ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 117, 2022-02-23 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום יום רביעי, כ"ב באדר א' התשפ"ב, 23 בפברואר 2022.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: על סדר-היום – שאילתות דחופות.

מיקי לוי: פירוט הרשימה: השרה גמליאל – איננה.

מיקי לוי: אה, אוקיי, השרה זנדברג, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף.

עופר כסיף: בוקר טוב.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי הכנסת, הנושא של השאילתה הדחופה הוא דליפת דלק במתקן קצא"א באשקלון.

עופר כסיף: הדלק דלף ממכל שבו 20,000 ליטרים של דלק.

עופר כסיף: רצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: מהו גורם הדליפה ומה היקפה נכון לעכשיו?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: מהם כלי החקירה הנמצאים בסמכות המשרד ואשר בכוונתך לנקוט?

עופר כסיף: 3.

עופר כסיף: לאור הפרות חוזרות ונשנות, האם תשקלי לשלול את רישיון העסק של קצא"א?

עופר כסיף: תודה.

תמר זנדברג: תודה על השאלה, חבר הכנסת כסיף.

תמר זנדברג: התשובה היא: בשעות הבוקר ב-15 בפברואר התרחשה תקלה תפעולית במכל ניקוז דלק גולמי תת-קרקעי בנפח של 20,000 ליטרים במכלל קצא"א אשקלון.

תמר זנדברג: התקלה גרמה לגלישת דלק גולמי ממכל הניקוזים אל הקרקע שסביב המכל בעקבות מילוי.

תמר זנדברג: למשרד נמסרה הערכה ראשונית על ידי חברת קצא"א כי כמות הדלק שגלשה לקרקע היא כ-500 ליטר.

תמר זנדברג: אלה ממצאים ראשוניים בלבד, וייתכן שכמות הדלק שגלשה גדולה יותר.

תמר זנדברג: תנאי היתר הרעלים ותנאי רישיון העסק שבידי החברה קובעים כי על חברת קצא"א להעביר לידי המשרד להגנת הסביבה מסמכים שיגבו את שדיווחה.

תמר זנדברג: יתר על כן, החברה נדרשת לבצע תחקיר מקיף, הן כדי לאמוד את ממדי והיקף הזיהום שנגרם והן במטרה למנוע זיהום דומה בעתיד.

תמר זנדברג: נוכח הממצאים והמידע שנאספו עד כה, הוחלט לנקוט צעדי אכיפה מינהליים, הכוללים הוצאת התראות על הפרות לכאורה של חוק חומרים מסוכנים, חוק רישוי עסקים והחוק למניעת מפגעים.

תמר זנדברג: בנוסף, יישלח לחברת קצא"א זימון להליך שימוע, שלאחריו תתקבל החלטה סופית כיצד להמשיך ולפעול בנושא.

תמר זנדברג: בתום השימוע ניתן יהיה לקבל החלטה אם בנסיבות העניין יש לנקוט צעדים נוספים.

תמר זנדברג: עוד אוסיף כי השבוע התקיים תרגיל המדמה תרחיש של זיהום ים משמן במסוף קצא"א אילת, אשר דימה כשל בפריקת מכלית.

תמר זנדברג: תרגיל זה הוא חלק מתוכנית אימונים ותרגילים שנתית שמבצע המשרד להגנת הסביבה יחד עם השותפים הרלוונטיים במטרה לחזק את המוכנות והכשירות הלאומית לטיפול בתקריות של זיהום ים בשמן, זאת כדי למנוע אסון אקולוגי רב-ממדים ולשמור על חופי הים התיכון, בריאות הציבור והמגוון הביולוגי והימי.

תמר זנדברג: אירועים מסוג זה מדגישים ומנכיחים את החשיבות ואת הצורך הלאומי בהעברת התעשייה משימוש באנרגיה ממקור פוסילי לאנרגיות מתחדשות, בהתאם להחלטת הממשלה לאיפוס פליטות גזי חממה עד לשנת 2050 ואף לפני.

תמר זנדברג: זאת התשובה.

תמר זנדברג: אני רוצה להוסיף, חבר הכנסת כסיף, שני דברים: האחד – זה קצת נאמר בסוף הדברים – כשמשתמשים בדלק פוסילי תקלות קורות.

תמר זנדברג: כן, צריך להגיד.

תמר זנדברג: וזאת הסיבה שאנחנו מובילים תהליך לאיפוס פליטות – כדי, בהדרגה אבל במהירות, לעשות phase out לתעשייה של הדלקים הפוסיליים ולעבור לאנרגיות מתחדשות.

תמר זנדברג: כי כשמשת

תמר זנדברג: משים בדלק תקלות קורות.

תמר זנדברג: עם זאת, לא כל תקלה צריכה לקרות בכל מצב, ויש בהחלט תקלות שהן חריגות מהמצופה וכמובן מההיתרים.

תמר זנדברג: מספיק להזכיר רק בשבוע שעבר את ההרשאה, כולל החיוב האישי והאחריות האישית של בכירי חברת קצא"א לשעבר, בזיהום בנחל צין בשנת 2011, ושורה של תקלות שאנחנו במשרד להגנת הסביבה נתקלים בהן.

תמר זנדברג: אני חייבת לומר שזה עומד בניגוד חריף לאמירה – שחברת קצא"א טוענת שהיא נבדקה – שצפויה להם תקלה רק אחת לאיזה 1,000 ומשהו שנה.

תמר זנדברג: אם נסתכל רק על השנה האחרונה, לא כל שכן על העשור האחרון, נגלה מספר רב, גדול הרבה יותר מזה, של תקלות, ובהחלט הפיקוח שלנו גם במפרץ אילת וגם בים התיכון, באזור נמל אשקלון, הוא הדוק גם מבחינת ניטור וגם מבחינת התגובה לתקלות בדיוק מהסיבות האלה, כולל הליכי אכיפה אם יש צורך.

תמר זנדברג: נמסרו פה צעדים מינהליים וגם פליליים אם יש צורך בכך, כדי לעמוד על נוהלי אכיפה מאוד מאוד הדוקים ולוודא שהאמירה הזאת, "תקלות קורות", לא הופכת להיות איזשהו קלף פתוח להשתחרר מהיתרי רעלים, מתוכניות חירום ומרישיון העסק הנדרש.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת כסיף.

אופיר אקוניס: רק אם זה יהיה על פתיחת חוף קצא"א שאני עשיתי ב-2014, שזה הישג ענק.

תמר זנדברג: באילת.

אופיר אקוניס: בוודאי.

תמר זנדברג: תכף אני אגיד לך על זה משהו.

אופיר אקוניס: בבקשה.

אופיר אקוניס: בשמחה.

עופר כסיף: תודה רבה על התשובה המפורטת וגם המעוררת אופטימיות במידה מסוימת.

עופר כסיף: אני רוצה לחדד נקודה אחת שעולה, אם הבנתי נכון, מהתשובה שלך – ותקני אותי כמובן אם אני טועה.

עופר כסיף: אמרת שהחברה עצמה, קצא"א, אמורה להעביר לידי המשרד לאיכות הסביבה נתונים או מידע לגבי פליטות או לגבי דליפות וכן הלאה.

עופר כסיף: השאלה שלי: האם יש גם גוף עצמאי שבוחן את זה?

עופר כסיף: כלומר, לא להסתמך על החברה עצמה שתבדוק את עצמה או שתדווח על הפשלות שלה עצמה, בלשון המעטה.

עופר כסיף: האם באמת יש איזשהו גוף – מטעם המשרד או גוף אחר – שבודק באופן עצמאי?

עופר כסיף: ואכן אמרת, בצדק רב, כי זאת האמת – ואני כמובן מסכים לגמרי, למרות שלדעתי צריך לזרז את העניין של העברה לאנרגיות מתחדשות, אבל לא ניכנס לזה עכשיו כמובן – אבל השאלה היא גם אם לאור מה שאת בעצם אומרת, את לא חושבת שמספר הדליפות והתקלות שהיו הוא לאין שיעור מעבר לסביר ולהיגיון, ומה עושים כדי שזה לא יישנה.

עופר כסיף: תודה.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אני אענה על שתי השאלות.

תמר זנדברג: בשאלה הראשונה, על מנגנוני דיווח וגם פיקוח עצמאיים לעומת חיצוניים, באמת צריך לומר שבזמן היתרים – מה שנקרא לאורך חיי ההיתר של מפעל – יש שני גופים שאחראים על דיווח שוטף על הנעשה: האחד זה דיווחים עצמיים של החברות עצמן, אבל כמובן שלא מסתפקים רק בזה; השני זה תחנות ניטור, גם של המשרד להגנת הסביבה וגם של איגודי ערים – במקרה הזה, איגוד ערים של נפת אשקלון, ארגון מאוד חזק ודומיננטי, שעובד בצמוד איתנו.

תמר זנדברג: סתם לדוגמה, כאשר האירוע הזה התגלה לנו, למשרד להגנת הסביבה, כאשר הגיעו פניות של תושבים למוקד של המשרד להגנת הסביבה, המשרד שלח כוננים מטעם האיגוד.

תמר זנדברג: הם הלכו ובדקו את המצב, וכך התגלתה אותה דליפה.

תמר זנדברג: כך שבהחלט אנחנו מתבססים גם על תחנות ניטור וגם על פקחים וכוננים שעושים את הדבר הזה באופן שוטף.

תמר זנדברג: כנ"ל לאחר מכן.

תמר זנדברג: יש בהחלט חובה על החברה לדווח על התקלה, מה היה מוקד התקלה, איך היא תוקנה ואיך היא לא תישנה בעתיד.

תמר זנדברג: ויש בהחלט גם מנגנוני חקירה.

תמר זנדברג: אני יכולה לתת לך דוגמה מאירוע שקרה באוגוסט באזור מושב משען, באזור אשקלון, שגם הייתה דליפה לקרקע.

תמר זנדברג: החברה, אגב, דיווחה עליה, אבל המפקחים והכוננים של המשרד להגנת הסביבה הגיעו לשטח, ראו את היקף הזיהום וגם אספו ממצאים, ונפתחה חקירה.

תמר זנדברג: אז בהחלט שלא נסמכים רק על דיווח על עצמי, אבל זה בהחלט חלק מחובות החברה לדווח גם בעצמה.

תמר זנדברג: הרי בסופו של דבר היא זו שאחראית על תקינות הצינורות, המתקנים וכו'.

תמר זנדברג: לגבי השאלה השנייה שלך – אני בהחלט חושבת שיש כאן צבר או שורת תקלות, וכאמור, כאשר מתעסקים בנפט תקלות קורות, אבל לא כל תקלה צריכה לקרות.

תמר זנדברג: ולראיה, יש גם הרשעות.

תמר זנדברג: שוב, אנחנו שבוע אחרי הרשעה מאוד מאוד חשובה, ואני חייבת לומר מאוד מאוד מהדהדת, כולל אחריות אישית לבכירי החברה.

תמר זנדברג: הדבר היחיד שמצער זה שזה פשוט לוקח המון זמן.

תמר זנדברג: רק עכשיו התקבל פסק דין מאירוע שקרה ב-2011, והאחריות האישית היא על בכירים לשעבר.

תמר זנדברג: ואני חושבת שגם הבכירים הנוכחיים צריכים בהחלט להסתכל על ההרשעה הזו ולשאול מהי האחריות האישית גם שלהם למניעה ולאמצעי בטיחות שלא יאפשרו תקלות כאלה.

תמר זנדברג: בטח לא בתכיפות כזו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר – שאלה נוספת, וגם חבר הכנסת קרעי.

אופיר סופר: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

אופיר סופר: גברתי השרה, יש תופעה שלתחושתי היא הולכת וגוברת, אבל היא בוודאי תופעה קיימת – אני מרגיש שאזרחים רבים לא כל כך יודעים לאן לפנות, וגם לא נעשה מספיק, זו עובדה: שרפות של מזבלות, נחושת או פלסטיק, אין לי מושג מה.

אופיר סופר: אני יכול להגיד שכשאני נוסע בין צומת גולני למחלף ישי, אז בצד הדרך יש משרפה שעובדת, מזבלה, באופן קבוע, ביום שישי קבוע.

אופיר סופר: אני גר סמוך למע'אר, סח'נין – אז גם עשן.

אופיר סופר: בקיצור, אני מגלה שאנחנו חיים בזיהום אוויר.

אופיר סופר: גילוי נאות: מאוד רציתי לגור בכרמל.

אופיר סופר: בחרתי שלא לגור שם בגלל שחששתי מבז"ן, אבל בסוף אני מגלה שהגליל מלא זיהום אוויר.

אופיר סופר: רציתי לדעת: איזה פעולות נעשות?

אופיר סופר: האם יש מוקד ציבור שאנחנו מפרסמים אותו ופועלים בעניין?

אופיר סופר: מה רף הענישה?

אופיר סופר: תודה רבה.

תמר זנדברג: תודה, חבר הכנסת סופר.

תמר זנדברג: זאת שאלה מאוד מאוד מאוד חשובה, שנמצאת במוקד העשייה של המשרד להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: קודם כול, אני רוצה להגיד לך שהצבעת על שתי תופעות קשורות: האחת – השלכת פסולת בלתי חוקית; השנייה – שרפת פסולת.

תמר זנדברג: הן קשורות האחת לשנייה מכיוון שההשלכה של ערמות פסולת בלתי חוקיות, שלפעמים מגיעות גם לדרגה של ממש מטמנות בלתי חוקיות – ממש כביכול אתרים, אבל בלתי חוקיים – מגבירה את התופעה של השרפות.

תמר זנדברג: אני רוצה לומר לך שבדוח המפלס האחרון, אולי זה קצת לאור ההתלבטות שלך לגבי מקום המגורים אולי זה קצת ישים בסימן שאלה את הבחירה שלך, אבל באמת אני רוצה שתדע, בדוח המפלס האחרון, שזה דוח של המשרד להגנת הסביבה על פליטות זיהום אוויר לסביבה של השנה האחרונה, המקור מספר אחת לזיהום אוויר בישראל זה שרפת פסולת – יותר מתעשייה, יותר מתחבורה, יותר מבז"ן.

תמר זנדברג: שרפות פסולת.

תמר זנדברג: זו הפכה להיות מכת מדינה בצפון, בדרום ובמזרח – באמת, בכל הארץ – וכאמור, היא נובעת גם מהשלכת ערמות פסולת בלתי חוקיות, שבעצם מייצרות את המפגע הזה.

תמר זנדברג: זהו באמת אחד הנושאים שבמיקוד העבודה של המשרד להגנת הסביבה, גם בתחום האכיפה, ויותר חשוב אפילו מזה – בתחום המניעה.

תמר זנדברג: כי יהיה קשה בסוף לרוץ אחרי כל שרפה, במיוחד כשהן מתרבות, אבל כן למנוע אותן במקור – זו הדרך.

תמר זנדברג: לכן אנחנו קודם כול, כצעד חירום, כן התעסקנו עם תחום האכיפה.

תמר זנדברג: ואנחנו מכפילים בתקציב הזה את יחידת ינשוף, שזו היחידה שנמצאת תחת רשות הטבע והגנים, שמטרתה לטפל בשרפות פסולת.

תמר זנדברג: היא קמה רק לאחרונה, לפני שנתיים-שלוש, כאשר התופעה הזו התגלתה לנו לראשונה, ועכשיו אנחנו מתגברים מאוד את העבודה שלה כדי שיהיו לה יותר כוחות אכיפה בתקציב הנוכחי.

תמר זנדברג: והדבר השני הוא שאנחנו עובדים בתוכנית פעולה מאוד מאוד רחבה, גם במסגרת תוכנית החומש לחברה הערבית – כי הרבה ממקור הבעיה הוא סביב יישובי החברה הערבית – וגם באופן כללי במסגרת אסטרטגיות הפסולת של מדינת ישראל לספק פתרונות, לספק מתקנים, מתקנים לפסולת בניין, לפסולת מעורבת, כי זה עיקר הדברים שמושלכים במקומות האלה.

תמר זנדברג: ויש לנו גם עבודה אינטנסיבית ומוגברת עם המשרד לביטחון פנים על שתי הזרועות שלו, כיבוי אש ומשטרת ישראל, כדי להעמיק גם את הטיפול באכיפה ובטיפול דרך הפשיעה – אני רוצה שתדע, הרבה פעמים זו פשיעה מאורגנת, פשיעה כלכלית, ויש שם הרבה סביב הנושא הזה של פסולת בלתי חוקית – אני לא רוצה לקרוא לזה חוקית למחצה, כי זה בלתי חוקי – יש תעשייה שלמה שעליה אנחנו שמים דגש באכיפה יחד עם משטרת ישראל והתוכנית שמוביל סגן השר סגלוביץ'.

תמר זנדברג: ומנגד, לספק פתרונות, לתת את האפשרויות לאן לפנות את הפסולת באופן חוקי ומורשה.

תמר זנדברג: אני ממש צופה שזה תחום שאנחנו בשנה-שנתיים הקרובות, בטווח זמן שהוא יחסית קצר, ממש נראה בו שינוי משמעותי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: גברתי השרה, נושא שקשור באופן ישיר למה שדיברת עכשיו בנושא פסולת מזהמת.

שלמה קרעי: בעצם המשרד להגנת הסביבה בראשותך הגיע לוועדת הכספים לפני כחודשיים-שלושה והטיל מס על כלים חד-פעמיים.

שלמה קרעי: בעינינו, בעיני רבים מחבריי, זה מס שהוביל את סחרור המחירים הזה שנגרם במשק ואת הטירוף בכל מה שקורה, ומשפחות רבות נאלצות להתמודד עם זה.

שלמה קרעי: אני רוצה לשאול: כשישבנו בוועדת הכספים ושאלתי אותך אם יש הבדל בין פלסטיק לבין קרטון עם קצת פלסטיק, אמרת – זה ציטוט: מה שעשוי מחומר כביכול מתכלה גורם את אותו נזק סביבתי בכל מקום שהוא מופיע, ויש מומחה אמיתי לזה.

שלמה קרעי: השאלה שלי: איך את עומדת מול אותן אימהות, מול אותם אבות, מול אותן משפחות, מייקרת להם את המחירים, ואת בעצמך שותה בכלים חד-פעמיים כשיש לך אופציה לא לשתות בכלים חד-פעמיים כאן בכנסת?

שלמה קרעי: פורסם דבר כזה.

שלמה קרעי: האם זו לא צביעות כשהמשרד בראשותך מטיל מיסים ואתם לא נותנים דוגמה אישית לאזרחי ישראל?

תמר זנדברג: חבר הכנסת קרעי, קודם כול, החלק הראשון של השאלה שלך – אני לא רוצה להתבטא בצורה בוטה, אז אני אגיד שהוא פשוט לא נכון.

תמר זנדברג: המס על החד-פעמי, לדעתי, הוא מס בין המיסים היחידים בעולם שנועדו לא לשלם אותם, ולכן למעשה המעבר לשימוש בכלים רב-פעמיים מוריד את המחירים ולא מעלה אותם, פשוט כי צריך להפסיק לצרוך אותם.

תמר זנדברג: זה לא מוצר חיוני, זה מוצר מיותר שמייצר פסולת – בהמשך לכל השאלה הקודמת – באמת מייצר מפגעים, והנזק הבריאותי, הסביבתי, האקולוגי שלו הוא רב מאוד.

תמר זנדברג: ולכן המס הזה הוא אחד המהלכים גם הצודקים ושגם לא - - -

שלמה קרעי: אבל את לא מאמינה בו.

תמר זנדברג: שנייה, אני אענה על שאלתך באופן מלא.

תמר זנדברג: שאלת דבר דבור על אופניו, ואני אשיב.

תמר זנדברג: זה בהחלט מס מאוד מאוד חשוב, והמטרה היא לא להכביד על הציבור, אלא להפך – לא לשלם אותו.

תמר זנדברג: ולראיה – אחוזי צריכת החד-פעמי מיום כניסת המס הזה לתוקף צנחו בעשרות אחוזים.

תמר זנדברג: כלומר, מדובר על – לא יודעת איזה מספר, אבל עשרות אחוזים מהצריכה הקודמת הפסיקו לצרוך, ולכן חסכו לא רק את המחיר החדש והיקר יותר, אלא גם את המחיר הקודם.

תמר זנדברג: ואנחנו מדברים גם על עלייה של 70% בקנייה והזמנה של מדיחי כלים.

תמר זנדברג: כלומר, זה מס שעובד ומוכיח את עצמו.

תמר זנדברג: ואתה צודק, ואתה צודק - - -

שלמה קרעי: - - -

תמר זנדברג: דרך אגב, המשרד להגנת הסביבה מימן בסכום של 40 מיליון שקלים מדיחי כלים לגני ילדים.

שלמה קרעי: מה עם משפחות ברוכות ילדים?

תמר זנדברג: המשפחות ברוכות הילדים שרוכשות מדיח כלים, באמת זה אחד ה-value for money הכי הכי משתלם.

תמר זנדברג: תוך באמת זמן קצר, שבועות וחודשים ספורים, הוא מחזיר את עצמו במחיר של קניית החד-פעמי.

תמר זנדברג: חסכנו להם בזה – דווקא בזה שהעלינו את המחיר על החד-פעמי חסכנו להם את הסכום הזה כדי לשים אותו בדברים אחרים – מדיח כלים.

תמר זנדברג: ואחרי שזה מחזיר את ההשקעה הראשונית, שזה מאוד מאוד מהר, הכסף מתפנה לדברים אחרים.

תמר זנדברג: אני מאוד מאוד מסכימה איתך שתפקידה של הממשלה הוא להוות דוגמה אישית.

תמר זנדברג: זאת הסיבה שהמשרד להגנת הסביבה הוציא את הפלסטיק החד-פעמי משימוש כבר בשנת 2019, עוד לפני כניסתי לתפקיד.

תמר זנדברג: אנחנו עובדים בימים אלה על החלטת ממשלה לכלל משרדי הממשלה והמגזר הציבורי.

תמר זנדברג: אני קוראת לכל אחד ואחד מהם – אני בעצמי הפסקתי כבר מזמן להשתמש בכלים חד-פעמיים איפה שהייתי משתמשת - - -

שלמה קרעי: רק לפני חודש יצאה - - -

תמר זנדברג: אני מתנצלת בפניך באופן אישי על חריגות קלות ביותר מהדבר הזה.

תמר זנדברג: אני מזמינה אותך – אני רכשתי לא מזמן ערכה של כלים רב-פעמיים באחת החנויות של רשות הטבע והגנים כדי לצאת איתה גם לפיקניק.

תמר זנדברג: רק לפני שבועיים ערכנו פיקניק עם הלשכה שלי, נפרדנו מאחד היועצים שלי, שנסע, נפגשנו כולנו בפארק הירקון עם כלים רב-פעמיים, ואחרי זה ארזנו את הכול בחזרה.

תמר זנדברג: תאמין לי, לא נשאר פירור של פסולת מהפיקניק הזה, וזה באמת עשה לכולנו הרגשה מאוד מאוד טובה, ואני רוצה לקרוא לכולם לעשות כמוני.

תמר זנדברג: וזה גם מקום להודות ולברך את הכנסת, שבמסגרת הפרויקט כנסת ירוקה הצטרפה לכלים רב-פעמיים בוועדות, בכל מקום, וככה אנחנו ביחד משנים עולם.

תמר זנדברג: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לשרה על כל הפעולות שנעשו.

מיקי לוי: אני מבקש להזמין את שר השיכון, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק ראשונה, בבקשה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: סליחה, סמי אבו שחאדה.

מיקי לוי: אני מתנצל.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: כבוד השר, בתאריך 20 בפברואר 2022 ביצעה רשות מקרקעי ישראל פעולות חריש בקרקעות חקלאיות של בדואים בתל שבע ואום בטין והרסה את יבול עונת החורף.

סמי אבו שחאדה: רצוני לשאול: 1.

סמי אבו שחאדה: מתוקף איזו הוראה חוקית בוצעו פעולות החריש?

סמי אבו שחאדה: 2.

סמי אבו שחאדה: מהו תהליך קבלת החלטה זו ומה הם הקריטריונים לבחירת הקרקע?

סמי אבו שחאדה: תודה.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חברי הכנסת, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אני אענה ראשון – ראשון, אחרון – אחרון.

זאב אלקין: לגבי השאלה הראשונה שלך, הפעולות מבוצעות מדי שנה.

זאב אלקין: זה לא משהו חדשני, זה שגרתי, למרות שבימינו גם ההמשך של השגרתי הוא לא דבר של מה בכך, אבל פעולות כאלה גם תימשכנה.

זאב אלקין: הן מתבצעות מתוקף סעיף 18(ב) לחוק המקרקעין, התשכ"ט–1969, שלפיו ניתן לפנות פלישה טרייה על ידי מחזיק שלא כדין.

זאב אלקין: קיימת גם פסיקה ענפה בעניין הזה.

זאב אלקין: לגבי שאלתך השנייה, על תהליך קבלת ההחלטה והקריטריונים לבחירת קרקע – מפקחי רמ"י והסיירת הירוקה מאתרים מדי שנה פלישות בעיבודים שנעשו על ידי מחזיקים שלא כדין.

זאב אלקין: כמובן, במקרה הזה, כשמדובר על פלישה טרייה, צריך להספיק לפעול בזמן, במסגרת ההגדרה של פלישה טרייה, ולמעשה לבצע את הפעולה שרמ"י ביצעו.

זאב אלקין: השטחים המדוברים, שעליהם שאלת על הפעולה שהתבצעה לאחרונה, הם למעשה שטחים שהפינוי נעשה בגלל שהם מיועדים לפיתוח, בניית שכונות מגורים והרחבת דרך לטובת כלל התושבים המתגוררים באזור.

זאב אלקין: אגב, תכף אני אביא כמה דוגמאות, ואדוני יראה שחלק לא קטן מהשטח הזה בכלל מיועד לאוכלוסייה הבדואית והוא נתפס שלא כדין לצרכים שלא לשם הייעוד ומעכב את הפיתוח.

זאב אלקין: צריך להדגיש שפעולה מן הסוג הזה מבוצעת בכל הארץ ובאופן תדיר, וחלק מהחקלאים שתפסו את הקרקע שלא כדין כן יכולים, במידה שהשטח עדיין – אין צורך בשימוש מיידי בו, יכולים להחכיר את הקרקע להחכרה עונתית, רק לעונה אחת, עד שיהיה צורך בשטח, בעלות נמוכה מאוד יחסית, ולעבד אותה בהיתר ולא לתפוס אותה באופן בלתי חוקי, אבל מסרבים לעשות כן ובחרו שלא לעשות כן.

זאב אלקין: אני אביא לך כמה דוגמאות לגבי חלקות שבהן התבצעה הפעולה: חלקה 11 – לצורך פיתוח תעשייה לתל שבע דווקא; חלקה 4 – מגורים למפוני כביש 6, אלה שפונו מהשטחים שנועדו לפיתוח כביש 6; חלקה 2 – חיילים משוחררים של המגזר הבדואי, זאת המטרה שלה; חלקה 12 – מגורים למגזר הבדואי.

זאב אלקין: אלה רק כמה דוגמאות לחלקות שבהן נעשה הפינוי.

זאב אלקין: בסופו של דבר, ובזה אני מסכם את התשובה, מדובר על פעולה שגרתית, לפי חוק, של פינוי פלישות טריות לצורך פיתוח, כאשר אם לא היינו מבצעים את הפינוי, כל הייעודים האלה – החשובים בין השאר גם למגזר הבדואי, לאותן מטרות שהיו כאן – לא יכלו להתבצע, והיו כבר דורשים ללכת לתהליך ארוך מאוד של בתי משפט, והיו נתקעים פרויקטים חשובים.

זאב אלקין: עשינו את זה בעבר, עשינו את זה, אתה צודק, בשבוע האחרון, ונעשה את זה גם בעתיד.

מיקי לוי: שאלה נוספת.

מיקי לוי: בבקשה, רק קצר וקולע.

סמי אבו שחאדה: העניין הזה של הטריות – לעבוד בחקלאות ב-600 דונם ולהגיד שזה משהו חדש וטרי זה מעניין.

סמי אבו שחאדה: השר חושב אולי שצריך להעביר את החקלאים האלה לכל הארץ, נכון?

סמי אבו שחאדה: ברמה הזאת של היעילות של 600 דונם טרי, אתה הפתעת אותי, האמת.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שאולי המדינה צריכה ללכת ללמוד שם איך עושים חקלאות מהר.

זאב אלקין: יכול להיות.

זאב אלקין: יכולת תפיסת הקרקע מדהימה.

זאב אלקין: אנחנו בהחלט נמליץ למשרד החקלאות ללמוד.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: היכולת לעשות 600 דונם חקלאות בלי שתשימו לב - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה - - -

זאב אלקין: שמנו לב.

זאב אלקין: הינה, הספקנו, כל עוד זו פלישה טרייה.

סמי אבו שחאדה: - - - זה אי-אפשר לקחת ממך.

זאב אלקין: דווקא שמנו לב.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, תודה רבה.

מיקי לוי: אני לא מבין בחקלאות, אבל פלישה טרייה אני מכיר היטב.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: חברי השר, בהקשר של הקרקעות בנגב – חברי השר - - -

זאב אלקין: אני איתך.

אורית סטרוק: יופי.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול ככה: האם יהיה או לא יהיה סעיף של אכיפה ונטיעות בהחלטה על חידוש תוכנית החומש?

אורית סטרוק: האם נכון שסעיף האכיפה, ככל שהוא יהיה, יהפוך לאות מתה בגלל הנחיות יועץ שימזערו את האכיפה לכמעט אפס?

אורית סטרוק: מתי יחודשו הנטיעות בסמוך למולדה, שבט אל-אטרש, שהופסקו לפני כמה שבועות ואתה אמרת שהן יימשכו עד תומן?

אורית סטרוק: תודה.

זאב אלקין: תודה רבה לחברת הכנסת סטרוק.

זאב אלקין: קודם כול, עד שלא עברה החלטת ממשלה על החומש, קצת קשה לדבר על החלטת ממשלה שטרם אושרה.

אורית סטרוק: אתה מקדש אותה יחד עם אילת שקד, יחד - - -

מיקי לוי: תאפשרי לו.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק.

מיקי לוי: לא זכור לי שהוא הפריע לך.

מיקי לוי: בבקשה, השר.

זאב אלקין: חברת הכנסת סטרוק, אני בדרך כלל יודע לבטא את עצמי, אני לא צריך את הסיוע.

זאב אלקין: את ההחלטה על החומש של הבדואים לא אני מגבש, מגבש אותה שר החקלאות כמי שמופקד על מינהלת הבדואים.

זאב אלקין: את מכירה את זה היטב.

זאב אלקין: בזמנו הכרת כמה שרים, כמו למשל השר אורי אריאל כשהוא היה מופקד על הנושא הזה.

זאב אלקין: אנחנו כמשרד השיכון מגיבים על ההצעות השונות שהוא מגיש לנו, ויש שיח בינינו לבינו, ויש דיונים, בין השאר גם על נושא האכיפה.

זאב אלקין: דבר אחד ברור, וזה הובהר גם על ידי משרד המשפטים, בניגוד למה שהשתמע משאלתך, והובהר לנו מרמ"י – נושא האכיפה הוא לא כובע של השיכון, הוא כובע של רמ"י – שלא יהיה שום שינוי, לא במדיניות של האכיפה ולא במדיניות של הנטיעות.

זאב אלקין: זה קודם כול.

זאב אלקין: לגבי השאלה מה בדיוק יהיה ה-wording של ההחלטה – כעיקרון, האמת, אנחנו לא צריכים אפילו את ההחלטה כדי לבצע גם את האכיפה וגם את הנטיעות, זה בסמכות רמ"י, והכסף גם של רמ"י, אנחנו אפילו לא צריכים כסף ממשרד האוצר.

זאב אלקין: אבל עדיין, לפעמים הדברים שברורים מאליהם גם נכון שייאמרו.

זאב אלקין: ולכן הדיון איך בדיוק יהיה wording, באיזה כלי זה ייעשה וכו', על זה באמת ישנה התדיינות שטרם הסתיימה, אז אני לא יכול להתייחס אליה.

זאב אלקין: אני רק אגיד לך שבשורה תחתונה, מה שעניין אותך מבחינת מה בפועל, לא יהיה שום שינוי במדיניות לעומת שנים עברו.

זאב אלקין: לגבי שאלה ספציפית על פעילות באזור הספציפי ששאלת עליו, כי פעילות נטיעות נמשכת כסדרה באזורים שונים בנגב – לגבי השאלה הספציפית, כמו שלאורך כל המשבר הזה נהגתי כך אני מתכוון לנהוג.

זאב אלקין: בעיניי זאת שאלה מקצועית, כמו שקודם סירבתי לכל התערבות פוליטית בהחלטות של מנכ"ל רמ"י ואנשי המקצוע שלו מתי לפעול ומתי לעצור – הם בדרך כלל נובעים מכל מיני שיקולים מערכתיים שלהם פלוס תיאום עם המשטרה, כי יש אזורים שדורשים תיאום כבד עם משטרת ישראל ולא תמיד כשרמ"י רוצה משטרת ישראל יכולה.

זאב אלקין: יש פה מגבלות כאלו ואחרות.

זאב אלקין: אמרתי למנכ"ל רמ"י מהרגע הראשון שעלה הנושא הזה:

זאב אלקין: מבחינתי יש לך גיבוי מלא ממני לפעול לפי הצורך המקצועי כפי שאתה רואה אותו לנכון.

זאב אלקין: זה לא השתנה.

זאב אלקין: בעיניי, אמרתי לו, אלה גם לא פעולות שתביא אליי לאישור, לא לכאן ולא לשם.

זאב אלקין: לא כשאתה רוצה לפעול ולא כשאתה רוצה לעצור.

זאב אלקין: יש לך אור ירוק, כמו שהיה עד עכשיו, לפעול בהתאם לשיקול המקצועי.

זאב אלקין: מנכ"ל רמ"י הוא איש מקצוע מעולה, ולכן אלה ההחלטות שהוא מקבל.

זאב אלקין: אני אפילו לא יודע.

זאב אלקין: אני אתפלא – אפתיע אותך, פעמיים כשהוא יצא לנטיעות המפורסמות, שהרעישו פה את כל המדינה, אני ידעתי על זה מהתקשורת, בדיוק כמוך.

זאב אלקין: כך נכון שיהיה.

זאב אלקין: אני חושב שלא צריכה להיות התערבות פוליטית לא מהצד הזה ולא מהצד הזה בעניין הזה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מקלב, בבקשה, שאלה נוספת.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, גם אתה בדבריך כאן בכנסת וגם בוועדות הכנסת וגם מנכ"ל משרדך מניתם שאחד החסמים לפתרון מצוקת הדיור בציבור החרדי זה ראשי הערים, שנמנעים, או מונעים בנייה, או לא מעוניינים בבנייה לציבור החרדי.

אורי מקלב: גם הפנינו אז את השאלה על תמריצים חיוביים או שליליים בנושא.

אורי מקלב: אבל אני כן רוצה להתמקד על נתון שאמרו מהמשרד שלך, מנכ"ל משרדך, אך כנראה לא בשמו אלא בשם ראשי הערים, שהעלות של תושב חרדי היא רבה יותר וגדולה יותר מעלות של אזרח ותושב לא חרדי.

אורי מקלב: הנתונים שיש לנו הם לא כאלה, בדיוק הפוך.

אורי מקלב: המספרים, 9,000 מול 6,000, זה עלות הרבה יותר נמוכה.

אורי מקלב: רציתי לשאול אותך אם אתם מודעים ומסכימים לנתון הזה, ואם אתם לא מסכימים עם הנתון הזה – האם אתם יכולים גם לפרסם אותו, לקבוע, להוכיח ולהגיד גם בקול ברור שעלות של תושב חרדי היא לא יותר גבוהה מהעלות של תושב וכללי.

מיקי לוי: תודה.

זאב אלקין: חבר הכנסת מקלב, יש לי הרבה מה להגיד בסוגיה המדוברת, אבל היות שיש סדר-יום עמוס השבוע והיום במליאה, ויש לי פה הרבה שאלות שהן שאילתות כדין שבהן אני מניח שכן ארצה להרחיב, והיות ששאלתך לא קשורה בכלל לשאלה המרכזית על הנגב, אני אמליץ לך לשאול שאילתה מיוחדת בנושא שהצעת או בכל דרך אחרת ואני אשמח להתייחס.

זאב אלקין: אבל זה יהיה לא נכון לגזול כרגע זמן מהמליאה להתייחסות לנושא הזה, שלא קשור לנגב ולא לשום דבר.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השאילתה הבאה, 436, חברת הכנסת סטרוק: נכסי נפקדים ביפו.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת סטרוק.

זאב אלקין: אני אשאל את אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: יש פה מקרה לא רגיל שיש פה שתי שאילתות על אותו נושא בדיוק.

מיקי לוי: אתה תוכל להשיב על שתיהן.

זאב אלקין: לכן, אם מקובל על אדוני ומקובל על שני השואלים - -

אופיר אקוניס: אני מסכים - - -

זאב אלקין: - - אני מציע שיישאלו שתי השאלות ואז אני אענה יחד.

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס, אתה תוכל, אם תרצה, להגיד מטעמך את הדברים.

מיקי לוי: אין בעיה, אחרי חברת הכנסת.

זאב אלקין: אני מקווה שהבנתי אתכם נכון, שזאת אותה שאלה.

אורית סטרוק: זאב, אנחנו נשאל אחד אחרי השני, תענה לשנינו ואז לכל אחד תהיה זכות לשאלה נוספת.

זאב אלקין: מצוין.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: קודם כול, אני רוצה להגיד, לפני שאני מקריאה.

אורית סטרוק: ידידי השר זאב אלקין, אני מחזקת אותך בעמידתך הנחושה על תוכן תוכנית החומש.

זאב אלקין: חברת הכנסת סטרוק, זה בנאומים בני דקה, זה לא עכשיו.

זאב אלקין: לא בשאילתות.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת סטרוק, יש לי יום ארוך.

אורית סטרוק: זה היה רבע דקה.

זאב אלקין: אני מודה לך, אבל זה במתכונת אחרת.

מיקי לוי: יש לי סדר-יום ארוך, בבקשה.

אורית סטרוק: הנושא של השאילתה: נכסי נפקדים ביפו.

אורית סטרוק: פורסם ששר הבינוי והשיכון ינחה את מועצת רשות מקרקעי ישראל למכור את נכסי הנפקדים ביפו לדיירים הערבים המתגוררים בהם בהנחה של 95%.

אורית סטרוק: רצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: האם הפרסום נכון?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: מה העלות המשוערת לקופת המדינה?

אורית סטרוק: 3.

אורית סטרוק: האם צעד זה יקבע את יפו כעיר או שכונה ערבית?

אורית סטרוק: 4.

אורית סטרוק: האם צעד זה יוריד את ערך הנדל"ן ביפו?

מיקי לוי: מאיפה הוא יודע?

אורית סטרוק: 5.

אורית סטרוק: האם ההחלטה התקבלה כמענה לדרישת רע"מ?

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, שר הבינוי והשיכון, חברי הכנסת, אדוני השר, קראתי בתדהמה בעיתון הארץ כי משרדך, יחד עם עיריית תל אביב ובתיווך מזכיר הממשלה –כך כתוב ואני מצטט: מנהלת משא ומתן עם מפלגת רע"מ על מנת למכור דירות ביפו לאוכלוסייה הערבית ביפו – חבר הכנסת אבו שחאדה, מתוך עיתון הארץ אני מצטט, מתוך עיתון הארץ – שגרים בהם, אותם אזרחים ערבים אזרחי ישראל תושבי יפו, בהנחה של 95%.

אופיר אקוניס: בכך נותן משרד השיכון לדרי הבתים, אשר היה להם די זמן במרוצת השנים לרכוש את הבית שבו הם גרים, נכס ששוויו מיליונים במחיר כמעט אפסי.

אופיר אקוניס: אני שואל אותך, אדוני השר: 1.

אופיר אקוניס: מדוע משרד השיכון פועל למכור דירות בבעלותו במחירי הפסד אסטרונומיים?

אופיר אקוניס: 2.

אופיר אקוניס: מדוע משרד השיכון מנהל משא ומתן על נכסי המדינה מול תנועה פוליטית בתיווך מזכיר הממשלה?

אופיר אקוניס: זה משא ומתן פוליטי, כן?

אופיר אקוניס: 3.

אופיר אקוניס: האם האופציה של הנחה בגובה 95% עומדת לרשות דיירים בדיור ציבורי במקומות נוספים בישראל מלבד בעיר יפו, תל אביב יפו, לצורך העניין, אבל לצורך העניין הממוקד ביפו?

אופיר אקוניס: תענה ואז שאלות המשך, בהתאמה.

אופיר אקוניס: תודה.

זאב אלקין: אני אנסה לענות לשני חברי הכנסת.

זאב אלקין: כאמור, הנושא זה אותו נושא, יש קצת גוונים, אז אני אתייחס איפה שזה שונה בשתי השאלות.

זאב אלקין: רק אקדים ואומר, חבר הכנסת אקוניס, עיתון הארץ הוא עיתון מאוד מאוד חשוב, אבל לא תמיד כל מה שמתפרסם בו הוא נכון.

זאב אלקין: סתם כאמירה כוללת.

אופיר אקוניס: לא יפה לצאת נגד עיתון שתומך בממשלה.

אופיר אקוניס: זה לא יפה.

אופיר אקוניס: העיתון בכל זאת תומך בממשלה - - -

זאב אלקין: אמרתי, אני מאוד מעריך את עיתון הארץ.

זאב אלקין: בדרך כלל אני לא מסכים עם רוב מה שכתוב בו.

זאב אלקין: במקרה הספציפי הזה זה לא שאלה של אי-הסכמה אלא הוא פשוט לא דייק, בלשון המעטה, ותכף תשמע מה העובדות.

זאב אלקין: קודם כול, הנושא, הבקשה היא אכן למכור את הדירות לתושבים שמתגוררים בדירות של רשות לפיתוח ביפו בהנחה מאוד משמעותית.

זאב אלקין: אגב, 95% – הגזמת.

אופיר אקוניס: אני מצטט מהעיתון לאנשים חושבים.

זאב אלקין: אוקי.

זאב אלקין: אז העיתון לאנשים חושבים הגזים.

זאב אלקין: הרעיון למכור את הדירות האלה בהנחה כדי לאפשר לתושבים להפוך לבעלי הדירות ולהישאר בהן – באמת הרעיון הזה הועלה בשיחה איתי כמה פעמים מכמה כיוונים, גם על ידי כמה חברי כנסת, אגב, לא רק ממפלגת רע"מ, אדייק.

זאב אלקין: חבר הכנסת טיבי יודע שאני מדייק.

זאב אלקין: זה היה גם על ידי חברי כנסת מרע"מ וגם על ידי חברי כנסת שלא מרע"מ.

אופיר אקוניס: אלקין, תן לו קרדיט, נו.

אופיר אקוניס: אתה לא מבין מה שהוא אומר לך?

אופיר אקוניס: לא התעוררת היום?

זאב אלקין: בסדר, אז אני נותן.

אופיר אקוניס: - - -

זאב אלקין: אמרתי.

זאב אלקין: חבר הכנסת אקוניס, אף אחד לא חשד שאתה כתושב תל אביב באת אליי וביקשת למכור את הדירות האלה בהנחה.

אופיר אקוניס: אין סיכוי.

זאב אלקין: כולם מבינים למי אני מתכוון.

זאב אלקין: הנושא הזה גם הועלה מולי על ידי נציגי התושבים וגם הועלה מולי על ידי חברי מועצה ונציגי עיריית תל אביב.

זאב אלקין: אגב, מדובר לא רק על תושבים ערבים, יש גם תושבים יהודים שמתגוררים בדירות של הרשות לפיתוח.

זאב אלקין: באמת יש שם הרבה משפחות ערביות, כשאנחנו מדברים על יפו.

זאב אלקין: התשובה היא כזאת.

זאב אלקין: בשיחות שהיו, וגם בעבודת מטה שעשינו, והודענו את זה גם לנציגי עיריית תל אביב, אני לא רואה אפשרות למכור את הדירות האלה בהנחה בהסדרי גודל מהסוג הזה, של 95% או 90%.

זאב אלקין: לכן – הצעה כזאת הייתה, אבל משא ומתן כזה אין, כי עמדתי נגד, ואין על מה לנהל משא ומתן.

זאב אלקין: כן ניתן לשקול, כמו שאנחנו עושים גם במקרים אחרים, את מכירת הדירות בהנחה משמעותית למי שגר שם שנים.

זאב אלקין: אגב, המדינה עושה את זה במסגרת חוק במקרה אחר, זה לא אותו דבר, אבל מקרה דומה, של דיור ציבורי.

זאב אלקין: הרי הבית הזה אישר חוק של רן כהן – ואגב, לי יש על החוק הזה גם הרבה הסתייגויות והיסוסים מבחינת התוצאה שזה עשה בשורה התחתונה לדיור הציבורי – אבל הוא עדיין בתוקף.

זאב אלקין: אני מקווה שהוא לא יוארך, עוד מעט נגמר התוקף שלו השנה.

זאב אלקין: אבל בסופו של דבר, אפילו היום המדינה מוכרת דירות של דיור ציבורי בהנחה מאוד גדולה, שמגיעה אפילו, חבר הכנסת אקוניס, ל-90%.

זאב אלקין: בדרך כלל זה פחות, זה תלוי כמה שנים גרת שם, אבל הנחה של 60% או 70% זה מעשה מאוד שכיח במכירה של הדירות האלה.

זאב אלקין: ושם מדובר על דירות בבעלות מדינה.

זאב אלקין: זה טיפה שונה מהסיפור של הרשות לפיתוח, ועדיין המדינה מוכרת אותן, ולא שמעתי אותך מזדעק, מתוך איזושהי תפיסה שאם בן אדם, שגם בן אדם ששייך לשכבות חלשות, גר בדירה מסוימת מטעם המדינה עשרות שנים, מגיעה לו הנחה משמעותית ברכישה.

זאב אלקין: ואת ההנחה הזאת אני מוכן לקבל גם לגבי הסיפור של רשות לפיתוח, אבל לא בהיקפים של 90% או 95%.

זאב אלקין: בינתיים, דווקא בגלל ערך קרקע מאוד גבוה ביפו, ההנחות שאנחנו מוכנים לדבר עליהן לא מאפשרות לתושבים לרכוש.

זאב אלקין: ולכן אנחנו בסוג של דד-אנד, אני מודה.

זאב אלקין: אני לא רואה כרגע פתרון.

זאב אלקין: אבל מצד שני, אני לא רוצה פה ללכת על דברים תקדימיים, שיהיו הנחות בסדרי גודל שאדוני הזכיר.

זאב אלקין: ולכן עיתון הארץ לא דייק.

זאב אלקין: אין משא ומתן, כי עמדתי היא שלילית בעניין הזה.

זאב אלקין: היינו מוכנים ללכת על הנחות של מאות אלפי שקלים, ובצדק, ואני שלם עם זה לגמרי.

זאב אלקין: אבל פשוט המחירים הם כאלה - - -

סמי אבו שחאדה: כבוד השר - - - זה לא אותו דבר כמו ביפו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, הוא לא סיים.

אופיר אקוניס: רגע, סיימנו?

אורית סטרוק: לא סיימנו - - -

אופיר אקוניס: אנחנו רוצים שתי שאלות המשך קצרות.

אורית סטרוק: הוא לא סיים.

זאב אלקין: עכשיו כך.

זאב אלקין: לגבי השאלה של חברת הכנסת סטרוק – זה, קודם כול, לגבי השאלה על משא ומתן ועל המספרים שעלו אצל שניכם.

זאב אלקין: לכן גם אין עלות משוערת לקופת המדינה, כי אין שום מהלך כזה.

זאב אלקין: עכשיו, לגבי השאלה אם הצעד הזה יקבע את יפו כעיר או שכונה ערבית, זה בכלל לא קשור.

זאב אלקין: מדובר בנכסים של הרשות לפיתוח, כפי שאמרתי.

זאב אלקין: יש שם ערבים ויהודים, הרוב ערבים, אני מודה.

זאב אלקין: אבל זו שאלה, כמובן, שבה המדיניות תהיה מדיניות כוללת, ואם יסוכם על הנחה מסוימת, אז היא תהיה לכולם.

זאב אלקין: היא בכלל לא קשורה לאופי הלאומי של יפו.

זאב אלקין: לגבי השפעה של זה על ערך הנדל"ן ביפו, זה בדיוק הפוך.

זאב אלקין: הבעיה היא בדיוק הפוכה.

זאב אלקין: כמובן, מכירה של הדירות האלה – זה לא מה שיוריד את ערכי הנדל"ן ביפו, כי זו לא כמות כזאת גדולה של דירות.

זאב אלקין: הבעיה היא הפוכה.

זאב אלקין: ערכי נדל"ן מאד גבוהים ביפו לאחרונה הם אלה שהקפיצו את העלות של הדירות בשוק, ולכן מתקשים המתגוררים בהן לקנות אותן גם אם יש הנחה די משמעותית מטעם המדינה, כי עדיין הערך של הדירה הוא מאוד מאוד - - -

אופיר אקוניס: יכול להיות ששר הבינוי והשיכון לא מודע למה שקורה בנדל"ן ביפו.

אופיר אקוניס: אנחנו תכף ניידע, יחד עם חברי כנסת מהצד השני של המפה הפוליטית.

זאב אלקין: אני מאוד אשמח.

זאב אלקין: חבר כנסת אקוניס, אולי אני מחדש לך, אבל בדרך כלל מי שקובע את מחיר הדירה כשיש משא ומתן על הרכישה שלה זה לא שר השיכון.

אופיר אקוניס: זה נכון.

זאב אלקין: הייתי מאוד שמח אם הייתה לי הסמכות הזאת, או שאולי בעצם לא, אבל מי שקובע את זה זה השמאי, בדרך כלל השמאי שעובד בהנחיה של השמאי הממשלתי.

אופיר אקוניס: אתה צודק, אבל - - -

זאב אלקין: תאמין לי, לא אני קובע את ערך הדירות - -

אופיר אקוניס: ברוך השם.

זאב אלקין: - - ולא אני קובע את מצב השוק ביפו.

זאב אלקין: לגבי אם ההחלטה הזאת התקבלה כמענה לדרישת רע"מ – כאמור לא התקבלה שום החלטה, אז היא גם לא התקבלה במענה לדרישה של אף אחד, כי אין החלטה ואין על מה לדבר.

זאב אלקין: אני רק אציין, היות שהשאלה של חבר הכנסת אקוניס – לסיכום התשובה שלי – נגעה לא רק ליפו, אלא הייתה כללית על הרשות לפיתוח, בשונה מהשאלה של חברת הכנסת סטרוק, אני רק אציין, כדי שכל המידע יהיה לרשותכם, שזה לא סוד שמזכיר הממשלה הקים צוות מקצועי בשיתוף של נציגי האוצר, השיכון ורשות מקרקעי ישראל, לבחינת הנושא הכללי של האפשרות של מכירה של נכסי הרשות לפיתוח.

זאב אלקין: מי שעומד בראשות הצוות הזה זה סגן הממונה על התקציבים, שכידוע, בדרך כלל אין להם נטייה לנדיבות יתר בקביעת המחירים.

זאב אלקין: הצוות הזה עדיין עובד, ולא הביא את המלצותיו.

זאב אלקין: אבל זה יותר רחב מהסוגיה הספציפית של יפו.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, שאלת המשך, בבקשה.

אורית סטרוק: ידידי השר, אני רק רוצה לעדכן אותך שעוד פעם, לפי העיתון לאנשים חושבים שחי בתוך בועת תל אביב, בעצם רבע מנכסי נפקדים, כ-1,200 בתים, נמצאים ביפו.

אורית סטרוק: זה לא כל כך מעט.

אורית סטרוק: הערך הממוצע של בית כזה הוא כ-5 מיליון ש"ח.

אורית סטרוק: גם זה לא כל כך מעט.

אורית סטרוק: הנחה של 60%–70%, לאור זה, היא לא כל כך מעט.

אורית סטרוק: ההשפעה של זה על המרקם של האוכלוסייה ביפו היא לא כל כך זניחה.

אורית סטרוק: לאחרונה נסגר ביפו בית הספר הממלכתי-דתי היחיד, ונפתחים רק בתי ספר ערביים.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול אם אתה יודע שבעצם המגמה של מזכיר הממשלה שלום שלמה היא אכן, במקום לייהד את יפו, להפוך אותה לשכונה ערבית באופן משמעותי ביותר, והאם אתה מתכוון לעמוד בפרץ של המגמה הזו?

זאב אלקין: חברת הכנסת סטרוק, אני - - -

אופיר אקוניס: תענה לנו ביחד.

אופיר אקוניס: תענה לנו ביחד.

זאב אלקין: אה, אוקיי.

זאב אלקין: בסדר גמור.

זאב אלקין: אנחנו מקצרים ככה.

זאב אלקין: אתה רואה, זה ייעול.

אופיר אקוניס: אתה יכול לענות טלגרפית.

אופיר אקוניס: זה בסדר.

אופיר אקוניס: אפשר לענות טלגרפית.

אופיר אקוניס: תודה, קודם כול, על המענה.

אופיר אקוניס: אני חייב להגיד שאני שמח לשמוע שהדיווח שגוי.

אופיר אקוניס: אני, אגב, כבוד השר, לא ראיתי הכחשה, לא של משרד הבינוי והשיכון, לא של עיריית תל אביב, לא של משרד האוצר ולא של המינהל, שום גורם ממשלתי – הכחשה לידיעה שפורסמה בכותרת ענקית בעיתון הארץ.

אופיר אקוניס: ואגב, אני נוטה להסכים; לא רק בעיתון הארץ, בהרבה מאוד גופי תקשורת הידיעות המפורסמות אינן תמיד תואמות עובדות במציאות.

אופיר אקוניס: זה דבר שבכל העולם מכירים אותו.

זאב אלקין: אז הינה, אדוני קיבל מידע מוסמך משר השיכון מעל במת הכנסת.

אופיר אקוניס: כן, בסדר גמור.

אופיר אקוניס: לכן אני שואל את שאלת ההמשך, לאור התשובה שלך.

אופיר אקוניס: אתה מדבר על הנחה משמעותית, אני מצטט, וגם חברת הכנסת סטרוק בעצם אומרת, ואני מסכים איתה, ואני מניח שבאוצר יסכימו איתנו, לא בטוח, שבין 60% ל-70%, זו הנחה דרמטית, אדוני היושב-ראש, על נכסי נדל"ן שמוערכים במיליוני שקלים, לעתים בשתי ספרות של מיליונים, ביפו.

סמי אבו שחאדה: - - - המדינה גנבה - - -

אופיר אקוניס: אה, טוב, אתה רוצה לפתוח את אירועי מלחמת העצמאות?

סמי אבו שחאדה: - - -

אופיר אקוניס: אם אדוני היושב-ראש מתיר לי - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: - - -

אופיר אקוניס: אבו שחאדה, חבר הכנסת אבו שחאדה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס, אני מסתדר.

מיקי לוי: תודה.

אופיר אקוניס: אני מוכן לקיים דיון על שחרור יפו.

אופיר אקוניס: זה קורה בכל שנה בחודש אפריל.

אופיר אקוניס: אתה מוזמן לטקס ברחבת בית האצ"ל, הסמוך למתחם שכונת מנשייה לשעבר בתל אביב.

סמי אבו שחאדה: האצ"ל קראו לזה כיבוש.

מיקי לוי: תודה.

סמי אבו שחאדה: האצ"ל קראו לזה כיבוש.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, מספיק.

אורית סטרוק: - - -

מיקי לוי: סטרוק, תודה.

אופיר אקוניס: הטקס לשחרור יפו.

אופיר אקוניס: אני רוצה לומר הערה, בקצרה.

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, אתה אפילו לא קורא קריאת ביניים.

מיקי לוי: אתה פשוט נואם מהמקום.

מיקי לוי: זה לא יכול לקרות.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אבו שחאדה, אדוני היושב-ראש, מי שפתח במלחמה והובס, שלא יבוא בטענות.

אופיר אקוניס: זה הכול.

אופיר אקוניס: עכשיו לגבי הדיור הציבורי שאתה הזכרת.

סמי אבו שחאדה: ומי שעשה את הפשע בעצמו קרא לזה כיבוש.

אופיר אקוניס: הפשע, הפשע הוא, הפשע הוא - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, קריאה ראשונה.

אופיר אקוניס: הפשע הוא מעשה הטבח.

אופיר אקוניס: הפשע הוא הטרור.

אופיר אקוניס: הפשע הוא הטרור שהתחיל ב-1920 ללא כל קשר לקיומה של מדינת ישראל, וללא כל קשר לשחרור יהודה, שומרון, רמת הגולן וחבל עזה.

אופיר אקוניס: אבל נחזור לדיור הציבורי.

אופיר אקוניס: אם אתה רוצה, אני יכול לעשות סימפוזיון על תולדות הסכסוך הישראלי-ערבי.

אופיר אקוניס: אתה לא תצא כשידך על העליונה.

אופיר אקוניס: אז אל תדבר איתי על טבח ועל גירוש ועל שחרור.

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס, מה השאלה?

אופיר אקוניס: קודם כול, אני רוצה לשמוע שזה לא יהיה בין 60% ל-70%, משום שערך הנדל"ן שם, כפי שאמרתי לך, אדוני היושב-ראש, מוערך במיליונים, ובשתי ספרות, אדוני שר הבינוי והשיכון.

אופיר אקוניס: ולגבי ההשוואה לדיור הציבורי, בחייך, אדוני השר, אתה נחשב שר רציני - -

זאב אלקין: בטעות.

זאב אלקין: בטעות.

אופיר אקוניס: - - אין דמיון בין הנכסים.

אופיר אקוניס: אתה רוצה, אני אגיד שאתה שר לא רציני.

אופיר אקוניס: מה אתה רוצה?

זאב אלקין: אמרתי, בטעות.

אופיר אקוניס: אה, כן.

אופיר אקוניס: יכול להיות.

אופיר אקוניס: אכן.

אופיר אקוניס: לא, מבחינת שאתה נכנס לעומק הדברים של נושא המשרד שלך, התכוונתי.

אופיר אקוניס: לעניין הדיור הציבורי, אתה יודע שאין השוואה בין הדיור הציבורי של עמידר ועמיגור בבתי הרכבת שבנתה המדינה בשנות השישים לבין הנכסים הללו ביפו.

אופיר אקוניס: אין שום דמיון.

אופיר אקוניס: לכן אני מבקש ממך, אל תנסה לעשות השוואה בין הדברים.

אופיר אקוניס: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה, אנחנו עוברים לשאילתה הבאה.

זאב אלקין: לא, אני צריך לענות.

אופיר אקוניס: הוא יכול להשיב בקצרה.

מיקי לוי: כן, בקצרה.

זאב אלקין: אני אשיב מאוד מאוד בקצרה.

זאב אלקין: קודם כול - - -

מיקי לוי: חשבתי שהוא סיכם.

זאב אלקין: לא, לא, הוא לא סיכם, הוא שאל וגם חברת הכנסת סטרוק שאלה.

זאב אלקין: קודם כול, לגבי 5 מיליון עבור דירה, אני חושב שהגזמתם לגבי הרוב המוחלט של הדירות.

אורית סטרוק: - - -

זאב אלקין: לגבי רוב הדירות האלה.

זאב אלקין: אני לא שמעתי כזאת דאגה משני חברי הכנסת לגבי דירות של הדיור הציבורי בתל אביב, בגבעתיים ובהרבה מקומות במרכז הארץ, שגם מחירן בשוק מאוד גבוה והן ממשיכות להימכר חופשי, המעט שנשאר, במסגרת החוק של רן כהן.

זאב אלקין: אם אתם כל כך דואגים לקופת המדינה בהקשר הזה, אז למה לחכות שהחוק יפקע?

זאב אלקין: כבר הייתם צריכים ליזום מזמן את ביטולו, ואז הייתם חוסכים - - -

אורית סטרוק: אנחנו מודים בפשע הציוני - - - אבל - - -

זאב אלקין: ואז הייתם חוסכים לאוצר המדינה הרבה כסף, והעיקר, להרבה חלשים שעומדים בתור לדיור ציבורי היו מתפנות הדירות.

זאב אלקין: אז אם אתם מחפשים, אלו היקפים הרבה יותר גדולים מהדירות ביפו , קודם כול, מה שנמכר בכל שנה על ידי המדינה בהנחות מאוד מאוד גדולות.

זאב אלקין: לגבי הסוגיה של מכירה ספציפית של הנכסים של הרשות לפיתוח ביפו, כאמור, אני לא יודע לתקף לכם גם מספרים של 60% ו-70%, כי אלו לא הנחות שלפחות לפי תפיסתנו צריך לתת, אלא הרבה הרבה פחות.

זאב אלקין: וזאת גם הסיבה שאנחנו לא מגיעים להסכמות עם התושבים, והם לא יודעים לנצל את ההנחות האלה ולקנות.

אורית סטרוק: מצוין, אנחנו מחזקים אותך, תמשיך ככה.

אורית סטרוק: כל הכבוד זאב - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, תודה רבה.

זאב אלקין: אני רק מציע, פעם אחת בחיים אפשר לדון בסוגיות מה לעשות עם אנשים שגרים בדירה מטעם המדינה, כן למכור או לא למכור ובאיזו הנחה, בלי לחבר את זה לשאלות חשובות מאוד של ייהוד יפו או הפוך, הפיכה של יפו לעיר ערבית.

זאב אלקין: יש אנשים, הם גרים בדירות, יהודים וערבים, צריכה להיות פה מדיניות אחידה, צריכים לקבוע אותה.

זאב אלקין: כמו שאף אחד לא קופץ על ההנחות במכירה של הדיור הציבורי – אגב, יהודים וערבים כאחד, תלוי מי גר בדירות האלה – אותה גישה צריכה להיות גם כאן.

זאב אלקין: לא הכול צריך להפוך לסכסוך ישראלי–ערבי, אפשר פשוט לדבר על משפחות חלשות סוציו-אקונומית שגרות בדירות מטעם המדינה.

זאב אלקין: לגבי עצם הרעיון למכור נכסי נפקדים, אני חושב שהוא רעיון נכון, חברת הכנסת סטרוק, מבחינה לאומית.

אורית סטרוק: אי-אפשר לעשות ככה וככה ולחשוב שאין יהודים ואין ערבים ואין יפו.

זאב אלקין: את לא מקשיבה לי.

זאב אלקין: אני חושב שמטעם המדינה, עדיף לה למכור נכסי נפקדים ולא להחזיק אותם.

זאב אלקין: אבל זה דיון אחר.

סמי אבו שחאדה: - - - משפחות מוחלשות, בגלל שוק הנדל"ן, גם משפחות שהן ממעמד בינוני או בינוני גבוה, בגלל כל מה שנוצר עם - - - לא יכולות.

סמי אבו שחאדה: אני מסכים איתך שמשפחות מוחלשות נפגעות יותר, אבל במקרה של יפו, בינוני ובינוני גבוה - - -

מיקי לוי: אמר פה השר, שוויון הזדמנויות לאלה גם אלה, אותו דבר.

מיקי לוי: מה – תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת - - -

אופיר אקוניס: תודה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת אקוניס.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, 481: ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית.

מיקי לוי: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, לפי סעיף 15א בחוק שירותי המדינה, יש חובה לייצוג הולם של בני האוכלוסייה הערבית בכל הדרגים ובכל המקצועות במשרדי הממשלה.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לשאול: 1.

סמי אבו שחאדה: מה אחוז העובדים הערבים במשרדכם?

סמי אבו שחאדה: 2.

סמי אבו שחאדה: מה אחוזם בתפקידים הבכירים במשרד?

סמי אבו שחאדה: 3.

סמי אבו שחאדה: מה בכוונת המשרד לעשות כדי להבטיח ייצוג הולם לבני החברה הערבית?

סמי אבו שחאדה: תודה.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: קודם כול, לצערי, אני חייב לציין, חבר הכנסת אבו שחאדה, שאכן משרד הבינוי והשיכון נכון לעכשיו לא עומד ביעד הממשלתי שנקבע להעסקת האוכלוסייה הערבית במשרד.

זאב אלקין: אולם כפי שתכף תשמע, אנחנו עושים מאמצים ונוקטים פעולות על מנת לעמוד ביעד הזה בשנים הקרובות.

זאב אלקין: במשרד הבינוי והשיכון היום ישנם 33 עובדים מהאוכלוסייה הערבית.

זאב אלקין: רובם עובדים, אגב, במחוז חיפה ובמחוז גליל של המשרד, מתוך חמשת המחוזות שלנו, וזה באופן טבעי, בגלל שמרבית האוכלוסייה של בני החברה הערבית מרוכזת בשני המחוזות האלה.

זאב אלקין: מבחינה אחוזית, בשנת 2021 אחוז העובדים הערבים במשרד הבינוי והשיכון עמד על 5.9%, זאת אומרת, כמעט 6%, שזה כאמור פחות מהיעד הממשלתי.

זאב אלקין: אנו פונים באופן אקטיבי לעמותות - - -

סמי אבו שחאדה: כבוד השר, נתת את המספר של העובדים, אבל מה המספר של עובדי המשרד - - -

זאב אלקין: אמרתי, האחוז הוא 5.9% – 33 עובדים, שהם מהווים 5.9% מכלל עובדי המשרד.

זאב אלקין: אני מביא לך נתון מדויק, לא בכאילו ולא מסביב.

זאב אלקין: אנו פונים באופן אקטיבי לעמותות שפונות לחברה הערבית במטרה להפיץ דרכן את המכרזים השונים של המשרות במשרד.

זאב אלקין: כמו כן, מפרסמים מכרזים בשפה הערבית ובעיתונות הערבית ונעזרים בעובדי המשרד על מנת שיפיצו את המכרזים בקרב אנשים שהם מכירים.

זאב אלקין: בשנת 2020 לבדה המשרד קלט חמישה עובדים מהחברה הערבית.

זאב אלקין: זאת אומרת שמתוך ה-33 האלה, חמישה נקלטו – לא בשנה שעברה, כי עוד אין נתונים סופיים על 2021, אבל בשנת 2020 נקלטו חמישה עובדים.

זאב אלקין: זאת אומרת שקודם המספר היה משמעותית פחות.

זאב אלקין: גם בשבוע הקרוב עתיד להתפרסם מכרז ייעודי נוסף למהנדסים מהחברה הערבית לתפקיד של מרכז ביצוע בחטיבה הטכנית במחוז חיפה.

זאב אלקין: אנו ממשיכים לפעול לגיוס עובדים מהחברה הערבית ומקווים שתהיה היענות טובה של מועמדים, והם אכן יצליחו לעבור בהצלחה.

זאב אלקין: לגבי ייצוג איכותי של החברה הערבית בקרב המועסקים במשרד, קרי מה שקראת לו בדרג הבכיר, חייבים לציין שהרוב המוחלט מאותם 33 באמת נמצאים בדרגי ביניים, בדרגי עבודה.

זאב אלקין: עדיין, בהנהלת המשרד היום מיוצגים – סגנית מנהל מחוז חיפה וגם מנהל אגף א' מיעוטים במינהל מרקם ותיק הם שניהם נציגים של החברה הערבית.

זאב אלקין: כמו כן, יועצת המנכ"ל בענייני קידום נשים והממונה על השוויון המגדרי במשרד היא נציגה של המגזר הערבי.

זאב אלקין: ארבעה מעורכי הדין של הלשכה המשפטית, שנחשבים כולם צוות בכיר יחסית של המשרד, גם הם נציגים של המגזר הערבי.

זאב אלקין: האם זה מספיק?

זאב אלקין: לא, אבל זה - -

מיקי לוי: מכובד.

זאב אלקין: - - זה יחסית מכובד.

זאב אלקין: במקביל לייעוד ופרסום משרות לאוכלוסייה הערבית, אנו מקיימים פעילויות וימי עיון לכל עובדי המשרד לצורך הבנת חשיבות הייצוג ההולם, היכרות והסרת מחסומים והעצמה של העובדים מהחברה הערבית, כדי שגם נציגי המשרד שעוזרים לאותם עובדים מהמגזר הערבי להיקלט וגם נציגי המשרד שיושבים במכרזים כלליים, שהם אינם ייעודיים אך ורק לחברה הערבית, יבינו את החסמים בראיונות וידעו להתייחס לזה בהתאם.

זאב אלקין: אנחנו מאמינים שהשינוי האמיתי מתחיל קודם כול בכשירות התרבותית של המשרד כולו, והוא מקבל ביטוי בעתיד הקרוב גם במצבת העובדים של המשרד, לרבות בהנהלה הבכירה.

זאב אלקין: למשל, אנחנו קבענו חזון למשרד בנושא של ייצוג הולם, הקמנו ועדת היגוי משרדית לנושא גיוון ההון האנושי במשרד, בראשות מנהלת אגף כוח אדם, ואנחנו מנחים את חברי ועדות הבוחנים של המשרד להגביר את המודעות לנושא הזה בראיונות.

זאב אלקין: כמו כן, נקטנו - - -

סמי אבו שחאדה: כבוד השר - - - שציינת עכשיו, מתי זה הוקם, אתה יודע?

סמי אבו שחאדה: זה חדש יחסית, מה?

זאב אלקין: אני לא יודע להגיד לך באיזה תאריך, אבל אלו חלק מהפעילויות שנעשו בתקופה האחרונה.

זאב אלקין: אני לא יודע להגיד לך אם זה בתקופתי או קצת לפניי, אני לא יודע לדייק.

זאב אלקין: בדרך כלל, כמו שאתה יודע, כשאני לא יודע, אני אומר: לא יודע.

זאב אלקין: כמו כן, נקטנו פעולות לשיפור הכשירות התרבותית והאקלים הארגוני במשרד, אימצנו לוח שנה מגוון, שבו אנחנו מציינים ומברכים את כל החגים והמועדים של כל הדתות השונות, כדי שהנציגים של המגזר הערבי שעובדים במשרד ירגישו את עצמם באופן שוויוני לכלל עובדי המשרד.

זאב אלקין: אנחנו אפילו יזמנו קורס של ערבית מדוברת לעובדי המשרד, שאותו העבירו עובדי המשרד מהחברה הערבית שעובדים שם.

זאב אלקין: יש לנו אפילו פינה שבועית במייל הכלל-משרדי שמוקדשת לנושא הזה של השפה והתרבות הערבית.

זאב אלקין: נקטנו עוד כמה פעולות, אבל אני אדלג עליהן מפאת חוסר הזמן.

זאב אלקין: סיום, נציין כי במהלך 2022 נמשיך לפעול לגיוס עובדים מקרב החברה הערבית ולפעול להמשך עבודתם, קידומם והעצמתם של העובדים הקיימים, ונמשיך לפעול להגברת המודעות לנושא זה בקרב המנהלים של המשרד ויצירת האקלים הארגוני הנכון.

זאב אלקין: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: עשית כבר ארבע שאלות המשך.

מיקי לוי: אני מציע שתזמין את השר לכוס תה.

קריאה: שאלה קטנה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אדוני השר, תודה רבה לך על התשובות המפורטות.

מיקי לוי: שרת הפנים אילת שקד, בבקשה.

מיקי לוי: שאילתה דחופה מס' 119, של חבר הכנסת איתן גינזבורג.

אורי מקלב: הוא לא ענה לי.

אורי מקלב: הוא לא ענה – הוא אמר - - -

מיקי לוי: נכון, הוא לא ענה כי הוא אמר שזה ארוך והוא לא מסוגל.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו – סליחה, חבר הכנסת גינזבורג.

מיקי לוי: בבקשה, השרה ממתינה לשאלתך.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: סליחה על העיכוב.

איתן גינזבורג: שלום, גברתי שרה.

איתן גינזבורג: השאילתה עוסקת באיסור כניסה לישראל של תינוקות שנולדו בפונדקאות בחו"ל.

איתן גינזבורג: תינוקות בפונדקאות בארצות הברית שאינם מורשים להיכנס לישראל, למרות שברשותם דרכון אמריקאי, נתקעים שם.

איתן גינזבורג: רצוני לשאול: 1.

איתן גינזבורג: מה תכלית ההגבלה של רשות האוכלוסין וההגירה?

איתן גינזבורג: מהי עמדת השרה בעניין הזה?

איתן גינזבורג: 2.

איתן גינזבורג: מדוע לא להקל על ההורים ולהסתפק בדרכון האמריקאי בכניסה לישראל?

איתן גינזבורג: 3.

איתן גינזבורג: האם בכוונת השרה לשנות את המדיניות הזאת?

איתן גינזבורג: תודה.

איילת שקד: העמדה הממשלתית לאורך שנים, וזה לא משהו חדש, הייתה שצריך להוכיח קשר גנטי טרם הכניסה לישראל.

איילת שקד: היה חשש לסחר בילדים, זאת אומרת שזוגות ייקנו תינוקות למרות שהם מצהירים שזה פונדקאות, ולכן הנוהל היה שמבצעים בדיקה גנטית, מחכים לתוצאות הבדיקה ורק אחר אפשר להגיע לישראל.

איילת שקד: בתקופת הקורונה, כדי להקל על כל הפרוצדורות, קיצרו את הנוהל – מספיק לעשות רק את הבדיקה הגנטית ולא צריך לחכות לתוצאה אלא אפשר להיכנס עם הדרכון האמריקאי.

איילת שקד: אני חושבת שזה מספיק - - -

איתן גינזבורג: לא, זה לא נכון.

איילת שקד: מה זה "לא נכון"?

איילת שקד: זה מה שמדווחים ברשות האוכלוסין.

איתן גינזבורג: עושים בדיקה גנטית בחו"ל.

איילת שקד: נכון.

איתן גינזבורג: יצטרכו תעודת מעבר ישראלית - - -

איילת שקד: נכון.

איתן גינזבורג: לא עם דרכון אמריקאי.

איילת שקד: לא משנה.

איילת שקד: תעודת מעבר – העיקר שהם - - -

איתן גינזבורג: - - - כמו דרכון.

איילת שקד: בסדר.

איילת שקד: העיקר שהם יוכלו להיכנס.

איילת שקד: הרי מה שמדאיג אותך זה שהם לא ייתקעו שם ושהם יוכלו להיכנס לארץ.

איילת שקד: זה לא משנה איך הם נכנסים.

איילת שקד: עכשיו רוצים להחמיר את זה בחזרה, שיצטרכו לחכות גם לתוצאה של הבדיקה הגנטית.

איילת שקד: אני חייבת להגיד שבעניין הזה אני חושבת שזו רגולציה מוגזמת.

איילת שקד: כמו כל דבר, יש איזה מקרה קיצון אחד, חס וחלילה, של סחר בילדים, פעם בכמה שנים, ובגלל זה כולם סובלים.

איילת שקד: לכן, העמדה שלי, ואני הוריתי לאנשי משרד הפנים – יש ועדה בין-משרדית שדנה בסוגיה הזאת, והעמדה שלי היא בפירוש להקל ולהשאיר את הנוהל הזמני.

איילת שקד: זאת אומרת, זוג שעושה פונדקאות, מספיק שיעשה רק את הבדיקה הגנטית והוא יוכל להיכנס לארץ ולא יצטרך להישאר תקוע בחו"ל.

איילת שקד: אני רוצה להגיד לך שהעמדה המקילה הזו היא כרגע שלי, וצריך להגיע לאיזו הסכמה גם על משרד החוץ ומשרדים אחרים.

איתן גינזבורג: תודה, גברתי השרה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, ברשותך, שאלת המשך.

איתן גינזבורג: גברתי השרה, זה לא היה הנוהל עד לפני הקורונה.

איתן גינזבורג: אני הבאתי את ילדיי בשנת 2017 לישראל עם דרכון אמריקאי בלי בדיקה גנטית – חברים, זה מפריע לי.

איתן גינזבורג: אני הבאתי את ילדיי לישראל עם דרכון אמריקאי.

איתן גינזבורג: הם נכנסו לישראל עם דרכון אמריקאי, קיבלו ויזה בבקרת הגבולות, ומייד לאחר מכן עשיתי להם את האזרוח כאן בישראל כדי לקבל שירות רפואי, תעודת זהות וכל מה שצריך כדי להיות אזרחי ישראל.

איתן גינזבורג: בשלב מסוים, רשות האוכלוסין וההגירה החליטה – אני לא יודע – לשנות את המדיניות שלה, להכביד – אינני יודע מה.

איתן גינזבורג: בתקופת הקורונה עשו את הנוהל המקל בגלל הקושי להוציא דרכונים אמריקאיים, ולכן הנפיקו תעודות מעבר על ידי הקונסוליות.

איתן גינזבורג: ההצעה שלך היא להישאר עם הנוהל המקל לכאורה – הוא לא מקל.

איתן גינזבורג: הוא עדיין מותיר את המשפחות שם הרבה מאוד זמן עד הבדיקה הגנטית בקונסוליה, וזה שבועות רבים של הוצאה כספית, של ניתוק מהמשפחה ושל הרבה מאוד ביורוקרטיה.

איתן גינזבורג: לפעמים הקונסוליות מרוחקות שעות רבות – כי זה ארצות הברית וקנדה – מהמקום שבו נולד הילד, וזו סתם הכבדה.

איתן גינזבורג: הרי אם אחי, שגר בארצות הברית, היה מגיע עם הילד שלו לארץ והיה נכנס עם דרכון אמריקאי, כי הוא עוד לא אזרח ישראלי כי הוא נולד בארצות הברית, משרד הפנים לא היה מבקש ממנו בדיקה גנטית לפני שהוא מגיע לארץ; הוא היה מבקש ממנו התחייבות שתוך 30 או 60 יום, אני לא זוכר מה, הוא צריך להתחיל תהליך אזרחות בישראל.

איתן גינזבורג: אני לא מבין למה עושים אפליה בין אזרחים ישראלים שגרים בחוץ-לארץ – כשאת לא יודעת אם אחי הביא את הבן שלו בפונדקאות או לא, את לא יודעת את זה, כי הוא פשוט נכנס איתו לבד לארץ – לבין אנשים, גברים, שמביאים את הילדים שלהם בפונדקאות ואותם אתם מחייבים בתהליך הזה.

איתן גינזבורג: זו יצירת אפליה, ואין שום סיבה.

איתן גינזבורג: לגבי הוועדה הבין-משרדית, אני אומר לך, מתוך ידיעה ושיחה עם כל המשרדים באופן אישי, שמשרד המשפטים, משרד החוץ, משרד הרווחה ומשרד הבריאות – כולם מסכימים לכניסה עם דרכון אמריקאי.

איתן גינזבורג: הגוף היחידי שמתנגד לכך, גברתי, זה רשות האוכלוסין וההגירה, ועכשיו את אומרת שגם את חושבת – את תומכת בעמדת רשות האוכלוסין וההגירה, רק בנוהל המקל.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממך, גברתי, לשקול שוב את עמדתך ולאפשר להם כניסה עם דרכון אמריקאי תוך התחייבות לעשות פה את האזרוח ואת כל מה שצריך.

איילת שקד: קודם כול, מה שאתה אומר משמח אותי, כי אני הבנתי שאני מקילה וששאר המשרדים מתנגדים.

איילת שקד: זה מה שנאמר לי על ידי הפקידות שלי.

איתן גינזבורג: הפוך.

איילת שקד: אוקיי.

איילת שקד: אז אנחנו נברר את זה, ואם כל המשרדים מסכימים להקל – כבר התקדמנו, והם לא יצטרכו להיתקע שם אלא רק לעשות את הבדיקה הגנטית ולחזור.

איתן גינזבורג: לא, בלי בדיקה גנטית.

איילת שקד: שנייה, שנייה.

איילת שקד: אני אבדוק.

איילת שקד: אתה טוען שב-2017 זה לא היה נחוץ.

איילת שקד: הבנתי.

איילת שקד: אני אבדוק את זה ואני אחזור אליך.

איתן גינזבורג: תודה.

איילת שקד: אדוני יושב-הראש, בוא נתקדם.

צבי האוזר: שאלה נוספת, של חבר הכנסת בוסו.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: אני מקווה שלא הפרענו לך בשיחת הטלפון, בוסו.

אוריאל בוסו: לא, חיכיתי לך.

אוריאל בוסו: גברתי השרה, בוקר טוב.

אוריאל בוסו: לאחר שנכנס לתוקף ביטול ההגבלות הכניסה והיציאה לישראל ב-1 במרץ, מסתבר שיש לחץ אדיר על כל לשכות האוכלוסין בארץ להנפקת דרכונים.

אוריאל בוסו: האם משרד הפנים שוקל את האופציה לפתוח ימים נוספים אחר הצוהריים?

אוריאל בוסו: נקודה נוספת: כדי לקבוע תור, למשל, אבא עם שלושה ילדים, זה ארבעה תורים, כשהוא מגיע כראש משפחה - -

איילת שקד: נכון.

אוריאל בוסו: - - וזה גורם לאחרים לא לקבל תורים, וחבל.

איילת שקד: נכון.

אוריאל בוסו: אפשר לרשום תעודת זהות של ראש המשפחה, והוא מגיע עם כולם.

אוריאל בוסו: זה יקל על התור הנורא, בפרט לקראת חג הפסח.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

איילת שקד: תודה רבה.

איילת שקד: אתה צודק.

איילת שקד: אסביר למה.

איילת שקד: נוצרה בעיה בלשכות האוכלוסין בעקבות הקורונה, זאת אומרת, הייתה תקופה שפשוט אנשים לא הוציאו דרכונים ועכשיו כולם רוצים להוציא דרכונים, וגם בגלל שבגל האחרון היו פשוט המון חולים.

איילת שקד: העובדים, או שהם היו חולים או שהילדים היו חולים והם היו איתם בבידוד, ולכן הם נעדרו מהעבודה, ונוצרים תורים גדולים.

איילת שקד: מה שאנחנו עושים זה את הדבר הבא: קודם כול, מגייסים כוח אדם נוסף, גם עובדים זמניים וגם סטודנטים, עושים הסטה של כוח אדם מאגפים אחרים ברשות האוכלוסין לאגף הזה, וגם, כמו שאמרת, פותחים עוד שעות.

איילת שקד: אנחנו פנינו לעובדים לבקש מהם לעבוד שעות נוספות בימי רביעי ובימי שישי בבקרים, וחלק מהעובדים נענו.

איילת שקד: אנחנו לא יכולים לחייב את זה בגלל כל ההסכמים, אבל עם כל העובדים שהסכימו לעבוד שעות נוספות – אז פתחנו חלק מהלשכות גם בימי שישי.

איילת שקד: אני רוצה להגיד לך שהרעיון שאמרת הוא רעיון טוב.

איילת שקד: מייד עכשיו יש לי פגישה על הנושא הזה עם רשות האוכלוסין, ואני אעלה גם הרעיון הזה, כי הוא מאוד עושה שכל.

איילת שקד: אני רוצה גם לומר שבסופו של דבר מי שחייב דרכון דחוף יכול להגיע בבוקר.

איילת שקד: תמיד בבוקר, כל בוקר, פותחים עוד כמה תורים לאנשים שצריכים דחוף.

איילת שקד: אז מי שחייב דחוף יכול להגיע בבוקר ללשכה, ובדרך כלל הוא גם מתקבל.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אם כך, אנחנו נעבור לשאילתה הבאה, מס' 121.

קריאה: גם לאורי מקלב הייתה שאלה.

צבי האוזר: סליחה, אני מתנצל.

צבי האוזר: שאלה נוספת, של חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: גברתי השרה, השאלה שלי הנוספת, חלקה במשרד השיכון אבל חלקה השני נמצא במשרד הפנים.

אורי מקלב: במענה לפתרונות למצוקת הדיור של הציבור החרדי משרד השיכון בא ואומר שראשי הרשויות מתנגדים, בלשון המעטה, ובלשון המעשית – הם לא נותנים שהציבור החרדי יגור באזורים, בערים כלליות, ושראש העיר המתנגד.

אורי מקלב: הטענה המרכזית היא כי העלות של תושב חרדי היא הרבה יותר גבוהה משל תושב כללי.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שזה לא ככה.

אורי מקלב: משרד הפנים גם לא קבע דבר כזה ואנחנו יודעים שהבדיקות שלכם הן לא כאלה.

אורי מקלב: אני שואל אותך האם תוכלי להוציא הודעה מוסמכת – ומשרד הפנים יוציא הודעה מוסמכת – האם יש שוני?

אורי מקלב: האם באמת תושב חרדי, העלות שלו היא יותר יקרה משל תושב כללי, או הפוך, גם באופן אמיתי היא הרבה יותר זולה, בגלל שהוא לא מקבל תרבות והוא לא מקבל בחינוך ובעוד שירותים.

אורי מקלב: השירותים שהוא מקבל מהרשות הם הרבה יותר נמוכים.

איילת שקד: חבר הכנסת מקלב, אני לא רוצה סתם לשלוף.

איילת שקד: אני לא בדקתי את הסוגיה הזאת, אז אם אתה מבקש, אני אעשה בדיקה במשרד ואוכל לפרסם את הנתונים.

איילת שקד: פשוט, זה נתון שאני לא בדקתי, האם תושב חרדי יותר יקר או יותר זול מתושב לא חרדי.

אבל עד שתבדקי, שיתחילו לתכנן לציבור החרדי, כי לא מתכננים.

איילת שקד: בסדר.

איילת שקד: חבר הכנסת יעקב אשר, רק הבוקר הייתה לי שיחה בנושא עם השר אלקין על תכנון למגזר החרדי.

איילת שקד: אנחנו מחויבים לתכנן למגזר החרדי, ולבנות למגזר החרדי, ולהרחיב גם את הערים החרדיות, וגם לייצר שכונות בערים אחרות.

כי כרגע כל התוכניות הן לא - - - ואת יודעת - - -

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה מס' 121, של חברת הכנסת טטיאנה מזרסקי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, נודע לי מהתקשורת כי לפי ההנחיות החדשות של משרד הפנים ורשות האוכלוסין וההגירה, מועמדי עלייה נדרשים למלא טופס מיוחד הכולל הצהרה והתחייבות מצידם להעביר את מרכז חייהם לישראל מייד ולתמיד ולהתגורר בארץ דרך קבע, אם תתאפשר עלייתם.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הטופס הנ"ל כולל שאלות על רכוש בחו"ל – נמכר או לא נמכר; התפטרות מעבודה; האם נשלחה כבודה לישראל; אם ישנן כוונות לרכוש נכסים למגורים בארץ; האם הילדים משולבים או רשומים במערכת החינוך בישראל.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יתרה מזו, הטופס כולל שאלת בירור על המצב הרפואי של המועמד לעלייה, אם המועמד עובר טיפולים רפואיים מתמשכים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בעיניי, כל השאלות האלה מרחיבות - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת, האמת היא שאת אמורה לשאול אך ורק את השאלה שהגשת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: השאלה היא למה מחייבים לחתום - - -

צבי האוזר: אני רוצה למחות, בגלל חוסר ערנות שלי, כי הטופס לא היה מונח לפניי.

צבי האוזר: חברי הכנסת מוגבלים בשאילתה הזאת.

צבי האוזר: זה נושא מוסדר בתקנון.

צבי האוזר: את לא מקריאה את מה שהגשת, את מתבקשת להקריא אך ורק - -

טטיאנה (טניה) מזרסקי: שאלה.

צבי האוזר: - - את השאלה שהגשת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: סליחה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זו שאילתה ראשונה שאני מגישה.

צבי האוזר: אז אני באמת מבין את זה.

צבי האוזר: זה להבא, ואני שוב גם מתנצל שלא עליתי על זה לפני כן כי הטופס לא היה לפניי.

צבי האוזר: בבקשה להיצמד לשאלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: 1.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למה מחייבים לחתום על העברת מרכז חייהם לארץ ישראל מיידית ובאופן קבוע?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: 2.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למה שונתה המדיניות ללא אישורה של הכנסת?

איילת שקד: טוב, בסעיף 2(ב) לחוק השבות נקבע כי אשרת עולה תינתן לכל יהודי שהביע את רצונו להשתקע בישראל.

איילת שקד: בהתאם לסעיף זה, זכאי שבות המגישים בקשה לעלייה לישראל, מצהירים על כוונתם להשתקע בישראל.

איילת שקד: הצהרה זו אינה דבר חדש, והיא התקיימה ומתקיימת מול נציגי הסוכנות ונתיב, שבודקים את הזכאות ואת העמידה שלהם בחוק השבות.

איילת שקד: ככל שאין בכוונתו של זכאי השבות להשתקע ולחיות בישראל, אין הוא זכאי לקבל מעמד עולה בהתאם לחוק השבות.

איילת שקד: הרציונל שעומד מאחורי החוק הוא שזכאי שבות יבקש מעמד עולה רק במקרה שבכוונתו להשתקע ולחיות בישראל.

איילת שקד: ככל שאין בכוונתו להשתקע ולחיות בישראל, אין סיבה שמדינת ישראל תיתן לו זכויות שונות, כגון דרכון, זכות בחירה, סל קליטה וכו'.

איילת שקד: בפועל, זוהתה תופעה של עולים שמצהירים על כוונתם להשתקע בארץ, מגיעים לארץ, מגישים בקשה לקבלת דרכון ולאחר קבלת הדרכון חוזרים למדינת מוצאם.

איילת שקד: ארגון נתיב פנו לרשות לקבלת ייעוץ והנחיות, תוך תיאור הקושי שלהם לזהות אם מבקש העלייה אכן מתכוון להשתקע בארץ או שהוא מתכוון להגיע רק לשם קבלת דרכון ישראלי ולחזור לחיות במדינה אחרת – דבר שכאמור הוא מנוגד לחוק.

איילת שקד: לאור הבקשה של נתיב, נעשתה בחינה מעמיקה ונקבע המסמך הזה.

איילת שקד: אני חייבת להגיד שקיבלתי כבר כמה הערות על המסמך.

איילת שקד: בסופו של דבר אנחנו רוצים לעודד עלייה, לעודד עלייה מכל רחבי הגלובוס, ולכן אבדוק באופן אישי.

איילת שקד: תראי, הטופס מונח כאן לפניי.

איילת שקד: בסופו של דבר זה לא טופס פולשני.

איילת שקד: אגיד לך, בא אליי מישהו ואמר לי: מבקשים הצהרת הון.

איילת שקד: ובכן, לא מבקשים שום הצהרת הון.

איילת שקד: שואלים אם יש לך דירה, אם אתה מתכוון לקנות דירה, אם יש לך נכסים בחו"ל, ואם כן – פרט.

איילת שקד: אתה יכול לכתוב: יש לי בחו"ל דירה, חשבון בנק ושני מפעלים.

איילת שקד: אף אחד לא שואל יותר מזה.

איילת שקד: אין שום צורך להיכנס לסכומים ולא להיכנס לפרטים, אלא לכתוב משהו בצורה מאוד כללית.

איילת שקד: לאור הפניות שנעשו אליי, אעבור שוב על הטופס ואראה אם יש דברים שאפשר להוריד ואם יש דברים שאפשר להקל.

איילת שקד: אתם כן חייבים להבין שבגלל שבמדינת ישראל, באופן יוצא דופן – אין עוד תופעה כזאת בעולם שאזרח נוחת בנתב"ג ומקבל דרכון, זה לא קיים, אז בגלל הדבר הזה, גם בעקבות פניות של נתיב, אנחנו כן רוצים לראות אם באמת הבן אדם מתכוון להשתקע.

צבי האוזר: שאלת המשך.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: גברתי השרה, תודה על המוכנות שלך לבדוק את הטופס, כי למשל המשפט של הצהרה והתחייבות מצד מועמד עלייה להעביר את מרכז החיים לכאן, זה בעצם מטיל עליו אחריות משפטית, אם הוא חותם על הצהרה כזאת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה יכול למנוע מהרבה זכאי חוק השבות להגיע לכאן לארץ, ואנחנו כן מדינה שקולטת עלייה.

איילת שקד: אנחנו קולטים עלייה, אבל אנחנו רוצים שהם יגורו פה, לא שהם יבואו, יקבלו דרכון וייסעו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נכון.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אפילו אם מקבלים, זה של - - -

יבגני סובה: היום בעלייה יש שלבים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עלייה היא לא חד-שלבית.

יבגני סובה: יש אנשים שבאים למשל מצרפת, הם לא מצליחים למצוא סידור לילדים בחינוך, אז אני חושב שזה גם בניגוד לחוק השבות לדרוש מהם לרשום את הילדים לפני שהם עולים.

איילת שקד: אבל אף אחד לא דורש מהם לרשום.

יבגני סובה: זה מה שפורסם, וזאת השאלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: זה מה שמצוי בטופס.

איילת שקד: לא, חברים.

איילת שקד: מדובר - - -

יבגני סובה: אילת, זאת בדיוק השאלה.

איילת שקד: חשוב לי להגיד, זה פייק שרץ ברשתות.

יבגני סובה: אוקיי.

איילת שקד: אף אחד לא מכריח אותם לרשום.

איילת שקד: שואלים אותם אם רשמו.

איילת שקד: גם אם לא רשמו, אף אחד לא ימנע מהם כניסה לארץ.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מועמד עלייה לא יכול לדעת איפה ילמדו.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הוא לא מכיר, הוא עוד לא הגיע לארץ.

איילת שקד: אין בעיה.

איילת שקד: אני אומרת, גם אם לא רושמים או רושמים בטופס: אנחנו עוד לא יודעים, אין שום בעיה.

איילת שקד: מי שזכאי לעלות, עולה.

איילת שקד: זה לא שאם אתה כותב תשובה שנשמעת לא טוב בטופס, אתה לא עולה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה רבה, כבוד השרה.

יבגני סובה: השאילתה שלי היא דומה, אז אני יכול להצטרף ובעצם - - -

צבי האוזר: אתה יכול, או כשאלה נוספת או כשאילתה.

יבגני סובה: יש לי שתי שאלות בשאילתה שלי - - -

צבי האוזר: אז אתה רוצה לבקש שאלה נוספת אליה?

יבגני סובה: - - -

איילת שקד: זאת שאלת המשך.

איילת שקד: בבקשה.

צבי האוזר: שאלת המשך, בבקשה.

קריאה: - - -

צבי האוזר: בסדר.

צבי האוזר: הוא יוכל לשאול גם וגם.

צבי האוזר: הנושא מספיק חשוב.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אני הקשבתי בקשב רב למה שאמרת.

יבגני סובה: אני אחד מיושבי-ראש השדולה לעם היהודי.

יבגני סובה: הייתי לפני חודשיים בפריז בנסיעה מטעם הסוכנות.

יבגני סובה: אני שמעתי הרבה טענות של עולים בצרפת – לא מחבר המדינות – על כך שהיום העלייה נעשית בהדרגה.

יבגני סובה: יש אנשים שבאים, לא מתגרשים, אלא למשל האבא מגיע, עולה, בודק את ההיתכנות להשתקע בארץ, ואז באה המשפחה.

יבגני סובה: אנחנו קיבלנו תלונות מאנשים שרואים בזה זלזול מצידה של מדינת ישראל כלפי עולים שרוצים לעלות, וגם טפסים החודרים לפרטיות של האדם.

יבגני סובה: למשל, אם זה קשור לאפשרות שתקנה דירה או לא תקנה דירה – בן אדם לא חייב לדבר; הוא לא חייב גם להצהיר על הכסף שיש לו בחשבון.

יבגני סובה: זה דבר אחד.

יבגני סובה: הוא יכול להצהיר בפני רשות המס על הנכסים שלו בחוץ לארץ.

איילת שקד: שנייה, זה פייק ניוז שאני יודעת שרץ בחלק מהתקשורת.

יבגני סובה: את יכולה לשתף אותנו במסמך הזה?

איילת שקד: כן.

יבגני סובה: יופי.

יבגני סובה: מצוין.

איילת שקד: אני שולחת את המסמך הזה לכל מי שמבקש.

איילת שקד: אף אחד לא צריך לפרסם כאן שום סכום, זה פשוט לא קיים.

יבגני סובה: מצוין.

איילת שקד: שואלים אדם: האם מכרת את רכושך?

איילת שקד: כן, לא.

איילת שקד: זה הכול.

איילת שקד: שואלים אדם: האם ילדיך סיימו את הלימודים בחו"ל?

איילת שקד: כן, לא; מה העיסוק שלך?

איילת שקד: האם מכרת את הנכסים שלך בחו"ל?

איילת שקד: תענה: כן, לא.

איילת שקד: אף אחד לא שואל כמה כסף יש לך; אף אחד לא שואל כמה דירות יש לך.

איילת שקד: אף אחד פה לא חודר לפרטיות, זה באמת שאלות בסיסיות ובאמת - - -

יבגני סובה: אז א.

יבגני סובה: אני מודה לך על זה שתשתפי אותנו במסמך הזה.

איילת שקד: אני אשאיר לך את המסמך.

יבגני סובה: מצוין, אבל יש לי שאלת המשך, גברתי.

יבגני סובה: את בעצמך אמרת שבחוק השבות ובנוהל שהיה עד לפרסום הזה, אכן היה נוהל שאותו נציג נתיב או סוכנות, שבודק את המסמכים לעלייה, יש נוהל שמאפשר לו לשאול אותו: האם אתה מתכוון להשתקע?

יבגני סובה: עכשיו השאלה שלי גברתי: מה השתנה?

יבגני סובה: מדוע צריך מסמך נוסף, שמחדד או מקשה על המועמד לעלייה?

יבגני סובה: יש בכך סוג של איום עליו, משום שאם עד עכשיו היה את זה בחוק, והיה אפשר להסתפק בנוהל הקיים, מדוע רשות האוכלוסין ומשרד הפנים מקשים עליו לרשום ולחתום על המסמכים המשפטיים?

איילת שקד: אז בוא אסביר לך מה השתנה: עד לא מזמן לא היו מקבלים דרכון באופן מיידי, אתה מכיר את זה.

יבגני סובה: זה שונה, הנוהל הזה.

יבגני סובה: זה שונה כבר.

איילת שקד: נכון, זה שונה בחוק, והיום כל מי שנוחת מקבל דרכון מייד.

איילת שקד: זה לא היה בעבר.

יבגני סובה: לא, זה כבר לא עובד.

יבגני סובה: בממשלה הקודמת עשו את התיקון; הממשלה הזאת לא עשתה את התיקון, ולכן היום כבר לא מקבלים מייד – גם לפני לא קיבלו מייד.

איילת שקד: הם מקבלים – שנייה - - -

יבגני סובה: גם מקבלים את זה לשנה תוקף, גברתי השרה.

איילת שקד: נכון, נכון.

איילת שקד: הממשלה הקודמת – אני הייתי אז שרת המשפטים - -

איילת שקד: נכון.

איילת שקד: - - אני זוכרת את זה היטב – שינתה את החוק ואפשרה לקבל דרכון מייד.

יבגני סובה: אנחנו עובדים לפי הממשלה הקודמת, השאלה מה קרה עכשיו.

איילת שקד: זה מה שאני אומרת.

איילת שקד: והדרכון שמקבלים הוא לשנה.

איילת שקד: פנו אלינו מארגון נתיב ואמרו שבגלל שמקבלים דרכון מייד – אמנם זה רק לשנה, זה נכון – אבל הם פנו אלינו ואמרו שיש איזושהי אינדיקציה, שאנשים מגיעים לארץ, מקבלים את הדרכון ועוזבים.

איילת שקד: עושים את זה בשביל הדרכון הישראלי.

איילת שקד: ולכן עשו איזשהו טופס, שהוא מאוד חשוב.

איילת שקד: אני, בעקבות פניות שגם אני קיבלתי – בדיוק כמו שאתה קיבלת, גם אני קיבלתי –עברתי על הטופס הזה כדי לראות שזו לא הצהרת הון.

איילת שקד: אני מסכימה איתך, שזכאי חוק השבות שרוצה להגיע לארץ, לא אמור למלא הצהרת הון.

איילת שקד: אני אומרת לך שוב: אף אחד לא שואל פה כמה כסף יש לך; כמה דירות יש לך.

איילת שקד: אלו שאלות בסיסיות.

איילת שקד: אני כן אמרתי כבר, שאעבור על הטופס, ואם יש שאלות שאפשר להוריד, שפוגעות בצנעת הפרט – כך או כך – אנחנו נוריד.

איילת שקד: אבל אני חוזרת ואומרת – וחשוב שמה שאני אומרת יצוטט בתקשורת ברוסית ובצרפתית, כי אני יודעת שיש חשש – אין שום צורך להצהיר על סכומי כסף שיש לאנשים, או על מספר הדירות שיש לאנשים, או על שווי דירות שיש לאנשים.

איילת שקד: לא מדובר על זה.

יבגני סובה: משפט אחרון להמשך, בבקשה, אם אפשר.

יבגני סובה: משפט אחד.

יבגני סובה: פה אני ארשה לעצמי להגיד משפט: מה שחשוב זה לא לגרום לאנשים, שהם זכאים לחוק השבות, לחשוב שאנחנו חושדים בהם.

יבגני סובה: אמרתי: בשנים האחרונות יש עלייה הדרגתית, ולכן במקום לעודד אותם אנחנו צריכים לראות – יש קשיים.

יבגני סובה: זה לא קשור לחבר העמים, זה מכל המדינות.

יבגני סובה: לראות כיצד – בטח לאור תקופת הקורונה ששנתיים לא היו טיסות, אנשים היו לגמרי מנותקים מהמשפחות שלהם.

יבגני סובה: אז צריך פה, בזהירות, לא לגרום לאנשים להגיד שכל פקיד עכשיו מטעם נתיב יהיה פה אדון עולם, והוא יגיד מה אפשר ומה אי-אפשר לעשות לאותה משפחה, או אותו עולה שרוצה לעלות לישראל.

יבגני סובה: תודה.

איילת שקד: בסדר גמור.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: - - - יכולה להפוך לעלייה בפועל.

איילת שקד: חשוב לי להגיד שמדינת ישראל מעודדת עלייה, קולטת עלייה, ואנחנו גם רואים השנה הזדמנות גדולה – בעקבות מה שקורה בעולם ובעקבות משבר הקורונה – הזדמנות גדולה לקלוט עלייה מרחבי העולם.

צבי האוזר: גברתי השרה, יש 250,000 יהודים באוקראינה, וזאת המשימה הלאומית.

צבי האוזר: חבר הכנסת קרעי, שאלת המשך נוספת.

צבי האוזר: הוא ביקש שאלה נוספת על זו של חברת הכנסת טטיאנה.

יבגני סובה: השאילתה שלי הייתה זהה לשאילתה של טטיאנה, בגלל זה אני - - -

צבי האוזר: אבל אתה ביקשת את זה כשאילתה נוספת, ולא הקראת מהדף את השאילתה הרגילה שלך אלא השתמשת בזכות.

צבי האוזר: ואני נותן לחבר הכנסת קרעי את הזכות לשאלה נוספת שנייה.

יבגני סובה: איך אני מקבל את הטופס?

איילת שקד: בוא, קח.

דוד ביטן: אבל עכשיו פתחו את השערים עוד פעם, אז מה זה כבר משנה?

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, שאלה ממש קצרה, בנוגע לחוק האזרחות, שעבר כאן בקריאה ראשונה.

שלמה קרעי: אנחנו שומעים הרבה זעזועים בקואליציה ורוצים לדעת אם את מתכוונת להביא את זה בהקדם האפשרי, כדי למנוע את הפרצות שיכולות להיות, במיוחד בשל התערבות בג"ץ.

שלמה קרעי: האם תעשי כל שביכולתך להביא את זה בשבועיים הקרובים לכאן לקריאה שנייה ושלישית?

איילת שקד: בהחלט, כך אעשה, ואני מצפה שתעזור לי.

שלמה קרעי: בהחלט.

איילת שקד: יופי.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אם כן, חבר כנסת סובה, אני מבין שהסתפקת בשאלת ההמשך והשאילתה הרגילה שלך מתייתרת לאור התשובות שניתנו.

צבי האוזר: תודה רבה.

איילת שקד: זהו?

יבגני סובה: אני רק רוצה להודות לשרת הפנים.

יבגני סובה: אני רוצה באמת שהדיאלוג הזה יימשך, ואנחנו נוכל לראות כיצד אנחנו ממשיכים בעידוד עלייה, כי בשבועות האחרונים יש הרבה פרסומים שגויים - -

איילת שקד: נכון.

יבגני סובה: - - יש פרסומים שמדברים על כך, למשל, ביטול סעיף הנכד בגלל שיש הרבה.

יבגני סובה: אז לכן אני אומר שאנחנו צריכים לשדר פה מסר אחיד, כי ישראל היא מדינה שנבנתה על גלי עלייה.

יבגני סובה: אם אנחנו לא נעשה את המסר אחיד, אז זה פשוט יפגע באותם אנשים שמסתכלים עלינו היום – דווקא באתגרים של העולם – ורוצים לעלות.

יבגני סובה: אתה הזכרת את יהודי אוקראינה – יש מלא יהודים בעולם שרוצים לעלות בעקבות הקורונה.

יבגני סובה: אז אנחנו צריכים להיות זהירים מאוד גם במסרים שיוצאים מפה, מישראל.

יבגני סובה: ותודה לך על התשובה ועל הטופס.

יבגני סובה: תודה.

איילת שקד: תודה רבה.

צבי האוזר: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הנני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה מטעם הממשלה: הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון מס' 99), התשפ"ב–2022.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת: הצעת חוק כבילת עצורים ואסירים (חובת יידוע) (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, של חברי הכנסת משה ארבל, גבי לסקי, ינון אזולאי.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בעקבות דיון מהיר בהצעתו של חבר הכנסת אוסאמה סעדי בנושא: מנהלות משתכרות כ-30% פחות ממנהלים ולהבדל אין הסבר מתקבל על הדעת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אני רוצה שהדיאלוג הזה יימשך ונוכל לראות כיצד אנחנו ממשיכים בעידוד עלייה.

צבי האוזר: תם פרק השאילתות.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2189/24; דברי הכנסת, חוב' י', ישיבה 84.]

צבי האוזר: אנחנו נעבור לחקיקה פרטית, והצעה ראשונה, 2189/24 – הצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) (תיקון – חובת ליווי בכתוביות תוכנית ותשדיר פרסומת), של חבר הכנסת אבו שחאדה.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: השר שישיב הוא מאיר כהן, ולא כפי שפורסם.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: אני הצגתי את החוק, אמורה להיות רק הצבעה.

סמי אבו שחאדה: אבל זו הזדמנות להודות.

צבי האוזר: אכן, טעות שלנו.

סמי אבו שחאדה: אני אקח דקה, אם כבר?

צבי האוזר: אנחנו ניתן משפט תודה אחד, בבקשה.

צבי האוזר: אם זה להודות אז – ההצעה נומקה.

סמי אבו שחאדה: נכון, ההצעה נומקה ויש הסכמה.

סמי אבו שחאדה: אז אני רוצה להודות - - -

צבי האוזר: טוב, אתה יודע מה, אכן, אני מתנצל.

צבי האוזר: עשינו טעות.

צבי האוזר: אני מודה לך, הבנו את התודה לשר, וישיב בעצם השר מאיר כהן.

צבי האוזר: עוד לא השיב?

סמי אבו שחאדה: נימקתי כבר בפעם שעברה.

יואב קיש: אה, נימקת בפעם שעברה.

סמי אבו שחאדה: ההצעה נומקה ויש הסכמה.

צבי האוזר: הוא נימק, כן.

צבי האוזר: אז ישיב השר מאיר כהן.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, מזכירת הכנסת, חברות וחברי כנסת נכבדים, הצעת החוק של חבר הכנסת אבו שחאדה וחברת הכנסת פינטו מבקשת לתקן עיוות בחוק, שלפיו כל תוכנית ותשדיר פרסומת המלווים בתרגום לשפת סימנים, לא חלה החובה ללוותם בכתוביות.

מאיר כהן: קהילת החירשים וכבדי השמיעה, שבעבורה נחקק החוק, מורכבת משני קהלים בעלי צרכים שונים בעיקרם: כבדי שמיעה, המהווים חלק בלתי מבוטל מהאוכלוסייה, שאינם דוברים את שפת הסימנים, ומסתייעים בכתוביות כדי להבין את הנאמר; וחירשים, שבעבורם שפת הסימנים מהווה שפת אם לכל דבר ועניין, המספקת להם יכולת הבעה, ומסייעת בהעברת רגשות באופן שאינו בא לידי ביטוי בכתוביות.

מאיר כהן: כקובע מדיניות אני נדרש לאזן בין התועלת החברתית והעלות הרגולטורית שבצידה.

מאיר כהן: אני סבור כי במקרה הזה העלות קטנה לעומת הצורך החברתי והשאיפה שלנו לקדם שוויון ולהסיר חסמים בפני אנשים עם מוגבלויות.

מאיר כהן: בימים אלו נעשית עבודת מטה רחבה במשרד התקשורת בתחום השידורים.

מאיר כהן: החקיקה תתייחס, בין היתר, לנושאי התאמת הנגשת השידורים.

מאיר כהן: בתיאום עם חברי הכנסת, ההצעה תוצמד לחוק ממשלתי ותקודם בהתאמה.

מאיר כהן: זו תשובתו של שר התקשורת.

מאיר כהן: אנחנו מבקשים לתמוך בהצעת החוק, ולתאם אותה עם ההצעה הממשלתית.

מאיר כהן: תודה, אדוני.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אז בעצם יש כאן הסכמה, חבר הכנסת אבו שחאדה, לתאם את ההצעה עם ההצעה הממשלתית?

ינון אזולאי: אתה לא צריך לשאול אותם.

סמי אבו שחאדה: - - -

צבי האוזר: כן.

צבי האוזר: אני אומר: יש הסכמה לתאם את ההצעה עם ההצעה הממשלתית.

צבי האוזר: אז אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: חברים, חברי הכנסת מתבקשים לתפוס את מקומותיהם.

צבי האוזר: אני עובר להצבעה.

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: אם כן, הצעת החוק אושרה.

צבי האוזר: בעד – 25, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהוועדה המוסמכת לדון בהצעת חוק זו היא ועדת הכלכלה, וההצעה הזאת תעבור לוועדת הכלכלה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/3162/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת חוק 3162/24, הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הסדרת מקצוע הרנטגנאות והדימות), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת עלי סלאלחה.

צבי האוזר: לאחר מכן תהיה לנו הצעת חוק מוצמדת, דומה, של חבר הכנסת מרגי.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת סלאלחה, עשר דקות לרשותך.

עלי סלאלחה: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, הנחתי על שולחן הכנסת הצעת חוק העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הסדרת מקצוע הרנטגנאות והדימות).

עלי סלאלחה: מטרתו של חוק זה היא להסדיר את מקצוע הרנטגנאות והדימות בחוק, ולהסדיר את תנאי עבודתם והכשרתם של הרנטגנאים.

עלי סלאלחה: לפני יותר מעשור ביטל משרד הבריאות את תעודות ההכרה במעמד לכמה מקצועות, ובהם מקצוע הרנטגנאות והדימות.

עלי סלאלחה: ביטול תעודת ההכרה יצר כאוס במקצוע, וכיום במערכת הרפואית ובמקומות רבים, פרטיים וציבוריים, מועסקים בעלי מקצוע, שאינם בעלי השכלה והכשרה מתאימים, חלקם אף נכשלו בבחינות המקצועיות שהתקיימו בעבר מטעם משרד הבריאות.

עלי סלאלחה: באקדמיה המצב מדאיג אף יותר.

עלי סלאלחה: בשנה האחרונה הוכשרו רק 60 רנטגנאים, ויש קושי רב בגיוס כוח אדם, הגורם לשחיקה בקרב העובדים.

עלי סלאלחה: את המחסור בכוח אדם של רנטגנאים צריך לפתור על ידי הרחבת אפשרויות המקומות ללימוד המקצוע בישראל - -

צבי האוזר: חברת הכנסת דיסטל, אני מבקש לא לשוחח בטלפון.

עלי סלאלחה: - - חיזוק מעמדו האקדמי והעלאת שכרו של אותו בעל מקצוע.

עלי סלאלחה: מיותר לציין את חשיבותם של הרנטגנאים במערך הרפואי.

עלי סלאלחה: הרנטגנאי הוא בעל מקצוע אקדמי ובעל הכשרה מקיפה.

עלי סלאלחה: הפעלת מכשירי דימות על ידי מי שאינו אקדמאי יכולה לגרור מצבים מסוכנים.

עלי סלאלחה: על כן אני פונה לכל חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק הזאת, להסדיר ולהכליל את מקצוע הרנטגנאות והדימות בחוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות.

עלי סלאלחה: תודה רבה לכולם.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/944/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: ואני מזמין את חבר הכנסת יעקב מרגי להציג את הצעת החוק שלו – הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הסדרת מקצוע הרנטגנאות והדימות), שמוצמדת להצעת החוק ששמענו.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שנים – אני חושב כמה קדנציות – אני מנסה להעביר את החוק הזה, ומה לעשות, אני יהודי מאמין, כל דבר יש לו זמן, יש לו שעה ויש לו מקום.

יעקב מרגי: והינה, הוכשרה השעה.

יעקב מרגי: ואני חושב שבמקצועות הבריאות, ובמיוחד במקצועות חשובים, שצריך להבין בגוף האדם על כל מורכבויותיו, צריכה להיות הכשרה מדוקדקת.

יעקב מרגי: משרד הבריאות עשה – ייאמר לזכותו – זה היה מקצוע עם תעודה של משרד הבריאות, אלא שהייתה עתירה לבג"ץ.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, אני מבקש שקט.

צבי האוזר: חבר הכנסת מרגי עמל שנים על הצעות החוק האלה.

צבי האוזר: הדברים הם חשובים.

צבי האוזר: אני מבקש לתת לו את הכבוד ולאפשר למליאה להקשיב לדבריו.

צבי האוזר: בבקשה.

יעקב מרגי: הייתה עתירה לבג"ץ שטענה שיש פגיעה בחופש העיסוק, ולכן גם את ההכשרה הבסיסית וההסמכה של משרד הבריאות – היה להם קושי לעשות זאת.

יעקב מרגי: נכנסו לענף הזה גופים מסחריים.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים שהיום ברנטגנאות ובדימות עוסקים גופים עסקיים, וקופות החולים מפנים לגופים האלה.

יעקב מרגי: צריך שתהיה הכשרה איכותית – לאו דווקא הכשרה בסיסית – איכותית ומשמעותית, כי סוגיית פיקוח נפש, בריאות האדם, תוחלת החיים – אני חושב שצריכה להיות – אני מבין את המורכבות לגבי חלקים בחברה הישראלית, ובמיוחד החרדים, חלק מהחרדים, שסוגיית התארים היא מגבלה.

יעקב מרגי: אני חושב שכרגע החוק מדבר על מכאן ולהבא, ואני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

יעקב מרגי: היא חשובה – חשובה לבריאות הציבור, חשובה גם למעמדו של מקצוע הרנטגנאות והדימות.

יעקב מרגי: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

יעקב מרגי: עוד מילה.

יעקב מרגי: ואני חייב לציין, ברשותך, אדוני היושב-ראש, זה תהליך שנמשך שנים, של ההסדרה והכרה במקצועות הבריאות, שהם לא רפואה ולא סיעוד, שהתחיל אותו סגן יושב-ראש הכנסת, ידידי אחמד טיבי, וזה עוד נדבך אחד בהסדרה של עוד כמה מקצועות שהם בדרך להסדרה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: גם הטיפול באמצעות בעלי חיים.

אורלי לוי אבקסיס: עוד לא הספקנו להסדיר את זה; לא סיימנו.

יעקב מרגי: גם זה יבוא, לאט-לאט.

יעקב מרגי: תודה רבה, אדוני.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ישיב במשולב על שתי ההצעות שר הבריאות ניצן הורוביץ.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, אני מברך על הצעות החוק של חברינו עלי סלאלחה ויעקב מרגי.

ניצן הורוביץ: מערך הרנטגנאות והדימות הרפואי עוסק בטכנולוגיה מתקדמת להדגמת חלקים פנימיים בגוף הנבדק, באמצעות תמונות, לטובת מעקב אחר חולים וסיוע בפעילות פולשנית.

ניצן הורוביץ: MRI, CT, PET CT הם רק חלק ממכשירי הדימות שמסייעים בבדיקות חיוניות, שרובנו – מי לא עשה צילום כזה?

ניצן הורוביץ: נתקלים בהם במהלך הליכים רפואיים כאלה ואחרים.

ניצן הורוביץ: בשנים האחרונות אנחנו עדים לעלייה משמעותית במספר בדיקות הדימות, נוכח הנחיצות לבצע אותן, לפני כמעט רוב הפעולות הרפואיות המבוצעות במדינה.

ניצן הורוביץ: שולחים לצילום ואת מה שזה, רואים.

ניצן הורוביץ: לביצוע הבדיקה ולפענוח יש חשיבות גדולה באבחון הקליני ובתכנון הטיפול הנדרש.

ניצן הורוביץ: חרף התפקיד המרכזי שממלא מערך הדימות באבחון ובטיפול רפואי כמעט בכל רובדי מערכת הבריאות, טרם הושלמה במשרד הבריאות הסדרת מקצוע הדימותן הרפואי.

ניצן הורוביץ: ב-2008 נכנס לתוקף באופן חלקי חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות, שלא כלל את הסדרת מקצוע הדימותן הרפואי.

ניצן הורוביץ: שימו לב למילה – דימותן רפואי; דימות, דימותן.

ניצן הורוביץ: במקום זאת, פורסם חוזר מנכ"ל שמטרתו לקבוע את דרישות ההשכלה וההכשרה העיונית והמעשית לרנטגנאות ודימות.

ניצן הורוביץ: הסדרת מקצוע הרדיולוגים עשויה להשפיע גם על מצוקת כוח האדם בתחום.

ניצן הורוביץ: בשנים האחרונות, אנחנו עדים לכך שתקני הרדיולוגים לא תואמים את ההתפתחות הטכנולוגית בתחום, וכך לצד העלייה – ויש עלייה – בביקוש בשירות׳ דימות, קיים מחסור חמור ברנטגנאים.

ניצן הורוביץ: תוצאות ישירות של מצוקת כוח האדם בתחום עלולות לגרום לעיכוב במתן השירות, לעומס עבודה ולירידה באיכות הבדיקות והפיענוח שלהן.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, לנוכח החשיבות באסדרת המקצוע הרנטגן והדימות ובמתן מעמד משפטי מוכר לעוסקים בתחום, אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעות החוק בקריאה הטרומית.

ניצן הורוביץ: כמוסכם בוועדת שרים לענייני חקיקה, הצעות החוק יוכפפו לחקיקה הממשלתית בנושא, שאנחנו עמלים עליה בימים אלה במשרד הבריאות.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לומר למציעים: חבר הכנסת מרגי, חבר הכנסת מרגי – הוא לא שומע לי, אני רוצה לשבח אותך.

ניצן הורוביץ: אני אומר, אני יודע שאתה פועל בעניין הזה כבר שנים.

ניצן הורוביץ: יפה שחבר הכנסת סלאלחה הצטרף לעניין.

ניצן הורוביץ: שלום.

ניצן הורוביץ: אני מקווה שזה יעבור מהר, ותהיה לנו אסדרה של המקצוע החשוב הזה, יישר כוח, תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בהינתן שהממשלה תומכת, יש כמה מתנגדים שירצו לשכנע את הבית אולי בכל זאת להצביע נגד.

צבי האוזר: אז בבקשה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת אמסלם, שלוש דקות לרשותך.

דוד אמסלם: אתם מפריעים לי שם, עליזה.

דוד אמסלם: תקשיבו איזה משהו – רציתי להוציא את האנשים לשבת עם קצת ככה חיוך על השפתיים.

דוד אמסלם: ההתנהלות של בנט מזכירה לי את הבדיחה הבאה: יום אחד שלושה אנשים יושבים – איזה אמריקני, צרפתי ובנט, ומדברים על האמונה.

דוד אמסלם: האמריקני אומר: אתם לא תאמינו, התחזקה לי האמונה מאוד בשנים האחרונות.

דוד אמסלם: שאלו אותו: למה?

דוד אמסלם: הוא אומר: אתם לא תאמינו, הייתי במגדלי התאומים, הבניין נפל, אני מגיע כמעט להתרסק, איכשהו פתאום יש איזה זיז, אני נתפס – ניצלתי.

דוד אמסלם: הבנתי, וואלה, אלוהים הציל אותי.

דוד אמסלם: התחזקה לי האמונה.

דוד אמסלם: אומר לו הצרפתי: זה?

דוד אמסלם: זה כסף קטן.

דוד אמסלם: אני הייתי בתאילנד בצונאמי, לא תאמין.

דוד אמסלם: הגל מגיע, מרים את הכול – אני עף, פתאום איזה גזע קטן, אני מסתכל – גזע כזה קטן עומד, אני נתפס בו – וואלה, ניצלתי.

דוד אמסלם: כולם מתו.

דוד אמסלם: אתה משווה?

דוד אמסלם: אומר לכם בנט: זה מחזק לכם את האמונה?

דוד אמסלם: בואו אני אספר לכם מה קרה לי: בשבת הלכתי לבית הכנסת בשעה 10:00, אני רואה שטר של 100 דולר.

דוד אמסלם: דרכתי עליו – נהיה מוצ"ש, ישר.

דוד אמסלם: זה הבן אדם.

דוד אמסלם: לא מטפל באף בעיה.

דוד אמסלם: דורך עליה, מגיע מוצ"ש.

דוד אמסלם: אז שתהיה לנו שבת שלום.

צבי האוזר: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

צבי האוזר: שלוש דקות לרשותך.

משה ארבל: שיירשם בפרוטוקול – החליפה חדשה.

צבי האוזר: אני מבין שמברכים אותך כאן על החליפה החדשה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אדוני.

צבי האוזר: אני מצטרף לברכות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

צבי האוזר: עינו החדה של - - -

אחמד טיבי: ווליד שאל מאיפה קניתי.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, אדוני שר הבריאות.

אחמד טיבי: הסדרת המקצועות הפארה-רפואיים הוא נושא חשוב ביותר.

אחמד טיבי: ב-2008, אדוני שר הבריאות, הצלחתי להעביר חוק לאחר כמה שנים של דיונים, כמה שנים של דיונים – שכלל ארבעה מקצועות: פיזיותרפיה, קלינאי תקשורת, תזונאי וריפוי בעיסוק.

אחמד טיבי: אז ההצעה לא כללה את הדימות הרפואי – רנטגנאים.

אחמד טיבי: היה ניסיון להכניס עוד מקצועות, אבל אין ספק שהחוק אז – של 2008, חבר הכנסת עלי סלאלחה, שאתה מסתמך עליו עכשיו, כדי להוסיף לתוך החוק את הדימות הרפואי, ובצדק – היה חוק שאפשר לרבים להיקלט במוסדות רפואה רשמיים: בתי חולים, קופות חולים, מאחר שהייתה לקונה בחוק, אז.

אחמד טיבי: הייתה לקונה.

אחמד טיבי: ולכן, הצעת החוק של הדימות הרפואי – הרנטגן, היא צעד בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: היות שלחבר הכנסת אוסאמה סעדי ולי יש הצעה דומה, שלא הספקנו להצמיד, למרות שהחוק המקורי הוא שלנו – אוסאמה, חליל אל-ווזיר (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: ) – שר הבריאות, א.

אחמד טיבי: טוב ששר הבריאות אישר לך להעביר את זה, כי חשוב להסדיר את המקצועות האלה.

אחמד טיבי: ב-2008 החוק שאתה הזכרת, מכובדי השר, הוא חוק שלי במקור.

אחמד טיבי: לקח לי חמש שנים כדי להעביר אותו, נדמה לי שהיית ח"כ אז.

אחמד טיבי: נדמה לי.

אחמד טיבי: ואלה היו ארבעה מקצועות.

אחמד טיבי: עכשיו מתווסף רנטגן.

אחמד טיבי: לצערי הרב, החוק הזה, מכובדי השר, לא פותר את בעיית 200 הבוגרים בג'נין ובמקומות אחרים, שישבנו איתך בעניינם, וצריך למצוא פתרון.

אחמד טיבי: אי-אפשר שלא להכיר בתואר שלהם.

אחמד טיבי: יש להם תואר אקדמי, ומבקשים מהם כמעט תקופה של אותו תואר.

אחמד טיבי: לכן, טוב שאנחנו בכיוון של הסדרת מקצועות.

אחמד טיבי: כמה שיותר מקצועות.

אחמד טיבי: יש מקצועות פרוצים, שאנשים עובדים בהם ללא בקרה.

אחמד טיבי: חשוב שתהיה בקרה.

אחמד טיבי: טוב שזה הוצע.

אחמד טיבי: בשבוע הבא נציג את החוק שלנו, שבגלל טעות טכנית לא הוצמד.

אחמד טיבי: תודה רבה, מכובדי סגן היושב-ראש צבי האוזר.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אם כך, אנחנו ניגש להצבעות.

צבי האוזר: אנחנו נבצע שתי הצבעות נפרדות.

צבי האוזר: בהצבעה הראשונה נצביע על הצעת החוק של חבר הכנסת עלי סלאלחה.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לעבור להצבעה, בבקשה.

צבי האוזר: מי בעד, מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 28

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: אם כן, בעד הצביעו 28 חברי כנסת, נגד – שניים, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה הטרומית ותעבור להמשך דיון בוועדת הבריאות.

צבי האוזר: אנחנו נצביע על הצעת החוק המוצמדת השנייה, של חבר הכנסת מרגי, הצבעה.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 29, נגד – שניים, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שגם הצעתו של יעקב מרגי אושרה בקריאה הטרומית, ותעבור גם היא להמשך דיון בוועדת הבריאות.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2787/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור עכשיו להצעת חוק מס' 2787, הצעת חוק סמכויות שעת חירום (מעצרים) (תיקון – מעצרים מינהליים), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת זאב בנימין בגין.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

זאב בנימין בגין: אשתדל להסתפק בפחות.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת בגין.

צבי האוזר: בבקשה, חברים, אנחנו מבזבזים את זמנה של הכנסת.

צבי האוזר: עומדות לרשותך עד עשר דקות, וכמובן שאינך חייב להידרש לכולן, בבקשה.

זאב בנימין בגין: תודה, אדוני היושב-ראש.

זאב בנימין בגין: חברי הכנסת, הצעת חוק המעצרים המינהליים נועדה לתקן את הצעת חוק המעצרים המינהליים אשר נחקקה לפני 40 שנה.

זאב בנימין בגין: כמובן, שלילת חירותו של אדם היא צעד קשה מאוד; שלילת חירותו ללא משפט, בהליך מינהלי, היא צעד קשה וחמור שבעתיים.

זאב בנימין בגין: הצעת החוק שלפני

זאב בנימין בגין: כם מסייגת את סמכות הממשלה לנקוט הליך הזה מעבר למצב הקיים, ובהצעה יש גם אפשרויות אחרות נוספות להגבלה המינהלית של חופש התנועה, ללא הזדקקות למעצרו של אדם.

זאב בנימין בגין: עם כניסת החוק הזה לתוקף יבוטלו שש תקנות לשעת חירום, 1945.

זאב בנימין בגין: ההצעה הזאת, אדוני, מתבססת בעיקרה על הצעת חוק ממשלתית מ-2017, שנדונה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, בראשות חבר הכנסת ניסן סלומינסקי, בארבע ישיבות.

זאב בנימין בגין: במהלך הדיונים עלו הצעות אחדות, טובות, של חברי הוועדה וברוח של ההסכמה די רחבה, וכתוצאה מכך נציגי הממשלה ביקשו להפסיק את הדיון ולחשוב על התוספות והשינויים שהציעו חברי הכנסת.

זאב בנימין בגין: הדיון נפסק, אבל בצוק העיתים ותהפוכות הזמנים ההצעה לא הועלתה שוב בכנסת, עד היום.

זאב בנימין בגין: לכן ביקשתי מחברתי, עו"ד אפרת חקק מצוות הייעוץ המשפטי של ועדת החוקה, חוק ומשפט, שהשתתפה בדיוני הוועדה ב-2017, ומכירה את הסוגיה לעומקה, לנסות להוסיף לנוסח המקורי של הצעת החוק הממשלתית חלק מההצעות שלנו, חברי ועדת החוקה בדיונים ב-2017, ואני מודה מאוד לעו"ד חקק על תרומתה לנוסח שלפניכם.

זאב בנימין בגין: אומנם תוכנית החקיקה של מחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים לשנה זו כוללת גם עדכון של הצעת החוק הממשלתית מ-2017, ההיא, אבל אין לדעת כמובן מתי בדיוק היא תוגש לכנסת.

זאב בנימין בגין: כשתגיע הצעת חוק ממשלתית לשולחן ועדת החוקה, חוק ומשפט, כמובן שנמזג מייד את שתי ההצעות לאחת.

זאב בנימין בגין: אבקש, אדוני, להודיע על שינוי מסוים בהצעת החוק שלפניכם: השר הממונה על ביצוע החוק לא יהיה השר לביטחון הפנים, כפי שהצעתי מלכתחילה, אלא שר הביטחון.

זאב בנימין בגין: בהצעת החוק הזו אנחנו מנסים לאזן כהלכה בין צורכי הביטחון של המדינה והאיומים עליה לבין חירות אזרחיה.

זאב בנימין בגין: כרגיל בעבודת הכנסת, בוודאי במהלך הדיונים וההכנות לקריאות השונות, אנחנו עוד נוסיף, נשקול וננסה כמיטב יכולתנו לדייק בניסוחים, יחד עם נציגי הממשלה, וכרגיל, גם נציגים אחרים של הציבור.

זאב בנימין בגין: על כן, רבותיי חברי הכנסת, אבקש את תמיכתכם בהצעת החוק החשובה הזו.

זאב בנימין בגין: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: תודה רבה לחבר הכנסת בני בגין.

צבי האוזר: אני מבקש להבהיר כי לא נשמע עכשיו את תשובתה של הממשלה.

צבי האוזר: התשובה תינתן במועד אחר, ועל כן גם הצבעה תתקיים במועד אחר.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2990/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נמשיך בסדר-היום להצעה פ/2990/24, הצעת חוק הפרמדיקים, התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת עידית סילמן.

צבי האוזר: חברת הכנסת סילמן, עשר דקות עומדות לרשותך, בבקשה.

עידית סילמן: תודה רבה.

עידית סילמן: טוב, חברים, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי הממשלה, שר הבריאות שנמצא כאן, אני שמחה ומתרגשת להציג בפניכם את הצעת חוק הפרמדיקים, התשפ"ב–2022.

עידית סילמן: הצעת חוק שיזמתי היא למעשה יישום ומימוש של המלצות מבקר המדינה משנת 2019 ושל דוח ועדת תדמור משנת 2014, אשר קראו להסדיר את מקצועם של הפרמדיקים בחקיקה ראשית.

עידית סילמן: אנחנו רגילים לראות את הפרמדיקים בזירות הפיגועים; אנחנו פוגשים אותם בזירות תאונות דרכים קשות, בניידות טיפול נמרץ, ביחידות הקרביות של צה"ל, בחדרי המיון, ובתקופה הזו אף במחלקות הקורונה.

עידית סילמן: המפגש עם הפרמדיקים הוא המפגש עם החברה הישראלית.

עידית סילמן: בניידת טיפול נמרץ לא משנה לאף אדם אם קוראים לפרמדיק אחמד או אהוד.

עידית סילמן: בתאונת דרכים לא משנה לאף אדם אם הפרמדיקית גרה בכפר הרא"ה או בכפר תבור, אם היא שירתה כפרמדיקית בגולני או בשירות אזרחי.

עידית סילמן: פרמדיקים ופרמדיקיות עושים לילות כימים רק בשביל דבר אחד: הצלת חיים.

עידית סילמן: בפגישותיי עם הפרמדיקים ראיתי שהמכנה המשותף של האנשים הנפלאים שעוסקים במקצוע הזה הוא היכולת שלהם לרוץ לאותן זירות - -

צבי האוזר: חבר הכנסת יברקן.

עידית סילמן: - - מקומות ואירועים, שבשביל אנשים רגילים - - -

צבי האוזר: רגע, חברת הכנסת סילמן.

צבי האוזר: חבר הכנסת יברקן, אני מבין שיש לך שמיעה באוזן אחת.

עידית סילמן: בפגישותיי עם הפרמדיקים ראיתי שהמכנה המשותף של האנשים הנפלאים שעוסקים במקצוע הזה הוא היכולת שלהם לרוץ לאותם מקומות ואירועים שבשביל אנשים רגילים הם זירות אסון וסיטואציות בלתי אפשריות של כאב וחוסר ודאות.

עידית סילמן: אני רוצה לספר לכם, ממש בקצרה, שני סיפורים על פרמדיקים כאלה: הראשון, הפרמדיק אסף פרלמן.

עידית סילמן: באוקטובר 2000 שימש אסף כפרמדיק צבאי בחטיבת שומרון.

עידית סילמן: אסף היה הפרמדיק שטיפל בלוחם משמר הגבול מדחת יוסף ז"ל.

עידית סילמן: בתפקידו, אסף היה איש הצוות הרפואי הבכיר, ולמעשה היחיד אשר שהה בקבר יוסף, והוא טיפל במדחת יוסף ז"ל ממש מרגע פציעתו ועד למותו הטרגי, כאשר לאורך כל הטיפול הרפואי הם נמצאים תחת מצור, ותוך סיכון ממשי לחייו של אסף.

עידית סילמן: שנה וחצי לאחר מכן נפצע אסף באורח אנוש בפיגוע ביישוב אפרת כשהוא במהלך משמרת התנדבות בניידת טיפול נמרץ.

עידית סילמן: מחבל התקרב לתחנת מד"א באפרת, ובעת שאסף יצא לעברו וניסה להרחיקו מאזרחים שהיו באזור, התפוצץ המחבל ממש סמוך לאסף.

עידית סילמן: על אף פציעתו הקשה, ותוך שהוא נושא עימו את החוויה האישית הקשה מקבר יוסף, ממשיך אסף גם היום לשמש פרמדיק, והוא מוביל בהתנדבות מלאה את תחום הרפואה ביחידת החילוץ גולן.

עידית סילמן: פרמדיק נוסף אשר מורגל לרוץ לזירות אסון הוא אהרון אדלר.

עידית סילמן: אהרון, עורך דין ופרמדיק, אשר כבר שנים שהוא מהראשונים להגיע לזירות פיגועים ואירועי אסון באזור ירושלים.

עידית סילמן: בחודש יולי 2017 הוזנק אהרון מביתו לטפל בנפגעים בפיגוע ירי אשר התרחש בהר הבית – פיגוע שבו נהרגו שני שוטרי משטרת ישראל: רב-סמל מתקדם האיל סתאוי ורב-סמל מתקדם כמיל שנאן, ז"ל.

צבי האוזר: חברת הכנסת תומא סלימאן, שיחה ארוכה מדי.

עידית סילמן: תוך כדי הטיפול בנפגעים, ממש תוך כדי ביצוע פעולה רפואית מורכבת של החדרת צינור לקנה הנשימה של אחד הנפגעים, הגיח מחבל נוסף והחלו חילופי אש נוספים בשטח.

עידית סילמן: כתוצאה מחילופי האש נפגע אהרון מרסיס שחדר לרגלו, ועל אף פציעתו, אהרון המשיך להוביל את הטיפול בנפגעים ולדאוג לפינויים מהשטח לפני שהוא עצמו התפנה לטפל בעצמו.

עידית סילמן: גם בעיתות שגרה, הפרמדיקים מבצעים יום-יום טיפולים רפואיים מתקדמים בתנאים מורכבים.

עידית סילמן: פרמדיקים בישראל מוסמכים להעניק טיפול רפואי מתקדם, מציל חיים, ובאופן עצמאי, ללא נוכחות רופא.

עידית סילמן: יום-יום פרמדיקים מרדימים ומנשימים חולים ופצועים, מבצעים החייאות, מאבחנים אירועים לבביים, מספקים טיפול תרופתי מתקדם ומבצעים פרוצדורות רפואיות מתקדמות.

עידית סילמן: לאחר 30 שנות עשייה רפואית והצלת חיים, ניתן היום לקבוע בצורה ברורה שהפרמדיקים והפרמדיקיות בישראל עובדים לפי הסטנדרטים המקצועיים הגבוהים בעולם וכי הם חלק בלתי נפרד ממערכת הבריאות בישראל.

עידית סילמן: אבל אחרי שלושה עשורים שבהם הם פועלים בישראל בלי שהמקצוע שלהם מוסדר בצורה ראויה, צריך גם לומר בכנות שזוהי החובה שלנו, חבריי חברי הכנסת, כלפי אותם פרמדיקים ופרמדיקיות, לעשות זאת ולהסדיר את המקצוע.

עידית סילמן: אחרי שנים שהנושא נדחה ונדחק, ההסדרה המוצעת של המקצוע בחקיקה תבטיח את המשך הפיתוח שלו ותסייע לעוסקים בו להתמודד עם האתגרים הרבים הכרוכים בעיסוקם.

עידית סילמן: הצעת החוק כוללת הסדרה של תחומי הכשרת הפרמדיקים, הסמכתם, סמכויותיהם, אופן הפיקוח על פעילות הפרמדיקים, תהליך הפיתוח המקצועי, אתיקה, משמעת ועוד.

עידית סילמן: הצעת החוק תבטיח כי השירות הרפואי שמספקים הפרמדיקים בישראל יהיה מיטבי, וזוהי החובה שלנו כלפי אזרחי ישראל, לדאוג לכך שהמענה הרפואי הטרום-אשפוזי יהיה טוב יותר, זמין יותר ומתקדם יותר.

עידית סילמן: דווקא בתקופה הזאת, שבה מערכת הבריאות, ובתוכה הפרמדיקים ומערך הרפואה הדחופה, נמצאים במשבר חסר תקדים בתולדות ישראל, זה הזמן לשים את הבריאות בראש סדר העדיפויות הלאומי.

עידית סילמן: ובהתאם לכך, אנחנו מאשרים היום חוק אשר יחולל שינוי משמעותי במערך רפואת החירום בישראל.

עידית סילמן: אני מבקשת להודות לשר הבריאות ניצן הורוביץ, לאנשי משרדו, לחברי ועדת השרים לחקיקה, לחברי הכנסת שהצטרפו יחד איתי לחוק הזה, לארגון הפרמדיקים בישראל ולאנשי הצוות שלי.

עידית סילמן: לסיום, אני מבקשת להודות לשני חברי כנסת לשעבר שניסו כבר לפני כמה שנים לקדם את נושא מעמד הפרמדיקים: חבר הכנסת לשעבר פרופ' אריה אלדד וחברת כנסת לשעבר טלי פלסקוב – לכולם הברכה והתודה.

עידית סילמן: חבריי חברי הכנסת, אני, שנייה, רוצה לשתף אתכם בתחושה קשה שלא קשורה לפרמדיקים, שאני מסתובבת איתה בתקופה האחרונה: האתגרים שעומדים לפתחנו הם חוצי מגזרים ומפלגות.

עידית סילמן: יש כאן מדינה שזקוקה לטיפול שורש בנושאים רבים – החל בבריאות, תחבורה, ביטחון, כלכלה, וכלה בחינוך.

עידית סילמן: אני משתדלת להיות חלק מממשלה שעובדת במסירות אין-קץ עבור אזרחיה.

עידית סילמן: אבל בתוך עמי אני יושבת, ויש נושא שמפריע לי מאוד - - -

יואב קיש: עידית, עוד מעט אין ממשלה.

עידית סילמן: חבר הכנסת יואב קיש.

עידית סילמן: אני פונה אליכם - - -

אורית סטרוק: - - -

עידית סילמן: אני פונה אליכם, חבריי וחברותיי גם בקואליציה - -

אורית סטרוק: מה מפריע לך - - -

עידית סילמן: - - אתם יודעים שזה לא סוד שלפעמים חשוב יותר להיות חכמים ולא צודקים.

אורית סטרוק: מה מפריע לך - - -

יואב קיש: עידית, עכשיו את תוקפת אותנו?

עידית סילמן: אני מודאגת מאוד מהקרע ההולך ומתרחב גם מול הציבור החרדי – ציבור שהוא בשר מבשרנו.

עידית סילמן: אני חשה שההתנהלות שלנו, כולנו, לפעמים - -

אורית סטרוק: - - -

עידית סילמן: - - מפספסת וחוטאת לציווי החשוב מכולם "ואהבת לרעך כמוך".

עידית סילמן: כן, חוק הגיוס, נכון - -

אורית סטרוק: - - - שלא שרה את ההמנון?

עידית סילמן: - - וכאמור, יותר חכם מצודק, ויש להבין זאת, ובעיקר את המורכבות הכרוכה בכך.

עידית סילמן: יש לומר בהגינות, וראוי שהאמירה הזאת תישמע גם מצד מנהיגי הציבור החרדי: אין כאן שוויון אמיתי אם הבן שלי מתגייס והבן של בת דודתי החרדית לא מתגייס.

עידית סילמן: נקודה.

אורית סטרוק: מה מפריע לך?

אורית סטרוק: מה מפריע לך?

עידית סילמן: אבל העמקת הקרע ויצירת איבה ושנאה בתוכנו בשל צעדים שלא נעשים תוך הידברות והקשבה לפעמים חמורה פי כמה ועלולה לסכן את המרקם המשותף, והכול-כך - -

אורית סטרוק: עם מי את עושה מרקם משותף?

אורית סטרוק: עם מי את עושה מרקם משותף, את יודעת?

אורית סטרוק: תתביישי.

עידית סילמן: - - עדין, שכולנו חרדים ליציבותו.

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, את מתבקשת לשבת במקומך ולדבר ממקומך.

עידית סילמן: "מורכבות" היא לא מילה שזורקים לאוויר, והמדינה מחויבת לראות את התמונה הגדולה.

אורית סטרוק: מפריע לך שאת עושה - - -

עידית סילמן: הגידול במספר הצעירות והצעירים החרדים שמתגייסים ומשתלבים בשוק העבודה במגזר הציבורי ובהייטק, במשרדי עריכת הדין וראיית חשבון – הגידול הזה הגיע מהשטח, ללא כפייה, ומתוך הבנה - -

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, את יודעת אבל את לא מבצעת את מה שאת יודעת.

צבי האוזר: אני קורא שפתיים, בבקשה תשבי.

צבי האוזר: בבקשה.

עידית סילמן: - - שיש לאפשר לתהליכים דרמטיים והיסטוריים את הקצב שלהם.

עידית סילמן: ביום חמישי האחרון הייתי בבנייני האומה, ושם הוסמכו למעלה מ-1,000 רואי ורואות חשבון חדשים.

עידית סילמן: שמחתי כל כך לפגוש חרדים וחרדיות רבות בין מקבלי התעודות, ויותר מכך, ליבי התרחב לראות את הבולטות של הסטודנטים החרדים מקרב המצטיינים.

אורית סטרוק: - - -

עידית סילמן: זה היה כל כך טבעי ויפה, אבל מציאות כזאת לא יכולה להתקיים בזמן שגם אנחנו, כקואליציה, לא מנהלים שיח פתוח ופועלים באופן לא מכבד עם כולם.

אורית סטרוק: מה מפריע לך?

אורית סטרוק: מפריע לך - - -

עידית סילמן: התהליכים החשובים, אך לעיתים המהירים מדי, שמתרחשים כעת, עלולים לפגוע במשפחות רבות, להכניס אותן לסחרור כלכלי, ומשם קצרה הדרך גם לתופעות של מתח נפשי, אלימות במשפחה, וחלילה פגיעה בתא המשפחתי.

אורית סטרוק: אולי מפריע לך - - - החבר הכי טוב שלך?

אורית סטרוק: מה מפריע לך?

עידית סילמן: חברות וחברים יקרים - -

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, אני מבקש ממך, מפציר בך לקיים את תקנון הכנסת.

צבי האוזר: בבקשה, להעיר לה.

עידית סילמן: - - הציבור החרדי נוצר מתוך שליחות אמיתית.

עידית סילמן: לאחר השואה, מי שבנה והציל את מדינת ישראל במישור הגשמי, הכלכלי והביטחוני היה הציבור הכללי, אבל אני רוצה להזכיר לכולם שבזכות הציבור החרדי, ששמר על מסורת התורה ועל הגחלת היהודית, התאפשר גם קיומנו הגשמי.

קריאה: נגמר הזמן.

עידית סילמן: הוא הקים את בית החולים לניאדו בנתניה בעקבות נדר שנדר, אם ישרוד את הגיהינום הזה.

עידית סילמן: הבטיח לעצמו שהוא יקדיש את עצמו להצלת חולים – יהודים וגויים כאחד.

צבי האוזר: משפטי סיכום.

עידית סילמן: האדמו"ר הקים ישיבות - - הפריעו לי באמצע.

צבי האוזר: את צודקת, אז יש לך עוד דקה.

עידית סילמן: - - מתוך מחשבה לשמור על הזהות התורנית והיהודית של עם ישראל.

אורית סטרוק: - - -

עידית סילמן: אפשר לחלוק על הדרך, אפשר להחזיק בהשקפה שונה - -

אורית סטרוק: - - - להוסיף לה זמן?

עידית סילמן: - - אבל אי-אפשר שלא לכבד ולהעריך את המגזר החרדי - -

אורית סטרוק: יש לה הארכת זמן, היא - - - קואליציה.

עידית סילמן: - - שלקח על עצמו את אחת המשימות החשובות בהיסטוריה - -

אורית סטרוק: היא עושה קואליציה עם רע"מ ויש לה יחס מיוחד.

אורית סטרוק: מוסיפים לה עוד דקות.

עידית סילמן: - - של עמנו דווקא ברגעי החושך הגדולים ביותר.

אורית סטרוק: עוד דקות לדבר כמה שהיא רוצה.

עידית סילמן: כאשר ההנהגה החרדית הבינה שהגחלת היהודית - -

אורית סטרוק: למה הוספת לה?

אורית סטרוק: למה הוספת לה?

אורית סטרוק: לי לא הוסיפו אף פעם.

עידית סילמן: - - ועולם התורה בסכנה, הם הסתערו בכל הכוח - -

אורית סטרוק: למה הוספת לה?

אורית סטרוק: למה?

עידית סילמן: - - גם במחיר של חיי עוני ודלות.

אורית סטרוק: אתה מפחד ממנה?

עידית סילמן: כדי לשמר את אותה גחלת.

אורית סטרוק: הקואליציה בקריסה, זה לא מעניין.

עידית סילמן: רובכם מכירים אותם, בעיקר דרך התקשורת או על רקע מאבקים והפגנות.

אורית סטרוק: עוד דקות לבלבל את המוח, מתחבקת עם רע"מ, עושה תחבורה ציבורית בשבת - - -

עידית סילמן: אבל אני מבקשת, לכו לישיבות ב-02:00 וב-22:00 ותראו מה זאת מסירות נפש - -

אורית סטרוק: - - - שלא שרה את ההמנון.

אורית סטרוק: זה מפריע לך.

עידית סילמן: - - מדהימה ומרגשת ללימוד התורה.

עידית סילמן: כבת הציונות הדתית, אני מאמינה ויודעת שניתן - -

אורית סטרוק: את לא ציונות דתית.

אורית סטרוק: תתביישי.

אורית סטרוק: הציונות הדתית מתביישת בך.

עידית סילמן: - - לשלב תורה ועבודה.

אורית סטרוק: תתביישי.

עידית סילמן: אבל זה לא מוריד במאומה את הערכתי והוקרתי העמוקה - -

אורית סטרוק: תתביישי.

אורית סטרוק: אתה מוסיף לה עוד?

צבי האוזר: משפט סיכום.

עידית סילמן: - - לשליחות המגזר החרדי.

אורית סטרוק: אתה מוסיף לה עוד?

עידית סילמן: אז מעל במה זו אני מבקשת - -

אורית סטרוק: תתביישי, את לא ציונות דתית, תתביישי.

עידית סילמן: - - לומר למנהיגי הציבור החרדי תודה רבה.

אורית סטרוק: תתביישי, תתביישי, תתביישי.

צבי האוזר: תודה רבה.

יעקב מרגי: חמש דקות אחרי הזמן.

אורית סטרוק: הוספת לה זמן.

צבי האוזר: הוספתי לה דקה.

צבי האוזר: ואורית - -

אורית סטרוק: אתה חושב שיש לה כוח.

אורית סטרוק: אין לה שום כוח, הקואליציה שלה מתפרקת.

צבי האוזר: - - ההפרעות שלך לא הולמות.

צבי האוזר: וחברת הכנסת, תודיעי לאורית סטרוק - -

אורית סטרוק: מתפרקת.

צבי האוזר: - - שבגינה קיבלת עוד דקה, בגלל ההפרעות החוזרות ונשנות.

אורית סטרוק: בוא נראה אותך מוסיף עוד דקה לכל מי שמפריעים לו.

אורית סטרוק: בוא נראה אותך.

צבי האוזר: בסדר.

צבי האוזר: אם יפריעו לך, אורית סטרוק, כמו שאת מפריעה כאן, אני - - -

אורית סטרוק: בוא נראה אותך מוסיף עוד דקה לכל מי שמפריעים לו.

צבי האוזר: אני מתחייב להוסיף לך עוד דקה.

אורית סטרוק: בוא נראה אותך מוסיף עוד דקה לכל מי שמפריעים לו.

צבי האוזר: מתחייב אני.

צבי האוזר: בבקשה.

אוריאל בוסו: יש לנו חצי שקל.

צבי האוזר: מכיוון שהממשלה לא נותנת את תשובתה עכשיו, אנחנו נדחה את תשובתה.

עידית סילמן: אני רק רוצה להגיד תודה רבה לחברת הכנסת אורית סטרוק, שבזכותה - - -

צבי האוזר: אנחנו גם נקיים את ההצבעה במועד אחר.

אורית סטרוק: איזה מועד אחר?

אורית סטרוק: הקואליציה שלכם מפורקת, אין לכם מועד אחר.

אורית סטרוק: [הצעת חוק פ/2446/24; נספחות.

אורית סטרוק: ]

צבי האוזר: ואנחנו נעבור, בבקשה, להצעת החוק של חבר הכנסת פטין מולא, 2446/24.

שלמה קרעי: אפשר לקבל סדר-יום?

צבי האוזר: הצעת חוק דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות מופחתים למי שפרש פרישה מוקדמת (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2021.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת מולא, עשר דקות לרשותך.

פטין מולא: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, כבוד חבריי חברי הכנסת, הגשתי לשולחנה של הכנסת הצעת חוק 2446/24, דמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות מופחתים למי שפרש לפנסיה מוקדמת.

פטין מולא: חבריי חברי הכנסת, מדובר בחוק חברתי שיסייע משמעותית למאות אלפי אנשים מבוגרים שהגיעו לגיל הפרישה.

פטין מולא: כיום עובדים ועובדות נפלטים ממעגל העבודה בגילים מבוגרים או שהם נאלצים לפרוש בעל כורחם, בפרישה מוקדמת.

פטין מולא: בעקבות הגיל, הם נתקלים במחסום גיל בהגיעם למקומות עבודה, עקב פרישה מוקדמת שנכפתה עליהם.

פטין מולא: מתוך העובדים והעובדות היוצאים לפרישה מוקדמת, הרוב הגדול הן נשים שעסקו בעבר במקצועות שונים.

פטין מולא: מטרת החוק שהצעתי היא להסדיר תשלום מופחת של דמי ביטוח לאומי וביטוח בריאות לאוכלוסייה המוחלשת זו, על מנת להגדיל את ההכנסות שלה בעת הפרישה המוקדמת, ועל ידי כך לחזק את סביבתם הכלכלית.

פטין מולא: הצעת חוק זהה לזו הונחה על שולחן הכנסת העשרים-ושלוש והעשרים-וארבע על ידי חברת הכנסת תמר זנדברג.

פטין מולא: אני קורא לכם, חבריי חברי הכנסת מכל הסיעות הבית, לתמוך בחוק חברתי זה.

פטין מולא: תודה.

יואב קיש: כל הכבוד, פטין.

יואב קיש: פטין, תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ישיב שר הרווחה והביטחון החברתי השר מאיר כהן.

צבי האוזר: זה להצעת החוק של פטין מולא, דמי ביטוח לאומי ודמי ביטוח בריאות מופחתים למי שפרש פרישה מוקדמת.

צבי האוזר: אין תשובת ממשלה, ואשר על כן, אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בעד – 21, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק אושרה בקריאה טרומית, ותידון להמשך החקיקה בוועדת העבודה והרווחה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2661/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעה מס' 2661/24, הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – הקבלת התקופה המרבית לכהונת שופט בית המשפט העליון למשך כהונת ראש ממשלה), של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה, עשר דקות לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני יושב הראש.

בצלאל סמוטריץ': חברי השר, חבריי חברי הכנסת, האמת אני בטוח, אדוני היושב-ראש, שאתה בוודאי תצביע עכשיו בעד הצעת החוק הזו, שהרי אתה ויושב-ראש מפלגתך שר המשפטים – צביקה, תקשיב, נראה לי שאלה דברים חשובים מאוד – מקדמים עכשיו במלוא המרץ קציבת כהונה לראש ממשלה, לשמונה שנים, בטיעון כבד משקל, שיותר מדיי כוח, שמרוכז במקום אחד יותר מדי זמן עלול להשחית.

בצלאל סמוטריץ': אז מה עושים?

בצלאל סמוטריץ': אז קוצבים את הכהונה, כדי שלא יהיה מצב שאותו אדם מחזיק יותר מדי כוח אצלו ביד יותר מדי זמן.

בצלאל סמוטריץ': הרי הרציונל הזה נכון עשרת מונים, חברי חבר הכנסת האוזר, כשאתה מדבר על שופט בבית המשפט העליון שאין עליו שום מגבלה.

בצלאל סמוטריץ': אגב, לטעון שראש ממשלה, בשיטה הפרלמנטרית השלטונית הדמוקרטית בישראל, מרכז אצלו ביד הרבה יותר מדי כוח, זה טיעון שבעיניי צריך עיון אם הוא מתכתב עם המציאות.

בצלאל סמוטריץ': בלי קואליציה הוא לא יכול לזוז.

בצלאל סמוטריץ': תראה מה קורה לכם.

בצלאל סמוטריץ': אז, עזוב, אצלכם אין בכלל ראש ממשלה, יש איזה לוביסט, שמנסה ככה להיות אינטגרטור, שיסדר טיפה את הקואליציה הבלתי-אפשרית שלכם.

צבי האוזר: חבר הכנסת בוסו, אתה לא רוצה לכבד את חבר הכנסת סמוטריץ'?

בצלאל סמוטריץ': אבל גם ראש ממשלה נורמלי, שבא ממפלגת שלטון גדולה, בסוף יש לו אילוצים קואליציוניים, ושותפים, ומגבלות, ויועצים משפטיים, ושופטי בית המשפט העליון.

צבי האוזר: כבוד השר מאיר כהן, אנחנו לא נוהגים לשוחח בטלפון באולם המליאה.

בצלאל סמוטריץ': שופט בבית המשפט העליון יש לו כוח בלתי מוגבל.

בצלאל סמוטריץ': אתמול ציינתם, כאן בכנסת, 30 שנה לחקיקת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, אותו חוק שהפך לכלי מרכזי בהפיכה השיפוטית, שלקחה את הכוח מהעם, מנבחריו בכנסת ובממשלה, והעבירה אותו ל-15 אנשים, שאין להם שום הכשרה, ואף אחד לא בחר בהם, כדי להכריע בשאלות ערכיות שנמצאות במחלוקת בחברה הישראלית.

בצלאל סמוטריץ': שופט בבית המשפט העליון מחזיק היום את הכוח הגדול ביותר במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': עוד פעם, אין איזונים, אין בלמים, אין מגבלות.

בצלאל סמוטריץ': מילה אחרונה: זה אגב מצב נורא, ואנחנו כידוע נתקן אותו.

בצלאל סמוטריץ': נתקן אותו בפסקת ההתגברות; ונתקן אותו בביטול עילת הסבירות; ונתקן אותו בהחזרת המגבלות על זכות העמידה; ונתקן אותו בשינוי שיטת בחירת השופטים; ונהפוך את בית המשפט לייצוגי יותר, או לכזה שמייצג נכון יותר את מדינת ישראל באמצעות שינוי שיטת בחירת השופטים.

בצלאל סמוטריץ': אבל במצב הנוכחי אין מי שמחזיק יותר כוח מאשר בית המשפט העליון.

בצלאל סמוטריץ': והכוח הזה משחית.

בצלאל סמוטריץ': הכוח הזה משחית בעיניי, גם ערכית, מוסרית, בפסיקות מוטות לחלוטין, עקרונית, של בית המשפט העליון.

בצלאל סמוטריץ': הכוח הזה משחית גם בהתנהלות, במינויים, בחבר מביא חבר.

בצלאל סמוטריץ': הכוח הזה משחית בסטנדרטים כפולים.

בצלאל סמוטריץ': תראו – אני כבר מסיים – שופט בית משפט עליון, שרק לפני חצי שנה הכריע בתביעה בעניינה של מגדל, הופך עכשיו להיות יושב-ראש החברה בשכר עתק.

בצלאל סמוטריץ': כמובן שהוא במקביל יכול להיות גם יושב-ראש מועצת העיתונות.

בצלאל סמוטריץ': סטנדרטים כפולים, שופטים שמעבירים לחברים או לחברות שלהם תיקים לגישור.

בצלאל סמוטריץ': הדבר הנכון והצודק ביותר, כדי שהכוח הזה לא ישחית, זה לקצוב את כהונתם של שופטי בית המשפט העליון.

בצלאל סמוטריץ': וההצעה שלי, רק כדי שיהיה לכם קל לתמוך בה, מבקשת לייצר סימטריה.

בצלאל סמוטריץ': אותו פרק הזמן שאתם מבקשים לקצוב כהונה לראש ממשלה יהיה גם פרק הזמן שאנחנו נקצוב לכהונת שופטי בית המשפט העליון, כדי שהכוח לא ישחית יותר מדי.

בצלאל סמוטריץ': אני כמובן מצפה מחברי הכנסת כולם לתמוך בחוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': וגם ממך, היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': תהיו עקביים, תהיו קוהרנטיים.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, הרציונל שאתם דוחפים עכשיו לכהונת ראש הממשלה, נכון על סטרואידים, פי אלף, ביחס לבית המשפט העליון.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2167/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: להצעה הזאת מוצמדת הצעתו של חבר הכנסת אבי מעוז.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ידועה אמירתו של הלורד אקטון: כוח נוטה להשחית, וכוח מוחלט משחית באופן מוחלט.

אבי מעוז: על מוסד בית המשפט העליון, עם הכוח הבלתי מוגבל שיצר לעצמו ב-30 השנים האחרונות, בעיקר בהובלתו של אהרון ברק, אפשר לומר את דברי הנביא יחזקאל על פרעה מלך מצרים: "אשר אמר לי יְאֹרִי ואני עשיתיני", ומפרש שם רש"י: ואני עשיתיני – בגבורתי ובחוכמתי הגדלתי גדולתי וממשלתי.

אבי מעוז: מילים רבות מספור כבר נאמרו ונכתבו על ההפיכה השיפוטית, על הרחבת תחומי המשפט למלוא כל הארץ, באופן שמאפשר לשופטים לדון ולהכריע בכל שאלה מכל נושא; על הרחבת זכות העמידה שמאפשרת להם לדון בכל מקרה.

אבי מעוז: רק לחבר הכנסת אמסלם אין זכות עמידה.

אבי מעוז: אבל בכל מקרה, הרי תמיד יהיה איזשהו עותר שיעתור, כאשר ההכרעה די ידועה מראש; על ההיתלות בחוקי-יסוד שהתקבלו ברוב מקרי כדי לפסול חקיקה של הכנסת, למרות שברור וגלוי שלא לכך כיוונו המחוקקים; על לקיחת הסמכות לפסול גם חוקי-יסוד, אם הם לא מתיישבים עם המונח המומצא: ערכי היסוד של השיטה; על הקביעה כי כל פעולה של השלטון, שהיא בלתי סבירה בעיני השופטים, איננה חוקית; על גאוות הלב לקבוע שלשופטים התבונה והסמכות לפרש חוקים וחוזים גם בניגוד לכוונת מי שחתומים עליהם; ובעיקר על העמדת בית המשפט העליון מעל כל רשות שלטונית אחרת ומעל החוק עצמו.

אבי מעוז: כדי להבין את חומרת המצב שנוצר, די להיזכר בדבריו של המשפטן האמריקני הבכיר, ריצ'רד פוזנר, שכתב על ברק שהוא יצר ובדה מליבו מידה של כוח שיפוטי, שעליו לא חלמו אפילו שופטי בית המשפט העליון השתלטניים ביותר של ארצות הברית וכינה אותו פיראט שיפוטי; או בדבריו של השופט האמריקאי רוברט בורק, שכתב: ישראל הציבה רף של אימפריאליזם שיפוטי, שייתכן שלא ניתן לחצותו, ובשום מקום, יש לקוות מכל הלב, לא ישתוו לו.

אבי מעוז: האירוניה העצובה היא שבית המשפט העליון פועל תחת חוק-יסוד שמגדיר את ערכיה של ישראל כיהודית ודמוקרטית ובהדרגה מעצב את מדינת ישראל, שאיננה יהודית ואף לא דמוקרטית.

אבי מעוז: את כוחו הבלתי מוגבל של בית המשפט העליון יש להגביל ולהשיב אותו להיות אחת מתוך רשויות השלטון במדינת ישראל, שמאזנות אחת את השנייה, ולא משתררות ומשתלטות אחת על השנייה ועל המדינה כולה.

אבי מעוז: הצעת החוק שלי, שמוצמדת להצעת החוק של חבר הכנסת סמוטריץ', להגבלת כהונת שופטי העליון, היא צעד ראשון בכיוון.

אבי מעוז: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת מעוז, אני חייב לציין שאתה תמיד נואם את מלוא הנאום שלך, ואתה עומד בזמן ברמה של שנייה.

צבי האוזר: זה מאוד מרשים.

צבי האוזר: השר שישיב על שתי ההצעות בשם הממשלה הוא השר מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, מזכירת הכנסת, חברות וחברי כנסת נכבדים, אני מבין שהצעת החוק תעבור, אבל אני מוצא שזו חובה נעימה מאוד להתנגד להצעת החוק הזאת.

מאיר כהן: אדוני, הצעת החוק שלפנינו מבקשת לבצע שינוי במערכת השפיטה בישראל ולקבוע מגבלת זמן נוספת לזו הקבועה בחוק בתי המשפט, שלפיה שופטי בתי המשפט העליון יפרשו בהגיעם לגיל 70.

מאיר כהן: המגבלה המוצעת בהצעת החוק מבקשת להקביל את תקופת הכהונה המרבית של שופט בית המשפט העליון לזו שתיקבע עבור מי שמכהן במשרת ראש הממשלה.

מאיר כהן: זאת, כאשר הגבלת כהונתו של ראש הממשלה עתידה להיות מעוגנת בתיקון לחוק-יסוד: הממשלה, אשר עבר בקריאה ראשונה ועודנו בתהליך חקיקה.

מאיר כהן: הצעת החוק סובלת מבעיות אחדות.

מאיר כהן: היסודית שבהן נוגעת להנמקה שעומדת בבסיסה, שגוזרת גזרה שווה בין כהונה בתפקיד ראש ממשלה לכהונה בתפקיד שופט בבית המשפט העליון.

מאיר כהן: ראש הממשלה – כל ראש ממשלה – עומד בראש הרשות המבצעת, על כל הסמכויות הרבות והמשמעותיות הנלוות לכך.

מאיר כהן: הוא מחזיק באופן אישי בכוח פוליטי וציבורי רב.

מאיר כהן: כוח זה, הנצבר לו ככל שהוא מכהן במשך זמן ארוך יותר, עלול להיות מנוצל לרעה.

מאיר כהן: יתר על כן, מטבע הדברים וכנהוג בזירה הפוליטית, ראש הממשלה מעוניין להיבחר שוב למשרה זו.

מאיר כהן: פעולותיו ומעשיו נבחנים בידי הבוחרים והשותפים ועשויים להשפיע על הצלחתו להיבחר שנית.

מאיר כהן: מנגד, שופט שממלא תפקיד מקצועי, ואינו עוסק בהיבטים פוליטיים ובקביעת סדרי-יומה של המדינה, ברור כי השיקולים העומדים בבסיס ההסדר הנוגע להגבלת כהונת ראש הממשלה אינם חלים ואסור שהם יחולו על שופטים, שהם לא נבחרי ציבור; אינם מעמידים את עצמם לבחירה מחדש לכהונה ואינם יוזמים מהלכים.

מאיר כהן: תפקידם העיקרי הוא לברר, באופן מקצועי, ללא משוא פנים וללא כל שיקול אישי, סכסוכים משפטיים, שצדדים מביאים בפניהם.

מאיר כהן: בעיה מרכזית שנייה - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

מאיר כהן: סמוטריץ', אני לא מפריע לך אף פעם.

מאיר כהן: - - בעיה מרכזית שנייה הכרוכה באימוץ ההסדר המוצע קשורה בעצמאות השיפוטית.

מאיר כהן: לא בכדי קובע כיום החוק כי שופטים יכהנו עד גיל פרישה.

מאיר כהן: הדבר נועד להבטיח את עצמאותם ואת אי-תלותם, כך שיהיו משוחררים מלחצים שונים, העלולים לנבוע מהצורך למצוא תעסוקה ביום שבו יסיימו את כהונתם.

מאיר כהן: הסדר המגביל את כהונתם של שופטי בית המשפט העליון, כפי שמוצע בהצעה זו, יוביל למצב שבו הם ייאלצו לסיים את משרתם בתום תקופת הכהונה הקצובה, וסביר להניח שלא בגיל הפרישה.

מאיר כהן: הסדר זה עלול לכרסם, גם אם בדרך עקיפה, בעצמאות השיפוטית ובמראית פני הצדק.

מאיר כהן: משכך, אנחנו מבקשים – הממשלה מבקשת ומציעה להתנגד להצעת החוק הזאת.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני השר.

צבי האוזר: אם כן, אנחנו ניגש להצבעה, בעצם שתי הצבעות בנפרד.

צבי האוזר: ראשית אנחנו נצביע על הצעת החוק של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 34 חברי כנסת, נגד – שלושה, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק אושרה בקריאה הטרומית, והיא תעבור להמשך הדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יצחק פינדרוס: ועדת הכנסת.

שמחה רוטמן: הוועדה לקידום מעמד האישה.

צבי האוזר: יש לנו בקשה לאיזו ועדה?

יצחק פינדרוס: הכנסת.

צבי האוזר: שוועדת הכנסת תדון בהצעה עצמה?

שמחה רוטמן: יש פה הצעה לוועדות הפנים והכספים.

צבי האוזר: אה, זה ביקשתי.

צבי האוזר: הצעה לפנים והצעה לכספים, ואשר על כן, זה יעבור לוועדת הכנסת כדי שתקבע באיזו ועדה תידון הצעת חוק זו.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת החוק של חבר הכנסת אבי מעוז.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, ההצבעה.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 38

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 38, נגד –שלושה, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שגם הצעת החוק של חבר הכנסת אבי מעוז עברה בקריאה הטרומית, ובהינתן שהיא מוצמדת, גם היא תועבר לוועדת הכנסת כדי שתקבע באיזו ועדה ימשיכו הליכי החקיקה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2587/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אני מתכבד לעבור להצעת החוק הבאה המונחת על סדר-היום, הצעת חוק 2587/24, הצעת חוק החזקת תכשיר אפינפרין – אני לא בטוח שאני אומר את המילה הזאת נכון – במוסדות חינוך ובמקומות ציבוריים (תיקון – החזקת תכשיר אפינפרין בבית אוכל), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת איתמר בן גביר.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה, אני אהיה מאוד קצר.

איתמר בן גביר: ההצעה הזאת היא הצעה מצילת חיים, ולכן התפלאתי שהעמדה של ועדת שרים הייתה נגדה.

איתמר בן גביר: אני חושב שהיא חשובה, היא ראויה והיא ממש בבחינת פיקוח נפש.

איתמר בן גביר: אבל אם מדברים על פיקוח נפש אני אגיד רק משפט אחד.

איתמר בן גביר: חבריי חברי הכנסת, חשוב לי שתשמעו מה קרה.

איתמר בן גביר: אני בא עכשיו משמעון הצדיק בירושלים.

איתמר בן גביר: אחרי שסיפרו לנו שחסינות של חברי הכנסת זה גם להכניס עוזרים פרלמנטרים, באו אליי ואמרו לי: יש הוראה של הממ"ז: לא מכניסים עוזר פרלמנטרי.

איתמר בן גביר: אני אלך על זה לבג"ץ, אבל יצאתי לגדר, דיברתי עם העוזר שלי.

איתמר בן גביר: התאספו סביבי 20 ערבים והתחילו לצעוק.

איתמר בן גביר: אנשי מג"ב עמדו כחיץ, אנשי מגב בחיץ, ואז – הוראה של קצין במשטרת ירושלים, שהממ"ז נתן לו הוראה, הוא קרא לכל אנשי מג"ב ואמר להם: אחורה, מג"ב, אחורה.

איתמר בן גביר: השאירו אותי מול 20 ערבים.

איתמר בן גביר: היו שני אנשי משמר הכנסת שספגו מכות.

איתמר בן גביר: אדוני, זה רשום, מוקלט: אם ירצחו אותי, חלילה, אם ירצחו אותי, חלילה, מי שיהיה אחראי זה השר לביטחון פנים עמר בר לב, המפכ"ל הכושל קובי שבתאי ומפקד מחוז ירושלים דורון תורג'מן, שהיום נתן הוראה להפקיר את החיים שלי.

איתמר בן גביר: להפקיר את החיים שלי.

איתמר בן גביר: אני מבקש שתצביעו בעד ההצעה שלי ולחיים טובים וארוכים.

איתמר בן גביר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אין תשובת ממשלה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 30

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 30 חברי כנסת, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה הטרומית.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

צבי האוזר: אני מבקש להוסיף לפרוטוקול את תמיכתה של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

צבי האוזר: הצעת החוק הזאת תידון להמשך הליך החקיקה בוועדת בריאות.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2503/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה, 2503/24 – הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת סכום אגרת רישיון רכב), התשפ"ב–2021, של חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי.

צבי האוזר: אחמד טיבי, את תציג את הדברים.

צבי האוזר: עשר דקות לרשותך, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה רבה, מכובדי היושב-ראש.

אחמד טיבי: רבותיי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת, ביוזמת חברי אוסאמה סעדי ושלי, מדברת על הורדת אגרת הרכב.

אחמד טיבי: המצב היום – בסעיף 3(ג) לפקודת התעבורה נקבע כי עלות רישיון רכב ייקבע בתקנות ולא בחקיקה.

אחמד טיבי: היום אני מבקש להוסיף תיקון בהצעת החוק ולהוסיף כי סכום אגרת הרישיון ייקבע ביחס לשכר הממוצע ולא יעלה על 10% ממנו.

אחמד טיבי: היום, כשאגרת רכב עולה בין 900 שקל – לרכב מעל עשר שנים – ל-4,719 שקל, ושכר המינימום עומד על 5,300 שקל בלבד, היא בממוצע יותר מחצי ממנו.

אחמד טיבי: זה מצב בלתי סביר.

אחמד טיבי: מדובר במס עקיף כבד ומשמעותי ביותר על הצרכנים והצרכניות, נהגים ונהגות ברכב הפרטי, שגם אין להם יותר מדי אפשרויות אחרות כשהתחבורה הציבורית כמעט לא מתפקדת פה ויש עלייה במחירי התחבורה הציבורית.

אחמד טיבי: השבוע עלה לכותרות, רבותיי חברי הכנסת, שכר המינימום לצד הכותרות על שכר המקסימום ושיפור התנאים שמקדמים פה בשם הביטחון, לכאורה, ועל הצורך להעלות בהקדם את השכר ולהבטיח העלאה משמעותית ומהירה ככל האפשר בלי ניסיונות לפגוע בו ולשחוק אותו, ותוך כדי זה לפגוע ישירות או בעקיפין בשכבות הכי מוחלשות כאן בחברה, וביניהן שליש מהשכירים, 1.2 מיליון עובדים המשתכרים שכר מינימום.

אחמד טיבי: רבים מהם, רבותיי, חיים בעוני מובנה וממוסד, חוקי אבל בלתי מוסרי בעליל.

אחמד טיבי: כבר ב-2016 דוח של מרכז המחקר והמידע של הכנסת השווה בין ישראל לבין 11 מדינות אחרות בעולם.

אחמד טיבי: כאן אנחנו משלמים הרבה יותר מכל אזרחי המדינות שנבדקו.

אחמד טיבי: נוסף על כך ישראל היא המדינה היחידה שבה נקבע גובה האגרה, חבר הכנסת מרגי, לפי שנת הייצור ומחיר הרכב, בזמן שבכל המדינות האחרות שני משתנים אלו כלל אינם רלוונטיים, לא מובאים בחשבון.

אחמד טיבי: באותו דוח של הממ"מ, בסוף 2014 עמדה מצבת הרכב בישראל על 2.97 מיליון כלי רכב, 83% מהם הן מכוניות נוסעים.

אחמד טיבי: על פי דוח הכנסות המדינה בשנת 2014, הכנסות מאגרות של משרד התחבורה עמדו על 4.1 מיליארד שקל, כאשר 98% מההכנסות מקורן באגרות רישוי שנתיות.

אחמד טיבי: 2% האחרים הם מאגרות העברת בעלות, אגרות רישיון נהיגה וכדומה, לא כולל קנסות חנייה.

אחמד טיבי: אגרות הרישוי הממוצעות בישראל בקטגוריית כלי רכב פרטיים, רבותיי חברי הכנסת, גבוהה בשיעור (אומר בערבית: שמע, אוסאמה - - -) 341% (חוזר על הדברים בערבית) מחציון האגרה; במונחי שוויון כוח קנייה במדינות שנבדקו – גבוהה בשיעור של 310% מהממוצע במדינות וגבוהה פי 19 מהאגרה הנמוכה ביותר, שנגבית בטקסס בארצות הברית.

אחמד טיבי: רבותיי, גם נוכח יוקר המחיה, עליית מחירים, תחבורה ציבורית בעייתית, מחירים גבוהים והמצוקה הכלכלית, זה הזמן לתמוך בהצעה שלי ושל חברי אוסאמה סעדי, של הרשימה המשותפת.

סמי אבו שחאדה: - - -

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) אני מבקש לעשות גיוס מלא לחוק הזה, כי הוא חוק חברתי ממדרגה ראשונה, וכדי לנצל את הזמן, רק כדי לנצל את הזמן.

אחמד טיבי: אני מסיים.

משה אבוטבול: כבר שכנעת אותי.

אחמד טיבי: האם שכנעתי אתכם?

אחמד טיבי: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אחמד טיבי, עוד יחשבו שאתה בעד חוק הגיוס.

צבי האוזר: אמרת שאתה בעד גיוס מלא.

אחמד טיבי: - - -

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: בשם הממשלה תשיב שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מרב מיכאלי.

צבי האוזר: אולי שכנעת אותה, נשמע.

אחמד טיבי: אם אנחנו פה – אם אני תומך בחוק הגיוס – אתה מבלבל ביני לבין חברי כנסת ערבים אחרים.

יואב קיש: את רוצה לשכנע אותנו להתנגד?

יואב קיש: כי אין לך קואליציה.

צבי האוזר: אולי השרה תשכנע אותך להתנגד להצעת החוק.

צבי האוזר: אתה יודע, אנחנו שומעים כאן במליאה, בלב פתוח ובנפש חפצה, את ההצעות, את ההתנגדויות - -

יואב קיש: בלב פתוח - -

צבי האוזר: - - את ההתנגדויות לתמיכות.

יואב קיש: - - מנסה לשכנע אותנו להתנגד.

מרב מיכאלי: (אומרת בערבית:)

צבי האוזר: אי-אפשר לבקש לשמוע ולדבר בטלפון, חבר הכנסת קיש.

מרב מיכאלי: אחמד טיבי (אומרת בערבית:)

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית:)

מרב מיכאלי: (אומרת בערבית:)

אחמד טיבי: אני מוכן - - - אני מסכים - - -

מרב מיכאלי: חבר הכנסת טיבי, השפה שלך היא באמת ברמה כל כך גבוהה - -

אחמד טיבי: תודה.

מרב מיכאלי: - - שעד שאני אגיע לקבל שיעורים ממך, אני אטפס קודם במעלה.

קריאה: אני בטוח - - -

מרב מיכאלי: קודם כול, אני שמחה לראות שהאופוזיציה כל כך נהנית.

מרב מיכאלי: נראה לי, חבל על הזמן, יום כיף באופוזיציה.

מרב מיכאלי: חבל על הזמן, איזה יום כיף.

יצחק פינדרוס: אנחנו כבר חודשיים - - -

מרב מיכאלי: אה, ראיתי, ראיתי אתכם טרוטי עיניים וסובלים בלילות.

יצחק פינדרוס: - - - אתם טרוטי עיניים ואנחנו נהנים, מרב.

מרב מיכאלי: אבל בכל מקרה, באמת מפרגנות.

מרב מיכאלי: אנחנו באמת באמת מפרגנות לאופוזיציה את יום הכיף.

מרב מיכאלי: אדוני היושב-ראש, גברתי מזכירת הכנסת, אני חושבת שבכל פעם שאני אעלה עכשיו על הדוכן, אני אזכיר אותך, כי אני כל כך לא רוצה שתלכי, שאולי זה יסייע להשאיר אותך כאן.

מרב מיכאלי: ובכן, חבר הכנסת טיבי וחבר הכנסת סעדי, שאני רואה שהוא פה – כן הוא פה.

מרב מיכאלי: אהלן – שזה מה שקוראים אצלנו (אומרת בערבית:) חבר הכנסת טיבי וחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מרב מיכאלי: בכל מקרה, הצעת החוק הזאת היא פשוט לא נכונה, לצערי.

מרב מיכאלי: א.

מרב מיכאלי: היא מעודדת שימוש ברכב פרטי; היא מעודדת רכישת כלי רכב פרטיים – דבר שאנחנו לא מעוניינות ומעוניינים לעשות; להפך, אנחנו מעוניינות ומעוניינים לעודד שימוש בתחבורה ציבורית.

מרב מיכאלי: כמו שאתה יודע, חבר הכנסת טיבי, אני משקיעה הרבה מאוד מאוד – אני?

מרב מיכאלי: משרד התחבורה בראשותי – משקיע הרבה מאוד כסף בתשתיות ברשויות הערביות, על מנת שנוכל להוסיף שם שירות של תחבורה ציבורית.

מרב מיכאלי: אלה פערים של שנים ארוכות שצריך להתחיל לסגור, ואנחנו משקיעות ומשקיעים בזה כסף ומאמצים רבים.

מרב מיכאלי: ב.

מרב מיכאלי: צריך להגיד שזה לא רק מבחינת הפקקים, העומס והגודש וכו', אלא גם כמובן מבחינה סביבתית: כמה שיותר כלי רכב פרטיים זה דבר לא קיים, לא מקיים, לא מתקיים, לא בריא בשום בחינה ואופן.

מרב מיכאלי: אבל צריך להגיד עוד דבר, ציבור גדול ורב קנה כלי רכב יקרים מאוד, ולמי שיש כסף לקנות כלי רכב חדש ויקר, למה המדינה צריכה לעשות לו הנחה על האגרה?

מרב מיכאלי: אני באמת לא מבינה.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת טיבי, מה שאתם מציעים זה ממש מיסוי רגרסיבי.

סמי אבו שחאדה: - - -

מרב מיכאלי: זה ממש מיסוי רגרסיבי.

מרב מיכאלי: אני באמת אומרת, זה לא נכון, לא מבחינה חברתית, לא מבחינה תחבורתית, לא מבחינה סביבתית.

מרב מיכאלי: משום בחינה הצעת החוק הזאת היא לא נכונה, לצערי, ולכן הממשלה מתנגדת להצעת החוק הזאת.

מרב מיכאלי: אבל אחזור ואומר: ההשקעה שנעשית בכלי הסעת המונים, תחבורה ציבורית ובחברה הערבית בפרט, היא השקעה גדולה מאוד שלוקח זמן, אבל היא תישא פירות.

מרב מיכאלי: אני רואה שחבר הכנסת טיבי רוצה לנצל את זכותו לענות בחזרה, אבל בכל מקרה הממשלה מתנגדת.

צבי האוזר: חבר הכנסת טיבי לא השתכנע מהתנגדות הממשלה, ואתה רוצה לשכנע את חברי הכנסת בכל זאת לתמוך בהצעה.

אחמד טיבי: יש משהו חשוב שלא אמרתי בדבריי.

אחמד טיבי: כמובן שה-10% שאני מבקש הם מהשכר הממוצע במשק.

אחמד טיבי: מנוסח העדכון עולה כי במקרה של רכב אחד מקבוצה 1, רכב שמחיר המחירון שלו כחדש הוא עד 101,000 שקלים, גובה אגרת הרישוי הוזל מ-1,235 ל-1,226; במקרה של רכב מקבוצה 2, הוזלה מ-1,229 ל-1,520; וקבוצה 3 וקבוצה 4.

אחמד טיבי: בקיצור, ה-10% הוא מהשכר הממוצע במשק – 11,500, פלוס מינוס כמובן – מקסימום 10%, וזו לשון החוק והדרישה שלנו.

אחמד טיבי: לא השתכנעתי מדברי השרה.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית.

אחמד טיבי: )

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת במקומותיהם.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק – 31

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 31, נגד – אחד, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת סכום אגרת רישיון רכב) התקבלה בקריאה הטרומית, ותועבר לדיון להמשך החקיקה בוועדת הכלכלה.

צבי האוזר: חברת הכנסת סילמן, את מציעה שוועדת הכנסת תדון ותקדם את החקיקה עצמה, או שתדון באיזה ועדה?

עידית סילמן: - - -

צבי האוזר: לאיזו עוד ועדה את מציעה?

קריאה: הכספים.

צבי האוזר: יש כאן הצעה לוועדת הכספים.

צבי האוזר: זה דבר שנדרש על פי הפרוטוקול, ולכן אנחנו נעביר את ההצעה לדיון בוועדת הכנסת, שהיא תקבע היכן נמשיך את המשך הליכי החקיקה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/1757/24; דברי הכנסת, חוב' י', ישיבה 84.]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה, מס' 1757/24, הצעת חוק לעידוד תחבורת אופניים, התשפ"א–2021.

צבי האוזר: ההצעה נומקה ב-8 בדצמבר 2021.

צבי האוזר: ההצעה היא של חבר הכנסת יריב לוין, ולכן אנחנו מזמינים את שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מרב מיכאלי, להשיב את תשובת הממשלה על ההצעה כפי שנומקה בעבר.

מרב מיכאלי: אני באמת האזנתי להצגת החוק של חבר הכנסת לוין בפעם הקודמת, הקשבתי לה בקשב רב, ובאופן כללי צריך להגיד: 1.

מרב מיכאלי: ברמה האישית, חבר הכנסת לוין ואני, שוררים בינינו יחסים טובים והערכה רבה, היו בינינו שיתוף פעולה רבים בעבר, ואני מקווה מאוד שעוד נחזור לשתף פעולה באופן קונסטרוקטיבי לטובת מדינת ישראל והחברה הישראלית בעתיד.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד שלא רק שאני מסכימה עם העקרונות של הצעת החוק – שצריך להגיד שקידם אותה בעבר חבר הכנסת דב חנין – אלא שהמדיניות שאני מקדמת במשרד היא בדיוק הדבר הזה.

מרב מיכאלי: בדיוק הדבר הזה.

מרב מיכאלי: משרד התחבורה לפניי, בעשור לפניי, השקיע 200 מיליון שקל בשבילי אופניים.

מרב מיכאלי: בתקציב הנוכחי הקצינו 2 מיליארד ש"ח למשך החומש, כלומר 400 מיליון שקל בשנה, בסלילת כבישי אופניים.

מרב מיכאלי: אנחנו עוברות ועוברים מרשות לרשות ועושות הסכמים, שכל הרשויות יעשו תוכניות-אב לשבילי אופניים.

מרב מיכאלי: חלק כבר עשו, חלק בתהליך, והמשרד גם עוזר לחשוב מה הדרך הנכונה לעשות את הדברים, ואנחנו מתקצבות ומתקצבים שבילי אופניים בכל מקום.

מרב מיכאלי: צריך להגיד שלפני בואי דובר על "אופנידן" בתוך גוש דן, והתפיסה שלי אומרת ששבילי אופניים צריכים להיות בכל מקום במדינת ישראל ובארץ ישראל, כי המרחב הכפרי, אומנם יש לו אולי שימושים שונים לאופניים, אבל חשובים לא פחות.

מרב מיכאלי: אפשר לחשוב אפילו, נניח, רק על ילדות וילדים, שזה חוסך הסעות של ההורים של לקחת אותם לחוגים, לחברות ולחברים, שלא לדבר סתם על פנאי ועל יכולת לנסוע בחוץ.

מרב מיכאלי: אז אנחנו באמת מקדמות ומקדמים את הדבר הזה בכל מקום.

מרב מיכאלי: זאת ועוד, ההנחיה שלי לחברות התשתית של המשרד היא שמתחילת הקדנציה הזאת כל תשתית חדשה שנסללת באה – אין לי מילה ל-built-in, אני לא אוהבת להשתמש באנגלית על הדוכן; מובנה.

מרב מיכאלי: כל תשתית חדשה שנסללת, נסללת יחד עם שביל הליכה ושביל אופניים בצידה, וכמובן עם עצים להצללה וכו'.

מרב מיכאלי: זה הופך להיות הסטנדרט המחייב של סלילת תשתיות.

מרב מיכאלי: אדוני הביא בתוך הצעת החוק שלו כמה דברים נוספים, כמו חניות לאופניים בבניינים ציבוריים – שזה דבר שניסינו לעבוד עליו מול משרד הפנים.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד לך שברכבת למשל אנחנו עושות היום פיילוט בתל אביב של חניון אופניים שקוע כזה, ממוחשב, ככה שהאופניים מוגנים גם מחבלות, גם מגנבה, וזה יהיה נוח מאוד להפקיד אותם ולקבל אותם בדרך החוצה.

מרב מיכאלי: בהנחה שזה יעבוד, נרחיב את זה עוד ועוד.

מרב מיכאלי: במה עוד רציתי לסבר את אוזנך בעניין הזה?

מרב מיכאלי: כמו שאדוני יודע, הדברים האלה בדיוק פחות נכונים לחקיקה ראשית, אלא הם באמת עניין של מדיניות.

מרב מיכאלי: ומשום שהמדיניות הזאת כבר יוצאת לפועל אז באמת חשבנו שאין מקום לחוקק את זה באופן כזה בחקיקה ראשית.

מרב מיכאלי: ברם, אולם, משום הפתיח, שהתכוונתי אליו בכל מילה, ומשום באמת ההערכה הרבה גם לנושא וגם אליך, עשינו מאמצים מאוד מאוד גדולים למצוא סעיפים שכן נוכל לחוקק אותם, ואף עשינו מאמצים גדולים מול משרד הפנים.

מרב מיכאלי: אבל אדוני החליט בסופו של דבר לא ללכת על הפתרון היחיד שהצלחנו למצוא שאותו כן אפשר לקדם בחקיקה, אז בצער אני נאלצת להגיד - - -

יריב לוין: - - - בואי נהיה הגונים עד הסוף.

מרב מיכאלי: הגונים עד הסוף?

מרב מיכאלי: אז אני אומרת לך שאיתי, יועץ החקיקה שלי – שאני רוצה להודות לו על העבודה המדהימה והמסורה שהוא השקיע בזה, השקיע אותה בכוונה רבה ביותר, והביא באמת את הדבר הכי משמעותי שיכולנו להביא בעבודה המשותפת.

מרב מיכאלי: לכן, אדוני היושב-ראש וחבריי וחברותיי חברי הכנסת, בצער, אני אומרת שלמרות שהממשלה ומשרד התחבורה בראשותי מסכים למדיניות המוצעת, ומקדם אותה בכל הכוח, עדיין הוא נאלץ להתנגד להצעת החוק, משום שאין המקום לקדם את המדיניות הזאת בחקיקה.

יריב לוין: בגלל זהות המציע.

מרב מיכאלי: חלילה.

מרב מיכאלי: לא זאת בלבד שזה לא בגלל זהות המציע, אלא שיעיד חבר הכנסת יעקב אשר שאנחנו העברנו ומעבירות הצעת חוק שלו ומקדמות דבר שהוא הציע וגם דברים אחרים.

אוריאל בוסו: - - -

מרב מיכאלי: אנחנו – אדבר בשמי, בשם סיעתי ובשם משרדי – לא מסתכלות אופוזיציה–קואליציה, אלא פועלות בצורה עניינית, ואף שמחה שלא להחרים את המליאה.

קריאות: - - -

יריב לוין: היושב-ראש, אני - - -

משה אבוטבול: כשלא מסתכלים אז לא רואים כלום.

משה אבוטבול: כשלא מסתכלות - - -

צבי האוזר: טוב.

צבי האוזר: אתם יודעים, נאמר לי שהיום אנחנו מציינים 22 שנים לפטירתה של הזמרת עפרה חזה, אז נזכרתי בשיר שלה: לדעת כן או לא.

צבי האוזר: נדמה לי של עינת שרים: "לדעת כן או לא, גינת פרחים רק בשבילו, עוקרת לחפש את התשובה".

צבי האוזר: זה היה נשמע לי – קצת הזכיר – היה פה ניסיון לעקור גינת פרחים לנסות למצוא את התשובה.

צבי האוזר: בכל מקרה, הממשלה מתנגדת.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 23

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 23 חברי כנסת, נגד – אין, נמנעים – אין.

משה אבוטבול: כשישנים שנת צוהריים ככה זה נראה.

משה אבוטבול: שימשיך לישון.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק לעידוד תחבורת אופניים, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת לוין עברה בקריאה הטרומית, והמשך החקיקה יידון בוועדת הכלכלה.

רון כץ: כספים.

צבי האוזר: בוועדת הכספים, יש כאן הצעה.

צבי האוזר: אשר על כן אנחנו נעביר את ההצעה לדיון בוועדת הכנסת, כדי שתקבע באיזו ועדה ימשיך הדיון בהליך החקיקה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2351/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור מכאן להצעת החוק של חבר הכנסת יצחק פינדרוס, 2351/24, הצעת חוק פיצוי עסקים קטנים בשל אירועי איבה מתמשכים או מצב חירום כלכלי, התשפ"ב–2021.

צבי האוזר: יעלה ויבוא חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

צבי האוזר: עד עשר דקות.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת היא בעצם הסימן למה ממשלת "ימינם ימין שקר" הולכת לישון להרבה זמן.

יצחק פינדרוס: שנת הצוהריים לא תיפול רק על ראש הממשלה או החלופי או החליפי או הסגן או הממלא מקום, אלא על כולם.

יצחק פינדרוס: כי כשבאים עם דבר הגיוני, שהציע אותו אחד מחברי הכנסת היותר נכבדים שהיו בכנסת הקודמת – קוראים לו עודד פורר – לעזור לעצמאים; כשחצי מהמפלגות המרכיבות את הקואליציה הווירטואלית, שמתמוטטת, בסייעתא דשמיא, לנגד עינינו, בקרוב ממש, בעד הדבר הזה באופן עקרוני ולא נוצר אפילו שיח, זה בדיוק מראה את סופה של ממשלה, שאינה מרחמת.

יצחק פינדרוס: וממשלה שאינה מרחמת, סופה שאין בה חמלה וסופה ליפול.

יצחק פינדרוס: אני מבקש מהאנשים האחראים כאן שנמצאים במליאה, אותם חברי כנסת שלא נחים, ובניגוד לאותה קואליציה, שכשהיא הייתה באופוזיציה לא ראינו אותה פה, אז אני רוצה בהזדמנות הזאת, שזה נראה לי מהמושבים האחרונים שהם יהיו באופוזיציה, להודות ליריב לוין שהוביל את האופוזיציה בחודשים האחרונים בצורה יפה וטובה; להודות לרב גפני, לרב דרעי, לרב ליצמן, לבצלאל סמוטריץ' ולכולם.

יצחק פינדרוס: עשיתם עבודה נהדרת, תודה רבה.

אורית סטרוק: - - -

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יאיר גולן אמור להשיב מטעם הממשלה, ולא השיב.

צבי האוזר: אגב, אינני רואה כאן שר.

אוריאל בוסו: אין עם מי לדבר.

יוסף טייב: אין לנו בעיה.

צבי האוזר: איפה השרה מיכאלי?

צבי האוזר: אה, השרה פרקש, סליחה, לא ראיתי.

צבי האוזר: אז אם אין לנו תשובה של הממשלה, אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: חברי הכנסת מתבקשים לתפוס את מקומותיהם.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 23

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 23 חברי כנסת, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע כי הצעת החוק של חבר הכנסת יצחק פינדרוס עברה בקריאה הטרומית, והיא תעבור להמשך דיון בהליכי החקיקה לוועדת הכלכלה.

עידית סילמן: בריאות, בריאות.

צבי האוזר: יש פה הצבעה שזה יעבור לוועדת הבריאות, ועל כן נעביר זאת לוועדת הכנסת, כדי שתקבע איזו ועדה אכן תמשיך בדיון בהליך החקיקה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/1202/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה, הצעה מס' 1202/24, הצעת חוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה ולצמצום פערים חברתיים (מענק עבודה) (תיקון – גיל העובד), התשפ"א–2021, של חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ויצחק פינדרוס.

צבי האוזר: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת יעקב אשר.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אשר, עד עשר דקות עומדות לרשותך.

אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, יריב, יריב לוין, אני רוצה קודם כול שכולנו נקדיש חמש שניות ונאחל שינה טובה לראש הממשלה, שנת הצוהריים.

קריאה: לכל הקואליציה.

הקואליציה הלכה לעשות איתו את זה ביחד.

אני חושב שזו בושה לא לעמוד בכללי המשחק של הפרלמנט.

קריאה: - - - מה זה שייך?

קריאה: אתה כבר מתגעגע לקואליציה - - -

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – גברתי השרה, אולי כדאי שכן תקשיבי, למרות שאת לא עונה לי כנראה, אבל שתדעי על מה מדובר.

חשוב לי, גברתי השרה – שלמה, תוותר דקה.

דקה, לא יותר מדקה.

רוצים להגדיל את שיעור התעסוקה בכל הציבורים: בציבור הערבי, בציבור החרדי וכו'.

יש את נושא החוק של השתתפות בכוח העבודה, שבו הממשלה נותנת אפשרות למס הכנסה שלילי ולמענקי עבודה לאוכלוסייה.

אבל החוק, גברתי השרה, מגדיר עובד מגיל 23.

אני לא יודע למה החליטו על גיל 23.

אבל יש הרבה מאוד עובדות ועובדים במגזר החרדי ובמגזר הערבי, וגם במגזר היהודי, שבגיל 21 הם כבר בעלי משפחה, עם ילד, והם יכולים להיות זכאים לעניין הזה, והם מודרים מהחוק הזה.

ולכן, החוק הזה הוא חשוב מאוד.

אני מאוד מקווה שהממשלה תקדם אותו; כי זה לא מספיק, אדוני היושב-ראש, לעמוד כאן על הבמה ולהגיד: צאו לעבוד, תשתתפו בעבודה.

מההשתתפות במענקי העבודה מודרות ממשפחות שלא נמצאות בנורמה הישראלית-חילונית.

בנורמה היהודית, חרדית, דתית, וערבית במקרה, היא כן נמצאת.

ולכן, זה גם משתלב עם הרצון של להוריד את גילאי הפטור לגיל 21 והכול.

ולכן, החשיבות הגדולה של החוק הזה היא עצומה.

לכן, אני פונה לממשלה ואומר:

אל תטיפו לנו מוסר על ללכת לעבוד או לא ללכת לעבוד.

תנו לנו את מה שנותנים לכולם, וכל אחד יעשה את הבחירה שלו.

אתם מונעים בכך את ההטבות מעובדים, מזוגות צעירים, מנשים עובדות שמשלמות משכנתה ומשלמות למעון ועל כל הדברים הללו, ואת ההטבות הללו אתם לא נותנים.

אני מאוד מקווה, מאוד מקווה, שהממשלה כן תקדם את זה ושהנושא הזה יגיע לדיון בוועדת הכלכלה.

אני מציע לוועדת הכלכלה או הכספים.

אין לי בעיה שיגיע לדיון ולהחלטה חיובית, אם כנים דבריכם.

ואם לא, אז כל מה שאתם אומרים לציבור החרדי ולציבור הערבי: לכו לעבוד, אתם מרמים.

תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: השרה פרקש, את עונה בשם הממשלה.

צבי האוזר: בשם הממשלה תענה השרה אורית פרקש.

קריאה: לא חבל שהביאו אותה במיוחד?

קריאה: לא חבל שהיא באה לפה?

קריאה: סתם.

קריאה: באמת - - -

אורית פרקש הכהן: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת הנכבדים, ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה להתנגד להצעת החוק.

אורית פרקש הכהן: רגע, שנייה אחת.

צבי האוזר: לא.

צבי האוזר: בינתיים זה בסדר.

יצחק פינדרוס: - - - לא ערער על זה - - - לא ערער על ההחלטה?

צבי האוזר: זה מענק גיל עובד – להוריד מגיל 23 לגיל 21; הצעת החוק להגדלת שיעור ההשתתפות בכוח העבודה.

צבי האוזר: אין לך את התשובה הזו.

אורית פרקש הכהן: מלא נתנו לי.

אורית פרקש הכהן: נתנו לי מלא.

אורית פרקש הכהן: דקה אחת.

ינון אזולאי: אפשר לגשת להצבעה.

צבי האוזר: היא תבחן אם יש לה תשובה.

קריאות: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת ארבל, אולי השרה תשיב והיא תשכנע אותך להתנגד.

משה ארבל: - - - אני - - -

צבי האוזר: אני לא שמעתי את ההתנגדות.

צבי האוזר: אני אחרי זה - - -

ינון אזולאי: זה בעמ' 22.

צבי האוזר: אני רגיל לשמוע במעמד שני הצדדים, אתה יודע.

צבי האוזר: כך יהודים למדו במשך מאות רבות בשנים להידיין על דבר.

אני אמתין בסבלנות.

יצחק פינדרוס: - - -

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, הרבה בממשלה - - -

קריאה: מה זה הביזיון הזה?

קריאה: מה זה הדבר הזה?

יצחק פינדרוס: - - - תוותרי על התשובה, תוותרי על התשובה - - -

אורית פרקש הכהן: יש כאן איזושהי תקלה.

אורית פרקש הכהן: אני כן אגיד שוועדת השרים החליטה להתנגד, ושיקוליה עימה.

אורית פרקש הכהן: לא קיבלתי הסבר מפורט על העניין הזה.

אורית פרקש הכהן: זה מה שיש לי להגיד.

אורית פרקש הכהן: אני לא אצדיק בלי שנתנו לי את ההסברים.

אורית סטרוק: - - -

מיכל מרים וולדיגר: מה הטיעונים?

מיכל מרים וולדיגר: מה הטיעונים?

מיכל מרים וולדיגר: בואו נשמע.

את טועה.

היא טועה, הוועדה לא התנגדה.

הוועדה לא התנגדה - - - עוד שבועיים.

צבי האוזר: חברים, זו התשובה.

צבי האוזר: אני עובר להצבעה.

משה ארבל: הוא - - -

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אשר, בבקשה.

צבי האוזר: יש לך עד שלוש דקות.

ינון אזולאי: יעקב - - - לנו יש זמן.

ינון אזולאי: רוצים הצגה, תן הצגה.

דסטה גדי יברקן: באנו לעבוד.

דסטה גדי יברקן: אדוני, באנו לעבוד - - -

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: יש לך - - -

רגע, רגע.

תן לי.

צבי האוזר: השעון עדיין עובד, אז 15:30.

דסטה גדי יברקן: זה הדבר היחידי שעובד – השעון.

שיגיע לגובה שלי, שלנו.

גברתי השרה, אני מוכן לחכות שתמצאי את התשובה, אבל קודם כול, תיקון טעות: ועדת השרים דחתה את הדיון בשבועיים והיא לא התנגדה.

ודבר שני, מאחר שאני יודע שלך באופן אישי חשוב הנושא של שילוב חרדים וערבים בעבודה, מדובר כאן – תנו לי רגע לדבר אל השרה, ידידיי חברי דגל התורה.

קרעי, קרעי, מספיק.

שלמה קרעי: דבר, דבר.

שלמה קרעי: מה אתה - - -

אל תגיד לי על מה לדבר.

תן לי רגע לדבר עם השרה.

אורית סטרוק: ואני - - -

אני יכול לדבר עם השרה?

תודה על העזרה של כולם.

דקה.

גברתי השרה, מאחר שאני יודע – אורי, תודה על העזרה.

תן לי לסיים.

אני רוצה - - -

שלמה קרעי: יעקב, אתה קורא רק למזרחים, אני מבין.

אורי לא מזרחי.

אורית פרקש הכהן: מאחר שלא קיבלתי את זה - - - אני מציעה שתעלה את זה בעוד שבועיים.

צבי האוזר: חבר הכנסת אשר, הייתה פה הצעה של השרה שאולי נמתין שבועיים.

צבי האוזר: אם אתה באמת תבקש את תמיכתה של הממשלה, יש הצעה, אפילו על פי מה שאתה אמרת, להמתין שבועיים.

אני אומר דבר אחד: אני מבקש היום את תמיכתה של הממשלה להביא את זה - - -

יריב לוין: - - - שבועיים זה עד אחרי הפגרה.

בדיוק.

להביא את זה לוועדה.

זו אותה החלטה בדיוק.

אני רוצה שתדעי, במילה אחת, כי אני לא רוצה לעכב את חבריי.

תקשיבי לי.

מילה אחת, גברתי השרה: מאחר שאני יודע שאת רוצה מאוד בשילוב החברה החרדית והערבית בתעסוקה, ומאחר שגם רצית לעשות תוכנית כלכלית לציבור החרדי, ולא נתנו לך לעשות את זה - - -

אורית פרקש הכהן: - - -

את בעד זה, אני יודע.

אני משבח אותך.

אל תוסיפי, כי זה רק יקלקל.

ההצעה שלי אומרת דבר אחד: אותו מס שלילי שיש – רק שלא יגדירו עובד מגיל 23, כי יש נשים חרדיות שבגיל 21 הן כבר עם ילד.

היא עובדת, אבל היא לא תקבל את מס ההכנסה השלילי ולא את מענק העבודה.

אותו דבר גם נשים ערביות או גברים ערבים או גברים חרדים.

כי אצלנו מתחתנים מוקדם, ויש ילד, ברוך השם, כבר בגיל 21-20.

אז למה שיימנע מהם הדבר הזה?

הצעת החוק כל כך צודקת.

אם אתם לא תאשרו אותה הלאה, זאת תהיה צביעות ממדרגה ראשונה לבקש מהחרדים: תשתלבו, אבל את ההטבות לא נתאים לכם, לגיל שלכם.

תודה רבה.

שמעת את שני הצדדים?

תגובתך.

צבי האוזר: שמעתי את שני הצדדים, ואני מאוד שמח שאתה קורא לציבור החרדי להשתלב בשוק העבודה, יש על זה קונסנזוס.

זה מה שיצא לך מתוך זה?

זה המשך של הצביעות.

זה המשך של צבועים.

כן, זה המשך של צבועים, ואתה מנצל את הכיסא הזה בשביל לדבר דברים של צביעות.

תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 21, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק של חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ויצחק פינדרוס עברה בקריאה הטרומית ותעבור לוועדת הכספים לדיון בהמשך הליך החקיקה.

מיכל מרים וולדיגר: ועדת העבודה והרווחה.

צבי האוזר: יש כאן הצעה לוועדת העבודה והרווחה.

צבי האוזר: אשר על כן, היא תעבור לוועדת הכנסת לקביעה באיזו ועדה ימשיכו הליכי החקיקה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/1866/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: הצעת חוק 1866/24, הצעת חוק סיוע למשפחות ברוכות ילדים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת משה אבוטבול.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת אבוטבול, עשר דקות לרשותך.

משה גפני: אתה לא חייב להסביר לנו.

משה גפני: אנחנו רוצים להצביע.

משה אבוטבול: אוקיי, אוקיי, בפרט שיש לנו רוב דורסני.

משה אבוטבול: זה ממש נפלא.

אורי מקלב: - - -

משה אבוטבול: חברים, בכל אופן, אני רק רוצה להבטיח שבאמת עמלתי קשה.

משה אבוטבול: לא ידעתי שתהיה לנו כזאת סייעתא דשמיא.

משה אבוטבול: אני מבטיח לכם שהנאום הקצר הזה, יחסית, הוכן בשעה 06:30, אז באמת חבל לי לפספס את האלמנטים החיוביים שנמצאים בתוכנית הכלכלית השלילית של הממשלה.

משה אבוטבול: בכל אופן, אנחנו נמצאים כאן, חבריי היקרים, כדי לנסות לשכנע להצביע, ואני מאמין שכדרכה של דמוקרטיה, אנחנו נצליח, בעזרת השם, להעביר את החוק הזה.

משה אבוטבול: ודווקא בתקופה הזאת שיש לנו קשיים גדולים עם תוכניות כלכליות, שהן קשות ביותר, שבאות לעם היושב בציון, החוק שלי עושה סדר ונותן קצת עזרה לאותן משפחות.

משה אבוטבול: מדובר בהצעת חוק סיוע למשפחות ברוכות ילדים, שבעצם תיתן גם כן הנחה בארנונה לאותן משפחות, "על אף האמור בסעיף זה - - - משפחה ברוכת ילדים תהיה זכאית להנחה בתשלומי הארנונה החלים על דירה המשמשת למגוריה, בהתאם למספר הילדים".

משה אבוטבול: אנחנו צמצמנו את הנושא הזה: משפחה שיש בה ארבעה ילדים תקבל 40% הנחה.

משה אבוטבול: משפחה עם חמישה ילדים – 50% הנחה; שישה ילדים – 60% הנחה; שבעה ילדים – 70% הנחה; שמונה ילדים – 80% הנחה, מעבר לטבלה הרגילה; תשעה ילדים – 90% הנחה.

משה אבוטבול: ואם יש להם עשרה ילדים, בלי עין הרע – משפחה ברוכת ילדים תקבל 100% הנחה.

משה אבוטבול: אני רואה אותך, אוסאמה, שאתה מאוד מאוד נהנה, וגם ידידנו אחמד.

משה אבוטבול: אני חושב שזה מיטיב עם כל המגזרים – גם במגזר הערבי, שיש להם משפחות גדולות, גם במגזר היהודי.

משה אבוטבול: כולם יכולים ליהנות מזה.

משה אבוטבול: לא פירטתי למי כן, למי לא.

משה אבוטבול: החוק הוא שווה לכולם.

משה אבוטבול: מעבר לזה, גם כן להגדיל את אותו סכום קצבת ילדים.

משה אבוטבול: חברים, המצב של היום קשה ביותר.

משה אבוטבול: חייבים לתת חיזוק לאותן משפחות, שהן יקבלו על ילד ראשון 300 שקלים, על הילד השני יקבלו 350 שקלים, על הילד השלישי יקבלו 400 שקלים, ועל הילד הרביעי ואילך, שיקבלו 500 שקלים, כדי לעזור להן לעבור את הגזרות הקשות והרעות של שר האוצר ושל הממשלה המנותקת הזאת.

משה אבוטבול: הממשלה – "ממשלת שנת הצהריים", אני קורא לה.

משה אבוטבול: היא רדומה, רדומה לגמרי.

משה אבוטבול: הם אפילו לא מגיעים לפה.

משה אבוטבול: הם מתביישים שאין להם רוב.

משה אבוטבול: ככה זה נראה.

משה אבוטבול: ממשלה מעופפת מהסוג הזה.

משה אבוטבול: כשראש הממשלה בעצם ישן צוהריים, ככה זה נראה.

משה אבוטבול: לכן הצעת החוק הזאת היא בעיקרון לסייע למשפחות האלה בכמה דרכים שציינתי, ואמרתי שצריך להגדיל גם את הסכום של הארנונה, ולתת להן יותר מענק קצבת ילדים וגם מענק לידה.

משה אבוטבול: היום בידיעות אחרונות, חברים יקרים: יוקר המחיה משפיע – גברתי השרה – גם על חג הפורים הקרב ובא.

משה אבוטבול: אני כבר לא יודע אם אני יכול להגיד לשני "פורים שמח".

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: אם בעבר קילו אוזני המן היה 120 שקל – היום זה כבר קפץ ב-16%, ל-140 שקל לקילו.

משה אבוטבול: חברים, אי-אפשר להגיע למצב כזה.

משה אבוטבול: זה מאוד מזכיר את אותה מלכת צרפת.

משה אבוטבול: מארי, מלכת צרפת – היא אמרה, כשבאו אליה בתלונות: תשמעי, אין לחם ברחובות, אין לחם בחנויות.

משה אבוטבול: מה היא אמרה?

משה אבוטבול: אם אין לחם, שיאכלו עוגות.

משה אבוטבול: אז מה נגיד עכשיו לאנשים?

משה אבוטבול: אם אין אוזני המן, שיאכלו חצץ.

משה אבוטבול: אין מה לעשות, זה מה ששר האוצר רוצה.

משה אבוטבול: בסוף תהיה פה מהפכה, כמו בצרפת, ונפיל את הממשלה.

משה אבוטבול: ואני רק רוצה לומר לכם:

משה אבוטבול: אתם יודעים שלפני הבחירות – הקירות מדברים לבני האדם.

משה אבוטבול: הוא הבטיח הבטחות אחרי הבחירות – בני האדם מדברים לקירות.

משה אבוטבול: הינה, אנחנו לא מוצאים פה אף אחד שאפשר לדבר איתו.

משה אבוטבול: ואני רק רוצה להתנצל שאולי - - -

קריאה: - - -

משה אבוטבול: מייד.

משה אבוטבול: מייד.

משה אבוטבול: אני כבר מסיים.

משה אבוטבול: חברים, זה בוקע לי מהלב.

משה אבוטבול: אני ממש כואב.

משה אבוטבול: אני לא ישנתי בלילה.

משה אבוטבול: אני קמתי.

משה אבוטבול: ישנתי ב-01:00, וקמתי בשעה 05:00, לא יכולתי.

משה אבוטבול: אני אמרתי: במה אני יכול לשכנע כדי שיצביעו בעד החוק?

משה אבוטבול: הינה, משמים הזדמן שיהיה לי רוב, אבל אני חייב רק לומר לעם היושב בציון, ובזה אני מסיים: אני מתנצל, מתנצל - - -

אחמד טיבי: - - -

משה אבוטבול: לא, אני בסדר.

משה אבוטבול: לכולם, אחמד.

משה אבוטבול: זה טוב, ההצעה שלי היא לכולם.

משה אבוטבול: גם אתם תקבלו מעבר ל-53 מיליון.

אחמד טיבי: - - -

משה אבוטבול: אני רוצה רק לסיים.

משה אבוטבול: קודם כול, אני מתנצל שאני מפריע לראש הממשלה בשנת הצוהריים, אבל יש לי הצעה קטנה לראש הממשלה היקר.

משה אבוטבול: לימדו אותי, כשעשיתי פעם דיאטה, שיש ארוחה, ויש גם ארוחות ביניים.

משה אבוטבול: אני מציע לראש הממשלה בנט, תעשה גם כן שנת ביניים.

משה אבוטבול: יש שנת לילה ויש שנת צוהריים, אבל גם, כל כמה שעות, תיקח שנת ביניים, ותנוח טיפה.

משה אבוטבול: אני מציע לראש הממשלה בנט: תעשה גם שנת ביניים.

משה אבוטבול: יש שנת לילה ויש שנת צוהריים, אבל גם כל כמה שעות תיקח שנת ביניים, תנוח טיפה.

משה אבוטבול: לכן אני אומר את זה ואני מסיים.

משה אבוטבול: חברים, קראנו בהפטרה שאנחנו יודעים – אני מסיים את זה, חברים יקרים.

משה אבוטבול: אני מבקש מכבוד היושב-ראש: אתה אדם הגון, אתה אדם שבאמת יודע לכבד את המעמד.

משה אבוטבול: אנא, שר האוצר כל הזמן הולך ולוגם לו קפה בכוסות חד-פעמיות כפולות מול אותם עצמאים.

משה אבוטבול: לא ייתכן שהוא שותה קפה, לוגם קפה כשאנשים בוכים לו.

משה אבוטבול: תצרף לו לפחות לקפה קצת אוזני המן, שיהיו לו אוזני המן.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לא - - -

משה אבוטבול: שיהיו לו אוזני המן, אוזני המן לשר האוצר.

צבי האוזר: לא לשים - - -

משה אבוטבול: לא ייתכן שהוא שותה קפה בלי אוזני המן.

צבי האוזר: תודה רבה, תודה רבה.

משה אבוטבול: אנחנו נשלם על אוזני המן של לי-בר-מן.

צבי האוזר: תודה רבה, תודה רבה.

צבי האוזר: אגב, חבר הכנסת אבוטבול, "ילדים זה שמחה" – כתב את המילים יהושע סובול.

צבי האוזר: שלמה כמובן ביצע בברירה הטבעית וכתב את הלחן, אבל צריך להגיד דברים בשם אומרם, ובהקשר של כתיבת המילים זה יהושע סובול.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לתשובת הממשלה.

צבי האוזר: השרה אורית פרקש תציג את עמדת הממשלה.

משה אבוטבול: על כזה נאום כואב, מה יש להגיב?

אורית פרקש הכהן: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברי כנסת נכבדים, ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה להתנגד להצעת החוק.

אורית פרקש הכהן: יש קורלציה בין גובה קצבאות הילדים לשיעור ההשתתפות בשוק התעסוקה, והעמדה היא שסביר שהצעד הזה שרוצים לקדם בהצעת החוק יפגע בהשתתפות של אוכלוסיות שונות בשוק התעסוקה, בניגוד למדיניות ולמהלכים השונים שמנסה הממשלה לקדם בנושא זה.

אורית פרקש הכהן: הממשלה כן מחויבת לסיוע לאוכלוסיות מוחלשות, וזה מתבצע באופנים ממוקדים יותר, שנותנים מענה ספציפי לאוכלוסייה שזקוקה לכך.

אורית פרקש הכהן: הצעת החוק בנוסח האמור, לעומת זאת, צפויה להביא להקצאת תקציב לא יעילה.

אורית פרקש הכהן: כאן אני רוצה גם לומר שהעלות התקציבית של ההצעה הזו הוערכה, והיא עומדת על 11 מיליארד שקלים רק בשנה אחת.

אורית פרקש הכהן: רק לאחרונה אושר תקציב המדינה, ובמסגרתו ניתנו מענים שונים לאוכלוסיות הנמצאות במצב כלכלי קשה ולאוכלוסיות מוחלשות.

אורית פרקש הכהן: במסגרת זו הוקצה סכום של 1.5 מיליארד שקלים לצורך הגדלת קצבת השלמת הכנסה, כמו שאתם יודעים.

אורית פרקש הכהן: צעד זה הוביל לכך שכלל הקשישים בישראל הפכו לכאלה שעולים מעל - - -

צבי האוזר: אני מבקש לא לאכול באולם.

אוריאל בוסו: לא אכלתי.

צבי האוזר: לא אתה, אבל חבר הכנסת ארבל אוכל.

צבי האוזר: באמת, לא מכובד.

צבי האוזר: חברים, לא מכובד.

צבי האוזר: אוזן המן, איזו כוסית קטנה, איזה משהו – בחייכם, מה?

אוריאל בוסו: תגיד שגם אתה רוצה.

צבי האוזר: אומות העולם מסתכלות, ילדי ישראל.

שלמה קרעי: מה מסתכלים?

שלמה קרעי: מסתכלים על הכיסאות הריקים.

צבי האוזר: יפה, הביקורת.

צבי האוזר: אין זה מצדיק אכילה במליאה.

צבי האוזר: אין זה מצדיק אכילה.

צבי האוזר: שומו שמיים, אתה יודע.

משה אבוטבול: גם אנחנו אכלנו אותה עם הממשלה הזאת.

משה אבוטבול: אנחנו אכלנו אותה יום ולילה.

שלמה קרעי: הוא אוכל לנו את הלב.

צבי האוזר: בבקשה, בבקשה.

צבי האוזר: תודה רבה.

אורית סטרוק: קונסולית שלא תשיר התקווה זה לא מפריע לך?

אורית סטרוק: קונסולית שלא תשיר את התקווה זה לא מפריע לך?

צבי האוזר: אני מבקש לאפשר לשרה להמשיך לדבר.

אורית פרקש הכהן: הממשלה גם קבעה לאחרונה, כפי שאתם יודעים, את הגדלת שכר המינימום, את הגדלת התשלומים לניצולי שואה; על קשישים דיברנו; דמי הקיום לחיילים עלו ב-50%.

אורית פרקש הכהן: בעצם כן מטפלים הרבה מאוד באוכלוסיות מוחלשות – בהגדלת נקודות הזיכוי במס בגין חינוך הילדים להורים עובדים וכו'.

אורית פרקש הכהן: באשר להגדלת הנחות הארנונה המוצעת בהצעה הזאת, היא צפויה להפחית את הכנסותיהן של הרשויות המקומיות בכ-700 מיליון שקלים בשנה, והיא לא מביאה בחשבון את העלות השולית הפוחתת לנפש במשק בית, כלומר שבעצם, במשפחות, ככל שיש יותר ילדים, כבר העלות מבחינת המשפחה יותר קטנה.

אורית פרקש הכהן: היא מייצרת הנחה רגרסיבית שלא מתחשבת במצבן הכלכלי של המשפחות ומהווה תמריץ שלילי מובהק לתעסוקה בקרב משפחות מן המעמד הנמוך.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

צבי האוזר: עמדת הממשלה, אם כך, להתנגד.

משה אבוטבול: אני רוצה לענות.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת אבוטבול.

צבי האוזר: אני מציע לא להיכנע ללחץ החברים.

צבי האוזר: אם יש לך עניין להשיב, אתה מוזמן.

משה אבוטבול: - - -

צבי האוזר: ויתרת על התשובה.

צבי האוזר: אז אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 29

צבי האוזר: נמנעים – אין

משה גפני: לא נקלט, לא נקלט.

צבי האוזר: ההצבעה של חבר הכנסת לא נקלטה.

שלמה קרעי: לא שמעתי שהכרזת על הצבעה.

שלמה קרעי: אבקש להוסיף אותי לפרוטוקול.

צבי האוזר: את חבר הכנסת קרעי אני מוסיף לפרוטוקול כמי שתמך בהצעה, וחבר הכנסת גפני אומר שיש איזו תקלה ולא נקלט.

משה גפני: תודה רבה.

צבי האוזר: קרעי ביקש לפרוטוקול.

צבי האוזר: אני מבקש כן להוסיף את חבר הכנסת גפני.

צבי האוזר: אם כך, 30 חברי כנסת היו בעד, מתנגדים אין, נמנעים אין.

צבי האוזר: אני קובע כי הצעת החוק של חבר הכנסת משה אבוטבול עברה בקריאה הטרומית והמשך הליך החקיקה יידון בוועדת העבודה והרווחה.

צבי האוזר: יש כאן בקשה לוועדת כספים.

צבי האוזר: אם כן, העניין יעבור לוועדת הכנסת כדי לדון באיזו ועדה יימשכו הדיונים הקשורים להליך החקיקה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/921/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת חוק 921/24, הצעת חוק צירוף משפחות נפגעי טרור כצד להליך המשפטי (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אוריאל בוסו.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: חבר הכנסת בוסו, עד עשר דקות לרשותך.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, החוק שעולה כעת להצבעה – מדובר בחוק שאני קורא לו "חוק הרב שי אוחיון", השם ייקום דמו.

אוריאל בוסו: בחודש אלול שנת תשפ"ו, בצומת סגולה בפתח תקווה, נרצח הרב שי אוחיון.

אוריאל בוסו: אני מכיר את המשפחה, ליוויתי אותם בכל מהלך הפטירה, לצערנו, ולאחר מכן.

אוריאל בוסו: אני בקשר עם האלמנה הגב' סיון, תיבדל לחיים ארוכים.

אוריאל בוסו: שוחחתי איתה לפני כמה דקות ועדכנתי אותה.

אוריאל בוסו: הצעת החוק הזאת עלתה כצורך השעה בעקבות המקרה.

אוריאל בוסו: אני יושב כאן בכנסת, והיו דיונים לאחר כמה חודשים, ובית המשפט דחה פעם אחר פעם את הריסת ביתו של המחבל.

אוריאל בוסו: אני מדבר עם האישה, והיא מתקשרת אליי ואומרת לי: כרגע ראיתי בתקשורת שבית המשפט החליט לדחות את הריסת ביתו של המחבל.

אוריאל בוסו: עכשיו תחשבו שהאלמנה יושבת בבית, ומבחינתה כל אירוע כזה זה אירוע טראומטי נוסף, כאילו עכשיו קרה המקרה.

אוריאל בוסו: אמרתי לה: מה זאת אומרת?

אוריאל בוסו: לא עדכנו אותך מהצבא, מבית המשפט?

אוריאל בוסו: את אשתו של הנפגע, משפחה של נפגע טרור.

אוריאל בוסו: היא אומרת: לא יודעת שום דבר.

אוריאל בוסו: היה דיון נוסף בבית המשפט העליון והיא ביקשה להציג את עמדתה; בכל זאת היא הנפגעת העיקרית.

אוריאל בוסו: בית המשפט אומר: את לא צד בהליך.

אוריאל בוסו: היא הייתה צריכה לכתוב מכתב אישי לנשיאת בית המשפט העליון בשביל שיאפשרו לה לשאת את דברה.

אוריאל בוסו: היא באמת דיברה.

אוריאל בוסו: לאחר מכן בוצעה הריסה.

אוריאל בוסו: ואז שאלתי קצת, כחבר ועדת החוץ והביטחון באותה תקופה: מה ההליך?

אוריאל בוסו: הרי – זה הליך אזרחי?

אוריאל בוסו: הליך של הצבא?

אוריאל בוסו: האם האישה הזאת, אין לה צד?

אוריאל בוסו: אמרו: אין לה צד בהליך הזה.

אוריאל בוסו: ולכן הצעת החוק הזאת נועדה לקבוע שמשפחות נפגעי הטרור יהיו חלק בהליך, גם כשמדובר בהליך אזרחי וגם כשמדובר בהליך צבאי.

אוריאל בוסו: א.

אוריאל בוסו: לגבי היידוע, לגבי העמדת הדברים והצגת הדברים בבית המשפט.

אוריאל בוסו: עכשיו אני אומר לכם את עמדת משרד המשפטים – למה הם מתנגדים.

אוריאל בוסו: הם אומרים, וזה אולי מה שתציג השרה, שהליך הריסת הבית, למשל – אגב, לא מדובר רק בהריסת הבית.

אוריאל בוסו: שחרור לפני הזמן, ועוד הליכים שעומדים מול המחבלים או מול כל מה שקורה מול מהמדינה.

אוריאל בוסו: אז הם אומרים שהליך הריסת הבית זה הליך הרתעתי, ולא ענישתי, אחרת בית המשפט לא - - - אני לא מבקש להעביר את נושא הריסת הבית מהליך הרתעתי להליך ענישתי.

אוריאל בוסו: שזה יישאר בצד ההרתעתי, אבל גם בצד הזה, המשפחות חייבות להיות צד בנושא.

אוריאל בוסו: במשרד המשפטים הסכימו איתי שיש כאן לקונה ושצריך לתקן אותה, אבל הם לא מוכנים דרך הצעת החוק הזאת.

אוריאל בוסו: לכן אני קורא לכם, חברי הכנסת, בקצת רגישות, לא מדובר פה לא בהליך שעולה כסף ולא בשום דבר, אלא מדובר בלתקן עוול שהוא פשוט לקונה, שאף אחד לא חשב עליו.

אוריאל בוסו: ואת זה אנחנו עושים עכשיו, כדי שלפחות שאר המשפחות – חלילה, שלא יהיו, אבל יהיו חלק מההליך ויוכלו להציג את עמדתן.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בשם הממשלה, תשיב השרה אורית פרקש.

אורית פרקש הכהן: אני אשיב בשם - -

צבי האוזר: בשם השר.

צבי האוזר: כן, בשם השר.

אורית פרקש הכהן: - - שר המשפטים, בבקשה.

אורית פרקש הכהן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, התייחסות להצעת חוק צירוף משפחות נפגעי טרור כצד להליך משפטי, ושמענו כמובן את הדברים של חבר הכנסת אוריאל בוסו.

אורית פרקש הכהן: הצעת החוק מבקשת לעגן את מעמדם של נפגעי טרור ובני משפחותיהם בשורה של דינים שמסדירים סמכויות מינהליות ושיפוטיות, שניתן להפעילן ביחס למבצעי פעולות טרור, כך שתוקם לבני המשפחה הזכות לקבל מידע על הפעלת הסמכות המינהלית או השיפוטית, ביחס למבצעי הפיגוע שממנו נפגעו, וכן תקום להם הזכות להיות צד להליכים השיפוטיים המתנהלים ביחס להפעלת אותן הסמכויות.

אורית פרקש הכהן: וכן מוצע להחיל את הוראות חוק זכויות נפגעי עבירה על הליכים פליליים בבתי המשפט הצבאיים באיו"ש באופן קונקרטי.

צבי האוזר: חבר הכנסת מלכיאלי, חבר הכנסת מלכיאלי, אני רואה שהשיחה ארוכה, שיחה ארוכה.

צבי האוזר: אתה יכול לעשות אותה בסוף?

צבי האוזר: מסור לה דרישת שלום מהמליאה.

צבי האוזר: בבקשה.

אורית פרקש הכהן: באופן קונקרטי, מוצע לתקן את תקנה 109 לתקנות ההגנה (שעת חירום), 1945, שעניינה צווי הגבלה ופיקוח על תנועותיו של אדם לתכלית מניעתית, וכן את תקנה 119 לתקנות ההגנה, שעניינה הריסת בתי מחבלים לתכלית הרתעה; מוצע לתקן את סעיף 11 לחוק האזרחות, התשי"ב–1952, שעניינו ביטול אזרחותו של מי שביצע מעשה טרור, וכן את סעיף 11א רבתי לחוק הכניסה לישראל, התשי"ב–1952, שעניינו ביטול רישיון לישיבת קבע של מי שהפר אמונים למדינת ישראל.

אורית פרקש הכהן: ועוד מוצע לתקן את סעיף 8ב רבתי לחוק הממשלה, התשס"א–2001, שעניינו החלטות ממשלה לשחרר אסיר מכוח במסגרת עסקה מדינית.

אורית פרקש הכהן: לבסוף, מוצע לתקן את חוק זכויות נפגעי עבירה התשס"א–2001, ולקבוע כי הוראותיו יחולו, בשינויים המחויבים, בבתי המשפט הצבאיים באיו"ש.

אורית פרקש הכהן: וזו ההתייחסות.

אורית פרקש הכהן: מבלי לגרוע, או להמעיט בסבלם של נפגעי הטרור ובני משפחותיהם, ומבלי להמעיט מן הצורך לתת מענים לרצונם לקבל מידע ועדכון, שברוב המקרים ניתנים גם ללא הוראות החוק, ההצעה שלפנינו מעוררת קשיים נכבדים, ובפרט בכל הנוגע למתן הזכות להצטרף כצד להליכים שלטוניים שהמדינה מנהלת, ועל כן הממשלה מתנגדת לה.

אורית פרקש הכהן: כאשר מבצע פעולות טרור נתפס ומועמד לדין בישראל עומדות לבני המשפחה הזכויות המהותיות הקבועות בחוק זכויות נפגעי עבירה.

אורית פרקש הכהן: כלומר, עיקרן של זכויות אלה, בהתאמות מסוימות, הוחלו גם על איו"ש, וחלות בהליכים פליליים המתנהלים בבתי המשפט הצבאיים, והתביעה הצבאית מעניקה בפועל למשפחות שכולות שאיבדו את יקיריהן בפעילות טרור את הזכויות הנתונות לנפגעי עבירה על פי הדין בישראל.

אורית פרקש הכהן: לכן התיקון המוצע לחוק אינו דרוש.

אורית פרקש הכהן: ואולם, אין בחוק זכויות נפגעי עבירה, או בחקיקה פלילית אחרת, כדי להקנות לנפגע העבירה מעמד של צד בהליך הפלילי, ובוודאי לא במסגרת הליכים מינהליים שמחוץ להליך הפלילי.

אורית פרקש הכהן: סמכויות מינהליות אלה, מהמורכבות בספר החוקים במדינת ישראל, אינן מהוות חלק מהענישה שאותה מוסמך בית המשפט להטיל בהליך הפלילי.

אורית פרקש הכהן: סמכויות אלה מופעלות למניעת פעילות מסוכנת בעתיד, או לצורך יצירת הרתעה, צופת פני עתיד, כלפי מפגעים עתידיים פוטנציאליים.

אורית פרקש הכהן: לכן, סמכויות אלה מסורות לרוב בידי גורמי הרשות המבצעת או ועדות מעין שיפוטיות בהליך מינהלי או מעין שיפוטי עצמאי, ונפרדות מהותית מן ההליך הפלילי.

אורית פרקש הכהן: עמדת המדינה, שהוצגה פעמים רבות בהליכים משפטיים, היא כי סמכויות אלה כולן הן סמכויות מינהליות ממשלתיות ביסודן, צופות פני עתיד, שתכליתן הרתעתית ומניעתית.

אורית פרקש הכהן: הצעת החוק עלולה לשנות את מהותם של הצעדים הללו, ובכך לכרסם מתכליתם ההרתעתית ולפגום בהצדקה לשימושים חריגים ביחס למפגעים.

אוריאל בוסו: - - -

אורית פרקש הכהן: הגורמים המופקדים על שיקולים של מניעה והרתעה הם גורמי הביטחון, על סמך המודיעין שבידם והערכותיהם המקצועיות.

אורית פרקש הכהן: לעניין הידוע של נפגעי הטרור – ברור רצונן של משפחות נפגעי הטרור לקבל מידע על ההחלטות המינהליות.

אורית פרקש הכהן: זהו רצון מובן וראוי לכיבוד ולהתייחסות.

אורית פרקש הכהן: ולפיכך, ראוי לקיים חשיבה ממשלתית בנושא כדי לברר מהו המנגנון המתאים להעברת המידע למשפחות.

אורית פרקש הכהן: בהקשר זה יצוין כי אגף הסיוע המשפטי במשרד המשפטים מעניק סיוע למשפחות שאיבדו את יקיריהן כתוצאה מפעילות טרור החל משנת 2017, במסגרת החלטת ממשלה 2777.

אורית פרקש הכהן: החלטות הממשלה הן המסגרת הנכונה לטפל בנושא הזה.

אורית פרקש הכהן: ומטעמים אלה הממשלה מתנגדת להצעה.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להגיד לך משהו, חבר הכנסת בוסו, אחרי שהקראתי - -

איתן גינזבורג: ב-40 השניות שנותרו לך, גברתי.

אורית פרקש הכהן: - - את ההודעה מטעם שר המשפטים.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שהיטבת לתאר את הרציונל של התנגדות.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שבנושא היידוע, חובה על הממשלה לעשות שינוי.

אורית פרקש הכהן: ולכך בעצם מתחייבים בהודעה הזו מטעם שר המשפטים.

אורית פרקש הכהן: אני מכירה את הבעיה הזאת, דרך אגב, גם בהליכים פליליים.

אורית פרקש הכהן: ולגופם של דברים, כמו שגם צפית את התגובה – בעצם התפיסה היא שבהחלטות הרוחביות ובסמכויות המהותיות, הממשלה רואה את עצמה כמישהו שחייב לקבל החלטות משיקולים רוחביים של משרד הביטחון, בלי לערב שיקולים פרטניים שיכולים להיות בעלי השלכות רוחביות לתפיסת הביטחון וההרתעה של ישראל.

אורית פרקש הכהן: ועל כן, הממשלה רוצה להשאיר את הסמכות בידה כריבון.

אורית פרקש הכהן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרת הטכנולוגיה והחדשנות והמדע.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, אתה רוצה להצביע?

איתן גינזבורג: מוותר על הזכות?

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: אנא שבו, בבקשה.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע על הצעת חוק צירוף משפחות נפגעי טרור כצד להליך משפטי (תיקוני חקיקה), של חבר הכנסת אוריאל בוסו וקבוצת חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד החוק?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24

איתן גינזבורג: ההצעה להעביר את הצעת חוק צירוף משפחות נפגעי טרור כצד להליך המשפטי (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

איתן גינזבורג: בעד – 24, נגד – ארבעה, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה המוקדמת, ותועבר להמשך דיון בוועדת החוץ והביטחון - - -

מיכל שיר סגמן: חוקה.

מיכל שיר סגמן: חוקה.

איתן גינזבורג: חוקה?

איתן גינזבורג: תעבור לקביעת ועדה בוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1276/24; נספחות]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק פיקוח על בתי ספר (תיקון – איסור התחזות לגננת), של חברת הכנסת קטי שטרית וחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

איתן גינזבורג: תנמק את הצעת החוק חברת הכנסת קטי שטרית.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: - - -

איתן גינזבורג: את יכולה לבדוק בעצמך שם, בכפתור התוצאות.

איתן גינזבורג: אפשר להודיע שהצבעת בעד, והתכוונת להצביע נגד, אך זה לא ישנה את ההצבעה, וזה ייאמר רק למען דברי הימים של הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: - - - הצבעתי בעד - -

איתן גינזבורג: כן, אז הינה, אמרתי את זה.

איתן גינזבורג: בטעות הצבעת בעד.

עאידה תומא סלימאן: - - ורציתי להתנגד.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: הדברים נאמרו, נרשמו, נקלטו, וההיסטוריה תדע זאת.

איתן גינזבורג: ההיסטוריה תדע זאת.

איתן גינזבורג: בבקשה גברתי, עשר דקות לרשותך.

קטי קטרין שטרית: תודה, אדוני היושב-ראש.

קטי קטרין שטרית: גבירותיי השרות, אני מאוד שמחה שנמצאת איתנו גם שרת החינוך.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לדבר על הצעת החוק הזו – ואני באה ממקום של מי שהייתה מורה הרבה מאוד שנים, והנושא הזה מאוד קרוב לליבה.

ינון אזולאי: עד עכשיו את מורה, לא יעזור לך כלום.

קטי קטרין שטרית: נכון.

קטי קטרין שטרית: כולנו יודעים שבתקופה האחרונה אנחנו עדים לפרסומים רבים של מקרי התעללות מזעזעים בקטינים.

קטי קטרין שטרית: בדיווחים השונים שנמצאים בכלי התקשורת פורסם, לא מעט פעמים, שמדובר בגננת שמתעללת, בעוד שאין מדובר בעובדי הוראה כלל, ובעיקר מדובר במטפלות בפעוטונים, שאינן בהכרח בעלות תואר בהוראה או בעלות הכשרה מתאימה.

קטי קטרין שטרית: אף שהסתדרות המורים ציינה בכל אמצעי התקשורת שלא מדובר בעובדי הוראה בכלל, הנזק לתפקיד הגננת ואמון הציבור בה מתמעט בכל יום כתוצאה מהמצב הזה.

קטי קטרין שטרית: המטרה של החוק הזה, של הצעת החוק שלי, היא למנוע את הטעיית הציבור.

קטי קטרין שטרית: זה לא עולה כסף, לא מדובר באיזושהי לוגיסטיקה כזו או אחרת.

קטי קטרין שטרית: פשוט שמטפלת לא תשתמש במילה גננת.

קטי קטרין שטרית: לא ייתכן שעובדת הוראה, שמשקיעה כל כך הרבה שנים בלימוד המקצוע הנכסף הזה, המאתגר הזה, הטוב, המחנך – תגיע מישהי אחרת, שהיא מטפלת בסך הכול, עשתה אולי איזשהו קורס קטן, ותיקרא גננת.

קטי קטרין שטרית: מטרתו של החוק הזה היא למנוע הטעיית ציבור לחשוב ששירות השמרטפות המוצע הוא גן מפוקח, או כי מדובר באיזשהו בעל מקצוע מוסמך, כשלא כך הדבר.

קטי קטרין שטרית: ללא הענקת ההגנה על הכינוי גננת, הציבור עלול לפרש את התואר גננת כעדות לכישוריו של אדם ולאופי של אותו אדם.

קטי קטרין שטרית: בנוסף, הענקת ההגנה האמורה היא זו שתביא להעלאת מעמדם הפרסונלי של עובדי ההוראה – מורים וגננות כאחד.

קטי קטרין שטרית: זוהי מטרה חברתית שיש בה חשיבות רבה.

קטי קטרין שטרית: עם העלאת מעמד עובדי ההוראה, המקצוע יהיה אטרקטיבי יותר, חשוב יותר, טוב יותר.

קטי קטרין שטרית: חוק הפיקוח על בתי ספר מ-1969 אינו מתייחס להגנה על כינוי במילה הגננת.

קטי קטרין שטרית: ההגנה מפני התחזות קיימת במקצועות אחרים, למשל, עריכת דין.

קטי קטרין שטרית: אנחנו יודעים שמשפטן לא יכול להגיד שהוא עורך דין.

קטי קטרין שטרית: הוא משפטן, הוא לא עורך דין.

קטי קטרין שטרית: כך גם בעבודה סוציאלית, וכך גם במקצועות אחרים.

קטי קטרין שטרית: ראוי כי באופן דומה תוחל הגנה על הציבור גם מפני מטפלות שאינן גננות, ואשר מתחזות לגננות.

קטי קטרין שטרית: ההגנה, הכוללת סנקציה פלילית, מתאימה מאוד לצורך העניין, ולפיכך מוצע בהצעת החוק שלי, שתחיל הגנה על הכינוי גננת, כך רק שעובדי הוראה בעלי רישיון ממשרד החינוך יהיו רשאים לשאת במקצוע הזה שנקרא גננת, בשם הזה גננת.

קטי קטרין שטרית: זה אולי נשמע איזשהו חוק שהוא קצת קטנוני, או אולי קצת פוגע, אבל בבואנו לחוקק את החוק הזה, המטרה שלנו, קודם כול, שכל הורה שהילד שלו צריך להגיע למסגרת חינוכית ידע שהוא מביא את הילד שלו לגן שיש שם אדם מוסמך – כי היא משתמשת במילה גננת או גנן.

קטי קטרין שטרית: מה קורה למי שלא גננת בהכשרה שלה, והיא פותחת גן ילדים?

קטי קטרין שטרית: אנחנו לא יודעים מה הכשרתה; לא יודעים מה היכולות שלה מבחינה חינוכית; מחזיקה כמה ילדים, ובסופו של דבר ההורים האלה מוצאים את עצמם במקרה – כמו שאנחנו יודעים בכמה מקרים.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להודות לשרת החינוך, שאני יודעת שהנושא הזה קרוב לליבה, ולהסתדרות המורים, שגם הנושא הזה קרוב לליבם.

קטי קטרין שטרית: בסך הכול הסתדרות המורים – שמותקפת מכל הכיוונים, אנחנו יודעים כמה היא מותקפת, גם באמצעי התקשורת – ובסך הכול התפקיד שלהם הוא להגן על עובדי ההוראה.

קטי קטרין שטרית: והם אומרים: גננת תיקרא גננת רק אם היא עברה את ההכשרה המתאימה וקיבלה תעודה מוסמכת, רק לה יקראו גננת.

קטי קטרין שטרית: שאר כל מי שרוצה לעבוד, מטפלות – שאני חלילה וחס לא פוגעת בהן, יש מטפלות מצוינות, אני לא כוללת את כל הנושא הזה, אבל היא מטפלת, היא לא גננת.

קטי קטרין שטרית: לכן, אני ממש מבקשת שנוכל להצביע בעד, ושההצעה הזאת תקבל קדימות גם במשרד החינוך.

קטי קטרין שטרית: אין לי שום בעיה שהממשלה תציע את ההצעה הזו, וכן תמשיך איתה, אבל מאוד חשוב להגן על עובדי ההוראה.

קטי קטרין שטרית: סיימתי, תודה רבה.

איתן גינזבורג: יש דרכים חדשות, אני מבין, להעביר מסרים במליאה.

איתן גינזבורג: כן, תשיב שרת החינוך בשם הממשלה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, אכן אני מסכימה שמי שלמדה בעבור תואר גננת צריכה להיקרא גננת וכל האחרות, צריך להתייחס אליהן בהתאם להשכלה שלהן, להכשרה שלהן, עם כל עבודת הקודש שהן עושות.

יפעת שאשא ביטון: ההצעה הזו, כמובן, נדונה בוועדת שרים.

יפעת שאשא ביטון: גם היה לי שיח עם חברת הכנסת קטי שטרית, כי הנושא הוא באמת חשוב, וצריך לעשות סדר, אגב, בהגדרות החינוכיות-מקצועיות בכל שדרת החינוך – במיוחד בהינתן שמעונות היום נכנסו לתוך משרד החינוך, וגם שם אנחנו רוצים לתת להם את המקום המקצועי הראוי, במיוחד לנוכח ההכשרה שהן תעבורנה, אבל גם לוודא שהן לא תיקראנה גננות.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עובדים על הצעת חוק ממשלתית שעוסקת בכלל בנושא של מעמד המורה, ההוראה והגננת כמובן, ואנחנו נגדיר מחדש גם את מעמדן של המטפלים והסייעות, כי אני חושבת שלא מכבד לקרוא להן מטפלות וסייעות.

יפעת שאשא ביטון: הן צריכות להיות חלק מכוח החינוך שיש לנו בתוך המערכת, ולכן גם בכך אנחנו נטפל.

יפעת שאשא ביטון: לכן אנחנו הצענו לדחות את הבקשה הזו בחודש, כדי שאנחנו נוכל להשלים את המשימה מבחינת ההגדרות המשפטיות, ואז אנחנו נוכל להביא יחד גם את הצעת החוק החשובה שלך, וגם את הצעת החוק שלנו.

יפעת שאשא ביטון: לכן אנחנו ממליצים לבית, ככל שזה עולה להצבעה, להתנגד, או לך – למשוך את ההצעה הזו.

יפעת שאשא ביטון: ההחלטה שלך.

קטי קטרין שטרית: אני מעדיפה שנצביע עליה, ואם אתם כממשלה תקדמו את זה, אני מסירה את הכובע.

קטי קטרין שטרית: אבל קודם כול נצביע.

יפעת שאשא ביטון: מאה אחוז.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, תרצי להשיב?

קטי קטרין שטרית: אני מסירה את הכובע, אבל לא מסירה את החוק.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: מי בעד הצעת חוק הפיקוח על בתי הספר?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

קריאה: - - - תגידי לבנט - - - איפה הקואליציה שלו?

יואב קיש: אם השרה לא שכנעה, אז אפשר להצביע בעד?

יואב קיש: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 14

יואב קיש: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 14, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה המוקדמת - -

יפעת שאשא ביטון: שיעבור לוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: - - ותועבר?

יפעת שאשא ביטון: לוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: לוועדת הכנסת, שרת החינוך.

איתן גינזבורג: לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2756/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק עמדות טעינת רכבים חשמליים בתחנות דלק, של חברי הכנסת יריב לוין וגילה גמליאל.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת יריב לוין לנמק את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: כבוד השרה, חברות וחברי הכנסת, אני שמח להביא כאן, בפני הכנסת, את הצעת החוק המשותפת לחברת הכנסת גילה גמליאל ולי, בעניין שהוא כל כך פשוט וכל כך טריוויאלי, שאפילו בממשלה, יש לומר הכול-כך לא קוהרנטית הזו, פשוט אי-אפשר להבין איך מתנגדים לה.

יריב לוין: בכל העולם יש מהפכה של מעבר לשימוש ברכבים חשמליים, כי זה מונע זיהום אוויר, מונע מטרדי רעש, וגם בסוף זול יותר לשימוש מאשר דלק.

יריב לוין: רק במדינת ישראל באה הממשלה וביד אחת מספרת שהיא מקדמת את הנושא, וביד השנייה, באותו יום, מתנגדת כאן, קודם כול, לחוק הקודם שכבר העברתי כאן על עידוד תחבורת אופניים, ועכשיו, שיא השיאים – אתה יודע למה מתנגדים כאן, אדוני היושב-ראש?

יריב לוין: להצעה שקובעת שבכל תחנת דלק יוקמו עמדות טעינה לרכבים חשמליים.

יריב לוין: אז איפה נקים את עמדות הטעינה?

יריב לוין: באמצע היער?

יריב לוין: על העצים?

יריב לוין: באמת, כמה אפשר?

יריב לוין: הרי יש איזה גבול לציניות.

יריב לוין: זו ההצעה.

מאיר פרוש: - - - מזדהה אתך.

יריב לוין: אני במפורש אומר כאן, חברות וחברי הכנסת: אני חושב שזו תעודת קלון ממש, ובעיקר, אגב, למפלגה אחת, למרצ, שלא נמצאת כאן, שדיברה שנים על נושא הגנת הסביבה ועל דברים ירוקים, ובסופו של דבר מתנגדת ופעם אחר פעם מפילה חוקים חשובים בנושא הזה.

יריב לוין: אני שמח שהיום החוק הזה יעבור בגלל ההיעדרות של הקואליציה, ולא בגלל תמיכת הממשלה, ואני חושב שראוי שהממשלה תעשה בעניין הזה חושבים, תכה על חטא ותאפשר לקדם את החוק הזה כאן, ולא תעביר אותו עכשיו לוועדת הכנסת כדי לתקוע אותו.

יריב לוין: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יריב לוין.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שרת המדע, הטכנולוגיה והחדשנות להשיב בשם הממשלה.

שלמה קרעי: שמעת?

שלמה קרעי: שמעת את יעל דן עכשיו, איך היא לא מצליחה לנשום - - - שהממשלה תתפרק, ומרב מיכאלי, בריאיון, מרגיעה אותה – אומרת לה: תנשמי עמוק.

שלמה קרעי: זו התקשורת.

קריאה: זה לא להאמין מה שקורה - - -

שלמה קרעי: לא להאמין.

שלמה קרעי: יעל דן עכשיו - - -

אורית פרקש הכהן: שתף אותנו, חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: רגע, רגע, רגע.

אורית פרקש הכהן: רגע, הוא מעדכן אותנו.

שלמה קרעי: יעל דן, בריאיון עם מרב מיכאלי, מתחילה להגיד לה: מה אתם עושים?

שלמה קרעי: הממשלה תיפול.

שלמה קרעי: היא אומרת לה: יעל, תירגעי, הכול בסדר.

שלמה קרעי: אני מציעה לנשום עמוק.

שלמה קרעי: אבל ברדוגו - - -

קטי קטרין שטרית: אני מציעה שתעדכנו את התקשורת.

קטי קטרין שטרית: הפגישה עם גנץ ולפיד הסתיימה?

אופיר כץ: - - - התקשורת - - - כמו שצריך.

אורית פרקש הכהן: חבר הכנסת יריב לוין, ברשותך, אני אקריא את מה שאמרו לי, ואחרי זה בכל זאת יש לי מה להגיד לך.

אורית פרקש הכהן: כמו שאתה יודע, יש לי רקע בתחום הזה.

אורית פרקש הכהן: אז זו תשובת שרת האנרגיה - - -

איתן גינזבורג: זה בשם שרת האנרגיה.

אורית פרקש הכהן: אני משיבה – יש לי היום הרבה כובעים.

אורית פרקש הכהן: אתה אפילו לא היית בחלק.

יריב לוין: - - - שערורייה.

איתן גינזבורג: עקבתי אחרייך מקרוב.

אורית פרקש הכהן: אפילו תשובה אחת פספסו.

איתן גינזבורג: לצערי, הנוהג שבו שרים לא מגיעים להשיב להצעות חוק נמשך, אבל יושב-ראש הכנסת כבר אמר את זה - - -

יואב בן צור: לא סופרים אותך.

יואב בן צור: לא סופרים - - -

משה אבוטבול: בזה שהקואליציה - - - כולנו איתך.

איתן גינזבורג: יושב-ראש הכנסת - - -

יואב בן צור: אתם צריכים להבין שאין לכם מה לחפש בממשלה הזאת.

איתן גינזבורג: יושב-ראש הכנסת כבר אמר ששרים שלא יגיעו להשיב על הצעות החוק – הוא ידע אולי גם לא לקדם את הצעותיהם כשהם יגיעו.

קטי קטרין שטרית: זה מתווסף לשאילתות.

קטי קטרין שטרית: הבאתי גם רשימה של שאילתות ששרים לא טורחים להשיב עליהן.

איתן גינזבורג: קטי, את תמיד נמצאת בתוך האירוע – גם הפעם.

ינון אזולאי: איתן, אתה יודע מה אני אוהב אצלך?

ינון אזולאי: אתה מספר בדיחה ואתה לא צוחק.

ינון אזולאי: אתה מספר את הבדיחה ואתה לא צוחק - - -

קטי קטרין שטרית: איתן, אני מחזקת אותך.

קטי קטרין שטרית: איתן, תגיד לי, אני מחזקת אותך, גם זה לא בסדר?

איתן גינזבורג: אמרתי: אין אירוע שאת לא נמצאת בו.

קטי קטרין שטרית: 371 שאילתות – לא ענו עליהן.

איתן גינזבורג: ידך בכול, ולא נמשיך.

אורית פרקש הכהן: אני ממש מרגישה כבר מחוץ למעגל החברתי, מאז שיש את הנורבגים.

יואב בן צור: - - -

קטי קטרין שטרית: בדיוק.

קטי קטרין שטרית: אורית, אפשר גם לעשות קומזיץ.

קטי קטרין שטרית: זה מה שנשאר.

אורית פרקש הכהן: אני אקריא את תשובת שרת האנרגיה, וברשותך, חבר הכנסת יריב לוין, אני גם רוצה להוסיף כמה מילים, כי אתה נוגע בנושא מאוד חשוב.

אורית פרקש הכהן: קודם כול, זו תשובת שרת האנרגיה מטעם משרד האנרגיה על הצעת החוק של יריב לוין וגילה גמליאל.

קריאה: שוסטר, עכשיו - - -

אורית פרקש הכהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק האמורה מבקשת לקבוע שבכל תחנת דלק תוצבנה לפחות שתי עמדות טעינה רגילות ועמדת טעינה מהירה אחת.

אורית פרקש הכהן: כמו כן, מוצע כי מפעיל תחנת הדלק יקבל מהמדינה מענק בשיעור של מחצית מעלות הקמת העמדות.

אורית פרקש הכהן: נושא טעינת רכבים חשמליים וקידומו חשובים למשרד האנרגיה, אבל הצעת החוק כוללת כמה כשלים משמעותיים: ראשית, עמדות טעינה ציבוריות נדרשות כהשלמה לעמדות טעינה בבתים ובמקומות העבודה.

אורית פרקש הכהן: כבר כיום קיימות כ-1,000 עמדות טעינה ציבוריות בישראל, ולכן אין צורך בשלב זה, וגם לא בעתיד הקרוב, להוסיף עוד 1,200 עמדות טעינה.

אורית פרקש הכהן: שנית, לוחות הזמנים המצוינים בחוק והאצת התהליך גוררים הגברת עלויות שלא לצורך ולא בהתאם לצורכי השוק והתאמת מערכת ההשנאה.

אורית פרקש הכהן: אתה איתי?

אורית פרקש הכהן: לעניין המענק מן המדינה, מדובר על הטבה לא שוויונית, שהרי תחנות הדלק - - -

יואב קיש: מי איתך?

יואב קיש: מי איתך?

אורית פרקש הכהן: מגיש ההצעה.

יואב קיש: את רוצה לשכנע אותו.

אורית פרקש הכהן: כי אני רוצה שהוא יקשיב, ואז אני רוצה לדבר איתו.

יואב קיש: אבל אתם, כשרים, לא מקשיבים כשאנחנו מדברים אליכם.

אורית פרקש הכהן: לעניין המענק מן המדינה, מדובר על הטבה לא שוויונית, שהרי תחנות הדלק אינן מחולקות בחלוקה שווה בין החברות, ומתן מענק יכול לחזק את מעמדן של חלק מהחברות על פני אחרות.

אורית פרקש הכהן: כמו כן, מדובר על הוספת נטל לא שוויוני - -

יריב לוין: אבל, השרה פרקש, את לא יודעת - - -

אורית פרקש הכהן: - - בעיקר כלפי תחנות אשר כמות הרכבים שיטענו בהן יהיה נמוך עד אפסי בגלל מאפיינים שונים.

אורית פרקש הכהן: לאור האמור, עם העובדה שלהצעת החוק עלות תקציבית גבוהה, מבקשים להתנגד להצעת החוק.

אורית פרקש הכהן: הקראתי את התשובה של שרת האנרגיה, אבל, ברשותך, הייתי רוצה להגיד כמה מילים.

אורית פרקש הכהן: בסוף, אני חושבת שההצעה שלך מאוד ראויה.

יואב קיש: את לא שרת האנרגיה?

אורית פרקש הכהן: לא.

יואב קיש: אבל היית.

אורית פרקש הכהן: לא, לא הייתי.

אורית פרקש הכהן: הייתי רגולטורית.

איתן גינזבורג: היא הייתה ראש רשות החשמל, אבל בהחלט היה לה משקל בשוק האנרגיה.

יואב קיש: רגע.

יואב קיש: איזו שרה היית?

אורית פרקש הכהן: אבל הייתי שרת התיירות, כבר שכחת, יואב קיש - -

יואב קיש: בממשלה שלנו היית שרת התיירות - - -

אורית פרקש הכהן: - - את האיים הירוקים שעשינו ביחד?

אורית פרקש הכהן: כבר שכחת?

יואב קיש: בממשלה שלנו היית שרת התיירות – את זה אני זוכר.

אורית פרקש הכהן: נכון.

יואב קיש: ומה בממשלה הזו?

אורית פרקש הכהן: טוב.

אורית פרקש הכהן: יריב - -

איתן גינזבורג: המדע, הטכנולוגיה והחדשנות.

אורית פרקש הכהן: - - אני רוצה לומר לך כמה דברים.

אורית פרקש הכהן: קודם כול, אני חושבת שהנושא שאתה מעלה הוא נושא חשוב מאין כמותו.

אורית פרקש הכהן: מהבחינה הזו, להמשיך ולשים נקודות טעינה ברחבי הארץ זה דבר שצריך לעשות בדחיפות מרבית, תוך הסתכלות ארוכת טווח.

אורית פרקש הכהן: לא בדיוק כמה יש מכוניות היום, אלא לכמה רוצים להגיע, מתוך תקווה שהנגישות לעמדות ההטענה באמת תזרז את המהלך המבורך הזה, שהוא טוב לסביבה, שהוא טוב לשוק האנרגיה, שהוא טוב לזיהום ושהוא טוב לכולם.

אורית פרקש הכהן: לכן, מבחינתי, אני חושבת שעיקר התשובה כאן – בעצם, באה הממשלה ואומרת: תנו לנו לעשות את זה ולנהל את זה.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שהדבר הזה מאוד חשוב.

אורית פרקש הכהן: המדינה היא כן, לדעתי, בפיגור בהנחת הרגולציה והגישה לעמדות טעינה.

אורית פרקש הכהן: זה מהווה חסם.

אורית פרקש הכהן: בעיניי, לא מספיק רק בבתים – בהחלט צריך גם במקומות כאלה.

אורית פרקש הכהן: על איך, למה ואיך מממנים את זה, כן במענק או לא במענק – צריך להגיע למין מנגנון שוויוני, שאם הוא דורש סבסוד או לא, זו כבר תהיה החלטה, ואז זה יהיה בכל המקומות הציבוריים.

אורית פרקש הכהן: אני, ברמה האישית, חושבת שזה נושא מאוד מאוד חשוב שאתה מניח על סדר-היום.

אורית פרקש הכהן: אבל, שוב, כחברת ממשלה – ובטח אתה, כשר כל כך ותיק, מבין שהממשלה אומרת: תן לי להסדיר את זה כחלק ממדיניות כוללת.

יריב לוין: אבל, השרה פרקש - - - אני רק אגיד שני דברים.

יריב לוין: אחד – הטענה - - - מגוחכת, כי הממשלה עצמה מוציאה קולות קוראים להתקנה של עמדות טעינה לרשויות המקומיות.

יריב לוין: אז לרשות גדולה יש יותר עמדות מאשר לרשות קטנה.

יריב לוין: לפי השיטה הזאת, אי-אפשר יהיה לתת לאף אחד שום דבר.

אורית פרקש הכהן: אני מסכימה איתך שזה לא הטיעון המרכזי בתשובה.

יריב לוין: הרי זו באמת בושה לטעון דבר כזה.

יריב לוין: דבר שני, לגופו של עניין, אין בעיה.

יריב לוין: מה שעושים במצבים כאלה: מעבירים את החוק בקריאה טרומית, ואומרים: תן לנו שלושה חודשים או חצי שנה.

יריב לוין: אנחנו נערכים כדי להסדיר את העניין הזה בעצמנו.

יריב לוין: לא ניערך, לא נצליח – אולי נסכם שנעביר את העניין הזה אפילו לחקיקה, בתיאום עם הממשלה.

יריב לוין: זה - - - הרי בסוף - - -

אורית פרקש הכהן: השאלה היא אם עשית עבודה מקדימה מול משרד האנרגיה, כי לרוב ח"כ שלא עושה עבודה מקדימה מול משרדי הממשלה, אז באוטומט מרגישים שזה לא בשל.

יריב לוין: העברתי - - - יש לי ניסיון מסוים בזה.

יריב לוין: אגיד לך עוד פעם: זה פשוט כל כך לא רציני.

שלמה קרעי: אם לא היית נורבגית, היית מצביעה בעד.

יריב לוין: בסוף, בסוף, יש דברים שהם באמת דברים ציבוריים אמיתיים, שצריך לקדם אותם ואפשר לקדם אותם.

יריב לוין: וכמו שאנחנו יודעים - - - זה היה צריך להיות הדדי.

יריב לוין: אגב, זה היה - - - כל השנים.

יריב לוין: חבל שזה מתנהל בצורה הזו.

יריב לוין: אני חושב שזה לא נכון ולא טוב.

יריב לוין: אבל, את יודעת, יותר מאשר להביא את החוק אני לא יכול - - -

אורית פרקש הכהן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה, השרה.

איתן גינזבורג: אתה רוצה להשיב או שנעבור להצבעה?

קריאה: לא, לא.

איתן גינזבורג: אם כך, נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: אנא תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע.

איתן גינזבורג: מי בעד ומי נגד הצעת חוק עמדות טעינת רכבים חשמליים?

איתן גינזבורג: בבקשה, נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 16, ללא מתנגדים וללא נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק עמדות טעינת רכבים חשמליים בתחנות דלק התקבלה בקריאה המוקדמת ותעבור להמשך דיון בוועדת הכלכלה.

קריאה: ועדה למעמד האישה.

איתן גינזבורג: מעמד האישה.

איתן גינזבורג: תעבור לוועדת הכנסת, לקבוע את הוועדה שתדון בה.

שלמה קרעי: זה מעמד לרכבים – זה לא מעמד לאישה.

איתן גינזבורג: זה ייכנס לעשרת הגדולים.

איתן גינזבורג: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בעניין הכפלת מחיר הצוללות << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעה לסדר-היום מס' 1822, בנושא: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בעניין הכפלת מחיר הצוללות, של חבר הכנסת צחי הנגבי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת הנגבי לנמק את ההצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

קריאות: - - -

ינון אזולאי: איתן, בתורנות שרים ראיתי - - -

קריאה: מעט, מעט.

איתן גינזבורג: זה יכול היה להתחרות בהצעה של קרעי בעשרת הגדולים, אבל קרעי עדיין מנצח.

ינון אזולאי: אני לא יודע מה הוא הציע - - -

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: רבותיי חברי הכנסת, בחודש שעבר הקימה הממשלה ועדת חקירה ממלכתית בנושא הצוללות.

צחי הנגבי: כל שר בממשלה שהצביע בעד ההצעה הזאת, כל חבר כנסת בבית הזה, כל איש תקשורת, אולי אפילו אפשר להגיד כל אזרח בישראל, הבין במה מדובר.

צחי הנגבי: מדובר במהלך פוליטי שנובע ממצוקה פוליטית.

צחי הנגבי: כשהמחאה על אטימות הממשלה מתרחבת, כשמספר המתים מקורונה כבר חצה את רף ה-10,000, כשיוקר המחיה יצא משליטה, כלל מספר אחת במדריך הספינים והמניפולציות של הממשלה קבע:

צחי הנגבי: אולי אם נצליח להתחמק מן הזעם הציבורי ונסיח את הדעת על ידי איזה ועדה – בנושא הזה, אולי ועדת צוללות – אנחנו נצליח להפיל את הציבור בפח.

צחי הנגבי: כמובן שאיש לא נפל בפח הזה.

צחי הנגבי: גם הצוללות לא יכולות להעלים את העובדה, אדוני היושב-ראש, שהממשלה הזאת צוללת – בעבר זה היה רק בסקרים, היום כבר צוללים בבית הזה, מתפוררים בבית הזה, וממוקדים בעיקר במאבקי כוח פנימיים, ביריבויות, בהדלפות אנונימיות: מיכאלי נגד גנץ, גנץ נגד לפיד, מישהו נגד בנט, מישהו נגד שקד, מישהו נגד הורוביץ.

צחי הנגבי: ככה נראית התחלת הסוף.

צחי הנגבי: אבל לגוף העניין, נושא הצוללות כידוע נבחן על ידי יחידות העילית במשטרת ישראל, על ידי טובי הפרקליטים בתביעה הכללית, ובעקבות קיומה של חקירה ממושכת ויסודית, כזכור, הוגשו כתבי אישום, התקיימו שימועים, ובוודאי יהיו גם משפטים – ולכל אחד היה ברור, ועדיין ברור, שמדובר בוועדה מיותרת.

צחי הנגבי: הטריחו את נשיאת בית המשפט העליון לאתר שופט עליון, אפילו נשיא לשעבר, הנשיא המוערך גרוניס, רב-הישגים ורב-פעלים, והעמידו אותו בראש הוועדה.

צחי הנגבי: באמת היה שם דבר מוזר.

צחי הנגבי: ראש הממשלה עצמו כזכור לא הצביע בעד ההצעה שהוא הציב על סדר-היום, אני לא זוכר תקדים לכך.

צחי הנגבי: אפילו הוא כנראה הרגיש שיש גבול להתבזות, אדוני היושב-ראש, אחרי שעל כל במה – גם לפני שהוא הקים את הממשלה והיה במקום אחר בבית הזה וגם לאחר שהוא עמד בראשות הממשלה – הוא הביע התנגדות נחרצת להקמת הוועדה הזאת, וקבע ביושר שלא הייתה שחיתות בעסקת הצוללות; דרך אגב, עסקה שהוא עצמו תמך בה בהתלהבות.

צחי הנגבי: אבל זה שהשרים התעלמו מראש הממשלה – זה לא מפתיע אף אחד בבית הזה.

צחי הנגבי: מה שכן הפתיע את כולנו היה העובדה שנחשפה ממש, ממש, סמוך להחלטת הממשלה בעניין הוועדה.

צחי הנגבי: הסתבר, אדוני היושב-ראש, שהממשלה החדשה, בחדרי חדרים, אישרה לשלם לגרמנים עבור הצוללות מחיר כפול מן המחיר שעליו בשעתו חתמו הצדדים בתקופת הממשלה שלנו.

צחי הנגבי: כשאני אומר "כפול" – זה לא עלייה סבירה במחיר עקב הזמן שחלף, לא עלייה בגין התייקרויות; כפול – זה אומר, אדוני היושב-ראש, מיליארדים, מיליארדים, יותר מההסכם המקורי.

צחי הנגבי: ואף אחד עד לרגע זה, לא באותה ישיבת ממשלה ולא לאחר מכן, לא הסביר מה הסיבה להכפלת המחיר ומה גרם לעיכוב לאורך זמן רב כל כך, שבגינו אולי המחיר הזה עלה – לא ראש הממשלה הנוכחי, לא שר הביטחון, לא שר החוץ, לא שר האוצר; איש לא מצא לנכון להתייצב בפני הציבור ולתת דין וחשבון על איך הגענו לסכומים אדירים כאלה.

צחי הנגבי: ומה שהכי חמור: אם כבר הממשלה החליטה להקים ועדת חקירה, החליטה לבדוק את הנושא מהטעמים שכאמור פירטתי – כנראה לא כולם ענייניים – איך זה שהיא לא הסמיכה אותה, לא במפורש ולא בעקיפין, לבדוק כיצד הוכפל המחיר הזה במיליארדים?

צחי הנגבי: הרי זה הנושא היחיד שבאמת לא נבדק בכלל – לא בחקירות שנעשו, לא מבחינה ציבורית, לא ועדות הכנסת; ועדת החוץ והביטחון לא בדקה את הנושא.

צחי הנגבי: זה הנושא היחיד שזכרו לו בא בשום דיון ציבורי או בחקירת משטרה, ושלגביו לא היו הפגנות, לגביו לא היו עצומות של בכירי מערכת הביטחון – ודווקא אותו הממשלה מסתירה; דווקא ממנו הממשלה הזאת מתעלמת.

צחי הנגבי: ולכן, אדוני היושב-ראש, כשהממשלה מנסה להסתיר – הכנסת חייבת לחשוף; כשהממשלה מתעלמת ממשהו – הכנסת נכנסת בעובי הקורה.

צחי הנגבי: ויכול להיות שהמענה יניח את דעתנו, אבל כדי שבכלל נוכל לגבש את דעתנו, כדי שנדע את הנתונים, הכנסת תכונן, כך אני מציע, פורום שיזמן אליו את הגורמים המוסמכים ויקבל תשובות מפורטות לכל התהיות והתמיהות.

צחי הנגבי: ולכן, אדוני היושב-ראש, אסכם.

צחי הנגבי: אבקש מן הכנסת לאמץ את ההצעה להקים ועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת סוגיית הכפלת מחיר הצוללות שישראל הזמינה עבור חיל הים.

צחי הנגבי: תודה לך.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת צחי הנגבי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את סגן שר הביטחון, חבר הכנסת אלון שוסטר, להשיב על הצעתו של חבר הכנסת הנגבי.

יואב בן צור: שוסטר, בקצרה.

שלמה קרעי: אולי תגלה לנו למה שילמתם כפול, מי גזר קופון, או כמה קופונים גזרתם.

יואב קיש: - - - הם מגייסים.

יואב קיש: מנסור הגיע, הם מגייסים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

אלון שוסטר: היושב-ראש המכהן, חברי הכנסת, שלום לכם.

אלון שוסטר: השאלה במקום, אגב.

אלון שוסטר: אני חושב שאפשר להודות לחבר הכנסת הנגבי על השאלה.

אלון שוסטר: זאת הזדמנות לענות עליה, למרות שאני חושב שמן הראוי להתנגד להקמת ועדת חקירה בנושא.

יואב קיש: אבל הקמתם.

דסטה גדי יברקן: - - - ועדת חקירה ממלכתית - - -

אלון שוסטר: ב-23 באוקטובר 2017 חתמו ממשלות ישראל וגרמניה על מזכר הבנות, שלפיו מדינת ישראל התחייבה לרכוש שלוש צוללות חדשות ממספנת טיסנקרופ הגרמנית, בעוד ממשלת גרמניה התחייבה לממן 30% מעלויות העסקה ועד לתקרה של 540 מיליון יורו.

אלון שוסטר: אומדן המחיר שצוין במזכר ההבנות – זאת נקודה חשובה ואני מבקש שתסכיתו, אלו נתונים שהם בבסיס התשובה לשאלה החשובה – לא היה מדויק והתבסס על נתונים מעסקת רכש צוללות דולפין משנת 2006, כלומר 11 שנים קודם, שבחלקם לא היה רלוונטי לשנת 2017.

אלון שוסטר: מפה אולי התחילה הטעות שעליה מדובר.

אלון שוסטר: שני אלמנטים עיקריים הובילו לעליית המחיר, מעבר לבסיס.

אלון שוסטר: הראשון, פיתוח ותכנון מערכות חדשות וייצורן תחת המערכות שיצאו מייצור.

אלון שוסטר: והשני, התייקרות חומרי הגלם ופעילות הייצור בשנים 2006–2021.

אלון שוסטר: בהתחשב בכך, ובהתאמה לצורך המבצעי, נעשתה במשך שנתיים עבודה הנדסית אינטנסיבית מצד מהנדסי חיל הים במטרה להפחית עלויות עד כמה שניתן, בלי לגרוע מהיכולת המבצעית החיונית.

אלון שוסטר: עבודה זו באה לידי ביטוי גם היא בדיכוי ובהפחתה של מחיר הצוללות בלי לפגוע באיכות.

אלון שוסטר: נוסף על האמור, בחודשים האחרונים קיים משרד הביטחון משא ומתן אינטנסיבי להפחתת המחיר, והצליח להביא להישגים אשר התבטאו בהכנסת תכולות נוספות לצוללות שלנו, ללא תוספת עלות.

אלון שוסטר: לבסוף, יש לציין כי ועדת השרים לענייני ביטחון לאומי – הקבינט – כמו גם ועדת הכנסת המסווגת, המשותפת לוועדת כספים ולוועדת החוץ והביטחון, קיבלו גם הן הסבר מפורט אודות מחיר העסקה.

אלון שוסטר: לאור זאת, כפי שאמרתי, אני חושב שמן הראוי להתנגד להקמת ועדת חקירה.

אלון שוסטר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן השר שוסטר על תשובתו.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה, רק נאפשר לסגן השר להגיע למקומו.

איתן גינזבורג: הצבעה על הצעה לסדר-היום בנושא הצורך בהקמת ועדת חקירה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 15

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 15, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה לסדר-היום אושרה ותועבר להמשך דיון בוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: << הלסי >> תוכנית החומש לערים המעורבות << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: תוכנית החומש לערים המעורבות, מס' 2073, 2075, 2083 ו-2143.

איתן גינזבורג: השרה לשוויון חברתי נמצאת?

איתן גינזבורג: יופי.

איתן גינזבורג: תציג ראשית את ההצעה הדחופה לסדר-היום חברת הכנסת אורית סטרוק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

ינון אזולאי: אורית, בדקה.

איתן גינזבורג: כמעט.

אורית סטרוק: מה, אתה קובע לי סדרי זמן?

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: חבריי חברי הכנסת, 53 מיליון שקלים השקיעה הממשלה בתוכנית חומש למגזר הערבי ואף לא שקל אחד בערים המעורבות.

איתן גינזבורג: ואני מברך אותך, גברתי, על - - -

אורית סטרוק: על זה שסוף-סוף אישרו לי בכלל הצעה לסדר-היום בכל המושב הזה.

איתן גינזבורג: על זה שההצעה לסדר שלך עולה במליאה.

איתן גינזבורג: ברכות.

אורית סטרוק: וכמנהג שהנהיג צביקה, זה יורד לי מהזמן – הזמן שבירכת אותי.

איתן גינזבורג: אז אני, המנהג שלי הוא אחר, כי אם תבחיני במסך שניצב מעל ראשך - - -

אורית סטרוק: בכלל לא התחלת.

איתן גינזבורג: התחלתי, אך אז עצרתי.

איתן גינזבורג: בכל פעם שאני מפריע לדובר אני עוצר את השעון.

אורית סטרוק: פששש, איזה - -

ינון אזולאי: אבל על מה הברכות?

אורית סטרוק: - - מנהג משובח, יפה.

ינון אזולאי: זו פעם ראשונה שעולה הצעה לסדר-היום שלך?

איתן גינזבורג: לא, אני רק מברך אותה על כך.

אורית סטרוק: לא, לא, לא - - -

איתן גינזבורג: כי היא התאמצה על כך מאוד.

אורית סטרוק: לא לא, רגע, שנייה, תגיד להם את האמת.

אורית סטרוק: האמת היא שחבר הכנסת פינדרוס בדק ומצא שלאורית סטרוק לא אישרו לאורך כל המושב אף הצעה דחופה לסדר-היום.

אורית סטרוק: ואחרי שהוא בדק ומצא את זה פניתי לכמה סגני יו"ר הגונים, ובהם איתן ואחרים, ואז אישרו לי.

ינון אזולאי: אני חושב שזה בגלל שהגשת עם אחמד טיבי.

ינון אזולאי: בגלל זה.

איתן גינזבורג: תכף נשמע מה יש לאחמד טיבי לומר בהצעה לסדר-היום.

אורית סטרוק: אני לא הגשתי איתו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אני מחזיר את השעון.

אורית סטרוק: טוב, אז אני מתחילה מההתחלה.

איתן גינזבורג: לא לא לא, מה-15 - - -

אורית סטרוק: אף לא שקל אחד מתוך 53 מיליון שקלים הושקע בערים המעורבות, וכיוון שבערים המעורבות חיה אוכלוסייה ערבית גדולה, כמו בעיר ערבית ממוצעת לפחות, עלתה הדרישה לתקן את זה.

אורית סטרוק: ואז, הפלא ופלא, הממשלה תיקנה.

אורית סטרוק: ואיזה תיקון היא תיקנה?

אורית סטרוק: היא תיקנה תיקון שכל מטרתו צמצום פערים.

אורית סטרוק: מה אפשר לעשות עם צמצום פערים?

אורית סטרוק: באופן הגיוני צריכים לצמצם את הפערים בין לוד לרמת השרון, בין רמלה לסביון, בין עכו לגבעתיים.

אורית סטרוק: אבל לא – הממשלה החליטה שהיא רוצה לצמצם את הפערים רק בתוך הערים המעורבות, בין היהודים לערבים.

אורית סטרוק: איך נולד צמצום פערים שכזה?

אורית סטרוק: הוא נולד מתוך הנחת יסוד סמויה שהפרעות שהערבים פרעו בנו בחודש אייר-סיון האחרון בשומר חומות הם כנראה תוצאה של זה שהם היו מופלים לרעה.

אורית סטרוק: זה אותו סוג של נימוק, של למה המחבל ביצע פיגוע – כי הוא רב עם אשתו, כי אימא שלו כעסה עליו, כי אחותו הפריעה לו; לכן הוא הלך להרוג יהודים.

אורית סטרוק: אותו דבר הערבים בלוד, ברמלה, בעכו, כנראה התפרעו ופרעו ביהודים, בגלל שהם מסכנים, מופלים לרעה; אז בואו עכשיו נצ'פר אותם.

אורית סטרוק: זו תוכנית שהיא לא תוכנית לצמצום פערים – היא תוכנית ליריקה בפרצופם של קורבנות הטרור הערבי; היא תוכנית פרס לטרור; היא תוכנית חוטא נשכר; היא בושה וחרפה למדינת ישראל.

אורית סטרוק: ומכיוון שהתוכנית הזאת רק בהכנה, אפשר עדיין למשוך אותה – זאת הסיבה שהחלטנו לעלות אותה כאן, לדיון במליאת הכנסת.

אורית סטרוק: עדיין ניתן למשוך אותה.

אורית סטרוק: ואני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, אני שאלתי את נציגי הממשלה שהופיעו בפנינו בוועדת הכספים: אולי אתם אחראים רק לערבים, אז אני מבינה.

אורית סטרוק: אולי יש פורום נפרד שאחראי לחיזוק הקהילות היהודיות בערים המעורבות.

אורית סטרוק: סך הכול, רק 400 משפחות יהודיות עזבו את לוד בעקבות הפרעות, אז אולי יש איזשהו פורום אחר שבו משקיעים בחוסן הקהילתי של הקהילות היהודיות בעכו, בלוד, ברמלה, במקומות נוספים.

אורית סטרוק: לא, אין; דואגים רק לערבים.

אורית סטרוק: אז אני קוראת לכם, ממשלה נכבדה, למשוך את התוכנית הגרועה הזו.

אורית סטרוק: ואני מבקשת שעל הנושא של תוכנית החומש הזאת, שהיא ביזיון לציונות, היא ביזיון למלחמה בטרור, היא יריקה בפרצופם של הנפגעים – אני רוצה שעל התוכנית הזו יהיה דיון כאן, במליאת הכנסת.

אורית סטרוק: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת סטרוק.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עמיחי שיקלי – אינו נוכח; חברת הכנסת קטי שטרית – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: עכשיו זה מתחיל להיות מעניין.

איתן גינזבורג: אני בטוח שאתה תדאג לכך.

איתן גינזבורג: ומייד אחר כך תשיב השרה מירב כהן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, השרה מירב כהן, שהפסיקה קמפיין של תאמר נפאר בהחלטה הזויה.

אחמד טיבי: השרה כהן, אכזבת אותי, אכזבת את הרשימה המשותפת, אכזבת ציבור שלם.

אחמד טיבי: תאמר נפאר הוא ראפר ערבי שחרת על דגלו שנים רבות, עוד לפני שנהיית שרה, להיאבק באלימות נגד נשים; מטפל בנושא הזה באופן אמיץ, אותנטי, שנים אחרי שנים.

אחמד טיבי: הוא נתון למסע הסתה של ארגון – איך קוראים לארגון, בצלמו, אוסאמה?

אוסאמה סעדי: בצלמו.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: ארגון ימני כהניסטי.

אחמד טיבי: הם מסיתים נגדו, ואת מורה להפסיק קמפיין של המשרד שלך, במקום שתבקשי ממנו - -

אורית סטרוק: בצלמו זה ארגון לזכויות אדם.

אחמד טיבי: - - לעשות עוד קמפיינים ולעשות עוד קמפיינים בערבית?

אחמד טיבי: מה קורה לממשלה הזאת, שקוראת לעצמה ממשלת שינוי?

אחמד טיבי: היא פוגעת פעם אחר פעם בציבור הערבי.

אחמד טיבי: הפגיעה הזאת היא לא רק פגיעה בתאמר נפאר - -

שלמה קרעי: זה שמאשים את ישראל בטרור.

אחמד טיבי: - - היא זלזול, היא זלזול בציבור הערבי.

אחמד טיבי: אתם נכנעים להסתה שלי כהניסטים?

שלמה קרעי: הבן אדם הזה - - -

אחמד טיבי: לא מספיק הקמפיינים המסיתים נגד הערבים בלוד, ברמלה, ביפו, בעכו, בחיפה – אפרופו הערים המעורבות?

שלמה קרעי: הטרוריסט הזה אמר: אתם יותר כמו הנאצים.

אחמד טיבי: השהיד מוסא חסונה - - -

שלמה קרעי: הוא אמר על מדינת ישראל: אתם יותר כמו הנאצים.

אחמד טיבי: השהיד מוסא חסונה נהרג בלוד, ירו בו יהודים, והם לא הועמדו לדין.

אחמד טיבי: צעיר אחר מרמלה עבר לינץ' בבת ים.

אחמד טיבי: תחקיר ערוץ 13 הראה מי ארגן את הלינץ', מי יזם, ומי לא נעצר.

אחמד טיבי: מה שעובר על הצעיר הזה זה שבעת מדורי גיהינום מאז שהוא נפצע.

שלמה קרעי: אנטישמי.

אחמד טיבי: הסתה פרועה נגד הציבור הערבי בערים המעורבות.

אחמד טיבי: לא מעניין אותי עכשיו תוכנית, לא תוכנית.

אחמד טיבי: בטח ביקשו ממך להגיד ניסוח זה וניסוח אחר ולתת קרדיט לאיש זה או אחר – אנחנו מכירים את כל המשחקים הפרלמנטריים.

אחמד טיבי: אבל אני עולה לכאן להגיד שכמה וכמה אנשים בממשלה הזאת מקבלים לעיתים החלטות שהם לא יודעים כמה הן פוגעניות.

אחמד טיבי: לא מתאים לעמדות הפוליטיות המקוריות שלך, שהן עמדות בכיוון הנכון.

אחמד טיבי: יש לך השקפת עולם הומנית.

אחמד טיבי: את נכנעת בצורה כזאת למסע של ארגון כהניסטי נגד ראפר ערבי מפורסם, אותנטי?

אחמד טיבי: כמה חבל.

אחמד טיבי: אני מבקש ממך, שיגרנו לך מכתב בשם הרשימה המשותפת, אנחנו מבקשים ממך לשקול את ההחלטה מחדש, ולהחזיר את הקמפיין הזה, ולהוסיף עוד קמפיינים בשפה הערבית בנושא הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת שטרית לנמק את ההצעה לסדר-היום.

אחמד טיבי: האישה באדום.

איתן גינזבורג: האישה באדום ושחור.

קטי קטרין שטרית: אז זהו, אני לובשת אדום, אני לא מאמינה באדום.

קטי קטרין שטרית: את זה אני משאירה לקומוניסטים שנמצאים פה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, תודה רבה, אני מתנצלת על האיחור, חשוב לי מאוד הנושא הזה כבת העיר לוד.

קטי קטרין שטרית: לוד זו העיר שבה גדלתי עד נישואיי.

קטי קטרין שטרית: לוד היא עיר שמאוד מאוד קרובה לליבי, ואני רוצה לציין שבערך לפני כשמונה שנים, אולי קצת יותר, התקבלה החלטה על טיפול נקודתי בערים מעורבות ובעיר לוד.

קטי קטרין שטרית: היה תקציב מאוד מאוד גדול לעיר לוד, שחולק שווה בשווה לכל האוכלוסיות.

קטי קטרין שטרית: בית ספר יהודי לצד בית ספר ערבי – פעילות משותפת.

קטי קטרין שטרית: בפעילות הזו עשו כל כך הרבה דברים טובים: הביאו שחקנים ומרצים; עשו פעילות משותפת עם הילדים; הייתה אחווה ורעות, וטיפול כל כך טוב.

קטי קטרין שטרית: גם בשכונות המעורבות שיפצו מדרכות, תשתיות וכו'.

קטי קטרין שטרית: עכשיו, מה שקורה זה שמקבלים עכשיו החלטה חד-צדדית: בואו, לא נורא האזרחים היהודים שנמצאים בערים המעורבות, בואו נטפל רק באוכלוסייה הערבית.

קטי קטרין שטרית: זה ייצור הפוך על הפוך.

קטי קטרין שטרית: צריך שתהיה שוויוניות, שכולם יקבלו את מה שמגיע להם.

קטי קטרין שטרית: צריך לעשות שיתוף פעולה – מתנ"סים משותפים.

קטי קטרין שטרית: יש ברמת אשכול מתנ"ס, ומנהלת המתנ"ס היא אישה מאוד רצינית, מהמגזר הערבי, שיודעת לשתף את תושבי האזור, את תושבי המקום האתיופים, הערבים, המרוקאים שנמצאים, הגרוזינים.

קטי קטרין שטרית: היא עושה ערב ועוד ערב ועוד ערב ועוד ערב.

קטי קטרין שטרית: זאת עבודה.

קטי קטרין שטרית: אבל אם יגידו לה: תקשיבי, התקציב הזה מיועד רק לערבים, אז מה שיקרה הוא שהאוכלוסיות האחרות שגרות באותן שכונות מעורבות יתנגדו; ירגישו שהם יוצאי דופן.

קטי קטרין שטרית: מה משיגים בזה?

קטי קטרין שטרית: איזה היגיון יש בזה?

קטי קטרין שטרית: איפה ההיגיון של לבוא ולקחת ולפתור את הבעיה הזו בצורה שורשית?

קטי קטרין שטרית: להתחיל ממערכת החינוך – שזה חשוב מאוד.

קטי קטרין שטרית: כולנו יודעים שבפרעות האחרונות שהיו, לפחות בלוד – אני הייתי בלוד שלושה ימים רצופים – לפחות בלוד אני יודעת שאנשים נורמטיביים – שיפסיקו לבוא ולהגיד שמדובר בפושעים, בארגוני פשע.

קטי קטרין שטרית: הערבים שבאו והתפרעו ועשו את מה שהם עשו.

קטי קטרין שטרית: זה לא נכון.

קטי קטרין שטרית: הגיעו אנשים נורמטיביים, עם כעס, ועשו ופרעו ושברו והרסו ושרפו.

קטי קטרין שטרית: לא שרפו – לא יודעת.

קטי קטרין שטרית: הם שרפו גני שעשועים, שרפו ארונות חשמל, זרקו מעל הגשר אבנים על נשים.

אורית סטרוק: בתי כנסת.

קטי קטרין שטרית: בתי כנסת.

קטי קטרין שטרית: אני בכוונה לא מציינת את זה, שלא יבואו ויגידו שהסכסוך הוא על רקע תיאולוגי.

קטי קטרין שטרית: הוא על רקע אידיאולוגי לחלוטין.

אוסאמה סעדי: רצחו בן אדם.

אוסאמה סעדי: רצחו בן אדם.

קטי קטרין שטרית: נכון, רצחו את אותו בחור מגני יער, יהודי שחזר הביתה מהעבודה שלו.

קטי קטרין שטרית: גם אותו רצחו.

קטי קטרין שטרית: אותו אתם לא מציינים, נכון?

קטי קטרין שטרית: זה לא דם, זה מים זורם.

קטי קטרין שטרית: אין לו ילדים, אין לו אישה.

סמי אבו שחאדה: לא נכון.

סמי אבו שחאדה: למה לשקר?

סמי אבו שחאדה: לא נכון.

קטי קטרין שטרית: מה לא נכון?

קטי קטרין שטרית: זרקו עליו אבנים.

קטי קטרין שטרית: על מה אתה מדבר?

קטי קטרין שטרית: באמת.

איתן גינזבורג: טוב, חבר הכנסת.

סמי אבו שחאדה: את אומרת שאנחנו - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, תודה.

קטי קטרין שטרית: האם זה נראה לך - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, נא לסיים.

איתן גינזבורג: בבקשה, משפט אחרון.

קטי קטרין שטרית: שנייה.

קטי קטרין שטרית: סמי אבו שחאדה, האם זה נראה לך הגיוני שבעיר שיש בה אוכלוסייה כזאת וכזאת, ייתנו לחלק תקציב ולחלק לא?

קטי קטרין שטרית: מה מנסים להשיג פה?

קטי קטרין שטרית: אם הפער הוא כזה, הפער יהיה כזה.

קטי קטרין שטרית: כזה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חברת הכנסת שטרית.

קטי קטרין שטרית: אז תחשבו בהיגיון.

סמי אבו שחאדה: יהודים לא נתנו - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

קטי קטרין שטרית: לא נכון.

קטי קטרין שטרית: לא נכון.

קטי קטרין שטרית: אחותי מנהלת בית ספר מעפילים בלוד, וקיבלה תקציב יחד עם ג'ומעה – ברח לי השם שלו – עם בית ספר ערבי סמוך.

קטי קטרין שטרית: הפעילות הייתה משותפת.

קטי קטרין שטרית: הם הפכו להיות החברים הכי טובים, ועשו פעילויות עם הילדים הכי טובים.

קטי קטרין שטרית: הילדים שלהם הגיעו לבית הספר להתארח, והילדים מבית הספר הזה הגיעו לבית הספר הזה.

קטי קטרין שטרית: זה נקרא עבודה הנכונה, ולא מה שאתם מייצרים.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: אתם מייצרים כאוס.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת קטי שטרית.

איתן גינזבורג: תשיב על ההצעה הדחופה לסדר-היום השרה לשוויון חברתי מירב כהן, בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: את לא מוגבלת בזמן.

מירב כהן: טוב, אז אני מייד אשיב על השאלות שהפנו אלינו.

מירב כהן: לפני זה אני אתייחס לדבריו של חברי חבר הכנסת אחמד טיבי.

מירב כהן: מי כמוך יודע עד כמה אני מאמינה בחיים משותפים, עד כמה אני מאמינה בצמצום פערים, עד כמה אני מאמינה באהבת האדם ובחופש הביטוי והדיבור.

מירב כהן: ותכף אסביר למה חשוב להשקיע באוכלוסייה הערבית בערים המעורבות – וזה כדי שנוכל לחיות ביחד, ובאמת אני אומרת את זה באמונה גדולה.

מירב כהן: אבל גם לחופש הביטוי צריך לשים גבול באיזשהו מקום.

מירב כהן: אם יש אומן שבוחר להשוות את חיילי צה"ל לנאצים, אני לא אתן שייתנו לו במה בפעולות של תנועות נוער, ואני לא אתן לו במה במערכת חינוכית של תלמידים ותלמידות בישראל.

מירב כהן: ואני חושבת ששם הגבול עובר.

מירב כהן: כמובן כל דבר שמסית לאלימות, לא משנה מאיזה צד, אני לא אתן לו.

מירב כהן: אני אעצור אותו.

מירב כהן: אז זה באשר לשאלתך.

מירב כהן: עכשיו, באשר להשקעה בערים המעורבות.

מירב כהן: אז אני ככה ממש אפרט, ובאמת כל חבר או חברת כנסת שירצו לקבל עוד פירוט ועוד תשובות, אנחנו נשמח להיות כתובת בעבורכם במשרד לשוויון חברתי.

מירב כהן: בעצם השנה אישרנו בממשלה את תוכנית תקאדום, תוכנית 550.

מירב כהן: תוכנית חומש, שהמטרה שלה כמובן לצמצם פערים בחברה הערבית.

מירב כהן: בהחלטה הזו בעצם, לראשונה, נתנו מענה לערים המעורבות.

מירב כהן: בתוכנית החומש הקודמת, 922, לא היה מענה בכלל לערים המעורבות, לא לערבים ולא ליהודים.

מירב כהן: הפעם אנחנו גם נותנים מענה לערים המעורבות בפרקים השונים, קרי: חינוך, דיור, תשתיות וכן הלאה.

מירב כהן: יש גם פרק ייעודי שיוקדש לערים המעורבות.

מירב כהן: בימים אלה אנחנו עובדים על החלטת ממשלה בעניין הזה, יחד עם משרד ראש הממשלה.

מירב כהן: למעשה עד יולי 2021 החברה הערבית בערים המעורבות לא טופלה על ידי שום גורם, ובעצם רק ביולי 2021 העברנו החלטת ממשלה שנותנת לנו, לרשות לפיתוח כלכלי-חברתי של החברה הערבית, לטפל גם באוכלוסייה הזו בערים המעורבות, כחלק מתוכנית החומש.

שלמה קרעי: השרה, במצגת שהראו לנו בוועדת הכספים בנושא התוכנית לערים המעורבות, רובה ככולה של התוכנית התמקדה בערבים בלבד.

אורית סטרוק: כולה.

אורית סטרוק: כולה.

אורית סטרוק: כל התוכנית רק לערבים.

מירב כהן: אז אני תכף אשיב על זה.

מירב כהן: קודם כול, אני חושבת שהאינטרס גם של האוכלוסייה הלא-ערבית, היהודית, בערים המעורבות – יש לה אינטרס גדול שישקיעו באוכלוסייה הערבית ויצמצמו פערים.

מירב כהן: כיוון שכשהשכנים שלך עניים או לא הולכים לבית הספר, או מידרדרים לפשע, בסוף גם אתה סובל מזה.

מירב כהן: לכן זה האינטרס של כולנו.

אורית סטרוק: מירב, את שמעת על הפרעות?

אורית סטרוק: את שמעת על הפרעות?

מירב כהן: האינטרס של כולנו שנשקיע באוכלוסייה הערבית החלשה.

מירב כהן: עכשיו, תבינו, גם בתוך הערים המעורבות יש פערים מאוד מאוד גדולים בין האוכלוסיות.

מירב כהן: לצורך העניין, אני אתן לכם גם קצת נתונים, אם אנחנו מסתכלים – בירושלים כמובן זה סיפור אחר – יש את ירושלים, שיש שם סדר גודל של 300,000 ערבים, אבל ביתר הערים: חיפה, לוד, תל אביב, יפו, רמלה, עכו, נוף הגליל ומעלות-תרשיחא, יש סדר גודל של 130,000 תושבים ערבים, שמהווים 8% מכלל האוכלוסייה הערבית בישראל.

מירב כהן: עכשיו, ברוב הערים האלה האזורים שסטטיסטית הם חלשים כלכלית זה של ערבים, ודווקא היהודים חיים באזורים שסטטיסטית הם יותר חזקים.

מירב כהן: לכן יש שם איזשהו אתגר מאוד גדול, וזה בא לידי ביטוי גם במספרים ובנתונים.

מירב כהן: למשל, ניקח את עולם החינוך.

שלמה קרעי: אבל צריך לחזק את העיר כמכלול.

מירב כהן: נכון, צריך לחזק את העיר כמכלול, אני מסכימה, ואני חושבת שמה שיחזק מאוד את העיר זה שאת המקומות, את כיסי העוני והאלימות והדברים שכולם בסוף סובלים מהם, אנחנו נשפר.

מירב כהן: עכשיו, תראה את הנתונים: שיעור הבנים היהודים הזכאים לתעודת בגרות בערים המעורבות הוא 71%.

מירב כהן: לעומתם, רק 49% מהבנים הערבים זכאים לבגרות.

מירב כהן: זאת אומרת שיש לנו בעיה ממוקדת בקרב האוכלוסייה הערבית, זה המצב, וזה יעזור לכולם אם אנחנו נשקיע בזה.

מירב כהן: אני יכולה להביא גם את הנתון על בנות: שיעור הבנות היהודיות שזכאיות לבגרות בערים האלה הוא 81%, לעומת 68% מהבנות הערביות.

מירב כהן: רק 7% מהבנים הערבים זכאים לבגרות של חמש יחידות מתמטיקה, לעומת 22% מהבנים היהודים.

אורית סטרוק: תעזבי את המתמטיקה, את - - - יהודים נרצחו, יהודים – נזרקו עליהם בקבוקי תבערה - - -רק על מתמטיקה את מדברת?

מירב כהן: אנחנו מאמינים שצמצום פערים ויצירת מסלול חיים אחר יאפשרו לאנשים לא לבחור בדרך האלימות ולא לבחור בדרך ההסתה.

אורית סטרוק: - - - מופלים לרעה, מסכנים, רחמנות עליהם.

אורית סטרוק: תתביישי.

אורית סטרוק: תתביישי.

אורית סטרוק: אם את חושבת - - -

מירב כהן: אנחנו מאמינים שצריכים לגשר על הפערים הכלכליים והחברתיים האלה.

מירב כהן: ואגב, רק ייאמר לפרוטוקול שהממשלה - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סטרוק, פשוט לא שומעים.

מירב כהן: - - הממשלה הקודמת, שהייתה כולה ממשלת ימין מובהקת, לא טרחה, לא טרחה בכלל לא לעזור לא לזה ולא לזה בערים המעורבות, אז גם את זה צריך לבוא ולהגיד, ולא להיות צבועים - -

שלמה קרעי: הסיפור של הערים המעורבות התפרץ - - -

מירב כהן: - - כי אתם אלה שהחלטתם להפקיר לחלוטין את הערים המעורבות, ולא התייחסתם אליהן בכלל ולו בשקל אחד במסגרת תוכנית החומש שהממשלה הקודמת קידמה, אז גם את זה צריך לומר.

שלמה קרעי: הסיפור של הערים המעורבות התפרץ ערב הקמת הממשלה הזאת, ולכן בנט הפסיק את המשא ומתן.

שלמה קרעי: זה קרה בגלל שהממשלה שלכם קמה.

איתן גינזבורג: גברתי השרה, שנייה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אנחנו לא נקשיב לקריאות ביניים שהופכות להיות נאומים.

איתן גינזבורג: וגם לך, חברת הכנסת סטרוק, אני אומר: כשאת צועקת מהיציע – א.

איתן גינזבורג: לא שומעים את זה עד לכאן, וב.

איתן גינזבורג: זה בעיקר מפריע.

איתן גינזבורג: את הצעת הצעה לסדר-היום והיא רוצה להשיב.

מירב כהן: זה בסדר גמור, אני חושבת שהשיח הוא בריא, אין לי שום בעיה עם שיח.

מירב כהן: אני אגיד – גם שימו לב, נגיד, בתקצוב של מערכת החינוך, אוקיי?

מירב כהן: בעכו, למשל, הפער לטובת החינוך העברי מגיע ל-40% – יש לנו 40% בתקצוב של בתי הספר.

מירב כהן: מה, אתם לא רוצים לטפל בזה?

מירב כהן: אתם לא מבינים למה אם יש לי תלמידים שלא מקבלים תקצוב ומצבם רע מאוד אז גם השכנים שלהם סובלים מזה?

מירב כהן: ברור.

מירב כהן: זה רע לכולם, וצמצום הפערים האלה ישרת את כולם, יהודים וערבים כאחד.

מירב כהן: אגב, אני לא אומרת שאנחנו לא נשקיע באוכלוסייה היהודית.

מירב כהן: אנחנו בהחלט צריכים גם את זה לעשות - -

אורית סטרוק: - - - להשקיע בהם.

מירב כהן: - - ואנחנו עובדים על החלטת ממשלה שתיתן מענה גם לזה, בניגוד להחלטת החומש הקודמת, שהפקירה את כל הערים המעורבות ולא השקיעה בהן שקל, רק נזכיר את זה.

מיכל מרים וולדיגר: אבל בערים המעורבות - - -

מירב כהן: עכשיו, גם בעולם התעסוקה הפערים מאוד מאוד גדולים, בעולם הרווחה הפערים מאוד גדולים, בעולם הדיור.

מירב כהן: באמת, אין תחום שבו נוגעים בערים המעורבות ואין פערים אדירים בתקצוב ובמצב הסוציו-אקונומי של הערבים אל מול היהודים, ולכן זה מחייב טיפול דחוף.

אורית סטרוק: - - - זה מה שאתם עושים.

מיכל מרים וולדיגר: - - -

שלמה קרעי: זה תומכי טרור שיושבים בחלקם שם ומריעים כשיורים טילים מעוטף עזה.

מיכל מרים וולדיגר: - - -

מירב כהן: הרשות לפיתוח כלכלי ומשרד ראש הממשלה מצויים בעיצומה של עבודת מטה לגיבוש ההחלטה הייעודית הצפויה להתמקד בשישה נושאי ליבה לצמצום פערים חברתיים - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, זה לא יכול להימשך ככה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת וולדיגר, זה לא יכול להימשך ככה.

מירב כהן: - - תעסוקה וצעירים, רווחה, דיור, ביטחון אישי, כלים לשלטון המקומי וחינוך וחיים משותפים.

מירב כהן: הוקמו קבוצות עבודה יחד עם משרדי הממשלה הרלוונטיים.

מירב כהן: לכל אחד מנושאי הליבה שזה עתה ציינתי בעצם נבנה תוכנית עבודה, ובימים אלה אנחנו עושים עבודה של איסוף נתונים, זיהוי הפערים ומיפוי המענים הקיימים.

מירב כהן: אגב, אני אגיד שאנחנו גם משתפים פעולה עם עמותות שונות וארגוני חברה אזרחית של יהודים וערבים כאחד על מנת לקדם את החיים המשותפים באותם מקומות.

מירב כהן: אנחנו בהחלט נראה מה התקציבים שנדרשים לזה.

מירב כהן: אגב, כבר עברה החלטה מאוד חשובה שלנו, של המשרד לשוויון חברתי, יחד עם משרד נגב וגליל, שבמסגרתה הוצאנו קול קורא של 50 מיליון שקלים שמתמקד בערים המעורבות ובחיים המשותפים של יהודים וערבים כאחד.

מירב כהן: הכסף יגיע גם לאלו וגם לאלו, אז גם הנתונים שאתם אומרים הם לא מדויקים.

מירב כהן: במסגרת עבודת המטה הצוותים עמלים על גיבוש המלצות, מענים ומסגרות מדידה, והיעד הוא לאשר את התכנית בממשלה עד סוף חודש מרץ.

מירב כהן: חשוב לציין: חלק מהפרויקטים האלה ישמשו גם את התושבים היהודים, כמו, למשל, שיפור הביטחון האישי, טיפול בדיור, שמשמעו שיפור חזות פני העיר, טיפול ברווחה של התושבים, וככל שאנחנו נסייע גם בטיפול של הרווחה של התושבים הערבים - -

אורית סטרוק: מבחינת

אורית סטרוק: כם לא היו בעיות, מבחינת

אורית סטרוק: כם לא היו פרעות, כל מה שצריך זה לחזק את הערבים.

אורית סטרוק: לא היו פרעות, הכול בסדר - - - לצמצם את - - - פשוט בושה.

מירב כהן: - - אז גם הנטל על משלם המיסים העירוני יפחת.

מירב כהן: כאשר התוכנית מתקצבת את התושבים הערבים, הערים המעורבות מרוויחות מכך בצורה ישירה ועקיפה משלל השירותים הניתנים, ואני מאמינה שהדבר הזה יזרז ויסייע לקידום הרשויות המעורבות, וכמובן לא יקפח אף אוכלוסייה אלא יסייע לכל מי שגר שם.

מירב כהן: אז לסיכום, אני אומרת: לראשונה במסגרת תוכנית החומש, בעצם גם בפרקים השונים, יושקע בערים המעורבות.

מירב כהן: מעבר לזה, אנחנו נביא החלטת ממשלה – שאני מקווה שתהיה עוד בחודש מרץ – ייעודית לערים המעורבות.

מירב כהן: חשוב מאוד להשקיע גם באוכלוסייה הערבית על מנת לצמצם פערים – כולם ירוויחו מזה – וגם להשקיע במרקם החיים המשותפים, והתקציבים האלה יוקצו גם לערבים וגם ליהודים.

מירב כהן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לשרה מירב כהן.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, זה לא מקובל, ואנחנו דורשים דיון מליאה.

איתן גינזבורג: את מציעה, השרה, להסתפק בתשובתך, אני מניח, אבל את מבקשת דיון.

איתן גינזבורג: שנייה, גברתי.

איתן גינזבורג: עמדתך הייתה ברורה כבר בסוף דברייך.

איתן גינזבורג: ועל כן, ראשית, חברי הכנסת אנחנו נצביע על ההצעה לסדר-היום – האם כן או האם לא לקיים דיון במליאה.

איתן גינזבורג: על כך ההצבעה.

איתן גינזבורג: בעד זה בעד קיום דיון במליאה, נגד זה נגד קיום דיון במליאה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברים, נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 6

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – שישה, מתנגד אחד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה הדחופה לסדר-היום התקבלה, ויתקיים על כך דיון – היא תצורף לסדר-יומה של הכנסת על פי החלטת יושב-ראש הכנסת.

איתן גינזבורג: << הלסי >> מרכזי התערבות במשבר לטיפול מיידי בתחלואה נפשית בקרב ילדים ונוער << הלסי >>

איתן גינזבורג: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא: מרכזי התערבות במשבר לטיפול מיידי בתחלואה נפשית בקרב ילדים ונוער, מס' 2095, 2099 ו-2124.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, בבקשה.

איתן גינזבורג: השרה פרקש הכהן, את משיבה בשם שר הבריאות?

אורית פרקש הכהן: - - -

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד יושב-ראש הכנסת, חברי כנסת נכבדים, כבוד השרה, לא אחדש כשאומר שמערך בריאות הנפש בישראל בקריסה עוד הרבה לפני הקורונה.

מיכל מרים וולדיגר: הדברים נכתבו במסמכים רבים, בדוח מבקר המדינה, בדוחות של ועדות ובכל דוח אפשרי שהוא.

מיכל מרים וולדיגר: דוגמה קטנטנה למצוקה הנוראית היא זמני ההמתנה הארוכים וההזויים לטיפולים פסיכו-סוציאליים ופסיכיאטריים בקהילה.

מיכל מרים וולדיגר: כולנו יודעים גם שמגפת הקורונה הביאה לעלייה חדה בשכיחות ההפרעות הפסיכו-סוציאליות בילדים ונוער בישראל ובפניות רבות לעזרה מקצועית.

מיכל מרים וולדיגר: בדוח שפורסם לאחרונה על ידי קופת חולים מכבי, לדוגמה, שמתבסס על מדגם של 230,000 ילדים בני 12–18, חלה עלייה של 40% בשכיחות של דיכאון וחרדה, עלייה של 67% בשכיחות של הפרעות אכילה ועלייה של 25% בשימוש בתרופות נגד דיכאון או חרדה.

מיכל מרים וולדיגר: משפחות מבוססות פונות לשירותים פרטיים כי הצפיפות בשירותים הציבוריים היא קטסטרופה, אבל גם שם, גם בפרטי, התורים ארוכים.

מיכל מרים וולדיגר: אבל רוב הציבור לא מסוגל לעמוד במחירים הגבוהים ונותר שבוי בתוך מערכת ציבורית, ובהיעדר מענים בקהילה הם נאלצים לפנות לחדרי מיון ומשם – למחלקות פסיכיאטריות לנוער שעולות על גדותיהן.

מיכל מרים וולדיגר: בעת האחרונה פורסמה תוכנית לאומית לטיפול במשבר בריאות הנפש של הילדים שלנו, ילדים ונוער, תוכנית בין-משרדית ארוכת טווח המתוקצבת ב-900 מיליון שקל, שמטרתה לשקם את החצר האחורית של מערך בריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: אבל די, די, די חברים.

מיכל מרים וולדיגר: נשבר לי.

מיכל מרים וולדיגר: נשבר לי מפרסום תוכניות, עוד תוכנית ועוד תוכנית, עוד פרסום ועוד פרסום, אבל מימוש – כלום, אפס.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא רוצה עוד תוכניות, כבוד היושב-ראש, לא רוצה עוד תוכניות, תודה רבה.

מיכל מרים וולדיגר: רוצה יישום.

מיכל מרים וולדיגר: דורשת יישום מיידי, לאלתר, של תוכנית חירום שכבר פורסמה.

מיכל מרים וולדיגר: ממש כמה זמן, לא הרבה, לפני התוכנית הלאומית שפורסמה, יצא משרד הבריאות בפרסום גדול על תוכנית חירום – תוכנית חירום, כשמה כן היא, צריכה מייד להתבצע – על מרכזי החירום, עשרה מרכזים כאלה בעלות לא גבוהה במיוחד, של עשרה מיליון שקלים, שבכל מרכז יהיו שלושה מתמחים.

מיכל מרים וולדיגר: צריך בסך הכול לתוכנית כזאת הקצאה של 30 מתמחים, שילוו על ידי מתמחים שכבר נמצאים במרפאות האלה.

מיכל מרים וולדיגר: זו עלות אפסית, מזערית.

מיכל מרים וולדיגר: מדינת ישראל יכולה לה.

מיכל מרים וולדיגר: לכן – כבוד השר, אני רואה שהוא הגיע, אז תודה לכבוד השר, כבוד השר שהצהיר לא פעם ולא פעמיים שהתחום הזה של בריאות הנפש חשוב לו והוא בראש מעייניו.

מיכל מרים וולדיגר: אז כבוד השר, כמו שהשר גנץ יכול למחות ולהגיד: אני לא זז קדימה בלי שיש פנסיה, או כמו ששר אחר – או רע"מ בעצם, מנסור עבאס אומר - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מיכל מרים וולדיגר: - - אני לא זז אם אין נטיעות או אין כזה, גם כבוד השר יכול להגיד: אני לא זז עד שהתוכנית הזאת מתבצעת.

מיכל מרים וולדיגר: לא לכתוב עוד תוכנית ועוד תוכנית; יש לבצע את התוכנית הזאת לאלתר, כבוד השר.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מיכל מרים וולדיגר: לא לחכות ולו שנייה אחת נוספת, כי מדובר בנפשות טהורות שמחכות לזה, ואפשר לפתור – אני מסיימת, משפט אחרון – אפשר לפתור בעזרת התוכנית הזאת, תוכנית החירום, לתת פתרון ל-1,000 ילדים שמחכים למענה.

איתן גינזבורג: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: זה הוכח כבר שהטיפולים במרכזים האלה הם טיפולים קצרי מועד שיש להם תוצאות מצוינות.

מיכל מרים וולדיגר: אז כבוד השר, אני ממש מתחננת - - -

איתן גינזבורג: גברתי, המשפט שלך הוא משפט אחד, אך מורכב, יש לומר.

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

איתן גינזבורג: בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: תודה לכבוד היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת סמי אבו שחאדה לנמק גם הוא את ההצעה הדחופה.

איתן גינזבורג: אני חושב, אם אני זוכר נכון, ששר הבריאות, ביקורו הראשון בתפקיד היה בבית חולים לפגועי נפש, נכון?

איתן גינזבורג: אם זיכרוני אינו מטעני.

איתן גינזבורג: כן?

איתן גינזבורג: אז אני חושב שזה מעיד משהו על החשיבות שהוא רואה בתחום, אבל אנחנו נשמע תכף את דבריו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: חברות וחברי הכנסת, הקורונה הביאה לנו המון מחלות והמון אתגרים.

סמי אבו שחאדה: איכשהו דובר המון על חשיבות בריאות הגוף, אבל יש פגיעה מאוד קשה גם בבריאות הנפש.

סמי אבו שחאדה: כל המספרים, כבר היה – דיברתי לפני כשבועיים על מחקר חשוב שעשו כ-450 עובדים סוציאליים לגבי הפגיעה בילדים ובני נוער, וכמה יש לנו תורים ארוכים וכמה ילדים ובני נוער לא מגיעים למענה וכמה עמוקה המצוקה הזאת.

סמי אבו שחאדה: לצערי הרב, יש לי איזושהי הרגשה שאנחנו באמת לא לוקחים מספיק ברצינות את כל העניין הזה של בריאות הנפש.

סמי אבו שחאדה: אני מסכים איתך לגמרי, אני כבר שמעתי את השר מדבר כמה פעמים בנושא הזה, והוא ביקר ביותר ממקום אחד והוא הזכיר את הנושא הזה מעל הבמה כבר כמה פעמים, אבל עדיין מדובר בפגיעה מאוד קשה בגיל שהוא מאוד קריטי.

סמי אבו שחאדה: הרי כל המחקרים מדברים על כמה הילדים, ובעיקר בני הנוער, לוקחים את כל העניין של הרגשות בהקצנה, לכאן ולכאן, לשני הצדדים, וזה משפיע המון על בריאות הנפש שלהם.

סמי אבו שחאדה: הם עברו, כמו כולם, תקופה מאוד קשה של אי-ודאות ושל התבודדות ושל התמכרות לכל המכשירים הלא-חכמים האלה, שהורסים אותנו מבחינה חברתית, ויש לזה השלכות.

סמי אבו שחאדה: הייתה תוכנית, תוכנית טובה יחסית, שיכולה לתת מענה למצוקה המאוד-גדולה של הילדים ובני נוער, מצוקה נפשית מאוד גדולה.

סמי אבו שחאדה: אשתי עובדת כיועצת באחד מבתי הספר ביפו – בכל מקום המספרים עלו בצורה דרמטית, גם הפגיעות הנפשיות הקשות מאוד שהיו לילדים בתקופה האחרונה ולבני הנוער וגם הנטיות האובדניות, אדוני היושב-ראש – יש עלייה גדולה מאוד באחוזי האובדנות.

סמי אבו שחאדה: יש תוכנית פשוטה, קטנה, מתוקצבת, ברורה, שיכולה להתחיל לעבוד ויכולה להציל נפשות.

סמי אבו שחאדה: היא יכולה להציל את הילדים האלה, כי גם חלק מהבעיה, אדוני, שברגע שאנחנו לא מטפלים בזמן בחלק מהמצוקות האלה, אלה צלקות שנשארות עם האנשים לכל החיים שלהם.

סמי אבו שחאדה: זה דבר שהם יסחבו במשך תקופות מאוד ארוכות, וזה ישפיע על החיים של כולנו.

סמי אבו שחאדה: יש פה תוכנית ברורה, קטנה, אפשר לדעתי כבר להחליט עכשיו על המשך קיומה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו נצטרך, כמובן – אני מכיר, שמעתי על התוכנית הגרנדיוזית והחשובה והגדולה; חשוב מאוד, אבל בצינורות של ממשלה זה דבר שיימשך לעד, עד שהתוכנית הזאת תתחיל להתבצע.

סמי אבו שחאדה: יש לנו פה הזדמנות עם דבר מוגדר שאפשר עכשיו להתחיל, והוא יכול להציל המון אנשים.

איתן גינזבורג: תודה.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שזה פתרון שיכול להיות מקובל.

סמי אבו שחאדה: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מואטי – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו נקרא לשר הבריאות ניצן הורוביץ, להשיב על ההצעות הדחופות לסדר-היום.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

ניצן הורוביץ: שלום, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

ניצן הורוביץ: ככה: את תוכנית החירום להתערבות בבריאות הנפש אצל ילדים ובני נוער אני יזמתי.

ניצן הורוביץ: בימים אלה אנחנו יושבים עליה עם האוצר.

ניצן הורוביץ: אתמול הצגנו אותה לגורמי המקצוע באוצר.

ניצן הורוביץ: זו תוכנית שהיא משותפת למשרד הבריאות, משרד החינוך ומשרד הרווחה, שלושה משרדים גדולים מאוד, כי ילדים – זה נופל בתוך שלושת המשרדים במסגרות שונות: גם בתי ספר, גם בתי חולים, פנימיות, מוסדות רווחה, ואנחנו רוצים לתת תוכנית משולבת.

מיכל מרים וולדיגר: - - -

ניצן הורוביץ: כן, כן, בסדר, אני לא הייתי זקוק להמרצות.

ניצן הורוביץ: אני מכיר את הנושא הזה כי אני עוסק בו כל יום והוא בעדיפות ראשונה אצלי, ולכן גם אנחנו יזמנו את התוכנית הזאת ואנחנו נקדם אותה.

ניצן הורוביץ: כמו שאתם יודעים, מערכת בריאות הנפש סובלת ממחסור גדול בכוח אדם ובמטפלים.

ניצן הורוביץ: אגב, לא הכול זה כסף, כי צריך גם להכשיר כוח אדם, והכשרת כוח אדם מומחה – להכשיר פסיכיאטר זה 12 שנים.

ניצן הורוביץ: את הדברים האלה אנחנו מתחילים לעשות.

ניצן הורוביץ: אתמול למשל הייתי במרכז בריאות הנפש שער מנשה, ולמשל שם יש צורך בכמה מחלקות, ממש בינוי מחדש – צפוף שם וכו'.

ניצן הורוביץ: פה ספציפית אנחנו מדברים על מענה לבני נוער וילדים.

ניצן הורוביץ: הקורונה – זה נכון בכל העולם, לא רק בארץ – כנראה הסגרים, השיבוש באורח החיים, המתחים, אני לא יודע, הלחץ, הקפיצו את בעיות בריאות הנפש אצל ילדים ונוער: דיכאונות, חרדות, הפרעות אכילה.

ניצן הורוביץ: דיברנו על זה כאן, ולדעתי אתמול היה פה בכנסת יום על הפרעות אכילה.

ניצן הורוביץ: אנחנו רואים עלייה עצומה בביקוש לטיפול נפשי במערכת הבריאות.

ניצן הורוביץ: אגב, זה לא רק בתי חולים, זה בקהילה, אבל התורים הם מאוד ארוכים ויש עומסים גדולים בכל המרפאות – טיפולי יום, מיונים, אשפוזים, קווי חירום.

ניצן הורוביץ: הינה, אני יכול להגיד שזו לא רק תחושה כזאת: מכבי פרסמו לפני כמה ימים מחקר על עלייה של 30%–50% בפניות של מתבגרים למערכת בריאות הנפש, 30%–50% עלייה בפניות של מתבגרים.

ניצן הורוביץ: גם ככה מערכת בריאות הנפש הייתה בחסר קשה, ועכשיו, עם עלייה כזאת, זה קשה.

ניצן הורוביץ: ויש עלייה של 30% בשימוש בתרופות אנטי-דיכאוניות ואנטי-פסיכוטיות בשכבת הגיל הזאת בין שנת 2019 לשנת 2021, השנים של הקורונה, השנתיים של הקורונה, עלייה של 30% בשימוש בתרופות אנטי-דיכאוניות ואנטי-פסיכוטיות אצל בני נוער.

ניצן הורוביץ: לכן אנחנו יזמנו את התוכנית הזאת.

ניצן הורוביץ: זה לא חיזיון נפוץ בממשל הישראלי שמשרדי הבריאות, הרווחה והחינוך הולכים ביחד, והמטרה של התוכנית הזאת היא לתת מענה מיטבי, שיאפשר - - -

מיכל מרים וולדיגר: - - -

ניצן הורוביץ: כן, אנחנו - - -

מיכל מרים וולדיגר: - - -

ניצן הורוביץ: כן, תודה.

ניצן הורוביץ: ידוע לי, כי אני יזמתי אותה, אז ברור לי מה תוכנית החירום.

מיכל מרים וולדיגר: - - -

ניצן הורוביץ: גם, גם, גם תוכנית חירום וגם תוכנית רחבה, וכל המטרה היא למנוע אשפוזים, וטיפול כזה בכל מיני מסגרות כדי לתת את המענה לילדים.

ניצן הורוביץ: התוכנית מתחלקת לכמה חלקים: יש מרכזים להתערבות דחופה שמתוכננים לקום במהירות ולתת מענה מיידי ודחוף, ואנחנו עובדים על זה, כאמור; עיבוי מהיר של הרצף הטיפולי, שאמור לטייב את המערכת ולאפשר מענה ארוך טווח וממושך לעלייה המשמעותית שאנחנו רואים בעקבות הקורונה, עלייה בפניות לבריאות הנפש.

ניצן הורוביץ: בין החלקים בתוכנית: קיצור תורים במרפאות; תוכניות וצוותים רב-מקצועיים לאשפוזי בית - -

קריאה: - - -

ניצן הורוביץ: כן.

קריאה: - - -

ניצן הורוביץ: ידוע לי, אני מפרט אותה.

ניצן הורוביץ: ידוע לי.

ניצן הורוביץ: התוכנית הקטנה היא חלק מהתוכנית הגדולה, ואמרתי - -

סמי אבו שחאדה: - - -

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת אבו שחאדה, ידוע לי, כי אני יזמתי את זה, אתה לא צריך להסביר לי, כן, ואני גם רוצה אפילו לא פחות ממך שזה יקרה מהר.

ניצן הורוביץ: אין שום מחלוקת.

ניצן הורוביץ: אנחנו עובדים על זה - -

סמי אבו שחאדה: - - -

ניצן הורוביץ: בסדר, תודה.

ניצן הורוביץ: תודה.

סמי אבו שחאדה: - - -

ניצן הורוביץ: אז מה אתה רוצה?

סמי אבו שחאדה: - - -

ניצן הורוביץ: לעשות את זה מהר – תאמין לי, אני לא צריך שתגיד לי.

ניצן הורוביץ: אני אומר את זה בעצמי ואני מטפל בזה, תאמין לי, יותר מבכל דבר אחר, ואני מקווה שזה יקום בקרוב.

ניצן הורוביץ: עכשיו שלושת המנכ"לים מקדמים את התוכנית מול משרד האוצר ואגף התקציבים, ואנחנו בשאיפה להביא אותה ממש מהר להחלטת ממשלה ולהעביר אותה.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: תודה.

ניצן הורוביץ: אני מודה על תשומת הלב.

ניצן הורוביץ: אני שמח.

ניצן הורוביץ: אגב, אני תוהה איפה היה כל הדבר הזה עד לפני שמונה חודשים, אבל טוב, לא נגיד מה אתכם ומה עשיתם.

ניצן הורוביץ: אנחנו עושים, וזה הכול.

ניצן הורוביץ: תודה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: בבקשה, עמדה נוספת לחברת לכנסת לוי אבקסיס.

סמי אבו שחאדה: - - -

איתן גינזבורג: ואז נצביע על זה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, כבוד השר והחברים שנמצאים כאן, אז ראשית, יש פה ח"כים שלאורך השנים גם ניהלו מאבק, וגם כאשר הייתי בקואליציה – שיחה קטנה עם צוות המשרד שלך תגלה לך שאני, כשרה, הגשתי תוכנית על מצב חירום בכל מה שקשור בטיפול הנפשי בקהילה.

אורלי לוי אבקסיס: הגשנו גם הצעה שבאה לתכלל את המענה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני רוצה להציע פה משהו, אדוני כבוד השר: הבעיה הגדולה ביותר היא שהקופות, לצערי הרב, מהרגע שעברה אליהם בריאות הנפש, לא השכילו לגייס את אנשי המקצוע הנדרשים כדי לקצר את התורים.

אורלי לוי אבקסיס: כשבריאות הנפש עברה לקופות במסגרת שבה הורחב חוק בריאות ממלכתי, ראינו לנכון בוועדת הבריאות לנסות לחזק ולאפשר את זה שאנחנו נענה על כל העיוותים, ולצערי הרב, מי שהיה אז מנכ"ל משרד הבריאות, רוני גמזו, העדיף לעשות לנו "עוקף ועדה", והיום אנחנו נמצאים במצב שבו לא ענינו על כל הבעיות שעלו מהחוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: ועכשיו אני באה ואומרת לך שאם אתה רוצה ובאמת יש לך כוונה אמיתית – אני חושבת שמן הראוי, בשביל אותם חולים ובשביל אותם מתמודדים, לפחות שתקשיב, כי יש פה הצעה קונקרטית: כמו שעשינו בגיל הרך ועם המקצועות הפארה-רפואיים כדי שהקופות – זה כזה זלזול לא רק בנושא, אני חושבת שזה זלזול בכל אחד ואחת ממתמודדי הנפש.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא מקשיב, הוא לא ענה לכם גם עניינית, לא על מצב החירום.

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת מה?

אורלי לוי אבקסיס: יכול להיות מאוד - -

איתן גינזבורג: תודה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: - - שהשר לא יודע את ההבדל בין מצב חירום לבין התוכנית הכללית.

אורלי לוי אבקסיס: אני באה להציע דבר נורא פשוט - -

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

אורלי לוי אבקסיס: - - בפריפריה, לבריאות הנפש התור כמעט שנה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, אם בתוך שלושה, ארבעה חודשים הקופה לא משכילה להביא תור לאותו מתמודד נפש, הוא יכול ללכת לשוק הפרטי ולשכור לו מטפל ולהביא את הקבלות לקופה, והקופה תצטרך להתקזז איתו.

איתן גינזבורג: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אם זה יקרה, אתה תראה מהר מאוד את כל הקופות מגייסות את כוח האדם הנדרש כדי לקצר תורים.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים לעשות את זה?

אורלי לוי אבקסיס: יש דרך לעשות, אתם רק צריכים להחליט שאתם רוצים.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו נצביע על ההצעה – להעביר אותה לוועדה אני מבין.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו נצביע על ההצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: רבותיי, נא להצביע.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד העברת הנושא שעל סדר-היום?

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – שבעה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה לסדר-היום התקבלה, והיא תעבור להמשך דיון בוועדה לזכויות הילד.

איתן גינזבורג: << הלסי >> משבר בתי החולים הציבוריים << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור לנושא הבא על סדר-היום – הצעות דחופות לסדר-היום בנושא: משבר בתי החולים הציבוריים, מס' 2097 ו-2109.

איתן גינזבורג: ינמק חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: כבוד השרים, קודם כול, היום היה יום מעניין, יום שקט.

איתן גינזבורג: רגוע.

ינון אזולאי: ככה צריכה להתנהל כנסת – רגוע, כבוד הדדי.

איתן גינזבורג: אין צעקות.

ינון אזולאי: כלום.

ינון אזולאי: הכול בסדר, אפילו באורך רוח.

איתן גינזבורג: מה יהיה?

איתן גינזבורג: תגיד לי.

איתן גינזבורג: מה?

איתן גינזבורג: מה יהיה?

ינון אזולאי: אני אומר לך שיהיה רק טוב.

ינון אזולאי: הדבר שצריך לעשות – תנו לנו להנהיג.

ינון אזולאי: אני גם אמרתי לכם: בואו, איתן, אנחנו יודעים להסתדר.

ינון אזולאי: מה אנחנו צריכים סתם?

ינון אזולאי: תסתכל איך אנחנו מסתדרים יפה, איזה כיף זה, איזה שקט.

ינון אזולאי: שמע, אני חושב - - -

יואב בן צור: - - -

ינון אזולאי: חוקים תמיד העברנו.

ינון אזולאי: אני חושב שהיום הוכחנו לעם ישראל שאנחנו יכולים להיות כנסת שפויה, כנסת מחוקקת.

איתן גינזבורג: את ההסתייגויות כבר הסרתם מהחוק ההוא?

ינון אזולאי: לא היו הסתייגויות, הייתה רשות דיבור.

ינון אזולאי: ומה שנתתי במילה – אמרתי לך שזאת לא הבעיה.

ינון אזולאי: בכל אופן, לגופו של עניין, תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: אני רוצה גם לחזק את כחול לבן באסטרטגיה שלכם: אסור לוותר, תמשיכו להיות חזקים.

ינון אזולאי: גם אם תיפול הממשלה, אתם בעצם מקימים את עם ישראל, אז שתדעו, אתם הולכים בדרך הנכונה והטובה.

ינון אזולאי: הצעה לסדר-היום בנושא בתי החולים הציבוריים – אתה יודע, אני מסתכל על משבר בתי החולים הציבוריים, וכל פעם זה חוזר על עצמו, כל פעם משבר בתי החולים הציבוריים חוזר על עצמו.

ינון אזולאי: קורונה, לא קורונה, קיץ, חורף – תמיד אנחנו רואים את המשבר הזה, ומי סובל ממנו בסופו של דבר?

ינון אזולאי: האזרחים.

ינון אזולאי: רק להבין: בתי חולים ציבוריים – יש שבעה בתי חולים ציבוריים.

ינון אזולאי: שבעה בתי חולים ציבוריים.

ינון אזולאי: יש גם בתי חולים של הקופות, וקופת חולים הכללית היא השולטת והיא נמצאת כמעט בכל מקום בפריפריה, ויש את בתי החולים הממשלתיים, שלעולם לא מפסידים, אפשר להגיד.

ינון אזולאי: בתי החולים הציבוריים – אם נסתכל על הדסה ושערי צדק, הם משרתים למעלה מרבע מיליון איש; אנחנו ניסע לבני ברק – מעייני הישועה, אנחנו יודעים איזה נתח של ציבור; בנתניה – לניאדו; יש לך בנצרת את שלושת בתי החולים שאנחנו מכירים את כולם מהעשייה שלנו – האיטלקי והאנגלי והנוצרי.

ינון אזולאי: אנחנו מכירים את כולם, ותמיד הם הנפגעים.

ינון אזולאי: עכשיו, מה קרה?

ינון אזולאי: שולח מנכ"ל משרד האוצר רם בלינקוב מכתב למנכ"ל משרד הבריאות.

ינון אזולאי: על מה?

ינון אזולאי: על התקצוב של בתי החולים, שלא מאפשר, שזה לא ראוי ולא נכון להמשיך בדרך של מבחני תמיכה, כי זה פוגע בהם.

ינון אזולאי: אגב, זה נכון – מבחני תמיכה פוגעים בראש ובראשונה בבתי החולים הציבוריים, וזה אם כל חטאת שהיה עם בתי החולים הציבוריים במשך כל השנים בתקצוב שלהם, כי הוא תמיד היה לוקה בחסר.

ינון אזולאי: היינו גם בוועדות וראינו: עד שמוציאים את מבחן התמיכה, וכשיוצא מבחן התמיכה ראינו כמה זמן לוקח וכמה בית החולים הזה מפסיד – ובית החולים הזה מפסיד.

ינון אזולאי: השאלה: מה הפתרון לכך?

ינון אזולאי: אז יש את סעיף 9 על התחשבנות עם בתי החולים, ה"קאפ", מה שנקרא, שעבר בחוק ההסדרים.

ינון אזולאי: אגב, שם צריך להיות שזה לא על פי מבחני תמיכה – ככה זה בחוק, שזה לא על פי מבחני תמיכה אלא על פי חלוקה אחרת.

ינון אזולאי: הבעיה היא כנראה שאין שם מספיק כסף, אז מה קל לאוצר?

ינון אזולאי: לבוא לגלגל את זה על משרד הבריאות – משרד הבריאות, עם מבחני התמיכה.

ינון אזולאי: אני אומר לכם שמשרד האוצר – ואני מכיר את משרד האוצר עם המשחקים שלו, לא פעם, וראינו את זה גם בבתי החולים הציבוריים, כשהם שבתו, איך משרד האוצר מתחפר בתוך עצמו.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שמשרד האוצר יגיד למשרד הבריאות: אנחנו בתקופת מלחמה, והמלחמה הזאת היא יום-יומית, ובכל השנה היא נכונה.

ינון אזולאי: אנחנו בתקופת מלחמה.

ינון אזולאי: קחו את הכסף, כמה שצריך שם, במיוחד שיש חוק חדש, יש התחשבנות חדשה.

ינון אזולאי: בואו נעשה איזה שהוא פיילוט ונשים מה שחסר למשרד הבריאות.

ינון אזולאי: תשמעו את משרד הבריאות, תשמעו את בתי החולים הציבוריים שקורסים, כי הרי על כל גירעון של שקל הם יצטרכו תוכנית הבראה.

ינון אזולאי: והגיע הזמן שנשמע אותם, כי הם למעננו, למען הסבא והסבתא שלנו.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת איימן עודה להציג את ההצעה שלו, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חברי הכנסת, יש שבעה בתי חולים עצמאיים במדינה שנמצאים על סף קריסה כלכלית, וליברמן מזהה חולשה ומחליט לרמוס אותם עוד יותר: הדסה, שערי צדק, לניאדו, מעייני הישועה ושלושת בתי החולים בנצרת – האנגלי, הצרפתי, והמשפחה הקדושה.

איימן עודה: כולם מחכים כבר יותר משנה ל-300 מיליון שקל שהאוצר התחייב להעביר להם, אבל הכסף לא עובר.

איימן עודה: באוצר מאשימים את משרד הבריאות.

איימן עודה: הם אומרים: תסירו את ההתנגדות שלכם ותנו לנו למנות חשב שינהל את תקציבי בתי החולים מטעמנו, ואנחנו נשחרר את הכסף.

איימן עודה: הפקידים רוצים לנהל את בתי החולים במקום הרופאים.

איימן עודה: כשהחולה מתאשפז ונזקק לטיפול מציל חיים אך יקר, מי יכריע אם להפעיל את המכונה ולהזעיק את המנתח, רופא או נער אוצר?

איימן עודה: את בתי החולים, שמופקדים על בריאות של אנשים, צריכים לנהל אנשי מקצוע מתחום הבריאות לפי טובת בריאות הציבור.

איימן עודה: ליברמן עם כספי מערכת כמו חתול ששומר על השמנת – הוא רוצה להשאיר את הכסף אצל אנשי האוצר.

איימן עודה: אבל האינטרס הציבורי הוא חלוקה של הכספים והשקעה שלהם במערכת הבריאות הציבורית.

איימן עודה: יש כאן לא פחות מסחיטה באיומים על הגב של מוחלשים.

איימן עודה: בתי החולים שהאוצר משתמש בתקציבים שלהם למלחמות שליטה הם בתי החולים שמטפלים בעיקר בערבים או בחרדים, שתי הקבוצות השנואות על ליברמן.

איימן עודה: אם ישחרר את הכספים לא יהיה לאוצר מנוף לחץ כדי לסחוט את הסכמת משרד הבריאות להתערבות האוצר בחלוקת התקציבים בתוך בתי החולים.

איימן עודה: מתי הממשלה תבין ששיטת "בניכוי הערבים והחרדים", השיטה של נתניהו, היא לא רק פשיסטית – היא פשוט לא עובדת?

איימן עודה: אי-אפשר להפקיר אוכלוסיות שלמות עם מערכת בריאות עצמאית וחלשה, ואז גם לא לתת להם תקציבים מינימליים כדי לשלם על פעילות הקורונה.

איימן עודה: לכל האזרחים מגיעה מערכת בריאות ציבורית חזקה, נגישה ושוויונית.

איימן עודה: אמשיך לקדם את החוק שלי להקמת בית חולים ממשלתי בסח'נין, שיהיה בית החולים הראשון בעיר ערבית.

איימן עודה: כבוד שר הבריאות ניצן הורוביץ, לפני יומיים ישבנו ודיברנו בקשר להעצמה של הבריאות בקרב האוכלוסייה הערבית, ובין היתר על מתווה מסוים בסח'נין.

איימן עודה: אני מקווה שנצליח ביחד.

איימן עודה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עודה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שר הבריאות ניצן הורוביץ להשיב על ההצעות הדחופות לסדר-היום.

איתן גינזבורג: היום הם מעסיקים אותך.

ניצן הורוביץ: כן.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני.

ניצן הורוביץ: קודם כול אני רוצה להודות למציעים חבר הכנסת ינון אזולאי וחבר הכנסת איימן עודה.

ניצן הורוביץ: הנושא הוא נושא רציני ואמיתי.

ניצן הורוביץ: בתי חולים העצמאיים, נקרא להם ככה, בישראל, נפלו או נופלים בין הכיסאות.

ניצן הורוביץ: הם לא ממשלתיים, הם לא של קופת חולים כללית, הם של גורמים שונים, אם זה נשות הדסה, כנסיות נוצריות, עמותות חרדיות, כמו לניאדו – יש כל מיני, כל מיני מבנים – שערי צדק.

ניצן הורוביץ: התקצוב נעשה בחסר לאורך שנים, ונעשה בשיטה – לא בצורה מאורגנת, מתוכננת, וכל הזמן הדבר הזה היה משברי.

ניצן הורוביץ: בתקציב האחרון אני נלחמתי כדי להגדיל את התקציב השוטף של מערכת הבריאות ושל בתי החולים העצמאיים בפרט.

ניצן הורוביץ: בחודשים האחרונים משרדי הבריאות והאוצר פועלים לפרסם תקנות מודל תקצוב לאומי – זה שינוי גדול במערכת הבריאות – לבתי החולים, כולל הציבוריים, לפי פרמטרים שקופים ואחידים, כדי להגביר את האחריותיות של מנהלי בתי החולים.

ניצן הורוביץ: אני מאמין שפרסום התקנות יביא בשורה אמיתית למערכת הבריאות.

ניצן הורוביץ: בתי החולים ידעו מראש כמה יש להם.

ניצן הורוביץ: יפסיק הוויה דולורוזה הזאת של כל שנה לאגף התקציבים להתחנן לעוד קצת ועוד קצת.

ניצן הורוביץ: התקצוב יהיה מסודר, אחיד וברור.

ניצן הורוביץ: עכשיו, כמו שפורסם בתקשורת, כן, יש מחלוקות בינינו לבין האוצר בעניין התקנות.

ניצן הורוביץ: חלק מהמחלוקות הן מחלוקות גדולות וחלק מהמחלוקות קטנות יותר.

ניצן הורוביץ: במשרד הבריאות, אני אומר את זה כאן, הצענו בשבועיים האחרונים הצעות פשרה רבות בשני הנושאים, ואנחנו נכונים לקדם פשרות, אבל אני חושב שיש קושי להגיע להבנה בנושאים האלה, מכל מיני סיבות.

ניצן הורוביץ: חשוב לי להדגיש שהוויכוח שיש עכשיו סביב התקנות לא מתנהל כי משרד הבריאות מעוניין לשמור על כוחו באופן שרירותי.

ניצן הורוביץ: משרד הבריאות מעוניין לשמור על הסטטוס קוו בין המשרדים בניהול מערכת הבריאות, בפרסום מבחני תמיכה לתמרוץ המערכת ובמינוי חשבים שילוו את בתי החולים שנקלעו למצוקה תקציבית.

ניצן הורוביץ: משרד הבריאות לא ייתן יד להתקנת תקנות שפוגעות בבתי החולים ומריעות את מצבם ביחס למצב הנוכחי.

ניצן הורוביץ: רק נוסח תקנות שישפר את מצבם של בתי החולים יקבל את אישורנו.

ניצן הורוביץ: למציעים אני רוצה להגיד באופן ספציפי: משרד הבריאות יודע, מודע לכך שבתי החולים העצמאיים טרם קיבלו תמיכות מתחילת השנה, הן תמיכות שוטפות והן קורונה, ושבקרוב בעיות התזרים המוכרות לנו זה שנים ירימו ראש שוב.

ניצן הורוביץ: כמו כן, משרד הבריאות מכיר בזה שבתי החולים הממשלתיים, וגם אלה של הכללית, מתקשים לתכנן את העבודה ל-2022 בהיעדר מידע מלא בנוגע לתקציבם.

ניצן הורוביץ: משרד הבריאות קשוב לבתי החולים, נמצא בקשר שוטף עם כולם, את חלקם משרד הבריאות מנהל באופן ישיר, ומוכן לפרסם מבחני תמיכה שיזרימו באופן מיידי סכומים שיסייעו לבתי החולים על חשבון כספי תקנות סעיף 9 שיגיעו בהמשך, אם יגיעו.

ניצן הורוביץ: אבל משרד הבריאות לא יקבל החלטות נמהרות ולא יקריב את עתיד מערכת הבריאות כאשר איום תזרימי שנוצר באופן מלאכותי מאיים ברקע.

ניצן הורוביץ: התקנות שיותקנו הן תקנות קבועות.

ניצן הורוביץ: יהיו תקנות קבועות שילוו את המערכת עשרות שנים קדימה, ואנחנו נמשיך להתייחס אליהן בחרדת הקודש המתבקשת.

ניצן הורוביץ: לגופו של עניין, בסיכום, בעברית פשוטה, אני מקווה שהמחלוקת עם משרד האוצר תיפתר.

ניצן הורוביץ: ובכל מקרה, בתי החולים העצמאיים, שזקוקים לכסף, והוא מגיע להם, יקבלו אותו מהר, ולא יחזיקו אותו סתם במשרד האוצר.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: האם אתם – מה?

ינון אזולאי: אנחנו רוצים להעביר את זה לכספים.

איתן גינזבורג: אתם רוצים להעביר את זה לדיון?

איתן גינזבורג: אתה רוצה עמדה נוספת?

איתן גינזבורג: בבקשה, עמדה נוספת, לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: חבר הכספת בכספים.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, כמובן שאני מברך את המציעים, חברי איימן עודה וינון, ואני פונה אליך, כבוד השר: חוץ מהבעיה הכללית של כל בתי החולים הציבוריים, ובמיוחד של שלושת בתי החולים בנצרת, יש בעיה ספציפית בעניין בית החולים האנגלי.

אוסאמה סעדי: יש להם שם מחלוקת בעניין התקציב שמגיע להם בגין שנת 2021, שהיו צריכים לקבל כמו בשנת 2020, ובגלל שינוי במנגנונים, חסרים להם בערך 8 מיליון שקל, שמשרד האוצר אומר: אנחנו העברנו למשרד הבריאות.

אוסאמה סעדי: אנחנו נפגשנו כמה פעמים עם כבוד השר חמד עמאר וגם עם נציג של רפרנט משרד הבריאות במשרד האוצר, ואני חושב שהעניינים אפילו הגיעו לידי ערכאות משפטיות.

אוסאמה סעדי: נבקש ממך שתיכנס בעובי הקורה ותפתור ושהם יקבלו את הכסף, כי בסופו של דבר זה כסף של משכורות.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת סעדי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה להעברת הנושא לוועדה, לבקשתכם.

איתן גינזבורג: נא להצביע מי בעד ונגד קבלת הנושא על סדר-היום.

איתן גינזבורג: ועדת הבריאות או הכספים?

איתן גינזבורג: עכשיו מצביעים.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – שישה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: לאיזו ועדה מציעים?

ינון אזולאי: כספים.

איתן גינזבורג: כספים?

איתן גינזבורג: זה מקובל עליך, השר?

איתן גינזבורג: אם זה לא מקובל אנחנו נעשה הצבעה על זה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עודה, מה עמדתך?

איימן עודה: כספים.

איתן גינזבורג: כספים.

איתן גינזבורג: אם כך, מוסכם על דעת כולם, והנושא הזה יעבור להמשך דיון בוועדת הכספים של הכנסת.

איתן גינזבורג: << הלסי >> פקחי חקלאות מחרימים סחורה חקלאית משטחי הרשות וגורמים לייקור ירקות << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעות דחופות לסדר-היום בנושא:

איתן גינזבורג: פקחי חקלאות מחרימים סחורה חקלאית משטחי הרשות וגורמים לייקור ירקות, מס' 2125 ו-2130.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת יואב בן צור להציג את ההצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני כמה ימים נתקלתי בידיעה חדשותית שתפסה את עיניי.

יואב בן צור: הידיעה עסקה בתפיסה והשמדה של תוצרת חקלאית משטחי הרשות הפלסטינית, שהייתה בדרך לאספקה בישראל.

יואב בן צור: בידיעה דובר על השמדה של מעל 300 טון של ירקות, וכולם הלכו לפח.

יואב בן צור: בעיניי, השמדה של ירקות בזמן שיש אנשים רעבים ויש יוקר מחיה זה אבסורד שלא יכול לקרות יותר.

יואב בן צור: אני רוצה להרחיב, ברשותכם.

יואב בן צור: הנושא הראשון הוא יוקר המחיה.

יואב בן צור: ברור לכולם שהמחיר נקבע בהתאם להיצע.

יואב בן צור: אנו שומעים על רצון הממשלה להגדיל את ייבוא הירקות מחו"ל, בשביל לגרום להיצע רחב של ירקות, דבר שיוביל להוזלת סל הקניות של הצרכן.

יואב בן צור: ברור לכולם, שאם יש סחורה של 300 טון בדרך לישראל והיא מושמדת, הרי שההיצע קטן יותר והמחיר של יתר הסחורה יתייקר.

יואב בן צור: סיבה נוספת היא כי מדובר בשנת שמיטה, ויש הרבה מאוד יהודים שמקפידים לאכול תוצרת חקלאית שלא גודלה באדמות של יהודים.

יואב בן צור: את הסחורה הזאת, יהודים רבים יראי ה' מקפידים לרכוש בשנת השמיטה, והחרמה של סחורה שכזו המיועדת לצרכנים שומרי כשרות ברמה גבוהה, נראית בעיניי כטעם רע, ואולי חלילה יש בהחרמה מניעים פסולים ולא ענייניים.

יואב בן צור: סיבה נוספת: למצוא פתרון לנושא הכלכלה הפלסטינית.

יואב בן צור: אני דואג לזה לא פחות.

יואב בן צור: הצורך שלנו וחובתנו כיהודים וכישראלים הוא לוודא כי לתושבי האזור השכנים שלנו יש מה לאכול ויש להם ממה להתפרנס.

יואב בן צור: זוהי תפיסה יהודית.

יואב בן צור: מעבר לתפיסה של כן שלנו, לא שלנו, אלה אנשים שצריכים להתפרנס.

יואב בן צור: אני רוצה לספר לכם סיפור קצר על רבה של ירושלים, הרב יוסף חיים זוננפלד.

יואב בן צור: לפני כ-100 שנה היה רעב גדול מאוד בירושלים – לכולם, יהודים וערבים.

יואב בן צור: יום אחד הגיעה לאנשי היישוב הישן בירושלים שיירה של חמורים נושאי תבואה ומזון, והם פרקו בשער יפו את הסחורה.

יואב בן צור: הרב זוננפלד הורה לחלק תבואה גם לתושביה הערבים של העיר העתיקה, כי ככה יהודי מתנהג.

יואב בן צור: זו התפיסה היהודית וזו גם תפיסה ביטחונית, שהרי ידוע כי כלכלה טובה של הפלסטינים מביאה ליציבות אזורית.

יואב בן צור: לכן, נדרש למצוא פתרון מיידי לסחורה חקלאית מיובאת משטחי הרשות.

יואב בן צור: אני קורא למשרד החקלאות למצוא באופן מיידי את הדרך להכניס סחורה שכזאת, ולהביא בשורה בנושא.

יואב בן צור: לסיום, אני רוצה לומר שהיום הזה היה יום מכונן.

יואב בן צור: מצד אחד אנחנו כאופוזיציה מאוד שמחנו שכל כך הרבה חוקים שלנו עברו; מצד שני זה פשוט לעשות צחוק מהעבודה.

יואב בן צור: אני לא רואה את הסיסמאות ואת ההצהרות, שהממשלה הזאת באה לעבוד.

יואב בן צור: אני רואה שהממשלה הזאת במשך כמה שבועות לא עובדת; אין משילות, אין חקיקה, אין שום דבר אחר.

יואב בן צור: נכון שלאופוזיציה זה טוב, אבל אולי זה מסמל שבאמת הממשלה הזאת, אחרי שמונה חודשים, סיימה את דרכה.

יואב בן צור: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יואב בן צור.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: אם כך נבקש מהשרה פרקש הכהן להשיב בשם שר החקלאות ופיתוח הכפר, ביחס להצעה הדחופה לסדר-היום.

אורית פרקש הכהן: אין לי תשובה של שר.

איתן גינזבורג: אם אין תשובה, אז אנחנו נצביע על כך, גברתי.

איתן גינזבורג: את רוצה לעלות?

יואב בן צור: אין צורך.

יואב בן צור: אני מוותר על תשובה.

איתן גינזבורג: אוקיי.

איתן גינזבורג: לפי בקשת השרה, אין תשובה לממשלה על ההצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע.

איתן גינזבורג: נצביע ראשית על קבלת הנושא על סדר-היום.

איתן גינזבורג: נא להצביע.

יואב בן צור: דיון בוועדת הכלכלה.

אורית פרקש הכהן: בעצם יש לי תשובה.

איתן גינזבורג: אנחנו כבר הצבענו.

איתן גינזבורג: כבר הצבענו, גברתי.

איתן גינזבורג: אין מה לעשות, הצבענו.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 1

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – אחד, למעשה פה אחד.

אורלי לוי אבקסיס: תוסיף אותי.

איתן גינזבורג: אנחנו נוסיף אותך לפרוטוקול, אבל התוצאה לא משתנה, חברת הכנסת לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: בעד – אחד.

איתן גינזבורג: פה אחד אושרה ההצעה לסדר-היום, והיא תועבר להמשך דיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: << הלסי >> העמקת הפערים החברתיים בשל שיעור גיוס נמוך של צעירים מהפריפריה החברתית והגיאוגרפית ליחידות הטכנולוגיות בצה"ל << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעה רגילה לסדר-היום בנושא:

איתן גינזבורג: העמקת הפערים החברתיים בשל שיעור גיוס נמוך של צעירים מהפריפריה החברתית והגיאוגרפית ליחידות הטכנולוגיות בצה"ל, מס' 2085, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת להציג את ההצעה לסדר-היום, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: לא, זו הצעה מיוחדת, זה עשר דקות.

איתן גינזבורג: זו הצעה דחופה?

איתן גינזבורג: אה, רגילה, סליחה.

איתן גינזבורג: בוודאי.

איתן גינזבורג: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, השרה, סגן השר.

איתן גינזבורג: לא הצעה מיוחדת, הצעה רגילה.

אורלי לוי אבקסיס: רגילה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, יש לה זמן מיוחד.

אורלי לוי אבקסיס: עשר דקות בהצעה רגילה זה שונה מהצעה דחופה לסדר-יום, והכוונה היא הייתה שיש לה מעמד מיוחד של עשר דקות.

איתן גינזבורג: הפוך, ההצעה הדחופה היא ההצעה המיוחדת, ולא הצעה רגילה.

אורלי לוי אבקסיס: ולה שלוש דקות, כי יש כמה מציעים.

אורלי לוי אבקסיס: פה - - -

איתן גינזבורג: אבל ההצעה שלך היא הצעה רגילה ויש לה עשר דקות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: ויש לה זמן מיוחד כמו בהצעת חוק פרטית.

איתן גינזבורג: לא, זה הפוך, גברתי.

איתן גינזבורג: זה לא זמן מיוחד, זה הפוך.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתה רוצה, ניתן שיעור בתקנון.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לתת, זאת אחת מהמומחיויות שלי.

איתן גינזבורג: את יכולה, את רשאית.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: מאחר שמדובר בהצעה שהיא בסדר גודל, אני חושבת, שהייתה צריכה להרעיד את כל הסיפים פה בבית הזה, ומבחינה חברתית, להסתכל ולא להאמין.

אורלי לוי אבקסיס: בשני העשורים האחרונים הצבא שלנו הפך להיות מצבא העם שנותן לכל מתגייסיו ומתגייסותיו נקודת פתיחה שווה, ואולי אפילו תורם למוביליות החברתית בישראל, והיום אנחנו יודעים כיצד הוא הופך לצבא של מעמדות.

אורלי לוי אבקסיס: צבא שמנציח ואף מגדיל את הפערים החברתיים.

אורלי לוי אבקסיס: הפער שבו מסיימים שירות קרבי לאלו שמסיימים ביחידות הטכנולוגיות הוא עצום, ומשפיע על מסלול החיים שלאחר הצבא.

אורלי לוי אבקסיס: על פי הנתונים, ההסתברות של מי שמשרת במודיעין להגיע להייטק, שזה המקצוע של המחר, אז באמת מדובר על 90%, בעוד שלוחמים יצטרכו לעבוד שנים רבות עד שיצליחו להגיע לשם, אם בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר, שהכתבות של יוסי יהושע פשוט נתנו משנה תוקף לתחושה, שכבר הייתה בקרב הרבה מאוד מהחברים העוסקים בנושאים חברתיים.

אורלי לוי אבקסיס: הראייה של מה שקורה בכל מה שקשור ליחידות הטכנולוגיות המובילות היוקרתיות – אתה רואה שכבת מעמדות מאוד מאוד מוגדרת, מאוד מאוד מאפיינת את המעמד הגבוה האליטיסטי במדינה, המשפחות החזקות, ואותם אלו שיש להם קשרים של חבר מביא חבר, כי אחרת אנחנו לא יכולים להבין את האבסורד הזה.

אורלי לוי אבקסיס: האם מישהו במדינת ישראל מאמין שהפוטנציאל או שהיכולות השכליות שלנו מוגבלת באיזשהו גבול גיאוגרפי?

אורלי לוי אבקסיס: האם רק מדינת תל אביב, והילדים הנולדים שם, זוכים לפוטנציאל וליכולות אינטלקטואליות, בניגוד לשאר בני העם, הפריפריה החברתית והגיאוגרפית?

אורלי לוי אבקסיס: הרי זה בולשיט אחד גדול, ויותר מכל דבר זה מעיד על כך שאותם אנשים חזקים במדינה דואגים לדור הבא שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: זה כמעט כמו קרקע לבן ממשיך בקיבוצים – גם כאלו שהופרטו והפכו להיות עסק כלכלי, לעומת הילדים של עיירות הפיתוח, שלא מקבלים אפילו השתתפות בקרקע כדי שיוכלו לבנות את הבית שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו מכירים ויודעים שהאפליה בין פריפריה למרכז היא בכל התחומים, החל מבריאות, חינוך, תשתיות.

אורלי לוי אבקסיס: קודם היינו פה בהצעה לסדר-היום על הקושי של בתי החולים בפריפריה לא רק לעמוד בעומס אלא לתת טיפול מיטבי לאותם חולים, ולא בכדי אנחנו רואים קיצור בתוחלת החיים בפריפריה לעומת המרכז, בין ארבע לשמונה שנים.

אורלי לוי אבקסיס: ואני מסתכלת על זה וחושבת: האם מישהו חושב שהילדים שלנו, של מי שמגיע מהפריפריה הגיאוגרפית והחברתית, לא חשובים לנו?

אורלי לוי אבקסיס: שהחינוך שלהם לא חשוב לנו?

אורלי לוי אבקסיס: שהבריאות והיכולת שלהם לקבל טיפול רפואי בזמן לא חשובות לנו?

אורלי לוי אבקסיס: מישהו חושב על העתיד של הילדים שלנו והיכולת שלהם להשתלב בשוק התעסוקה במקום גבוה, שיבטיח להם לא רק אופק תעסוקתי אלא גם את היכולת אולי לרכוש משכנתה, כי אם אין להורים שלהם כסף לתת להם הון עצמי הם לא יכולים אפילו לחלום על חלום הדירה?

אורלי לוי אבקסיס: תראו מה זה – בכל תחומי החיים אנחנו מתרגלים למציאות שבה בני הפריפריה מופקרים – בנושאים בריאותיים, ביכולת להביא קורת גג לילדים וביכולת להביא פרנסה שתכבד את אותם עובדים.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם שהגוף החשוב הזה בישראל, מאז קום המדינה אפשר היה לראות בו מין הכנה של הדור הצעיר לקראת החיים הבוגרים, אבל בשנים האחרונות אנחנו מבינים איזה פער עצום קיים בין יוצאי יחידות קרביות ליוצאי יחידות טכנולוגיות במציאת מקום עבודה.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נחשוב על זה: חייל קרבי בצבא, שלוש שנים בצבא, לוחם, מסכן את החיים שלו באופן יום-יומי.

אורלי לוי אבקסיס: תאמינו לי, אני נשואה לנכה צה"ל 80%, ששירת בצנחנים ונפצע יחד עם חבריו, ועד היום השיקום שלו לא הסתיים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאתה מסתכל עליו ומבין שמישהו חושב שהסיכון של החיילים צריך להיות רק של חיילים שיוצאים ממקומות חברתיים מאוד מסוימים – אני רוצה להגיד לך, על פי מחקר של פרופ' יגיל לוי מהאוניברסיטה הפתוחה, 78% מההרוגים בלחימה השוטפת בגדה ובגבול עם רצועת עזה הם בניה ובנותיה של הפריפריה החברתית-מעמדית בישראל – אנחנו יכולים לעבור על זה לסדר-היום?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו מדברים על תת-ייצוג בכל מערכת המשפט, אנחנו מדברים על תת-ייצוג באקדמיה הגבוהה, אנחנו מדברים על תת-ייצוג הרבה מאוד, אבל סוף-סוף כשיש לנו ייצוג גדול, ענק – איפה הוא מתבטא?

אורלי לוי אבקסיס: בחללים.

אורלי לוי אבקסיס: בושה למדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: מי לחיים ומי למוות – סלקציה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מגיע מהפריפריה – אפשר לסכן לך את החיים, וכשתשתחרר אתה תהיה אחרון בשרשרת שהמדינה מעוניינת לקדם.

אורלי לוי אבקסיס: יבואו לפניך בני מגזרים, בני מיעוטים, שיש להם אפליה מתקנת או ייצוג מתקן – תקראו לזה באיזו מכבסת מילים שאתם רוצים.

אורלי לוי אבקסיס: יבואו החברים שלכם – הם אפילו לא צריכים, הם הרי כבר build-in בפנים – תבוא אוכלוסייה חזקה כלכלית, הם יעשו פסיכומטרי אחרי פסיכומטרי, מכינה אחרי מכינה, הם יתקבלו לכל אותם מקומות.

אורלי לוי אבקסיס: אותם ילדים, פטריוטים אמיתיים, שהתחנכו על ערכים שלהגן על המדינה זה ערך עליון, ילכו וילקקו את הפצעים שלהם, וההורים שלהם יצטרכו להתמודד עם השיקום שלהם, אם בכלל הוא יתאפשר.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי 78% מסך ההרוגים בלחימה האחרונה בגדה ובגבול הם בני ובנות ישראל השנייה.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה?

אורלי לוי אבקסיס: מתי נהיינו כאלה?

אורלי לוי אבקסיס: ואני רואה שאותם חיילים שמסכנים את החיים שלהם יוצאים לאזרחות – אין להם כלום ביד.

אורלי לוי אבקסיס: נפגשתי עם לא מעט עמותות, כאלה שבשבילם זה ערך, יוצאי יחידות וסיירות ויחידות לוחמות, והם אומרים לי: תקשיבו, הקמנו חברת הייטק, ובבואנו למשרד הכלכלה לשאול איך מתמרצים אותנו להעסיק דווקא את יוצאי היחידות הקרביות, אומרים להם: לא, אין תיעדוף.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתה מסתכל על תוכניות ממשלתיות, הם האחרונים בשרשרת המזון.

אורלי לוי אבקסיס: ככה המדינה מחזירה לגיבורים שלה?

אורלי לוי אבקסיס: מה אכפת לכם?

אורלי לוי אבקסיס: אתם נהייתם מדינת תל אביב, ממשלת תל אביב, ממשלה לבנה, צפונבונית.

אורלי לוי אבקסיס: מטרו?

אורלי לוי אבקסיס: אז מפסיקים את הכבישים לפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: למה מי חי שם בכלל?

אורלי לוי אבקסיס: הם לא מצביעים, נכון?

אורלי לוי אבקסיס: מפסיקים את תכנון הרכבת לאילת, את כביש 6 לצפון.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה, כל התקציבים היום – גודש, שלא יבואו להם, חלילה וחס, בני העם הנמוך מישראל השנייה בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה את זה, אני כל כך זועמת ואני כל כך זועקת, כי אתם ממשלה שרואה רק את החברים שלכם, רק את מי שאתם גדלים איתם.

אורלי לוי אבקסיס: שוסטר, אני יודעת בדיוק מה אתם חושבים – אתם תיתנו הטבות לקיבוצים ותסגרו את העיניים לגבי בני עיירות הפיתוח.

אורלי לוי אבקסיס: אתם תיתנו הטבות ותמשיכו לקדם את אותם חברים ואת אותם אלה שמגיעים ליחידות הכי נחשבות – לא בגלל שהם יותר חכמים, בגלל שהם הגיעו משכבה חברתית מאוד מסוימת, הקצפת של הקצפת.

אורלי לוי אבקסיס: יום למוחרת, כשהלוחם יצטרך לעבוד – איפה הוא יעבוד?

אורלי לוי אבקסיס: בתחנות דלק, זה מה שאתם מציעים לו, או בחקלאות – לעבוד קשה כדי לקבל איזשהו מענק מסכן.

אורלי לוי אבקסיס: ואולי אפילו טיול אחרי צבא קצת להשתחרר – עוד שנה הלכה לו.

אורלי לוי אבקסיס: כבר שנתיים נוסף לשלוש.

אורלי לוי אבקסיס: ואז כשהוא מגיע הוא צריך לעשות פסיכומטרי, ואחר כך הוא צריך לעשות הכשרה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אז הוא מגיע למשרדי הממשלה ולאוניברסיטאות ומגלה שאלה שלא התגייסו בכלל, כי המדינה לא מעוניינת לגייס אותם, הם לפניו בתור, ויש להם ייצוג מוגבר, והוא נענש על זה שהוא מסכן את החיים שלו.

אורלי לוי אבקסיס: הגיע הזמן שתתעוררו.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו עובדים על הענקת תמריצים, ואם יגיעו אלינו, אם מכחול לבן ואם מאחרים, זאת ההזדמנות האמיתית שלכם לראות איך אתם דואגים ללוחמים, אלה שלוחמים אחר כך להביא פת לחם הביתה, ולא למדושני עונג.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע מה, ליבי לא על אותן פנסיות או אנשים שרוצים לשרת את הצבא, אבל אתם לא יכולים לדבר מצד אחד על אותם אנשים שנותנים את החיים לצבא ומצד שני - -

איתן גינזבורג: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: - - לזרוק את הלוחמים האלה שמסכנים את החיים שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: כמעט 80% מכל החללים בלחימה האחרונה הם בני הפריפריה הגיאוגרפית והחברתית.

אורלי לוי אבקסיס: אכפת לכם מחיילים?

אורלי לוי אבקסיס: נראה אתכם עושים מעשה.

אורלי לוי אבקסיס: נראה אתכם לא מתחבאים רק מאחורי פנסיות תקציביות מנופחות.

אורלי לוי אבקסיס: הגיע הזמן שתדאגו ללוחמים שלכם, לאלה שמסכנים את החיים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל סליחה, היום הם כבר לא בדיוק בני הקיבוצים – הם בני עיירות הפיתוח.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: זה פחות מעניין אתכם?

אורלי לוי אבקסיס: תתביישו לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: אני מזמין את סגן שר הביטחון אלון שוסטר להשיב על הדברים.

אלון שוסטר: כבוד היושב-ראש - -

שלמה קרעי: אני רק אוסיף לך, אדוני סגן שר הביטחון - - - שעכשיו - - - שחיל המודיעין שהולך לדרום לא ילמד בבן-גוריון אלא ילמד בתל אביב.

אלון שוסטר: דווקא לזה אני לא אתייחס.

אלון שוסטר: התייחסתי ממש לפני ימים ספורים.

אלון שוסטר: אני אשמח בהזדמנות נוספת.

אלון שוסטר: ראשית אני רוצה לומר שהדיון החשוב, חברת הכנסת לוי אבקסיס, בשאלת המעורבות והשוויון בייצוג ובנטל הוא נושא חשוב מכדי לזהם אותו בדיבורים של הסתה בין מגזרים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה חצוף - - -

אלון שוסטר: אני תובע את עלבונם של אלפי ההרוגים שלא מעניין אותם ואת הוריהם - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אלון שוסטר: - - אם הם אשכנזים, אם הם יוצאי עדות מזרח, אם הם עירוניים או קיבוצניקים.

אורלי לוי אבקסיס: אם הם היו מעניינים אותך היית דואג להם.

אורלי לוי אבקסיס: אם היו מעניינים אותך היית דואג להם לתעסוקה יום אחרי כן.

אלון שוסטר: בעצם העירוב שלך של האירוע הקשה והטרגי בדיון הרציני שאנחנו כרגע מקיימים - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אלון שוסטר: - - הוא ביזיון, הוא הסתה - -

אורלי לוי אבקסיס: מחקרים - - -

אלון שוסטר: - - - ואני לא מוכן לעבור על זה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת - - -

אלון שוסטר: את מדברת היום עם סגן שר הביטחון ששילם בבריאותו ולא רואה בזה שום דבר מיוחד; קצין קרבי עשרות שנים במילואים, שלושה בנים ביחידות קרביות - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אלון שוסטר: - - אחד מהם מסיים מחר בה"ד 1 וחוזר ליחידה שלו - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - פרופסור.

איתן גינזבורג: - - -

אלון שוסטר: - - שלי נעלייך מעל רגלייך.

איתן גינזבורג: הוא משיב לך.

אורלי לוי אבקסיס: - - - חוצפן.

אלון שוסטר: וכדאי שתקשיבי לי, משום שאת דיברת בעזות מצח - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אלון שוסטר: - - כלפי מגזרים שלמים שהקריבו וימשיכו להקריב - -

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא תסב תשומת לב – גם פרופ' - - - וגם פרופ' - - -

אלון שוסטר: - - בדיוק כמו מגזרים אחרים.

אלון שוסטר: החיבור בין השאלה - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אלון שוסטר: - - מיהם המתים לבין שאלת המחויבות של ממשלת ישראל - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אלון שוסטר: - - היא חיבור הזוי, פסול, ואני תובע ממך להפסיק אותו לאלתר - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: סליחה, גברתי, עכשיו אני מדבר.

איתן גינזבורג: גם לי לא תיתני לדבר?

איתן גינזבורג: את אמרת פה דברים מדם ליבך - - -

אורלי לוי אבקסיס: נתונים.

אורלי לוי אבקסיס: מגובה בנתונים.

איתן גינזבורג: גברתי, אני הבנתי היטב.

אורלי לוי אבקסיס: אם זו הסתה, הוא צריך להתבייש לו.

אורלי לוי אבקסיס: שיתנצל בפני פרופ' לוי.

איתן גינזבורג: גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: הוא יבוא ויטיף לי?

אורלי לוי אבקסיס: אני נשואה לנכה צה"ל.

אורלי לוי אבקסיס: אני מגיל 19 - - - יחד איתו.

איתן גינזבורג: גברתי, לך זכות לומר את כל אשר על ליבך, בטונים הכי גבוהים והכי אותנטיים.

איתן גינזבורג: גם לו מותר לומר את הדברים הללו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הוא לא יקרא לי מסיתה.

איתן גינזבורג: לא, גברתי, הצדק, גברתי, לא נמצא אצל אדם אחד באולם הזה, ועל כן, אני מבקש ממך לאפשר לו לומר את דבריו בלי להפריע לו, כי הוא משיב על הדברים, שאת הבעת, במשך עשר דקות תמימות, ללא כל הפרעה, גם כשהדברים כנראה לא ממש נעמו לאוזניו של סגן השר.

אורלי לוי אבקסיס: עשר דקות שלי, על חשבון המכסה שלי.

איתן גינזבורג: ועל כן, גברתי, גם להפסיק להפריע לי וגם - - -

אורלי לוי אבקסיס: אז תיתן לי הודעה אישית.

איתן גינזבורג: אני לא עושה אתך משא ומתן, גברתי.

איתן גינזבורג: זו החלטה שלי, ואני אחליט - - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא יקרא לי מסיתה כשאני מוסרת נתונים.

איתן גינזבורג: הוא יגיד מה שהוא רוצה על הדוכן, כמו שאת אומרת כל מה שאת רוצה על הדוכן, ואיש לא מפריע לך.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: ועל כן, אני מבקש ממך כרגע, גברתי, לתת לו להשיב, ולא להפריע לו.

איתן גינזבורג: בזה סיימתי את הדיון בנושא הזה.

איתן גינזבורג: בבקשה אדוני.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: וכמובן המילה האחרונה חייבת להיות של מי שהפריעה.

אורלי לוי אבקסיס: בושה.

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: אני רוצה להגיב לגופו של עניין על הנושא החשוב שאנחנו עוסקים בו, ואני מבקש ממך, חברת הכנסת לוי אבקסיס, להקשיב בקשב ולנסות לדמיין - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אלון שוסטר: את יכולה גם לא להקשיב.

אלון שוסטר: את רשאית לא להקשיב.

אלון שוסטר: אני אומר את הדברים, משום שהם חשובים.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אלון שוסטר: בפתח הדברים, אבקש להגיד כי שר הביטחון והרמטכ"ל, גברתי - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - חצוף.

אלון שוסטר: - - הציבו יעד לגיוס שליש מהמתגייסים ליחידות הטכנולוגיות לפריפריה בתוך כמה שנים.

אלון שוסטר: לשם כך נעשים צעדים רבים ומגוונים.

אלון שוסטר: במסגרת התוכנית הרב-שנתית תר"ש תנופה בצה"ל, וכחלק מהצורך בהרחבת כוח האדם במערך הטכנולוגי, גובשה בשנים האחרונות תוכנית אסטרטגית להנבטת כוח אדם טכנולוגי, החל משלב לימודי החובה במערכת החינוך, וכנגזרת מכך, הסללת האוכלוסייה לשירות בצה"ל.

אלון שוסטר: מקורות כוח אדם טכנולוגיים הם בעלי חשיבות אסטרטגית בבניין הכוח בצה"ל, וכיוצא בזאת יש עיסוק מרכזי בטיוב ובהרחבת היקף המקורות המשובצים למסלולים אלה.

אלון שוסטר: במסגרת התוכנית, גובשו כיווני פעולה אודות הרחבת היקף המשרתים ביחידות הטכנולוגיות – גברתי, את רוצה להקשיב?

אלון שוסטר: אני מדבר אליך, תודה – מהפריפריה על ידי יצירת אינטגרציה ושיתוף פעולה, הן מול גורמים חיצוניים לצה"ל, כמו משרד החינוך ועתידים, והן בשיתוף גורמים פנים-צה"ליים.

אלון שוסטר: שיעור המשרתים מהפריפריה ביחידות הטכנולוגיות בשירות סדיר עומד כיום – שנת 2021 – על 18%, מתוך כ-32% שמהווה ייצוגם באוכלוסייה.

אלון שוסטר: זה האתגר.

אלון שוסטר: אני משוכנע שהפעולות שאמנה מייד, שהתחלנו לבצע לאחרונה, וכמובן שנמשיך ביתר שאת בשנים הקרובות, גם עבור מקצועות התקשוב, יביאו גם בהם למגמה חיובית דומה.

אלון שוסטר: כחלק מהתוכנית האסטרטגית סוכמו שלושה כיווני פעולה עיקריים: 1.

אלון שוסטר: הרחבת מאֲתָרים והיקף הלומדים במגמות המדעיות, באמצעות שותפויות בין צה"ל לבין משרד החינוך בתוכניות עתידים, התוכנית הלאומית למצוינות, עתידים להוראה, עתודאים מלמדים מדעים ועוד.

אלון שוסטר: התחום השני או האשכול השני הוא תוכניות תוספתיות לחינוך הפורמלי – הרחבת תוכנית מגשימים, ניצנים, מכינות תקשוב ואמ"ן, הסברות, חשיפה ושיווק מטורגט לאוכלוסייה הרלוונטית, כנסים והסברה.

אלון שוסטר: האשכול השלישי, התאמות ועדכונים בתהליך המיון עצמו לצה"ל: חשיפה, שיווק, מיון ואיתור.

אלון שוסטר: צה"ל מבצע שינויים רבים בתהליך המיון למלש"בים, החל ממעבר לפלטפורמות מיון מקוונות, מיוני אמ"ן ותלפיות בפריפריה, המודל הרשותי, מכינות טכנולוגיות למקצועות האיתור באמ"ן ובתקשוב וכיוצא באלה.

אלון שוסטר: ארחיב על חלק מתהליכים אלו: א.

אלון שוסטר: הסללה טכנולוגית – הרחבת היקף המשתייכים לקורסי העשרה וחוגים מעבר לשעות הפעילות, הכוונה בבית הספר, כגון: ניצנים ומגשימים, בשיתוף עם פילנתרופיה ועמותות.

אלון שוסטר: קורסי העשרה מתבצעים בחטיבות הביניים, עוד טרם השירות הצבאי; ב.

אלון שוסטר: ביצוע שינויים והתאמות בתהליכי המיון לצה"ל, כגון: מיונים פיזיים בפריפריה, מיון מקוון, מכינות ועוד; ג.

אלון שוסטר: איתור מתגייסים בעלי ידע טכנולוגי מוקדם, במסגרת לימודיהם בבתי הספר, בשיתוף פעולה ובתוכניות משותפות עם משרד החינוך, הרשויות המקומיות והסמכויות הטכנולוגיות; ד.

אלון שוסטר: מודל רשותי: מדובר בחיזוק הקשר בין צה"ל לרשויות במיקוד, לשם שיפור תהליכי ההכנה לצה"ל, העלאת שיעור הגיוס והגברת המוטיבציה לשירות משמעותי; ה.

אלון שוסטר: מנהלת עתידים – הרחבת היישובים בהם מתקיימת תוכנית עתידים, תוכנית פעמי עתידים ועתידים להוראה, הרחבת האוכלוסיות הייחודיות ומיצוי מצטיינים למקצועות איתור טכנולוגיים; ו.

אלון שוסטר: מינהלת שער לעתיד: לקראת סוף שנת העבודה 2020–2021 הושקה בצה"ל המינהלת, שמטרתה לדאוג, להכווין ולסייע ללוחמים ולאוכלוסיות ייחודיות בהכנה ובעת שחרורם מצה"ל בהיבטים מנטליים תעסוקתיים – תחומי הכשרה והשמה – ייעוץ, הסברה והנגשת המידע.

אלון שוסטר: במסגרת המנהלת, פועלות מספר רב של תוכניות "לוחמים להייטק", "מקצוע לחיים" – ועוד תוכניות בקנה – על מנת לדאוג ולוודא שלוחם שמשתחרר מצה"ל, קיבל את כלל הכלים על מנת להשתלב בשוק האזרחי באופן המיטבי; ז.

אלון שוסטר: במקביל לאמור, בימים אלה נכתבת מדיניות הטיפול בכוח האדם הטכנולוגי בצה"ל, החל מתהליכי המיון לצה"ל במסגרת הצו הראשון, זיהוי האוכלוסיות, הכוונתן לקראת שחרור במסגרת "שער לעתיד" מול צורכי המשק.

אלון שוסטר: כלל הצעדים האלה עתידים להוביל לעלייה מדורגת בהיקף החיילים מהפריפריה, המשרתים במסלולים הטכנולוגיים, הן במקצועות התקשוב והן באמ"ן, אגף המודיעין.

אלון שוסטר: נגיע לשיעור השווה ואף גבוה משיעורם באוכלוסייה.

אלון שוסטר: מדובר בתהליכים לטווח הבינוני, וארוכי טווח, שחלקם כבר באו לידי ביטוי בנתונים שמסרתי כאן, וחלקם יבואו לידי ביטוי בטווח המיידי והארוך.

אלון שוסטר: צה"ל אינו קופא על שמריו.

אלון שוסטר: יחד עם משרד הביטחון, מדי יום מונבטות בצה"ל תוכניות נוספות לשיפור ולאיזון כוח האדם בצה"ל, באופן שוויוני ככל הניתן.

אלון שוסטר: צעדים אלה, מעריכים בצה"ל, עתידים להוביל לעלייה מדורגת בהיקף החיילים מהפריפריה המשרתים במסלולים הטכנולוגיים, עד כדי שיעורם באוכלוסייה הכללית בצה"ל.

אלון שוסטר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לסגן שר הביטחון.

איתן גינזבורג: אם כך - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה עם ההודעה האישית?

איתן גינזבורג: שנייה, גברתי, אפילו לא הצבענו, או שגם כבר לא מעניינת אותך ההצבעה?

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: לא, אני שואל אם גם ההצבעה לא מעניינת אותך.

אורלי לוי אבקסיס: בוודאי שכן, איזו מין שאלה?

איתן גינזבורג: אוקיי, מאה אחוז, אנחנו עכשיו נמצאים בשלב ההצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: למה, זה במקום זה?

איתן גינזבורג: כי ככה, כי זה לא קשור אחד לשני.

איתן גינזבורג: אנחנו נמצאים כרגע באמצע ההצעה לסדר-היום שהגשת.

איתן גינזבורג: אנחנו קיבלנו את תשובת הממשלה, ואנחנו נעבור להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: ועדה.

איתן גינזבורג: את רוצה לדיון בוועדה, באיזו ועדה?

אורלי לוי אבקסיס: בוועדת החוץ והביטחון.

איתן גינזבורג: החוץ והביטחון, מקובל עליך?

אורלי לוי אבקסיס: לא לא, בוועדת הכלכלה, אנחנו מדברים על תעסוקה.

איתן גינזבורג: כלכלה.

איתן גינזבורג: הצבעה מס' 21

איתן גינזבורג: נגד – אין

איתן גינזבורג: ההצעה להעביר את הנושא לוועדת הכלכלה נתקבלה.

איתן גינזבורג: בעד – שניים, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההצעה התקבלה ותועבר להמשך דיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

ראדה חסייסי: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון בהצעתם של חברי הכנסת נעמה לזימי, יצחק פינדרוס, מוסי רז, עאידה תומא סלימאן ודסטה גדי יברקן בנושא: התייקרות מחירי מוצרי מזון וצריכה בסיסיים.

ראדה חסייסי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: שאילתות.

איתן גינזבורג: איפה השרה?

אורלי לוי אבקסיס: מה עם הודעה אישית?

איתן גינזבורג: אני לא מאשר את ההודעה האישית, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא מאשר?

איתן גינזבורג: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אה, להשתמש בנתונים זה הסתה?

אורלי לוי אבקסיס: תקשיבו לי, אתם חתיכת צבועים.

אורלי לוי אבקסיס: ממשלה של צבועים עם גוון מאוד מסוים של אליטה חברתית.

איתן גינזבורג: והדברים שאת אומרת, גברתי, נראה לי שהם הרבה מעבר להודעות אישיות.

איתן גינזבורג: אני חושב שכשסגן השר משיב לך תשובה, לא נראה לי שבזה שהוא מתייחס אלייך.

איתן גינזבורג: מדובר בזה.

אורלי לוי אבקסיס: ואם אני מביאה מחקרים של פרופ' לוי מהאוניברסיטה, והוא קורא לי מסיתה, על נתונים של פרופ' מהאוניברסיטה - - -

איתן גינזבורג: לא נראה לי שעל זה הוא אמר שהדברים היו - - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא מנותק.

אורלי לוי אבקסיס: אני ציינתי - - -

איתן גינזבורג: בבקשה, שרת הטכנולוגיה, אני מבקש ממך לעלות לדוכן להשיב על השאילתות.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישו לכם.

אורלי לוי אבקסיס: הציבור רואה את זה והציבור יעניש אתכם על ההתנהגות הזו.

אורלי לוי אבקסיס: ואתה יודע מה - - -

איתן גינזבורג: שאילתה של חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

איתן גינזבורג: השרה פרקש הכהן, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: תזכור את זה כשהגלגל יסתובב.

אורלי לוי אבקסיס: אני אזכור.

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה מאוד שכולם יזכרו.

אורלי לוי אבקסיס: ההתנהגות שלכם מבישה.

אורלי לוי אבקסיס: כל דבר שמזכיר את המילה דמוקרטיה.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישו לכם.

איתן גינזבורג: שאילתות לשר התקשורת.

איתן גינזבורג: לצערי.

איתן גינזבורג: לצערי הרב השר לא הגיע.

איתן גינזבורג: תשיב, שרת המדע, הטכנולוגיה והחדשנות.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדתי השרה, אף שהשר לא הגיע, אני העדפתי לקבל את התשובה, גם בגלל שבשבוע הבא השר לא יוכל להגיע למליאה ועוד שבועיים, אני כבר לא בטוח שבשבוע הזה יינתנו שאילתות.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

אורי מקלב: אני בטוח שהשרה, יש לה איזה ממשק טכנולוגיה ותקשורת, ויכול להיות שהיא תוכל להעצים לנו את התשובות לשאלות הנוספות מהתשובה של השר.

איתן גינזבורג: וממילא התשובה של השר נמצאת בידיה, אז נקווה שהדברים – בבקשה.

אורי מקלב: תעריפים גבוהים בשיחות לחוץ לארץ ללקוחות מזדמנים.

אורי מקלב: זאת הכותרת של השאילתה.

אורי מקלב: בשנים האחרונות, בעקבות העברת אנשי הקשר הכוללים קידומת מפעיל בין-לאומי לווטסאפ – אני מבין שכולם מבינים, אדוני היושב-ראש, שהיום כשאנחנו מוצאים אנשי קשר מביאים לנו את המספר אבל גם כבר עם קידומת כללית, שהיא בסופו של דבר נותנת גם קידומת בין-לאומית - - -

איתן גינזבורג: רק בוא נדבוק בשאילתה עצמה.

אורי מקלב: אוקיי, אני רק מסביר את זה.

אורי מקלב: מנויים רבים מתקשרים בטעות באמצעות מפעיל אחר ומחויבים באלפי שקלים.

אורי מקלב: בדיון שערך חבר הכנסת טסלר ב-2020, התחייב המשרד למצוא פתרון.

אורי מקלב: ברצוני לשאול: 1.

אורי מקלב: מה נעשה בנדון?

אורי מקלב: 2.

אורי מקלב: מדוע לא יוכנס ברישיונות המפעילים הבין-לאומיים הודעה לפני השיחה: שים לב, אתה מתקשר באמצעות מפעיל חיצוני וייתכנו עלויות גבוהות?

אורי מקלב: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, תשובת שר התקשורת.

אורית פרקש הכהן: על שתי השאילתות כאחת?

איתן גינזבורג: לא, רק על התעריפים הגבוהים.

אורית פרקש הכהן: אוקיי.

אורית פרקש הכהן: זו התשובה, בשם שר התקשורת: שוק הסלולר בישראל הוא מהתחרותיים בעולם.

אורית פרקש הכהן: המסלולים הבין-לאומיים שמציעות החברות תחרותיים גם הם.

אורית פרקש הכהן: לפני הטלת רגולציה על החברות עלינו לבחון היטב האם יש צורך ממשי בכך.

אורית פרקש הכהן: בנושא זה היקף הבעיה והשלכותיה לא ברורים.

אורית פרקש הכהן: על מנת לגבש את הפתרון המיטבי למקרים כאלה, בכוונת משרד התקשורת לפנות בדרישת מידע לחברות בקשר הלקוחות המזדמנים ולבחון את שוק המפעילים הבין-לאומיים.

אורית פרקש הכהן: זו התשובה.

איתן גינזבורג: אתה רוצה שאלת המשך?

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אורית פרקש הכהן: חבל פשוט שכבר לא עשו את זה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: כפי שרציתי כבר בשאילתה, טיפה להרחיב, כדי שיבינו את השאילתה.

אורי מקלב: כפי שאתה יודע, השאילתה מוגבלת במילים, ולכן לא תמיד אפשר להסביר אותה עד הסוף.

אורי מקלב: אבל אני הפניתי גם עם מסמכים וגם לדיון בוועדה שהייתה פה בכנסת בנדון, ולכן אני לא מבין כל כך למה לא הייתה מובנת השאילתה ומה המשמעות.

אורי מקלב: המשמעות היא שאתה מתקשר בטלפון בין-לאומי, בלי הקשר, שבו יש לך הסכם עם החברה.

אורי מקלב: נניח אתה מנוי על 018 ואתה מתקשר בטעות ב-019, אתה תשלם שקלים רבים על כל דקה.

אורי מקלב: אנשים רבים לא מודעים או לא שמים לב שבעצם הם לא מתקשרים מהמפעיל שאיתו יש להם הסכם.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: גם היום זה הרבה יותר נפוץ; כשאתה מקבל אנשי קשר בווטסאפ – אתה מבקש אנשי קשר, שולחים לך את זה גם עם הקידומת, שהיא גם קידומת 917 - - -

איתן גינזבורג: של המדינה, כן.

אורי מקלב: ולכן אתה מכניס את זה לתוך רשימת אנשי הקשר שלך ואתה לוחץ.

אורי מקלב: ועכשיו התברר שאנשים, במקום 45 שקלים שיש להם בחשבון הממוצע, קיבלו 900 שקלים.

אורי מקלב: אישה מבוגרת שהתקשרה לביתה בחוץ לארץ, קיבלה 2,000 שקלים לשלם, גברתי השרה, על החשבון הזה.

אורי מקלב: מה המשמעות?

אורי מקלב: אנשים לא מודעים ובטעות מתקשרים ממספר שהם לא מנויים שם.

אורי מקלב: עכשיו, מה הדרך?

אורי מקלב: זו לא רגולציה.

אורי מקלב: בסך הכול אנחנו מבקשים שכשאותה חברת תקשורת, כשמישהו לא מנוי והוא מתקשר ממנה, אז צריך להגיד: שים לב, אתה התקשרת ממספר שבו אתה לא מנוי, וזה יכול להיות עלויות.

אורי מקלב: אנחנו עשינו את זה בעבר כשהייתה עלות גבוהה על תא קולי.

אורי מקלב: אנשים עוד לא ידעו שכל תא קולי עלה שקל.

אורי מקלב: ה"רגולציה" הזאת, שהיטיבה עם אנשים, מה עשתה?

אורי מקלב: היא דיברה: אתה מועבר לתא הקולי, ואנשים ניתקו.

אורי מקלב: לכן אני כן חושב שחשוב מאוד כן לטפל בזה.

אורי מקלב: הרגולציה כאן היא לטובת האזרחים, שמשלמים הרבה.

אורי מקלב: גם המועצה לצרכנות אומרת שיש לה מאות תלונות בעניין הזה, ואני צירפתי גם את הדברים שלהם.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

אורי מקלב: לכן אני כן חושב שצריך במהירות לעשות דבר שהוא לא מסובך, ודאי, טכנולוגית והוא יכול להיטיב עם אנשים ולמנוע מהם תשלום רב על שיחות שהם לא היו מודעים לכך.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תרצי להשיב על זה, גברתי?

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שיש הרבה טעם בדברים שלך, במיוחד לאור העובדה שהמשרד התחייב להתייחס לזה כבר בשנת 2020.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שכדאי שתיצור קשר ישיר עם שר התקשורת בנושא הזה.

אורית פרקש הכהן: אני יודעת שיש מנכ"לית מצוינת וצוות מצוין - - -

אורי מקלב: יש לנו בעיות תקשורת איתו.

איתן גינזבורג: נמצאת כאן היועצת שלו, תוכל לדבר איתה ישירות.

אורית פרקש הכהן: יש באמת צוות מצוין.

איתן גינזבורג: כן, נכון, אני יכול להעיד שגם היועצת מצוינת וגם הצוות מצוין.

אורית פרקש הכהן: בדיוק.

אורית פרקש הכהן: ולכן אני כן חושבת - - -

אורי מקלב: אבל לצערי יש לנו בעיות תקשורת בתקופה האחרונה.

איתן גינזבורג: יש בעיות תקשורת?

איתן גינזבורג: בשביל זה אנחנו נמצאים כאן.

איתן גינזבורג: בטרם נעבור לשאילתה הבאה, אדוני – בכך סיימנו את השאילתה הנוכחית – אני רוצה לברך את תלמידי המועצה המקומית יאנוח-ג'ת, שבאו לבקר אותנו בכנסת.

איתן גינזבורג: היו ברוכים.

איתן גינזבורג: תודה רבה שבאתם לבקר אותנו, ללמוד על הדמוקרטיה ועל איך פועל הפרלמנט הישראלי.

איתן גינזבורג: אני מקווה שבסיור שערכתם בכנסת היה לכם עניין, ותודה רבה על ההתעניינות ועל הביקור.

איתן גינזבורג: תהיו ברוכים.

איתן גינזבורג: השאילתה הבאה, אדוני: תעריף משלוח ספרים, שאילתה מס' 514.

אורי מקלב: אני רק רציתי להשלים שבעיות התקשורת שלנו נובעות כנראה שאני נמצא בקומות כשרות ובמספר טלפון כשר, והשר לא כל כך תומך בעניין הזה, ומנסה עוד יותר לנתק את הקשר הזה בינינו.

אורי מקלב: אני לא מדבר אישית, אני מדבר מערכתית.

אורי מקלב: אבל אני רק רוצה להגיד לכם – אני אומר את המסר הזה גם לשר: שהציבור מאוד מאוד דבק, שהוא לא - -

איתן גינזבורג: בוא נכבד - - -

אורי מקלב: אני משלים.

אורי מקלב: - - שהוא לא הולך להיכנע, וגם רגולציה כזאת וגם חקיקה או תקנות כאלה לא ירתיעו אותם מלהמשיך להשתמש רק בפלאפונים כשרים.

איתן גינזבורג: בוא נתמקד בשאילתות.

אורי מקלב: גברתי השרה, חשבתי שאת כבר - - -

איתן גינזבורג: כן, מה שאילתה 514?

אורי מקלב: הכותרת של השאילתה, אדוני היושב-ראש וגברתי השרה: תעריף משלוח ספרים ודברי דפוס לארצות הברית באמצעות דואר ישראל.

אורי מקלב: משלוח של חמישה ק"ג ספרים עולה 190 ש"ח.

אורי מקלב: אותה חבילה בשק עולה 72 שקלים.

אורי מקלב: משלוח 20 ק"ג ספרים עולה 975 שקלים, לעומת 352 שקלים בשק.

אורי מקלב: ניתן לשלוח שק רק במודיעין.

אורי מקלב: הפירוש הוא דואר מודיעין.

איתן גינזבורג: זה לא דואר מודיעין.

איתן גינזבורג: זה, נראה לי, הדואר המרכזי - -

אורי מקלב: הדואר המרכזי, כן.

איתן גינזבורג: - - של ישראל.

איתן גינזבורג: אין למודיעין פריבילגיה.

איתן גינזבורג: שם ממוקם המקום הזה.

אורי מקלב: כן, כן, ברור, בגלל ששם המקום.

אורי מקלב: אבל זה אומר שזה במקום אחד - - -

איתן גינזבורג: כן, כן, התשובה ברורה, רק במקום המרכזי.

אורי מקלב: רציתי לדייק בשאילתה איפה זה.

אורי מקלב: לא רק במקום אחד סתם אלא מקום - - -

איתן גינזבורג: זה לא שהעיר קיבלה פריבילגיה.

איתן גינזבורג: שם נמצא - - -

אורי מקלב: דרך אגב, בפרסום שלהם כתוב שיש בארבעה מקומות, אבל זה לא ככה.

איתן גינזבורג: כן, בוא נראה מה השאלות.

אורי מקלב: השאלות: 1.

אורי מקלב: מדוע חבילה רגילה יקרה פי שלושה משק, למרות שבשניהם ניתן לשלוח חבילה בודדת?

אורי מקלב: 2.

אורי מקלב: מדוע המשרד לא מחייב את הדואר, בהתאם לתקנות, לשלוח בתעריף שק מכל הסניפים?

אורי מקלב: 3.

אורי מקלב: מדוע משלוח רגיל לחוץ לארץ יקר במאות אחוזים ממשלוח בחברה פרטית?

אורי מקלב: תודה.

איתן גינזבורג: התשובה בהחלט מעניינת.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, גברתי.

אורית פרקש הכהן: אני מקריאה את התשובה מטעם שר התקשורת.

אורית פרקש הכהן: שירות משלוח שק ישיר הוא שירות בין-לאומי, שתכליתו לשלוח כמות גדולה של דברי דפוס במשקל של עד 28 ק"ג לנמען אחד, באמצעות דואר ים או דואר אוויר.

אורית פרקש הכהן: השירות ניתן על ידי חברת דואר ישראל, בהתאם לתנאי השירות, כשהתשלום בעבור שירות שק ישיר נקבע על ידי חברת הדואר.

אורית פרקש הכהן: מבדיקה שנעשתה, הביקוש לשירות שק ישיר נמוך מאוד, וכמעט אין בו שימוש.

אורית פרקש הכהן: מכאן שלא עולה צורך לחייב את חברת הדואר לאפשר את השירות מכל אחת ואחת מ-550 יחידות הדואר בארץ, דבר שיוסיף נטל כלכלי על כתפי החברה.

אורית פרקש הכהן: הן השירות והן התשלום של חברות פרטיות אינם נתונים לפיקוח, ונקבע על ידם ובהתאם לשיקוליה העסקיים.

אורית פרקש הכהן: איננו מכירים תופעה שכיחה, שלפיה משלוח בחברה פרטית ליעד בחו"ל נמוך באופן משמעותי.

אורית פרקש הכהן: זו התשובה של משרד התקשורת.

אורית פרקש הכהן: חבר הכנסת מקלב, אני חייבת להגיד לך שאתה מעלה כאן נקודה מאוד מעניינת.

אורית פרקש הכהן: אני ממש דוחקת בך לדבר על זה ישירות עם שר התקשורת.

אורית פרקש הכהן: אני עצמי הולכת להעביר לו את התשובה הזו, שבעיניי אין שום סיבה שלא יהיו עוד כמה מקומות ברחבי הארץ שמהם ישלחו.

אורית פרקש הכהן: בסוף זה לא חייב להיות שחור או לבן, שבכל אחד מ-550 הסניפים.

אורית פרקש הכהן: אבל הפער פה בעלויות הוא בל-יתואר.

אורית פרקש הכהן: לכן, אני חושבת, שכדאי שתפנה ישירות לשר או לצוותו.

איתן גינזבורג: הוא פנה ישירות לשר, גברתי, בשאילתה ישירה.

איתן גינזבורג: לצערי - - -

אורית פרקש הכהן: לא, לא.

אורית פרקש הכהן: יושב-ראש הדיון, אני חושבת שבכל זאת יש טעם בלהכין את השאילתה וללוות אותה בתקשורת ממש אישית של שיחה של חבר הכנסת.

איתן גינזבורג: כן, אבל הוא סיפר שיש לו בעיה, כי הוא בקומה אחרת.

אורית פרקש הכהן: אוקיי.

איתן גינזבורג: לא, זה בסדר.

אורית פרקש הכהן: אני אעביר את זה בעצמי לשר התקשורת.

איתן גינזבורג: אבל אני באמת חושב, גברתי, שהתשובה, יש בה מן הבעייתיות, מהטעם שאם אומרים ששירותי השק אינם נדרשים על ידי הציבור, אז זה אולי מהטעם שהם נמצאים רק במקום אחד ולא נגישים לכולם.

איתן גינזבורג: יש לומר, אפילו לא רק שלא נגישים, הם גם לא מוכרים לכל הציבור.

איתן גינזבורג: אז ממילא הם לא יכולים לבקש שירות, שהם לא מכירים, כי הוא לא נגיש להם והם לא יכולים להגיע אליו.

איתן גינזבורג: אני גם לא בטוח שתושבי מודיעין, אזרחי מודיעין, אנשי מודיעין, שגרים במודיעין, בכלל יודעים על השירות של השק, שניתן בדואר המרכזי, שנמצא במקרה באזור התעשייה של מודיעין.

איתן גינזבורג: אני חושב שמשרד התקשורת, כדאי לו ומוטב לו – יצא מהתשובה, כן?

איתן גינזבורג: – אבל לבדוק את הסוגיה הזו.

איתן גינזבורג: זה שאין ביקוש, זה מהטעם שאיש לא מכיר, לא יודע, ולא נגיש לו.

איתן גינזבורג: אז זו הסיבה שאין ביקוש.

איתן גינזבורג: אם זה היה נמצא, לא ב-550 סניפים, אלא ב-200 סניפים, 300 סניפים, אז אולי השירות היה מבוקש, והשירות לאזרח היה זול יותר.

איתן גינזבורג: אני חושב שזה ההיגיון שצריך להנחות את המשרד.

אורית פרקש הכהן: אני מאוד מסכימה איתך.

אורית פרקש הכהן: אני חושבת שכממשלה שחורטת על דגלה הרבה מאוד צעדים בנושא יוקר המחיה, עצם הנוכחות של השירות הנוסף הזה בעוד סניפים, היה מאפשר לצרכן יותר יכולת בחירה, ואז הנתונים היו משתנים.

איתן גינזבורג: אם השירות קיים, אין שום סיבה להחביא אותו מהאזרחים.

אורית פרקש הכהן: אני יודעת ששר התקשורת מאוד קשוב לדברים הללו.

איתן גינזבורג: כן, בהחלט.

איתן גינזבורג: אני מאוד מופתע מהתשובה של שר התקשורת.

איתן גינזבורג: מאוד מופתע.

אורית פרקש הכהן: נעביר את זה ישירות.

אורית פרקש הכהן: אני יכולה להגיד לך, חבר הכנסת מקלב, שאני אעביר את זה ישירות למנכ"לית המשרד.

אורית פרקש הכהן: באמת יש צוות מצוין לשר.

אורי מקלב: אני מודה לך על השירות הטוב ועל זה שהזדהית עם השאילתה שלי.

אורי מקלב: זה גם מעודד ומחזק גם משלוח שאילתות.

אורי מקלב: זה כלי עבודה שקצת נשחק.

אורי מקלב: הוא גם בסוף סדר-היום, וגם השרים לא נמצאים.

אורי מקלב: אני לא מאשים עכשיו.

אורי מקלב: בסופו של דבר, אנחנו עובדים סביב זה, ועל פי רוב מפניות ציבור.

איתן גינזבורג: בהחלט.

אורי מקלב: צירפנו מכתב, צירפנו את המחירונים.

אורי מקלב: לא עשינו ככה – רק דף נייר.

אורי מקלב: צירפנו את מה שמונח בידי.

אורי מקלב: ודרך אגב, ואני אומר גם לגברתי השרה, וגם לאדוני היושב-ראש, באתר מופיע בארבעה מקומות: גם בירושלים, גם בתל אביב, כמובן בדברים המרכזיים, גם בחיפה, גם בבאר שבע – שזה סוג חלוקה של צפון, דרום, מרכז וירושלים.

אורי מקלב: וזה לא קיים, זה קיים רק במקומות האלה.

אורי מקלב: אבל צריך להבין מה זה שק ומה זה לא שק.

אורי מקלב: השק זה אותו קרטון שאני מכין.

אורי מקלב: אם אני שולח אותו כקרטון זה עולה לי 190 נניח.

אורי מקלב: עד 20 קילו זה עולה - -

איתן גינזבורג: 975.

אורי מקלב: - - 975 שקלים.

אורי מקלב: פער של 300%.

אורי מקלב: אם אני לוקח את אותו קרטון ושם אותו בתוך השקים – ואנחנו קצת מבוגרים ואנחנו יודעים מה זה, אם תשאל את הנוער הצעיר, הוא בכלל לא מכיר מה זה השקים האלה – אם שמים את זה בשק זה כבר יעלה הרבה יותר זול.

אורי מקלב: יש גם היגיון סביב הדבר הזה.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: כי הספרים שוקלים הרבה.

אורי מקלב: הרי צריך להיות דברי דפוס ולא דברי דפוס.

אורי מקלב: השק נותן את המענה?

אורי מקלב: הרי הפוך.

אורי מקלב: הקרטון נותן הרי סדר יותר טוב במטוס.

איתן גינזבורג: אדוני, זה בעיקר משהו מיושן נורא.

איתן גינזבורג: שירות שניתן לציבור, שירות שמוסתר מעיני הציבור.

איתן גינזבורג: זה קצת מזכיר לי, להבדיל, את אותו אתר שהיה מיועד לאוכלוסייה מסוימת, ואיש לא ידע שהסופר הזה או האתר הזה נותן שירותים הרבה יותר זולים.

איתן גינזבורג: הדבר הזה הוסתר מרוב הציבור.

איתן גינזבורג: וגם פה: יש פה סוגיה; היא אומנם עוסקת בתחום ספציפי של ספרים, אבל עדיין יש כאלה ששולחים את זה.

איתן גינזבורג: וההסתרה – אין מילה אחרת – היא רק הסתרה, של השירות הזה מעיני הציבור, הוא לא לכבודה של חברת דואר ישראל, וזה לא צריך להיות כך.

איתן גינזבורג: פשוט מאוד.

אורי מקלב: וזה גם לא כדאי, זה לא השירות הכי נוח.

אורי מקלב: מתעסקים היום עם חברת eBay, שהם שוקלים 50 גרם, 100 גרם, 200 גרם ו-300 גרם, ולא ספרים.

איתן גינזבורג: חד-משמעית.

אורי מקלב: צריך להבין שהספרים הם שירות לאומי שלנו.

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: בהרבה מקומות לא קיימות הדפסות בעברית.

אורי מקלב: יש עכשיו קרובי משפחה או חברים שנמצאים בשליחות, והם רוצים לקנות כמה ספרים בעברית.

אורי מקלב: כל ספר שוקל הרבה.

אורי מקלב: מספיק שאתה שולח ארבעה ספרים והם שוקלים כבר חמישה קילו.

אורי מקלב: זה עלות.

אורי מקלב: אם תיקח את המחיר הזה אז עלות המשלוח היא הרבה הרבה יותר מהספר עצמו.

אורי מקלב: לכן, יש היגיון סביב דברי דפוס במדינת ישראל, במדינת היהודים.

אורי מקלב: אין עוד מקום בהם השפה העברית היא השפה הרשמית, ולכן צריכים.

אורי מקלב: המשלוח הוא הקשר עם התפוצות, זה מחזק אותנו בתפוצות.

אורי מקלב: לכן, החשיבות המאוד מאוד גדולה כן לשמר את זה.

אורי מקלב: כמו שאמרת היושב-ראש, אין מודעות.

אורי מקלב: מסתירים את זה.

אורי מקלב: אבל יש חשיבות במשלוח ספרים לחוץ ארץ, בקשר שלנו.

אורי מקלב: רוצים לשלוח אגדות לפסח למשפחה שאין לה מה שהיא רגילה.

איתן גינזבורג: ברור.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: גברתי השרה, רוצה להוסיף?

אורית פרקש הכהן: אני רק יכולה לומר שברגע זה אני כבר העברתי את הפנייה שלך למנכ"לית משרד התקשורת.

אורית פרקש הכהן: כתבתי לה שאני חושבת שמן הראוי שיטפלו בזה.

אורי מקלב: טכנולוגיה.

איתן גינזבורג: אתה רואה.

איתן גינזבורג: יש יתרון לטכנולוגיה, יש יתרון לטלפונים חכמים, יש יתרון ל- 5G שייכנס בקרוב.

איתן גינזבורג: אני מברך את משרד התקשורת על הפעילות הטובה שהוא עושה בתחום הטכנולוגי.

איתן גינזבורג: אני מצפה גם שהשירותים יונגשו לציבור וייתנו את השירותים הטובים ביותר בתעריפים הנמוכים ביותר, כפי שראוי בשנת 2022.

איתן גינזבורג: לפני שננעל את הישיבה, נברך את התלמידים שבאו לבקר אותנו כאן, בכנסת ישראל.

איתן גינזבורג: תודה רבה שבאתם.

איתן גינזבורג: מקווים שנהניתם בביקור בכנסת ישראל, ושלמדתם משהו על האופן שבו פועלת הדמוקרטיה הישראלית.

איתן גינזבורג: היו ברוכים.

איתן גינזבורג: מסרו דרישת שלום למשפחות ובבתים בגליל המערבי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

איתן גינזבורג: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ז באדר א' התשפ"ב, 28 בפברואר 2022, בשעה 16:00.

איתן גינזבורג: ישיבה זו נעולה.