ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 115, 2022-02-21 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום יום שני, כ' באדר א' התשפ"ב, 21 בפברואר 2022.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון מס' 34), התשפ"ב–2022; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון מס' 70 והוראת שעה) (נגיף הקורונה החדש), התשפ"ב–2022; הצעת חוק הגדלת נקודות זיכוי להורים במס הכנסה והגדלת מענק עבודה (הוראת שעה), התשפ"ב–2022; הצעת חוק לתיקון דיני העבודה (העלאת שכר המינימום, הוספת יום חופשה והסדר להשלמת שעות חסרות), התשפ"ב–2022.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל מהצעת חוק שמספרה פ/3300/24 וכלה בהצעת חוק שמספרה פ/3347/24 – הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – ימי מחלה נוספים בשל מחלת ילד), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – סיכום פנייה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – קווי פעולה של חברה ממשלתית), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – ביטול האפשרות לצוות על עיכוב יציאה מהארץ בגין חוב כספי נמוך), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי; הצעת חוק החולה הנוטה למות (תיקון – מוות במרשם רופא), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק המכר (דירות) (הבטחת השקעות של רוכשי דירות) (תיקון – איסור על סירוב קבלת תשלומים טרם זמנם), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק הפרטת גלי צה"ל, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק משק החשמל (תיקון – תשלומי חשמל מופחתים לבני שמונים שנים ומעלה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אלי כהן ומיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק מינוי תובע מיוחד, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מוסי רז ושלמה קרעי; הצעת חוק מינוי תובע מיוחד, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק הקמת רשות לפיתוח מקומות קדושים למוסלמים, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, מנסור עבאס, מאזן גנאים ווליד טאהא; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – הגבלת סכום עיקול בידי צד שלישי שהוא תאגיד בנקאי), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי; הצעת חוק העונשין (תיקון – ביטול העבירה על העלבת עובד ציבור), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי; הצעת חוק הסכמים קיבוציים (תיקון – אי-תחולה על עובד זר בענף החקלאות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת סכום אגרת רישיון רכב), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק-יסוד: כניסה, הגירה ומעמד בישראל, מאת חבר הכנסת שמחה רוטמן; הצעת חוק הסכמים קיבוציים (תיקון – ביטול גביית דמי טיפול ארגוני-מקצועי), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – מסירת מידע רפואי לאחר בידי מטופל), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק ניירות ערך (תיקון – חובת גילוי בדוחות הכספיים של חברות ציבוריות אודות תביעות הנוגעות למפגעים סביבתיים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מוסי רז, עופר כסיף, סמי אבו שחאדה, מיכל רוזין, אלון טל, אמילי חיה מואטי ואיתן גינזבורג; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (מכשירים רפואיים מיוחדים), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת יעקב ליצמן; הצעת חוק לחיזוק הקשר בין יהודי התפוצות למדינת ישראל, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת יום טוב חי כלפון; הצעת חוק מבקר המדינה (תיקון – הגנה על חושפי שחיתויות במשטרת ישראל), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אמיר אוחנה, יואב קיש, יובל שטייניץ, דוד אמסלם, דסטה גדי יברקן, חוה אתי עטייה, אבי דיכטר, אלי כהן, מיכאל מלכיאלי, יעקב מרגי, משה ארבל, משה אבוטבול, יואב בן צור, אוריאל בוסו ויוסף טייב; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – הסדר חניה למאושפזים בבית חולים ולמבקריהם), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק קידום התחרות בענף המזון (תיקון – הפיכת הוראת שעה להוראה קבועה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אלכס קושניר, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, יוסף שיין, לימור מגן תלם, אלינה ברדץ' יאלוב, שרון רופא אופיר, מיכל שיר סגמן, גבי לסקי, ולדימיר בליאק, נעמה לזימי, ג'ידא רינאוי זועבי, מיכל רוזין, מוסי רז, בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, יסמין פרידמן, משה ארבל, סימון דוידסון ויוראי להב הרצנו; הצעת חוק השיפוט הצבאי (תיקון – עתירות אסיר), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת גבי לסקי, נירה שפק, גלעד קריב, רם בן ברק, מופיד מרעי ומשה ארבל; הצעת חוק האזנת סתר (תיקון – האזנה בשל חשד להתעללות),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (חניית נשים בהריון והורה לתינוק), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי, מירב בן ארי, מיכל וולדיגר, חוה אתי עטייה, אורית מלכה סטרוק, אמילי חיה מואטי, אבתיסאם מראענה, אוריאל בוסו, יוסף טייב ואיתמר בן גביר; הצעת חוק התובע הכללי, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת שמחה רוטמן; הצעת חוק ועדות חקירה (תיקון – הבטחת שקיפות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק הסיוע המשפטי (תיקון – סיוע משפטי לתובע בגין הפליה), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת גלעד קריב; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס ממכירת תרופות מאריכות חיים שאינן כלולות בסל הבריאות), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק השפה הערבית שפה רשמית, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק העונשין (תיקון – קביעת עונש מינימום לעבירות יידוי אבנים), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת קטי קטרין שטרית; הצעת חוק-יסוד: נשיא המדינה (תיקון – כשירות מועמדים לכהונה כנשיא המדינה), מאת חברי הכנסת נירה שפק, בועז טופורובסקי, ענבר בזק, יסמין פרידמן, ולדימיר בליאק וטטיאנה מזרסקי; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מוצרי מזון בריא בסיסיים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אמילי חיה מואטי, אוריאל בוסו ומיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק מגורים זמניים לעובדים בחקלאות, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת שרון רופא אופיר, אלכס קושניר, אלינה ברדץ' יאלוב, לימור מגן תלם ויבגני סובה; הצעת חוק שירות הציבור (הגבלות לאחר פרישה) (תיקון – תקופת צינון לשופטים), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת שמחה רוטמן; הצעת חוק זכויות החולה (תיקון – מתן הסכמה לטיפול רפואי), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אורי מקלב, משה גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס; הצעת חוק הגנה על הציבור מפני עבריינים שביצעו עבירות אלימות חמורות, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת קטי קטרין שטרית, מיכאל מלכיאלי, גלית דיסטל אטבריאן, מכלוף מיקי זוהר, נעמה לזימי, אופיר אקוניס ועאידה תומא סלימאן;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק הסעד (טיפול באנשים עם מוגבלות שכלית-התפתחותית) (תיקון – דיווח לכנסת לעניין פגיעה באדם עם מוגבלות שכלית-התפתחותית), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אבתיסאם מראענה, גלית דיסטל אטבריאן, אלון טל, רות וסרמן לנדה, משה טור פז, טטיאנה מזרסקי, יסמין פרידמן, רם שפע, עידית סילמן, ענבר בזק, ולדימיר בליאק, גילה גמליאל, אוריאל בוסו, יוסף טייב, גבי לסקי, מיכל וולדיגר, מופיד מרעי, יעל רון בן משה, אימאן ח'טיב יאסין, יוראי להב הרצנו, אמילי חיה מואטי, יום טוב חי כלפון, אורלי לוי אבקסיס ומוסי רז; הצעת חוק השפה הערבית שפה רשמית, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי, אוסאמה סעדי, איימן עודה, סמי אבו שחאדה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף, גבי לסקי ומאזן גנאים; הצעת חוק חינוך מיוחד (תיקון – שפת הלימוד במוסד חינוך מיוחד), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מאיר פרוש; הצעת חוק לקידום שירותי הרפואה בעיר אילת (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת טטיאנה מזרסקי, נירה שפק, יסמין פרידמן, מיכאל מרדכי ביטון, ענבר בזק, משה טור פז ונעמה לזימי; הצעת חוק ניירות ערך (תיקון – חובת גילוי בדוחות הכספיים של חברות ציבוריות אודות סיכונים סביבתיים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מוסי רז, ענבר בזק, עופר כסיף, גבי לסקי, סמי אבו שחאדה, מיכל רוזין, אלון טל ואמילי חיה מואטי; הצעת חוק יישום תוכנית ההתנתקות (תיקון – ביטול סעיפי הפינוי ושינוי שם החוק), תשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יולי יואל אדלשטיין, מכלוף מיקי זוהר, אורית מלכה סטרוק, אופיר סופר, בצלאל סמוטריץ', ישראל כץ, אמיר אוחנה, יריב לוין, אבי דיכטר, גלית דיסטל אטבריאן, מירי מרים רגב, אלי כהן, חיים כץ, חוה אתי עטייה, דוד אמסלם, אופיר כץ, קטי קטרין שטרית, קרן ברק, אופיר אקוניס, אורלי לוי אבקסיס, איתמר בן גביר, משה אבוטבול, ינון אזולאי, משה ארבל, יעקב מרגי, יואב קיש, אוריאל בוסו, מיכל וולדיגר, בנימין נתניהו, יואב גלנט, ישראל אייכלר, מיכאל מלכיאלי, חיים ביטון,

ירדנה מלר-הורוביץ: ניר ברקת, מאיר פרוש, עמיחי שיקלי, שמחה רוטמן, יצחק פינדרוס, פטין מולא, צחי הנגבי, גילה גמליאל, יובל שטייניץ, יואב בן צור ואבי מעוז; הצעת חוק לתיקון פקודת המיסים (גבייה) (חובת יידוע החייב), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – זכות הצבעה לאזרחים מחוץ לישראל), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי, אלון טל, יום טוב חי כלפון ואמילי חיה מואטי; הצעת חוק להסדרת מקצוע עוזר רופא, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת עידית סילמן ומשה טור פז.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

בממשלה בשל: << נושא >>1.

בממשלה בשל: אוזלת ידה של הממשלה בתחום המדיני, הכלכלי, הבריאותי והאזרחי; << נושא

מיקי לוי: אנחנו נמשיך.

מיקי לוי: הצעות סיעות הליכוד בהנהגת בנימין נתניהו, התאחדות הספרדים שומרי תורה, יהדות התורה והשבת – אגודת ישראל דגל התורה להביע אי-אמון בממשלה בנושאים הבאים: אוזלת ידה של הממשלה בתחום המדיני, הכלכלי, הבריאותי והאזרחי, של הליכוד, ינמק את ההצעה חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין, בבקשה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, אני חייב להתוודות בפניך וגם מזכירת הכנסת תעיד, כשהייתי יושב-ראש הכנסת והייתי רואה הצעת אי-אמון בנוסח כפי שאני מגיש: אוזלת היד של הממשלה בתחום המדיני והכלכלי והחברתי והביטחוני וכן הלאה, הייתי לא פעם מגחך.

יולי יואל אדלשטיין: אני אומר מה, לא יכלו להיות יותר קריאטיביים?

יולי יואל אדלשטיין: לא יכלו להתמקד באיזושהי נקודה?

יולי יואל אדלשטיין: למה בכל התחומים?

יולי יואל אדלשטיין: למה צריך לכסות את הכול בעשר דקות של אי-אמון?

יולי יואל אדלשטיין: אני אגיד לך, כמו שאמרתי, חייב להתוודות.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד ניסיתי למצוא איזושהי נקודה ספציפית.

יולי יואל אדלשטיין: לעלות ולדבר רק עליה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני לא יכול, כי הכישלון הוא מהדהד בכל התחומים, ואני פשוט אחטא לאמת אם אני אבוא לכאן ונגיד אדבר על משבר הבריאות, הקורונה, או רק על התחום הביטחוני, על הביטחון האישי של האזרחים, או על הכלכלי.

יולי יואל אדלשטיין: זה פשוט יישמע שכאילו אני מתעלם מתחומים אחרים.

יולי יואל אדלשטיין: המשברים, כפי שאמרתי, אדוני היושב-ראש, הם בכל תחום ותחום.

יולי יואל אדלשטיין: אני אתחיל דווקא ממשהו שאולי פחות נוגע באופן אישי, לא יודע, אומרים שאסור לומר לישראלי הממוצע, אבל לאזרח הממוצע במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו במצב לא פשוט בתחום המדיני.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא חדש.

יולי יואל אדלשטיין: כל פעם כשהייתה עולה המתיחות בין רוסיה לאוקראינה, מדינת ישראל הייתה קצת נכנסת לכוננות ספיגה.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו מדינה קטנה, יש מעצמות-על שמתקוטטות.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו ביחסים מצוינים לאורך שנים גם עם ארצות הברית, גם עם רוסיה, גם עם אוקראינה, עם כל השחקנים המעורבים.

יולי יואל אדלשטיין: ואיכשהו ידענו לצאת מזה בשלום.

יולי יואל אדלשטיין: הפעם, עוד לא התלקח שום דבר בשטח אבל אנחנו כבר מצליחים להסתבך עם כולם.

יולי יואל אדלשטיין: בהתחלה זומן השגריר שלנו באוקראינה למשרד החוץ, כי איזשהו גאון החליט לפנות לרוסיה מראש ולבקש סיוע בהוצאת אזרחים ישראלים מאוקראינה, שמא אולי וכן הלאה.

יולי יואל אדלשטיין: אם זה לא מספיק, אז הסתבכנו גם עם רוסיה, כי בהתחלה שר החוץ יאיר לפיד ולאחר מכן או באותו זמן גם יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון, נורא בא להם לדבר.

יולי יואל אדלשטיין: המצב הוא, כפי שאמרתי – בשטח עוד לא התלקח שום דבר.

יולי יואל אדלשטיין: השאלה היא שאלה היפותטית, מה תעשו אם יהיה קונפליקט בין ארצות הברית לרוסיה?

יולי יואל אדלשטיין: למה דחוף לענות – מה שכל פוליטיקאי מתחיל יודע: למה דחוף לענות לשאלה היפותטית כשאתה נקרא ראש הממשלה החליפי ושר החוץ?

יולי יואל אדלשטיין: למה לא לומר – נגיע לנהר נעבור אותו, נשקול את המצב.

יולי יואל אדלשטיין: לא.

יולי יואל אדלשטיין: אז כרגע אנחנו מסובכים עם אוקראינה, עם רוסיה, מאות אלפי יהודים שנמצאים שם בקהילות היהודיות, אלפים רבים של ישראלים שנמצאים גם שם וגם שם.

יולי יואל אדלשטיין: למה?

יולי יואל אדלשטיין: ככה.

יולי יואל אדלשטיין: כי זו ממשלת הפרשנים.

יולי יואל אדלשטיין: נורא בא לפרשן, לכולם.

יולי יואל אדלשטיין: מדברים בשנים האחרונות על מעבר של אנשי תקשורת לכנסת, לפוליטיקה, כזאת כמות של פרשנים אני עוד לא ראיתי אף פעם.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר לדבר גם על פרשנויות אחרות.

יולי יואל אדלשטיין: טס שר הביטחון לוועידה מאוד מאוד חשובה בגרמניה, במינכן.

יולי יואל אדלשטיין: יש הרבה דברים והרבה אתגרים לדבר עליהם שם.

יולי יואל אדלשטיין: הנושא האיראני, נושאים שבאמת, חיזבאללה, חמאס, נושאים שמאיימים על מדינת ישראל, על עצם הביטחון שלנו.

יולי יואל אדלשטיין: לא, צריך לדבר על פנסיות תקציביות.

יולי יואל אדלשטיין: דברים שפשוט קשה מאוד, קשה מאוד אפילו לקלוט.

יולי יואל אדלשטיין: גם כאן, למה?

יולי יואל אדלשטיין: יצר הפרשנות.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר מזה ללכת לתחום הכלכלי.

יולי יואל אדלשטיין: אני מאוד שמחתי לשמוע ששר האוצר היה באיזשהו בית קפה והוא היה מלא.

יולי יואל אדלשטיין: אני גם הייתי בבית קפה, אדוני היושב-ראש, באזור תעשייה מאוד נחמד, עם המון משרדים, המון מגדלים כאלה, בנייני משרדים.

יולי יואל אדלשטיין: אני הכרתי את בעל המקום, ואמרתי לו: איזה מיקום מצוין יש לך; בטח מפוצץ אצלך בארוחת הצוהריים.

יולי יואל אדלשטיין: אז הוא אמר לי: על מה אתה מדבר?

יולי יואל אדלשטיין: המשרדים ריקים.

יולי יואל אדלשטיין: אנשים לא באים לעבודה – זה היה לפני כמה שבועות – אנשים לא באים לעבודה.

יולי יואל אדלשטיין: אין פה אף אחד בארוחת הצוהריים.

יולי יואל אדלשטיין: מקסימום אולי מישהו יזמין למשרד.

יולי יואל אדלשטיין: לא יורדים.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני כרגע לא שר האוצר.

יולי יואל אדלשטיין: לי מותר לשוחח עם בעל בית קפה ולשמוע את הפרשנויות שלו על המצב הכלכלי.

יולי יואל אדלשטיין: שר האוצר במקום זה צריך לבוא עם תוכנית מסודרת איך מתמודדים עם המצב הזה שהעסקים קורסים.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא צריך לעשות שום דבר.

יולי יואל אדלשטיין: הרי קורונה היא נזלת.

יולי יואל אדלשטיין: לא צריך לעשות סגרים – דרך אגב, באמת לא צריך לעשות סגרים, אבל כשאתה נוסע שבועות ברחבי הארץ בלי פקקים, זה לא אומר דרשני?

יולי יואל אדלשטיין: לזה אפילו פרשן לא צריך להיות.

יולי יואל אדלשטיין: אתה נוסע בכבישים ריקים ואומרים: אין סגר; הכול בסדר; לא צריך לפצות.

יולי יואל אדלשטיין: תראו את המחאה של אנשי העסקים הקטנים.

יולי יואל אדלשטיין: אני, דרך אגב, את חלקם מכיר מן ההפגנות ליד הבית שלי, כשהייתי שר הבריאות, כשכן – במדינה לא מחוסנת – נאלצנו לסגור.

יולי יואל אדלשטיין: יצאתי ותמיד דיברתי איתם.

יולי יואל אדלשטיין: לא זלזלתי בהם אף פעם.

יולי יואל אדלשטיין: לא ראיתי בהם אויבים שלי שבאו להציק לי.

יולי יואל אדלשטיין: אבל כרגע אפילו ליחס הם לא זוכים.

יולי יואל אדלשטיין: הם רצים לחברים באופוזיציה, שלפחות מישהו ישמע אותם, כי בממשלה לא שומעים.

יולי יואל אדלשטיין: העיקר דורשים להחזיר את ההלוואות, שמא מישהו ירוויח כמה גרושים.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להמשיך בהרבה פרשנות: על הביטחון האישי של האזרחים, הפרשנות בנושא של פגסוס – שעוד לא שמעתי, אחרי ההתלהבות הראשונית, אם קמה ועדת חקירה, לא קמה ועדת חקירה, איכשהו הנושא הזה נעלם.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר לשמוע אולי גם איזושהי דעה קצת יותר נחרצת בנושא של הרצח הבלתי-פוסק, שרק אתמול ושלשום אנחנו מתבשרים על פיצוצי מכוניות ועל רציחות.

יולי יואל אדלשטיין: נכון, זה היה, לא פעם ראשונה בתולדות המדינה, אבל בכזאת הצטברות ובכזה היעדר תגובה?

יולי יואל אדלשטיין: בשמעון הצדיק?

יולי יואל אדלשטיין: אתה היית מפקד המחוז, מכיר את השטח מצוין בירושלים.

יולי יואל אדלשטיין: תגיד, זה מתקבל על הדעת ש-200 מטר מן הביטוח הלאומי ו-300 מטר מבתי מלון שכולם מכירים, וועדי עובדים נוסעים לשם לנופש, שורפים תשע פעמים מכונית?

יולי יואל אדלשטיין: שורפים את הדירה?

יולי יואל אדלשטיין: ברוך השם שאין להוסיף "על יושביה", אבל אנחנו לא היינו רחוקים משם.

יולי יואל אדלשטיין: ועל הדברים האלה, כפי שאמרתי, מקסימום אנחנו שומעים קצת פרשנות; תוכנית התקפית, רצינית, אנחנו לא שומעים.

יולי יואל אדלשטיין: אני השארתי רק באמת לסוף לומר כמה מילים בנושא משבר הקורונה.

יולי יואל אדלשטיין: גם כאן הפרשנויות מאוד מעניינות, מאוד מעניינות.

יולי יואל אדלשטיין: מסתבר שהגל עובר.

יולי יואל אדלשטיין: מעניין.

יולי יואל אדלשטיין: יש גל שלא עובר?

יולי יואל אדלשטיין: גם צונאמי, שהורג אלפי אנשים, הוא בסופו של דבר עובר.

יולי יואל אדלשטיין: כל הגלים, לכן הם נקראים "גלים", הם עולים ויורדים.

יולי יואל אדלשטיין: כל השאלה היא מה קורה באמצע, אם יושבים וצופים ואומרים שמכילים את המתים.

יולי יואל אדלשטיין: גם בתחילת המשבר, כשעוד לא ידענו את המילה אומיקרון, וגם היום, אנחנו שומעים שאפשר להכיל מתים, לא נורא.

יולי יואל אדלשטיין: השאלה היא למה במדינה מחוסנת צריך להכיל מתים.

יולי יואל אדלשטיין: האם לא היה לפחות ניתן לעשות משהו ולנסות?

יולי יואל אדלשטיין: לנסות?

יולי יואל אדלשטיין: אין מאה אחוז של הצלחה.

יולי יואל אדלשטיין: אני, דרך אגב, לא אומר, ויושב כאן גם קודמי בתפקיד, השר ליצמן, ואף אחד אף פעם לא שמע אותי אומר – אני שמעתי כשפנו אליי ואמרו את זה כמה מן החברים בממשלה הנוכחית ובקואליציה הנוכחית – אף פעם לא אמרתי: החולים האלה מתו בגלל הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: החולים מתו בגלל הקורונה, אדוני, לא בגלל הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: אבל בהיעדר המעש של הממשלה, הכניעה המוחלטת לקורונה, השאלה היא באמת אם היא לא הגבירה את מספר המתים, אם ניתן היה לעשות משהו אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: ואני אומר: כן היה ניתן לעשות אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו באמת נמצאים במצב שבו הממשלה לא ראויה לאמון באף אחד מן התחומים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: באף אחד מן התחומים האלה אין תוכנית, אין הצלחות, אין התקדמות, אין מענה.

יולי יואל אדלשטיין: ואני כולי תקווה שההנהגה במדינת ישראל תתחלף.

יולי יואל אדלשטיין: ואני כולי תקווה שאנחנו נוכל להחזיר לתודעה של האנשים במדינה הזאת שיש בעל הבית, יש ידיים על ההגה, יש תוכניות, יש עשייה, וגם אם אין מאה אחוז של ההצלחה, יש תקווה ויש עתיד לאזרחים במדינה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת אדלשטיין.

מיקי לוי: ישיב השר אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת יולי אדלשטיין שהציג את הצעת האי-אמון, קודם כול, חבר הכנסת אדלשטיין, כפרלמנטר ותיק מאוד, צדקת.

זאב אלקין: כשהאופוזיציה מגישה הצעת אי-אמון עם כזאת כותרת, זה בדרך כלל סימן לחוסר יצירתיות או חוסר יכולת למצוא נושא ספציפי שהיא מסוגלת לבקר לגביו את הקואליציה.

זאב אלקין: כבר אין לה מה לומר, אז היא כותבת את הכותרת הכללית הזאת.

זאב אלקין: אז אם הגענו לזה שאלה הן הצעות האי-אמון שאתם מעלים – אגב, זו לא פעם ראשונה, גם בשבוע שעבר, נדמה לי, היה משהו דומה – אז כנראה שבאמת כבר קשה למצוא על מה לתקוף את הממשלה.

זאב אלקין: עכשיו, לפני שאני אתייחס לכמה תחומים שאותם ציינת, אני רוצה להזכיר לכולנו איפה היינו.

זאב אלקין: כדאי מאוד לזכור איפה היינו.

זאב אלקין: הממשלה הזאת קמה לאחר שנתיים שהמדינה הייתה בשיתוק חלקי, בגלל, למשל, דבר פעוט וכל כך ברור מאליו כמו תקציב המדינה, שלא אפשר להרבה מאוד דברים טובים להתרחש גם אם לשרים שהיו מופקדים על המשרדים האלה היו את הכוונות הכי טובות שבעולם.

זאב אלקין: היית שר הבריאות; אני מניח שלמרות המרכזיות של משרד הבריאות בתקופת הקורונה – זו תקופה שבדרך כלל מנסים לעזור למשרד הזה; כך היה בממשלה שאתה כיהנת וכך זה גם בממשלה הזאת.

זאב אלקין: המשרד הזה זוכה, ובצדק, בתקופה כזאת ליתר תשומת לב ולסיוע.

זאב אלקין: אבל לא יכול להיות שלא הרגשת את הקשיים שנובעים מהיעדר אישור תקציב המדינה והתוכניות השוטפות של משרדים שלא יכלו להתקדם.

זאב אלקין: כשעשיתי את טקס החפיפה עם חבר הכנסת ליצמן – זה היה בתקופה שעוד דיברנו – שכיהן לפניי כשר השיכון, אז הדברים שבעיקר נאמרו באותו טקס חפיפה, בכניסה למשרד השיכון, היו תלונות על כך: למה את התוכניות שהיו למשרד השיכון, והיו חשובות, ורובן המוחלט היו טובות, אי-אפשר היה לבצע?

זאב אלקין: כי לא היה תקציב מדינה; וכמה קריטי שכמה שיותר מהר יהיה תקציב, ואז יהיה ניתן להוציא לביצוע את התוכניות האלה וגם תוכניות אחרות, אחרת אי-אפשר להתמודד עם הבעיה של משבר הדיור.

זאב אלקין: ואכן, אחת מהסיבות העיקריות לעלייה של מחירי הדיור בשנה האחרונה – שאגב, חצי מהשנה הזאת נפל על הממשלה הקודמת, וחצי על הממשלה הזאת – היא סיבה מאוד מאוד פשוטה: היעדר תקציב מדינה במשך שנתיים הוביל לכך שהמדינה לא השקיעה בתשתיות הדיור; היא פשוט לא יכלה כשאין תקציב.

זאב אלקין: וכשהיא לא השקיעה, ראשי הערים לא נתנו למדינה לשווק.

זאב אלקין: והתוצאות דיברו בעד עצמן: הכמות הכי קטנה של שיווקים בשנים האחרונות הייתה בשנת 2020.

זאב אלקין: ואפשר לקחת כל תחום שאנחנו מדברים עליו – את תחום הביטחון, שהייתה חסרה תוספת תקציב מאוד מאוד חשובה לתקציב הביטחון, שהייתה צריכה לאפשר לכוחות הביטחון להתכונן לאתגרים הרבים שבפנינו ולא יכלה להגיע, ועוד ועוד ועוד ועוד.

זאב אלקין: בקושי, בקושי, בקושי, כמו שאתה זוכר, חבר הכנסת אדלשטיין, המציאו פטנט ביניים להעביר איזשהו סכום לא קטן כאיזושהי החלטה חד-צדדית כתוספת לתקציב המשכי, כדי שבכל זאת, איכשהו, המשרדים יוכלו לתפקד מינימלית.

זאב אלקין: אבל זה היה רחוק מאוד מאישור תקציב מדינה נורמלי, עם כל מה שאישור תקציב המדינה מביא איתו.

זאב אלקין: זאת המציאות שבה הוקמה הממשלה הזאת.

זאב אלקין: כדאי מאוד לזכור את זה וכדאי מאוד לזכור את האלטרנטיבה הזאת, איפה יכולנו היום להיות.

זאב אלקין: מערכת בחירות חמישית, שישית, שביעית, שמינית בואכה קדימה כשמדינת ישראל כבר אז, כשהוקמה הממשלה, הייתה במקום שאף מדינה מערבית לא הגיעה אליו.

זאב אלקין: ארבע מערכות בחירות תוך שנתיים והיעדר אישור תקציב המדינה.

זאב אלקין: הידרדרנו באמת למקומות שאף אחד לא חלם שמדינת ישראל אי פעם תגיע.

זאב אלקין: עכשיו אני רוצה להתייחס לכמה תחומים שאתה נגעת בהם, ודווקא להשוות.

זאב אלקין: אני אתחיל מהתחום שבו התחלת, התחום המדיני.

זאב אלקין: אני דווקא אשתמש בעצתך, כי גם כן, כפוליטיקאי ותיק ואיש מנוסה נתת עצה חכמה, שבמצב הנוכחי של מצב היחסים בין רוסיה לאוקראינה עדיף לשתוק ולא לדבר על זה, אז אני לא אדבר על זה.

זאב אלקין: אבל אני אתייחס לכמה דברים אחרים ואשווה.

זאב אלקין: הרי זה לא סוד שאחת מהסוגיות המרכזיות שעליהן בנויה התפיסה המדינית של מדינת ישראל זו מערכת היחסים בין מדינת ישראל לארצות הברית.

זאב אלקין: עוד פעם, מי כמוך מכיר את זה והשקעת לא מעט בתפקידיך השונים בפיתוח של מערכת היחסים הזאת.

זאב אלקין: אני רוצה להזכיר לך איפה היינו ואיפה אנחנו היום.

זאב אלקין: מתברר שעל סף הקמה של הממשלה החדשה היינו במצב שראש ממשלה לשעבר, שדווקא בדרך כלל התגאה במערכת היחסים שלו עם ארצות הברית בכלל ועם הממסד של הפוליטיקה האמריקאית בפרט, היה במצב שהמנהיג שאיתו הוא השקיע את המאמץ הכי גדול בפיתוח מערכת היחסים, ואגב השיג הישגים לא רעים עבור מדינת ישראל, הוא הנשיא לשעבר טראמפ.

זאב אלקין: הוא הגיע איתו למערכת יחסים ששמענו את הביטויים לה בראיון שנתן הנשיא טראמפ ושפורסם בתקשורת הישראלית שפחות או יותר משקפים נתק מוחלט.

זאב אלקין: אני כבר לא אחזור על הביטויים שהנשיא טראמפ השתמש בהם ביחס לבנימין נתניהו כי אני לא חושב שהם ראויים להיאמר מעל הבמה הזאת.

זאב אלקין: אז עם טראמפ, שאגב עד היום הוא לכאורה המנהיג המוביל והמשפיע ביותר במפלגה הרפובליקנית, היחסים של מר נתניהו, יושב-ראש האופוזיציה, היו שרופים לחלוטין.

זאב אלקין: אני מניח שאני לא צריך להכביר מילים על מערכת היחסים שהייתה לו עם המפלגה הדמוקרטית מתוקף כל מיני סיבות.

זאב אלקין: אני כרגע לא נכנס לשאלה מה היה נכון ומה היה לא נכון בהתנהלות שלנו מול הממסד האמריקאי בארבע השנים של טראמפ.

זאב אלקין: האם היה נכון להביא את מערכת היחסים עם המפלגה הדמוקרטית לאן שהם הגיעו?

זאב אלקין: אבל הדברים ברורים וידועים.

זאב אלקין: אתה מסתכל ושואל את עצמך, מה היה קורה אילו?

זאב אלקין: איך היו נבנים מערכות היחסים בין בנימין נתניהו אילו היה ממשיך לכהן כראש ממשלה והממסד האמריקאי הנוכחי, דמוקרטי ורפובליקני כאחד?

זאב אלקין: פחות או יותר, חלק מהביטויים שטראמפ השתמש בהם, לדעתי גם הממסד הדמוקרטי היה משתמש בהם בצורה לא פחות חריפה, אם לא יותר חריפה.

זאב אלקין: אז לאן היינו הולכים ואיך היינו מטפלים בסוגיות השונות שהן סדר יומה של מדינת ישראל מבחינה מדינית?

זאב אלקין: והינה קמה לה ממשלה שאף אחד בה לא מתהדר להיות מומחה ביחסים עם ארצות הברית כפי שהיה בנימין נתניהו, אבל הממשלה הזאת מנהלת יחסים סדירים וטובים עם הממשל האמריקאי, תוך כדי חילוקי דעות.

זאב אלקין: לא מפחדת גם לומר אותם ויש לנו חילוקי דעות.

זאב אלקין: יש לנו חילוקי דעות בנושא האיראני.

זאב אלקין: יש לנו חילוקי דעות בנושא של ההתיישבות ואנחנו ממשיכים לפתח את ההתיישבות גם כשזה לא לרוחו של הממסד הזה, בלי להזדקק, למשל, להקפאה מוחלטת כפי שהיה בתקופה של ממשל אובמה.

זאב אלקין: אתה בטח זוכר היטב כמוני את הצעדים שבנימין נתניהו נאלץ לעשות אז כדי להרגיע ולרצות את הממשל הדמוקרטי דאז.

זאב אלקין: בלי דרמות, בלי כותרות מרעישות בעיתונים ממשיכים לפתח את ההתיישבות ולקדם את המדיניות של מדינת ישראל לפי מה שאנחנו מאמינים, כולל אפילו התקדמות בחלום הישראלי הוותיק של ביטול הוויזות לארצות הברית.

זאב אלקין: אני מקווה שגם כאן השרה שקד תדע להביא להישג.

זאב אלקין: אז מתברר שאפשר.

זאב אלקין: מתברר שלא צריך להיות אמריקנולוג מושבע ומפורסם כמו בנימין נתניהו ואז לקראת סוף הקדנציה כראש ממשלה לשרוף בהצלחה מערכת יחסים עם שני הצדדים במפה הפוליטית האמריקאית.

זאב אלקין: אפשר וצריך לבנות מערכת יחסים נורמלית עם הממשל, גם תוך כדי שאתה עדיין שומר על עמדותיך ולא מקבל את עמדותיו בלא מעט סוגיות, אבל עדיין שומר על מערכת יחסים בריאה, טובה, של הידברות וגם יכולת לנהל אי-הסכמות.

זאב אלקין: אין דבר אולי יותר חשוב בתחום המדיני למדינת ישראל מאשר שימור מערכת היחסים הזאת עם ארצות הברית.

זאב אלקין: אביא לך דוגמה אחרת.

זאב אלקין: מדינה חשובה במזרח התיכון, מורכבת, יש לנו עמדות שונות לגבי מה שקורה שם – טורקיה.

זאב אלקין: מדינה חשובה, על זה אין מחלוקת.

זאב אלקין: הינה תסתכל, פתאום יש רנסנס במערכת היחסים בין ישראל לטורקיה.

זאב אלקין: יש הזמנה של הנשיא הישראלי לשם, יש שיח בין שרי החוץ.

זאב אלקין: סך הכול זה משהו שיכולנו רק לחלום עליו בעבר.

זאב אלקין: אפשר לפרגן על זה.

זאב אלקין: גם כשאתה באופוזיציה אפשר לפרגן לממשלה החדשה.

זאב אלקין: אגב, גם לנשיא החדש, גם הוא תרם ותורם תרומה לא מועטה בכלל למערכת יחסי החוץ של מדינת ישראל וספציפית גם בעניין הזה.

זאב אלקין: אני רוצה להזכיר גם את הפרשה של שחרור של שני אזרחים ישראלים שנעצרו בטורקיה על לא עוול בכפם.

זאב אלקין: אנחנו מכירים אירועים דומים במקומות אחרים וסך הכול אי-אפשר לא לשים לב שהשחרור הזה נעשה מהר מאוד ובלי מחירים שמדינת ישראל נאלצה לשלם.

זאב אלקין: אפשר להמשיך עוד ועוד דוגמאות על המשך קידום של מערכת יחסים עם מדינות המפרץ.

זאב אלקין: אגב, פה באמת לבנימין נתניהו מגיע קרדיט, וכשמגיע – מגיע.

זאב אלקין: אני לא מתבייש גם להזכיר את זה מעל הבמה הזאת, אבל הממשלה הזאת, מתברר שגם היא יכולה לקחת את המושכות מהמקום שהוא עצר ולהמשיך איתן הלאה לקידום מערכת יחסים טובה מאוד עם מדינות המפרץ ועם מדינות ערב בסך הכול.

זאב אלקין: מתברר שראש ממשלה ישראלי יכול לפגוש את נשיא מצרים גם כשהדגל הישראלי מאחוריו ולא מסירים את הדגל.

זאב אלקין: מה שבנימין נתניהו לא הצליח להגיע אליו, מתברר שזה אפשרי ואפשר לקיים גלוי, בצורה ברורה.

זאב אלקין: עוד ועוד.

זאב אלקין: גם עם פוטין אפשר לבנות מערכת יחסים.

זאב אלקין: לא אלמן ישראל, גם משהו שנחשב שרק בנימין נתניהו הוא היחידי שיכול, מתברר שגם נפתלי בנט יכול.

זאב אלקין: אז בסופו של דבר, כשאני מסתכל על התחום המדיני, על שיפור מערכת היחסים עם ארצות הברית וההתמודדות מול ממשל דמוקרטי, שאיתו חילוקי הדעות היו טבעיים וצפויים; על היחסים עם מדינות ערב בכלל ומדינות העולם המוסלמי היותר-רחב, בין השאר עם מדינות המפרץ; על היחסים עם המעצמות האחרות; על היחסים עם מדינות אירופה; סך הכול יש כאן ממשלה שמתברר שלא אלמן ישראל ובנימין נתניהו הוא לא הלהטוטן היחידי בעולם שמסוגל לנהל את מערכת יחסי החוץ של מדינת ישראל ואפילו, רחמנא ליצלן, לא תמיד מצליח, אם אפשר להגיד את דברי הכפירה האלה.

זאב אלקין: אגב, אני מניח שאתה חושב כמוני, כי אם היית חושב שהלהטוטן היחידי שיכול לעשות את זה, לא היית זורק לו את הכפפה - - -

אופיר אקוניס: זה דו-שיח?

אופיר אקוניס: כי זה נראה כמו דו-שיח.

זאב אלקין: לא, אני עונה.

אופיר אקוניס: אה, אתה עונה.

זאב אלקין: אני לשם שינוי, למרות שבאתי עם דברים מוכנים, ניסיתי להקשיב לחבר הכנסת שהציג אי-אמון, ולכן אני עונה בהמשך למה שהוא דיבר עליו.

אופיר אקוניס: תמיד הוא קושר לעצמו.

אופיר אקוניס: מה שיפה אצלך, שאתה קושר לעצמך כתרים - - -

זאב אלקין: אתה הופך את זה לדו-שיח, חבר הכנסת אקוניס.

אופיר אקוניס: לא, תקשיב.

אופיר אקוניס: אתה קושר לעצמך כתרים של בלעדיות.

אופיר אקוניס: כשאני הייתי סגן השר המקשר, לא הייתה פעם אחת שלא הקשבתי לדובר מהתחלה עד הסוף.

אופיר אקוניס: פעם אחת, יושבת פה מרב מיכאלי, הייתה ח"כית צעירה.

אופיר אקוניס: סיעת העבודה הגישה אי-אמון.

אופיר אקוניס: כשאני עליתי לענות, הם כולם יצאו - -

זאב אלקין: נראה לי שחבר הכנסת אקוניס רוצה להחליף אותי.

אופיר אקוניס: תשמע, תשמע, אמיתי.

אופיר אקוניס: אלקין.

אופיר אקוניס: גינזבורג, תשמע.

אופיר אקוניס: - - יצאו מהאולם.

אופיר אקוניס: אמרתי להם, לאור ההתנהגות הביזיונית הזאת של סיעת העבודה, אין לי תשובה לאי-אמון, הם לא יקבלו תשובה.

אופיר אקוניס: ואני הקשבתי להם קשב רב לקשקושים שהם דיברו.

איתן גינזבורג: אז הם כנראה למדו ממך והקשיבו בקשב רב.

זאב אלקין: מכל מלמדיי השכלתי, אופיר.

אופיר אקוניס: מכל מלמדיי השכלתי אבל אני לא הייתי 40 דקות על הדוכן, פחות.

זאב אלקין: הבנתי את הרמז, אני מסיים.

אופיר אקוניס: בדיוק, יפה.

זאב אלקין: מתברר שגם חברי כנסת מהאופוזיציה רוצים מתישהו ללכת הביתה.

זאב אלקין: אני חשבתי שזה רק חברי כנסת מהקואליציה, אבל מתברר שגם הם רוצים.

אופיר אקוניס: אני עד הלילה, הכול טוב.

שלמה קרעי: אקוניס, במקרה הזה הם קואליציה.

אופיר אקוניס: כן, כן, בוא, בוא, אל תתחיל - - -

זאב אלקין: אני לא איכנס למלחמות פנימיות בסיעת הליכוד, קטונתי.

איתן גינזבורג: יש לנו עוד הצעה לאי-אמון, אני מזכיר.

אופיר אקוניס: לא, כשקרעי עוד לא היה איתנו, תשאל את היושב-ראש אדלשטיין, היינו פה, תאמין לי - - -

זאב אלקין: יש פה אי-אמון פנימי בתוך סיעת הליכוד, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: אני מציע לך, תדאג לקואליציה מאשר - - -

שלמה קרעי: תסדר את הבעיות שלו עם גנץ, יותר חשוב.

אופיר אקוניס: לא, לא.

אופיר אקוניס: קרעי, שהוא ידאג לקואליציה, יטפל, אנחנו - - -

שלמה קרעי: שיסדר את הבעיות שלו עם גנץ.

אופיר אקוניס: בדיוק ככה.

שלמה קרעי: גנץ אמר שאתם מחרימים היום את ההצבעות.

איתן גינזבורג: בעיות שלי?

שלמה קרעי: לא, של אלקין.

איתן גינזבורג: לא, אין לו בעיות.

זאב אלקין: חבר הכנסת גינזבורג יושב כאן, לא שמתי לב שהוא מחרים אותי.

איתן גינזבורג: לא, אין בעיות עם גנץ.

איתן גינזבורג: לא מכיר שלאלקין יש בעיות עם גנץ.

שלמה קרעי: תעקוב אחרי הפרסומים, אתם מחרימים היום את ההצבעות.

איתן גינזבורג: אתה יכול לשער שיש לי איזשהו ידע לגבי זה.

איתן גינזבורג: לא כמוך, אבל יש לי משהו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: אז אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, דיברתי על התחום המדיני.

זאב אלקין: אני יכול להמשיך, אבל אני חושב שהיה מספיק ודי, מה גם שמרמזים לי חברי כנסת מהאופוזיציה שהם רוצים שהקואליציה תתקדם הלאה תתקדם בסדר-היום.

זאב אלקין: אני יכול להרחיב גם על תחום הבריאות, חבר הכנסת אדלשטיין, כי אני יכול לגלות לך סוד, משהו שאתה אגב לא חייב לדעת, אבל אני יושב בתוך קבינט הקורונה, ואני הקשבתי לאורך כל הגל הזה למומחים ולאנשי משרד הבריאות – שמה לעשות, את חלקם אתה מינית לתפקידים בכירים בתקופתך, אז אני מניח שאתה מעריך אותם וסומך עליהם לא פחות ממני – ואני לא זוכר המלצה אחת משמעותית שמשרד הבריאות הביא לקבינט הקורונה במסגרת הגל הזה ולא התקבלה.

זאב אלקין: אז ממה נפשך?

זאב אלקין: או שמינית מומחים לא טובים, שלא ידעו לייעץ נכון לממשלה – אבל אז השאלה היא איך הם הצליחו לייעץ לממשלה קודם בתקופתך – או שמינית מומחים טובים ואתה סומך על דעתם, ואז קשה מאוד לעמוד כאן ולהגיד שהממשלה הזאת לא נקטה שום פעולה שהייתה צריכה לעשות כדי להתמודד יותר טוב עם הגל הזה, כי עובדה – הממשלה הזאת, כמו גם הממשלה הקודמת, הקשיבה בקשב רב למומחים שישבו סביב השולחן.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני מרמז שהפרסום אתמול בתקשורת, שמומחי משרד הבריאות אמרו:

יולי יואל אדלשטיין: ממילא זה לא יעבור אז אין מה לבקש הארכת בדיקות לילדים, הוא שגוי?

זאב אלקין: אני לא יודע להתייחס לפרסומים בתקשורת.

יולי יואל אדלשטיין: אבל זה דפוס - - -

זאב אלקין: לא, לא, לא.

זאב אלקין: חבר הכנסת אדלשטיין, פרסומים בתקשורת היו גם בתקופתך.

יולי יואל אדלשטיין: נכון.

זאב אלקין: יש נטייה מסוימת לאנשי משרד הבריאות גם לדבר עם התקשורת, אתה מכיר אותה לא פחות טוב ממני.

זאב אלקין: אבל אני יכול לציין לך עובדה, ואני מצפה מכל עובד ציבור בכיר שכשהוא מתייצב בפני קבינט קורונה – זה הפורום שמקבל את ההחלטות – שמול הקבינט הזה הוא אומר כל מה שהוא חושב, גם אם הוא חושב שדעתו לא תתקבל.

זאב אלקין: ואגב, היו מצבים מסוימים שדעתם לא התקבלה, אבל כל ההמלצות המשמעותיות התקבלו.

זאב אלקין: יתרה מכך, היו מצבים שהיו שרים בממשלה – ביניהם עבדך הנאמן, אתה מכיר את גישתי – שהציעו צעדים מחמירים יותר מאשר משרד הבריאות, ונבלמו על ידי אנשי משרד הבריאות, אנשי מקצוע של משרד הבריאות, לא שר הבריאות, שאמרו: לא צריך, כי בגל הזה זה מתנהל אחרת, כי ככה וככה הגרפים, וככה וככה העקומה, ולכן מה שעבד קודם לא יעבוד עכשיו.

זאב אלקין: ולכן המגבלות שאתם מציעים, רבותיי השרים המחמירים והשמרנים יותר, לא יעזרו ולא ישנו כהוא זה את המספרים – לצערי, גם לא את מספרי המתים שאותם תיארת, וכל נפטר אחד זה עולם ומלואו, ואני לא מזלזל באחד שאיבדנו.

זאב אלקין: זה כאב רב, ענק, לא רק למשפחתו, אלא גם למדינת ישראל כמדינה, כי כל אחד זה עולם שלם.

זאב אלקין: אבל אני יכול להגיד לך, וזה משהו שאתה לא יודע, כי אתה לא יושב שם, שבאמת, כמו שהמומחים האלה הם אלה שבמידה רבה קבעו את הקו שהממשלה הלכה איתו, כך זה היה נכון גם בגל הזה, לטוב ולרע.

זאב אלקין: אגב, אני חושב שבגדול לטוב, כשאני מסתכל על התמונה הכוללת.

זאב אלקין: ולכן, לצערי, אני לא יכול לקבל את הטיעונים שלך גם בנושא הזה.

זאב אלקין: אני יכול להמשיך לעוד תחומים, אבל נדמה לי שאני מיציתי די והותר את מסגרת הזמן שהייתה לי, והתייחסתי לכמה מהתחומים הבולטים שעליהם דיבר חבר הכנסת אדלשטיין.

זאב אלקין: ואני חושב שאם משווים את זה לאלטרנטיבה של מדינה בלי תקציב השרויה בלי הפסקה במערכות בחירות, אז ברור מהי ההחלטה הנכונה למדינת ישראל.

זאב אלקין: ולכן ברור גם מה ההחלטה הנכונה של הכנסת – לדחות את הצעת האי-אמון, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר זאב אלקין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ליצמן, אני מזמין אותך לנמק את הצעת האי-אמון שהגשתם בשם סיעות יהדות התורה והשבת, אגודת ישראל – דגל התורה והתאחדות הספרדים שומרי תורה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מגיש את הצעת האי-אמון נגד הממשלה הרעה הזאת.

יעקב ליצמן: מרוב גזרות אני כבר לא יודע אין לקרוא לממשלה הזו.

יעקב ליצמן: אתחיל בממשלת הרס הדת – ממשלה שבכוונה תחילה באה להפוך את העם היהודי לעוד עם כמו כל העמים, ממשלה שבאה למחוק את הזהות היהודית מהשורש.

יעקב ליצמן: ממשלת שנאת התורה ולומדיה – כל יום עוד גזרה חדשה לפגוע בתורה ולומדיה, למרות שחלק גדול מחברי הקואליציה כאילו חובשים כיפות; ממשלת הונאת הציבור – כשחבר כנסת ממפלגה של שישה ח"כים הופך בתרגיל סחיטה והונאה לראש ממשלה; ממשלת עושק הציבור – כשכל יכולת הישרדות של הממשלה היא בעושק האזרחים בעוד ועוד גזרות שיממנו את הקואליציה הבזבזנית הזאת; ממשלת הגזרות – כשכל יום בבוקר קמים ושומעים עוד גזרה ועוד גזרה; ממשלת השקר – לא הייתה הצהרה שהצהירו בעבר ושלא הופרה על ידי הממשלה הזו: גודל הממשלה, כמות השרים, סגני השרים, שרים ללא תיק, כמות שיא של ח"כים נורבגים.

יעקב ליצמן: על מה לא צעקתם?

יעקב ליצמן: ועכשיו – שקט, הכול מותר.

יעקב ליצמן: שיקרתם כשאמרתם שתפסיקו עם הכספים הקואליציוניים, אבל הפסקתם את זה רק לחרדים.

יעקב ליצמן: לכל מיני הוצאות שונות ומשונות יש תקציב – תקציב לכלבים יש, ועוד איך יש; לחתולים נתתם 12 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: ואז שימו לב למצב שנהיה: במקום שחתולים יסתובבו בפחים ויחפשו אוכל, אנחנו רואים משפחות טובות, שההורים עם המון בושה מתגנבים ואוספים אוכל מהפחים.

יעקב ליצמן: ממשלת כישלון הקורונה – כאשר הממשלה קיבלה את המנדט היו שישה חולים ליום, היו חיסונים, התנהלנו באחריות.

יעקב ליצמן: ואילו היום רק מהאומיקרון לבד יש למעלת מ-2,000 מתים.

יעקב ליצמן: ואיווט עוד אומר היום בתשובה שהוא עושה ניהול סיכונים.

יעקב ליצמן: בעבר ראש הממשלה עמד וצווח מעל במת הכנסת: השתגעתם?

יעקב ליצמן: זו שאלה שמהדהדת בחזרה – השתגעתם?

יעקב ליצמן: בעצם אני שואל את איווט: מאיפה הוא למד לקחת סיכונים?

יעקב ליצמן: מדיוני הקבינט, שהוא בכלל לא מגיע לשם?

יעקב ליצמן: אתם רוצים לעשות טקס סיום הקורונה, אולם עם כזו כמות של נפטרים יש מקום לעשות יום אבל.

יעקב ליצמן: אולי ממשלת אין אמון – בין כל מרכיבי הקואליציה אין אמון אחד בשני.

יעקב ליצמן: כל אחד לומד לעשות שריר על גבה של הקואליציה הזו.

יעקב ליצמן: מי משלם את המחיר?

יעקב ליצמן: אלו האזרחים.

יעקב ליצמן: אני רק אציין את הגזרות שהספקתם לעשות בשמונת החודשים שאתם בשלטון.

יעקב ליצמן: כשהוא מונע משנאה כבושה שהייתה כלפינו כל השנים, מסתבר, יושב איווט ליברמן בלשכתו ומבקש מכל פקידי האוצר: תביאו לי גזרות שאוכל לפגוע בחרדים.

יעקב ליצמן: המס על הכלים חד-פעמיים – הוא חתם על צו שמעלה דרסטית את מחירי החד-פעמי בתירוץ של שמירה על איכות הסביבה; המס על השתייה – ושוב, כאילו מתוך דאגה לבריאות המגזר החרדי, הוא העלה את מחירי השתייה הממותקת, כך שהיום שישיית שתייה עולה 50 שקל.

מרב מיכאלי: אני מנסה לשמוע את אדוני, והחברים שלו מהאופוזיציה, אני לא יכולה - - -

יעקב ליצמן: מחירי הדיור – גם כאן

יעקב ליצמן: נלחמים במגזר החרדי - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חבר הכנסת דוד ביטן, השרה מנסה להקשיב לדובר כדי להשיב לו, אז נשמח אם תשמרו על השקט.

יעקב ליצמן: - - מכים בהורים שמחתנים את ילדיהם, ואין להם יכולת לסייע - - -

מירי רגב: שתקשיב - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת - - -

יעקב ליצמן: אתה תחזיר לי את זה.

איתן גינזבורג: אני עצרתי לך את השעון.

מירי רגב: אל תאכלי תוך כדי.

מירי רגב: לא אוכלים תוך כדי, לא אוכלים.

מירי רגב: תגיד לה.

מירי רגב: לא אוכלים במליאה תוך כדי.

יעקב ליצמן: חברת הכנסת רגב, תודה.

יעקב ליצמן: אני מעיר לך כי את מדברת ומפריעה לדובר.

יעקב ליצמן: אני אומר את זה לך, ותודה רבה, גברתי.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: זה לא אני – אני לא רוצה להגיד.

איתן גינזבורג: טוב, חבר הכנסת ביטן, אנא.

שלמה קרעי: במקום להעלות את מחירי התחבורה הציבורית בפריפריה - - -

מירי רגב: אני רוצה שתגיד - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תודה רבה על קריאות הביניים.

איתן גינזבורג: תודה רבה לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת מולא, לא בעמידה, לא קוראים קריאות ביניים בעמידה.

שלמה קרעי: במקום שהפריפריה - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אתה מוותר על זכות הדיבור שלך?

פטין מולא: במקום להקל על הציבור - - - על הצעת חוק שהיא לא הגיונית.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מולא, תודה רבה לך.

איתן גינזבורג: תגיד, אתה מפריע לי או לדובר?

פטין מולא: באמת, השרה - - -

איתן גינזבורג: אתה מפריע לדובר, אתה לא מפריע לי.

פטין מולא: אנחנו רצינו - - -

איתן גינזבורג: אתה מפריע לחבר הכנסת ליצמן.

פטין מולא: בוועדת שרים.

איתן גינזבורג: סיימת?

איתן גינזבורג: סיימת?

דוד ביטן: אבל זה לא הנושא.

פטין מולא: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ביטן, אני מבקש ממך, אם תוכל לקיים את הפרלמנט מחוץ למליאה.

איתן גינזבורג: האמת, אתה גורם שמושך הרבה מאוד אנשים, כולם רוצים להיות סביבך.

דוד ביטן: מי?

איתן גינזבורג: אתה.

דוד ביטן: אני?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: ואז הם מקשיבים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יעקב ליצמן: מכים בהורים שמחתנים את ילדיהם, ואין להם יכולת לסייע לרכוש קורת גג לזוג הצעיר.

יעקב ליצמן: את שפיר – שאני ביחד עם עמיתי חבר הכנסת הרב אריה דרעי, הוא היה השר בזמנו, חשבנו שניתן להביא באמצעותה בשורה לציבור החרדי הממתין לבניית פחות מ-50,000 דירות, וזה נתון שהגורמים המקצועיים אומרים – ביטלתם את שפיר, ובמקומה דחפתם אותנו לסוף העולם שמאלה.

יעקב ליצמן: מחירי הדירות עלו בשנה האחרונה באחוזים גבוהים, שוב מכישלון של התנהלות אנטי-המגזר החרדי.

יעקב ליצמן: יזמתי בזמנו תוכנית של מתן מענק 100,000 שקל לרוכשי דירות יד שנייה בפריפריה.

יעקב ליצמן: גם את זה ביטלתם.

יעקב ליצמן: הרי מענק זה היה אמור לפתור מיידית חלק מהבעיה.

יעקב ליצמן: מצד אחד יש בפריפריה מלא דירות פנויות, ומאידך לבנות דירות לוקח כמה שנים.

יעקב ליצמן: זה פתרון מהיר וקל.

יעקב ליצמן: אבל זה יכול לעזור לציבור החרדי, אז ביטלתם.

יעקב ליצמן: יוקר המחיה עולה דרסטית, ואתכם זה אפילו לא מעניין.

יעקב ליצמן: גם כשמנסים לרתום אתכם להביא תוכניות לכך, איווט מתעלם.

יעקב ליצמן: אה, שכחתי, הוא נתן 54 אגורות תוספת לשעה.

יעקב ליצמן: אמרתי מקודם שנאת הדת.

יעקב ליצמן: אני אקריא מקצת מהגזירות שאתם עושים נגד התורה ולומדיה: חוק הגיוס, חוק שבסופו של יום ייצור מצב שיהיו מכסות, ולא כל מי שרוצה ללמוד יוכל ללמוד.

יעקב ליצמן: כמו בזמן הרומאים, נצטרך לסגור את היכלי הלימוד וללכת למערות ללמוד תורה.

יעקב ליצמן: גיל הגיוס – הממשלה לא יכולה לראות שיש כזו כמות של לומדי תורה, ושוב מתוך הדאגה כביכול לרווחת המשפחות אתם מורידים את גיל הפטור לגיל 21, העיקר תעזבו את התורה ותצאו לעבוד, להרוויח.

יעקב ליצמן: במקביל תקציב הישיבות הוא לא כמו שהיה בעבר.

יעקב ליצמן: בשנה הזו וגם בשנה הבאה יהיה עוד הרבה פחות.

יעקב ליצמן: אז לא די שהקשחתם - - - את המוסדות ומשפחות האברכים, אתם מקצצים להם ישר בכיס.

יעקב ליצמן: מעונות יום – מצד אחד הממשלה כאילו רוצה לדאוג למגזר החרדי, שיהיו יצרניים, שיצאו לעבוד, אולם מצד שני היא מוציאה אימהות רבות ממעגל התעסוקה ומחזירה אותן הביתה בהיעדר יכולת לממן עלות כה גבוהה, והנפגעים הם רק משפחות חרדיות.

יעקב ליצמן: מלחמה בעצמאים – למרות שמפלגות הקואליציה מבקשות להביא לשינוי בתוכנית, הוא נשאר אטום, תוך שהוא לוגם כוס קפה.

יעקב ליצמן: טלפונים כשרים – שוב הממשלה כאילו דואגת לציבור החרדי.

יעקב ליצמן: עוד מגדיל לעשות השר יועז הנדל ואומר שיש לו אלפי פניות מחרדים שמבקשים לשנות את הקומה הכשרה.

יעקב ליצמן: אני לא מאמין לזה, הוא פשוט משקר.

יעקב ליצמן: לו נניח, אבל מנגד יש כל כך הרבה גדולי ישראל שמבקשים את ההפך.

יעקב ליצמן: ברוח הדברים שלך – יש כנגדם כחצי מיליון משתמשים בקומה הכשרה, וגם הם מבקשים ההפך.

יעקב ליצמן: אלא מה, אתה מעדיף לשמוע לרפורמים שהגישו תביעה – למרות שאתה שיקרת, שאף רפורמי לא פנה אליך – מאשר לשמוע לרבנים.

יעקב ליצמן: אתה מעדיף לחנך את הציבור מחדש, את אותם חצי מיליון משתמשי הקומה הכשרה, וכופה עליהם את עמדתך.

יעקב ליצמן: חוק הכשרות – בחסות רבני צהר נלחם מתן כהנא במגזר החרדי, יותר נכון בעם ישראל כולו.

יעקב ליצמן: לנו, לתושבים החרדים, עדיין ההכשרים המובילים יישארו בחנויות, במסעדות.

יעקב ליצמן: אולם במגזר הכללי יתחילו לאכול לא כשר, להיות עם ככל העמים.

יעקב ליצמן: התירוצים רבים, אולם ההכשר לא הכשר.

יעקב ליצמן: יש סיפורים רבים על בעיות כשרות רבות, והכול יהיה מונח על כתפי הממשלה משמידת הכשרות.

יעקב ליצמן: הרכב הגוף הבוחר – עוד מזימה שנמצאת בתחילת הדרך ועוקרת את ליבת עם ישראל מאז היותנו גוי במתן תורה במעמד הר סיני.

יעקב ליצמן: מה ההבדל בינינו לבין כל העמים שבסביבתנו?

יעקב ליצמן: העובדה ששמרנו על יהדותנו, ידענו שיהודי הוא כזה שמתגייר לאור ההלכה.

יעקב ליצמן: אין שתי תורות, רחמנא ליצלן; יש תורה אחת:

יעקב ליצמן: אם הגיור הוא לפי התורה, אז המתגייר הוא יהודי, ואם הגיור לא לפי דעת התורה, אז המתגייר נשאר גוי.

יעקב ליצמן: איך שתקרא לו, הוא גוי.

יעקב ליצמן: אולי ישראלי, אבל ישראלי גוי.

יעקב ליצמן: וכך מר כהנא מכשיר אלפי גויים ורושם אותם כאילו הם יהודים.

יעקב ליצמן: בדור הבא ייוולדו ילדים רבים שחושבים שהם יהודים, בעצם הם לא.

יעקב ליצמן: אני בטוח שהשם ישמור על עם ישראל ויציל אותנו מהגזירות של מר כהנא.

יעקב ליצמן: אנחנו נעשה, בעזרת השם, קהילות נפרדות ונעשה את הרישומים.

יעקב ליצמן: הכרה ברפורמים – הממשלה מקבלת את הרפורמים, אלו שמזייפים את התורה, בזרועות פתוחות.

יעקב ליצמן: כל מה שהם לא העזו לחלום הם מקבלים.

יעקב ליצמן: הממשלה מתכוננת להתיר נישואים אזרחיים על אותו בסיס: התורה לא שייכת לנו כיום, השם ירחם.

יעקב ליצמן: אנחנו נעשה ככל העולה על רוחנו.

יעקב ליצמן: למרות שאלפיים שנות גלות שמרנו על העם היהודי מכל משמר, דווקא כאן במדינת היהודים, עם ישראל שמתיימרים לשמור על הדת – רומסים אותם בנקודות הכי חשובות, קריטיות לעצם קיומנו.

יעקב ליצמן: גם בשריד בית מקדשנו, הכותל המערבי, אתם פוגעים.

יעקב ליצמן: דריסת הרגל לרפורמים בכותל המערבי היא חרפה שלא תישכח לעולם.

יעקב ליצמן: אין על זה סליחה ואין על זה כפרה.

יעקב ליצמן: לקרן החדשה יש יותר מדריסת רגל, את כל המזימות שלה הממשלה מבצעת במהירות – הפרדה בין נשים וגברים, נושא ערכי שהיה טאבו כל השנים.

יעקב ליצמן: יש בזה כרסום והריסת החומה הקדושה ששמרה על עם ישראל כל השנים.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

יעקב ליצמן: אני מסיים.

יעקב ליצמן: גברתי השרה, השבת מחוללת מעל כל במה.

יעקב ליצמן: התחבורה הציבורית בשבת מקבלת גושפנקה רשמית.

יעקב ליצמן: אף ממשלה קודם, גם כזו מהשמאל, לא העזה לפתוח קווים בשבת.

יעקב ליצמן: ידעו שזה סטטוס קוו שלא נוגעים בו.

יעקב ליצמן: הממשלה הכאילו-דתית היא היחידה שמסכימה לפתוח עוד ועוד קווים בשבת ומרחיבה את פעילות התחבורה הציבורית.

יעקב ליצמן: ואנחנו, הציבור החרדי, שק החבטות של הפריץ, אותנו מובילים במריצות למזבלה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד מילה אחת, ובזה אני אסיים: אנחנו אשמים בעצם בעליית המחירים.

יעקב ליצמן: גם ראש הממשלה חושב ככה.

יעקב ליצמן: מזל שלא אומרים שאנחנו אשמים גם במלחמה בקורונה.

איתן גינזבורג: תודה.

יעקב ליצמן: ממשלת הרס הדת, ממשלת הרס המדינה, ממשלת הרס משפחות החלשים.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ליצמן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שרת התחבורה והבטיחות בדרכים מרב מיכאלי להשיב על הצעת האי-אמון.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת ליצמן, אני חייבת להגיד שהקשבתי קשב רב לדבריך, אבל הם לא כל כך היו בנושא של האי-אמון כפי שהגשתם אותו, אבל בכיף, כמו שאומרות אצלנו.

מרב מיכאלי: אני חושבת שאולי הדבר הכי חשוב להתייחס אליו מבחינתי זה באמת התלונה המתמשכת על הרס היהדות, משום הטיעון שיש רק תורה אחת.

מרב מיכאלי: אין ספק, יש רק תורה אחת.

יעקב ליצמן: זו עובדה.

מרב מיכאלי: אין חולקת.

מרב מיכאלי: יש תורה אחת.

מרב מיכאלי: אממה, יש שבעים פנים לתורה.

מרב מיכאלי: לא אני אמרתי.

מרב מיכאלי: נאמר הרבה הרבה הרבה לפניי, שבעים פנים לתורה.

יעקב ליצמן: שבעים פנים, אבל אף אחד לא אומר לחלל את השבת - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ליצמן, בוא נקשיב לתשובה.

שלמה קרעי: זה נקרא מגלה פנים בתורה שלא כהלכה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אם אתה יושב כאן, אני מניח שגם אתה רוצה לשמוע את תגובת השרה, אז בוא נקשיב לה.

מירי רגב: זאת הסיבה שאנחנו יושבים כאן.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

מרב מיכאלי: כמו שאמר חבר הכנסת ליצמן, בצדק, באמת ייחודו של עם ישראל שהצליח לשמור על עצמו ועל תורתו ועל זהותו ועל הקהילות השונות שלו לאורך כל השנים.

מרב מיכאלי: אבל הוא עשה את זה דווקא בגלל שהיהדות הייתה שם נרדף להתחדשות ולהתפתחות.

מרב מיכאלי: הרבה מאוד דברים לא כתובים בתורה כמו שהם, פשוט משום שהם לא היו פעם, לא יכלו לשער אותם, דברים השתנו מקצה לקצה.

מרב מיכאלי: ועדיין, עובדה שנמצאו דרכים חדשות ומחודשות, וכל פעם חידשו פרשנים ומנהיגים ונביאים ומלכים וכוהנים, באמת תילי תילים של דורות על גבי דורות על גבי דורות של כתיבה והלכה ופסיקה ופרשנות, כל פעם מצאו פתרונות.

מרב מיכאלי: מצאו פתרונות לכל הבעיות של דיני ממון, של חשמל, של תנועה.

מרב מיכאלי: יש כמובן דברים שלהם לא נמצאו עדיין פתרונות, דברים שנוגעים, למשל, להכרה בנשים כשוות.

מרב מיכאלי: לזה עדיין לא נמצא פתרון, בוודאי לא במפלגה שלך ובמפלגה השכנה, שעדיין לא מכירות בזכותן של נשים לדבר בזכות עצמן, קוראים לקול שלהן בשמות גנאי, כאילו לא מרשים, וצריך להיאבק בבית המשפט, ללכת לבית המשפט בשביל לקבל את הזכות לדבר ברדיו.

מרב מיכאלי: לשמחתי, הוועדה למינוי שופטות ושופטים, שיושבת בה נציגת מפלגת העבודה, חברת הכנסת אפרת רייטן – אני נאבקתי על המקום של מפלגת העבודה בה – מינתה היום לבית המשפט העליון חברה, שופטת, גילה שטייניץ, שנתנה לוועדה, בתור אחד הדברים שהיא מציגה כהישג מקצועי שלה, את פסק הדין שהיא כתבה שהכריח בעצם את תחנת הרדיו קול ברמה להשמיע גם נשים בתחנה, ולא אפשרה לה להדיר נשים משום שקולן הוא לא דבר ראוי לטעמם של כמה אנשים שמתיימרים לדבר בשם התורה.

יעקב ליצמן: אבל אמרת שיש תורה אחת.

מרב מיכאלי: - - משום שיש אנשים שמדברים בשם אותה תורה, כביכול חד-פעמית – בעלת פן אחד.

מרב מיכאלי: אבל לא, חבר הכנסת ליצמן, פנים רבות מאוד יש לתורה, וכל הזמן הן הלכו והתפתחו.

שלמה קרעי: בשביל זה יש רבנות, גברתי השרה.

שלמה קרעי: יש רבנות ראשית לישראל.

מרב מיכאלי: כל הזמן הן הלכו והשתנו והתווספו, וזה הדבר הכי יפה שקרה לעם ישראל לאורך הדורות.

מרב מיכאלי: כל קורותיו של עם ישראל, לאורך כל הדורות, היו ללא רבנות ראשית.

מרב מיכאלי: להפך, הרבנות הייתה דבר שצמח מהקהילה, אמון שאדם קיבל מקהילתו ונעשה להם לרב.

מרב מיכאלי: עשה לך רב, כתוב.

מרב מיכאלי: עשה לך רב.

מרב מיכאלי: לא כתוב עשי לך רב.

מרב מיכאלי: בטח לא כתוב עשי לך רבה.

שלמה קרעי: הם נבחרים.

שלמה קרעי: הם נבחרים.

מרב מיכאלי: רגע, חבר.

מרב מיכאלי: המתן, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הם נבחרים, להבדיל מהשופטת שהזכרת עכשיו.

מרב מיכאלי: עד שהגענו למדינת ישראל.

מרב מיכאלי: קם העם היהודי בארצו – קם העם היהודי בארצו, השיב לעצמו את מולדתו וכונן לעצמו ריבונות, ומה הוא עשה?

מרב מיכאלי: השית על עצמו מוסד, שמי שם עליו?

מרב מיכאלי: המנדט הבריטי לפניו, ולפניו השלטון העות'מאני.

מרב מיכאלי: מדוע?

מרב מיכאלי: משום שבא לכאן שלטון זר ואמר, יש פה כל מיני עדות, מוסלמים, יהודים, נוצרים, לא יודע מה זה כל הדרוזים האלה, לא יודע איך להסתדר.

מרב מיכאלי: אני גובה את המיסים, אני הממשלה.

מרב מיכאלי: אתם, קחו לכם, הא לכם, אני ממנה רבנות ראשית, מוסלמי ראשי, נוצרי ראשי, דרוזי ראשי.

מרב מיכאלי: את כל העניינים שלכם, של המעמד האישי, תפתרו ביניכם.

שלמה קרעי: את פשוט לא מכירה את מוסד הנשיאות, מי היה רבי יהודה הנשיא, מי היו שושלת הנשיאים לפניו - - -

מרב מיכאלי: בא עם ישראל חזרה לארצו, ומה עושה?

מרב מיכאלי: משאיר על כנו את אותו פטנט של שלטון זר, שהשלטון הוא זה שממנה את הסמכות הדתית.

מרב מיכאלי: ממתי זה נשמע בעם ישראל קודם לכן?

מרב מיכאלי: חל שיבוש עמוק, שלמה קרעי.

שלמה קרעי: מה לגבי שופטים?

שלמה קרעי: מה לגבי שופטים?

מרב מיכאלי: שיבוש עמוק מאין כמותו.

שלמה קרעי: מה לגבי שופטים?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: גם שופטים אותו דבר, גברתי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: "שופטים ושוטרים תתן לך - - - לשבטיך".

מרב מיכאלי: בקיצור, חבר הכנסת ליצמן - - -

שלמה קרעי: לא שאיזה גוף של חבר מביא חבר ימנה אותם.

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: הערתך נשמעה.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת ליצמן, לצערי, אתם הפכתם את היהדות מלהיות דת שהייתה השראה - - -

יעקב ליצמן: יש תורה אחת, אמרת.

יעקב ליצמן: את לבד אמרת את זה.

יעקב ליצמן: תורה אחת.

מרב מיכאלי: השראה.

מרב מיכאלי: השראה לכל כך הרבה אחרות ואחרים, שהמשיכו אותה בווריאציות שונות, מלהיות מקום של השראה, מלהיות מקום שיצר לא רק פרקטיקה דתית, אלא באמת עם וקהילות, לקחתם אותה והפכתם אותה לפוליטיקה, והפכתם אותה לפוליטיקה כזאת קטנה, כזאת קטנה.

מרב מיכאלי: ואתם אלה שפוגעים בתורה - -

מירי רגב: את מדברת על להפוך את הפוליטיקה לקטנה?

מירי רגב: את, שממנה את מבקר מפלגת העבודה - - -

מרב מיכאלי: - - פוגעים בתורה ופוגעים בדת שלנו, ופוגעים בעם ישראל.

מרב מיכאלי: ומצמצמים - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רגב, את גם קוראת קריאת ביניים, את גם עם הגב למליאה, ואת גם הולכת לדבר בעוד כמה דקות שלוש דקות.

איתן גינזבורג: האם את מבקשת שאנחנו נוריד את כל הזמן שאת מדברת משלוש הדקות שלך?

מירי רגב: אתה יכול, אם אתה חושב שבזה תעניש אותי, זה כבר הרגל.

איתן גינזבורג: לא, סליחה.

מירי רגב: אתה בסדר.

מירי רגב: אתה בסדר.

איתן גינזבורג: אני?

איתן גינזבורג: הבנתי.

מירי רגב: אתה הגון.

איתן גינזבורג: לפחות לא עם הגב למליאה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

שלמה קרעי: אז אנחנו איתך עכשיו.

שלמה קרעי: יש לך בעיה עם הקואליציה.

שלמה קרעי: אנחנו עוזרים לך.

איתן גינזבורג: עזוב אותי.

מרב מיכאלי: דרך המחשבה וההתנהלות - - -

דוד ביטן: רגע, רגע, אתה מצביע עכשיו?

יואב קיש: איתן, אתה מצביע?

דוד ביטן: אתה לא יכול להצביע.

יואב קיש: לא, הם אמרו - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תנו לשרה לסיים את דבריה.

מרב מיכאלי: דרך המחשבה וההתנהלות שלך ושלכם היא זאת שסוגרת את השערים של עם ישראל, גם לאלה שרוצות ורוצים להצטרף אליו, גם לאלה שגדלו כיהודיות ויהודים, שחיות וחיים כאן בארץ כיהודיות ויהודים, שאבותיהם ואימותיהם נרדפו על ידי הנאצים ועוזריהם, ואחרות ואחרים, כיהודיות ויהודים לכל דבר ועניין, לא הלכו ועשו להם בירור יהדות.

מרב מיכאלי: ואתם מפנים להם עורף, ואתם גורמים למדינת ישראל, דורשים ממדינת ישראל להפנות להם עורף.

מרב מיכאלי: ככה שחבר הכנסת ליצמן, התורה, 70 ועוד הרבה 70 פנים לה.

מרב מיכאלי: ואנחנו, בממשלה הזאת, ובוודאי ובוודאי במאבק שלי באופן אישי, ושל מפלגת העבודה לדורותיה – זה לעשות מקום לכמה שיותר פנים לתורה הזאת, ולעשות מקום לכמה שיותר בנות ובני אדם בתוך התורה הזאת, משום שבעיניי, זאת המהות הכי עמוקה שלה, הכי הכי עמוקה שלה.

מרב מיכאלי: זה המקום הראשון שהתייחס לזכויות אדם, המקום הראשון שהתייחס ליתום ולגר ולאלמנה.

מרב מיכאלי: אפילו זכויות נשים, כמו בנות צלפחד, יש ואפשר למצוא בתורה שלנו, כשרוצות למצוא אותם.

מרב מיכאלי: אבל כשרוצים, יותר נוח להמשיך ולשמור על איזו עליונות של גברים מסוג מאוד מאוד מסוים לנהל לאחרים ולאחרות את החיים.

מרב מיכאלי: ובכן, חבר הכנסת ליצמן, אתה צודק, זאת באמת לא דרכנו.

מרב מיכאלי: לעניין התחבורה הציבורית, אז א', אדוני צודק.

מרב מיכאלי: חופש תנועה הוא באמת אחד הדברים היסודיים ביותר שנמצאים בבסיס הזכויות של כל אדם ושל כל אזרח ואזרחית, וצריך גם להיות בבסיס הזכויות של כל אזרחית ואזרח במדינת ישראל.

מרב מיכאלי: הרי לא יכול באמת להיות שמי שאין לה כסף לרכוש רכב פרטי ולממן את הדלק ואת כל שאר העלויות, לא תוכל להרשות לעצמה בשבת לנסוע למשפחה, למשל - -

מירי רגב: אבל הם כן יוכלו לשלם את מס הגודש.

שלמה קרעי: אבל אתם העליתם את הדלק.

מרב מיכאלי: - - או לנסוע, חלילה, לרופאה או רופא - -

שלמה קרעי: תבטלו מיסים.

מרב מיכאלי: - - או לנסוע לים או לכל מקום אחר שבו היא או הוא תחווה את השבת שלה.

שלמה קרעי: אבל אתם העליתם את הדלק עכשיו.

מרב מיכאלי: אז זה לא באמת מתקבל על הדעת.

מרב מיכאלי: ובכל זאת, זה התקבע במדינת ישראל לאורך שנים רבות מדי.

מרב מיכאלי: ואין ספק שהמצב הזה זקוק לשינוי מאוד מאוד עמוק.

שלמה קרעי: אז למה העליתם את הדלק?

מרב מיכאלי: ואנחנו עובדות ועובדים על למצוא את הדרך לעשות את זה, לעשות את זה נכון, לעשות את זה בלי להתריס בפני מי שאין להם עניין בתחבורה ציבורית בשבת, ואין להם עניין שייסעו בתחומם בשבת.

מרב מיכאלי: לא צריך בשום אופן להיכנס למקומות האלה.

מרב מיכאלי: אבל המקומות שבהם יש ויש מקום, צריך, וזאת חובה של כל ממשלה, לדאוג לחופש תנועה.

שלמה קרעי: השרה, מה את מתכוונת להשאיר מהמדינה היהודית?

שלמה קרעי: מה זה אופי של מדינה יהודית?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תודה.

מרב מיכאלי: עניינית, לכותרת שבכל זאת הייתה כתובה באי-אמון, לעניין שינוי התעריפים המיועדים - - -

שלמה קרעי: דגל ישראל זה מדינה יהודית?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אי-אפשר ככה.

שלמה קרעי: לא, שתגיד - - -

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: היא לא צריכה להגיד.

איתן גינזבורג: היא כרגע נואמת, ואתה מפריע לה.

איתן גינזבורג: אלה יחסי הכוחות.

שלמה קרעי: מה זה מדינה יהודית?

עאידה תומא סלימאן: אפליה נגד ערבים, קרעי.

שלמה קרעי: מה?

עאידה תומא סלימאן: אפליה נגד ערבים - - -

שלמה קרעי: אפליה נגד ערבים.

שלמה קרעי: אבל גם את זה - - -

עאידה תומא סלימאן: - - -

שלמה קרעי: אבל גם את זה הם לא עושים.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, רוצים לדבר אחד עם השני?

איתן גינזבורג: תתקרבו, תשבו, תלחשו.

מרב מיכאלי: שמעת מה הוא אמר?

מרב מיכאלי: גם את זה הם לא עושים.

מרב מיכאלי: שמת?

מרב מיכאלי: שמעת מה הוא אמר?

מרב מיכאלי: גם את זה לא עושים.

עאידה תומא סלימאן: הוא אף פעם לא שכנע - - -

מרב מיכאלי: צריך להגיד את האמת.

עאידה תומא סלימאן: כבוד השרה, קרעי אף פעם לא שכנע - - -

שלמה קרעי: בטח.

שלמה קרעי: להפך, הם עושים אפליה נגד יהודים.

שלמה קרעי: לא ראית שיהודים לא יכולים להיכנס לשכונת שמעון הצדיק?

שלמה קרעי: הם הפכו את היוצרות.

מרב מיכאלי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן - -

עאידה תומא סלימאן: - - -

שלמה קרעי: נחלת שמעון.

מרב מיכאלי: - - לא תוכלי להכחיש שהממשלה הזאת משקיעה סכומים חסרי תקדים, שמתחילים לסגור את הפער של אפליה ארוכת שנים - - -

עאידה תומא סלימאן: אבל אנחנו עדיין - - - לקבל זכויות בסיסיות.

מרב מיכאלי: אני אומרת לך כשרת תחבורה שכבר השקיעה 400 מיליון שקלים, כבר הוציאה פרויקטים בכל מקום שבו הם כבר מתוכננים וכבר אפשר להתחיל לקדם אותם ב-400 מיליון שקלים, ויהיו עוד הרבה מאוד מיליארדים בשנים הקרובות שמיועדים, כמו שאמרתי, להתחיל לסגור את הפער בתשתיות בחברה הערבית, כמו שראוי לעשות.

מרב מיכאלי: סוד גלוי הוא - - -

משה גפני: במשך כל השנים גרו פה ערבים, באיזו זכות - - -

מרב מיכאלי: סליחה?

משה גפני: במשך כל השנים גרו פה ערבים, בארץ ישראל, באיזו זכות סילקנו אותם?

משה גפני: - - -

מרב מיכאלי: חבר הכנסת גפני, הפסדת את החלק החשוב של הנאום שלי, שבו דיברתי על 70 פנים לתורה ועל הדרכים הרבות שבהן אנחנו מקדמות ומקדמים - -

משה גפני: - - - באיזו זכות סילקנו את הערבים מפה?

מרב מיכאלי: - - את תורת ישראל ואת האפשרויות והאופציות של עם ישראל, חברותיו וחברותיה.

משה גפני: - - - שבת, מה יש?

מרב מיכאלי: צר לי על כך, עכשיו אתה מתפרץ מהאמצע.

מרב מיכאלי: באמת חבל.

מרב מיכאלי: כאמור, לעניין תעריפי התחבורה הציבורית, למרות שחבר הכנסת ליצמן הלך, אבל בכל זאת, לפרוטוקול - - -

משה גפני: אני פה.

מרב מיכאלי: לפרוטוקול אני רוצה בכל זאת להגיד: סוד גלוי הוא, ומאז הכניסה שלי לתפקיד אני אומרת מעל כל במה שאני עושה מאמצים אדירים לקדם את התחבורה הציבורית.

מרב מיכאלי: לא יעזור, מעבר משמעותי מסיבי לתחבורה הציבורית הוא הדבר היחיד שיתחיל לחלץ אותנו מהפקק הגדול שכולנו תקועות ותקועים בו אחרי שנים ארוכות מאוד שבהן התחבורה הציבורית לא קודמה.

מרב מיכאלי: בשביל שהתחבורה הציבורית אכן תהפוך להיות אלטרנטיבה, אנחנו חייבות וחייבים להוסיף הרבה מאוד שירות בתחבורה הציבורית, חברי חבר הכנסת גינזבורג, היושב-ראש, מי כמוך, שמושקע מאוד מאוד בענייני תחבורה ובטיחות בדרכים, יודע את הדבר הזה.

מרב מיכאלי: אנחנו מובילות ומובילים תוכנית חומש שבה תהיה תוספת שירות מאוד משמעותית – עד ספטמבר ייכנסו כבר 1,000 אוטובוסים נוספים, עד 2026 כל האוטובוסים העירוניים החדשים יהיו רק חשמליים, אני שמחה לספר.

מרב מיכאלי: כבר הוצאנו לביצוע שבעה מסופי תחבורה ציבורית, ועוד 40 נמצאים בתוכנית, שהם כולם בתכנון ובתקצוב.

מרב מיכאלי: חלק מהדבר הזה הוא לעשות סדר גם במערך התשלום.

מרב מיכאלי: צריך להגיד, יש הנחות בתחבורה הציבורית שהן קבועות בחוק – הן לילדות וילדים ונוער, הן לאזרחיות ולאזרחים הוותיקים ולאנשים עם מוגבלויות.

מרב מיכאלי: בהנחות האלה לא תהיה שום פגיעה בשום מצב ובשום אופן.

מרב מיכאלי: זאת ועוד, אנחנו מחפשות ומחפשים דרכים להקל על הציבורים האלה עוד יותר.

מרב מיכאלי: כל שאר התעריפים – מעולם לא היו הנחות, צריך לומר את זה.

מרב מיכאלי: לא היו הנחות.

מרב מיכאלי: מה שהיה זה קומבינות.

מרב מיכאלי: קומבינות בשפע.

מרב מיכאלי: כל מיני קוניונקטורות פוליטיות פה ושם, שהביאו לכל מיני סידורים שמפלים בין ערים שכנות – לא משנה אם זה בצפון, אם זה בנגב, אם זה במרכז.

מרב מיכאלי: ערים שכנות יכולות להיות ממש זו לצד זו, והן משלמות תעריפים שונים לגמרי.

שלמה קרעי: ועכשיו נשאר קומבינות רק לגיסתו של לפיד, לשרים בלי תיק, לעשרות נורבגים.

שלמה קרעי: עכשיו יש רק קומבינות שטוב לכם איתן.

מרב מיכאלי: יש במדינת ישראל - - -

מירי רגב: - - - אחרי שסידרת לאחותך עבודה במפלגת העבודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

מרב מיכאלי: יש במדינת ישראל – ההפרחה של שקרים היא פשוט מהממת.

מרב מיכאלי: באמת.

מרב מיכאלי: באמת, אי-אפשר – אי-אפשר לעקוב אחרי כמות השקרים שמופרחת כאן בצד הזה.

שלמה קרעי: אני שיקרתי?

מרב מיכאלי: אתה לא.

מרב מיכאלי: לא שידוע לי, כרגע, כאן.

מרב מיכאלי: קודם כול, אני רוצה לחזור רגע לעניין התעריפים לפני שנדבר על מספרם.

מרב מיכאלי: שר האוצר ואני דחינו, לשמחתי, עליית מחירים שהייתה אמורה להיות עדכון אוטומטי שקורה בכל שנה לפי מדד תשומות התחבורה הציבורית, שמורכב מכל הדברים שמהם עולה התחבורה הציבורית.

מרב מיכאלי: הייתה אמורה להיות עלייה של 8.7%, ואנחנו הצלחנו לדחות את העלייה הזאת, לשמחתי, והיא תתקזז עם השינויים שאנחנו נעשה בתעריפים.

מרב מיכאלי: התעריפים של התחבורה הציבורית במדינת ישראל היום – יש קרוב ל-100 כאלה, סדר גודל – קשה אפילו לעקוב, אנחנו אפילו לא באמת יודעות ויודעים להגיד עד הסוף בדיוק כמה תעריפים יש.

מרב מיכאלי: עד כדי כך זה מופרך.

איתן גינזבורג: דחיתם למתי?

מרב מיכאלי: תכף.

מרב מיכאלי: אנחנו מובילות שינוי במבנה התעריפים, ובעצם העלייה הזאת לא תקרה.

מרב מיכאלי: זה מה שהולך לקרות.

מרב מיכאלי: אנחנו חייבות וחייבים לעשות סדר – קודם כול, הציבור לא יכולה לדעת כמה עולה לה לנסוע ממקום למקום, כי כאמור, אם היא עוברת מעיר לעיר, היא תשלם תעריף אחר שהיא לא יכולה בהכרח לדעת; ב.

מרב מיכאלי: אין שום עקביות, זה הכול שרירותי לגמרי.

מרב מיכאלי: וזה גם מונע מאיתנו כמערכת להיות יכולות ויכולים להפעיל הסדרי תשלום כוללים, להפעיל אמצעי תשלום פיזיים יותר משוכללים, שיאפשרו לאנשים לא להצטרך להסתובב עם מזומן וכו', ובעיקר גם לתכנן את העלויות של תחבורה ציבורית לחודש למשתמשות ומשתמשים קלים וכבדים יותר.

מרב מיכאלי: יחד עם משרד האוצר אנחנו מובילות ומובילים תהליך של בחינת כל התעריפים האלה כדי למצוא מודל של תעריפים שיהפוך את השימוש בתחבורה הציבורית לקל יותר, נגיש יותר, פשוט יותר ומשתלם יותר, ככה שככל שייסעו יותר בתחבורה ציבורית, כך זה יצא משתלם יותר.

מרב מיכאלי: הדבר המדהים הוא שגיליתי שמעולם במדינת ישראל לא נעשה שום תכנון אסטרטגי של התחבורה הציבורית שלנו.

מרב מיכאלי: הידעת, חבר הכנסת גינזבורג?

מרב מיכאלי: מעולם לא נעשתה איזושהי חשיבה אסטרטגית איך אנחנו רואות ורואים את התחבורה הציבורית, מה אנחנו רוצות שיהיה, לאן אנחנו רוצות להגיע.

מרב מיכאלי: לא התכוונתי לזה כמשחק מילים, אבל תכלס, זה יוצא פיזית לא משחק מילים.

מרב מיכאלי: ובכן, אנחנו לגמרי הולכות לשנות את הנוהל של תעריפים לפי קומבינות, לייצר מודלים שיהיו טובים גם בפריפריה, גם במרכז, גם למי שמשתמשות ומשתמשים הרבה, בעיקר למי שמשתמשות ומשתמשים הרבה בתחבורה הציבורית, אבל גם לעודד את אלה שהיום אולי פחות רואות ורואים בה אפשרות.

מרב מיכאלי: אנחנו מאמינות ומאמינים שזאת האפשרות.

מרב מיכאלי: לכן הממשלה הזאת עובדת למען תחבורה נגישה יותר, זמינה יותר, נקייה יותר, ולא פחות חשוב – נקייה יותר.

מרב מיכאלי: אנחנו גם נשקיע המון המון כסף – 46 מיליארד ש"ח בחומש יושקעו ברכבת הכבדה.

מרב מיכאלי: רק לפני שבועיים הגעתי – שוב – להסכם לגבי בניית המסילה הרביעית באיילון, מה שיאפשר לנו להרחיב את השירות של הרכבת בשנים הבאות באופן דרמטי.

מרב מיכאלי: רכבות קלות נבנות לא רק במרכז, אלא גם בצפון, ובהמשך אני מאמינה שגם בבאר שבע ובנגב.

מרב מיכאלי: כך שאני חייבת להגיד, חברות וחברים, שאני מודה לכם על ההזדמנות לספר בפורום הזה ובהזדמנות הזאת של תשובת אמון בממשלה את התוכניות האלה, ואשמח להצבעת האמון שלכם.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: כלומר, את מציעה להסיר את האי-אמון.

מרב מיכאלי: זה בדיוק.

איתן גינזבורג: בדיוק.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרה מרב מיכאלי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו נפתח את הדיון.

איתן גינזבורג: ראשונת הדוברים תהיה חברת הכנסת מירי רגב מטעם הליכוד.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: אחריה – חבר הכנסת יוסף טייב.

מירי רגב: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

מירי רגב: שמעתי את הדברים של השרה מיכאלי, אני בטוחה שהיא בעצמה לא מאמינה למה שהיא אומרת.

מירי רגב: היא יודעת שהיא לא עושה שום דבר, נותנת כאן דברים שאין להם שום בסיס, אחרי שהעלו את מס הגודש, העלו את מחירי התחבורה הציבורית, אז עכשיו היא מדברת גם על עניין של תחבורה ציבורית בשבת.

מירי רגב: בקיצור, ממשלה מנותקת, עוד שרה מנותקת.

מירי רגב: הבוקר השקנו את השדולה לשמירה על זהותה היהודית של מדינת ישראל, יחד עם חברי דודי אמסלם ואופיר סופר.

מירי רגב: אני רוצה פה מתוך המליאה להגיד שיש לנו כל כך הרבה דברים לדבר עליהם – יוקר המחיה, חוסר המשילות, ממשלה לא מתפקדת, ממשלה רופסת, ממשלה מנותקת – כל כך הרבה דברים שיש להתעסק בהם, ובכל זאת חשבנו שנכון להקים שדולה כדי לשמור על הזהות היהודית של מדינת ישראל.

מירי רגב: מדוע?

מירי רגב: משום שאם לא נשמור על הזהות היהודית של מדינת ישראל, אין לנו מה לעשות כאן במדינת ישראל.

מירי רגב: זה לא עניין של ימין ושמאל, זה לא עניין של מזרח ומערב, וזה לא עניין של מרכז ופריפריה; זה גם לא עניין של חילונים וחרדים; זה עניין של אלפיים שנות גלות שהעם שלנו, העם היהודי, והיהודים בעולם כולו התפללו למדינת ישראל, לירושלים, לכותל המערבי.

מירי רגב: ואני שואלת אותך, כבוד היושב-ראש, אם אתה יודע מה יקרה כאן בשנת 2050.

מירי רגב: אז אני אגיד לכם מה יקרה כאן, גפני, בשנת 2050:

מירי רגב: יגידו ויביאו חוק שאוסר על ברית מילה, כי זו התעללות בתינוקות; יאסרו עלייה לתורה וטקס בר מצווה, כיוון שזו כפייה והסתה דתית; בשירת התקווה יבטלו את הבית שמדבר על נפש יהודי הומייה ויכתבו במקומו בית חדש שיתאים למדינת כלל אזרחיה; בבתי חולים, בבתי ספר ובמוסדות ציבוריים יבטלו את בתי הכנסת, כדי שלא תיפגע חלילה ותינתן עדיפות לפולחן יהודי.

מירי רגב: ואת יום השבת – יגידו שהוא יום בחירה, כי היום במדינה שהיא כלל אזרחיה זה יום ראשון, לא יום שבת, ויבטלו את יום השבת.

מירי רגב: ככה תיראה מדינת ישראל.

מירי רגב: זה חלום בלהות.

מירי רגב: ככה תיראה מדינת ישראל ללא מאפיינים יהודיים.

מירי רגב: והאמת, זה מדאיג אותי.

מירי רגב: זה מטריד את מנוחתי, כיוון שהייחודיות שלנו במדינת ישראל היא בעצם צביונה היהודי, כי עוד מדינה דמוקרטית יש מספיק.

מירי רגב: עוד מדינה דמוקרטית – זה לא מה שצריך.

מירי רגב: מה שאנחנו רוצים כאן זה מדינה יהודית יחידה בעולם, שאנחנו צריכים לשמור עליה; מדינה ששומרת אמונים לאלפיים שנות גלות, לסבים ולסבתות שלנו, שעלו מכל מקום בעולם – מרוסיה, מיוון, מספרד, מכל מקום בעולם, ויתרו על החיים הטובים שהיו להם שם, הגיעו לארץ הזאת, עם שפה שהם לא ידעו - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מירי רגב: - - עם בעיות כלכלה, ובסופו של יום באו ונישקו את האדמה הזאת שעליה הם דרכו.

מירי רגב: לכן אני קוראת לכל הבית הזה, מי שחשובה לה הזהות היהודית ומי שחשוב לו שמדינת ישראל לא תהפוך למדינת כלל אזרחיה, צריך לעסוק בעניין הזה, כי יש לנו כאן ממשלה מתייוונת ששוכחת שהיינו בגלות והביאה את הגלות לתוך מדינת ישראל.

מירי רגב: ואם עד עכשיו לא יצאו לרחובות בגלל יוקר המחיה; אם עד עכשיו לא יצאו לרחובות בגלל הביטחון האישי – בגלל הפגיעה בזהות היהודית של המדינה יצאו כאן המונים ואלפים לרחוב.

מירי רגב: לא נאפשר לכם לעשות את זה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מירי רגב.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת יוסף טייב מטעם סיעת ש"ס.

איתן גינזבורג: אחריו – חברת הכנסת עידית סילמן, ואם היא לא תהיה – חבר הכנסת משה גפני.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אנחנו חיים במגפת הקורונה, אבל כנראה שיש גם מגפת הממשלה.

יוסף טייב: זה מתחיל בשרה שמכילה מתים, עובר דרך שר ששלם עם המתים.

יוסף טייב: אז אנחנו לא שלמים עם המתים, ולכן אני רוצה לקרוא פרקי תהילים לעילוי נשמת אותם מתים מקורונה של התקופה האחרונה: "שיר למעלות אשא עיני אל ההרים מאין יבֹא עזרי.

יוסף טייב: עזרי מעם ה' עֹשה שמים וארץ.

יוסף טייב: אל יִתן למוט רגלך אל ינום שֹמרך.

יוסף טייב: הנה לא ינום ולא יישן שומר ישראל.

יוסף טייב: ה' שֹמרך ה' צלך על יד ימינך.

יוסף טייב: יומם השמש לא יככה וירח בלילה.

יוסף טייב: ה' ישמרך מכל רע ישמֹר את נפשך.

יוסף טייב: ה' ישמֹר צאתך ובואך מעתה ועד עולם".

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, מדובר בממשלה שפוגעת באופן מכוון בתושבי הפריפריה, פועלת לביטול סבסוד התחבורה הציבורית.

יוסף טייב: אנחנו נמצאים חמישה שבועות בלבד לפני גל התייקרות בתחבורה הציבורית, ועדיין משום מה משרד התחבורה לא העמיד לעיון הציבור את תוכניותיו.

יוסף טייב: חבל ששרת התחבורה יצאה, אבל הייתי שואל אותה איפה השקיפות.

יוסף טייב: האם אתם חושבים שהעם מטומטם?

יוסף טייב: להציג את זה יום לפני גל ההתייקרות ואז תגידו: זה מה יש?

יוסף טייב: אבל כנראה שזו שיטת עבודה שלכם.

יוסף טייב: חברים, ההתייקרות בתחבורה הציבורית בפריפריה היא לא הדבר היחיד שבו הממשלה הזאת פוגעת.

יוסף טייב: היא פוגעת והטילה מיסים על החד-פעמי, מס על השתייה המתוקה; פגעתם בעצמאים וממשיכים לפגוע בעצמאים; אתם מנסים לפגוע בילדי המעונות, בילדי הגנים, ויש לכם עוד רשימת מכולת ארוכה עם תוכניותיו של שר האוצר לפגיעה באוכלוסיות הכי מוחלשות במדינת ישראל.

יוסף טייב: זה לא סוד שמאז הקמת ממשלת השינוי – שינוי לרעה, כמובן – שרי הממשלה מכנסים להם מסיבות עיתונאים ומצהירים בתקשורת חדשות לבקרים על העלאת מיסים, על הטלת גזרות שונות שגורמות באופן ישיר לעליית יוקר המחיה, ובכך פוגעים בבטן הרכה של אזרחי ישראל, של האוכלוסייה הכי מוחלשת בה.

יוסף טייב: מאז הקמת הממשלה האטומה הזאת, כל אחת ואחת מהמשפחות הללו מתמודדת עם הוצאות שונות שהוטלו על הציבור המוחלש, כי לכם הכי קל לפגוע בו.

יוסף טייב: והכול בגלל התנהגותו הבריונית של שר האוצר, ששם לו למטרה להכניס כסף לקופת המדינה כדי להשלים את 53 המיליארד שהתחייבו הוא וחבריו למפלגת האחים המוסלמים.

יוסף טייב: מנסים עכשיו לרצות את הציבור ב-54 אגורות תוספת לשעה לשכר המינימום.

יוסף טייב: האם אתם באמת חושבים שהעם מטומטם?

יוסף טייב: השתתפתי לפני כשבוע בוועדת הכלכלה.

יוסף טייב: שמעתי את נאקת העצמאים ושאר משתתפי הוועדה שקורסים בפני כל מה שקורה שם.

יוסף טייב: עכשיו אני שומע ששר האוצר שלם עם המתים.

יוסף טייב: הוא שלם עם זה לגמרי.

יוסף טייב: אתה מכיל מתים כשאר חבריך לממשלה, ולך זה לא משנה אם האנשים האלה מתים מקורונה או מתים מרעב.

יוסף טייב: אני שואל את מפלגת העבודה ומרצ: איפה המדיניות החברתית שלכם?

יוסף טייב: איך אתם נותנים לזה יד?

יוסף טייב: הרי אתם צועקים תמיד על כבוד האדם ודאגה לחלשה, ופה קולכם נדם.

יוסף טייב: ידעו אזרחי ישראל שיש היום בבית הזה מפלגה חברתית אחת בשם מפלגת ש"ס, ואילולא השר דרעי, השר לשעבר, שבא ושם את הנושא הזה של יוקר המחיה על סדר-היום, לא הייתם מזיזים אצבע.

יוסף טייב: צבועים, מנותקים, איפה החמלה שלכם?

יוסף טייב: נמאסתם, לכו הביתה.

יוסף טייב: אני קורא לחברי הכנסת להצביע בעד הצעת האי-אמון בממשלה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בשם יהדות התורה והשבת – אגודת ישראל, דגל התורה – משה גפני.

ינון אזולאי: - - -

צבי האוזר: זה יהדות התורה והשבת – אגודת ישראל.

צבי האוזר: צדקתי?

ינון אזולאי: - - -

צבי האוזר: כי אני מבין שבשם כחול לבן אין אף אחד שמדבר.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת גפני, שלוש דקות.

יעקב מרגי: אתה שמת לב שהוא יושב לך במקום?

משה גפני: אתה לא היית קודם.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גברתי השרה, אני לא יודע איך את מרגישה או איך שרים ממרצ, ממפלגת העבודה, מכחול לבן, איך הם מרגישים עם הבכיות של אותן נשים – אחת בטלוויזיה ואחת בוועדת הכלכלה – שהיו אצלנו בסיעת יהדות התורה.

משה גפני: זה באמת דבר קורע לב.

משה גפני: המציאות הזאת, שאני לא זוכר כמותה, לפי דעתי גם את לא זוכרת, צבר כזה של פגיעות במעמד הביניים ובשכבות החלשות, בעצמאים, בעסקים הקטנים והבינוניים – וכלום.

משה גפני: ומין שתיית קפה כזאת, מין אדישות שאי-אפשר לתאר אותה.

משה גפני: אני הייתי יושב-ראש ועדת הכספים בשנה שעברה, כשהתחילה הקורונה, והמדינה לא הייתה מחוסנת, לא ידעו איך נלחמים עם התופעה הזאת, מה עושים כדי למנוע את הקורונה.

משה גפני: היו סגרים, אני לא נכנס לוויכוח בעניין הזה, אבל אנחנו העברנו בוועדת הכספים – ראיתי קודם את ישראל כץ – העברנו מיליארדים לאנשים, שלא ירעבו ללחם.

משה גפני: מדינה מתוקנת, מסודרת, לא משאירה את האזרחים שלה באופן כזה של פגיעה שאי-אפשר לתאר אותה במצב הכלכלי שלהם.

משה גפני: אבל עוד, מה שהיה אחרי זה – המדינה מחוסנת, ברוך השם, אנשים יכולים להתחסן, המצב הוא שונה בעניין הזה.

משה גפני: אבל בסדר, לא עובדים, המציאות שאנחנו חיים בה היא מציאות קשה.

משה גפני: מה מביאים כל היום לוועדת הכספים ולמליאת הכנסת?

משה גפני: עוד מס ועוד תקנה ועוד חוק ועוד צו, הכול לקחת כסף מהאזרחים, לקחת כסף מאנשים שהם מעמד ביניים, למלא את קופת האוצר כדי ששר האוצר יוכל להגיד שהגירעון קטן יותר, שהוא יוכל להגיד שהצמיחה גדלה – והצמיחה היא לא בגללו, הצמיחה היא מקודם; כל כלכלן מתחיל יודע שצמיחה לא קורית ביום אחד, זה תהליך של שנים.

משה גפני: אבל כל הזמן לגבות כסף במצב כזה?

משה גפני: ואחרי זה מתפלאים על העובדה שיוקר המחיה נוסק.

משה גפני: ככה הדלק, ככה הארנונה, ככה החשמל, ככה מוצרי מזון, כל הדברים האלה גדלים, ואנשים לא יכולים לגמור את החודש.

משה גפני: אז אפשר תמיד להגיד: גם אצלכם הייתה עליית מחירים.

משה גפני: לא היה אף פעם דבר כזה, ולא היה שהממשלה בכוונה ובמזיד מכניסה יד לכיס של האנשים ולוקחת כסף על כל מיני נושאים שעוטפים אותם בנושאים אידיאולוגיים, כמו הנושא הזה של החד-פעמי כדי לשמור על כדור הארץ.

משה גפני: לשמור על כדור הארץ – שיתחילו עם בז"ן, שיתחילו עם הטייקונים שמזהמים את האוויר.

קריאה: - - -

משה גפני: בסדר, אני ממתין לראות.

משה גפני: ממתין לראות.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: והמציאות הזאת היא מציאות - - -

צבי האוזר: תם זמננו, אז משפטי סיכום.

משה גפני: אז אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: אני אמרתי את דברי על יוקר המחיה.

משה גפני: לפי דעתי הציבור יודע, מכיר, רואה את זה, הציבור לא טיפש.

משה גפני: אבל אני חייב להגיד משפט אחד, אם תרשה לי, על מה שנאמר פה קודם על ידי השרה מרב מיכאלי, שרת התחבורה, על שבת, תחבורה ציבורית וכל הדברים האלה.

משה גפני: דיברה מירי רגב על מה שיהיה בעתיד, ב-2050; אני רוצה לדבר על מה שהיה קודם ולהגיד משפט אחד: באיזו זכות נישלנו מארץ ישראל את הערבים שגרו כאן?

משה גפני: באנו מאירופה, ממרוקו, מתוניס, מכל המקומות האלה, וסילקנו מפה את הערבים.

משה גפני: באיזו זכות?

משה גפני: איזו זכות הייתה לנו שאנחנו בכלל באנו לפה מכל כך הרבה גלויות לארץ ישראל?

משה גפני: זכות אחת – התורה.

משה גפני: התורה אמרה שארץ ישראל שייכת לעם היהודי.

משה גפני: אם באה שרת התחבורה ושרים אחרים ומביאים רשימה של דברים שמחסלים את כל הנושאים הדתיים של המדינה היהודית, אין לנו זכות בארץ הזאת, אין לנו זכות קיום כעם.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בשם ישראל ביתנו, חברת הכנסת שרון רופא אופיר.

צבי האוזר: בבקשה.

קריאה: אתה מצטרף למשותפת או לרע"מ?

משה גפני: אני שייך לעם היהודי - - -

שרון רופא אופיר: הוא קודם כול מצטרף למרצ.

קריאה: מרצ תקבל אותו בברכה.

שרון רופא אופיר: אני בטוחה.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות.

שרון רופא אופיר: תודה, אדוני היושב-ראש.

שרון רופא אופיר: מי שאוהד ספורט ונוהג למלא את טופסי הטוטו, ממתין תמיד לתוצאות המשחקים כדי לראות אם הוא קלע בול, איזו קבוצה הבקיעה, איזו לא.

שרון רופא אופיר: התוצאות שמתפרסמות בספורט הן עובדה מוגמרת, אין עליהן תיאוריות של הבניית מציאות, אין אגדות אורבניות.

שרון רופא אופיר: התוצאות שמתפרסמות בספורט לא נתונות לפרשנות.

שרון רופא אופיר: אבל אני למדתי בזמן הקצר שאני נמצאת כאן, בבית המכובד הזה, שכאן בבית הזה אין צורך בעובדות.

שרון רופא אופיר: העובדות מקלקלות סיפור טוב.

שרון רופא אופיר: ואני אדבר היום על כלכלה, כי גם בכלכלה כנראה אין מקום לנתונים.

שרון רופא אופיר: אבל אני ברשות

שרון רופא אופיר: כם כן רוצה להזכיר את הנתונים, כי בסוף הנתונים לא משקרים.

שרון רופא אופיר: אז הנתונים שפורסמו ממש עכשיו, לפני שבוע, ב-15 בפברואר, על ידי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – לא גוף פוליטי, תסכימו איתי, נכון?

שרון רופא אופיר: – הנתונים האלה מלמדים שחלק לא מבוטל מההאשמות בכל מה שנוגע למדיניות הממשלה בכלכלה מופרכות לחלוטין.

שרון רופא אופיר: הנתונים שמתפרסמים מלמדים שההחלטות שהתקבלו על ידי שר האוצר, שהוביל למדיניות של חיים לצד הקורונה, חיים ללא סגרים – המדיניות הזאת הוכחה כמוצדקת מאין כמוה.

שרון רופא אופיר: אני אדבר קצת על הנתונים.

שרון רופא אופיר: 17 מיליארד שקלים שהופנו למגזרים שלמים שיש לטפל בהם – תסכימו איתי שזה התקציב החברתי הכי גדול שהיה אי פעם בתולדות מדינת ישראל – מתוכם 2,500 שקלים הגדלת המענק לניצולי שואה; 580 שקלים בממוצע תוספת לקשישים שמקבלים השלמת הכנסה; מיליארד שקלים רפורמה נפש אחת; תקציבים לטיפול ומיגור באלימות במשפחה – את זה שכחו לעשות בממשלה הקודמת, כמו ששכחו לעשות עוד שורה שלמה של דברים.

שרון רופא אופיר: אלו פרמטרים שסוטרים על פניהם של כל אלו שלא מבינים בכלכלה כנראה כלום.

שרון רופא אופיר: בגל הנוכחי יש פחות מ-4% אבטלה, בזמן שבגל הראשון היו 30% מובטלים, בגל השני 26% מובטלים.

שרון רופא אופיר: איך אמר שר האוצר בייגה שוחט?

שרון רופא אופיר: השבוע שמעתי אותו בריאיון; הוא התייחס לשר האוצר ישראל כץ - -

ינון אזולאי: - - -

אוריאל בוסו: גם במספר הנפטרים של הגל הנוכחי - - -

שרון רופא אופיר: - - והוא אמר על שר האוצר ישראל כץ שזה שר האוצר הכי גרוע שהיה בתולדות מדינת ישראל.

שרון רופא אופיר: למה?

שרון רופא אופיר: שאל אותו המראיין.

שרון רופא אופיר: הוא אמר: מאוד פשוט – הוא לא העביר תקציב, הוא לא העביר חוק הסדרים, אני במקומו הייתי מניח את המפתחות והולך.

שרון רופא אופיר: אז טוב שהוא הלך.

שרון רופא אופיר: אבל היי, למה שאנחנו נתעכב שוב על העובדות אם אפשר לספר סיפור?

ינון אזולאי: - - - שר האוצר - - -

שרון רופא אופיר: הרי כבר אמרנו שיש כאן המון מספרי סיפורים בבית הזה, לא?

שרון רופא אופיר: אני אחזור שוב, ברשותכם, לנתונים.

שרון רופא אופיר: אמרו שכל המחירים עלו ב-20%, אבל בואו נסתכל על המדד.

שרון רופא אופיר: אני לא יודעת מי מכם ראה את המדד בחודש האחרון – הוא עלה ב-0.2%; התוצר עלה ב-8%, שיא של 21 שנים.

שרון רופא אופיר: כלכלני פיץ', חברת דירוג האשראי הבין-לאומית, שיבחו רק השבוע את ההתאוששות המהירה של כלכלת ישראל והותירו את דירוג האשראי ברמה של A פלוס.

שרון רופא אופיר: מזכ"ל ה-OECD מתיאס קורמן האוסטרלי נפגש בשבוע שעבר עם שר האוצר, עם נגיד בנק ישראל, עם נציגי המשק, שפע מחמאות למשק הישראלי.

שרון רופא אופיר: ניתוח של המשק הישראלי שנעשה רק לאחרונה מלמד ש-94% מהמשק הישראלי מתפקד בתפוקה של 110% עד 115%.

שרון רופא אופיר: מה זה אומר?

שרון רופא אופיר: אתם בטח שואלים – זה אומר שאותה חנות שמכרה ב-100 שקלים מוכרת עכשיו ב-110 שקלים - -

צבי האוזר: אנחנו צריכים לסיים.

שרון רופא אופיר: אני מייד מסיימת.

שרון רופא אופיר: - - ואותו מפעל שמכר ב-100 שקלים מוכר עכשיו ב-115.

שרון רופא אופיר: לצד זאת, 6% מהמשק הישראלי מתקשה לתפקד.

שרון רופא אופיר: גם בשנת 2019, טרום הקורונה, נסגרו 76,000 עסקים.

שרון רופא אופיר: היום הנתונים מלמדים שמתוך אלו שמתקשים לפעול, רק 3% זה כתוצאה מהקורונה, אבל 3% זה הרבה, זה לא מעט.

שרון רופא אופיר: אנחנו כאן כדי לתת להם מענה ולא להפקיר אף אחד, ואנחנו חוזרים ואומרים את זה כל העת.

שרון רופא אופיר: תמונת המצב תהיה ברורה לקראת סוף פברואר ועל פיה נפעל, כשהמוטו ברור: יש לנו עניין ברור שעסקים קטנים ובינוניים ימשיכו לתפקד ולשגשג.

שרון רופא אופיר: אז בזמן שאתם תמשיכו לספר סיפורים - -

צבי האוזר: לסיכום.

שרון רופא אופיר: - - ובזמן שאתם תמשיכו לזעוק, אנחנו נדאג לתפקד באחריות, אנחנו נדאג לאזרחי מדינת ישראל, אנחנו נדאג להמשיך לעשות כאן סדר.

שרון רופא אופיר: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: מטעם הציונות הדתית, בצלאל סמוטריץ'.

קריאות: - - -

צבי האוזר: אני אמליץ למחליפי לתת לך - - -

ינון אזולאי: לא ראיתי שהחלפתם.

יעקב מרגי: שמעתי.

צבי האוזר: בתנאי שזה גם יחול עליי.

בצלאל סמוטריץ': אם לא תדבר בטלפון במליאה אנחנו נשקול את זה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, יצא לי להרהר בימים האחרונים, נוכח התבטאויות של בכירים בממשלה הזו, בהבדל בין חלון למראה.

בצלאל סמוטריץ': שניהם עשויים מזכוכית, אבל בעוד שכשאתה מביט מן החלון אתה רואה את הסובבים אותך, את מה שבחוץ, כשאתה מביט במראה אתה רואה את עצמך, ואת עצמך בלבד.

בצלאל סמוטריץ': מראה היא אטומה, והיא גורמת לך לראות את עצמך ולהתעלם לחלוטין – להתעלם, באטימות – ממה שקורה בחוץ.

בצלאל סמוטריץ': ואין לי דרך להסביר לא רק את הפעולות, כי על הפעולות אפשר עוד לפעמים לדון ולהתווכח ולשמוע צדדים לכאן ולכאן, אלא את היחס, את העמדה הנפשית של הממשלה הזו לתוצאות הקשות והנוראיות של הטיפול, או נכון יותר של חוסר הטיפול שלכם במשבר הקורונה.

בצלאל סמוטריץ': כשאני שומע את ראש הממשלה בזלזול על אלפי המתים, מתדרך כמובן גורם בכיר – לא חס וחלילה בשמו – הם לא מתו מקורונה, הם מתו עם קורונה – עכשיו תראו, זה שקר.

בצלאל סמוטריץ': ראש שירותי הבריאות, מנכ"ל משרד הבריאות, סותרים את זה בקולם.

בצלאל סמוטריץ': אנשים מתים מקורונה, כן, גם אם הם בקבוצות סיכון ויש להם מחלות נוספות יש להם תוחלת חיים שיכולה הייתה להתממש אלמלא הזלזול שלכם בחיי אדם.

בצלאל סמוטריץ': כשאני שומע היום את שר האוצר שנשאל על 1,000 מתים בקורונה בחודש האחרון, לא מוצא לנכון להשתתף בצער, להביע קצת אמפתיה – התשובה האוטומטית שהוא שולף זה: אני שלם עם זה לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': 1,000 מתים בחודש – שלם עם זה לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': שברתם את שיאי התחלואה והתמותה בכל פרמטר, אתם הראשונים בעולם, אתם הראשונים בממוצע חודשי, שבועי ויומי בעולם ובארץ בהשוואה לכל גל אחר, וחיים עם זה מצוין.

בצלאל סמוטריץ': מזל שהוא לא אמר שזה סבבה.

בצלאל סמוטריץ': הפניית העורף הזו לקדושת החיים, ועוד פעם, אני לא נכנס אפילו – נניח שאפשר לקבל, אני הייתי בגל הראשון, אני זוכר את נתניהו, תמיד היו דילמות, היו דילמות, כן.

בצלאל סמוטריץ': אז ימותו 20,000 איש במגפה, אז מה, אנחנו נעצור את המשק?

בצלאל סמוטריץ': בסוף גם כלכלה זה חיי אדם.

בצלאל סמוטריץ': היה ברור לממשלה הלאומית שערך קדושת החיים הוא לא דבר – אגב, בעיניי, אף חברה – ראיתי ביטוי השבוע שהתייחס לאותו גורם בכיר: הפכנו להיות אסקימואים.

בצלאל סמוטריץ': אז הזקנים ימותו, לא קרה כלום.

בצלאל סמוטריץ': העיקר שאנחנו נמשיך ללכת להופעות והכול יהיה פתוח ונחיה בסבבה.

בצלאל סמוטריץ': את הזקנים נשלח לקרח למות.

יעקב מרגי: נא לסיים.

בצלאל סמוטריץ': הפניית העורף הזאת לקדושת החיים.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, הפניית העורף הזאת, אדוני היושב-ראש, לעסקים שקורסים, לפרנסה של אנשים שאין להם מה לאכול בבית – יש לו זמן: עד פברואר נראה מה קורה.

בצלאל סמוטריץ': זה לא תוצר, אדוני היושב-ראש, של חשיבה מושכלת.

בצלאל סמוטריץ': תראה את עמדת הנפש, תראה איך אנשים מסתכלים במראה, רואים את עצמם, את הקריירה הפוליטית, את שרידות הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': אפס רגישות, אפס חמלה, אפס אכפתיות, לא לערכים ולא לבני אדם.

יעקב מרגי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': בזה אני מסיים.

בצלאל סמוטריץ': במקום שבו בזים לערכים והכול פוליטיקה ומימוש מאוויים אישיים – וזה הרי המכנה המשותף של כל הקואליציה הרעה הזאת, אין בה שום תפיסה ערכית משותפת – אז מהר מאוד בזים גם לחיי אדם, וזאת בושה, זה אות קלון על כל חברה מתוקנת ומוסרית, ובוודאי על מדינה יהודית, שקדושת החיים צריכה להיות בה אבן יסוד מרכזית.

בצלאל סמוטריץ': נחליף אתכם מהר, נחליף אתכם מהר - -

יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': - - ונחזיר למדינת ישראל את ערכי היסוד הכל-כך אמיתיים והיהודיים שלה.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא, מטעם תקווה חדשה, חבר הכנסת צבי האוזר, שהתחלף עם עופר כסיף.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, שלמה המלך כתב בספר קהלת שיש עת לכל דבר: "לכל זמן ועת לכל חפץ תחת השמים".

צבי האוזר: הוא הולך ומונה עיתים מנוגדות, ומסיים בניגוד: "עת מלחמה ועת שלום".

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, כאשר עת מלחמה בעולם, עלינו לנהוג בשלום; כשבחוץ רוחות מלחמה – בבית ראוי שינשבו רוחות של שלום.

צבי האוזר: זוהי לא עת לוויכוחים פוליטיים, זו עת לאחדות לאומית ואחדות תחת משימה לאומית דרמטית.

צבי האוזר: חברים, העולם נמצא בסיטואציה רגישה מאוד, המתיחות בגבול רוסיה-אוקראינה עשויה לשנות את הסדר העולמי, ולנו יש עניין מרכזי מעבר לשאיפה לשלום ויציבות באירופה.

צבי האוזר: חברים, באוקראינה חיים כיום כרבע מיליון יהודים.

צבי האוזר: זה לא נתון סטטיסטי, זוהי ליבתו של אינטרס לאומי.

צבי האוזר: חוק-יסוד: ישראל מדינת הלאום של העם היהודי הוא חלק מהחוקה, אבן ראשה בחוקה הישראלית, מחוקי-היסוד המהווים את הבסיס לחוקה הישראלית.

צבי האוזר: הוא מעגן את היותה של מדינת ישראל מדינתו של העם היהודי.

צבי האוזר: היהודים שייכים לכאן, זהו ייעודה של המדינה, בכך נבנים עוצמתה וייחודה, ועלינו כהנהגה מוטלת בכל רגע נתון האחריות ההיסטורית לקבץ גלויות ולפעול אקטיבית למימוש ייעוד זה.

צבי האוזר: ראש הממשלה יצחק שמיר, זיכרונו לברכה, זיהה בעבר הזדמנות לאומית היסטורית ופעל להעלות ארצה למעלה ממיליון עולים ממדינות ברית המועצות לשעבר.

צבי האוזר: עלייה זו – שאגב, איש מלבדו לא האמין שתגיע לממדים כאלה – שינתה את עתידה של ישראל והפכה אותה למדינה משגשגת ועשירה יותר.

צבי האוזר: היא הפכה אותה למה שמכונה אומת הזנק – סטרטאפ ניישן.

צבי האוזר: אני קורא, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, לכל חברי הבית, ובפרט לראש הממשלה, לשרת העלייה והקליטה, לשר האוצר, לשר החוץ, כל השרים – תהיו בעת הזו שמירים.

צבי האוזר: ייתכן שיש לנו הזדמנות לאומית היסטורית שעלינו לנהל בחוכמה.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, נחתה היום טיסה ראשונה ועליה 75 עולים חדשים מאוקראינה; 75 אנשים שבחרו לעזוב את אוקראינה ולבוא לחיות בישראל.

צבי האוזר: מדינת ישראל תמיד תהווה בית ומקלט עבור יהודים בכל העולם, אבל נדרשת כאן קפיצת מדרגה – עלינו לפעול באופן אקטיבי לעידוד מסיבי של עלייה מאוקראינה.

צבי האוזר: רבע מיליון עולים מאוקראינה ישנו את פניה של ישראל לטובה, אך לא רק.

יעקב מרגי: נא לסכם.

צבי האוזר: אני כבר מסכם.

צבי האוזר: קליטה של אותם יהודים תהווה מימוש ייעודה של מדינת ישראל, ולכן אני קורא דווקא לחבריי מן האופוזיציה היום, אני קורא לכם אל הדגל, אני מפציר בכם להודיע עוד היום ליושב-ראש הכנסת שאתם, שקיבלתם את האחריות להקים ולנהל בבית הזה את ועדת העלייה והקליטה, מסירים לצורך זה את החרם ומאפשרים את הקמתה של הוועדה בראשותכם.

צבי האוזר: ואני אסכם כך, אדוני היושב-ראש:

צבי האוזר: זהו עוול לאומי וזו בושה היסטורית שעד היום ועדה זו לא קמה, ולכן שב ומפציר אני בכם – והינה, חבר הכנסת קיש נכנס - -

יואב קיש: בדיוק כשנגמר לך הזמן.

צבי האוזר: - - אני קורא לכם להתייצב לימין מדינת ישראל - -

יעקב מרגי: נא לסכם.

צבי האוזר: - - לימין המפעל הציוני ולימינו של צו השעה.

צבי האוזר: לא עת לפילוג וחרם, אלא עת אחדות - -

יואב קיש: אבל אתה לא עושה את זה.

אוריאל בוסו: - - - גנץ - - -

צבי האוזר: - - בעלייה.

צבי האוזר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה, חבר הכנסת.

צבי האוזר: תקימו את ועדת הקליטה והעלייה עוד היום, חבר הכנסת קיש, העניין מונח על כתפך.

צבי האוזר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת האוזר.

יואב קיש: אתם מוכרים את הציונות למפלגות אנטי-ציוניות.

יואב קיש: אל תטיף מוסר.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת עופר כסיף, מטעם הרשימה המשותפת.

דוד אמסלם: - - - לעבוד בתל אביב - - -

אוריאל בוסו: - - - עשיתם בוועדת - - -

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

דוד אמסלם: תהיה לנו פה חבר כנסת על חשבון הציבור.

אוריאל בוסו: - - - עשיתם בוועדת - - -

דוד אמסלם: - - - סידור עבודה.

דוד אמסלם: << מנהל >>

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גברתי השרה, אתמול עברה בישיבת הממשלה עסקת החבילה מבית היוצר של ליברמן, משרד האוצר, ההסתדרות ונציגי המעסיקים.

עופר כסיף: העסקה ביניהם תעלה את יוקר המחיה ותפגע אנושות במעמדות המוחלשים ביותר ואף במעמד הביניים.

עופר כסיף: זו לא עסקת חבילה, זו עסקת חבלה – חבלה בעובדים, בפריפריה, בערבים, בחרדים, בקשישים, בנכים, ובכלל מוחלשי ומוזנחי החברה.

עופר כסיף: למרות שהכול התייקר, שכר המינימום לא עלה מאז 2017, והוא מאז תקוע על 29 שקלים ו-12 אגורות לשעה, שהם 5,300 שקלים לחודש לעובדים במשרה מלאה.

עופר כסיף: 1.2 מיליון ישראלים עובדים בעבור השכר המחפיר הזה או פחות – שליש מכוח העבודה.

עופר כסיף: אני שואל אתכם, חברי הכנסת: איך אפשר לכלכל משפחה בישראל בכזאת משכורת?

עופר כסיף: לא פלא שבישראל אנשים עובדים קשה ונשארים עניים.

עופר כסיף: העסקה, כביכול, מעלה במעט את שכר המינימום, אבל בפועל ההפך הוא הנכון: לפי העסקה, רק בעוד כארבע שנים יעלה שכר המינימום ל-6,000 שקלים, כך שערך שכר המינימום יהיה אז נמוך יחסית לערכו היום.

עופר כסיף: בשל הקפאת מנגנון העדכון האוטומטי הקובע ששכר המינימום לא יפחת מ-47.5% מהשכר הממוצע במשק, עסקת החבלה מביאה בעצם לשחיקה בשכר המינימום ולא להעלאתו.

עופר כסיף: העסקה גם פוגעת קשות בזכויות של העובדים בכך שהיא מאפשרת למעסיקים לשחק עם התשלום על שעות נוספות באופן שפוגע בעיקר בעובדים במשמרות.

עופר כסיף: בישיבת הממשלה שרי מרצ והעבודה התנגדו לעסקה, וטוב שכך, אבל מה יקרה ברגעי האמת במליאה?

עופר כסיף: האם גם את הצפרדע הזו, כמו את הרחבת ההתנחלויות והעמקת הכיבוש, העבודה ומרצ יבלעו?

עופר כסיף: ישנה הסכמה רחבה בכנסת על הצורך בהעלאת שכר המינימום באופן משמעותי לפחות ל-40 ש"ח לשעה, שהם 7,280 ש"ח לעובדים במשרה מלאה.

עופר כסיף: זו הדרך להתמודד עם יוקר המחיה.

עופר כסיף: כמו שליברמן והמעסיקים יודעים, זה ימשוך את כל השכר במשק למעלה, והם מפחדים ולכן הם מאיימים.

עופר כסיף: חברי הכנסת של העבודה ומרצ, הפעם אין לכם ברירה.

עופר כסיף: עליכם לבחור באיזה צד אתם.

עופר כסיף: האם אתם עם ליברמן והאוצר השמרנים, או האם אתם עם העובדים, הפריפריה והעניים?

עופר כסיף: עד מתי תמשיכו לשמר את ממשלת הימין הזאת?

עופר כסיף: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: מטעם מרצ – חבר הכנסת מוסי רז.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברתי השרה, חברי הכנסת, אין חברות כנסת, רק חברים היום – אה, יש חברת כנסת אחת.

מוסי רז: שלום, חברת הכנסת דיסטל אטבריאן.

מוסי רז: כשאני עומד כאן, אדוני היושב-ראש, אני קרוע בתוך עצמי.

מוסי רז: מצד אחד אני רואה כאן את חברתי השרה להגנת הסביבה, ואני חושב שלממשלה הזו יש הישגים גדולים מאוד.

מוסי רז: חלק עצום מהם הם בתחום של הגנת הסביבה: חוק הפיקדון, המס על החד-פעמי – שאני לא מתבייש להגיד, בניגוד לדברי חבר הכנסת גפני, זה לא רק מס סביבתי, זהו מס חברתי ממדרגה ראשונה, כי אנחנו יודעים על ירידה של יותר מ-65% מהצריכה, ואנחנו יודעים שהוא חסך כסף למשפחות.

מוסי רז: אגב, קראתי היום את העיתונים החרדיים לקראת הצעת החוק הזו, וראיתי שגם שם פורסם על ירידה במינוס של האזרחים הישראלים.

מוסי רז: התקצוב של הסביבה - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת רז, אני מפריע לך.

מוסי רז: זה על חשבון הזמן שלך.

צבי האוזר: לא, הינה, בבקשה, אתה יכול להמשיך.

מוסי רז: התקצוב לחברה הערבית; עצירת המתווה הנורא בקצא"א; עצירת המתווה בשדה בריר; אני מסתכל על חברי שר הבריאות ניצן הורוביץ – כמה מפתיע, כמה פשוט, הומואים יכולים לתרום דם, לא תאמינו; אישה – יש לה זכות על גופה, והפלות יהיו בידיים של הנשים; ביטוח בריאותי יהיה גם לכאלה שלא קיבלו את הביטוח הזה עד עכשיו כי לא רצו להחשיב אותם בסידור הזה, הם לא היו, הם היו שקופים, לא ספרו אותם.

מוסי רז: הישגים מאוד גדולים.

מוסי רז: אני רואה את ההישגים של חברי השר עיסאווי פריג', של שרים אחרים בממשלה, שרת התחבורה שדיברה פה קודם, שר החוץ, שרים אחרים בממשלה, ממש הישגים יפים מאוד.

מוסי רז: אבל, ואני לא אסתיר את זה ממך, חברתי השרה, כשאני מגיע ביום שישי אחר הצוהריים, בשעה 15:00, לשייח' ג'ראח, אני חושב שלממשלה הזו אין זכות קיום, כי נעשים שם פשעים בשמה - - -

דוד אמסלם: יש לך מצפון?

דוד אמסלם: יש לך מצפון?

דוד אמסלם: יש לך ערכים?

דוד אמסלם: - - -

מוסי רז: כשהגעתי ביום שישי בשעה 10:00 בבוקר - - -

דסטה גדי יברקן: - - -

מוסי רז: כשהגעתי ביום שישי בשעה 10:00 בבוקר להתנחלות העבריינים באביתר, שלא היו מעיזים להקים התנחלות כשהיו בממשלה נתניהו וסמוטריץ', גם אז אני חושב שאולי אין זכות קיום לממשלה הזו.

דסטה גדי יברקן: אתה צודק.

מוסי רז: כשאני מגיע עם חבריי לבורין אחרי פיגוע שביצעו בהם מתנחלים, אני חושב שאולי אין זכות קיום לממשלה הזו.

מוסי רז: אבל אז אני נזכר בתמונה שראיתי בשבוע שעבר, בחבר הכנסת הכהניסט שהורשע בטרור ובחברים מפה שעולים אליו לרגל כאילו שהוא מכה - - -

דסטה גדי יברקן: גאים בזה.

מוסי רז: כאילו שהוא מכה, ואני מבין שהממשלה הזו טובה הרבה יותר מכל האלטרנטיבות, על אף שיש בה קשיים, על אף שיש בה תקלות, על אף שצריך לתקן אותה, משום שאנחנו רואים את האלטרנטיבה, וכל הישראלים רואים אותה וחוששים מאוד מהאלטרנטיבה הזו.

יוסף טייב: ממשלה מנותקת - - -

דסטה גדי יברקן: אז יש לה זכות קיום או לא?

מוסי רז: אתה עלית לרגל.

דסטה גדי יברקן: אני מודה וגאה בזה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת מירב בן ארי כאן?

צבי האוזר: אז אנחנו בעצם ניגש לסיכום הדיון.

צבי האוזר: תסכם את הדיון השרה תמר זנדברג.

משה אבוטבול: האלטרנטיבה היא לעלות לקבר של ערפאת?

משה אבוטבול: זו האלטרנטיבה?

משה אבוטבול: אה, מוסי?

משה אבוטבול: הקבר של ערפאת זו האלטרנטיבה?

משה אבוטבול: אז יש איזונים בחברה.

משה אבוטבול: יש איזונים.

עופר כסיף: זה לשים גזען מול לוחם חירות.

משה אבוטבול: מוסי, גם אתה הרבה פעמים שכחת את כל המצוקה של המשפחות העניות, שכחת לגמרי בממשלה הזו.

משה אבוטבול: אז עשה לי טובה, לא רק על טרור, אל תטיפו לאחרים - - -

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת.

משה אבוטבול: אתם מדברים על אחרים?

צבי האוזר: חבר הכנסת אבוטבול, הגשתם הצעת אי-אמון, ומבקשת לשכנע אתכם השרה זנדברג אולי כן להביע אמון בממשלה.

צבי האוזר: בבקשה.

משה אבוטבול: שמענו שהמצב הכלכלי מצוין, כמו שמרצ צועקת תמיד.

אוריאל בוסו: פעם מרצ הייתה סוציאליסטית.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אני מבקש לאפשר לשרה זנדברג להשיב.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ישבתי כאן והאזנתי באמת לכל הדיון ושאלתי את עצמי – הסתכלתי גם על הכותרות של הצעות האי-אמון, ואני רוצה לומר כבר בהתחלה שאני שרה בממשלה רק שמונה חודשים.

תמר זנדברג: לפני זה הייתי חברת כנסת שמונה שנים.

תמר זנדברג: כל שמונה השנים האלה באופוזיציה, מדי שבוע הגשנו וגם דיברתי בהצעות אי-אמון, מדי שבוע עבדנו בכנסת, במליאה, בוועדות, נלחמנו לעמוד בראש ועדות.

תמר זנדברג: גם כשקיפחו אותנו והשאירו לנו ועדות קטנות, וקיפחו אותנו באמת בהרבה מאוד דברים ובדורסנות, הרגשנו באמת – יש חוויה לא פשוטה להיות באופוזיציה, כי אופוזיציה, קודם כול, כשמה כן היא - -

משה אבוטבול: התקשורת - - -

אמיר אוחנה: אתם הייתם חמישה מנדטים, אנחנו 30, מה לעשות?

תמר זנדברג: - - מטבע הדברים ובאופן די אינהרנטי היא במיעוט.

תמר זנדברג: קשה לה לנצח בהצבעות - -

אמיר אוחנה: מי קיפח אתכם?

אמיר אוחנה: הציבור קיפח אתכם.

תמר זנדברג: - - לרוב היא מפסידה.

תמר זנדברג: מדי פעם, ההצלחות הן מאוד מאוד בודדות - -

משה אבוטבול: התקשורת חיבקה אתכם כל השנים, על מה את מדברת?

אוריאל בוסו: גם היום בשרים, אתם ארבע מנדטים.

אוריאל בוסו: לא מאמינים לכם.

תמר זנדברג: - - ולמרות זאת, מדי יום ומדי שבוע, בעבודה שבאמת היא לפעמים סיזיפית, עושים, מגיעים לוועדות, משנים שם סעיפים, ממש לפעמים במסרגה מאוד מאוד עדינה, וזה מתסכל, זה מאוד קשה.

תמר זנדברג: הולכים לשרים ולמשרדים שהם לא מהמפלגה שלך, לא מהקואליציה שלך, ומשכנעים אותם בנכונות הדברים, באמת בעבודה המקצועית של הצעות החוק שאת או אתה יוזמים.

תמר זנדברג: באמת שמונה שנים עשיתי את העבודה הזאת.

תמר זנדברג: פעם אחת, אדוני היושב-ראש, פעם אחת בתולדות שנותיי כחברת כנסת באופוזיציה החרמנו דיון של המליאה.

תמר זנדברג: באותו זמן לא הלכנו לעבוד בסניפים של המפלגה שלנו ולא ישבנו בבית אלא קיימנו כאן בכנסת, באולם פה למטה, דיון אלטרנטיבי עם כל מפלגות האופוזיציה בזמנו.

תמר זנדברג: היו בה, דרך אגב, מפלגות שמאל, מפלגות ערביות ומפלגות חרדיות ביחד.

תמר זנדברג: לא נעלמנו פה בשעה – לא יודעת איזה, ולוח הנוכחות שלנו בוועדות מעולם לא עמד על אפס.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: כי נשלחנו בשם הציבור, גם כשאנחנו באופוזיציה – ואני מייצגת מפלגה שהייתה 21 שנה באופוזיציה, וחוקקה ועבדה ושינתה ועשתה והטביעה חותם, באמת קואליציה ואופוזיציה.

תמר זנדברג: אף פעם לא בבכיינות.

תמר זנדברג: ואגב היו לנו טענות קשות, גם על דורסנות.

תמר זנדברג: ראינו פה קואליציות דורסניות קשות ביותר, שקיפחו את האופוזיציה ושהעבירו דברים, מה שנקרא, על הראש, על אפנו ועל חמתנו.

תמר זנדברג: אבל תמיד שמרנו על הבסיס של העבודה למען הציבור, של השליחות הציבורית.

תמר זנדברג: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, השבוע עזב את הלשכה שלי אחד היועצים שלי, ניב שובל, נסע לטיול בחו"ל.

תמר זנדברג: הוא יועץ שעבד איתי בערך שנתיים.

תמר זנדברג: את ריאיון העבודה שלו עשינו בזום, באחד הסגרים, בשנת 2020 כנראה.

תמר זנדברג: בריאיון העבודה הייתי חברת כנסת באופוזיציה, בין כנסות, בין בחירות, אותן ארבע מערכות שהיו בשנתיים-שלוש האחרונות.

תמר זנדברג: הוא סיפר והזכיר לי השבוע - - -

יוסף טייב: איפה כל חברי הכנסת של הקואליציה?

תמר זנדברג: אני לא יודעת, חבר הכנסת טייב, אני יושבת פה כמעט שעתיים, לא ראיתי, לא אותך ולא אף אחד פה, דרך אגב.

תמר זנדברג: אני ישבתי.

תמר זנדברג: הינה, חבר הכנסת אדלשטיין היה בתחילת הדיון ועכשיו חזר.

תמר זנדברג: אז בוא, לאט לך, מה שנקרא.

יוסף טייב: - - -

תמר זנדברג: בקיצור, אדוני היושב-ראש, השבוע כשהוא עזב הוא סיפר בדברי הפרידה שלו, שבריאיון העבודה שלו אני הסברתי לו כמה קשה באופוזיציה: שלא תמיד רואים את ההישגים מייד ושלפעמים נאבקים ולרוב נכשלים ואולי רק אחד לעשרה או אחד ל-100 מצליחים, בין אם זה להעביר הצעה או לשנות איזה סעיף.

תמר זנדברג: אבל אמרתי לו, השליחות והעבודה, גם כשהיא סיזיפית, אבל העלאת הרעיונות – לפעמים מלחמה, גם אם היא מופסדת, בשם העמדות והערכים שלנו, היא מהות העבודה והיא שווה הכול.

תמר זנדברג: אני מסתכלת כאן על רשימת הדוברים והדברים שנאמרו, ואני שואלת את עצמי, באמת, נאמרו כאן דברים, מדינה יהודית, לא מדינה דמוקרטית.

תמר זנדברג: אמרה כאן אחת מחברות הכנסת, אנחנו לא מדינה דמוקרטית, ככה אמרה.

תמר זנדברג: דמוקרטיות יש הרבה, אבל אנחנו מדינה יהודית.

תמר זנדברג: מתייוונים.

שלמה קרעי: את הטלת מס על החרדים, על המשפחות ברוכות הילדים, ואת שותה בכוס חד-פעמית כשיש כוס חרסינה לידך.

תמר זנדברג: תכף אני אדבר על זה.

תמר זנדברג: מתייוונים – באמת, אני שואלת את עצמי, מה קרה?

תמר זנדברג: ואז הבנתי, בשלטון מפא"י, כשקמה המדינה היה שלטון מפא"י, הוא חשב שהוא תמיד, נכתב על זה ספר, "לשלטון בחרתנו".

תמר זנדברג: חשב שהוא תמיד היה ותמיד יהיה.

תמר זנדברג: ופתאום היה מהפך, פעם ראשונה בתולדות מדינת ישראל.

תמר זנדברג: מ-48' ועד 1977 לא היו חילופי שלטון מהותיים במדינת ישראל, ופתאום שוד ושבר.

תמר זנדברג: ככה בדיוק אתם נשמעים.

תמר זנדברג: מה, מישהו לשלטון בחרכם?

תמר זנדברג: מה קרה?

תמר זנדברג: יש ממשלה עם מפלגות שמאל ומפלגות ערביות, על זה צריך לצאת בזעקות השבר, על התייוונות?

מיכאל מלכיאלי: למה הממשלה משכה את החוקים?

שלמה קרעי: מה השארתם מהמדינה היהודית?

תמר זנדברג: מה השארתם ממדינה יהודית?

תמר זנדברג: מה קרה, חבר הכנסת קרעי, מה קרה?

תמר זנדברג: שמו מס על החד-פעמי?

תמר זנדברג: רוצים לעשות משהו למען הסביבה, זה נגד מדינה יהודית?

תמר זנדברג: אתה לא מתבייש?

שלמה קרעי: כן, איך את שותה בכוס חד-פעמית?

שלמה קרעי: את שותה בכוס חד-פעמית.

תמר זנדברג: בוא אני אגיד לך.

תמר זנדברג: אמר חבר הכנסת גפני, למה מטילים מס על החד-פעמי, מה עם בז"ן?

תמר זנדברג: צודק.

תמר זנדברג: בוא אני אגיד לך, חבר הכנסת גפני, שהממשלה הזאת, בתחום הסביבה, שמה את נושא המאבק במשבר האקלים ושיפור איכות הסביבה באחד מהנושאים בראש סדר העדיפויות.

תמר זנדברג: קודם כול, המס על החד-פעמי, לא רק שלא העלה את ההוצאה המשפחתית למשקי הבית, אלא הורידה אותה.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: מכיוון שצריכת החד-פעמי צנחה בעשרות אחוזים, ולכן לא רק שלא שילמו את המס המוגדל, אלא לא שילמו בכלל את הצריכה הזאת, שהיא צריכה מיותרת שהופכת מוצר, אחרי שימוש אחד, לפסולת.

שלמה קרעי: זה העלה את העבודה.

שלמה קרעי: אבל אימהות ואבות עובדים יותר קשה להדיח כלים.

שלמה קרעי: לא אכפת לך שהם עובדים קשה.

תמר זנדברג: לא זו אף זו, ההזמנות והצריכה של מדיחי הכלים, חבר הכנסת גפני, עלתה ב-70% מאז כניסת המס הזה לתוקף.

תמר זנדברג: מה שמראה שהציבור יותר חכם מכם והוא מפנים את המסר שפלסטיק חד פעמי זה אחת הרעות החולות והמיותרות שאפשר בקלות לחסוך אותן.

שלמה קרעי: אבל איך מעיזה לשבת לשתות בחד-פעמי, כשיש לידך ספלי חרסינה?

תמר זנדברג: וגם, חבר הכנסת גפני, בשבועות הקרובים תבוא החלטת ממשלה שמוביל שר החוץ וראש הממשלה החליפי יאיר לפיד, בנושא פינוי התעשייה הפטרוכימית המזהמת ממפרץ חיפה, דבר שמדברים עליו עשורים.

תמר זנדברג: ותגיע לשולחן הממשלה החלטת ממשלה שתקים מינהלת שתנהל את הפינוי הכל-כך מורכב הזה באופן שישפר דרמטית את איכות האוויר, את מצב הסביבה, את מצב הטבע, את מצב התחבורה ואת המצב העירוני של מטרופולין חיפה, שמשרת מאות אלפים עד מיליוני בני אדם במדינת ישראל, שמגיע להם אוויר נקי, מים נקיים.

תמר זנדברג: הממשלה הזאת מובילה דברים שלא נעשו שנים, לא רק על הקטן אלא מתחילה מהדברים הגדולים.

שלמה קרעי: אבל את מתנהלת בצביעות, גברתי השרה.

תמר זנדברג: אני רוצה לציין רק כמה הישגים לדוגמה, שעברו רק בתקציב המדינה האחרון, באמת, אחרי שנים, שלא לומר עשורים, שהם לא קרו.

תמר זנדברג: לדוגמה, 5 מיליארד שקלים לתוכנית מיגון הצפון.

תמר זנדברג: תוספת של למעלה מ-1.8 מיליארד שקלים לנכים, חבר הכנסת קיש, לקצבאות הנכים.

תמר זנדברג: תוספת מיליארד שקלים נוספים על ה-1.8 מיליון הקודמים, לנכי צה"ל.

תמר זנדברג: תוספת מאות שקלים בחודש לגמלאים הזכאים להבטחת הכנסה.

תמר זנדברג: שני בתי חולים חדשים, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: רק בשבוע שעבר השתתפתי בישיבת הקבינט החברתי-כלכלי בהובלת שר האוצר, בדיון ארוך ומפורט בהקמת שני בתי חולים חדשים במדינת ישראל, אחד מחוץ לבאר שבע והשני באזור הצפון, בין קריית אתא לשפרעם.

תמר זנדברג: באמת, עבודת מטה סדורה, רצינית, השתתפו בישיבה ראשי הערים הרלוונטיים, ראש עיריית באר שבע וראש עיריית קריית אתא.

תמר זנדברג: ובאמת, אני חייבת לומר, דיברו מדם ליבם על שנים ארוכות שההחלטות האלה תקועות בגלל כל מיני סיבות וכמעט היו כלא מאמינים שהם שמעו שהינה זה הולך לקרות, שהתקציבים כבר שם והדבר הזה הולך לקרות, שני בתי החולים האלה.

תמר זנדברג: תשמח לשמוע, חבר הכנסת קרעי, על תוספת 60 מיליון שקלים לביטחון התזונתי; 300 מיליון שקלים לסגירת הפערים בחינוך בין פריפריה למרכז; 100 מיליון שקלים לתוכנית ממדים ללימודים; ו-1,700 יחידות דיור ציבורי חדשות.

שלמה קרעי: כשיהיו לך, בעזרת השם, עשרה ילדים את תראי שהחד-פעמי הוא נחוץ, במיוחד אם יגורו בהתיישבות ביהודה ושומרון.

תמר זנדברג: אני רוצה לספר לך, חבר הכנסת קרעי, אני רוצה לבשר לך סקופ.

תמר זנדברג: תשב, עדיף שתשב לאור מה שאני הולכת לומר.

תמר זנדברג: אתה חייב לשבת כי אחרת אתה תטולטל מרוב ההפתעה.

שלמה קרעי: נסי אותי.

תמר זנדברג: ילדים יודעים לשטוף כוס.

שלמה קרעי: נכון.

תמר זנדברג: נכון שאתה בהלם?

תמר זנדברג: אתה חייב לשבת כדי להירגע מהמידע הזה.

שלמה קרעי: אבל אחרי ארוחת שבת זו לא כוס, זו ערמה של כלים.

תמר זנדברג: גם אחרי ארוחת שבת יכולים לשטוף כוס וגם צלחת.

שלמה קרעי: אז יעמדו בתור עשרה ילדים.

תמר זנדברג: יש מים בברז, ברוך השם.

תמר זנדברג: יש סבון, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אבל איך את שותה בחד-פעמי?

אורית סטרוק: הילדים שלי לא יודעים מה זה כוס ולא יודעים מה זה צלחת.

אורית סטרוק: הם יודעים מה זה ערמת צלחות וערמת כוסות.

אורית סטרוק: הם לא יודעים מה זה כוס.

תמר זנדברג: ילד יכול לשטוף כוס.

תמר זנדברג: אז את ערמת הצלחות וערמת הכוסות הם ישטפו.

שלמה קרעי: אבל מילא אם היית נותנת דוגמה אישית.

שלמה קרעי: אבל את לא נותנת דוגמה אישית, השרה.

תמר זנדברג: באותה מידה שהם יכולים, אני רוצה לספר לך, חברת הכנסת סטרוק, שהמשרד להגנת הסביבה מימן רכישה בסך 40 מיליון שקלים למדיחי כלים לגני ילדים.

שלמה קרעי: אז למה את לא נותנת דוגמה אישית, השרה?

תמר זנדברג: חברת הכנסת סטרוק, את חייבת לשמוע את זה.

שלמה קרעי: תעני לגופו של עניין.

תמר זנדברג: חברת הכנסת סטרוק.

תמר זנדברג: קודם כול, לאחל רפואה שלמה לחברת הכנסת קרן ברק.

תמר זנדברג: מה קרה, קרן ברק?

תמר זנדברג: למה עם - - -

שלמה קרעי: היא החליקה ושברה - - -

תמר זנדברג: אוי ואבוי.

תמר זנדברג: אז קודם כול רפואה שלמה לחברת הכנסת קרן ברק.

תמר זנדברג: ולחברת הכנסת סטרוק, שכרגע מתעסקת בחברת הכנסת ברק, ואולי בצדק, כי היא יותר חשובה ממני כרגע - - -

שלמה קרעי: תמר, באמת אני רוצה תשובה.

תמר זנדברג: אבל חברת הכנסת סטרוק, אני רוצה לספר לה שבאמת ילדים בגן מגיל מאוד מאוד צעיר – הקניית הרגלים זה חלק מהדבר שהם לומדים בגן.

תמר זנדברג: הילדה שלי בת שנתיים, והיא הולכת לגן, לפעוטון, ובאמת הם לומדים להוריד את הנעליים, לשים אותן בסלסלה של כל הנעליים, לקחת כוס מים, לשתות.

תמר זנדברג: האופן שבו - - -

אוריאל בוסו: חצי שקל.

אוריאל בוסו: חצי שקל.

תמר זנדברג: האופן שבו ילדים מגיל צעיר מאוד, שנתיים ושלוש, לומדים לקחת את הצלחת שהם אכלו עליה בשולחנות ובכיסאות הקטנים החמודים האלה של ילדים, ללכת למדיח הכלים, שקנה המשרד להגנת הסביבה בשם ממשלת ישראל עבור אותו גן, להניח את הצלחת במדיח ולפגוש אותה צלחת למוחרת שוב פעם, וללמוד שיש ערך לדברים, שאנחנו מכבדים.

תמר זנדברג: ושם יש 30 ילדים.

תמר זנדברג: זה לא עשרה ילדים, זה 30 ילדים בגנים האלה.

שלמה קרעי: תמר, תקני גם למשפחות שאין להן, לא רק לגן.

שלמה קרעי: יש משפחות שהבית שלהן הוא כמו גן.

תמר זנדברג: וככה אנחנו מחנכים אותם שיש ערך לדברים, שאנחנו נותנים כבוד לחפצים שאנחנו משתמשים בהם, שאנחנו לא הופכים אותם לפסולת אחרי שימוש אחד.

תמר זנדברג: וזה לקח לא רק סביבתי, אלא גם חינוכי מאוד מאוד מאוד מאוד חשוב.

שלמה קרעי: למה את לא נותנת דוגמה אישית, השרה?

תמר זנדברג: ולכן - - -

מאי גולן: את יודעת, השרה, אנשים התקשרו אליי, רצו להגיד לך משהו.

תמר זנדברג: כן.

מאי גולן: את יודעת שאת כל הזבל שמעבירים מפה ומישראל שורפים מאחורי הגדה שם, את כל הצמיגים, את כל הטינופת.

מאי גולן: רק ביקשו להעביר לך את זה.

תמר זנדברג: אני מודה לך על השאלה הזו, כי באמת אני רוצה לומר לך ששרפת פסולת בכל רחבי המדינה באמת הפכה להיות מכת מדינה.

תמר זנדברג: אני לא יודעת אם את יודעת, אבל בדוח האחרון של המשרד להגנת הסביבה שרפת הפסולת הפכה להיות גורם זיהום אוויר מספר אחת במדינת ישראל, יותר מהתעשייה, יותר מבז"ן, בכל רחבי המדינה ומחוץ למדינה.

מאי גולן: בחברון עם כל מה שמעבירים לשם, את כל הצמיגים, את כל הדברים הכי מזהמים.

תמר זנדברג: אם תתענייני בעוד אזור חוץ מאזור הגדה המערבית - -

מאי גולן: אני מתעניינת בכל אזרחי מדינת ישראל.

מאי גולן: זו ממש שאלה מן הקהל.

תמר זנדברג: - - תראי שגם בגליל וגם בנגב, בכל מקום.

מאי גולן: אל תגידי את זה.

מאי גולן: זה לא נכון מה שאת אומרת.

תמר זנדברג: אז אני אומרת לך, מכיוון שאני מסיירת בכל רחבי המדינה.

מאי גולן: אבל זה לא פייר שאת אומרת את זה.

מאי גולן: העברתי אלייך שאלה מהציבור.

תמר זנדברג: ואני אומרת לך ששרפות הפסולת הפכו להיות מכת מדינה.

תמר זנדברג: רק השבוע ביום חמישי האחרון נפגשתי, ישיבה מאוד חשובה בנושא, עם השר לביטחון פנים יחד עם הסגן שלו כדי לתת מאמץ אכיפתי ומניעתי בתחום הפסולת.

תמר זנדברג: את המאמץ המניעתי אנחנו נעשה במשרד להגנת הסביבה, ואת המאמץ האכיפתי נוביל יחד עם המשטרה הירוקה, יחד עם המשטרה – ואגב, יחד עם המינהל האזרחי וצה"ל, לגבי שרפות שמתבצעות בגדה המערבית – מכיוון שזאת באמת מכת מדינה.

תמר זנדברג: ואת יודעת, תחום הסביבה הוא באמת התחום הראשון שבו אין גבולות.

מאי גולן: נכון, וזה גם לא פוליטי.

תמר זנדברג: העשן זורם לו.

מאי גולן: וזה גם לא פוליטי.

מאי גולן: זה לא ימין או שמאל.

תמר זנדברג: האוויר, המים, האדמה שאנחנו חולקים.

מאי גולן: אבל רק שתדעי שאני לא מתעניינת רק בחברון, אני מכפר שלם.

תמר זנדברג: מצוין, יפה, אז את יודעת.

מאי גולן: וכל לילה עקב השרפות האלה שהיו אצלנו בחירייה אנחנו לא נושמים כבר שנים.

מאי גולן: אז זאת בעיה ארץ-ישראלית.

תמר זנדברג: אז את מכירה.

תמר זנדברג: אגב, אני גם גדלתי ברמת גן, והריחות מחירייה היו מגיעים אלינו - -

מאי גולן: עד עכשיו.

תמר זנדברג: - - לאזור שגרתי בו בתור ילדה.

תמר זנדברג: שם ההורים שלי גרים עד היום.

תמר זנדברג: אבל זה בהחלט - - -

מאי גולן: היושב-ראש, לא שומעים כלום.

תמר זנדברג: מאחורייך מדברים ללייב, שם זה, מה אני אעשה?

תמר זנדברג: אני עושה את שלי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, את מדברת עם עצמך ולא שומעים את - - -

קטי קטרין שטרית: מה קרה?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת, אנא, שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: מי שרוצה לדבר, חברת הכנסת שרן השכל, חבר הכנסת טיבי, תודה.

איתן גינזבורג: ששש, חברת הכנסת גולן, חבר הכנסת שיין, אתה עם הגב למליאה ולא מצליחים לשמוע את הדוברת, זה מפריע.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא, תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר, זה מפריע.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אני יודע.

איתן גינזבורג: בסדר, אבל הדוברת רוצה לומר את דבריה כדי שיאזינו לה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טיבי, אנא, זה מפריע לחברת הכנסת זנדברג.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: זה פשוט בלתי ניתן לשליטה, הדבר הזה.

תמר זנדברג: אני משתדלת, אבל באמת.

איתן גינזבורג: זה קשה, זה קשה.

תמר זנדברג: נאמר לי פה שגם המיקרופון הזה לא מצליח להתגבר על הרעש במליאה.

איתן גינזבורג: לא, לא מצליח.

איתן גינזבורג: צריך לטפל בזה.

תמר זנדברג: אני מבינה את חברי הכנסת, נפגשים ככה אחרי כמה שעות שהם נעדרו מהאולם, פוגשים זה את זו וזו את זה - -

איתן גינזבורג: היה חסר להם.

תמר זנדברג: - - רוצים לשוחח ולפטפט אחד עם השני ואחת עם השנייה.

איתן גינזבורג: ואנחנו אלה שמפריעים להם בכך.

תמר זנדברג: בדיוק.

תמר זנדברג: ואני מפריעה להם עם עובדות, עם מספרים, עם נתונים על מעשי הממשלה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת תומא סלימאן, זה מפריע, את גם עם הגב למליאה, מה שלא מכובד.

עאידה תומא סלימאן: אני מתנצלת בפני השרה.

איתן גינזבורג: אבל השרה – ועוד לשרה הזאת.

תמר זנדברג: אני דווקא אותך לא שמעתי.

תמר זנדברג: אני שומעת את אלה שפה.

תמר זנדברג: לא, זה בסדר.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי.

אחמד טיבי: לא ידענו שזאת את.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ביטן, תוכל לעזור לי שם?

איתמר בן גביר: איזו חברות, איזו חברות.

איתן גינזבורג: סדרנים – איפה הסדרנים?

איתן גינזבורג: תעזרו לנו קצת להשליט סדר, זה קשה לנו מכאן.

איתן גינזבורג: ששש, חברי הכנסת, אנא.

איתן גינזבורג: מי שלא רוצה להקשיב לשרה, שיצא מהמליאה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: אז לכן, חברות וחברים, הממשלה הזו הובילה מהלכים שבאמת, בלי צחוק ובלי ציניות, לא נעשו פה שנים ועשרות שנים.

תמר זנדברג: ויכול להיות שאם אני אחזור רגע לדברי הפתיחה שלי, ובאמת ניסיתי לחשוב על מה יוצא הקצף ועל מה הבכי והנהי - - -

אוריאל בוסו: מה לעשות - - -

קריאות: - - -

איתמר בן גביר: תתביישו לכם.

תמר זנדברג: אבל באמת הגעתי למסקנה, חברים, אתם יודעים, חברים בש"ס, דיברתי קודם – רק חלקכם היו, לדעתי לא רבים מכם, חבר הכנסת מרגי, אולי אתה היית ב-2013, נכון?

תמר זנדברג: הרבה מהסיעה שלכם חדשים, וטוב שכך.

תמר זנדברג: מפלגה עם התחדשות.

יעקב מרגי: הייתי גם ב-2003.

תמר זנדברג: אני ב-2003 הייתי יועצת פרלמנטרית, בדיוק הגעתי.

תמר זנדברג: אני רק לא זוכרת אם ב-2003 או ב-2004.

תמר זנדברג: לא, לדעתי ב-2003 הגעתי, בסוף 2003.

תמר זנדברג: אז שמחתי לראות אותך כחבר כנסת.

תמר זנדברג: אני הייתי יועצת, עבדתי עד 2008.

תמר זנדברג: ב-2013 חזרתי כחברת כנסת.

תמר זנדברג: אם אני מסתכלת רגע על הספסלים של ש"ס, לדעתי רק אתה היית אז, אבל היינו ביחד באופוזיציה.

תמר זנדברג: אני באמת חושבת שיש חשיבות – רועש – לתחלופה הדמוקרטית הזו.

תמר זנדברג: כי באמת לפעמים יש חשש שיש כאלה שחושבים שזהו, הם התיישבו על הכיסא והם תמיד יהיו שם.

תמר זנדברג: אבל לא, הכדור הזה של הדמוקרטיה הוא כדור עגול.

תמר זנדברג: ואני חושבת שהרפורמות והדברים, בולמוס העשייה שהממשלה הזו עושה בכל התחומים, מהסביבה, והתחבורה, והבריאות, ובאמת בכל התחומים הוא בין היתר מאפיין של יציאה מסטגנציה.

תמר זנדברג: כי באמת אחרי – אפשר היה לראות, איזה 12 שנה של אותה ממשלה עם אותו שלטון, עם אותן מפלגות, עם אותם אנשים בתפקידים – באיזשהו שלב היציבות הופכת להיות כבר סטגנציה, מתרגלים לקיים וכבר חושבים שהכול מותר.

תמר זנדברג: וזה בדיוק מה שקרה כאן בשנים האחרונות.

תמר זנדברג: הרבה מאוד דברים והרבה מאוד רפורמות שדובר עליהן במשך שנים ורק עכשיו קרו, לאחר חילופי השלטון, בגלל שנכנסו שרים חדשים, אנשים חדשים לתפקידים, חברי כנסת חדשים, יושבות ויושבי-ראש חדשים לוועדות, והתחילו פשוט לעשות ולחוקק ולהעביר ולתת ולמלא סעיפים וכו'.

תמר זנדברג: ואולי השיא היה של התקופה הזו של הסטגנציה – אותן שנתיים וחצי-שלוש שבהן לא היה תקציב מדינה.

תמר זנדברג: חברות וחברים, אתם יכולים לתאר לעצמכם מה זה?

תמר זנדברג: אני נפגשת מדי שבוע עם שניים-שלושה ראשי רשויות, אתם יודעים, ראשי רשויות שעובדים למען הערים שלהם, שיש להם בעיות סביבתיות בתחום הפסולת, בתחום המחזור, בתחום הרגולציה, תעשייה – כל אחד לפי בעיות היישוב שלו והתושבים שלו.

תמר זנדברג: ואני שומעת מהם, חברות וחברים, יש ראשי רשויות שהיו שלוש שנים ראשי רשויות מאז שהם נבחרו – הרי הבחירות המוניציפליות היו, אדוני היושב-ראש, לדעתי, ב-2018 – מ-2018 עד שלהי 2021 ראשי רשויות כיהנו – עכשיו שומעים אותי יותר טוב?

תמר זנדברג: נראה לי שפשוט בגלל שיש רעש לא שומעים אותי, לא בגלל זה.

איתן גינזבורג: נכון.

תמר זנדברג: ראשי רשויות – אדוני היושב-ראש, אתה היית ראש רשות, תאר לך ראש רשות שנבחר לתפקידו והוא מכהן שלוש שנים בתפקידו בלי תקציב מדינה.

תמר זנדברג: אתה יכול לדמיין מה זה?

תמר זנדברג: תקנה וסעיפים שלא מתמלאים.

תמר זנדברג: אין להם - - -

איתן גינזבורג: זה שיתוק.

איתן גינזבורג: זה שיתוק של המערכת.

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: זה דבר שאנחנו, אדוני היושב-ראש, חילצנו את המדינה ממנו, הוצאנו אותה מהשיתוק הזה, וכנראה שעל זה יוצא הקצף, כי פתאום מרגישים שאולי משהו נלקח, אולי איזה מישהו חשב שאיזה צעצוע נלקח ממנו באופן בלעדי.

קריאה: - - -

תמר זנדברג: אם אפשר, הצבעה שמית, בבקשה, בשם הממשלה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אז כנראה שעל זה, אדוני היושב-ראש, יוצא הקצף, אבל אנחנו נמשיך לעשות, נמשיך להוביל, ובעזרת השם נישאר עוד הרבה מאוד, תקופה מאוד ארוכה, למורת רוחם של כל המלעיזים.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: אני מבקשת מהכנסת להתנגד לשתי הצעות האי-אמון ושההצבעה תהיה הצבעה שמית.

תמר זנדברג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרה תמר זנדברג.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תפסו את מקומותיכם, אנחנו רוצים לעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שרון רופא אופיר, חבר הכנסת אקוניס, חבר הכנסת סמוטריץ', אנא תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בן ברק, אנא.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חבר הכנסת הנגבי, אנא, שבו על מנת שנוכל לקיים הצבעה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חבר הכנסת אקוניס, אנא.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברת הכנסת גולן, אנא.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה על הצעת האי-אמון של סיעת הליכוד.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממזכירת הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

איתן גינזבורג: אני מזכיר שיש שתי הצבעות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו משתתף בהצבעה יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו משתתף בהצבעה מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו משתתף בהצבעה חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה משתתפת בהצבעה

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד בנימין גנץ – נגד עופר כסיף – אינו משתתף בהצבעה חיים כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח יצחק פינדרוס – אינו נוכח שמחה רוטמן – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, תמה ההצבעה.

איתן גינזבורג: אני מבקש למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 50, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת האי-אמון של סיעת הליכוד לא התקבלה.

איתן גינזבורג: בטרם נעבור להצבעה, הודעה למזכירת הכנסת.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק רכבת תחתית (מטרו) (תיקון), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים; הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון מס' 24), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת הפנים והגנת הסביבה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 230), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת העבודה והרווחה.

אלינור ימין: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

אלינור ימין: הצעת חוק ברל כצנלסון (ציון זכרו ופועלו), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת גלעד קריב; הצעת חוק הרב אברהם יצחק הכהן קוק (ציון זכרו ופועלו), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת ניר אורבך; הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון מס' 21) (עבודה בהופעות פרסום), התשפ"ב–2022, של חברי הכנסת רון כץ, לימור מגן תלם וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הספרים (חובת מסירה וציון הפרטים) (תיקון מס' 4) (ביטול חובת המסירה לכנסת), התשפ"ב–2022, מטעם ועדת הכנסת.

אלינור ימין: עוד הונחו היום על שולחן הכנסת - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, הקואליציה בעיקר, די, אי-אפשר ככה.

אלינור ימין: - - מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אמילי חיה מואטי, יעקב מרגי ואיימן עודה בנושא: ביטול מנגנוני הסינון בקבלה לאוניברסיטאות והבטחת שוויון הזדמנויות בהשכלה הגבוהה בישראל; ובעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מוסי רז ואמילי חיה מואטי בנושא: עצמאות המוזיאונים וחופש היצירה בישראל; מסקנות ועדת הכספים בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת קרן ברק, יעקב מרגי ואחמד טיבי בנושא: רבע מניצולי השואה בישראל חיים מתחת לקו העוני; ומסקנות ועדת החוץ והביטחון בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מיכל רוזין, צבי האוזר, רון כץ ואמילי מואטי בנושא: היבטי ישימות לשדה תעופה בין-לאומי אזרחי במרחב נבטים שבנגב.

אלינור ימין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: אוזלת ידה של הממשלה בתחום המדיני, הכלכלי, הבריאותי והאזרחי; << נושא

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה נוספת על אי-אמון של סיעות יהדות התורה וש"ס.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: אני מבקש מכולם לשבת.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעת אי-אמון.

איתן גינזבורג: בעד הצעת סיעות יהדות התורה וש"ס להביע אי-אמון בממשלה – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת האי-אמון לא התקבלה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תם סדר-היום.

איתן גינזבורג: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, כ"א באדר א' התשפ"ב, 22 בפברואר 2022, בשעה 16:00.

איתן גינזבורג: ישיבה זו נעולה.