילו פוליטית זה לא משרת אותך.

דוד אמסלם: ומה זה עוזר לעם ישראל?

דוד אמסלם: ביום השואה אתה לא הולך אפילו לטקס ממלכתי לכבד את עם ישראל ובוודאי את ניצולי השואה.

דוד אמסלם: אתה בורח מהשומרים שלך כמו איזה נער פוחז, כאילו אתה נמצא באיזה סרט פרסומת.

דוד אמסלם: אתה לא מנחם.

דוד אמסלם: אני שומע שאתה לא מנחם משפחות שכולות, למה עשית לך כלל: אתה לא הולך לנחם משפחות שכולות כחליפי עם השיירה שלך.

דוד אמסלם: אבל לאלחרומי, שנפל בקרב, אתה בכית – איך אמרתי?

דוד אמסלם: אתה ניגבת את הדמעות עם החליפה הכחולה שלך של ורסצ'ה, שהייתה אחרי זה צריכה ללכת לניקוי יבש.

דוד אמסלם: התנפחו לך ככה העיניים.

דוד אמסלם: איך אמרת למנסור?

דוד אמסלם: זה נפל בקרב, אני איתכם, ליבי נשבר.

אורלי לוי אבקסיס: מורשת אלחרומי.

דוד אמסלם: אבל לאלעד אתה לא תגיע לנחם את המשפחות השכולות לפני כמה ימים.

דוד אמסלם: אתה, בעצם, אם זה לא מטוס ג'מבו פרטי שלך, אתה לא נוסע.

דוד אמסלם: אתה, דרך אגב, מעדיף לשבת בדובנוב, בקפה עם החבר'ה, מאשר לנסוע לנחם את המשפחות.

דוד אמסלם: בקיצור, אתה איש שפל, אתה איש כזה קטן.

דוד אמסלם: אתה עוד מבקש להיות ממלא מקום או ראש הממשלה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: תראה לאיזה תחתית הגענו.

דוד אמסלם: אתה לא שירת בצה"ל באופן מעשי, אבל אתה גם לא מכבד את החיילים, אתה לא מכבד את החללים.

דוד אמסלם: אתה עסוק כל היום רק בשטויות, אתה מרמה את עצמך מבוקר עד לילה, אתה מנפח את עצמך כל היום בהליום, ואתה גם מאמין בבלוף של עצמך, זאת הבעיה.

דוד אמסלם: אני מאמין שאתה מאמין בבלוף של עצמך.

דוד אמסלם: תתבייש לך.

דוד אמסלם: אני מתבייש שיש אנשים כמוך בכלל בכנסת, כחברי כנסת, אני לא מדבר על תפקיד ממלכתי כזה או אחר, כחבר כנסת.

דוד אמסלם: ואתה בא ומטיף לנו מוסר איך אנחנו מדברים.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לעבור לנושא אחר, חבר הכנסת קרעי, לפני שאני מגיע לחוק.

דוד אמסלם: חברת הכנסת לוי, לפני כמה ימים ראינו בטלוויזיה, בערוץ 13, את הכתבה של אילה חסון על גל הירש.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לכם, להזכיר, כשהייתי יושב-ראש ועדת הפנים, בתחילת הדרך, אני מקיים דיון על מסמך יצחקי.

דוד אמסלם: מה זה מסמך יצחקי?

דוד אמסלם: פתאום מסתבר לי שניצב יצחקי אוסף חומרים על ח"כים ואנשי ציבור.

דוד אמסלם: יש לו תקציר מנהלים במגירה, הוא מחליט מתי להפעיל אותו.

דוד אמסלם: זה יושב.

דוד אמסלם: פתאום מסתבר לו שרוצים למנות את גל הירש למפכ"ל.

דוד אמסלם: לא בא לו בטוב.

דוד אמסלם: אולי גל הירש יזיז אותו מהתפקיד.

דוד אמסלם: אולי גל הירש יגיד לו לבוא לעבודה ולעשות את העבודה.

דוד אמסלם: הרי הוא לא עובד.

דוד אמסלם: אז הם מחליטים ליירט אותו.

דוד אמסלם: הוא מתקשר לגיא ניר, שזה ראש מחלקת המודיעין שמה, שזה האינסטנציה המרכזית לאיסוף החומר ואומר לו: אני מבקש ממך לאסוף חומר על גל הירש, תביא לי.

דוד אמסלם: תבינו איך עובד ארגון פשיעה, הכי גדול במדינת ישראל, שקציניו יושבים בלהב.

דוד אמסלם: אני הייתי בטוח דרך אגב שיעצרו אותו במקום.

דוד אמסלם: אז דיברנו על זה.

דוד אמסלם: אני מביא אותם לדיון, שואל את אלשיך: תגיד, אתה מכיר את התקציר?

דוד אמסלם: הוא אומר לי: לא.

דוד אמסלם: דרך אגב, הזמנו את מנדלבלוף, כמובן הוא לא בא, הוא שלח את רז נזרי.

דוד אמסלם: אני שואל את רז נזרי: אתה מכיר דבר כזה?

דוד אמסלם: הוא אומר לי: לא.

דוד אמסלם: אני אומר לו: אתם זוכרים את אדגר הובר?

דוד אמסלם: אדגר הובר היה ראש ה-FBI בארצות הברית קרוב ל-30 שנה, אסף חומרים על כל נשיא.

דוד אמסלם: וככה יירטו את גל הירש.

דוד אמסלם: כל חטאו היה – גיבור ישראל דרך אגב, בן אדם שהיה פנימיון, מגיל 14 הוא כבר ייעד את עצמו למערכת הביטחון ולצה"ל, תרם לביטחון מדינת ישראל כל חייו, אבל פתאום הוא נהיה אויב האומה, פתאום הוא מחלק שוחד בגיאורגיה.

דוד אמסלם: זה גיאורגיה, יש איזה שדה מוקשים בראשון לציון שהוא רצה לעשות אותו כמעט בהתנדבות.

דוד אמסלם: לקחו בן אדם ערכי, מוסרי, בין הגבוהים במדינת ישראל, הפכו אותו לעבריין, וזה - - -

ישראל אייכלר: סליחה, כשאתה היית יושב-ראש היה קצין שבא וסיפר את הדברים האלה.

דוד אמסלם: כן, נו.

דוד אמסלם: הזמנו.

דוד אמסלם: הסברתי.

ישראל אייכלר: מי היה הקצין?

דוד אמסלם: גיא ניר.

דוד אמסלם: הוא אומר: התקשרו אליי, אמרו לי: תביא חומר.

דוד אמסלם: הוא אומר: אבל אין.

דוד אמסלם: אז תמציא.

דוד אמסלם: ככה לקחו כמעט מחבל, שקוראים לו גל הירש, מהחיזבאללה, ויירטו אותו, כשכל פשעו וחטאו שהממשלה באה ואמרה לו: תשמע, אולי תבוא תעשה סדר קצת במשטרה.

דוד אמסלם: חבר'ה, אם זה לא הפיכה.

דוד אמסלם: מה זה הפיכה?

דוד אמסלם: הרי בכל מדינה נורמלית האנשים האלה היום היו יושבים בבית סוהר, אתם יודעים את זה, להרבה מאוד שנים, על ניסיון הפיכה.

דוד אמסלם: אבל היום הם מסתובבים ברחוב.

דוד אמסלם: מי?

דוד אמסלם: ליאת בן ארי, התובעת, אותו סיפור.

דוד אמסלם: תופרת לנתניהו היום את התיקים.

דוד אמסלם: במקום לשבת בבית סוהר היום היא עכשיו בבית משפט, טוענת – וממשיכה לתפור את התיקים של ראש הממשלה.

דוד אמסלם: מי? שי ניצן, שיש לו מתפרות הכי גדולות?

דוד אמסלם: נתנו לו, כן.

דוד אמסלם: גנבו תפקיד כאן בספרייה הלאומית, המציאו לו תפקיד ונתנו לו איזה כמה עשרות אלפי שקלים בכל חודש.

דוד אמסלם: למה לא? הפנסיה שלו לא מספיקה, של 70-60, ניתן לו עוד תפקיד ככה על הדרך.

דוד אמסלם: למה לא?

דוד אמסלם: תראו איזה עבריינים יושבים היום בצמתים של מדינת ישראל.

דוד אמסלם: ומה אומר גל הירש?

דוד אמסלם: דרך אגב, כל העובדות היו בפנינו כל השנים.

דוד אמסלם: אף אחד – אבל כשהוא דיבר, כל מיצי הקיבה של אזרחי מדינת ישראל, בוודאי ההגונים, התהפכו, התהפכה הקיבה שלהם.

דוד אמסלם: בגלל שעשיתם אותו חולה, עשיתם את המשפחה שלו חולים, את הבנות שלו, הילדה שלו הפילה, מכר את ביתו.

דוד אמסלם: וכל זה, מה פשעו וחטאו?

דוד אמסלם: למה יצחקי לא יושב היום בבית סוהר, מחלטים לו בכלל את כל הבית שלו?

דוד אמסלם: למה שי ניצן לא נמצא היום במעצר ובחקירה?

דוד אמסלם: למה מנדלבליט לא נמצא במעצר היום?

דוד אמסלם: למה ליאת בן-ארי לא נמצאת בבית סוהר?

דוד אמסלם: לכן אני היום הגשתי הצעת חוק.

דוד אמסלם: כרגיל, היא לא תעבור כאן, אבל בעזרת השם נעביר אותה כשנדיח את כל המושחתים האלה מכאן – הצעת חוק להקמת ועדת חקירה ממלכתית, שתבדוק את כל סוגיית גל הירש מתחילה ועד סופה, ואז נראה את העבריינים האלה, מה הם יגידו.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לעבור להצעת החוק הזאת שהגשתי.

דוד אמסלם: הרי על מה מדובר?

דוד אמסלם: דרך אגב, היום המצב הוא שבן אדם שנפטרה אשתו או הוא, לא חשוב, זאת אומרת אחד מבני הזוג נפטר, והם משלמים ביטוח לאומי וכו', ויש להם ילדים עד גיל 18 – הם מקבלים קצבת שאירים.

דוד אמסלם: אבל כשהם מגיעים לגיל 18, אז אם אתה גבר ואתה מרוויח עד 6,000–7,000 שקל, יש לך איזה הכנסה, לא משנה, מכל המקורות שלך, אז מפסיקים לתת לך את קצבת השאירים.

דוד אמסלם: אבל אם את אישה, גם אם את מנכ"לית בנק לאומי, אין בעיה.

דוד אמסלם: מה שמדהים אותי בכל פעם מחדש, הרי זו אפליה על רקע מגדרי פר אקסלנס, אין שאלה פה.

דוד אמסלם: איך החוק הזה בכלל עבר?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אם אתם עושים מבחן הכנסה, אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: אבל יש הרבה גברים שפנו אליי – דרך אגב, לצערי הרב, אני מכיר את זה על עצמי, וזה די הפתיע.

דוד אמסלם: אני רק לא ידעתי אז שזה רק לגברים – חשבתי שזה לכולם.

דוד אמסלם: אז בסדר.

דוד אמסלם: אמרתי: אחלה.

דוד אמסלם: פנו אליי אנשים שמרוויחים 5,000 או 6,000 שקל.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם חושבים שבגיל 19 הילד כבר יצא מהבית, כבר יש לו בית, יש לו דיור ציבורי, הוא כבר מרוויח איזה 20,000.

דוד אמסלם: הם לא מבינים - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: - - שהבן-אדם יושב אצלך בבית – אתה צריך לפרנס אותו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת.

דוד אמסלם: שנייה.

דוד אמסלם: לכן, אני רוצה לומר גם לממשלה – דרך אגב, השר מאיר כהן דיבר איתי אתמול, והסכמנו שהממשלה תביע את עמדתה בעוד שבועיים, ולכן לא נצביע.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לומר לממשלה משפט אחרון: תראו, רבותיי, אני מבקש מכם אפילו לא להצביע, בגלל שנביא את זה למגרש של האדמו"רים שלכם, לבג"ץ, כדי שיסבירו לנו שם – איך אמרה מרב מיכאלי, השרה מיכאלי?

דוד אמסלם: חופשת לידה להורים, לאבא - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא לסיים.

דוד אמסלם: - - שזה עולה מאות מיליוני שקלים.

דוד אמסלם: לזה יש להם כסף, אבל להורים - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא לסיים.

דוד אמסלם: - - דרך אגב, לגברים שנשארים עם קצבה של ממש גרושים ורוצים לגדל את המשפחה שלהם – תראו, ככה היה בסדום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת.

דוד אמסלם: זאת היא ממשלת סדום.

דוד אמסלם: הכול הפוך.

דוד אמסלם: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: דודו אמסלם, לסיים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/2078/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: << קריאה >> היו"ר ג'ידא רינאוי זועבי: מוצמדת להצעה עוד הצעת חוק דומה של חבר הכנסת שלמה קרעי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

שלמה קרעי: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אמרנו שבכל פעם שנעלה, נברר אם צריך לחזור כאן על מילות ההמנון.

שלמה קרעי: צריך לחזור?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אתה יכול להמשיך בהצעה שלך, בבקשה.

שלמה קרעי: אגב, אני רוצה לומר לך שלא תבני יותר מדי – אל תתפרי חליפות לשגרירות או לקונסוליה בסין כי - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני לא תופרת, אני קונה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל בסדר.

שלמה קרעי: תופרת, קונה – זה אותו דבר.

אורלי לוי אבקסיס: מי תופר?

אורלי לוי אבקסיס: מי תופר?

דוד אמסלם: אל תקני – תקני שם, בעלי אקספרס.

דוד אמסלם: תחכי עד הסוף.

דוד אמסלם: תחכי עד הסוף.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נדבר על חליפות אחר כך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, תמשיך.

דוד אמסלם: תחכי עד הסוף.

דוד אמסלם: עד הסוף תחכי.

שלמה קרעי: מה שאתם לא מבינים זה שכבר אין לכם רוב בכנסת ושהממשלה הגיעה לסוף דרכה, ושאנחנו הולכים, בעזרת השם, לבטל את כל המינויים – את היועצת המשפטית לממשלה, את השגרירים, את הקונסולים.

דוד אמסלם: הגשנו הצעות חוק היום.

שלמה קרעי: הגשנו הצעת חוק היום שכל המינויים שנעשו בתקופת ממשלת ההונאה, שנעשו באופן לא לגיטימי, בלי לקבל מנדט אמיתי מהציבור, יהיו בטלים ומבוטלים כעפרא דארעא.

שלמה קרעי: אז לא כדאי לתפור חליפות.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר משפט אחד על השרה מרב מיכאלי.

שלמה קרעי: חרפה שיש שרה כזו במדינת היהודים.

שלמה קרעי: שרה שעומדת כאן מעל הדוכן ומשמיצה ומטנפת ומחרפת ומגדפת, כמו גוליית בזמנו, שהיה קם השכם והערב ומחרף מערכות אלוקים חיים.

שלמה קרעי: היא עומדת כאן ואומרת שההלכה קובעת שהגבר צריך לפגוע באשתו.

שלמה קרעי: את לא מתביישת?

שלמה קרעי: תגידי, מה אמרת על מנכ"ל הרכבת, שרק לפני כמה ימים התברר שהוא השתמש בכמה בחורות שילכו על פסי הרכבת כדי שחרדים לא יתקרבו?

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: את צבועה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל פמיניסטית.

אורלי לוי אבקסיס: פמיניסטית.

שלמה קרעי: עלק פמיניסטית.

אורלי לוי אבקסיס: עלק.

שלמה קרעי: צבועים.

מאיר פרוש: השרה גינתה את זה?

אורלי לוי אבקסיס: לא.

שלמה קרעי: היא לא דיברה על זה בכלל.

שלמה קרעי: היא לא גינתה את זה.

דוד אמסלם: העיקר היא נתנה לבעלה של אותה אחת חופשת לידה איתה ביחד.

שלמה קרעי: וכשמינו את איסמן לפרקליט המדינה, עם כל הפרשות שלו, כל הפמיניסטיות כאן בקואליציה עמדו על הרגליים האחוריות ומנעו את המינוי הזה?

שלמה קרעי: אתם חבורה של צבועים.

אורלי לוי אבקסיס: נהפוך הוא, מיכל רוזין אמרה שזה בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: הפכנו – הם עשו וי, צ'ק ליסט, וזה בסדר.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: אם שואלים אותך אם יש לך חוטיני בארון, זה בסדר, זו מילה יפה.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: לאחת כזאת - - -

אורלי לוי אבקסיס: סליחה, וזהבה גלאון לא המשיכה להיות בקשר עם המטריד הסדרתי אצלה במפלגת מרצ?

ג'ידא רינאוי-זועבי: קרעי, לא נשאר לך הרבה זמן.

שלמה קרעי: לא, אמרת שתוסיפי לי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חמש שניות אני אוסיף, אין בעיה.

אורלי לוי אבקסיס: עם כל התלונות, היא הלכה לבקר אותו, להיות איתו, לתמוך בו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, לא אכפת לי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: פשוט חבל על הצעת החוק.

אורלי לוי אבקסיס: ו"כולן" – הארגון הזה שאומרים שם שאישה לא יכולה להטריד אישה – הן צבועות.

אורלי לוי אבקסיס: כל השמאל הפמיניסטי הזה הוא צבוע.

שלמה קרעי: אורלי, זה בדיוק מה שאני אומר.

שלמה קרעי: אני מסכים עם כל מילה, ותודה על הגיבוי.

אורלי לוי אבקסיס: אני - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז אתה מסיים בזה.

שלמה קרעי: אני רוצה לסכם ולומר: עפר לפיה של השרה הזאת שעמדה כאן וחירפה מערכות אלוקים חיים.

שלמה קרעי: לחובת

שלמה קרעי: כם נזקפה כל הפגיעה בקדוש וביקר לעם ישראל.

שלמה קרעי: אתם הגעתם לסוף דרככם.

שלמה קרעי: לכו הביתה ותטמנו את הראש עמוק בפח האשפה של ההיסטוריה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת קרעי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בנוסף, יש עוד הצמדה של הצעת חוק של חבר הכנסת יואב קיש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הוא לא נמצא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כך, אנחנו הולכים להצביע.

דוד אמסלם: לא.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא מצביעים היום – נכון, נכון, נכון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/846/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כך, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (ריבית פיגורים בגין אי-תשלום קנס על עבירת חניה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת ישראל אייכלר וקבוצת חברי הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, בבקשה, תשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חבר הכנסת אייכלר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עשר דקות.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

ישראל אייכלר: כבוד חברי הכנסת, כבוד היושב-ראש, כבוד חברי הכנסת, מה שהיה פה עם יושבת-ראש מפלגת העבודה, שרת התחבורה, הוא מעשה בלתי אנושי, בלתי הגון ובלתי מקובל בשום פרלמנט בעולם ובשום יחסים בין בני אדם.

ישראל אייכלר: מה היא עשתה פה?

ישראל אייכלר: אני רוצה שכל הצופים ידעו.

ישראל אייכלר: לא הייתה לה אפשרות לקבל זכות דיבור, אבל התקנון אומר שאם המציעים מסכימים, היא יכולה לעלות.

ישראל אייכלר: הרב משה גפני והרב אורי מקלב הגישו הצעת חוק לעזור לעגונות.

ישראל אייכלר: היא באה בערמומיות לא אנושית, ואומרת להם שהיא רוצה לעלות, שייתנו לה רשות.

ישראל אייכלר: הם הבינו שבטח היא רוצה לשבח את העזרה לאישה עגונה, שחברי הכנסת הביאו לה פתרון או חיזקו את בתי הדין הרבניים שיוכלו למנוע עגינות, עגונות.

ישראל אייכלר: מה היא עשתה?

ישראל אייכלר: היא עלתה לפה, והיא יודעת שהרב גפני והרב מקלב מייצגים מאות אלפי יהודים שהתורה בשבילם היא קדושה, תורת השם היא שמיים, שהקדוש ברוך הוא נתן לנו בהר סיני, פרשת השבוע.

ישראל אייכלר: זה הדבר הקדוש ביותר.

ישראל אייכלר: ומה היא אמרה?

ישראל אייכלר: שהתורה, ההלכה – כשבעל צריך לתת גט לאישה – היא מתעמרת בנשים.

ישראל אייכלר: צריך להיות כל כך צבוע, כל כך חצוף, כל כך לא אנושי, לעשות את זה דווקא מול שני חברי כנסת שזה הדגל שלהם.

ישראל אייכלר: והדברים האלה מביאים אותי למה ששמענו היום, לדברי הרהב בקשר ליום הרצל.

ישראל אייכלר: עומד פה ראש ממשלה ומספר בכזה מן עזוז על הרב אליהו חיים מייזל, שהתנגד לציונות, שנכדו עשה את הסדר האחרון בגטו ורשה ונשלח ברכבת לאושוויץ.

ישראל אייכלר: כאילו בצליל כזה של: הינה, הם לא רצו להיות ציונים – הם הלכו לאושוויץ.

ישראל אייכלר: לפני שאספר לכם על הרב מייזל, תבינו למה הוא התנגד לתנועה הציונית – וגב' מיכאלי, השרה, היום הוכיחה בדיוק ממה הרבנים חששו.

ישראל אייכלר: אני רוצה לשאול: האם לאושוויץ נסעו רק אנשים שהתנגדו לציונות?

ישראל אייכלר: לא ציונים לא נסעו לאושוויץ?

ישראל אייכלר: מישהו יעז להגיד כמה אנשים מתנגדי ציונות, כמה אנשים דתיים, כמה אנשים לא דתיים הלכו שם?

ישראל אייכלר: מישהו אי-פעם ב-70 שנות עשה את הדבר הזה – אני לא רוצה להגיד – צהלות ניצחון נגד הקורבנות?

ישראל אייכלר: היו כאלה, אבל לא ראשי ממשלות.

ישראל אייכלר: עכשיו אני רוצה לומר, כבוד היושבת-ראש, הטענה של האוכלוסייה הערבית ברובה היא שהשואה הביאה את הישראלים לפה.

ישראל אייכלר: בגלל שהם נעקרו מאירופה הם באו לפה.

ישראל אייכלר: אבל הם באו לפה, לארץ פלסטין, ששייכת לעם שישב פה, והקימו מדינה יהודית, ולא מדינה אוניברסלית של כל אזרחיה, וכבשו מכם את הארץ הזו.

ישראל אייכלר: יהודי דתי אומר: תורת ישראל נתנה לנו את הארץ, אלפיים שנה.

ישראל אייכלר: אבל כשבאה השרה ואומרת, כופרת בתורה ואומרת שהתורה מתעמרת בנשים, היא משמיטה את הבסיס של הקיום שלה.

ישראל אייכלר: פעם היא הייתה צריכה לברוח.

ישראל אייכלר: סבא שלה היה צריך לברוח מהונגריה, ד"ר קסטנר, כי היה מצב שרצו להרוג יהודים.

ישראל אייכלר: אבל היום בהונגריה אפשר לחיות מאוד מאוד בחופשיות.

ישראל אייכלר: אפשר לאמץ שם ילדים, אפשר שם לא לעשות גיטין ולא להיות כפופים לבעל.

ישראל אייכלר: מה התשובה שלהם לטענה שאתם טוענים שהארץ הזו היא פלסטין מן הירדן עד הים?

ישראל אייכלר: אני שואל את זה רטורית, את לא חייבת לענות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני לא אענה.

משה ארבל: היא גם לא טוענת.

ישראל אייכלר: אמרתי שאני שואל את זה רטורית, כי זו טענה ותיקה.

ישראל אייכלר: אומות העולם אומרים: ליסטים אתם שכבשתם ארץ שבעה עמים.

ישראל אייכלר: אז כל הרעיון של הציונות, של אלה שציון שלהם היה כמו ציון של יהודים שאהבו את ארץ ישראל, היה שהארץ הזו היא שלנו ואנחנו רוצים לחזור הביתה.

ישראל אייכלר: ורבי יוסף חיים זוננפלד, הרב של ירושלים בתקופת המאורעות, כתב אפילו בערבית שאין לנו שום עניין לכבוש אנשים אחרים, ולא רוצים לעלות להר הבית, אנחנו רוצים רק לחיות כיהודים בארץ ישראל.

ישראל אייכלר: וזו הסיבה שהרב מייזל, שאגב, אני לא יודע למה בנט לא יודע, אולי לא לימדו אותו באמריקה או באזרחות, שהרב מייזל היה זה שחתם על קול קורא לעלות לארץ ישראל לפני התנועה הציונית, וכל ההתנגדות שלו הייתה, כמו של כל הרבנים, בגלל שהם חששו וידעו שהציונות – אין מטרתה להביא ולהקים מחדש את העם היהודי בארץ ישראל, כפי שהיה כל הדורות, אלא להקים עם חדש, מנוכר, שלא מחויב לתורה, שכופר בתורה, שהתורה לא מחייבת אותו.

ישראל אייכלר: וזה היה החשש הגדול של גדולי ישראל.

ישראל אייכלר: הרב קוק כותב על זה הרבה.

ישראל אייכלר: הוא הרי תמך ברעיון לעלות לארץ ישראל, אבל גם הוא כותב עשר פעמים, אבי מעוז ידע לצטט הרבה פעמים, שרק על ידי הקמת מדינה יהודית, שהתורה היא חוקתה והיא הדרך של הקיום של העם היהודי, זה מה שמצדיק את העלייה לארץ ישראל.

ישראל אייכלר: אבל אני חושב שחייבים למחות על ריקוד השמחה על הדם של הנעקדים על קידוש השם.

ישראל אייכלר: האם מישהו רוצה שמישהו יעז להגיד שגם בארץ ישראל נשפך דם לפני הקמת המדינה, וגם אחרי הקמת המדינה, וגם עד היום הזה?

ישראל אייכלר: עושים חשבון דמים על כן ציונות ולא ציונות?

ישראל אייכלר: רבותיי, אני רוצה לומר שציוניים הם אלו שעוד אוהבי ציון, בני ירושלים, בני ציון, שמאמינים שיש בורא לעולם ושהוא נתן לנו את הארץ הזו, והוא נתן לנו את הארץ הזו בתורה, ובתורה הוא כותב: "ולא תקיא הארץ אתכם בטמאכם אֹתה", בפרשת השבוע אחרי מות וקדושים.

ישראל אייכלר: ארץ ישראל מקיאה ויש לה בחילות מחטאים ומתועבות.

ישראל אייכלר: ולכן, מה שמייצגת פה השרה שהייתה פה, היא גורמת להקאת יהודים מארץ ישראל.

ישראל אייכלר: מה שעושים היהודים שומרי ההלכה, ומה שעושים היהודים המאמינים, זה שומרים ומגינים, בזכותם אנחנו יכולים להתקיים בניסי ניסים ומחוץ לדרך הטבע בארץ ישראל.

ישראל אייכלר: הזכירו, הוא רמז, ראש הממשלה, שהרב מלובביץ' מחב"ד, הוא לא אמר את המילים הרבי מחב"ד, אבל היו כאלה שהם היו נגד העלייה לארץ ישראל.

ישראל אייכלר: גם זה עיוות.

ישראל אייכלר: האדמו"ר מחב"ד, המהר"ש, אמר לאנשי ביל"ו, שרצו שיצטרף: בית יעקב לכו ונלכה זה ראשי תיבות ביל"ו.

ישראל אייכלר: אבל מה כתוב שם?

ישראל אייכלר: באור השם.

ישראל אייכלר: אם אתם תכתבו באור השם ותלכו באור השם אז גם אנחנו נלך.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה עכשיו לפרט יותר כי הזמן שלי הולך ונגמר.

ישראל אייכלר: רבי עקיבא יוסף שלזינגר, שהיה לפני התנועה הציונית, כבר הגה את כל הרעיונות של שומריאל ולוחמיאל וחקלאות ועבודה בארץ ישראל ועליית יהודים לארץ ישראל.

ישראל אייכלר: אתם תלמדו אותנו ציונות, אנחנו, בני ציון היקרים?

ישראל אייכלר: אבל דבר אחד אל תעשו.

ישראל אייכלר: כי רוב העם היהודי כן רואה את הקשר שלו דרך האמונה בקדוש ברוך הוא, בתורה.

ישראל אייכלר: אל תהפכו את מדינת ישראל למדינה שתפקידה לעקור את היהדות.

ישראל אייכלר: את זה בשום אופן לא נרשה.

ישראל אייכלר: עכשיו חייבים לדבר על החוק עצמו כי החוק מאוד מאוד חשוב.

ישראל אייכלר: אבל היות ואין תשובה והצבעה היום אז הרשיתי לעצמי להקדיש יותר זמן.

ישראל אייכלר: החוק אומר דבר פשוט: כשאדם מקבל דוח חניה, אחת העוולות הגדולות זה שאם הוא לא משלם בפעם הראשונה, מייד הקנס קופץ ב-50%.

ישראל אייכלר: מדובר באנשים שאין להם כסף מיותר.

ישראל אייכלר: אז אנחנו רוצים לעשות שזה יהיה 15%, שזה יהיה הדרגתי, שתהיה איזושהי הרתעה – שאנשים ישלמו, אבל לא להשתמש, לא לנצל את חוסר היכולת של האנשים לשלם ולהכביד עליהם עוד יותר.

ישראל אייכלר: ולכן, אני מקווה, בעזרת השם, שגם הממשלה, הקואליציה, תתמוך בזה, כי רוב חברי הכנסת תומכים בזה, כי זו ממש עריצות של העיריות שמתעשרות על חשבון האנשים.

ישראל אייכלר: אני מקווה שבעוד שבוע, או מקסימום שבועיים, הממשלה תתמוך בחוק הזה, ואז תהיה תשובה והצבעה.

ישראל אייכלר: אני מבקש מכל חברי הכנסת לתמוך בדבר הזה כדי להציל עשוקים מיד עושקיהם.

ישראל אייכלר: ושוב, אני מסיים, "ואשיבה שֹׁפְטַיִךְ כבראשֹׁנה וְיֹעֲצַיִךְ כבתחִלה, אחרי כך יקרֵא לך עיר הצדק קריה נאמנה".

ישראל אייכלר: ההלכה והתורה ובתי הדין הרבניים עושים עבודת קודש להביא צדק, להתיר עגונות, לעזור לאנשים.

ישראל אייכלר: ורק על פי דרך התורה אפשר לקיים משפחה יהודית בארץ ישראל.

ישראל אייכלר: בלי התורה אין משפחה ואין עם ואין מדינה יהודית בארץ ישראל.

ישראל אייכלר: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, תשובה והצבעה על הצעת החוק במועד אחר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: << הלסי >> כוונת הממשלה לאשר את אמנת איסטנבול << הלסי >>

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, אנחנו עוברים כעת להצעות דחופות ורגילות לסדר-היום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נתחיל בהצעות דחופות לסדר-היום בנושא: "כוונת הממשלה לאשר את אמנת איסטנבול", מס' 2279 ו-2330, של חברי הכנסת שלמה קרעי ואבי מעוז.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לנמק, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: להתחיל?

שלמה קרעי: כן, רגע.

שלמה קרעי: אני רוצה ששר המשפטים יקשיב לי והוא בטלפון.

שלמה קרעי: הוא אמור להשיב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: טוב, אני מתחילה.

שלמה קרעי: גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, כנסת נכבדה, הממשלה הניחה על שולחן הכנסת את אמנת איסטנבול לפני אישורה בממשלה.

שלמה קרעי: מדובר באמנה שהיא כביכול באצטלה של מאבק באלימות נגד נשים, אבל בתוך האמנה יש המון המון סעיפים בעייתיים מאוד, ואני אתמקד בשתי הדקות שיש לי בבעיה הלאומית, הסכנה הקיומית למדינת ישראל, שאלו סעיפים 60 ו-61 לאמנה.

שלמה קרעי: הסעיפים האלה מאפשרים, מחייבים את הממשלה, להעניק מעמד פליט לכל אישה שתגיע לישראל ממדינה שאינה מגינה כראוי על נשים, וסעיף 61 אוסר החזרה למדינה הזו.

שלמה קרעי: האם, אדוני השר, יש אישה פלסטינית שלא עומדת בתנאי האמנה?

שלמה קרעי: האם אתה לא חושב, אדוני השר, שהאמנה הזו, המחויבות שלך, תגרום לגופים משפטיים ולגופי פיקוח בין-לאומיים להכריח את הממשלה לקבל לכאן מאות אלפי נשים פלסטיניות, או מיליוני נשים מוסלמיות מרחבי העולם, בלי יכולת להחזיר אותן לארצן?

שלמה קרעי: האם החלטה כזו, עם השלכות מרחיקות לכת על זהותה של ישראל, זה עניין שלא דורש דיון משמעותי כאן בכנסת, עם הצבעה כאן בכנסת?

שלמה קרעי: הרי רק לאחרונה, אדוני השר, הכנסת חוקקה את חוק האזרחות, וזה בדיוק ההפך הגמור, מתוך מגמה ברורה למנוע התאזרחות רחבה של נשים פלסטיניות עקב נישואים עם ערבים אזרחי ישראל.

שלמה קרעי: אז גם באמנה אתה מאפשר גם בלי נישואים.

שלמה קרעי: כל אישה שתגיע, אתה תהיה חייב תשובות לגופי פיקוח בין-לאומיים, לגופים משפטיים, למשפטנים, לבג"ץ, שיגידו לך: אתם אישרתם, בממשלה, אתם התחייבתם לחוקק את זה בחוק.

שלמה קרעי: לא מעניין אותנו שהכנסת לא חוקקה את זה עדיין.

שלמה קרעי: אתם לא יכולים.

שלמה קרעי: וזה קורה במקומות אחרים.

שלמה קרעי: היום שמענו סקירה על זה בכינוס שעשה חבר הכנסת רוטמן.

שלמה קרעי: במקומות אחרים בעולם לא הספיק להם, לגופי הפיקוח הבין-לאומיים, מקלטים בכמויות שהם עשו.

שלמה קרעי: הם רוצים הרבה יותר מזה.

שלמה קרעי: לא ייתכן, אדוני, שהממשלה תקבל החלטה שסותרת באופן כל כך מובהק את עמדת הכנסת, שרק עכשיו באה לידי ביטוי בחקיקה, בלי לקבל את אישור הכנסת לכך.

שלמה קרעי: אני מצפה ממך, אדוני השר – ואני מקווה ושומע שאתה בדין ודברים עם הרבה גורמים בתקופה האחרונה, ואתה מבין את חומרת הבעיה של אישור אמנה כזו.

שלמה קרעי: זה יכול לפרוץ את גבולותיה של מדינת ולהביא אותנו לסכנה שתוצאותיה מי ישורן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

שלמה קרעי: אנחנו לא נוכל לעמוד בפרץ, ואני מבקש ממך, ואנחנו כולנו – חתמו על המכתב הזה עשרות חברי כנסת כאן, בבית הזה, שמצפים ממך לא לאשר את האמנה הזאת, תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לחבר הכנסת קרעי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מצטרף להצעה חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, ראשית, אני רוצה להצטרף למחאה החריפה של חבריי כנגד דבריה הבזויים והחריפים של שרת התחבורה כנגד תורת ישראל וכנגד הלכת ישראל.

אבי מעוז: אני חושב שהשרים, חברי הקואליציה שעוד נשארה בהם מידת יושר, חייבים לכל הפחות לגנות אותה ושהיא תחזור בה באופן פומבי מהדברים החמורים האלה.

אבי מעוז: גברתי היושבת-ראש, אמנת איסטנבול, שכבוד השר, שר המשפטים מבקש לאשרר בממשלה, היא אחד השיאים בטרלול הפוסט-מודרני, האנטי-יהודי והאנטי-ציוני שהממשלה הנוכחית, שבעזרת השם ימיה ספורים, הביאה עלינו.

אבי מעוז: לא לחינם האמנה הזאת מקודמת על ידי גופי שמאל פמיניסטיים רדיקליים, כמו למשל מרכז רקמן, בתחפושת של רצון לצמצם אלימות במשפחה, שמכסה על רצון לקדם אג'נדה פרוגרסיבית בציבור ובמערכת החינוך.

אבי מעוז: אשרור האמנה הזאת, אדוני שר המשפטים, משלים את המהפכה של אהרן ברק בהחלשת החירות הפרלמנטרית במדינת ישראל, אבל הפעם על ידי התחייבויות למועצת אירופה.

אבי מעוז: אשרור האמנה, אדוני שר המשפטים, יהווה זרז לניסיון לחינוך מחדש של הציבור הדתי והמסורתי.

אבי מעוז: על פי האמנה ורוחה אין למשל מקום להפרדה בבתי הכנסת, ונישואין וגירושין כדת משה וישראל יהיו דבר שצריך לפעול כדי לשנותו.

אבי מעוז: ואני מצטט מהאמנה: "מתוך מטרה לבער דעות קדומות, מנהגים, מסורות ושאר נהגים".

אבי מעוז: אשרור האמנה, אדוני שר המשפטים, זהו ניצחון של התפיסה שרואה בכל מקום מלחמה בין המינים, והדבר רק יעמיק עוד יותר את המתח בין גברים לנשים, מתח שהפמיניזם הרדיקלי מעצים ללא הפסקה.

אבי מעוז: חשוב לציין: מדינת ישראל הינה אחד מהמקומות הבטוחים ביותר בעולם עבור נשים, וגם אם יש בעיות שצריך לטפל בהן בתחום האלימות במשפחה – כלפי ילדים, נשים או גברים – אנחנו מסוגלים לטפל בהן בעצמנו, ללא סיוע חיצוני, אירופי או אחר.

אבי מעוז: אשרור האמנה, אדוני שר המשפטים, יאפשר לכל אפריקאית ולכל מסתננת בדרום תל אביב שחוששת מאלימות לקבל במדינת ישראל מעמד של פליטה.

אבי מעוז: קשה להעלות על הדעת פירוק המדינה היהודית והפיכתה למדינה בין-לאומית יותר מזה.

אבי מעוז: אשרור האמנה, אדוני שר המשפטים, רק יחריף את הנדסת התודעה שמשרד החינוך מנחיל לילדי ישראל כבר היום בענייני מגדר וטשטוש בין המינים.

אבי מעוז: אני קורא לכם, לממשלה כולה: אל תתנו יד למהפכה האנטי-דמוקרטית, האנטי-יהודית והאנטי-ציונית הזאת להתרחש בקדנציה שלכם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אבי מעוז: אחרת, חרפת הנזקים של אשרור האמנה תירשם על שמכם לדיראון עולם, תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לחבר הכנסת אבי מעוז.

ג'ידא רינאוי-זועבי: משיב – שר המשפטים, השר גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, אני לא מקבל את ההגדרות של חבר הכנסת מעוז: פוסט-מודרני, אנטי-ציוני, אנטי-יהודי.

גדעון סער: אני חושב שזה בכלל לא קשור.

גדעון סער: אני מוכן לשמוע באופן קשוב כל טענה לגופו של עניין, אבל בואו נתחיל את הדיון מנקודת המוצא.

גדעון סער: נקודת המוצא היא שאנחנו יודעים שאלימות במשפחה ואלימות נגד נשים היא תופעה מאוד קשה ורק קצה הקרחון גלוי.

גדעון סער: נגיד שב-2020 זה 20,326 תיקים של אלימות במשפחה או אלימות בן בני זוג, רובם נגד נשים.

גדעון סער: ודווקא הייתה עלייה משמעותית בתיקים הללו, בפרט סביב מגפת הקורונה.

גדעון סער: ואני – שנים ארוכות של פעילות בבית הזה, מהכנסת השש-עשרה – פועל על מנת להיאבק באלימות במשפחה ואלימות נגד נשים.

גדעון סער: המשרד שלי, משרד המשפטים, יחד עם שורת משרדי ממשלה רלוונטיים, מקדמים חקיקה, מקדמים כלים שנועדו לקדם ולייעל את המאבק בתופעת האלימות.

גדעון סער: והמהלך להצטרפות לאמנה האירופית, האמנה הבין-לאומית בדבר מניעה ומאבק באלימות נגד נשים ואלימות במשפחה היא כלי נוסף ומשמעותי בכיוון הזה.

גדעון סער: בניגוד לנטען, ההצטרפות של ישראל לאמנה תאפשר לחזק את הכלים הקיימים ולפתח כלים נוספים במסגרת המאבק למיגור האלימות נגד נשים והאלימות במשפחה.

גדעון סער: הטענות על כלי פרוגרסיבי לחינוך מחדש ששמענו מחבר הכנסת מעוז – גם שהיא כלי להצפת ישראל במבקשי מעמד עד כדי שינוי זהותה של המדינה – גם הן, בעיניי, לא מבוססות וגם מאוד מופרזות.

גדעון סער: עיקר היתרון של האמנה הוא שהיא קובעת סטנדרט מפורט, שהיא קובעת benchmark לאופן ההתמודדות של המדינה עם התופעה הזאת, לשיתוף פעולה בין גופים שונים, לאיסוף נתונים, לטיפול רציף בתופעה באופן שתורם להפחתה בממדיה.

שלמה קרעי: תיקח את מה שאתה רוצה מהאמנה ותחוקק בחוק.

גדעון סער: בהתאם לסעיפים 10 ו-11 לאמנה, יוקם לראשונה גוף מתאם – שאצלנו יהיה משרד הרווחה – שירכז את המאבק באלימות נגד נשים ויאסוף נתונים באופן מתכלל.

גדעון סער: האמנה מסדירה פיתוח של כלים הנדרשים למניעת אלימות נגד נשים, לאספקת שירותים טיפוליים, להגנה רחבה על קורבנות - - -

אוריאל בוסו: יש דברים טובים, אבל יש עוד הרבה דברים טובים, כבוד השר.

גדעון סער: והמדינה תחייב בשל כך להוסיף הגנות שאינן קיימות היום.

גדעון סער: למשל – דבר שאצלנו לא קיים כמעט - -

אורית סטרוק: - - - השר - -

גדעון סער: - - לחלוטין – טיפול שיקומי בגברים מכים.

גדעון סער: למשל, הרבה מאוד דברים שטעונים שיפור.

שמחה רוטמן: אתה יכול לעשות את זה בחקיקה, אנחנו נצביע בעד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: טוב, שאלתם, שאלתם, השר שמע וזהו.

גדעון סער: שמעתי את הדברים, לא הסכמתי.

גדעון סער: אני מנסה להציג את התפיסה באופן מלא כדי שנקודת המוצא שלי תובן על ידי חברי הכנסת גם אם הם לא יסכימו איתה.

אורית סטרוק: גדעון, תנסה להסביר לנו - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת, שאלת - - -

אורית סטרוק: אני מבקשת ממנו בקשה.

אורית סטרוק: גדעון, תנסה להסביר לנו למה אתה צריך אמנה בשביל לעשות את הדברים הטובים האלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל את השאלה הזאת כבר שאלת והשר מנסה לענות.

גדעון סער: חברת הכנסת סטרוק, כשאת עולה על הדוכן אני לא נותן לך הדרכה כיצד לדבר וכיצד לפעול - -

אורית סטרוק: - - -

גדעון סער: - - ואני מתעקש גם לדבר כפי שתכננתי - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז בבקשה, בדיוק.

גדעון סער: - - בנוסח שכתבתי, ומדי פעם עם התייחסות כזו או אחרת לקריאת ביניים.

אורית סטרוק: אתה יכול לעשות ככה ואתה יכול גם להקשיב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת סטרוק - -

גדעון סער: האמנה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - זהו, שאלת, עכשיו מקשיבים.

אורית סטרוק: זה דיון, זה דיון, מותר לך לנהל שיח, אתה לא חייב להיצמד למה שכתבת.

גדעון סער: האמנה נועדה לוודא שמדינות מטפלות כל העת, ובכל הכוח, במניעת האלימות ולא רק בעקבות נקודות שיא כאלה ואחרות.

גדעון סער: יש ללמוד גם מניסיונן של מדינות חברות במאבק שלהן, כך שגם אצלנו יהיה הסטנדרט הגבוה ביותר בהגנה על חייהן ורווחתן של נשים ושאר בני המשפחה ובטיפול בעבריינים.

גדעון סער: והטיפול בעבריינים הוא לא תמיד רק ענישתי, הוא גם שיקומי.

שלמה קרעי: - - - ראש בקיר.

גדעון סער: יש לנו הרבה מה לתקן ולקדם, והצטרפות לאמנה יכולה להיות כלי משמעותי לוודא שאנחנו נעמול על כך.

גדעון סער: אמרתי: האמנה היא נקודת ייחוס לאופן ההתמודדות הראוי עם תופעת האלימות, וכך כתב גם מבקר המדינה בדוח של השנה שעברה בנושא הזה.

שלמה קרעי: תגיד: אני ראש בקיר, באתי עם נוסח מוכן, לא אכפת לי מה אתם טוענים, וזהו - - - להקשיב - - -

גדעון סער: להפך, אני חושב שאם תמתין בסבלנות, תשמע - - -

אוריאל בוסו: רגע, אולי הוא רוצה להגיד - - -

שלמה קרעי: אתה לא רוצה לענות על הערות ביניים.

שלמה קרעי: אין מה לשמוע בכלל.

שלמה קרעי: עזוב אותי.

גדעון סער: אם אין מה לשמוע – בסדר, זו זכותך.

גדעון סער: אני מכבד את זה.

אורית סטרוק: חכה - - - מה אתה יודע.

גדעון סער: בנושא הזה עסקתי ממש לזמן קצר אחרי שנכנסתי לתפקיד ביוני 2021.

גדעון סער: זה לא איזה נושא חדש, כאילו אומרים: זה מחטף, זה איזה משהו במחשכים.

גדעון סער: לא, ב-23 בנובמבר, בוועדה לקידום מעמד האישה, במסגרת דיון במאבק באלימות נגד נשים, הצהרתי – ויחד איתי היו גם שניים מעמיתיי, שר החוץ ושר הרווחה – על הכוונה להצטרף לאמנה.

גדעון סער: אני מדבר – זה היה לפני חצי שנה.

גדעון סער: פניתי לשר החוץ – אחרי שהושגו הסכמות ונפתרו סוגיות שהועלו על ידי המשרדים השונים, כולל משרד הפנים ורשות האוכלוסין – בבקשה כי יפנה בבקשה להזמין את ישראל להצטרף.

גדעון סער: וההזמנה התקבלה ב-8 באפריל, לפני קצת יותר מחודש ימים.

גדעון סער: בהתאם לתקנון עבודת הממשלה, הובאה האמנה, לרבות תרגומה ועיקריה, לידיעת חברי הכנסת ביום 2 במאי.

גדעון סער: הכול פורסם ברבים אין-ספור פעמים במהלך השנה האחרונה.

אורית סטרוק: אז מה?

אורית סטרוק: אז מה?

גדעון סער: במסגרת ההצעות לסדר-היום הועלו כמה טענות שאני רוצה להתייחס אליהן.

גדעון סער: באשר לטעות בדבר שינוי מדיניות ההגירה, אין לנו כל כוונה לשנות מהמדיניות הנוהגת.

גדעון סער: הצטרפות לאמנה לא תשפיע על מדיניות ההגירה או על יישומה.

גדעון סער: האמנה הזאת לא תביא לשינוי בהרכב הדמוגרפי של מדינת ישראל.

משה ארבל: - - -

גדעון סער: לטענות בהקשר הזה אין אחיזה במציאות.

משה ארבל: השאלה אם לא ירחיבו את זה.

גדעון סער: ואני חייב להגיד לכם שגם אני מתאמץ ומחפש לראות איזושהי מדינה בעולם שהיה בה שינוי כזה – אני לא מצאתי.

גדעון סער: לא הייתה עלייה - -

שמחה רוטמן: בדוק את פולין.

שמחה רוטמן: הם פורשים מהאמנה - - -

גדעון סער: - - בשיעורי מתן מעמד כפליטים לאחר הצטרפותן מהטעם הזה.

אבי מעוז: יש מדינות שלא הצטרפו לאמנה.

גדעון סער: נכון, אבל אני אומר:

גדעון סער: באותן 35 מדינות שהן צד לאמנה לא היה שינוי דמוגרפי כתוצאה מחתימה על האמנה.

שמחה רוטמן: פולין פורשת מהאמנה בגלל הביקורת על מדיניות ההגירה.

גדעון סער: יש מדינות שפרשו מהאמנה, ולכן גם כשאתם מסרטטים - - -

משה אבוטבול: כולל איסטנבול, שברחה משם.

גדעון סער: יפה.

גדעון סער: אז תראה איך אתם אומרים דבר והיפוכו.

גדעון סער: הרי זה משהו, אסון טבע בלתי הפיך.

גדעון סער: מדינה יכולה להצטרף לאמנה ויכולה גם לפרוש מהאמנה.

גדעון סער: מדינה, הריבונות שלה לא מוגבלת בהקשר הזה.

גדעון סער: ובואו נרד, קודם כול, מהטונים ההיסטריים הצורמים.

גדעון סער: אין סיבה להיסטריה בנושא זה.

גדעון סער: אפשר לקיים את הדיון הזה בצורה רגועה.

גדעון סער: כפי שנכתב גם בדברי ההסבר שהנחנו בפני הכנסת, הכוונה שלנו לפחות היא להגיש במעמד ההצטרפות הסתייגות לסעיף 59 לאמנה, שעוסק בתושבות, ומשמעה שהסעיף לא יחול בעניינה של מדינת ישראל.

גדעון סער: כך נהגו כבר עשר מדינות אחרות במסגרת הליך הצטרפותן לאמנה.

גדעון סער: באשר לטענות בדבר ההשלכות הלכאוריות של סעיפים 60–61 לאמנה, אבהיר כי הן לא תואמות את לשון האמנה, את דברי ההסבר, את פרשנות מזכירות האמנה או את הפרקטיקה שעולה מהחומרים שהוגשו על ידי המדינות שהן צד לאמנה.

גדעון סער: עולה שיישומן אינו משנה את הסטטוס קוו הנהוג כבר כיום בכל המדינות המיישמות את אמנת הפליטים.

גדעון סער: אבל בכל זאת, ולמען הסר כל ספק – הכוונה שלנו היא להגיש מה שנקרא הערה פרשנית שמבהירה כי הוראות האמנה יפורשו ככאלה שעולות בקנה אחד עם הוראות אמנת הפליטים כפי שהן מוחלות ומתפרשות על ידינו, קרי על ידי מדינת ישראל.

גדעון סער: כל זה, אני מציין, נעשה לאחר תיאום עם רשות האוכלוסין.

גדעון סער: באשר לטענות בדבר מעמד הכנסת באישור אמנות והטענות האחרות, אני רוצה להגיד לכם: לאורך כמה שנים נסקרו, באופן מעמיק, כלל הוראות האמנה, על מנת לבחון אם מדינת ישראל עומדת בהוראותיה.

גדעון סער: בבחינה שנערכה מול שורת המשרדים הממשלתיים הרלוונטיים, בהובלת משרד המשפטים, נמצא כי ישראל עומדת בדרישות האמנה, למעט כמה פערים שצוינו, ולהם ניתן מענה דרך שילוב הסתייגויות או הצהרות פרשניות.

גדעון סער: עבודה זו הוצגה בדיון בכנסת שהזכרתי, ב-23 בנובמבר בשנה שעברה.

גדעון סער: מאז אנו פועלים להשלמת המהלך של ההצטרפות, בהתאם לשיטה המשפטית הנוהגת בישראל, לפיה אישור ואשרור אמנות הוא בסמכותה של הממשלה.

גדעון סער: יש מקרים שבהם היו חוות דעת של היועץ המשפטי לממשלה, למשל כשהיה מדובר בוויתור על חבלי מולדת – שהדבר הזה כרוך באישור על ידי הכנסת.

גדעון סער: לא כך הדברים בסוג אמנה כזה.

גדעון סער: כדבר שבשגרה, בכל הממשלות ישראל מאשררת הסכמים בין-לאומיים בדרך הזאת.

גדעון סער: הדבר הזה נעשה בהתאם להוראות האמורות של תקנון עבודת הממשלה.

גדעון סער: לא השתנה בו שום דבר מהממשלה הקודמת לממשלה הזאת.

גדעון סער: בדיוק אותה דרך.

גדעון סער: למעט הסכמים שאישורם הוסדר בחקיקה מיוחדת, אין דבר חקיקה שמחייב את הממשלה להביא הסכמים בין-לאומיים לאישור הכנסת.

גדעון סער: מאז הנחת האמנה מתקיים דיון ציבורי ער ביותר, ואני קשוב לכל טענה עניינית שנשמעת.

גדעון סער: באשר לטענות שיש בהצטרפות לאמנה משום פגיעה בערכי דת וכדומה, אני לא רואה להן אחיזה באמנה.

גדעון סער: האמנה מתמקדת בכלים מקצועיים שמופעלים על ידי רשויות אכיפת החוק והרווחה, שכבר קיימים ופועלים מזה שנים בישראל, וחיזוקם לטובת המאבק באלימות נגד נשים ואלימות במשפחה.

גדעון סער: כפי שמראים הנתונים, התופעה קיימת.

גדעון סער: כשישראל מצטרפת לאמנה בין-לאומית, היא לא מוותרת על ריבונותה.

גדעון סער: בהתאם למקובל במשפט הבין-לאומי, לכל מדינה נותר מרחב שיקול דעת רחב לגבי יישום האמנה, והוא ייעשה בהתאם לאיך שאנחנו מפרשים את הדין, כפי שקורה לגבי אמנות בין-לאומיות אחרות שישראל היא צד להן.

גדעון סער: הוראות האמנה בסעיף 12, ביחס לקידום שינוי דפוסים חברתיים המבוססים על "נחיתות האישה" או הבטחה כי התרבות, המנהג, הדת, המסורת או "כבוד" לא ייחשבו כהצדקה לכל מעשה אלימות – עולות בקנה אחד עם הדין הישראלי.

גדעון סער: אני לא חושב שאנחנו מקבלים למשל את התפיסה שלגיטימי לרצוח אישה על כבוד המשפחה.

גדעון סער: מי שיש לו תפיסה אחרת – אז אנחנו נאבקים כדי להנחיל תפיסה אחרת.

גדעון סער: חוק שיווי זכויות האישה, מהחוקים הראשונים שחוקקה הכנסת, מעגן את זכותה של כל אישה לקיום בכבוד, כולל שוויון במגוון תחומים.

גדעון סער: ואין הצדקה דתית שאני מכיר לבצע עבירה אלימות נגד נשים.

קריאה: גם לא נגד גברים.

גדעון סער: גם לא נגד גברים וגם לא נגד ילדים.

גדעון סער: האמנה הזאת עוסקת באלימות במשפחה, ולא רק באלימות נגד נשים.

שמחה רוטמן: לא מדויק בכלל, אדוני השר.

גדעון סער: היא שמה דגש, בוודאי, על אלימות נגד נשים - - -

שמחה רוטמן: לא.

שמחה רוטמן: היא אומרת שאלימות נגד נשים היא תוצאה של התפיסות הנוכחות בחברה כחלק ממערך - - -

גדעון סער: תשמע - - -

שמחה רוטמן: יש לנו איזה – כולנו גדלנו בתפיסה שאלימות נגד נשים זה חלק מהעניין ולכן צריך לקעקע את התפיסות היסודיות של החברה.

שמחה רוטמן: זו לא התפיסה שלנו.

גדעון סער: חבר הכנסת רוטמן, אני לא מכיר תופעה - -

שמחה רוטמן: - - - אלימות נגד - - -

גדעון סער: - - של רצח על כבוד המשפחה של גברים.

שמחה רוטמן: מה הקשר?

גדעון סער: לא מכיר דבר כזה.

נעמה לזימי: הבן אדם - - - היה מנכ"ל - -

שמחה רוטמן: מה הקשר?

גדעון סער: לא, אני אומר.

נעמה לזימי: - - ארגון שעוזר לפדופילים - - - פדופיל.

שמחה רוטמן: בדיוק, נכון.

שמחה רוטמן: ..

נעמה לזימי: - - -

שמחה רוטמן: כשאתה מבקש היום לדבר בשפה מוגזמת - - - ואל תגידי את המילה "פדופיליה".

נעמה לזימי: - - - פדופילים.

שמחה רוטמן: זה יהיה מאוד הגיוני.

נעמה לזימי: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: הטענה ברורה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

גדעון סער: גם אם בדינים הדתיים של הקהילות השונות בישראל יש מנהגים ומסורות שמצריכים הפרדה בין המינים, למשל מערכת החינוך - -

שמחה רוטמן: אני מבקש הודעה אישית, אחרי - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: ביקשת – אני רשמתי.

גדעון סער: - - הם לא מבוססים על נחיתות האישה אלא על רציונלים דתיים שהם לגיטימיים, אבל הם לא קשורים לנושא הזה.

גדעון סער: ממילא לא את אלה אנחנו מבקשים לשנות.

גדעון סער: אנחנו ממוקדים בעניין האלימות.

גדעון סער: סעיף 1 לאמנה קובע כי היא נועדה, למה היא נועדה: להגן על נשים מפני כל צורה של אלימות; לתרום לביעור אפליה נגד נשים; לעצב מסגרת מקיפה להגנה וסיוע של קרבנות אלימות; לקדם שיתוף פעולה בין-לאומי; ולהעניק תמיכה לרשויות החוק וארגונים לשיתוף פעולה יעיל.

גדעון סער: כל אלה, לפי דעתי, בקונסנזוס ציבורי רחב.

גדעון סער: אלה מטרות שמשותפות לכולנו – הן לא מטרות זרות למדינת ישראל והן גם עולות בקנה אחד עם הכיוון של העשייה במדינת ישראל בעשרות השנים הבאות.

גדעון סער: מדינת ישראל כבר מחויבת לפעול לביעור אפליה נגד נשים לצורותיה, בהתאם לאמנת האו"ם בנושא – אמנה נוספת שהצטרפנו אליה ב-1991, לפני למעלה מ-30 שנה.

גדעון סער: מדינת ישראל נאבקת בתופעת האלימות נגד נשים שנים רבות.

גדעון סער: בשנת 1991 נחקק החוק למניעת אלימות במשפחה; הרשות לקידום מעמד האישה פועלת בתחום הזה, גם הוועדה לקידום מעמד האישה שבראשה עמדתי בעבר פועלת שנים בנושאים האלה.

גדעון סער: למעשה, המסגרת המשפטית הרחבה הקיימת בישראל היא זו שמאפשרת לישראל להצטרף לאמנה, וההצטרפות היא למען שיפור המצב הקיים.

גדעון סער: עם זאת, אני מתכוון ראשית לשמוע את הארגונים שפנו אליי, שמתנגדים להצטרפות לאמנה.

גדעון סער: אני קבעתי ישיבה עם נציגים של הארגונים הללו בשבוע הבא, ואנחנו נדון סעיף-סעיף, ואני אשמע אותם בלב פתוח ובנפש חפצה.

גדעון סער: וגם, שתי שרות שפנו אליי – גם אם הן פנו אליי, הייתי אומר, עם שיהוי ניכר, אנחנו נבדוק את הטענות בצורה יסודית לפני שאני אביא את הדברים הללו לממשלה.

שמחה רוטמן: יישר כוח.

גדעון סער: ולכן, אין פה איזה משהו.

גדעון סער: הכול התקדם בצורה – אני חייב להגיד – וגם עבודת המטה בתוך הממשלה, לפני שפנינו למועצת אירופה לפני חצי שנה; כולם הסכימו.

גדעון סער: היו ויכוחים, יישרנו את הדברים, היו סיכומים עם רשות האוכלוסין על מה צריך להסתייג, על מה צריך להראות פרשנויות, אבל אני אומר עוד פעם: אין טענה שהיא מושמעת, בין שזה על ידי שר ובין שזה על ידי הארגונים, כמובן במסגרת סבירה של זמן, שאנחנו לא נשמע - -

אורית סטרוק: אדוני השר - - -

גדעון סער: - - לפני שזה יובא לממשלה.

אורית סטרוק: אדוני השר, אתה פרלמנטר ותיק מאוד, זה לא מתאים לך.

אורית סטרוק: זה יפה שאתה מוכן לשמוע את הארגונים ואת השרות.

אורית סטרוק: זה לא מתאים לך שאתה לא מוכן לקיים דיון יסודי בכנסת לפני שאתה הולך למקום כזה, גם אם אתה לא חייב, אבל בסוף הכנסת היא זו שהציבור בחר בה, ומן הדין שיתקיים פה דיון עומק בנושא הזה לפני שמתקדמים.

אורית סטרוק: אז יפה שאתה שומע ארגונים – זה חשוב, כל הכבוד.

אורית סטרוק: יפה שאתה שומע שתי שרות – נפלא.

אורית סטרוק: תעשה דיון רציני בכנסת לפני שאתה שועט קדימה לאמנה, שיש מי שמזועזעים ממנה.

גדעון סער: גברתי, אני תיארתי - - -

משה אבוטבול: היית שר חינוך.

משה אבוטבול: נכנסים לתוך הכיתות לעשות בלגנים, בגלל זה ברחו ממקומות אחרים.

גדעון סער: חבר הכנסת אבוטבול, הייתה לי שיחה עם שרת החינוך.

גדעון סער: שרת החינוך תבוא עם מנכ"לית משרד החינוך – היא מופקדת על המערכת הזאת.

גדעון סער: נדון בכל אחד מהדברים.

גדעון סער: לא נעשה שום דבר בחיפזון.

גדעון סער: לא נעשה שום דבר בלי לבדוק, ואותו דבר - - -

אורית סטרוק: זה לא תשובה למה שביקשתי.

אורית סטרוק: ביקשתי - - -

גדעון סער: לא, את ביקשת, אבל אני אמרתי שני דברים.

אורית סטרוק: הבנתי מה אמרת.

גדעון סער: 1.

גדעון סער: אמרתי מה הדרך המשפטית שלפיה מתקבלות אמנות במדינת ישראל.

אורית סטרוק: שמעתי.

גדעון סער: 2.

גדעון סער: אני בהחלט ציינתי שהתקיים דיון כזה.

גדעון סער: יכול להיות שלא הגעת אליו, אבל התקיים דיון כזה בנובמבר בוועדה לקידום מעמד האישה, לפני שפנינו למועצת אירופה.

גדעון סער: יכול להיות שלא הייתם קשובים לנושא הזה כמו עכשיו – זה גם בסדר.

גדעון סער: וגם אם אני אוזמן על ידי ועדה אחרת – פנתה אליי יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה – אני מוכן גם לבוא לוועדת הכנסת, כמו שאני מגיע לאולם.

גדעון סער: בדרך כלל אם זה עניין חשוב, אני משתדל לא לשלוח שר תורן, אלא לבוא בעצמי להשיב ולהקשיב.

אורית סטרוק: אז תשתדל לאפשר דיון עומק בכנסת לפני שאתה שועט קדימה.

גדעון סער: אני לא מופקד על סדרי עבודת הכנסת.

גדעון סער: אני צריך לעשות את עבודת המטה ולהיות משוכנע, לפני שאני מביא את הדברים לממשלה, שאני עושה את הדבר הנכון, אחרי שבדקתי את כל ההיבטים ואת כל הטענות – ואת זה, בעזרת השם, אני מתכוון לעשות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, השר גדעון סער, וביקש להציג עמדה נוספת חבר הכנסת שמחה רוטמן, מהצד דקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

שמחה רוטמן: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

שמחה רוטמן: כנסת נכבדה, דבר ראשון, שמחתי לשמוע את שורות הסיכום של כבוד שר המשפטים, אני מקווה שיתווסף אליהן גם – וגם זה חלק מתקנון עבודת הממשלה ומהאפשרות – בהחלט הממשלה יכולה ורשאית ליזום דיונים, לבקש דיונים, גם בנושא אמנות בין-לאומיות; גם זה חלק מהתקנון, ואפשר לעשות.

שמחה רוטמן: חוץ מזה שלא חסרים למפלגתך כלים, בייחוד בתחום החינוך, כי במקרה חברת מפלגתך היא יושבת-ראש ועדת חינוך, ואפשר לקיים דיונים גם בוועדות, ומאחר שלאמנה הזאת יש אספקטים רבים בתחומי עבודתן של ועדות רבות, שווה לקיים את הדיון.

שמחה רוטמן: אני גם חייב לומר: אם רוצים לקחת את התקנון ברצינות – הנחה על שולחן הכנסת התרחשה בזמן הפגרה.

שמחה רוטמן: מה שקורה, עם כל הכבוד, בוועדה בנובמבר או בדצמבר או בינואר, זה לא משנה – לא כך הדרך שבה מובא דבר לידיעת כלל חברי הכנסת; לא כל חברי הכנסת נמצאים בכל ועדות הכנסת כל הזמן.

שמחה רוטמן: יש מנגנון, האמנה הונחה לראשונה על שולחן הכנסת לפני שבוע וחצי, ולכן כשאתה בא בטענות לאנשים על שיהוי – זו אמירה לא לעניין.

שמחה רוטמן: אבל אני רוצה להקריא לך דבר אחד.

שמחה רוטמן: אתה יודע מה, יש לי פה רשימה ארוכה – אני רוצה להקריא דבר אחד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: להקריא, וזהו.

שמחה רוטמן: דבר אחד, ברשותך, אדוני השר, וברשות גברתי היושבת-ראש.

שמחה רוטמן: מדינה שפרשה – כולנו נגד, למרות ההאשמות הבאמת-חצופות - - -

גדעון סער: - - - טורקיה - - -

שמחה רוטמן: בדיוק, אבל אני רוצה לתת לך את טורקיה כדוגמה.

שמחה רוטמן: אתה יודע למה היא פרשה?

שמחה רוטמן: אתה יודע למה טורקיה פרשה?

שמחה רוטמן: מצוין.

שמחה רוטמן: לא בגלל אלימות נגד נשים, שהם בעד אלימות נגד נשים, ולא בגלל שהם בעד פדופיליה ולא שום דבר אחר – בגלל שהם חטפו דוח מהוועדה הזאת.

שמחה רוטמן: אתה יודע מה זה אלימות נגד נשים?

שמחה רוטמן: יש להם פרקטיקות חינוכיות שמפלות לרעה – יש להם הפרדה בין בנות לבנים בכיתות.

שמחה רוטמן: הם חטפו על זה דוח שלילי – על זה.

שמחה רוטמן: יש מערכות במדינת ישראל שיש בהן בתי ספר לבנים, בתי ספר לבנות – זו אלימות על פי האמנה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה, חבר הכנסת רוטמן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הבנו.

שמחה רוטמן: על זה טורקיה חטפה דוח שלילי.

שמחה רוטמן: בגלל זה היא פרשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה, חבר הכנסת רוטמן.

שמחה רוטמן: אני אפילו לא מדבר על מדינות שחטפו על זה שהן לא מכניסות עמותות לבתי הספר.

שמחה רוטמן: הן חטפו על זה דוח שלילי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת רוטמן, תודה, נגמר הזמן, וכעת אנחנו בהצבעה.

אבי מעוז: ועדת הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז אנחנו מצביעים על הצעה דחופה שתלך לוועדת הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצבעה, בבקשה – מי בעד ומי נגד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד – שבעה ח"כים, נגד – שניים, אין נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כך, ההצעה הדחופה מגיעה לוועדת הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: << הלסי >> דוח משרד הבריאות בנושא פרשת ילדי תימן, המזרח והבלקן << הלסי >>

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו עוברים כעת להצעות דחופות לסדר-היום, מס' 2268, 2285 ו-2309, דוח משרד הבריאות בנושא פרשת ילדי תימן, המזרח והבלקן, של חברי הכנסת נעמה לזימי, אורי מקלב וקטי קטרין שטרית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מגישה, קודם כול, חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה, שלוש דקות.

נעמה לזימי: תודה.

נעמה לזימי: יו"ר הישיבה, כנסת נכבדה, לצערי, גם הפעם בחר שר הבריאות לא להגיע ולהשיב.

נעמה לזימי: כבר אושרה לי בעבר שאילתה ישירה בנושא הזה, והוא בחר שלא להגיע, אז גם הפעם.

נעמה לזימי: אבל אני בחרתי כן לנאום את הנאום הזה וכן להעלות את ההצעה לסדר-היום, כי זה חשוב, וחשוב שייאמר פה בקול ברור וצלול.

נעמה לזימי: אני אתחיל בלהקריא את דברי ההסבר של ההצעה לסדר-היום ואז אני אמשיך.

נעמה לזימי: הוועדה למיגור גזענות במערכת הבריאות בראשותו של פרופ' איתמר גרוטו התחילה את עבודתה במשרד הבריאות בשנת 2017.

נעמה לזימי: בין היתר, הוחלט לבחון את פרשת ילדי תימן, המזרח והבלקן כמקרה שבו נוצר אי-אמון בין המערכת לקהילות מסוימות.

נעמה לזימי: לכן הוגש בפברואר אשתקד דוח בנושא מעורבותם של צוותי רפואה בפרשה.

נעמה לזימי: בדוח נקבע כי בעקבות תפיסות גזעניות, צוותי רפואה לקחו חלק בפרקטיקות כגון ניתוק בכפייה בין הורים לילדיהם, הודעה להורים על תמותת ילדים מבלי להראות גופה, מקום קבורה או מסמכים רפואיים, והעברת ילדים לאימוץ שלא במסגרת הפרוצדורות המקובלות.

נעמה לזימי: אולם משרד הבריאות טיפל בדוח בצורה בעייתית ביותר.

נעמה לזימי: מגישי הדוח פרופ' איתמר גרוטו וד"ר שלומית אבני הודרו לחלוטין מתהליך הביקורת והבחינה של המשרד וכמוהם גם העמותות שתרמו למהלך העבודה על הדוח.

נעמה לזימי: לאחר מכן הדוח הועבר לבחינה של פרופ' שפרה שוורץ, מכחישת פרשה מובהקת, כולל הכחשת פרשת הגזזת, שיש על זה חוק ממשלתי – גם את זה היא הכחישה.

נעמה לזימי: היא התבטאה בנושא מספר פעמים, ובכולן טענה כי היא מאמינה שאין כל ממש בפרשה, ושלא קיים אפילו רמז להרחקת ילדים מהוריהם.

נעמה לזימי: בהמשך לכך משרד הבריאות דחה את מסקנות הדוח על בסיס חוות הדעת של פרופ' שוורץ אשר כוללת גם היא ליקויים חמורים.

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד – הטענה של משרד הבריאות היא שהדוח הזה לא מקצועי מספיק, שהוא לא רציני.

נעמה לזימי: הדוח של גרוטו ושל ד"ר אבני לא מקצועי.

נעמה לזימי: אבל מסתבר שמה שכן מקצועי זה להביא היסטוריונית מטעם, שעמדתה ידועה מראש, לתת חוות דעת מוצמדת ואז לגנוז על בסיס זה.

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד עוד משהו – זאת פרשת הפרת זכויות האדם החמורה ביותר שידעה המדינה שלנו.

נעמה לזימי: זאת אחריות שלנו לייצר הכרה.

נעמה לזימי: אני לא צריכה את ההכרה הזאת.

נעמה לזימי: אני יודעת שהפרשה הזאת הייתה.

נעמה לזימי: החברה שלנו – היא צריכה את ההכרה הזאת.

נעמה לזימי: אפילו את הבסיס של פרסום הדוח הזה המשרד לא עושה.

נעמה לזימי: זה דוח מקצועי ורציני – אני קראתי אותו.

נעמה לזימי: עד שמשרד הבריאות עשה דבר חשוב מאוד ופרסם דוח שאמור להיות חלק מתהליך של ריפוי חברתי, קורה הדבר הכי גרוע – וסליחה, מי שחרטו על דגלם זכויות אדם גונזים את הדוח הזה.

נעמה לזימי: לא נוח לי לעמוד פה, ולא נוח לי להגיד את הדברים האלה, אבל אני נחשפתי לעדויות.

נעמה לזימי: אני שוחה בפרשה הזאת, ואני חושבת שאסור לתת לדוח הזה להיגנז.

נעמה לזימי: אסור לתת לטיוח הזה לעבור בלי להגיד את זה בקול ברור במליאה.

משה ארבל: חברת הכנסת לזימי, יכול להיות ששר הבריאות לא הגיע הנה מטעמים גזעניים?

נעמה לזימי: אני חושבת שהוא פשוט לא מוכן להתמודד עם השאלות האלה.

נעמה לזימי: למה?

נעמה לזימי: כי אני מספט

נעמה לזימי: מבר מנסה להפגיש עם העמותות, עם הפעילים.

נעמה לזימי: אני אגיד, באמת – היו דברים.

נעמה לזימי: היו גלי קורונה, והיה עניין התקציב, והיה לחץ.

נעמה לזימי: אז באמת הכלתי את זה.

נעמה לזימי: אפילו יגידו לך הפעילים – אמרתי להם, תמתינו, זה בסדר.

נעמה לזימי: אבל עד כאן.

נעמה לזימי: כי להצמיד היסטוריונית מטעם ואז לגנוז ולא להיפגש איתם לפני כן לא מאפשר לי מצפונית לא לעמוד פה; כי אני מכירה הורים, אני מכירה את המשפחות - -

משה ארבל: וגם לא להגיע?

נעמה לזימי: - - אתה יודע, זה דור הולך ונעלם, ההורים מתים לאט-לאט.

נעמה לזימי: מגיע להם קצת מזור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת, אני רק רוצה להגיד שנתתי לך הארכה של הזמן, מכיוון שהסוגיה הזאת חשובה, כואבת ואקוטית.

נעמה לזימי: תודה.

נעמה לזימי: תודה.

נעמה לזימי: מגיע להורים האלה לראות שהמדינה רואה אותם.

נעמה לזימי: זה בסך הכול דוח על אחריות צוותי רפואה במשרד הבריאות.

נעמה לזימי: זאת אפילו לא הכרה מוסדית שהייתי רוצה, ואני חושבת – קודם כול, כקונטרה לזה אני חושבת שאנחנו צריכים סוף-סוף לחוקק את החוק שהעלה בזמנו יצחק בוז'י הרצוג, נשיא המדינה היום, ולחוקק אותו ולעשות אותו כאן, ולהגיד – זאת ההכרה שלנו, הממשלה והמדינה.

נעמה לזימי: עמותת עמרם, יש להם משפט שמלווה אותי בכול, אבל הוא נכתב על הפרשה הזאת: "הכרה, צדק, ריפוי".

ג'ידא רינאוי-זועבי: נכון.

נעמה לזימי: אני רוצה להגיד – האנשים הפעילים הם גיבורים בעיניי, כי הם עושים את מה שאני לא הייתי מסוגלת לעשות.

נעמה לזימי: יותר קל לי לעמוד פה ולהגיד את זה, אבל ללכת לתעד משפחות שחטפו להן ילדים, שאמרו להן – תעופו מבית החולים, לא תראו גופה?

נעמה לזימי: את זה לא הייתי מסוגלת לעשות.

נעמה לזימי: לא הייתי מסוגלת לעשות - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: פשוט כאב בלתי ייאמן.

משה ארבל: תביאי את החוק, אנחנו נתמוך בו.

נעמה לזימי: אז אני אביא את החוק, ואני מקווה שנעשה את זה.

נעמה לזימי: אני חושבת שזה צריך להיות כאן.

נעמה לזימי: אני יודעת שגם הנשיא תומך, ושיש פה הרבה תומכים, וזה בסך הכול משהו שנותן לנו את הזכות לייצר את ההכרה הזאת.

נעמה לזימי: זאת זכות לייצר הכרה כזאת, זאת זכות לרפא חברה.

נעמה לזימי: כי הפצע הזה לא נסגר, והוא גם לא ייסגר.

נעמה לזימי: אבל אפשר קצת לרפא ולתקן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

נעמה לזימי: תודה, ואני מקווה מאוד מאוד מאוד שייעשה הצעד הזה של פרסום הדוח הזה.

נעמה לזימי: לא יכול להיות שזה יצא בדלת האחורית.

נעמה לזימי: זה חייב להיות מהדלת הראשית.

נעמה לזימי: פרופ' גרוטו כתב דוח מקצועי.

נעמה לזימי: מכחישה "מטעם" גרמה לגניזה שלו.

נעמה לזימי: זה לא ייתכן.

נעמה לזימי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חברת הכנסת נעמה לזימי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מציג גם חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זאת באמת סוגיה שהגיע הזמן לסגור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זהו.

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת.

אורי מקלב: תודה רבה לחברת הכנסת נעמה לזימי על היוזמה לקיום הדיון.

אורי מקלב: חברת הכנסת קטי שטרית גם רצתה להצטרף, אבל נאלצה לעזוב את המליאה.

אורי מקלב: כפי שגם היושבת-ראש אמרה, וכפי שאנחנו חשים ומרגישים, זאת סוגיה שלא יורדת מסדר-היום.

אורי מקלב: גזרה על המת – שיישכח מן הלב.

אורי מקלב: אבל ההמרה של הגזרה למת – שיישכח, שמי שלא מת – לא נשכח.

אורי מקלב: עצם העובדה שעל אף שהודיעו להורים, ילדכם מת; על אף מות הילדים ההורים לא מקבלים את זה.

אורי מקלב: זה לא רק מתוך ידיעה, אלא מתוך הרגש הפנימי שהיה לכל ההורים האלה.

אורי מקלב: אנחנו היום נמצאים בדור שלישי ואולי כבר רביעי מהמקרים.

אורי מקלב: כבר שבעים שנה זה נמצא כפצע פתוח, כמשהו שמדמם אצלנו, עננה כבדה על יסוד המדינה, תהליך שבו ראו קבוצה של אנשים יקרים שבאו מהגולה, שבאו להתיישב בארץ ישראל, וראו אותם כאנשים נחותים, כאנשים פרימיטיביים.

אורי מקלב: גם הסבירו – אנשים שהיו אולי אפילו מתורבתים – אנחנו נעשה טוב לדור שלהם, אנחנו ניטיב איתם.

אורי מקלב: האנשים האלה פרימיטיביים, אבל אנחנו נקדם אותם, ולכן הם יגורו בבתים אמידים יותר ושיש להם יכולות.

אורי מקלב: אז נעשה טוב לילדים.

אורי מקלב: נמצא כאן חבר הכנסת בן צור.

אורי מקלב: אני שמעתי את דבריו על האחיין, נכון?

יואב בן צור: דוד - - -

אורי מקלב: אני שמעתי את הדברים האלה על הדוד שמצא והלך – אני זוכר את הסיפור הזה – בקיבוץ, ובסופו של דבר הוא הגיע לטבריה, הלך וקיבל את העדויות.

אורי מקלב: אתה אמרת את זה גם בכנסת.

אורי מקלב: אנחנו מלווים את זה שנים רבות כשאנחנו נמצאים כאן.

אורי מקלב: ככל שאנחנו נמצאים כאן בכנסת, כך אנחנו מלווים מפעם לפעם את הפרשה הזאת.

אורי מקלב: אלה לא רק הדברים שאנחנו אומרים ומשערים – העובדות.

אורי מקלב: יש עובדות שמוכיחות את התהליך הזה, את מה שקרה, עדויות של אנשים - - -

נעמה לזימי: אלפים.

אורי מקלב: המציאות – כל דוח, כל מה שגילה קצת, מייד ראו את הגילויים, ראו את העובדות.

אורי מקלב: ההכחשה שנמשכת שנים רבות לא עושה טוב.

אורי מקלב: אין ספק – אנחנו גם יודעים – ויש לי עוד ראיה –מעבר לכל העדויות – יש לי עוד ראיה אחת – אנשים שהיו מסוגלים להרוג את התרבות שלהם, לקחת אנשים שהגיעו עם תרבות עשירה, עם תרבות של מסורת אותנטית, והעבירו אותם על דתם – מי שמסוגל לעשות את זה חשוד – והרבה יותר מחשוד – שיעשה גם דברים אחרים.

אורי מקלב: לכן לא צריך הרבה, ולא צריך היום ועדות חקירה.

אורי מקלב: אחרי ועדת החקירה ואחרי הבדיקות ואחרי הוועדה עכשיו שהוכיחה את הדברים – עדיין מתחפרים בתוך ההכחשה הזאת.

אורי מקלב: אין דבר אחד שיכול אולי קצת להקל.

אורי מקלב: זה להודות על האמת ולבקש סליחה, בגלל שאם אנחנו לא עושים את זה, אנחנו שותפים סמויים וגלויים לאותה קבוצה שעשתה את זה.

אורי מקלב: מי ששותף היום להכחיש את זה, לכסות את זה בטענות שזה לא טוב למדינה, ושזה יעורר ויפתח פצעים – לא.

אורי מקלב: אנחנו רואים את זה, המציאות מוכיחה – אנחנו כבר עשרות שנים מנסים – הדור השני והשלישי של אותם אלה שלא נמצאים; האחים, הנכדים של האחים האלה עדיין מרגישים את הכאב הזה.

אורי מקלב: אנחנו שמענו אותם פה, קיבלנו עדויות, נחקרו, נחשפו.

אורי מקלב: אי אפשר בעניין הזה להמשיך להסתיר את זה, להמשיך לכסות את זה, להגיד שלא היה - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אורי מקלב: - - ובסופו של דבר אולי הזמן יעשה את שלו.

אורי מקלב: הזמן לא עושה את שלו.

אורי מקלב: הזמן מעצים את הדבר הזה.

אורי מקלב: זה נשאר ככתם שפוגע בכל יסודות הקמת המדינה.

אורי מקלב: העבירו אותם על דתם בצורה מחפירה, ניסו, לקחו דורות שלמים ועקרו אותם מהמסורת שלהם.

אורי מקלב: עקרו גם ילדים באותה מידה ומסיבות נוספות מההורים שלהם.

אורי מקלב: רק כשאנחנו יום אחד נבוא ונגיד את האמת ונחשוף אותה, ולא ניתן לעובדה הזאת שדוחות שנמצאים – אני מסיים – שדוחות שנמצאים במשרד הבריאות היום עדיין לוקחים מישהו, באיזה אומץ ציבורי היום ב-2022 – דוחות כאלה עדיין אפשר בחדרי חדרים לדחוף ולא לחשוף ולא להגיע לחקר האמת - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לך, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: - - לבוא ולהגיד, לדחות אותם ולא לחשוף אותם ולא להגיע לחקר האמת?

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: משיב בשם הממשלה השר חמד עמאר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

חמד עמאר: גברתי היושבת-ראש, התבקשתי על ידי שר הבריאות להשיב בשמו.

חמד עמאר: לאחר הקמת הממשלה הובא לידיעת שר הבריאות ומנכ"ל המשרד כי קיימת טיוטת עבודה פנימית בנושא, אשר נדונה אצל המנכ"ל הקודם, פרופ' חזי לוי.

חמד עמאר: במענה לבקשת חופש המידע שהוגשה למשרד הבריאות, פרסם המשרד את טיוטת הדוח לפני כחודש.

חמד עמאר: יש לציין כי מדובר בטיוטת מסמך שהעבודה עליו לא הושלמה.

חמד עמאר: מקריאת טיוטת המסמך עלו שאלות בנוגע לטיבו והוא הועבר לבחינה מקצועית של פרופ' שפרה שוורץ, חוקרת שירותי הבריאות בישראל והיסטוריה של הרפואה, חברת הוועד המנהל של המכון הלאומי למדיניות בריאות, ומשמשת כמשנה למזכ"ל הארגון העולמי להיסטוריה של הרפואה.

חמד עמאר: פרופ' שוורץ ביצעה הערכה מקצועית של טיוטת המסמך, שבמסגרתה הצביעה על כשלים בולטים בעריכת המסמך.

חמד עמאר: מסמך ההערכה של פרופ' שוורץ פורסם גם הוא במסגרת המענה לבקשה לפי חוק חופש המידע, כך שכל החומרים בעניין פורסמו במלואם.

חמד עמאר: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מציגים עמדה נוספת, קודם כול חבר הכנסת יואב בן צור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מהצד בבקשה, דקה.

יואב בן צור: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, ועדת גרוטו בעניין מיגור הגזענות במשרד הבריאות ישבה וקבעה שהייתה גזענות של המדינה באמצעות משרד הבריאות כלפי קהילות תימן, מזרח וילדי הבלקן.

יואב בן צור: מסיבות עלומות שאני לא מוכן לקבל ולהסכים איתן, הדוח נגנז והמשרד סירב לפרסם אותו, ורק לאחר עתירה ציבורית הדוח נמסר לעותרים, לפני מספר שבועות.

יואב בן צור: בתגובה למסקנות הדוח של פרופ' גרוטו וחוסר רצון המדינה לפרסם אותו, מונתה מישהי הידועה בדעות מזלזלות בפרשה כאובה זו.

יואב בן צור: לצערי, מי ששותף להסתיר את הדוח שמשרד הבריאות השקיע בו רבות בזמן וכסף, הוא שותף פעיל בהתנשאות עדתית פוגעת ורעה שממשיכה עד היום.

יואב בן צור: לא כך מצופה ממדינה נאורה המצויה בחזית אימוץ כל סממן מערבי פלורליסטי לפעול אחרי שנים רבות.

יואב בן צור: רק הבוקר קיבלתי טלפון מאישה שמספרת לי בכאב שאחיה הגדול נעלם ואחות אחרת הוחלפה בתינוקת אחרת.

יואב בן צור: הם יודעים את זה והם בצער גדול שהם לא יכולים להתאחד יחד.

יואב בן צור: מי יכול לעמוד בצער כזה?

יואב בן צור: זה לא, חלילה, אדם שנפטר, אלא אדם חי, ויש חשש לבעיות הלכתיות, חלילה.

יואב בן צור: אני קורא למדינה לשנות את ההתייחסות למשפחות, לא להסתיר, כי אם לגלות את הכול.

יואב בן צור: לא להרחיק, כי אם לחבק את המשפחות המדממות ואת הציבור שדורש לפרסם, ולקחת אחריות של המדינה לאזרחיה.

יואב בן צור: רק ככה נעשה תיקון עולם ממשי ותיקון עוול.

יואב בן צור: זאת חובתנו.

יואב בן צור: די להתנערות הממושכת בנושא הזה.

יואב בן צור: אנחנו נמשיך לדרוש שקיפות והגינות של המדינה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

יואב בן צור: אני מייד מסיים, גברתי.

יואב בן צור: אנחנו נמשיך לדרוש שקיפות והגינות של המדינה לאזרחיה, עד להכרה מלאה ולפרסום כל הדוחות בנושא.

יואב בן צור: אני גם קורא למדינה לתת ארכה להגשת בקשות לפיצויים למשפחות החטופים, כיוון שב-1 ביוני הקרוב לא ניתן להגיש בקשות נוספות.

יואב בן צור: הדבר יגרום עוול למבוגרים שחיים בינינו ולא בקיאים בנהלים ובמחשוב.

יואב בן צור: המציאות מחייבת ארכה להגשת בקשות וגם יגיעה אקטיבית לחפש את המשפחות.

יואב בן צור: זה לכל הפחות מה שהמדינה נדרשת לעשות כעת.

יואב בן צור: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת יואב בן צור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מציג עוד עמדה נוספת, חבר הכנסת משה ארבל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מהצד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: דקה.

משה ארבל: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אנחנו עומדים כאן בשעה 21:44, בערב.

משה ארבל: עד לפני כ-20 דקות נכח כאן שר המשפטים במליאה והגיע במיוחד כדי להשיב להצעה לסדר-היום.

משה ארבל: ישנה הצעה לסדר-היום, הצעה דחופה, בנושא דוח משרד הבריאות בנושא פרשת ילדי תימן, מזרח ובלקן, ושר הבריאות החליט להיעדר מהדיון הזה.

משה ארבל: אני מאוד מאוד מאוד מתקשה להאמין שאין סיבות גזעניות בבחירה שלו להיעדר מהדיון הזה.

משה ארבל: מדובר בחרפה.

משה ארבל: הוא לא רק מכשיל את הנושא ולא מאפשר באמת החלטה והכרעה ברורה בנושא, הבריחה שלו מלהתייצב כאן במליאת הכנסת היא אות קין לכהונתו.

משה ארבל: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לאיזו ועדה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: לוועדת הבריאות?

יואב בן צור: בריאות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בואו נצביע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי בעד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי נגד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי נמנע?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, שישה בעד ואין מתנגדים או נמנעים.

אורי מקלב: ההצבעה שלי נקלטה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו נבדוק.

אוריאל בוסו: אני לא הספקתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: וגם חבר הכנסת בוסו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נוסיף אתכם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, ההצעה מגיעה לוועדת הבריאות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: << הלסי >> ההתפתחויות הביטחוניות בחודשים האחרונים והתמודדות הממשלה עם גל הטרור << הלסי >>

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו כעת עוברים להצעה הדחופה הבאה: ההתפתחויות הביטחוניות בחודשים האחרונים והתמודדות הממשלה עם גל הטרור, מס' 2295, 2296, 2326 ו-2331, של חברי הכנסת אופיר כץ, אוריאל בוסו, מאיר פרוש ואיתמר בן גביר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההתחלה עם חבר הכנסת אופיר כץ.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

אופיר כץ: גברתי היושבת-ראש, אדוני סגן השר, אתמול נסעתי לאלעד ולוד לנחם את משפחות הנרצחים בפיגוע הנורא.

אופיר כץ: נכנסתי לשם והלב שלי נקרע.

אופיר כץ: השתנקתי מכאב.

אופיר כץ: ילדים.

אופיר כץ: ילדים כל כך קטנים, שלא יזכו לראות את אבא שלהם שוב, לא יוכלו לדבר איתו, הוא כבר לא יהיה בבר המצווה שלהם, גם לא בחתונה, לא בשבת בבית הכנסת ולא סתם לשבת איתו בבית.

אופיר כץ: הוא איננו.

אופיר כץ: הוא איננו בגלל מפלצות מתועבות הרוויות בשנאת יהודים, שכל רצונם הוא לרצוח אותנו ולהשמיד אותנו.

אופיר כץ: 18 ישראלים.

אופיר כץ: המחבלים הנתעבים האלו לקחו את חייהם של 18 ישראלים בחודש וחצי האחרונים.

אופיר כץ: מה לא היה לנו פה?

אופיר כץ: ירי, שחיטה בגרזן, סכינים, ועל הדרך משחיתים דגלי ישראל, אנדרטאות של חללי צה"ל, זורקים אבנים בכל מקום.

אופיר כץ: ראיתי עכשיו סרטון, ממש לפני כמה דקות, של שתי צעירות שמתקרבות להפגנה של ערבים ומהפחד שלהן הן הורידו את דגל ישראל שהיה תלוי להן על המכונית.

משה ארבל: בירושלים.

אופיר כץ: בירושלים, בבירת ישראל.

אופיר כץ: לאן הגענו?

אופיר כץ: אין שום תחושת ביטחון אישי לאזרחים, והממשלה, בעצם הממשלה שיממה שלמה הייתה במתח להחלטה של מועצת השורא על העתיד שלה – זו ממשלה שיכולה לטפל בטרור?

אופיר כץ: היא מתנהלת בכפפות של משי עם אלו שמחנכים על שנאת יהודים מגיל אפס, עם מי שיש בהם תאווה לרצוח אותנו.

אופיר כץ: כל מי שקורא להם קומץ משלה את עצמו ואחרים.

אופיר כץ: ראינו את זה בשומר החומות, רואים את זה בלוויות, רואים את זה בשנאה בעיניים שלהם.

אופיר כץ: אלו אנשים שמוסתים בשם הג'יהאד האסלאמי.

אופיר כץ: אין הבדל בין יחיא עייש, נסראללה, סנוואר ואותו צעיר ערבי שזורק אבנים על אוטובוס שיש בו ילדים יהודים.

אופיר כץ: אין הבדל.

אופיר כץ: כשתגיע המלחמה הרב-חזיתית הבאה – לבנון, חמאס, איראן – מה לדעתכם יעשו אותם ערביי ישראל והבדואים המוסתים האלה?

אופיר כץ: יזרקו פרחים על חיילי צה"ל?

אופיר כץ: הם מייחלים ליום הזה.

אופיר כץ: לפגוע בצירים, לחסום כבישים, שחיילי צה"ל לא יוכלו להגיע לאן שהם צריכים.

אופיר כץ: לזרוק אבנים, בקבוקי תבערה.

אופיר כץ: הם במציאות שבה הם לא מורתעים.

אופיר כץ: הם לא משלמים מחיר על הפגיעה בנו, באזרחים, בכוחות הביטחון.

אופיר כץ: הממשלה מוכרחה להבין: המערכה לא תסתיים בהידברות, המערכה תסתיים בתגובה, בענישה ובהרתעה.

אופיר כץ: רק יד ברזל תביא לסיום גל הטרור הזה.

אופיר כץ: עונש מוות למחבלים, הריסת בתי מחבלים במהירות, חקיקה מחמירה, פעולות צבאיות בלי פחד, איפה שצריך.

אופיר כץ: לכל מקום שממנו יוצאים מחבלים צריך להיכנס.

אופיר כץ: שלילת זכויות, שלילת אזרחות.

אופיר כץ: רק הדברים האלו ירתיעו את אותם מחבלים ארורים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אופיר כץ: אני מסיים, גברתי היושבת-ראש.

אופיר כץ: ולמה אתם מחכים שם בממשלה?

אופיר כץ: שעוד משפחה תאבד את היקירים שלה?

אופיר כץ: שנקבור עוד יקירים שלנו, אזרחי מדינת ישראל?

אופיר כץ: בשביל הכיסאות שלכם מכרתם את הביטחון האישי של אזרחי ישראל.

אופיר כץ: אתם יותר קשובים לתנועה האסלאמית מאשר למדינת ישראל.

אופיר כץ: זה מדהים איך עדיין כשדם אחינו נשפך אתם נותרים אדישים למצב הזה?

אופיר כץ: מה נהיה מכם?

אופיר כץ: זה פשוט עצוב וכואב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא לסיים.

אופיר כץ: מקווה שנחליף אתכם במהרה ונחזיר את הביטחון האישי ואת הכבוד הלאומי של אזרחי ישראל.

אופיר כץ: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת, אזרחי מדינת ישראל איבדו את תחושת הביטחון.

אוריאל בוסו: אפס תגובה, אפס התרעה, אפס הגנה.

אוריאל בוסו: הטרור חוגג.

אוריאל בוסו: המחבלים הרימו ראש.

אוריאל בוסו: ממשלת ישראל בראשות האחים המוסלמים ועבאס ובהשתתפות נפתלי בנט היא הריבון בישראל של 2022.

אוריאל בוסו: זו המציאות, אין מה להתכחש.

אוריאל בוסו: כולנו ראינו את הפארסה ביום האחרון, שמחכים לראות מה ההחלטה של מועצת השורא.

אוריאל בוסו: פיגוע רודף פיגוע, רצים מהלוויה להלוויה, קוברים בזה אחר זה אזרחים תמימים.

אוריאל בוסו: עשרות יתומים קטנים צועקים "אבא", אבל אף אחד פה לא שומע.

אוריאל בוסו: אף אחד גם לא מתעניין.

אוריאל בוסו: הייתי בהלוויות ביום שישי, נציג אחד מהממשלה לא היה.

אוריאל בוסו: עזבו שזה נוהל.

אוריאל בוסו: אחד.

אוריאל בוסו: חברים, מה קרה?

אוריאל בוסו: איבדתם את זה?

אוריאל בוסו: התרגלתם לפיגועים?

אוריאל בוסו: זה כבר לא מרגש אתכם?

אוריאל בוסו: החושים התקהו לכם?

אוריאל בוסו: זה פלא שהאזרחים מרגישים שמדינת ישראל הפכה למערב פרוע?

אוריאל בוסו: אזרחים נרצחים בגרזינים ברחובות.

אוריאל בוסו: אתמול בלילה אני חוזר מניחום אבלים בלוד.

אוריאל בוסו: אחרי שישבתי עם הילדים הקטנים, בכיתי איתם.

אוריאל בוסו: ילד בן 7, ילדה בת 5, לא יודעים מה רוצים מהם.

אוריאל בוסו: אני כולי שבור ושולחים לי ציוץ שאני רואה: בחירות בממשלה, התלבשו ככה בערב מרענן לאיזו מסיבת יום הולדת של זמר מפורסם.

אוריאל בוסו: ריבונו של עולם, לנחם אבלים אתם לא באים, לא באים לשמוע אותם, לא בוכים אותם, לא כואבים אותם, תפסיקו להגיד: לא רוצים שנבוא.

אוריאל בוסו: תבואו, תקבלו ביקורת, אבל תסתכלו להם בעיניים, תבכו איתם.

אוריאל בוסו: אתם הממשלה, אתם הריבון.

אוריאל בוסו: נפתלי בנט עסוק מדי מכדי לבוא לנחם את המשפחות השכולות.

אוריאל בוסו: הוא לא רוצה להרגיז אולי את השותפים שלו.

אוריאל בוסו: ראינו שבמרחב הבטוח שלו בבר בתל אביב הוא הלך והרים שם לחיים.

אוריאל בוסו: איפה שנוח לו הוא הולך.

אוריאל בוסו: פלא שאזרחים איבדו את תחושת הביטחון?

אוריאל בוסו: שבת שלמה תושבי אלעד יושבים מסוגרים בבית שלהם, מפחדים לצאת כי המחבלים מסתובבים.

אוריאל בוסו: נפתלי, איבדת, הפרת את ההבטחות, הפקרת את ביטחון האזרחים, רימית את מי שהאמין בך ובחר בך.

אוריאל בוסו: אפילו השותפים שלך עזבו אותך לאנחות.

אוריאל בוסו: גרמת נזק אדיר בתחושת הציבור.

אוריאל בוסו: גם כן הממשלה הזאת – לא גם, היא תיפול במהרה, אבל את הנזק שגרמה הממשלה הזאת בחוסן הלאומי, גם כלפי אומות העולם, ייקח הרבה שנים לתקן.

אוריאל בוסו: נחזיר את המדינה לאזרחים, נחזיר את תחושת הביטחון, נחזיר את ההגנה, נחזיר את כוח ההרתעה, נחזיר את המדינה למסלול.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חבר הכנסת מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני שמח על כך שבנשיאות הכנסת החליטו לתת להצעה הדחופה שאני ועוד חברים מעלים כעת דווקא את הכותרת "ההתפתחויות הביטחוניות בחודשים האחרונים" ולא נתנה להצעה הדחופה הזו כותרת אחרת שאני לא הייתי שלם איתה.

אופיר כץ: אני רוצה להגיד לך, פרוש, הם שינו לנו את השם.

מאיר פרוש: אני נתתי את הכותרת הזו.

מאיר פרוש: אני בדעה שהמנטליות של אלה מבין המוסלמים שלא רוצים לראות אותנו כאן היא כזו שכאשר אתה מראה חולשה, התרפסות, אתה מקבל מהם התנהגות קשוחה ואלימה יותר נגדנו.

מאיר פרוש: אותם אלה המוסלמים שמעוניינים בסילוקנו מכאן, כאשר הם רואים יד קמוצה ובעת הצורך גם מאוגרפת, הם קולטים מיד ומשדרים רוגע וכניעה.

מאיר פרוש: כאשר הם בממשלה הקודמת ראו שעם טרור הם לא יקדמו את הנושאים שלהם הם ידעו גם להפחית את מעשי הטרור.

מאיר פרוש: נכון שעזר לנו בחיזוק המדיניות הזו הנשיא טראמפ, כאשר הסכים להעתיק את השגרירות האמריקאית לירושלים והוא לא התרגש מאלה מהמוסלמים שאיימו.

מאיר פרוש: הוא הכיר בסיפוח הגולן ולא קרה שום זעזוע במזרח התיכון, למרות שהיו כאלה שהזהירו מהתלקחות במזרח התיכון, אלא אדרבה, מהצעדים האלה של טראמפ וההתנהלות הישראלית של הממשלה עם יד קמוצה ואולי גם מאוגרפת כנגד מוסלמים שרצו לפגוע בנו, מדינות ערביות כרתו שלום עם ישראל, וזו בעצם המדיניות שבה צריך לנהוג.

מאיר פרוש: המדינות האלה אמרו שהם לא חושבים שמוצדק לוותר על הכול בגלל הבעיה של הפלסטינים.

מאיר פרוש: יחד עם זאת, אין כל הצדקה ואסור שמישהו יוכל לחשוב שמותר להשלים עם מעשי הטרור של אותם מוסלמים כאשר המדיניות של הממשלה היא מתרפסת.

מאיר פרוש: ואני אומר זאת, למרות שאני כאחד שמבקש להיצמד להלכה הפסוקה ולעמדתם של גדולי ופוסקי הדור, הרי בזמן הזה, כאשר בית המקדש חרב ואינו קיים, אסור לפי ההלכה לעלות לכל השטח של בית המקדש שנקרא בפי כול היום הר הבית, ומי שעובר על ההלכה הזו חייב בכרת.

מאיר פרוש: אין כל חיזוק לתושבי המדינה ממעט יהודים שבכל זאת מנסים לעלות להר הבית, זה אקט מחאתי ולא תועלתי.

מאיר פרוש: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת פרוש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר כנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

איתמר בן גביר: גברתי היושבת-ראש, כנסת נכבדה, לפני הכול אני רוצה להתייחס לדברים ששמעתי כאן מפי הרב פרוש שאני מאוד מאוד מעריך אותו.

איתמר בן גביר: הרב פרוש, האמירה שלך היא מאוד מאוד בעייתית, משום שיש כאלה שיפרשו אותה כרוח גבית לאותם טרוריסטים.

איתמר בן גביר: אין פוסק אחד, הרב פרוש, פוסק אחד שמתיר שמבית קודש הקודשים יזרקו אבנים ובקבוקי תבערה על החיילים שלנו, על השוטרים שלנו ועל המתפללים בכותל.

איתמר בן גביר: הגמרא אומרת "נהרא נהרא ופשטיה".

איתמר בן גביר: לכל אחד יש גדולי הדור שלו.

איתמר בן גביר: גדולי הדור שלי זה הרמב"ם, ורבי עקיבא והרב דב ליאור, גדול רבני הציונות הדתית, שאומרים דבר אחד.

איתמר בן גביר: מותר לך לחלוק, הרב פרוש, אבל אסור לתת לגיטימציה בדברים הללו.

מאיר פרוש: אמרתי גם, אמרתי גם - - -

איתמר בן גביר: עכשיו אני אגיד, כי זה לא עיקר דבריי.

איתמר בן גביר: עיקר דבריי מכוונים כאן דווקא לסגן השר שנמצא כאן.

איתמר בן גביר: הייתי באלעד, הייתי בהלוויות, ראיתי את אותם יתומים, הסתכלתי להם בעיניים ושאלתי את עצמי איך אנחנו יכולים להבטיח שדם יהודי לא יהפוך להפקר.

איתמר בן גביר: נעשית כאן בכנסת הרבה מאוד פוליטיקה, אבל, אדוני סגן השר, זו לא פוליטיקה, זה חיים של אנשים.

איתמר בן גביר: בתקופה שלכם – ואני בטוח, אגב, שאין לך כוונת מכוון בכך – אבל הרמנו דגל לבן.

איתמר בן גביר: כששוטרים מתקשרים אליי, אומרים לי: איתמר, הם זורקים עלינו אבנים ואסור לנו להיכנס למסגד.

איתמר בן גביר: הם זורקים עלינו בקבוקי תבערה ולא מאפשרים לנו להגיב.

איתמר בן גביר: כשאנחנו רואים את ההפקרות, את העובדה שאזרחים מפחדים ללכת כאן, את היעדר כוח ההרתעה, את העובדה ששוטרים הפכו למרמס, הפכו למרמס בידי אותם פורעים – עובדה שרק הערב שאלו את מנסור עבאס: מה אתה אומר, עצרו בתקופה בהר הבית 400 איש?

איתמר בן גביר: אז קשה לו היה להתאפק, הוא אמר: כן, שחררו אותם יום למוחרת.

איתמר בן גביר: סגן השר, לשחרר מי שזורק אבנים על שוטרים?

איתמר בן גביר: אתה לא מבין שזאת הפקרות – בחיים של השוטרים?

איתמר בן גביר: אתם לא מבינים שכשאתם עושים את זה, את אותם 400 איש – עזבו, יש כאן בכלל שאלה משפטית.

איתמר בן גביר: איך בכלל אפשר לשחרר?

איתמר בן גביר: איך אפשר לשחרר?

איתמר בן גביר: שום עסקה פוליטית לא יכולה לתת לאנשים לעבור על החוק.

איתמר בן גביר: אבל כשאתם משחררים את אותם פורעים, כשאתם סוגרים את הר הבית ומרימים דגל לבן, כשאתם באים לפורעים ואומרים ניצחתם – לא צריך להיות חכם גדול כדי להבין שהתשובה של אותם פורעים זה טרור ועוד פעם טרור, ועוד פעם טרור ורוח גבית לטרור.

איתמר בן גביר: עד מתי דם יהודי יהיה כאן הפקר?

איתמר בן גביר: עד מתי?

יואב סגלוביץ': גברתי היושבת בראש, חבריי חברי הכנסת.

יואב סגלוביץ': אני כל פעם עומד פה – הרבה פעמים, לא כל פעם – בפני הפיתוי: להתייחס עניינית למה שהוצג פה או לתת נאום של מה היה פעם, הממשלה ההיא, הממשלה הזאת?

איתמר בן גביר: אתה צודק, גם המדיניות הקודמת לא הייתה מאה אחוז.

יואב סגלוביץ': לא, לא, בכוונה אני אומר שיש לי התלבטות - - -

איתמר בן גביר: אגב, כשיש לך ביקורת היא צודקת.

איתמר בן גביר: אין מה להשוות.

יואב סגלוביץ': אני אומר עוד פעם.

יואב סגלוביץ': אני רק משתף אתכם בהתלבטות שלי.

יואב סגלוביץ': התלבטות, כי בסוף אני איש פוליטי.

יואב סגלוביץ': אז אומרים שזאת לא פוליטיקה, זה החיים של כולנו.

יואב סגלוביץ': זה הדבר היחיד שאני מסכים, זה החיים של כולנו, אבל זה כן פוליטיקה.

יואב סגלוביץ': אז קיבלתי החלטה: לא אלך אחורה.

יואב סגלוביץ': לא אספר סיפורים שאתם מכירים.

יואב סגלוביץ': כי אני שירתי במשטרה והייתי במקומות שאתם אומרים.

יואב סגלוביץ': זה לא קשור למשטרה בעצם, זה קשור לזה שמדינת ישראל מיום הקמתה והרבה לפני הקמתה מאותגרת כל הזמן לאורך כל השנים באירועי טרור בלתי פוסקים, בגלים.

יואב סגלוביץ': וזה לא סיפור של פוליטיקה, זה לא סיפור של פוליטיקה.

יואב סגלוביץ': אני אומר את זה על מה שהיה אז ולא קשור לאיזו ממשלה.

יואב סגלוביץ': קחו את זה רגע לתאריכים ולא לממשלות.

יואב סגלוביץ': היה גל מאוד גדול שעבר ב-2015.

יואב סגלוביץ': היום אנחנו נמצאים בגל.

יואב סגלוביץ': היינו בגל בשנות השמונים, היינו בשנות השבעים, בשנות השישים, בשנות החמישים, בשנות הארבעים, בשנות השלושים, טרם הקמת המדינה, בשנות העשרים.

אופיר כץ: אבל מה אתה עושה עם הגל הזה?

יואב סגלוביץ': אופיר, תנו לי רגע.

אופיר כץ: השאלה מה עשיתם מול הטרור - - בקבוקי תבערה - - -

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת כץ, אני לא מספר את כישלונות נתניהו עכשיו.

אופיר כץ: בסדר, אין בעיה לספר מה נתניהו כן עשה.

אופיר כץ: השאלה מה אתם עשיתם בגל הטרור.

איתמר בן גביר: נתניהו לפחות עשה מבצע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצגתם את מה שאתם צריכים ועכשיו הוא משיב.

יואב סגלוביץ': אתם רוצים גם תשובה?

יואב סגלוביץ': אם אתם רוצים רק לדבר, אני ארד עכשיו, תעלו ונסגור את הסרט עכשיו.

יואב סגלוביץ': אבל אני רוצה לדבר דקה אחת בלי פוליטיקה.

יואב סגלוביץ': בואו נדבר כללית עכשיו, בסדר?

יואב סגלוביץ': תנו להשלים משפט כמה דקות, כמה משפטים.

יואב סגלוביץ': תסכימו או לא תסכימו – אני אתן לכם תמונת מצב.

יואב סגלוביץ': אחד הדברים – אני אומר, זאת דעתי – להילחם בטרור זה לא לשדר פניקה ולא לשדר לחץ.

יואב סגלוביץ': זה הדבר הראשון.

יואב סגלוביץ': כי אין מה לעשות, צריך להגיד את האמת.

יואב סגלוביץ': הגל הזה יישבר ולצערי – אני אומר לצערי, לצערי – אני לא יכול להגיד שגם אם אחרי הגל הזה, חס וחלילה, עוד איקס זמן לא ניכנס לעוד איזה מסלול.

יואב סגלוביץ': כנראה המציאות של ההיסטוריה שלנו פה עוד רצופה בהרבה מאוד מאבקים.

יואב סגלוביץ': אחרי שאמרתי את הדברים הכלליים אני רוצה להיות פרטני.

יואב סגלוביץ': יש לי אחריות.

יואב סגלוביץ': אני חלק מהרשות המבצעת.

יואב סגלוביץ': יש דברים שעליי לבצע, שעל הממשלה לבצע, יש לי אחריות.

יואב סגלוביץ': אז אני רוצה לפרוט לפרוטות או לתאר לכם את המצב, מה עושים מול.

יואב סגלוביץ': עזבו את הכותרות.

יואב סגלוביץ': גם אני הייתי באותם מקומות שאתם הייתם, והייתי בכל האירועים של הפיגועים האלה ואחרים בהיסטוריה והייתי במקומות שאתם הייתם פה.

יואב סגלוביץ': זאת לא חוכמה גדולה להגיע אליהם.

יואב סגלוביץ': השאלה איך מונעים אותם וזאת האחריות של מערכת הביטחון בהיבט הרחב שלה, בהיבט הרחב שלה.

יואב סגלוביץ': עושים מעשים היום ואני אומר לכם מה עושים.

יואב סגלוביץ': קו התפר – עזבו מה היה, בסדר?

יואב סגלוביץ': אמרנו: לא נדבר על מה שהיה.

יואב סגלוביץ': קו התפר פרוץ ועכשיו סוגרים אותו.

יואב סגלוביץ': למה הוא פרוץ?

יואב סגלוביץ': סיפור אחר, לא נכנס אליו.

יואב סגלוביץ': המטרה של המדינה היום ושל צה"ל, בהחלטת הממשלה, בתקצוב של הממשלה – סוגרת את מה שהיה פרוץ.

יואב סגלוביץ': לא נגיד מי ולא נגיד מה אבל היה פרוץ, נקודה.

יואב סגלוביץ': משטרת ישראל – שאמונה על ביטחון הפנים, בלי כל קשר לגל, בגלל סיבות אחרות בכלל בתחילת הדרך – גדלה כפי שהיא לא גדלה.

יואב סגלוביץ': לא מספיק – כפי שהיא לא גדלה הרבה שנים.

יואב סגלוביץ': 800 שוטרים השנה ועוד 300 שנה הבאה.

איתמר בן גביר: - - נו, באמת.

יואב סגלוביץ': אבל שנייה, שנייה.

איתמר בן גביר: - - אתה יותר רציני מזה.

איתמר בן גביר: אלפי מתפטרים, מה קרה לך?

יואב סגלוביץ': בואו, תנו לי לפחות - - -

אופיר כץ: - - אני מכיר את זה.

אופיר כץ: גלעד ארדן נכנס, הוא הוסיף אלפי שוטרים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בואו נקשיב, בבקשה, בואו נקשיב.

יואב סגלוביץ': חברים, זאת שעת לילה מאוחרת, בואו - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת כץ.

אופיר כץ: לא, זה לא נכון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת כץ, הצגתם את הדברים, בואו נקשיב.

יוסף טייב: אבל אתה מכיר מהצד השני.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בואו נקשיב.

אופיר כץ: בתקופה שהוא היה, גם העלה משכורות וגם הביא שוטרים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שאלת, אבל שאלת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אופיר, אבל שאלת.

איתמר בן גביר: אני מומחה לשיטור.

איתמר בן גביר: כן, אני מכיר את המשטרה מגיל 14.

איתמר בן גביר: היום היא חלשה, צריך להודות את האמת.

יואב סגלוביץ': אני מכיר את המשטרה מגיל 25, בסדר?

יואב סגלוביץ': אבל אני יותר גדול ממך.

איתמר בן גביר: כמה?

יואב סגלוביץ': כמה?

יואב סגלוביץ': הרבה יותר גדול ממך.

יואב סגלוביץ': אבל אם שאלת, 63 זה הרבה יותר גדול ממך.

יואב בן צור: אז אנחנו חברים באותו מועדון.

יואב סגלוביץ': כן, כולנו בקבוצת סיכון של הקורונה.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה - - -

איתמר בן גביר: - - -

יואב סגלוביץ': לכן דיברתי על קו התפר מצד אחד.

יואב סגלוביץ': הדבר השני, אני רוצה לדבר על מה שקורה גם בימים האלה.

יואב סגלוביץ': אני מדבר קצת מעבר לזווית שלי.

יואב סגלוביץ': הצבא פועל בכל מקום.

יואב סגלוביץ': אם צריך להיות בג'נין, הצבא בג'נין.

יואב סגלוביץ': הפעילות שעושים כאן במדינת ישראל בתקופה האחרונה היא פעילות אקטיבית, היא איננה רק פעילות הגנתית.

יואב סגלוביץ': יש דברים ששומעים עליהם ויש דברים שפחות שומעים עליהם, אבל אתם יודעים כמוני כמה רבים הפיגועים שסוכלו בתקופה האחרונה ואיזה מחיר משלמים, ובדין משלמים, האויבים שלנו, על זה שמרימים יד על אזרחים.

יואב סגלוביץ': אז נעבור לקצת נתונים לגבי מה עושים, כי עד עכשיו נתנו תיאור יותר כללי של מה היה.

יואב סגלוביץ': לגבי מה עושים.

יואב סגלוביץ': אז סוכלו 66 פיגועים משמעותיים.

יואב סגלוביץ': נעצרו 516 חשודים במעורבות כזאת או אחרת.

יואב סגלוביץ': עוסקים עד שייסגר בצורה יותר טובה קו התפר, עושים פעילות משמעותית כנגד תופעת השב"חים.

יואב סגלוביץ': עכשיו תראו, אין פה קיצורי דרך.

יואב סגלוביץ': עד שלא תהיה סגירה טובה של הגדר, עד שלא תהיה – בסוף הצבא היום משקיע משאבים רבים מאוד בשמירה על הגדר כדי למנוע את העניין הזה.

יואב סגלוביץ': זה מה שעושים.

יואב סגלוביץ': שלילת היתרי כניסה למשפחות כאלה או אחרות שמעורבות עם סיפורים של מחבלים, פעילות מאוד משמעותית של שירות הביטחון הכללי, שעובד כל הזמן.

יואב סגלוביץ': הוא נמצא מתחת לרדאר.

יואב סגלוביץ': אנחנו יודעים על הפעילות שלו כאשר הפעילות הופכת להיות פעילות גלויה.

יואב סגלוביץ': אנחנו שומעים על פעילויות סיכול שעושה השב"כ עם הימ"מ.

יואב סגלוביץ': כל הדברים – אנחנו שומעים עליהם.

יואב סגלוביץ': זה לא שלא עושים.

יואב סגלוביץ': עושים ועושים כל הזמן.

יואב סגלוביץ': המשטרה מתוחה לא עד הקצה, כי היא עושה את זה כבר תקופה מאוד מאוד ארוכה, אבל המשטרה גם גדלה.

יואב סגלוביץ': אמורים להגיע למשטרה, מעבר למה שאמרתי קודם, עוד גיוסים גדולים מאוד למשמר הגבול, עוד כ-200 שוטרי קבע למשמר הגבול.

יואב סגלוביץ': יש דברים שיקרו – חלקם בשנה הזאת, במיידי.

יואב סגלוביץ': הממשלה הזאת, לפני משהו כמו שלושה שבועות, חודש, קיבלה החלטה על תגבור תקציב המשטרה ב-180 מיליון שקלים.

יואב סגלוביץ': כל-כולם מיועדים ליחידות אופרטיביות שאמורות לעסוק במאבק בטרור, בלי כל קשר למה שקשור לפשיעה הרגילה.

יואב סגלוביץ': הממשלה הזאת עושה ועושה הרבה כפי שלא עשו הרבה ממשלות בעבר.

יואב סגלוביץ': אני חוזר להתחלה.

יואב סגלוביץ': אני כן חושב, וזאת דעתי, שאסור לשדר פניקה ואסור לשדר לחץ כי בסופו של דבר החובה של כולנו היא להמשיך קדימה.

יואב סגלוביץ': הממשלה עושה כמו שלא עשו הרבה ממשלות בעבר.

יואב סגלוביץ': מעבר לסיפורים ומעבר לדיבורים הפוליטיים, מה שצריך לעשות בעת הזאת – אני יודע שגם אתם עושים את זה וגם אני עושה את זה – זה לגבות, לחזק, את כל מי שעובד בכוחות הביטחון, שירות הביטחון הכללי, צבא ההגנה לישראל ובוודאי ובוודאי משטרת ישראל, שבסוף כל מה שקורה בתוך גבולות מדינת ישראל הוא באחריות שלה.

יואב סגלוביץ': כל מה שמגיע בסופו של דבר, נתקל בסופו של דבר או באזרחים אמיצים, או בשוטרים, או לא עלינו, מישהו מהמפגעים מצליח לבצע את זממו.

יואב סגלוביץ': זאת המציאות.

יואב סגלוביץ': אי-אפשר לצייר מציאות אחרת.

יואב סגלוביץ': אי-אפשר לצייר ציור אוטופי אחר.

יואב סגלוביץ': צריכים להיות חזקים, נחושים, להאמין במה שצריך לעשות, ולעשות את זה הכי טוב.

איתמר בן גביר: לגבי השוטרים - - -

יואב סגלוביץ': לגבי השוטרים.

יואב סגלוביץ': תראו.

יואב סגלוביץ': השוטרים זוכים לפחות מדי הוקרה ואהדה וחיבוק הרבה פעמים.

יואב סגלוביץ': ומתי אנחנו נזכרים בעבודת השוטר, כמה היא חשובה לכולנו?

יואב סגלוביץ': האמת היא, דווקא באירועי קיצון, כלומר, באירועים כאלה ששוטר נקלע לתוך אירוע, והוא צריך להסתער קדימה.

יואב סגלוביץ': ראינו בתקופה האחרונה לא מעט מקרים כאלה.

יואב סגלוביץ': אבל אני רוצה לשים את זה רגע בצד, למרות שהנושא הוא הנושא הזה, ואני רוצה לדבר על השגרה.

יואב סגלוביץ': אני חסיד של השגרה.

יואב סגלוביץ': אתה חזק בשגרה – אתה חזק בפעילות בפשיעה, אתה חזק גם בכל היתר.

יואב סגלוביץ': ואני אומר לחבריי חברי הכנסת שנמצאים פה, ואני מכיר ומוקיר את כולכם: המבחן שלנו הוא השגרה.

יואב סגלוביץ': לחזק את המשטרה בשגרה.

יואב סגלוביץ': הוא לא גוף חף מטעויות.

יואב סגלוביץ': אני מדבר עכשיו לאו דווקא על הסיפור של פעילות בנושא הטרור שהועלה, שהוא על סדר-היום פה כרגע.

יואב סגלוביץ': בשגרה אנחנו חלשים ביכולת שלנו לתת את החיבוק ואת הדחיפה.

יואב סגלוביץ': שם אנחנו כולנו שוכחים את זה לרגע ואחר כך מתפלאים לעיתים מה קורה ולמה ואנשים עוזבים.

יואב סגלוביץ': אז אני אומר לכם שהמשטרה שלנו היא משטרה נחושה, מקצועית, שיודעת את העבודה.

יואב סגלוביץ': היא צריכה להיות גדולה יותר, אין שאלה.

יואב סגלוביץ': אבל היא לא גדלה מעולם – לא מעולם; היא לא גדלה בכל השנים האחרונות כמו שהיא גדלה בממשלה הזאת.

אופיר כץ: זה לא נכון.

יואב סגלוביץ': חבר'ה, בואו.

יואב סגלוביץ': אני, את העובדות - - -

אופיר כץ: אבל זה לא נכון.

אופיר כץ: אתה חוזר על זה, זה לא נכון.

אופיר כץ: ב-2015, נקלטו מעל 1,000 שוטרים.

אופיר כץ: מי עשה כזה גיוס?

אופיר כץ: מי העלה להם את המשכורת - - - זה לא אתם עשיתם, זה אנחנו עשינו.

יואב סגלוביץ': חברים, זה לא אתם.

יואב סגלוביץ': אתה שואל אותי אם המשטרה גדלה בתקופת הממשלה הזאת, בעשרה חודשים?

יואב סגלוביץ': היא גדלה כמו שהיא לא גדלה בכל תקופת נתניהו, אבל זה לא קשור.

יואב סגלוביץ': מה שקשור הוא, חבר הכנסת כץ - - -

אופיר כץ: לא - - - זה לא קשור.

אופיר כץ: זה לא נכון מה שאומר, מספרית, לא יעזור.

יואב סגלוביץ': בסדר.

יואב סגלוביץ': אוקיי.

יואב סגלוביץ': אז מאחר שאתה שולט במספרים יותר טוב ממני לגבי המשטרה, אני לא מתווכח.

אופיר כץ: אני הייתי שם, באותה שנה, וזה יותר מהמספרים שאתה אומר - - - מה לעשות.

יואב סגלוביץ': חברים.

יואב סגלוביץ': אני אומר לך, בעשרה חודשים המשטרה הזו גדלה.

יואב סגלוביץ': ואני אומר לך, היא גדלה ב-1,100 שוטרים, ועכשיו היא הולכת לגדול בעוד 300 שוטרים, ועכשיו היא הולכת לגדול בעוד 300 שוטרים, וזה לא היה.

יואב סגלוביץ': תחלק את זה על 12 השנים של נתניהו, ותגיד לי אם היה – לא היה.

יואב סגלוביץ': מה אתם מבלבלים את המוח?

יואב סגלוביץ': אבל זה לא הנושא.

יואב סגלוביץ': הנושא המרכזי הוא האם אנחנו מספיק נחושים וטובים לעסוק בזה.

יואב סגלוביץ': אני אומר לכם במפגיע, כן: יודעים את העבודה.

יואב סגלוביץ': יודעים מה לעשות.

יואב סגלוביץ': ואני מציע לכולנו להתלהם פחות, ולתת גיבוי יותר.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה.

משה ארבל: דעה נוספת.

משה ארבל: ביקשתי לפני שעברת להצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מהצד, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת משה ארבל, דקה.

משה ארבל: גברתי היושבת-ראש, כבוד סגן השר, הסוגיה המרכזית שאליה לא התייחסת בדברים שלך זו העובדה שממשלת ישראל, מתוך החלטה מודעת – למרות שנחקק כאן, בבית הזה, חוק לקיזוז משכורות מחבלים מכספים שמשלמים ברשות הפלסטינית – בעקיפין, וגם בהצהרה ברורה של שר ברשות הפלסטינית, מלווה לרשות הפלסטינית כספים ללא לוח סילוקין, למרות שהגשתי שאילתה לשר הביטחון.

משה ארבל: היא מלווה כספים לרשות הפלסטינית כדי לעקוף את חוק קיזוז.

משה ארבל: לא יכול להיות מצב.

משה ארבל: וזה כלי שבסופו של דבר רומס את החוק של הכנסת שחוקקה את זה, ומאידך, מעודד טרור.

משה ארבל: אבקש את התייחסותך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

יואב סגלוביץ': זה לא הופיעה – בסדר, זו שאלה נוספת מהצד.

יואב סגלוביץ': אני אתן לך תשובה אני אבדוק את הדברים שאתה אומר, ואתה תקבל תשובה ישירה ממני.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לאיזו ועדה אנחנו מעבירים?

ג'ידא רינאוי-זועבי: לביטחון פנים?

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי בעד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי נגד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, תשעה בעד, אחד נגד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אין נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כך, ההצעה עוברת לוועדה לביטחון הפנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: << הלסי >> פגיעה בפולחן הדת ליהודים במירון לעומת מתפללי אל-אקצא << הלסי >>

ג'ידא רינאוי-זועבי: נעבור להצעה רגילה, הפעם, פגיעה בפולחן הדת ליהודים במירון לעומת מתפללי אל-אקצא, מס' 2315.

ג'ידא רינאוי-זועבי: של חבר הכנסת יואב בן צור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עשר דקות.

אוריאל בוסו: אפילו יואב הצביע בעד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, עשר דקות.

יואב בן צור: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבקש לדבר – חמד, אתה חייב להקשיב לי, כדי שתדע להשיב.

חמד עמאר: אני משיב לך בדיוק מה שכתב השר.

קריאה: דע מה שתשיב.

יואב בן צור: אתה מבין, שר הדתות פוחד להיות פה, שלח אותך - - -

משה אבוטבול: שלח אותך.

משה אבוטבול: הוא ידע מתי שאתה תורן דווקא בענייני מירון?

משה אבוטבול: אולי גם על רפורמת הכשרות תדבר?

אוריאל בוסו: מעניין - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: טוב, בואו נקשיב בבקשה.

יואב בן צור: רבותיי, תודה.

יואב בן צור: אני מבקש לדבר על קבר הרשב"י במירון, שלצערי הפך להיות החצר האחורית של מדינת ישראל.

יואב בן צור: במשך השנים שחלפו, עד האסון הנורא בשנה שעברה, המשרד לשירותי דת נאלץ לקושש מדי שנה תקציב מהאוצר עבור מירון.

יואב בן צור: וכשהוא "הצליח", במירכאות, התקציב היה בסך הכול 15 מיליון ש"ח, זה הכול.

יואב בן צור: תקציב בסך 15 מיליון ש"ח נועד לתת מענה לצרכים של כחצי מיליון איש שעלו להר מירון בהילולת ל"ג בעומר, באירוע הכי גדול בתולדות המדינה.

יואב בן צור: המדינה הוציאה על מירון 30 שקלים לאדם, זה הכול.

יואב בן צור: אני חוזר, המדינה הוציאה 30 שקלים לאדם.

יואב בן צור: זה מחיר נמוך כל כך, שלא נותן מענה לצרכים האמיתיים, שהיום ברורים, ברורים לכול, כמו תשתיות ושינוע, בטיחות ובריאות.

יואב בן צור: זה היה ברור שרק ניסים מחזיקים את המקום.

יואב בן צור: זה היה כך, לצערי, פעם שעברה – יום אחד הנס הזה ייגמר, ולצערי הוא נגמר בשנה שעברה.

יואב בן צור: למרות שהרבה מאוד אנשים טובים עשו כמיטב יכולתם, ושמו פלסטר ועוד פלסטר בתיקון נקודתי, לעיתים תוך העלמת עין מעוולות וצרכים נדרשים, כי כולם ידעו שאין תקציב מספיק מהאוצר, ולמרות שכולם ראו את הכתובת שעל הקיר, המדינה לא לקחה אחריות ולא הבינה את גודל האירוע, שהוא האירוע הכי גדול במדינה, שקורה מדי שנה בתאריך ידוע ולא משתנה, עם תשתיות בטופוגרפיה בעייתית.

יואב בן צור: לצערי, המדינה נכשלה, ולא מינתה בעל בית למקום, כזה שהיה יכול לתכלל את כלל האירועים מול כל המשרדים האמונים על האירוע – תחבורה, בריאות, שירותי דת, ביטחון הפנים ועוד.

יואב בן צור: כי מה שהיה עד האירוע הוא שהיו כמה שרים שהאירוע חונה אצלם, אבל רק בחלק קטן מסדר-יומם, ולכן לא היה בעל בית אחד למקום.

יואב בן צור: זה מה שגרם לכך שהמדינה נכשלה בחוזה שבינה לבין האזרח, חוזה שאומר שבתמורה למיסי האזרח ותרומתו למדינה, המדינה תעשה ככל שנדרש על מנת להבטיח את ביטחונו ואת חייו של האזרח.

יואב בן צור: ופה, באסון מירון, המדינה כשלה בתפקידה, ולא הגנה על 45 ההרוגים במירון ומאות הפצועים.

יואב בן צור: ברור לכול שאם הדבר היה מתברר בבית המשפט בהליך אזרחי, המדינה הייתה מואשמת ברשלנות פושעת, כי בהתעלמות מעוצמת האירוע הגדול, בכך שהאירוע הזה לא אופיין בהקצאת משאבים כספיים כפי הנדרש ושימוש בכלי האכיפה כראוי לצורך ציבורי ראשון במעלה, מה שלכולנו ברור מאוד שהוא מחויב המציאות – למדינה הדבר הזה לא היה ברור, והיא נכשלה כישלון חרוץ במתן שירותים בסיסיים לאזרחים שלה.

יואב בן צור: כיום אזרחים רבים שרואים את אוזלת ידה של המדינה, חוששים לחייהם, ונמנעים לצאת לאירועים המוניים כתוצאה מהתפקוד הקלוקל של הרשויות.

יואב בן צור: נטל ההוכחה כרגע הוא על המדינה לתקן את הרושם אצל האזרחים ולהבטיח להם את ביטחונם.

יואב בן צור: שמעתי טענות כאילו מירון הפך לטרנד בגלל האוכל או הדוכנים והריקודים של חצרות וקהילות גדולות שנהגו להדליק במירון, ולכן האירוע יצא מפרופורציה לגבי כמות הקהל ביחס למקום.

יואב בן צור: אני לא מקבל את הטענה הזו, ואני דוחה אותה על הסף.

יואב בן צור: האנשים והחצרות שהדליקו הדלקות גדולות לא אשמים פה.

יואב בן צור: הגופים הללו פנו לרשויות, ובהתאם ביצעו את ההנחיות במדוקדק ועשו את מה שאמרו להם, כי אם לא, הם לא היו מקבלים היתר, ולכן אי-אפשר לבוא אליהם בטענות.

יואב בן צור: אני רוצה לגלות לכם בסוד שגם החרדים הם בני האדם.

יואב בן צור: החרדים, הדתיים והמסורתיים שמגיעים למירון כל שנה הם גם בני אדם, וגם להם מותר ליהנות ממוזיקה ואווירה יהודית ואוכל.

יואב בן צור: זה חלק מתרבות, או אולי תרבות תיירות הדת, אם תרצו, שהתפתחה וגדלה לצד פקידת קברות צדיקים לתפילה, וזה מבורך.

יואב בן צור: חרדים לא שונים משאר האזרחים, וגם להם המדינה חייבת לאפשר קיום בטוח של אירוע דתי ותרבותי מן המעלה הראשונה.

יואב בן צור: יבוא מי שיאמר ויאמר: אבל הייתם בשלטון.

יואב בן צור: אני אומר לכם, נכון.

יואב בן צור: כשהיינו פעלנו ככל יכולתנו.

יואב בן צור: למרות זאת, חרף הצרכים והאזהרות שעליהן אנשי המקצוע הצביעו, והנציגים שלנו התריעו ופעלו לקושש כספים, המדינה לא השכילה להוביל מהפך, כי אנו רואים את שיטת ה"סמוך" הישראלית הידועה, איך היא מצליחה לא פעם.

יואב בן צור: אבל כשהיא נכשלת, שיטת ה"סמוך" גורמת לכולנו לשלם מחירים כבדים מאוד.

יואב בן צור: החוכמה שבדיעבד בדרך כלל היא קטנה.

יואב בן צור: אבל אני חושב שאם יש מסר אחד שצריך ללמוד מהאסון הנורא הזה הוא שאסור לנו כמחוקקים להסכים לעיגולי פינות מצד משרדי הממשלה.

יואב בן צור: הדברים אמורים במיטות לחולים, בתשתיות הכבישים והדיור וביוקר המחיה וביטחון הפנים וכו'.

יואב בן צור: אנו רואים כעת מהו המחיר הנורא שעם ישראל שילם.

יואב בן צור: השיטה הישראלית של תרבות ה"סמוך" היא שהרגה אותם, ואם לא נפיק שינוי בשיטת הפעולה שלנו, הישראלים, וגם פה בכנסת, בפיקוח על עבודת הממשלה, אנו חוטאים לציבור כולו.

יואב בן צור: אכן, לאחר האסון הנורא סוף-סוף נמצאו תקציבים ונמצאה הדרך לטפל במפירי חוק וגוזלי השטח מהציבור.

יואב בן צור: לצד הפעילות המבורכת והנחוצה, שעליה אני מברך, עלינו להשגיח שלא נפגע בציבור מרוב החמרות, שכן אני שומע מהציבור חששות של ממש ממה שיהיה בהר בל"ג בעומר השנה, ואני מוטרד מזה.

יואב בן צור: במה דברים אמורים?

יואב בן צור: אני אספר לכם כי כתוצאה מהחמרת ההגבלות נמכרו עד שלשום, סליחה, אתמול, בסך הכול 65,000 כרטיסים על פני שלושה ימים: רביעי, חמישי, שישי, היינו, כולל יום לפני ויום אחרי ל"ג בעומר, כי המדינה אומרת שבגלל דרישות הבטיחות היא מאפשרת רק ל-16,000 איש להיות על ההר בו-זמנית ולא יותר.

יואב בן צור: לשם השוואה, בעבר היה עולה למירון בל"ג בעומר ציבור אדיר בהיקף של כחצי מיליון איש.

יואב בן צור: פירושו של דבר, כי על כל עשרה בני אדם שהיו עולים למירון בעבר, היום המדינה מאשרת רק חמישית מזה.

יואב בן צור: הדבר צורם לי מאוד.

יואב בן צור: הכאב גדול יותר אחרי שלא ראיתי הגבלת בטיחות שהמדינה דרשה שתהיה בלילת אל-קדר בהר הבית, שם מוערך מספר המתפללים – שלא הוגבלו בכניסה ושהו בהר – כ-250,000 איש.

יואב בן צור: ושם זה היה בטווח של שעות בודדות, ולא כמו במירון על פני שלושה ימים.

יואב בן צור: מההשוואה עולה ריח כבד של איפה ואיפה, וזה נראה כמו אפליה ממשית בפולחן הדת של יהודים המבקשים לעלות למירון.

יואב בן צור: אני גם מודאג מהדרך שבה נמכרו הכרטיסים.

יואב בן צור: אני רוצה להאמין להודעת הדוברות שאמרה כי לפי התקנון מוקצים 15% מסך הכרטיסים לבני הקהילות שיש להם מסורת של הדלקות בהר.

יואב בן צור: על פניו הדבר נשמע הגיוני, אבל כשיש צמצום כה גדול באפשרויות לקהל הרחב, נכון היה לנהוג בשקיפות יתרה ולאפשר לכולם להתמודד באופן שוויוני על כל כרטיס.

יואב בן צור: כשאני אומר שאני מודאג מההחמרות המוטלות שלא צורך, אני מתכוון לסנקציות שלא מתקבלות על הדעת ושאין להן אח ורע, כמו דרישת כרטיס כניסה, קנס כספי גבוה מאוד למי שיהיה בלי כרטיס מתאים ואף עונש מאסר של שלושה חודשים למי שיפר את ההוראות.

יואב בן צור: מכל אלה עולה ריח קשה של אפליה מכוונת כלפי ציבור פצוע ופגוע מיחס המדינה אליו בקורונה ובאסון מירון.

יואב בן צור: נראה כאילו החרדים הם החצר האחורית של המדינה, ולכן אפשר לעשות לחרדים ככל העולה על רוח המדינה, תוך יצירת תקדימים שבינם לבין שירות המדינה לאזרח אין קשר.

יואב בן צור: אני קורא לשרים האמונים על האירוע: הציבור החרדי אינו אויב; לכל הפחות תנהגו בו כמו שאתם מתנהגים בהר הבית, ללא הגבלת משתתפים כה דרקונית.

יואב בן צור: ללא סנקציות כפי שהמדינה קבעה, כי ברור לכולם כשיש סנקציות השוטרים יאכפו ביד קשה, אולי קשה מדי.

יואב בן צור: אני מבקש מהשרים להתעשת ולהפריד בין ההכרח לשמירה על שלום וביטחון הציבור לבין מניעים אחרים שאינם ענייניים, שיגרמו לאנשים יקרים עוול.

יואב בן צור: במקום להפוך את ההילולה ליום מקרב ומאחד, למקום של חיבור ישיר בין השוטרים ומוסדות המדינה בצורה טובה ובלתי אמצעית, נדמה לי שהריצה לביטחון ובטיחות הציבור הפכה לריצת אמוק של מי יחמיר יותר שלא לצורך, והיא מתחילה להיות מסוכנת.

יואב בן צור: אני סבור שצריך לשמור את כלי האכיפה למקרים קיצוניים בלבד, ולאפשר לציבור גדול יותר לעלות להר, ממש כפי שהיה בהר הבית ובמקומות נוספים באירועי מוזיקה גדולים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

יואב בן צור: אני מייד מסיים, גברתי.

יואב בן צור: הציבור צריך תיקון והרגעה כשהוא מגיע למירון, לא טראומה.

יואב בן צור: אני מצר על כך שגם בימים האחרונים פעם אחר פעם היו עימותים בין הציבור שמגיע לתפילה ובין המשטרה שהייתה במקום.

יואב בן צור: אני פוחד שאנחנו נגיע לכאוס מוחלט, מכיוון שאנשים שלא הצליחו להשיג כרטיסים, ובנפשם להגיע למקום – וגם אני לא מבין, גברתי היושבת בראש, איך יכול להיות?

יואב בן צור: אדם שלא נוסע ברכב ולא נוסע באוטובוס, למה הוא יצטרך לשלם על כניסה לאתר?

יואב בן צור: למה?

יואב בן צור: מה זה?

יואב בן צור: זה משחק כדורגל?

יואב בן צור: למה הוא צריך לשלם על הכניסה לאתר, אם הוא בא בלי הרכב שלו והוא לא נוסע באוטובוס?

יואב בן צור: הוא ברגל מירושלים, זה לא משנה מאיפה הוא בא.

יואב בן צור: הוא בא ברגל.

יואב בן צור: מונעים ממנו את הכניסה לאתר.

יואב בן צור: באיזו זכות?

יואב בן צור: למה?

יואב בן צור: וזה יכול להביא לכאוס מוחלט, לעימותים עם המשטרה, לעצורים, ואני חושש מאוד שזה יכול לגרום לאסונות כבדים.

יואב בן צור: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ומשיב בשם הממשלה השר חמד עמאר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

חמד עמאר: גברתי היושבת-ראש, חברי חבר הכנסת בן צור, אני משיב בשם השר מתן כהנא.

יואב בן צור: וגם תענה על שאלות נוספות שאגיד, בשמו?

חמד עמאר: לפני שנה בדיוק נהרגו באסון האזרחי הגדול ביותר של מדינת ישראל 45 אנשים.

חמד עמאר: לצערנו הרב, האסון הזה התרחש דווקא על הר מירון בזמן שאנשים באו לחגוג.

חמד עמאר: רבותיי – ואני מדבר בשמו – ההגבלות על הר מירון הן לא הגבלות שאני כתבתי ולא אף אחד מאנשי הצוות שלי.

חמד עמאר: אין פה שיקולים פוליטיים או ניסיון, חלילה, לפגוע בציבור מסוים.

חמד עמאר: ההגבלות האלה נכתבו בדם.

חמד עמאר: והן נכתבו על ידי אנשי מקצוע שישבו על המדוכה תקופה ארוכה.

חמד עמאר: המתווה הזה נכתב בתיאום ובשיתוף פעולה עם כלל הקהילות שלאורך השנים חוגגות בהר מירון.

חמד עמאר: אני, כמי שנושא באחריות, אימצתי את מסקנות הוועדה אחת לאחת.

חמד עמאר: לי יש משימה אחת, שאנשים שמעוניינים לעלות למירון יוכלו לעלות בצורה בטוחה ויחזרו לביתם בשלום.

חמד עמאר: מי שמגיע על פי המנהג של החסידות שלו, או סתם לכבוד רבי שמעון, מוזמן להגיע ואנחנו נעשה כל שאנחנו יכולים שהוא יעלה בבטחה ויצא משם בבטחה.

חמד עמאר: תודה רבה.

יואב בן צור: תגיד לי, מה עשו לך?

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: וכעת אנחנו, חבר הכנסת בן צור, עוברים להצבעה, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לאיזו ועדה?

יואב בן צור: ועדת הפנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ועדת הפנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תצביעו, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, בעד – שלושה, נגד – אחד ואין נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ואם כן, ההצעה עוברת לוועדת הפנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים לשאילתות רגילות לשר הביטחון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו מתחילים: התנדבות חיילי צה"ל בקרב מסתננים בדרום תל אביב, של חברת הכנסת מאי גולן, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

מאי גולן: כן.

מאי גולן: אז אני רוצה לשאול את – שאלתי את שר הביטחון גנץ, אבל אני מבינה שכרגע אני שואלת את סגן השר.

מאי גולן: פורסם בכלי התקשורת כי חיילי צה"ל חזרו שוב להתנדב בקרב המסתננים הבלתי-חוקיים וילדיהם בדרום תל אביב לאחר שנוהל פסול זה הופסק על ידי שר הביטחון, מה שמכונה בייביסיטרים של ילדי המסתננים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

אלון שוסטר: תודה, חברת הכנסת גולן.

אלון שוסטר: ראשית, אני רוצה לציין שהנושא הזה נבדק, וכפי שנמסר לי, ראשית, לא חל שינוי במדיניות, אבל יותר חשוב, מהותית, זה שלא ידעו לאתר לי ארגונים שעוסקים בעובדים זרים או מסתננים, שבהם עובדות או מתנדבות יחידות חיילים, יחידות מאורגנות.

אלון שוסטר: יכול להיות שכבודדים – בכל מקרה, ההתנדבות של חיילי צה"ל הינה בעלת ערך רב, משמעותי, לחיזוק הקשר שלהם עם החברה הישראלית, עם הקהילות, ואנחנו בהחלט מעודדים את האחריות החברתית הזאת של חיילים ושל מפקדים לתרומה לאוכלוסיות חלשות ומוחלשות.

אלון שוסטר: ההתנדבות מתבצעת על פי נהלים ברורים, באישור של קצין בדרגת סגן אלוף.

אלון שוסטר: היא מתקיימת בארגונים, במוסדות, שנבחנים ומאושרים על פי מספר קריטריונים כמו אי-זיקה פוליטית של הארגון או המוסד, ללא כוונת רווח, ללא עיסוק בנושאים ששנויים במחלוקת בחברה הישראלית.

אלון שוסטר: אם ידוע לך על מקרים שבהם – או ארגונים שעוסקים בנושא שהזכרת – שבהם יחידות מאורגנות פועלות שם, אני מבקש שתעבירי אליי.

אלון שוסטר: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שאלה נוספת, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: דקה, בבקשה.

מאי גולן: אני אציין רק לגבי מה שאמרת, אני בהחלט אעביר לך גם סרטונים וגם תמונות לגבי איך שזה קורה בדרום תל אביב, קבוצות-קבוצות של חיילים במדי צה"ל, שפשוט מתפקדות כבייביסיטר לכל דבר ועניין לילדי המסתננים.

מאי גולן: השאלה שאני רוצה לשאול גם בהקשר למה שאמרת, כמובן שברוח ההתנדבות זה חשוב מאוד להתנדב, בטח חיילי צה"ל.

מאי גולן: אבל האם – נשאלת כאן שאלה.

מאי גולן: האם זה לגיטימי ותקין שחיילי צה"ל, שהם גוף כל כך רשמי ורגשי וחשוב במדינת ישראל, יעשו התנדבות שכזאת?

מאי גולן: תסכים איתי, לא חסר אין-ספור התנדבויות שאפשר לעשות עם קשישים, עם נכים, עם ילדים שסובלים, באמת לא חסר, מאשר שהם יסתובבו בדרום תל אביב, במקום פצוע וכואב, ויעשו מה שנקרא, נא, להוציא אצבע בעין לתושבים, וישמרו על ילדי מסתננים בלתי חוקיים שלא אמורים להיות כאן בכלל.

מאי גולן: האם יש דבר יותר פוגע ואבסורד מזה, שעוד קורה על ידי חיילי צה"ל?

מאי גולן: יש לציין שוב שהנוהל הזה בוטל על ידי חבר בקואליציה הזאת היום, ליברמן, שהיה שר הביטחון, וזה גם נעשה שלא על פי חוק.

מאי גולן: הרי היום חייל לא יכול אפילו להתבטא תקשורתית, או לא יכול להיות חלק מאיזושהי מפלגה פוליטית, שכן הוא חייל.

מאי גולן: האם זה בסדר להתערב בסוגיה שכזאת, ובעצם, לדעתי, לעבור על החוק?

מאי גולן: זוהי לא התנדבות בגוף רשמי, וצה"ל הוא גוף רשמי וכך זה צריך להיות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

אלון שוסטר: על כך אני רק רוצה לומר שאנחנו כן רשאים להתבטא בנושאים ששנויים במחלוקת - - -

משה ארבל: הכוונה לחיילי צה"ל.

אלון שוסטר: אנחנו, בינינו כאן, לכן את מעלה את זה כאן, את לא מדברת עם חיילי צה"ל, את מדברת איתי.

אלון שוסטר: אנחנו חושבים אחרת לגבי עצם החיוב שבפעולה כזאת.

אלון שוסטר: אבל, אני חוזר ואומר, יש צורך לבדוק, קודם כול אני רוצה לבדוק את העובדות, אני לא רוצה להגיב על דבר שאני לא מכיר אותו.

אלון שוסטר: וכמו שאמרתי, אחד הקריטריונים הוא היעדר קונפליקט או פעולות קונסנסואליות, כן.

מאי גולן: אגב, אם הם היו מתנדבים עם נוער הגבעות, זה גם היה גם לגיטימי או שעל זה הייתה קמה צעקה?

אלון שוסטר: אני חושב שזה כמו שאמרתי, נמצא בחוסר קונסנזוס, נכון.

מאי גולן: אז אני אעביר אליך.

אלון שוסטר: בשמחה, בבקשה תעשי את זה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נעבור לשאילתה הבאה: אירוע דגל שחור, תקיפת מתנחלים בכפר מופקעה, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נעבור כעת לשאילתה של חבר הכנסת יואב בן צור: הטסת מחבל עם החייל הנפגע, בבקשה.

יואב בן צור: אדוני סגן השר, זאת שיטה עכשיו, לענות על שאילתות רגילות בשעות כאלה מאוחרות.

יואב בן צור: רוב השואלים כנראה כבר לא נמצאים.

אלון שוסטר: אני פה.

יואב בן צור: אתה פה, זה בסדר.

אלון שוסטר: פה ומוכן לכל השאלות.

יואב בן צור: כן, היית מוכן לכל השאלות.

יואב בן צור: בתאריך 11 בינואר 2022 אירע פיגוע דריסה סמוך לנווה צוף.

יואב בן צור: פורסם כי יחידת ההיטס של חיל האוויר פינתה מזירת האירוע את החייל הפצוע עם המחבל, ובשל ההמתנה למחבל הפצוע התעכב פינוי החייל.

יואב בן צור: רצוני לשאול: 1.

יואב בן צור: מדוע התקבלה החלטה ערכית פגומה שכזו?

יואב בן צור: האם המחבל יידרש לשלם על הפינוי המוסק?

יואב בן צור: 2.

יואב בן צור: האם תורה על שינוי ההנחיות, כך שפינוי של לוחמים ו/או אזרחים שנפגעו יהיה בנפרד מהמחבל וקודם לו בפינוי?

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

אלון שוסטר: ובכן, כבוד היושבת-ראש והחברים הנמצאים, תהליך פינוי פצועים ומתן טיפול רפואי על ידי צוות הרפואה הצה"לי מושתת על נהלים והנחיות מקצועיות ועל פיהם פועלים הצוותים גם בשטח וגם לאחר מכן האזרחים בבתי החולים.

אלון שוסטר: על פי ערכי צה"ל וערכי חיל הרפואה בפרט, חלה חובה לתת טיפול לכל אדם, בוודאי שמצוי בסכנת חיים, כאשר הוא לא מסכן את האחרים, וכך נהגו הכוחות בשטח.

אלון שוסטר: לעיתים זה מאוד לא נעים אבל זו מצווה מקצועית, אני חושב שגם אנושית, מוסרית, לעשות, וכך פועלים הכוחות.

אלון שוסטר: ביחס לאירוע האמור, עם הגיעו של הצוות הרפואי לזירה נעשתה בדיקה ביטחונית למחבל, לוודא שהוא לא נושא אמל"ח ולא מסכן את אף אחד, לא את הצוות הרפואי ולא אחרים, וכן בדיקה קלינית של שני הפצועים כדי לבדוק את מצבם.

אלון שוסטר: בשל המצב הקליני של שני הפצועים נדרש לפנותם בבהילות באמצעות מסוק, כל זאת בליווי איש אבטחה.

אלון שוסטר: כבכל אירוע, תפעול המקרה תוחקר ונבדק ביסודיות.

אלון שוסטר: כך אני מניח שנמשיך לעשות גם בהמשך.

אלון שוסטר: אגב, יש לא רק עניין אתי, מוסרי, אלא יש גם צורך מבצעי, מודיעיני, שאנשים שאנחנו רוצים לחקור אותם לא ימותו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן, בבקשה.

יואב בן צור: אדוני סגן השר, אני לא חולק על הנושא האתי, אבל אני חולק על הנושא של העדיפות.

יואב בן צור: עם כל הכבוד, כשיש פוגע ונפגע, בוודאי שלנפגע יש זכות קדימה לטיפול לפני הפוגע.

יואב בן צור: אנחנו יודעים היום שבמקרים רבים מאוד הפוגע לא נשאר בחיים.

יואב בן צור: אבל במציאות הזאת שעומדים לפניך שניהם, יש מקום בהחלט לשקול שינוי נוהל, לא לפגוע בצורה האתית, הוא צריך לקבל טיפול, אבל להסיע במסוק אחד גם את המחבל וגם את הנפגע, אני חושב שיש פה איזשהו צד אבסורדי.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר שלא נסכן חיילי צה"ל ללא צורך.

אלון שוסטר: לא יהיה דבר כזה.

אלון שוסטר: ובמקרה דנן, טופלו, הועמסו ביחד, לא סיכנו אחד את השני.

אלון שוסטר: אני יכול להתחבר לחוסר הנוחות של הסיטואציה אבל כך צריך לפעול.

יואב בן צור: זה לא חוסר נוחות, זה נשמע אבסורד.

יואב בן צור: זה לא פשוט מחוסר נוחות, נשמע אבסורד לקחת מישהו שפגע עכשיו לתת לו VIP, מסוק לבית חולים, עם כל הכבוד וההערכה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: טוב, חבר הכנסת, שאלת את השאלה, בוא נקשיב.

אלון שוסטר: אני עניתי, אני אמרתי ואני חוזר ואומר, אולי בזה נסיים, ברגע שחובתנו המקצועית למנוע את מותו של אותו אדם, אותו מחבל, אנחנו נעשה את זה.

אלון שוסטר: ואמרתי את השיקולים, גם האתיים וגם המבצעיים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

משה ארבל: פה סגן השר - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת ארבל, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו כעת עוברים לשאילתה הרגילה הבאה של חבר הכנסת עמיחי שיקלי, על התנהלות המינהל האזרחי, בבקשה.

עמיחי שיקלי: ערב טוב, כבוד סגן השר, בכלי תקשורת התפרסמו תחקירים של עמותת "עד כאן" ולפיהם עולה התנהלות בעייתית במינהל האזרחי ולפיהם המינהל מתעלם מהבנייה הפלסטינית הבלתי-חוקית בשטחי C, וכן עובד פלסטיני של המינהל נחטף על ידי הרשות הפלסטינית.

עמיחי שיקלי: רצוני לשאול: 1.

עמיחי שיקלי: מדוע הסדר המקרקעין הישראלי בשטחי C נותר חסוי?

עמיחי שיקלי: 2.

עמיחי שיקלי: כמה עובדים פלסטינים מועסקים במינהל האזרחי ומה תנאי קבלתם לעבודה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: ובכן, באשר לשאלה הראשונה – ביהודה ושומרון יש צו חיסיון על מרשם המקרקעין משיקולי ביטחון וסדר ציבורי.

אלון שוסטר: עם זאת, המידע הרלוונטי שאינו נכלל תחת צו החיסיון מפורסם באתר המינהל ואפשר למצוא בו מגוון של נתונים בעניין המקרקעין.

אלון שוסטר: השאלה השנייה – במינהל יש כ-200 עובדים פלסטינים שמועסקים אחרי אבחון ביטחוני ועמידה בקריטריונים לתפקיד.

אלון שוסטר: מדובר בעובדים שמפוקחים על ידי עובדים ישראלים ובעלי התמחויות ייחודיות, אבל חשוב לשים לב שהמינהל האזרחי פועל באופן שוטף נגד בנייה בלתי חוקית של מבנים פלסטיניים בשטחי C אשר נבנים ללא היתרים ואישורים הדרושים לכך, וזאת בהתאם לסדרי העדיפות והשיקולים המבצעיים וכן המשאבים העומדים לרשותם.

אלון שוסטר: אלו הדברים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שאלה נוספת?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

עמיחי שיקלי: לאור תשובת שב"כ לדוח מבקר המדינה בנושא של המועסקים הפלסטינים, עולה שבסבירות גבוהה אותם עובדים הם בעצם מוסרים מידע רגיש לביטחון המסכל הפלסטיני.

עמיחי שיקלי: מה המשרד עושה בנושא?

עמיחי שיקלי: האם נעשים נהלים כדי לקבוע איזה שהוא סיווג ביטחוני של העובדים האלה?

עמיחי שיקלי: איך אנחנו מוודאים שחומר ביטחוני רגיש לא עובר לידי האויב?

אלון שוסטר: שני דברים: א.

אלון שוסטר: בוודאי שנעשים התחקירים האלה.

אלון שוסטר: כל הזמן אנחנו עושים את זה לכל מי שמקבל היתר להגיע לתוך ישראל, ודאי מי שעובד במוסד ביטחוני.

אלון שוסטר: הדבר השני – צריך לשים לב שהעובדים הפלסטינים עובדים אך ורק בהקשרי העסקות בין פלסטיני לפלסטיני.

אלון שוסטר: כל אימת שמדובר בעסקה שבין פלסטיני לישראלי, אין להם נגיעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, אנחנו נעבור לשאילתה הבאה של חברת הכנסת גילה גמליאל – אינה נוכחת; של חבר הכנסת מוסי רז – אינו נוכח; של חבר הכנסת יצחק פינדרוס – אינו נוכח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, תם סדר-היום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ט"ו באייר התשפ"ב, 16 במאי 2022, בשעה 16:00, אחרי הצוהריים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ישיבה זו נעולה.