ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 114, 2022-02-16 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום יום רביעי, ט"ו באדר א' התשפ"ב, 16 בפברואר 2022.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: על סדר-היום – שאילתות דחופות.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת יריב לוין.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: רגע, חבר הכנסת לוין, חשבתי שזה מופנה לשר המשפטים.

מיקי לוי: אני רואה ששרת התחבורה עדיין לא הגיעה.

מיקי לוי: קארין הגיעה?

מיקי לוי: מאה אחוז.

מיקי לוי: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה – אני מתנצל.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: בוקר טוב, סבאח אל-ח'יר גם לכבוד היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: כבוד השרה, אנחנו מהבוקר ביחד.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו ממשיכים.

אוסאמה סעדי: אני שואל בקשר לקרקעות בכפר מנדא.

אוסאמה סעדי: התוכנית להקמת בריכת מים אושרה בתחילת שנות השישים, וקרקע בשטח 280 דונם הופקעה, אולם לא מומשה ההפקעה.

אוסאמה סעדי: לאחר מכן המועצה המקומית פנתה לרשות המים בעניין.

אוסאמה סעדי: הרשות השיבה כי הרישום וההפקעה בוצעו ללא ידיעתם ושאין צורך בקרקע שהופקעה.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: מדוע לא תבוטל ההפקעה לאלתר והקרקע תוחזר לבעליה?

אוסאמה סעדי: 2.

אוסאמה סעדי: מה עמדת משרדך בנושא?

אוסאמה סעדי: תודה.

קארין אלהרר: תודה רבה, חבר הכנסת סעדי, על השאילתה.

קארין אלהרר: הפקעת הקרקעות בכפר מנדא היא סוגיה מורכבת, שכוללת היבטים תכנוניים ומשפטים רבים.

קארין אלהרר: מבחינת משרד האנרגיה, הגורמים הרלוונטיים העוסקים בנושא הם רשות המים וחברת מקורות.

קארין אלהרר: אני ביקשתי לקבל את חוות דעתה המקצועית על מנת לבחון את הנושא.

קארין אלהרר: עד שלא תתקבל חוות הדעת, אני לא יכולה להוסיף פרטים בעניין.

מיקי לוי: שאלת המשך.

אוסאמה סעדי: כבוד השרה, זה עניין שאנחנו עוד ברשימה משותפת אז, כשהיינו כולנו ביחד, העלינו את הנושא הזה, ונפגשנו גם עם רשות המים, גם עם השר הקודם.

אוסאמה סעדי: אני מזכיר לך שלמרות שהפקעה היא מלפני 60 שנה, לא נרשמה אפילו הערת אזהרה בטאבו.

אוסאמה סעדי: אנשים המשיכו להתנהג כמנהג בעלים.

אוסאמה סעדי: 85 דונם מתוך ה-230 שייכים לעמותת אלתקוא, שהיא ווקף של כל התושבים בכפר מנדא, ונאמר לנו שלא מממשים את התוכנית הזאת.

אוסאמה סעדי: אפילו השר הקודם, שטייניץ, ביקש להקים ועדה על מנת שהוועדה תבחן ותבטל את – אז מדובר בשנים, ואנחנו מבקשים לזרז את הטיפול בנושא הזה ולהחזיר את הקרקע לבעלים שלה.

קארין אלהרר: תודה, שוב, חבר הכנסת סעדי, אני מבהירה: עד שאני לא אקבל את חוות הדעת של הגורמים הרלוונטיים, אני לא אוכל להמשיך ולקבוע מדיניות בנושא הזה.

קארין אלהרר: צריך להבין, מדובר בשטח שאמורות להיות מוקמות עליו תשתיות.

קארין אלהרר: זו לפחות המטרה שלו.

קארין אלהרר: במידה שיובהר לי שלא יידרשו תשתיות נוספות, בהחלט אפשר להקים את הוועדה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין, היערכות למעבר לרכבים חשמליים, בבקשה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: כבוד השרה, להלן השאילתה.

יריב לוין: המעבר לרכב חשמלי חיוני להפחתת זיהום האוויר והרעש הנגרמים מרכבים המונעים בדלק.

יריב לוין: ממשלות רבות מאיצות את הקמת תשתיות החשמל הדרושות לצורך כך.

יריב לוין: ברצוני לשאול: 1.

יריב לוין: מהו הצפי בעשור הקרוב לגידול בביקוש לחשמל בשל המעבר לרכבים חשמליים?

יריב לוין: 2.

יריב לוין: מה נעשה כדי להבטיח שכושר ייצור החשמל לא יהווה חסם למעבר לרכבים חשמליים?

קארין אלהרר: תודה רבה, חבר הכנסת לוין.

קארין אלהרר: לפי הערכות משרד האנרגיה, הביקוש לחשמל בשנת 2030 כתוצאה מהרכב החשמלי יסתכמו בין 3 ל-4 טרה ואט לשעה, שהם כ-4% מסך צריכת החשמל הצפויה בשנת 2030.

קארין אלהרר: התחזית מבוססת על הנחות של רשות החשמל לגבי מספר הרכבים החשמליים שייכנסו לישראל, יעילות הסוללה ומרחק נסיעה ממוצע לרכב.

קארין אלהרר: האתגר המרכזי הוא הסטת טעינת הרכבים משעות שיאי הביקוש ליתר שעות היממה שבהן ישנו הספק ייצור פנוי.

קארין אלהרר: רשות החשמל מקדמת כמה החלטות שכוללות תמריצים כלכליים, שיתמרצו ניצול אופטימלי של תשתיות החשמל וימנעו צורך בהקמת תשתיות עודפות בעלות גבוהה.

קארין אלהרר: בכל מקרה, תחזית הביקוש לחשמל כתוצאה מהרכב החשמלי תילקח בחשבון בתחזיות ארוכות הטווח לביקוש לחשמל, שמהוות בסיס לקביעת תוכניות הפיתוח למערך הייצור.

קארין אלהרר: בהתאם להערכות שביצענו, כושר הייצור לא יהווה חסם למעבר לרכב החשמלי בעשור הקרוב.

יריב לוין: תודה רבה, כבוד השרה.

יריב לוין: קודם כול, אני שמח על התשובה.

יריב לוין: אני חושב שזה בהחלט עלול היה להיות חסם משמעותי, ואם את אומרת כאן שלא זה יהיה החסם, אז זו בוודאי בשורה חשובה.

יריב לוין: אני ניסיתי לראות כמה עולה להחליף לוח חשמל.

יריב לוין: אין מחירון באתר חברת חשמל, לפחות אני לא הצלחתי למצוא.

יריב לוין: והשאלה היא: מה נעשה בעניין הזה כדי להניע מהלך של אפשרות להחליף לוחות חשמל במהירות, במחירים ובעלויות יותר זולים?

יריב לוין: בכלל, כמה עולה דבר כזה?

קארין אלהרר: אז אני אומר, חבר הכנסת לוין, המטרה מבחינתנו היא שלא כולם יטענו את הרכבים החשמליים באותה נקודת זמן.

קארין אלהרר: אתה צודק כשאתה אומר שיהיה הכי נוח לכולם לטעון את הרכב החשמלי כשהם חוזרים הביתה.

קארין אלהרר: אם הדבר הזה ייעשה באמת, בעצם יהיה ביקוש שיא, מה שיקריס את המערכות.

קארין אלהרר: ולכן מבחינתנו הדבר המשמעותי שצריך לקרות הוא טעינה חכמה, דהיינו, שלא כולם יטענו באותה צורה, אלא שתהיה מערכת שתדע פשוט להעביר טעינה מרכב לרכב.

קארין אלהרר: הרי לא גומרים את כל הבטרייה בנסיעה ביום אחד, אז המטרה היא גם לא להעמיס בעלויות על תשתיות – כי אם נצטרך לספק את הלוחות האלה לכל בניין, אז צריך הספקי חשמל פי ארבעה – אלא פשוט טעינה שיודעת לוודא שעות מסוימות לכל רכב.

קארין אלהרר: אנחנו חושבים שזה הפתרון הטוב ביותר.

קארין אלהרר: אגב, בעולם זה הפתרון שהולכים אליו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשרת האנרגיה.

מיקי לוי: שרת הפנים, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת וסרמן לא הגיעה?

מיקי לוי: זה חבר הכנסת אקוניס, אני מתנצל.

מיקי לוי: בבקשה.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: חברות וחברי הכנסת, אני שואל את שרת הפנים:

אופיר אקוניס: על פי הפרסומים ידוע כי שוהים בלתי חוקיים ומסתננים עזבו מרצונם החופשי את מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: אני מבקש את הנתונים הבאים עבורי, ובאמצעותי – למליאת הכנסת ולאזרחי ישראל: 1.

אופיר אקוניס: כמה יצאו, שרת הפנים, מרצון ולאן, לאיזה מדינות, במספרים ובאחוזים, במהלך השנים 2021-2020?

אופיר אקוניס: 2.

אופיר אקוניס: מה הייתה עלות ההרחקה מרצון?

אופיר אקוניס: כלומר, היקף המענקים והפיקדונות של אותם היוצאים.

אופיר אקוניס: 3.

אופיר אקוניס: ברשותך, כמה מתוכם עזבו מרצון בתיווך נציבות האו"ם לפליטים?

איילת שקד: תודה רבה.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תודה לך, חבר הכנסת אקוניס, על השאלה.

איילת שקד: זאת שאלה חשובה.

איילת שקד: בשנת 2020, לפני שנכנסתי לתפקיד, יצאו מרצון 728 מסתננים בסך הכול, מתוכם 81 חזרו לאריתריאה, 97 חזרו ישירות לסודאן ו-78 יצאו למדינות שלישיות בטוחות אחרות באפריקה שחתומות על הסכם עם ישראל.

איילת שקד: בשנת 2021 המספר יותר מהכפיל את עצמו: בסך הכול עזבו את ישראל 1,514 מסתננים – אני אביא לך אחר כך, יהיה לך את הכול כתוב – מתוכם 78 חזרו לאריתריאה, 150 חזרו לסודאן, 141 יצאו למדינות שלישיות בטוחות, והיתר למדינות אחרות, הרבה מאוד לקנדה.

איילת שקד: אני פועלת להרחיב את היקף היציאה מרצון בכל האפיקים, גם למדינות המוצא, כי אנחנו רואים שיש גם כאלה שחוזרים לאריתריאה ולסודאן, גם למדינות שלישיות בטוחות, וכמובן גם למדינות אחרות במערב, וגם מול קנדה להגדיל את המכסה.

איילת שקד: מה הייתה עלות ההרחקה?

איילת שקד: סך עלות מענקי היציאה מרצון בשנים אלו הגיע לסכום של 27 מיליון שקלים.

איילת שקד: מדובר בהשקעה משתלמת ובעלות מינורית יחסית לעלות הקליטה שלהם פה לטווח ארוך.

איילת שקד: בנוסף, המסתננים פדו גם 23 מיליון שקל של פיקדונות שהופקדו עבורם על ידי המעסיקים שלהם, כמתחייב על פי החוק למניעת הסתננות.

איילת שקד: הסכום הזה מהווה תמריץ משמעותי, ומבחינתי הפיקדון זה דבר חשוב ביותר.

איילת שקד: בעניין נציבות האו"ם, כל המסתננים שעזבו את ישראל יצאו מרצון בסיוע היחידה ליציאה מרצון ברשות האוכלוסין וההגירה.

איילת שקד: הנציבות היא לא מעורבת בתיווך, זאת אומרת, אנחנו עובדים ישירות מול אלה שרוצים לצאת מרצון.

איילת שקד: אני אביא לך את המספרים המדויקים.

מיקי לוי: בבקשה.

אופיר אקוניס: קודם כול, תודה רבה על המספרים, ואני באמת אשמח לקבל וגם לפרסם כמובן את המספרים הללו.

אופיר אקוניס: שרת הפנים, אם אני מבין נכון לפי המספרים שאת הצגת כאן, אנחנו במגמת עלייה של הרוצים לצאת מרצונם או פשוט מבקשים לעזוב את מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: אבל עדיין אנחנו מדברים על מספרים נמוכים יחסית.

אופיר אקוניס: אם 728 ב-2020 ו-1,514 ב-2021 זה הנתון הסופי, כולל עד סוף דצמבר, זאת אומרת, אם אנחנו בסדרה חשבונית, אז לפי ההיגיון הזה, אנחנו אמורים להמשיך את קצב היציאה.

אופיר אקוניס: נדמה לי – זה יהיה בסדר אם תתקני – שאנחנו מדברים עדיין על 80,000 מסתננים שנמצאים?

איילת שקד: לא.

איילת שקד: מה פתאום?

אופיר אקוניס: מה המספר הידוע היום למשרד הפנים?

איילת שקד: המספר היום זה פחות מ-40,000.

אופיר אקוניס: גם קודמך בישיבת ממשלה הציג מספר.

אופיר אקוניס: אני חושב שהמספר הוא יותר.

אופיר אקוניס: זה מה שאנחנו יודעים, 40,000.

אופיר אקוניס: זאת אומרת, מה שאתם יודעים זה 40,000.

איילת שקד: פחות.

איילת שקד: לדעתי זה 38,000.

איילת שקד: זה המספרים.

אופיר אקוניס: את מדברת על 38,000 רק מהמסתננים מאפריקה או מסתננים מעוד מדינות?

איילת שקד: לא.

איילת שקד: זה רק מאפריקה, מסודאן ומאריתריאה בעיקר.

איילת שקד: יש עוד שוהים בלתי חוקיים.

איילת שקד: אני אתן לך דוגמה: יש כ-15,000 שוהים בלתי חוקיים מאוקראינה, אנשים שהגיעו עם אשרת תייר או שהגישו בקשת מקלט ונדחו, או שפשוט, אתה יודע, נשארו פה בצורה בלתי חוקית והם עובדים.

איילת שקד: מחלקת האכיפה של רשות האוכלוסין עובדת על מנת לתפוס אותם ולהרחיק אותם.

איילת שקד: יש גם מגיאורגיה, גם מאוקראינה, אבל זה ממזרח אירופה.

איילת שקד: כשאנחנו מדברים על מסתננים, אנחנו מדברים על אריתריאה וסודאן.

אופיר אקוניס: אוקיי, אז אנחנו מדברים – אדוני היושב-ראש, אם נמקד רגע, ואני מייד אשאל את שאלת ההמשך – כ-38,000 מסתננים מאפריקה, ועוד מספר דומה, או פחות או יותר - -

איילת שקד: יש יותר.

אופיר אקוניס: - - מארצות אחרות.

איילת שקד: שוהים בלתי חוקיים.

אופיר אקוניס: בדיוק.

אופיר אקוניס: אז כמה זה בסך הכול בישראל?

איילת שקד: אני לא יודעת את המספר, אני לא זוכרת.

איילת שקד: אני אגיד לך - - -

אופיר אקוניס: לכן עקבתי.

אופיר אקוניס: אני אשמח, אדוני היושב-ראש, לקבל - - -

איילת שקד: זה יותר מ-40,000.

אופיר אקוניס: ברור, זה מה שאני אמרתי.

איילת שקד: ברור.

אופיר אקוניס: כשאני אמרתי 80,000 את תיקנת אותי במהירות, אבל את חידדת על 38,000 בדיוק.

איילת שקד: נכון.

אופיר אקוניס: אני רוצה לשאול, אם תוכלי לפרט למליאת הכנסת – ובזה אני אסיים את שאלת ההמשך על התוכנית: מכיוון שאת ואני, בעניין זה לפחות - -

איילת שקד: נכון.

אופיר אקוניס: - - שותפים מלאים למדיניות של הרחקת מסתננים גם מאפריקה – ואני כאן אומר, שלא יבואו אחר כך בטענה; כל כניסה בלתי חוקית והסתננות לישראל מאפריקה או ממזרח אירופה – שתהיה גם מאמריקה הלטינית מצידי, זה לא מעניין – היא צריכה להיעצר על ידי חוק-יסוד: ההגירה, שדיברנו אז כבר כשכיהנת כשרת המשפטים ולא הצלחנו לקדם את זה, לצערי.

אופיר אקוניס: אם אפשר לפרט למליאת הכנסת על מדיניות ההגירה שלך, אם תרצי בכך, וגם העידוד של רשות האוכלוסין וההגירה בראשותך כשרת הפנים בשנים הקרובות.

אופיר אקוניס: תודה.

איילת שקד: תודה רבה.

איילת שקד: אז ככה: ההגירה הבלתי-חוקית ממזרח אירופה, כעיקרון היא יותר פשוטה להתמודדות, בגלל שאנחנו יכולים פשוט להרחיק אותם לארצות המוצא.

איילת שקד: כשהייתי שרת משפטים ודרעי היה שר פנים, עשינו נוהל מהיר להרחקה מגיאורגיה ואוקראינה, שאלה היו שתי המדינות שמהן בעיקר היו מגיעים לכאן תיירים ונשארים בצורה בלתי חוקית.

איילת שקד: בתקופת הקורונה הגיעו פחות כי לא היו טיסות.

איילת שקד: כעיקרון, אנחנו עובדים על הרחקה מהירה, גם לגיאורגיה, גם לאוקראינה, ובכלל למדינות מזרח אירופה.

איילת שקד: לגבי אפריקה, אנחנו עושים שני דברים: קודם כול, אני מנסה להגדיל את המכסה לקנדה, כי בקנדה באמת יש תוכנית מעולה לקליטה של אותם אנשים.

איילת שקד: הם באמת עושים שם דבר מדהים.

איילת שקד: קולטים אותם - - -

אופיר אקוניס: יש גם הרבה מקום בקנדה.

איילת שקד: נכון, הם צריכים עובדים.

איילת שקד: אז אני מולם להגדיל את המכסה ולחדש את הקשר ולעשות אותו יותר אינטנסיבי עם המדינות השלישיות באפריקה.

איילת שקד: זה פחות או יותר האירוע.

איילת שקד: אני רוצה להגיד שבאמת – צריך להגיד בכנות – יש הגירה יותר גדולה ממזרח אירופה, ואיתם אנחנו פשוט צריכים להתמודד בהרחקה.

איילת שקד: מעלים אותם על מטוסים - - -

אופיר אקוניס: זה משום שהגדר בגבול מצרים בלמה את הכניסה מאפריקה.

איילת שקד: הגדר והחוק.

איילת שקד: החוק, אנחנו יודעים – מ-2014 כבר כמעט אין כניסות, אבל אנחנו ממשיכים להוציא.

איילת שקד: יש כמובן לידות.

איילת שקד: זה המצב.

אופיר אקוניס: זה דיון נפרד, הייתי מציע לעשות באחת הוועדות.

אופיר אקוניס: בעיקר מי סופג את העלות של הלידות, בעיקר בבית חולים ליס בתל אביב, אבל לא רק.

אופיר אקוניס: גם באילת, ביוספטל.

אופיר אקוניס: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת.

איילת שקד: אני רוצה להגיד גם שיש בודדים שנכנסים מלבנון, מהגרי עבודה, והם מוחזרים מייד.

איילת שקד: זה כרגע המצב.

איילת שקד: תודה רבה.

מיקי לוי: רק שנייה, השרה, שאלה נוספת.

בועז טופורובסקי: שלום, גברתי שרת הפנים.

בועז טופורובסקי: זאת לא שאלה כמו אמירה.

בועז טופורובסקי: אני רוצה לברך אותך על ההחלטה החשובה שלך לשמור על עמק השלום ובעצם לקבוע שיש צורך לאזן בין הצרכים של הפיתוח והבנייה עם צורכי שמירה על הטבע.

בועז טופורובסקי: זה נכון גם בעניין המאבק במשבר האקלים, אבל גם בשמירה על זכויות הדורות הבאים, כדי שגם ילדינו וילדי-ילדינו יוכלו ליהנות מטבע.

בועז טופורובסקי: אני רוצה להודות לך, לברך אותך וגם לומר כל הכבוד לתושבי המקום שאתמול פגשת אתמול, שניהלו מאבק מעורר השראה כדי להציל את העמק.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

איילת שקד: נכון.

איילת שקד: אז רק מילה אחת בעניין הזה.

איילת שקד: אני באמת הייתי אתמול בעמק השלום.

איילת שקד: למי שלא יודע, זה אזור מקסים ליד יקנעם ונחל השופט.

איילת שקד: במשך כמה שנים שם גם התושבים וגם אנשים שסתם אוהבים לטייל נאבקים מול תוכנית בנייה שיש במקום.

איילת שקד: באמת אתמול החלטתי שצריך למצוא אלטרנטיבות אחרות, ויש אלטרנטיבות אחרות ליקנעם.

איילת שקד: חשוב שמצד אחד יקנעם תתפתח ותגדל – ויש שם באמת תנופה גדולה – מצד שני, לשמור על הטבע שלנו, כי זאת באמת פנינת טבע ייחודית.

איילת שקד: זהו, תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: כדאי לך להישאר עוד דקה לשמוע את זה.

מיקי לוי: << שאילתה >> 116.

מיקי לוי: התמודדות מערכת החינוך עם פגיעה מינית של תלמידים בתלמידים מתחת לגיל האחריות הפלילית << שאילתה >>

רות וסרמן לנדה: כבוד היושב-ראש, סגן שרת החינוך, אני רוצה לשאול אתכם היום על התמודדות מערכת החינוך עם פגיעה מינית של תלמידים מתחת לגיל האחריות הפלילית.

רות וסרמן לנדה: חוזר מנכ"ל משרד החינוך מנחה את בתי הספר להתמודדות עם פגיעות מיניות של תלמיד, בעצם כשהם מתייחסים רק לגיל 12 ומעלה, שזה בעצם גיל האחריות הפלילית, ואינו מחייב, למיטב הבנתי, את הרחקת הקטין הפוגע מן הנפגע – שוב, כשמדובר בקטין אחד כלפי קטין שני – אם הוא מתחת לגיל 12.

רות וסרמן לנדה: למיטב התרשמותי אין התייחסות לסוגיות הבאות: 1.

רות וסרמן לנדה: גיל הפוגע מתחת לגיל 12, כאמור; 2.

רות וסרמן לנדה: מדיניות משרד החינוך לגבי הרחקת הפוגע בכלל, הילד הפוגע, מהמוסד החינוכי.

רות וסרמן לנדה: רצוני לשאול: כיצד בעצם מרחיקים באופן מסודר ומוסדר את הילד הנפגע מהפוגע כדי למנוע הישנות של המקרה?

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברת וסרמן, חברת הכנסת.

מאיר יצחק הלוי: להלן תשובת המשרד: מדיניות משרד החינוך באירועי פגיעה מינית הינה בראש ובראשונה הפסקת הפגיעה ונקיטת אמצעים למניעת הישנותה.

מאיר יצחק הלוי: ההתמודדות עם אירועי פגיעה מינית בין תלמידים הינה תמיד בהיבט החינוכי-טיפולי, והתייחסות חינוכית זאת נכונה לכל הגילאים.

מאיר יצחק הלוי: במקרה של פגיעה שיש עליה חובת דיווח וגילו של הפוגע לכאורה מתחת לגיל האחריות הפלילית, נעשית פנייה לעובד סוציאלי לחוק הנוער, המאפשר טיפול מתאים באמצעות חוק הנוער.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו מדברים על אירועים שיש בהם פגיעה מינית, הטרדות מיניות.

מאיר יצחק הלוי: חשוב לחדד כי הנפגע והפוגע הינם תלמידי מערכת החינוך, והמטרה העיקרית היא להחזיר את שניהם לתפקוד מיטבי בכל המישורים על ידי מתן טיפול מתאים והכלתם במסגרת החינוכית תוך מניעת פגיעה חוזרת.

מאיר יצחק הלוי: הסעיף הזה הוא סעיף מאוד משמעותי, ואני אומר זאת כאיש חינוך ותיק.

מאיר יצחק הלוי: יש פעמים שאנחנו שוכחים שהפוגע ראוי לטיפול המרכזי, כן?

מאיר יצחק הלוי: אנחנו מטפלים תמיד בנפגע, בקורבן, וזה נכון לעשות זאת, אבל צריך לזכור: הפוגע, מן הסתם, סביר להניח, סוחב איתו חוויות על חווית שמצריכות טיפול יסודי.

מאיר יצחק הלוי: לכן המטרה היא להחזיר גם אותו בסוף למערכת נורמלית ומסודרת.

מאיר יצחק הלוי: בנוסף, אירועי פגיעה מינית הינם שונים ומצויים על טווח נרחב של אירועים.

מאיר יצחק הלוי: כדי לייצר תנאים של מוגנות ומניעת פגיעה חוזרת, נבנית תוכנית מוגנות אשר כוללת כמה אפשרויות: הצמדת איש צוות או חונך לילד הפוגע, השגחה בכל מתחמי בית הספר ובניית תוכנית מוגנות מותאמת למסגרת החינוכית ולמעורבים בפרשה.

מאיר יצחק הלוי: בכל מקרה של פגיעה מינית של תלמיד בתלמיד מתכנסת ועדה בין-מקצועית – וזה הדבר החשוב, חברת הכנסת וסרמן – אשר מטרתה לבחון את כל ההיבטים הנגזרים מתוך האירוע, כאשר ההפרדה וההוצאה מבית הספר נשקלות במקרים שבהם ההפרדה בין התלמידים באותו מוסד חינוכי ומוגנות התלמידים אינה מתאפשרת.

מאיר יצחק הלוי: אם לבסוף הוחלט כי המענה המיטבי בעקבות אירוע פגיעה, הוא הפרדה בהעברת התלמיד הפוגע, לכאורה, למסגרת חינוכית אחרת, פועלים על פי חוזר מנכ"ל מיוחד.

מאיר יצחק הלוי: כדאי להתמקד בחוזר מנכ"ל: סדר נוהל ואורחות חיים בבית הספר.

מאיר יצחק הלוי: אעדכן אותך, וזה מחוץ לדברים הכתובים, להגיד לך, שכראש עירייה אשר שנים על שנים, על שנים, עסק בעניינים הללו – וכמו שאת יודעת תמיד החזקתי את תיק החינוך בעיריית אילת, וגם כסגן ראש עירייה – היה לי נוהל שקראתי לו: נוהל אירוע חריג.

מאיר יצחק הלוי: נוהל אירוע חריג הובא ללשכת ראש העיר כמחזיק תיק חינוך.

מאיר יצחק הלוי: לא היה מצב שהיינו פוסחים; הגדרנו מהו נוהל חריג, ודאי וודאי אירועים מן הסוג הזה בהגדרה מוגדרים חריגים.

מאיר יצחק הלוי: ראש העיר – אני אומר את זה פה מעל הבמה – ראוי שגם ייקח אחריות, כשקובעים אירועים מין הסוג הזה של הטרדות מיניות, של פגיעות מיניות – שאין ספק שהן מצריכות טיפול כירורגי מסודר וטיפול מערכתי.

מאיר יצחק הלוי: אם יורשה לי, אגיד שאין ספק שבעת הזו – רצית לומר משהו, גב' לנדה?

רות וסרמן לנדה: אני לא שומעת אותו.

מאיר יצחק הלוי: תרשי לי רק להוסיף, שאין ספק שבעת הזו, כאשר עברנו – כאשר אנחנו עוברים – את חוויית הקורונה, לצערי הגדול, על פי כל ממצא, אנחנו יודעים להגיד שתופעות שכאלה רק קיבלו התעצמות – עוצמות יתר.

מאיר יצחק הלוי: בסוף, כל המערכת צריכה להיות מחודדת ומְשׂוּדֶדת.

מאיר יצחק הלוי: זאת אומרת, אם אנחנו ניקח רק את בית הספר, ונתייחס אליו כאל מוסד, מבלי לראות את מרחב הפעולה, שבה נמצאים הפוגע והקורבן, וביחד נטפל באירועים מן הסוג הזה, אז זה נועד לכישלון.

מאיר יצחק הלוי: לכן, אני תמיד אומר: בית ספר הוא פלטפורמה חשובה מאוד, אבל בסוף צריכה להיות כאן קהילה שלמה, שמתמודדת עם הפוגע ועם הקורבן.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להדגיש את מה שנאמר בתשובה הכתובה.

מאיר יצחק הלוי: פעמים רבות – ואני אומר את זה שוב כעובד חינוך – פעמים רבות אנחנו ממקדים 100% תשומת לב בקורבן, ומתייחסים לפוגע רק במבט הענישה.

מאיר יצחק הלוי: אסור לפעול כך.

מאיר יצחק הלוי: צריך לראות את הפוגע כקורבן פנימי שצריך לטפל בו, ומערכות שלמות צריכות, בסוף בסוף, לשקם אותו ולהכניס אותו למסלול.

מאיר יצחק הלוי: רוצה לומר ולסכם את תשובתי, שבהחלט המשרד רגיש, קשוב.

מאיר יצחק הלוי: אני יכול להגיד לך בוודאות מלאה, שבעת האחרונה המשרד מחודד יותר בשל כל אותן חוויות שעברו כתוצאה מאירועי הקורונה.

מאיר יצחק הלוי: עד לכאן.

רות וסרמן לנדה: ברשותכם, שאלה נוספת, שאלת המשך.

רות וסרמן לנדה: קודם כול, אני מאוד מעריכה את התשובה שלך, המפורטת מאוד, כתמיד.

רות וסרמן לנדה: במידה שבאמת בית הספר לא מעניק את הטיפול שאתה תיארת – אולי מחוסר ידיעה, או מחוסר כוח אדם, או מכל סיבה אחרת – מהי הכתובת בעצם לפניה ספציפית, במיוחד בעיר גדולה כשראש העיר כנראה לא התעסק בזה באופן ספציפי ואישי.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה שוב, מהניסיון שלי דווקא בצד המוניציפלי, ופחות בצד של המשרד, אומר שבכל רשות מסודרת יש יחידות הרווחה שאמורות לעסוק בזה.

מאיר יצחק הלוי: זה צד אחד.

מאיר יצחק הלוי: הן שצריכות לדעת שיש אירוע כזה.

מאיר יצחק הלוי: היחידות הנוספות שצריכות לדעת מזה, זה כל השרות הפסיכולוגי הייעוצי.

מאיר יצחק הלוי: בכל עירייה יש שפ"י, הם אמונים ומופקדים על כל תופעה שיש בה בעיה נורמטיבית – ופגיעה מינית ודאי וודאי.

מאיר יצחק הלוי: כמובן, ישנם את אותם עובדים סוציאליים, שאמונים ומופקדים על טיפול בילדים שהם ילדים צעירים.

מאיר יצחק הלוי: המערכות יודעות לתת מענים.

מאיר יצחק הלוי: אם אני אתמצת את מה שאמרתי: האחד, השירות הפסיכולוגי הייעוצי שנמצא מחוץ לגבולות בית הספר.

מאיר יצחק הלוי: הדבר השני, יחידות הרווחה שנמצאות מחוץ לגבולות בית הספר, ומן הסתם יש ממשק בין הפוגע לבין המחלקה.

מאיר יצחק הלוי: וכמובן, גורמי האכיפה, שאמונים ונדרשים לתת גם מענים גם לגילאים צעירים, ויש עו"סים שאמונים על העניין הזה.

מאיר יצחק הלוי: אבל אני אחזור ואומר את מה שאמרתי קודם לכן: באירועים שכאלה, ראוי שקהילה שלמה תיתן את דעתה, בעיקר לאור מה שאנחנו רואים בעת האחרונה.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה לכם.

מיקי לוי: חבר הכנסת יוראי.

מיקי לוי: בבקשה, שאלה נוספת.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני סגן שר החינוך, תודה רבה לך על ההזדמנות לשאול שאלה.

יוראי להב-הרצנו: אתה, להבנתי, אחראי על הנושא של החינוך הבלתי-פורמלי.

יוראי להב-הרצנו: במסגרת הזו, אתה ואני שותפים להשקפה, שהחינוך הבלתי-פורמלי הוא ברצף בלתי אמצעי עם לחינוך הפורמלי, ובמקרים רבים הוא הרבה יותר חשוב מהחינוך הבלתי פורמלי, הוא הפתרון לקורונה.

יוראי להב-הרצנו: בהקשר הזה, אני רוצה לשאול אותך.

יוראי להב-הרצנו: במסגרת הפורמלית יש דגש, או מתחילים לשים דגש, על לימודים אקלימיים, לימודי סביבה.

יוראי להב-הרצנו: השאלה שלי היא: איך אתה רואה את הנושא הזה של לימודים סביבתיים, או את התפקיד של החינוך הבלתי-פורמלי בהטמעת אותם ערכים של הגנת הסביבה, ומאבק במשבר האקלים.

יוראי להב-הרצנו: איך תנועות הנוער, ארגוני הנוער, החינוך הבלתי-פורמלי משתלב בהכנת הצעירים שלנו להיות אזרחים אחראים יותר, וגם לדרוש מאיתנו, נבחרי הציבור, לאמץ דפוסים של הגנה על הסביבה, ומאבק במשבר האקלים.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מאיר יצחק הלוי: בראש ובראשונה, אני רוצה להודות לך, חברי, על הפעולה הנפלאה – הפעולות – שאתה עושה בתחומים הסביבתיים.

מאיר יצחק הלוי: שיתפתי אותי בנושא המאבק בעקירת העצים, ואני חושב שזה מאבק נכון וחשוב מאין כמותו.

מאיר יצחק הלוי: יישר כוח.

מאיר יצחק הלוי: אתה יודע חבר הכנסת יוראי, כשאתה מדבר על החינוך הבלתי-פורמלי – אני קורא לו: החינוך המעצים, זה השם החדש.

מאיר יצחק הלוי: לא עוד חינוך בלתי פורמלי; לא עוד חינוך משלים, אלא חינוך מעצים.

מאיר יצחק הלוי: אתה יודע שבעת הזו כשאנחנו מתמודדים עם תופעות הקורונה, אני אגדיר את זה כתקופת הרנסנס של החינוך הזה, כי פתאום ראינו מי יודע להיות מונגש לצרכים הקהילתיים, חברתיים, טיפוליים.

מאיר יצחק הלוי: אתה יודע, בעת ההיא, שוב, כששימשתי כראש עיריית אילת, אני זוכר את רשת המתנ"סים שלנו, איך היא הסתערה – כן, לתוך אותם בתים.

מאיר יצחק הלוי: להזכיר לכולם, היו סגרים במדינת ישראל בעת היא – איך רשת המתנ"סים ידעה להנגיש את עצמה לכל בית, לכל תלמיד, לכל מי שהוא חניך בתנועה.

מאיר יצחק הלוי: זה היה פשוט מרגש בצורה בלתי רגילה.

מאיר יצחק הלוי: בכלל, במסגרת התפקיד אני נמצא קצת פחות מחודשיים.

מאיר יצחק הלוי: אני יכול לספר לך, ולחברינו בכנסת ישראל, שאני פועל עכשיו בכל מרצי, שלדי וחלדי, כדי לקדם הצעת חוק, שעניינה חוק חינוך חובה לחינוך המעצים.

מאיר יצחק הלוי: לא עוד חינוך שהוא חינוך של אסופה – יהיה, לא יהיה; מחליט ראש רשות שיהיה, ראש מועצה אחרת חושב אחרת; מנהל אגף חינוך חושב שאין צורך, מצמצמים, מבטלים.

מאיר יצחק הלוי: לא עוד.

מאיר יצחק הלוי: צריך שהחינוך הזה יהיה חלק ממערכת מחייבת.

מאיר יצחק הלוי: רוצה לומר, שראש הרשות, או מנהל אגף החינוך שלו, אדוני היושב-ראש, יימדד על פי כמה פרמטרים, ובהם לראות איך כל תלמיד ביישוב משתתף בפעילות פנאי איכותי.

מאיר יצחק הלוי: יש משפט באילת שאומר: נער עסוק לא מעסיק.

מאיר יצחק הלוי: אוסיף ואומר יותר מזה – נער שעסוק בפעילות איכותית – תיכף אגע מהי פעילות איכותית – נער שעסוק בפעילות איכותית, הוא גם תלמיד מצוין, והוא גם הופך להיות אזרח יצירתי, פורה וטוב במדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: נפגשתי לאחרונה עם ראש הוות"ת, שהוא היה פעם מנהל בית ספר גבוה לרפואה, אתה יודע שהוא רופא.

מאיר יצחק הלוי: הוא אמר לי: אתה יודע, בחנו ואמרנו מיהו הרופא המושלם מבחינתנו.

מאיר יצחק הלוי: לאיזו מסקנה הגיעו?

מאיר יצחק הלוי: שאם הרופא הוא בוגר תנועת נוער, היה רשג"ד, הוא היה רכז בתנועת נוער, סביר להניח שהוא יהיה רופא מצוין.

מאיר יצחק הלוי: זה מתכלל את כל האמירה שלי על חשיבות החינוך הבלתי-פורמלי.

מאיר יצחק הלוי: עכשיו אני אגיד לך כמה דברים בנושאים הסביבתיים – ואין ספק שאתה נוגע בליבת האמירה, בעיקר אל מול אתגרי כדור הארץ, בגדול, שאנחנו עוברים בתקופה הזו.

מאיר יצחק הלוי: רק לאחרונה קיבלנו והתקדמנו עם אישור של הקמת ארגון נוער שנקרא משמר החופים.

מאיר יצחק הלוי: הארגון הזה הוא ירוק במהותו.

מאיר יצחק הלוי: זה התחיל באילת, שוב, כשומרי המפרץ – מפרץ ים סוף – וזה המשיך היום ל-22 יישובים.

מאיר יצחק הלוי: כל יישוב שירצה לקנות את המודל שרץ באילת, עם המתודולוגיה שרצה באילת, יוכל לעשות זאת.

מאיר יצחק הלוי: אז אנחנו מייצרים ארגון חדש, שבני הנוער אשר בו פועלים למען שמירת החופים, למען שמירת הים והאקולוגיה הימית, וזו פעולה שהיא פעולה ירוקה פר אקסלנס.

מאיר יצחק הלוי: אני אגיד יותר מזה.

מאיר יצחק הלוי: מסגרות ותנועות הנוער חייבות, חייבות, להיות רגישות לצרכים הסביבתיים.

מאיר יצחק הלוי: למשל, כל ערך הטיולים.

מאיר יצחק הלוי: הרי ברור לכולי עלמא שערך הטיולים הוא ערך שנמצא, כמו שאתה יודע, בדברים הבסיסיים, גם של איכות סביבה, אבל גם של אהבת הארץ, וגם – בעיקר – של העצמת החניכים.

מאיר יצחק הלוי: מי עושה את זה בצורה הטובה ביותר?

מאיר יצחק הלוי: מי חווה את חוויית הטיול?

מאיר יצחק הלוי: זה מסגרות וארגוני הנוער.

מאיר יצחק הלוי: זה החלק של החינוך המשלים.

מאיר יצחק הלוי: אם אני ואומר דבר נוסף, אולי אחרון מבחינתי, אני אגיד, אספר לך שזה הדבר שכרגע אני משקיע בו את מרצי.

מאיר יצחק הלוי: שומעת, יעל?

מאיר יצחק הלוי: הינה, יעל נמצאת פה.

מאיר יצחק הלוי: חברת הכנסת יעל היא היום מובילה את הנושא של ערי חוף במדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: אני אספר לך, שאחד הדברים שאני עושה בעת הזו, זה להשיב את אותו מקצוע שנעלם ממפת המקצועות במדינת ישראל, שקוראים לו מדריך קהילתי, מדריך נוער, עובד נוער וקהילה.

מאיר יצחק הלוי: אלה מקצועות שהתאדו.

מאיר יצחק הלוי: בעבר היו אלפים שכאלה.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו היום, במסגרת אותו חוק שעליו אני מדבר – שאני מאוד מאוד מקווה שנציג אותו בכנסת במושב הבא ואני בטוח שחברי הכנסת יסייעו לקדם אותו – זה בעצם להשיב את מי שאני מגדיר: שחקן נשמה של מערכת החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אותו עובד נוער, עובד נוער וקהילה, בן אדם ששם את הצד הערכי ואת הצד של ההתנדבות, ואת הרוח של ארגוני ותנועות נוער, על המפה.

מאיר יצחק הלוי: ואני מאוד מאוד מקווה שהערים במדינת ישראל יימדדו לא רק על פי הישגי הבגרות – החשובים מאוד – אלא גם על פיתוח ערכי ההתנדבות, על יצירת אורח חיים שהוא אורח חיים שמפרגן לסביבה, על שעות פנאי משובחות ואיכותיות.

מאיר יצחק הלוי: אם נעשה זאת, מן הסתם, אני חושב שנבנה מערכת שהיא מערכת עם חוסן פנימי אמיתי ואיכותי לתושבי מדינת ישראל, על מכלול המגזרים אשר בה.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה לכם.

מאיר יצחק הלוי: שאלה נוספת?

מאיר יצחק הלוי: כן.

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג, שאלה נוספת?

איתן גינזבורג: אדוני השר - - -

מאיר יצחק הלוי: סגן שר.

מאיר יצחק הלוי: סגן שר.

איתן גינזבורג: סגן השר, סגן השר.

איתן גינזבורג: אבל מי יודע, אולי גם שר בעתיד.

איתן גינזבורג: אנחנו צופים לך גדולות ונצורות.

איתן גינזבורג: אדוני השר, רציתי להעלות לפניך את כל סוגיית הלהט"ב במערכת החינוך.

איתן גינזבורג: ראשית, שאלה מאוד בסיסית.

מאיר יצחק הלוי: לא שמעתי.

מאיר יצחק הלוי: לא שמעתי.

איתן גינזבורג: כל סוגיית הקהילה הגאה במערכת החינוך.

איתן גינזבורג: יש היום ילדים ונערים רבים שיוצאים מהארון במערכת החינוך.

איתן גינזבורג: לצערי, מערכת החינוך עוד לא קבעה חוזר מנכ"ל שיאפשר לצוות החינוכי, שייתן להם כלים כיצד להתמודד עם אותם נערים ונערות שמתמודדים עם קשיים בזמן שהם יוצאים מהארון; כשהם עוברים תהליכים כאלה ואחרים.

איתן גינזבורג: לכן אני שואל, ראשית, לאור העובדה ששמענו פה לאחרונה – גם פה, לא פה, על ידי אחד מחברי הכנסת את הרצון שלו לתקצב טיפולי המרה, טיפולים נוראים, טיפולים פוגעניים.

איתן גינזבורג: הבל כזה הרבה זמן לא שמעתי.

איתן גינזבורג: נורא ואיום.

איתן גינזבורג: לאור זה, כמו ששמענו, אם לילדה שיצאה מהארון שתמהה כיצד מערכת החינוך נותנת לה גיבוי והכלה והבנה – מתי מערכת החינוך תפיץ חוזר מנכ"ל, כפי שמזמן היה צריך לקרות, בכל הנוגע להתנהגות ולהתייחסות לקהילה הגאה במערכת החינוך?

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מאיר יצחק הלוי: יקירי חבר הכנסת גינזבורג, אני אשיב לך בפעולה של עשייה דה פקטו.

מאיר יצחק הלוי: מזה תקיש את מה שצריך להקיש.

מאיר יצחק הלוי: אבל קודם כול, תיהנה מהילדים המדהימים שנמצאים כאן.

מאיר יצחק הלוי: אגיד לך שאחת הפעולות האחרונות, שביצעתי כראש עיריית אילת, זה מינוי גם יועץ וגם רכז לאוכלוסיית הלהט"בים בעיר, על ידי מימון מסודר ומאורגן.

מאיר יצחק הלוי: כמובן, עם תמיכה בלתי מסויגת באיגי, שהיא תנועה שחיה נושמת ובועטת.

מאיר יצחק הלוי: עם הרוח הזו, שביצעתי בעיריית אילת, אני גם בא למשרד החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אין ספק, אני אומר: אין ספק שצריך לעגן, למסד ולהכניס את זה לתוך תוכנית העבודה של משרד החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה בצורה שאני חושב שאין עליה – לפחות בהנהלת המשרד כפי שאני מכיר – עוררין והסתייגות.

מאיר יצחק הלוי: היה סמוך ובטוח שתמצא פרטנר מצוין לעניין הזה.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שרת התחבורה, בבקשה.

מיקי לוי: שרת התחבורה, בבקשה.

מיקי לוי: ראיתי את שרת התחבורה בתוך המליאה.

מיקי לוי: מישהו יכול לקרוא לה, בבקשה?

מיקי לוי: שרת התחבורה, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

מרב מיכאלי: בוקר טוב, אדוני.

מרב מיכאלי: בוקר טוב לילדות וילדי מועצה אזורית חוף אשקלון.

מרב מיכאלי: ברוכות וברוכים הבאים.

מרב מיכאלי: איך אתם יפות בלבן, חבל על הזמן.

מרב מיכאלי: משהו משהו.

מרב מיכאלי: מאוד מאוד הולם.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת אמסלם.

מרב מיכאלי: אה, חבר הכנסת אמסלם.

מרב מיכאלי: כן.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, פנו אליי תושבים מעמק חפר לגבי רכבת עמק חפר–מנשה.

דוד אמסלם: את שומעת?

מרב מיכאלי: שומעת.

מרב מיכאלי: בוודאי.

דוד אמסלם: יש שם באזור כ-100,000 תושבים, וכבר היה תכנון להקמת מסילה בתחנת רכבת אחיטוב, על תוואי המסילה המזרחית כחלק מתת"ל 22.

דוד אמסלם: זה נתן חזון לכל האזור.

דוד אמסלם: דרך אגב, שנים עובדים על זה.

דוד אמסלם: משרד התחבורה גם השקיע בזה בעבר המון כספים – עשרות מיליוני שקלים, אם לא יותר מכך.

דוד אמסלם: ופתאום, מהרגע שאת נכנסת למשרד, החלטת לשנות וללכת לבאקה אל-גרבייה ולעזור ליישוב הזה, או לחבר'ה הערבים, על חשבון החבר'ה היהודים שגרים באזור.

דוד אמסלם: אז אני רוצה לשאול את השאלות הבאות: 1.

דוד אמסלם: מדוע שינית את ההחלטה לאחר שהתכנון אושר?

דוד אמסלם: עשר שנים עבדו על זה, אם לא יותר, והושקעו עשרות מיליוני שקלים שהולכים לטמיון.

מרב מיכאלי: אדוני, אתה מאפשר את הנאומים האלה בשאילתה - - -

דוד אמסלם: 2.

דוד אמסלם: גם הופקעו שטחים - - -

מיקי לוי: אם את לא יודעת, אל תשיבי.

מיקי לוי: הכי פשוט.

מרב מיכאלי: - - - אני רק רוצה לדעת - - -

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אתה מפריע לי.

מיקי לוי: תיצמד רק, בבקשה, לשאילתה.

דוד אמסלם: זו השאילתה.

דוד אמסלם: אני מקריא מהשאילתה.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: אז מה, אתה עכשיו אומר לי מה להיצמד?

דוד אמסלם: או שתכתוב לי מה להגיד, אז אני אגיד.

דוד אמסלם: הושקעו עשרות מיליוני שקלים בנושא, וההחלטה שלך שינתה את הכול, ובעצם זרקה את כל הכספים לטמיון, למרות שהיו דרגים מקצועיים, דרך אגב, כשהובילו את זה, אף פעם זו לא הייתה החלטה של דרג פוליטי.

דוד אמסלם: דרך אגב, התושבים ביקשו להיפגש איתך, ואת גם לא נענית לבקשתם.

דוד אמסלם: אני רוצה רק לספר לך שבבאקה אל-גרבייה – או איפה שאת רוצה להעביר את זה – אלו קרקעות פרטיות, שזה גם דורש כל מיני הפקעות, ואלה תהליכים שייקחו הרבה מאוד שנים.

דוד אמסלם: היינו רוצים לדעת מדוע ביצעת את העוול הנורא הזה, ומי קיבל את ההחלטה ואם בכלל זה בסמכות שלך.

מרב מיכאלי: תודה.

מרב מיכאלי: תודה רבה לחבר הכנסת אמסלם.

מרב מיכאלי: אני מודה לך שאתה מעלה את הסוגיה המאוד-מאוד חשובה הזאת.

מרב מיכאלי: כל סוגיות התחבורה הציבורית, כמו שאתה יודע, הן אצלי בעדיפות עליונה.

מרב מיכאלי: מאז כניסתי למשרד, שמתי את התחבורה הציבורית בראש סדר העדיפויות.

מרב מיכאלי: למעשה ממש עשינו היפוך פירמידה: אם עד היום במשרד התחבורה קידמו בעיקר את הרכב הפרטי – את כלי הרכב הפרטיים ואת כל הדרכים שהיו אמורות לאפשר לכלי רכב פרטיים, וכמו שראינו, הדרכים האלה לא מספיקות והן הפכו מהר מאוד לפקקים.

מרב מיכאלי: כולם היום עומדות ועומדים בפקקים אי-סופיים, כי אין אלטרנטיבות של תחבורה ציבורית מספיקות.

מרב מיכאלי: ספציפית, גם אני שמחה שאתה מייצג את תושבות ותושבי עמק חפר, אזור נהדר ונפלא עם ראש מועצה נפלאה, גלית שאול, שאיתה נפגשתי גם נפגשתי, לא פעם ולא פעמיים.

מרב מיכאלי: ואני רוצה להגיד - -

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מרב מיכאלי: - - לך יותר מזה: הם אכן סובלות וסובלים ממצוקה חמורה, בגלל שנים ארוכות של הזנחה.

מרב מיכאלי: אני לא יודעת, אולי אתה מכיר את מי שהיו אחראים לזה, אבל שנים ארוכות שהאזור הוזנח גם מבחינת תחבורה ציבורית, אבל גם מבחינת כבישים.

מרב מיכאלי: הם במצוקה מאוד מאוד גדולה שם, ואנחנו עובדות ועובדים על הקלה כמיטב יכולתנו למצוקה הזאת.

מרב מיכאלי: ספציפית, בוא נתחיל מהרכבת: קודם כול, צריך להגיד שרוב יישובי עמק חפר נהנים מהרכבת ממסילת החוף הקיימת.

מרב מיכאלי: רובם המכריע, נוח להם וטוב להם להשתמש במסילה הקיימת.

מרב מיכאלי: מה שמשרד התחבורה בראשותי עושה, זה לשפר את הנגישות לתחנות הרכבת האלה, כדי שיהיה להם באמת יותר קל, יותר קצר, יותר מהר ויותר נוח להגיע לתחנות האלה.

מרב מיכאלי: אם יהיה צריך גם לחנות – לחנות, אבל בעיקר לייצר נתיבים של התחבורה הציבורית אל התחנות, כלומר קישוריות אל תחנות הרכבת.

מרב מיכאלי: בסוגריים, אגיד לך שבמסגרת ההשקעה שלנו בעמק חפר, החלטתי להאריך את הפיילוט של הדבר שקוראים לו קוויקר, שזה תחבורה גמישה.

מרב מיכאלי: הפטנט הזה שאפשר להזמין באפליקציה את התחבורה הציבורית, למקום הכי קרוב שנוח לְךָ או לָךְ.

מרב מיכאלי: למרות שהפיילוט הזה היה אמור להחליף את קווי התחבורה הסדירים בעמק חפר, החלטנו להאריך את הפיילוט להמשיך להחזיק בעמק חפר גם את קווי התחבורה הציבורית הסדירים, ובנוסף את השירות של הקוויקר.

מרב מיכאלי: המסילה המזרחית, כפי שציינת, תת"ל 22, תהיה תוואי נוסף למסילת החוף.

מרב מיכאלי: מסילה במזרח מדינת ישראל, מתחנת חדרה צפון, לפי דעתי – תכף נוודא את זה – והיא תגיע דרומה.

מרב מיכאלי: קודם כול, המסילה הזאת בעבודה מאוד מאוד אינטנסיבית, גם על ידי רכבת ישראל, וגם על ידי חברת נתיבי ישראל.

מרב מיכאלי: נעשה כל הפיתוח ונבנית המסילה.

מרב מיכאלי: צריך להגיד, תחנת רכבת אחיטוב לא בוטלה; היא לגמרי נמצאת בתכנון.

מרב מיכאלי: היא לגמרי נמצאת בתכנון, אבל מה שהוחלט – וזה בעקבות בדיקה שעשינו ומלקחי העבר – למדנו שתחנות רכבת הן הרבה יותר אפקטיביות, כשהן נמצאות במוקדים עירוניים, ולא במרחבים שיש בהם פחות ציבור.

מרב מיכאלי: בבאקה אל-גרבייה גרים וגרות 40 אלף אזרחיות ואזרחים ישראלים באופן מיידי, בעוד שבאחיטוב אנחנו מדברות על 5,000 אזרחיות ואזרחים, תושבות ותושבים בסביבה.

מרב מיכאלי: בכל מקרה, התחנה המיועדת היא במרחק שש דקות נסיעה.

מרב מיכאלי: זה לא משהו שלא ישרת את האזור, להפך, הוא מיועד.

מרב מיכאלי: זאת תחנה שקוראים לה באקה אל-גרבייה–מאור, והיא לחלוטין מיועדת לשמש גם את המרחב הזה, משום שהיא מאוד קרובה.

מרב מיכאלי: זאת אומרת, זה לנסוע שש דקות לכאן או חמש דקות לכאן.

מרב מיכאלי: המרחק הוא אותו מרחק.

מרב מיכאלי: ייתכן גם לחלוטין, שתחנת אחיטוב עצמה תיבנה בהמשך.

מרב מיכאלי: אין שום מניעה.

מרב מיכאלי: אבל מבחינת הקדימות, מבחינת סדר הפיתוח של התחנות, התחנה הזאת תפותח ותיבנה קודם לכן.

מרב מיכאלי: אני רוצה לספר לך עוד משהו על תכנון במדינת ישראל.

מרב מיכאלי: כפי שציינת, חבר הכנסת אמסלם, דברים תוכננו כבר לפני עשור, כמו שאמרת.

מרב מיכאלי: זאת שיטה שמצאתי במשרד התחבורה, ואני מודה שהיא הפתיעה אותי.

מרב מיכאלי: יש מין שיטה כזאת, שכאילו מוציאים כל מיני דברים לתכנון, ואז או מתקצבים אותם או לא מתקצבים אותם; או מתעדפים אותם או לא מתעדפים אותם.

מרב מיכאלי: למשל, אחד הדברים שאני מחפשת עכשיו מקורות תקציביים לעשות אותו, הוא כביש 65 – אולי אתה מכיר אותו.

מרב מיכאלי: כביש חשוב מאוד, שמשרת עשרות יישובים.

מרב מיכאלי: הוא גם כביש מסוכן – צריך להגיד את הדבר הזה.

מרב מיכאלי: לא זו בלבד שהוא תוכנן לפני יותר מעשור, אלא שכבר עכשיו הוא נמצא פעם שנייה בתכנון פרטני.

מרב מיכאלי: מרוב שהתכנון ההוא כבר התיישן, בזמן שהמציאות השתנתה, ואף אחד לא מצא לנכון בינתיים לסלול אותו.

מרב מיכאלי: אני נכנסתי למשרד שיש לו צורת התנהלות כזאת, והיום אני מנסה לעשות סדר.

מרב מיכאלי: קודם כול, תשמח לדעת שגם כביש 65 בתוך התוכנית האסטרטגית של החומש הקרוב, ואני מחפשת דרך להכניס אותו, כמו גם כבישים אחרים.

מרב מיכאלי: תשמח גם לדעת שתוכנית החומש של הרכבת תוקצבה על ידינו ב-46 מיליארד שקל.

מרב מיכאלי: אנחנו הולכות והולכים לפתח את הרכבת בצורה חסרת תקדים באמת, גם מבחינת מספר הקווים, גם מבחינת מספר התחנות, וגם, כמובן, הפרויקט הגדול והחשוב של החשמול, שהתחיל הרבה לפניי.

מרב מיכאלי: לצערי, הוא התקדם – עצלתיים זו מחמאה לאופן שבו הוא בעצם לא התקדם.

מרב מיכאלי: בשנתיים האחרונות חלה האצה מאוד משמעותית בפרויקט הזה, שחייב להתקדם, למרות שהוא כרוך, לצערנו, גם בפגיעה בשירות פה ושם.

מרב מיכאלי: אני עובדת מול הנהלת הרכבת על האצה נוספת, מאוד משמעותית, של פרויקט החשמול, כך שהוא יסתיים כמה שיותר מהר, ונוכל כמה שיותר מהר לעבור לרכבת לא מזהמת, נקייה, שקטה והרבה הרבה יותר שירותית לציבור.

מרב מיכאלי: לסיכום, עמק חפר הוא בלב ובראש ובסדר העדיפויות שלנו.

מרב מיכאלי: אנחנו עושות כמיטב יכולתנו לתת להם את השירות הטוב ביותר, וגם באחיטוב, בסופו של דבר, תהיה תחנה.

רות וסרמן לנדה: ברשותך, שרת התחבורה, יש לי שאלת המשך, אם אפשר.

מיקי לוי: לא, לא, לא, סליחה.

מיקי לוי: יש סדר.

מיקי לוי: זה לא נרשם, חברת הכנסת וסרמן.

רות וסרמן לנדה: אבל מגיעה לי הזכות לשאול שאלה.

מיקי לוי: אבל יש רשימה.

מיקי לוי: לא, ממש לא.

מיקי לוי: קודם כול, זכותו של חבר הכנסת אמסלם לשאלת המשך, ורק אחר כך יש שניים שתמיד נרשמים.

מיקי לוי: ברשותך, השרה, אחרי שתהיה שאלת ההמשך, אנחנו נעצור.

דוד אמסלם: גברתי השרה, אני עוסק בתשתיות כבר למעלה מ-25 שנה, מכיר הכול.

דוד אמסלם: אני שמח שמרגע שבאת התחילו להתפתח במדינת ישראל תשתית.

דוד אמסלם: אני רק רוצה לספר לך סוד קטן, שלתכנן אותן זה לוקח בדרך כלל בין עשר ל-15 שנים, כולל תהליכי הפקעה מורכבים וכו'.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאתה רוצה להוציא את זה, בדרך אתה עושה רה-תכנון.

דוד אמסלם: אתה עושה שיפור של התכנון, ולכן, אני שמח שלקחת לעצמך את הקרדיט על כל תשתית שמבוצעת היום במדינת ישראל.

דוד אמסלם: דרך אגב, תשתית שמישהו ייצר אותה לפחות לפני עשר שנים.

דוד אמסלם: אז אני מודה לך, על זה שאת מחליטה היום, עושים מחר, הכול בסדר.

דוד אמסלם: לשאלתי לא קיבלתי תשובה, מעבר לזה שאת אוהבת בליבך את תושבי עמק חפר.

דוד אמסלם: לתושבי עמק חפר כבר תוכננה שם מסילה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם לא הייתה צריכה לעבור שם מסילה, גם לא היה תכנון למסילה.

דוד אמסלם: גם הושקעו כספים בסלילת המסילה.

דוד אמסלם: ומה שאת אומרת לי, הוא שאת מעדיפה שהם ייסעו לבאקה אל-גרבייה – שבע, שמונה, עשר דקות, במקום שבאקה אל-גרבייה ייסעו אליהם.

דוד אמסלם: אז אני מריח מכאן, והם, התחושה שלהם, היא שהשיקול שלך הוא שיקול פוליטי פר-אקסלנס: בערבים אנחנו משקיעים; ביהודים אין צורך, לא מצביעים לנו.

מרב מיכאלי: קודם כול, אני רוצה להגיד לך שההחלטה הייתה החלטה של גורמי המקצוע.

מרב מיכאלי: וחוץ מזה, אני מאוד מאוד מודה לך על השאילתה.

מרב מיכאלי: כאמור, עמק חפר מטופלת ותטופל על הצד הטוב ביותר.

מיקי לוי: עזבי את הטלפון.

מיקי לוי: סיימת את התשובה?

מרב מיכאלי: אתה ביקשת שהיא תהיה משפט.

מיקי לוי: כן, נכון.

מיקי לוי: אם תהיה תוספת, אז אחר כך.

מרב מיכאלי: בסדר.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת אמסלם, פשוט יכול להיות שתהיה לי תוספת לשאילתה, ואז, באדיבות היושב-ראש, הוא יאפשר לי לענות לך תשובה נוספת.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, מה עם המטרו?

מיקי לוי: ברשות חברי הכנסת, נעשה הפסקה קטנטנה בשאילתות.

מיקי לוי: אני מבקש שקט במליאה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לתפוס את המקומות.

מיקי לוי: בבקשה, לשבת.

מיקי לוי: בתאי המפלגות שקט בבקשה.

מיקי לוי: בתאי המפלגות שקט בבקשה.

מיקי לוי: אודה לחברי הכנסת אם יתפסו את המקומות שלהם.

מיקי לוי: תודה רבה לכולם.

מיקי לוי: יושבת-ראש בית הנבחרים של ארצות הברית גב' ננסי פלוסי, ומר פול פלוסי, חברי הקונגרס, כל חברי המשלחת האורחת הנכבדה מארצות הברית, ברוכים הבאים.

מיקי לוי: שרים וחברי הכנסת, שגרירים, מזכירת הכנסת מלר-הורוביץ, מנכ"ל הכנסת סגל, תלמידי כיתות א' מבית הספר חופים בקיבוץ יד מרדכי, אורחים יקרים, אני שמח לארח בכנסת את יושבת-ראש בית הנבחרים של ארצות הברית ננסי פלוסי ואת המשלחת המכובדת של חברי הקונגרס בביקור שמסמל את הברית המיוחדת בין שתי האומות שלנו.

מיקי לוי: Madam Speaker and respected friends from Congress: we are proud to host you in Jerusalem and the Knesset – the heart of the Israeli democracy.

מיקי לוי: הברית בין ישראל לארצות הברית מבוססת בראש ובראשונה על ערכים דמוקרטיים-ליברליים משותפים; ערכים שמכילים סובלנות ואת כבוד האדם, לצד מאבק בלתי מתפשר באנטישמיות ובגזענות על כל צורותיה.

מיקי לוי: ידידתי הגברת פלוסי, שתי האומות שלנו מתמודדות גם עם האתגרים שמוצבים במאה ה-21 לדמוקרטיה הליברלית ולערכים המשותפים שלנו.

מיקי לוי: בשנים האחרונות אנו עומדים מול תומכי תיאוריות קונספירציה ומפיצי ידיעות כזב, הקוראים תיגר על האמת, על מוסדות המדינה, על הליכים דמוקרטיים ועל כל מה שמהווה בסיס משותף המאפשר לחברה להתנהל באופן המסודר שהכרנו.

מיקי לוי: כשאין אמת אחת וכשאין בסיס משותף של הסכמה שעליו מנהלים את הדיון, אנו נותרים ללא ויכוח דמוקרטי, אמיתי ופורה; שימוש באלימות ככלי פוליטי – סכנה ממשית לדמוקרטיה.

מיקי לוי: כשהאמת הופכת לאלטרנטיבה אחת מיני רבות, אנו נותרים עם בריונים שטופי מוח המנסים להסתער על מוסדות המדינה בכוח, כשהם בטוחים עד עמקי נשמתם שהם מצילי האומה.

מיקי לוי: ראינו ביחד איתכם, בזעזוע, את המראות הקשים של המונים המסתערים על הקפיטול באלימות.

מיקי לוי: זוהי נורה אדומה לכל הדמוקרטיות הליברליות בעולם, לסכנה הממשית שיש להפצת ידיעות כזב ותיאוריות קונספירציה.

מיקי לוי: כי אם זה קרה בארצות הברית, זה יכול לקרות בכל מקום.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, כנסת ישראל עומדת איתכם בהגנה על הדמוקרטיה ועל הערכים הליברליים היקרים ללב כולנו.

מיקי לוי: אנו גאים בעמידתנו המשותפת איתכם ומזמינים חברי קונגרס נוספים למשכן הדמוקרטיה שלנו לדיון, לוויכוח, להחלפת דעות ולעבודה משותפת עבור שני העמים.

מיקי לוי: גברתי היושבת-ראש, מאבקנו לחיים של שלום וביטחון במדינת ישראל רחוק מסיומו.

מיקי לוי: זהו מאבק שלא בחרנו לנו, אלא נכפה עלינו בתוקפנות חסרת תקדים כלפי העם היהודי ומדינת ישראל – מדינה שמיום היווסדה חרתה על דגלה את החתירה לשלום והושיטה ענף של זית לכל עמי העולם.

מיקי לוי: לצערנו, גם ברגעים אלו יש המתכננים, ופועלים לתקיפתנו ולהשמדתנו.

מיקי לוי: פעולותיה של איראן לפיתוח יכולות גרעיניות מטרידה את מנוחתו של כל אזרח ותושב בישראל.

מיקי לוי: איראן היא מדינת טרור שכל מעשיה נועדו לזרוע הרס וחורבן בכל פינה שבה היא פועלת בעולם.

מיקי לוי: תמיכתה האיתנה של ארצות הברית בביטחון ישראל לאורך כל ההיסטוריה זכורה לנו גם היום.

מיקי לוי: כולנו כאן בכנסת ישראל במסר אחיד שאסור לאפשר לאיראן לפתח יכולות גרעיניות.

מיקי לוי: לצערי, בנוסף לאיום האיראני, גם בשנה האחרונה חווינו התקפות טרור של מטחי רקטות שנורו למרכזי אוכלוסייה בישראל, ללא הבחנה, על ידי ארגוני הטרור ברצועת עזה.

מיקי לוי: לכבוד ביקורכם המכובד הזמנתי היום לכנסת תלמידי כיתה א' מיישובי עוטף עזה, שמצטרפים אלינו כאן, היום, במליאה.

מיקי לוי: ברוכים הבאים.

מיקי לוי: (מחיאות כפיים) בזמן שהצופרים הושמעו יומם וליל במרכזי ערי ישראל, ובפרט בדרום המדינה, ילדים אלה, ביחד עם משפחותיהם, רצו פעם אחר פעם למקלטים ולחדרי הביטחון כדי להגן על חייהם.

מיקי לוי: זיכרונות מתוקים של ילדות במגרשי המשחקים הוחלפו לעד בזיכרונות של אימה ופחד.

מיקי לוי: במהלך מבצע שומר החומות ירו ארגוני הטרור בעזה 4,360 רקטות ופצצות מרגמה.

מיקי לוי: כ-12 אזרחים וחייל אחד נרצחו ושילמו בחייהם, ובהם ניצולת שואה בת 91 וילד בן חמש – צעיר רק בשנה אחת מהילדים שאיתנו כאן היום.

מיקי לוי: הסיבה העיקרית שלא נרצחו עוד אזרחים בישראל במבצע האחרון בעזה נעוצה במערכת כיפת ברזל.

מיקי לוי: בזכות מערכת הגנתית זו, הילדים האמיצים שהצטרפו אלינו היום נמצאים איתנו כאן היום.

מיקי לוי: מערכת הגנתית זו היא פרי של שיתוף הפעולה בין ישראל לארצות הברית, וגם היא ממחישה את החשיבות של הקשר בין שתי המדינות.

מיקי לוי: כיפת ברזל מגינה על גופם ונפשם של אזרחי ישראל.

מיקי לוי: היא הצילה ומצילה את חייהם של הילדים שיושבים איתנו כאן ומאפשרת לתושבי דרום ישראל לקיים שגרת חיים מינימלית.

מיקי לוי: גבירתי היושבת-ראש, ביום הזה, אני רוצה להודות לך, בשם הילדים שיושבים כאן, בשם תושבי הדרום ובשמם של כל אזרחי מדינת ישראל כולה, על חבילת הסיוע שאישר בית הנבחרים בהנהגתך, לטובת הצטיידות של מדינת ישראל במיירטים של כיפת ברזל.

מיקי לוי: (מחיאות כפיים) בחרתם לתמוך בזכותה של מדינת ישראל להגן על עצמה מפני טרור; בחרתם לעמוד לצידה של הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון; בחרתם לעזור למדינת ישראל להציל חיים של אזרחים ושל כל ילדה וילד שנמצאים כאן באולם המליאה של הכנסת.

מיקי לוי: גבירתי היושבת-ראש ננסי פלוסי, בשמי ובשם כנסת ישראל אני רוצה להודות לך על הידידות העמוקה שהפגנת כלפי מדינת ישראל לאורך שנותייך הרבות בשירות הציבורי, ובראשן בתפקידך כיושבת-ראש בית הנבחרים.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: (מחיאות כפיים) תודה רבה לך וברוכה הבאה לירושלים, בירתו של העם היהודי.

מיקי לוי: ברוכה תהיי.

מיקי לוי: תודה רבה לכם.

מיקי לוי: (מחיאות כפיים)

מיקי לוי: << שאילתה >> 99.

מיקי לוי: ביטול הקמת תחנת הרכבת עמק חפר–מנשה << שאילתה >>

מרב מיכאלי: ממשיכות?

מיקי לוי: שאלת המשך, שאלה נוספת.

מרב מיכאלי: רגע, רגע.

מרב מיכאלי: קודם, יש לי את המשך התשובה.

מיקי לוי: שרת התחבורה מתכבדת לעלות.

מיקי לוי: שרת התחבורה מבקשת להמשיך בתשובתה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, שרת התחבורה מבקשת להמשיך להשיב לך.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת אמסלם, הלכתי לוודא, ואכן, כמו שאמרתי לך, ההחלטה על בניית התחנה בבאקה קודם היא החלטה שהתקבלה אצל גורמי המקצוע, אבל היא התקבלה בתקופתה של קודמתי בתפקיד, השרה מירי רגב, השרה לשעבר מירי רגב.

מרב מיכאלי: אני שמחה לתת את הקרדיט, כמו שציינת בצדק, על דברים שהתקיימו וקרו בתקופתם של אחרים, ואני גם שמחה לעמוד מאחורי ההחלטה הזאת.

מרב מיכאלי: אני חושבת שזו החלטה נכונה, החלטה מקצועית, ראויה ונקייה, שהתקבלה, כאמור, בתקופתה של השרה רגב, ואני בחרתי להשאיר אותה על כנה ולהמשיך במתווה הזה ולפתח בהמשך את תחנת אחיטוב.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת וסרמן – שאלה נוספת, בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת וסרמן, שאלה נוספת.

רות וסרמן לנדה: שרת התחבורה, כמי שעוקבת אחר הנושא של רכבת באחיטוב, חשוב לי לחדד את השאלה ובעצם לשאול: כבר חודשים ארוכים אני עובדת מול התושבים באזור עמק חפר.

רות וסרמן לנדה: אמרת שיש שם כ-5,000 תושבים שזקוקים לתחבורה הציבורית הזאת - - -

מרב מיכאלי: לא, את זה לא אני אמרתי.

רות וסרמן לנדה: אנחנו מעריכים את זה בכ-100,000, כי למעשה מדובר על הרבה מאוד יישובים באזור כפרי שאין בו כלל חלופות של תחבורה ציבורית.

רות וסרמן לנדה: מה שקורה זה שחבר'ה צעירים יוצאים בלילה, במקום שהוא מאוד-מאוד קרוב לגדר, ונאלצים לקחת טרמפים, משום שפשוט אין שום חלופה, לחלוטין, של תחבורה ציבורית.

רות וסרמן לנדה: זאת נקודה אחת.

רות וסרמן לנדה: הנקודה השנייה: איך אפשר לדבר על מסילה מרכזית, כשהמסילה המרכזית הזאת – למעשה מדובר במשהו שיהיה מוכן, במקרה הכי אופטימי, בעוד עשר שנים.

רות וסרמן לנדה: אנחנו מדברים על תחנת אחיטוב, שמתכננים אותה, הפקיעו אדמות מתושבים וכיוצא בזה, כבר למעלה מעשר שנים, וגורמי המקצוע גם דירגו אותה במקום הרביעי מבחינת המקום הנכון מכל הקריטריונים - -

מיקי לוי: מה השאלה?

רות וסרמן לנדה: - - כדי שתהיה שם תחנה.

רות וסרמן לנדה: השאלה היא: לאור העובדה שכן תהיה שם תחנה, תחנת הובלה – שזו החלטה מקצועית של משרד התחבורה – מדובר בלא עוד הרבה כסף כדי להפוך אותה גם לתחנה.

רות וסרמן לנדה: ושוב, אחרי שהופקעו אדמות, ואנשים נותרו ללא מענה תחבורתי.

מיקי לוי: תודה.

רות וסרמן לנדה: אני שואלת ממש מדם ליבי, ובשם כ-100,000 תושבים, איך אפשר לתת מענה, כי אני לא מצליחה לקבל מענה ממשרד התחבורה.

רות וסרמן לנדה: תודה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, אני מבקש: קצר, קולע, עם כל הכבוד.

מיקי לוי: תודה.

מרב מיכאלי: חברת הכנסת לנדה, קודם כול, תודה גם לך שאת כל כך עוסקת בנושא הזה וזה כל כך בדם ליבך, כמו שאת אומרת.

מרב מיכאלי: אני בטוחה שהתושבות והתושבים מעריכים את זה מאוד, ובוודאי גם אני.

מרב מיכאלי: ציינתי את 5,000 התושבות והתושבים בטווח המיידי, הסמוך למקום שבו מיועדת התחנה להיות.

מרב מיכאלי: בוודאי שמבחינתי כל אזרחיות ואזרחי ישראל הם קהל היעד של התחבורה הציבורית – מבחינתי בשאיפה – ובוודאי שאני מעדיפה שכמה שיותר מהם באמת ישתמשו בתחבורה הציבורית, ואני פועלת לכך שתהיה תחבורה ציבורית שתוכל לתת מענה לכל הציבור הזה בעמק חפר ובכל מקום אחר בארץ.

מרב מיכאלי: לעניין החלופות, אני חייבת לומר שלכן ציינתי שקיבלתי החלטה להשאיר בעמק חפר, בנוסף לקווים הסדירים, גם את הקוויקר, שבוודאי יכול לשמש בשביל להגיע למקום שבו יש תחנת רכבת.

מרב מיכאלי: בכל מקרה, הרי ייקח זמן לבנות את המסילה המזרחית.

מרב מיכאלי: לוקח זמן לבנות, לא משנה אם התחנה באחיטוב תהיה בשלב הראשון או בשלב השני.

מרב מיכאלי: הפתרונות שאנחנו צריכות וצריכים למצוא כאן ועכשיו – עליהם אנחנו עובדות במקביל בלי קשר.

מרב מיכאלי: בכל מקרה, אנחנו מדברות על תחנה שייקח כמה שנים לבנות אותה.

מרב מיכאלי: ובכל מקרה, אני לא חושבת שאת לא מקבלת תשובה ממשרד התחבורה.

מרב מיכאלי: אולי התשובה לא מקובלת על חברת הכנסת, או לא התשובה שהיית רוצה לשמוע, אבל התשובה היא תשובה מושכלת.

מרב מיכאלי: וכאמור, כמו שעניתי לחבר הכנסת אמסלם, ההחלטה על הקמת תחנת הרכבת בבאקה, במרחק מאוד-מאוד קרוב, שמשרת לחלוטין את תושבות ותושבי עמק חפר, היא החלטה שהתקבלה על ידי גורמי המקצוע בתקופת השרה רגב.

מרב מיכאלי: אני השארתי את ההחלטה הזאת על כנה, כי אני סבורה שהיא ההחלטה הנכונה.

מרב מיכאלי: כך או כך אנחנו נמשיך ונחפש פתרונות לתושבות ותושבי עמק חפר, כולל קידום תחנת אחיטוב בעתיד.

מרב מיכאלי: דומני, אדוני, שסיכמנו את הנושא הזה מכל צדדיו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, גברתי.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, פורסם שצפויה להיות עלייה דרמטית במחיר התחבורה הציבורית בערי הפריפריה, גם גיאוגרפית וגם חברתית, כגון טבריה, אופקים, קריית גת, רמלה, עפולה, מודיעין עילית, ביתר ואלעד, בתחבור הציבורית, וגם ביטול ההנחה לאזרח ותיק.

אורי מקלב: זה דבר אחד.

אורי מקלב: הדבר השני, בנוסף, הכרמלית בחיפה אמורה להתחיל לפעול בעוד כחודש.

אורי מקלב: האם יש כוונה להפעיל את הרכבלית גם בשבת, כשהצורך ממש לא ברור, במיוחד שגם האוניברסיטה וגם הטכניון, שהם המקומות המרכזיים שהרכבלית אמורה להביא אליהם את הנוסעים, לא פועלים בשבת.

אורי מקלב: גם השכונות, שכונה כמו נווה שאנן – יש שם ציבור גדול מאוד שהוא שומר שבת, ולכן הרכבלית בוודאי תפגע ברגשות שלהם בצורה דרמטית.

אורי מקלב: גם החוק לא מאפשר למשרד התחבורה לפתוח תחבורה ציבורית בשבת, אלא בקווים שהם קבעו בחיפה, חריג בחיפה, אבל רק קווים של שירות ציבורי שפעלו לפני 1991.

אורי מקלב: כמובן שהרכבלית שאמורה להיפתח רק בעוד חודש לא עומדת בקריטריונים.

אורי מקלב: האם באמת זו הכוונה, לאור הנסיבות שמניתי אותן?

אורי מקלב: תודה.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת מקלב, קודם כול, אכן מדובר ברכבלית.

מרב מיכאלי: לא בכרמלית, אלא ברכבלית.

מרב מיכאלי: הכרמלית אכן לא פועלת בשבת כחלק מהסטטוס קוו בעיר חיפה, אבל הסטטוס קוו הוא שיש תחבורה ציבורית בשבת.

מרב מיכאלי: הרכבלית היא כלי תחבורה חדש שייפתח, כפי שציינת, בעוד כחודש.

מרב מיכאלי: הוא כלי תחבורה שהושקעו בו כ-350 מיליון שקלים, והוא לא מיועד רק להביא סטודנטיות וסטודנטים לטכניון ולאוניברסיטה – זה בפירוש יהיה שימוש מצוין ומשמעותי – אלא הוא גם מאפשר תיירות בעצם, הוא מאפשר להגיע מהעיר התחתית למעלה, לכרמל, ולכן אין שום סיבה שכלי התחבורה הזה לא יפעל כמו שפועלת תחבורה ציבורית בחיפה בשבת.

מרב מיכאלי: לעניין פגיעה ברגשות, אנחנו בהחלט יכולות ויכולים להיכנס לדיון הזה.

מרב מיכאלי: אפשר לדבר על פגיעה ברגשות של יהודיות ויהודים שמעוניינות להתפלל בכותל לפי אמונתן ונמנע מהן; אפשר לדבר על פגיעה ברגשות של נשים שנמנע מהן - -

שלמה קרעי: - - - לעשות פרובוקציה בכותל.

מרב מיכאלי: - - להתחתן כמו שהן מאמינות, בצורה שוויונית במדינת ישראל - -

שלמה קרעי: - - - לנסות לקעקע את יסודות היהדות - - -

מרב מיכאלי: - - שלא לדבר על רגשות של ילדות וילדים שנולדו חס וחלילה במסגרת של חוסר יכולת להתגרש, לנשים מסורבות גט.

מרב מיכאלי: כלומר, אני אישית חושבת שזכויות אדם אמיתיות, כגון חופש תנועה וחירות אישית במעמד האישי וכו', הן יותר חשובות מרגשות – אגב גם מרגשות שלי, כן?

שלמה קרעי: יותר חשובות מהמדינה היהודית.

מרב מיכאלי: זה לא רגשות.

מרב מיכאלי: אני לא מבחינה בין רגשות של אלה לרגשות של אלה.

שלמה קרעי: הרי מה זו מדינה יהודית בשבילך, גברתי השרה?

מרב מיכאלי: אני מבחינה בין רגשות לבין זכויות.

שלמה קרעי: תספרי לנו פעם אחת מה זו מדינה יהודית בשבילך.

מרב מיכאלי: וכך או כך, כמו שנאמר, אנחנו פשוט משאירות ומשאירים את הסטטוס קוו על כנו.

שלמה קרעי: משאירות ומשאירים.

מרב מיכאלי: לעניין התעריפים – דברים שפורסמו - - -

משה גפני: למה - - -

מרב מיכאלי: לעניין התעריפים - - -

משה גפני: לקחנו שטח של הערבים.

משה גפני: למה אנחנו בארץ ישראל - - -

מרב מיכאלי: לעניין התעריפים, מה שפורסם הוא קודם כול לא נכון.

מרב מיכאלי: לא תהיה שום פגיעה, שום פגיעה – ואני אומרת את זה בצורה הכי חדה שאפשר לומר – לא תהיה שום פגיעה באוכלוסייה של האזרחיות והאזרחים הוותיקים בתעריפים בתחבורה הציבורית, בשום מצב.

מרב מיכאלי: להפך, אנחנו מחפשות – וזה באופן כללי צריך להגיד – משרד התחבורה ומשרד האוצר, אנחנו עובדות ועובדים ביחד עכשיו על רפורמה בשימוש בתחבורה הציבורית, שחלקה יבוא לידי ביטוי גם ברפורמה בתעריפים.

מרב מיכאלי: צריך לומר, אדוני היה סגן שר התחבורה, והוא ודאי מודע לעובדה שהיום יש מאות תעריפים שונים בתחבורה הציבורית - -

שלמה קרעי: למה את לא אומרת - - -

מרב מיכאלי: - - באופן לא עקבי, לא רציונלי, שלא מוסדר בשום צורה.

מרב מיכאלי: אי-אפשר לדעת – היום באמת, כנוסעת את לא יכולה לדעת כמה יעלה לך להגיע ממקום למקום, כי זה תלוי בכל כך הרבה משתנים, שבאמת אין בהם שום עקביות.

מרב מיכאלי: אלה דברים שרירותיים - -

אורי מקלב: - - -

מרב מיכאלי: - - או שנעשו משיקולים פוליטיים כאלה ואחרים לאורך השנים.

שלמה קרעי: משתנים - - -

מרב מיכאלי: ולכן, הרעיון הוא להפוך את התעריפים לנגישים יותר, לכאלה שיתמרצו שימוש בתחבורה הציבורית, והמאמץ הוא לעשות רפורמה כזאת שבסופו של דבר תוזיל את השימוש בתחבורה הציבורית - -

אורי מקלב: אפשר להוריד - - -

מרב מיכאלי: - - ותהפוך אותה ליותר נגישה ויותר בשימוש.

מרב מיכאלי: אנחנו בימים אלה ממש יושבות ויושבים על המדוכה, וברגע שנחליט על הפורמט, על המודל הנכון באמת לטובת כל הציבור, אז אנחנו נחשוף אותו בשמחה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: אבל כך או כך, רק לחזור ולהדגיש: בוודאי שבשום מצב ובשום אופן לא תהיה פגיעה באוכלוסייה הוותיקה במדינת ישראל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, השאילתה הבאה: תחנה בבית לוינשטיין.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, השאילתה שלי היא לגבי תחנת מטרו לבית לוינשטיין.

עופר כסיף: בתי חולים הם נקודות עניין בתוכנית המטרו, ולרובם ככולם תחנת מטרו קרובה.

עופר כסיף: מדובר בצומת מרכזי בעיר, ובו שני בתי אבות וסניף יד שרה הגדול בשרון.

עופר כסיף: ברצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: מדוע תחנת המטרו הקרובה ביותר תהיה רחוקה 1,200 מטר?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: מהו הפתרון המוצע לנכים?

עופר כסיף: תודה.

מרב מיכאלי: תודה גם לך, חבר הכנסת כסיף, שאתה מעלה את הנקודה המאוד-מאוד חשובה הזאת.

מרב מיכאלי: קודם כול, אני רוצה להגיד שנגישות היא דבר שהמשרד בראשותי משקיע בו מאמצים מאוד גדולים.

מרב מיכאלי: לצערי, היום לא כל האוטובוסים במדינת ישראל מונגשים עדיין, ואנחנו עושות ועושים היום פיילוט באוטובוסים בין-עירוניים מונגשים עם מודלים שונים בשביל לראות מה המודל הטוב ביותר שיהיה הכי נוח והכי יעיל והכי באמת נגיש למי שזקוקות וזקוקים לתחבורה ציבורית מונגשת.

מרב מיכאלי: אני רוצה גם להודות בהקשר הזה לחברת הכנסת שירלי פינטו, שהיא שותפה לדבר הזה, הביאה גם סכום מסוים בהסכמים הקואליציוניים לעניין הזה וגם באמת שותפה לעבודה על הדבר של הנגשה.

מרב מיכאלי: כל פרויקט המטרו, כמו שאתה יודע, הוא בהתהוות, הוא בעבודה.

מרב מיכאלי: התכנון איננו סופי, קודם כול צריך להגיד את הדבר הזה.

מרב מיכאלי: התכנון פתוח עדיין, מונח על השולחן בוועדת התשתיות הלאומיות.

מרב מיכאלי: ספציפית מה שאתה מדבר עליו, התחנה שאתה מדבר עליה, באמת הוגשו הרבה מאוד התנגדויות בעניינה, והדברים כרגע נמצאים בעבודה שמנוהלת על ידי חוקרת שמונתה על ידי המדינה, גברת תלמה דוכן, שחוקרת את כל ההתנגדויות וגם את כל האלטרנטיבות, ככה שבפירוש יכול להיות שיהיו שינויים.

מרב מיכאלי: יש לגמרי מצב שיימצא תוואי נכון יותר או פתרונות יותר נכונים.

מרב מיכאלי: כך או כך, אני רוצה להגיד לך שמשרד התחבורה מחויב לכך שלא משנה - - -

קריאה: - - -

מרב מיכאלי: רגע, אני רוצה להגיד עוד מילה קודם.

מרב מיכאלי: תכנון המטרו נשען על העיקרון שבא באמת להפוך את התחבורה הציבורית להיות רשת כזאת שאתה תוכל להגיע למקום מסוים עם המטרו ומשם מייד להתחבר או לרכבת כבדה או לרכבת קלה או לקווי אוטובוס או לתחבורה ציבורית נגישה או למוניות שירות או איזשהו כלי נוסף, בשביל שבאמת בכל מקום תוכל להתחבר למשהו שיביא אותך למחוז חפצך.

אופיר כץ: כן, אבל מי שקשה לו ללכת - - - עדיף להקל עליו - - -

מרב מיכאלי: ההתחייבות שלנו בכל מקרה – מה שלא יהיה, כשתתקבל החלטה סופית, וזה דבר שמן הסתם עוד ייקח זמן – בכל מקרה, משרד התחבורה מחויב לייצר שאטלים ייעודיים מהתחנה הרלוונטית של המטרו למקומות, לבתי החולים או לבתי האבות הרלוונטיים - -

אופיר כץ: למה לטרטר את החולים?

אופיר כץ: למה לא הפוך?

מרב מיכאלי: - - שיהיו סמוכים לתחנה הזאת.

אופיר כץ: השרה, אבל למה לא הפוך?

אופיר כץ: למה לטרטר אותם?

מרב מיכאלי: כמו שאמרתי - - -

אופיר כץ: - - - תחנת מטרו שהיא תעצור בבית לוינשטיין ומשם עוד תחנות רשת.

מרב מיכאלי: חד-משמעית, אני בטוחה שגם הדבר הזה נלקח בחשבון.

מרב מיכאלי: שוב אני אגיד, היום תכנון המטרו הוא עדיין בעבודה.

מרב מיכאלי: לשמחתנו – ותודה לחברת הכנסת יוליה מלינובסקי שעומדת בראש ועדת התשתיות, שאתמול סיימה את העבודה בוועדה על חוק המטרו והעבירה אותו קריאה שנייה ושלישית בוועדה, זאת התקדמות משמעותית – עוד מעט תוקם רשות המטרו, שהיא תעסוק באופן פעיל באמת בקידום התכנון, אבל התכנון עדיין פתוח, וכמו שיש השיקול הזה, שהוא ללא ספק שיקול מאוד מאוד חשוב, ישנם שיקולים אחרים, הן טופוגרפיים והן של ייעול המערכת של התחבורה הציבורית.

מרב מיכאלי: אני בטוחה שכל הדברים האלה יילקחו בחשבון, אבל אני אומרת שלא חשוב איפה בסופו של דבר תהיה התחנה, אנחנו, משרד התחבורה, מתחייבות ומתחייבים לייצר שאטלים מונגשים ייעודיים למקומות הסיעודיים או הטיפוליים - -

אופיר כץ: - - -

מרב מיכאלי: - - שיהיו ברדיוס של התחנה הזאת.

אופיר כץ: זה משנה את כל אורח החיים שלהם.

מיקי לוי: שאלת המשך.

מיקי לוי: אחרי שאלת ההמשך – חברת הכנסת שטרית, שאלה נוספת.

קטי קטרין שטרית: זה באותו עניין.

עופר כסיף: אז קטי קודם או אני?

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: אתה, שאלת המשך.

מרב מיכאלי: יש לך זכות בתקנון, חבר הכנסת כסיף.

מרב מיכאלי: אמרתי שיש לך זכות ראשונים בתקנון.

עופר כסיף: וואו, אני לא רגיל לזכות ראשונים.

עופר כסיף: תודה, איזה יופי.

עופר כסיף: תודה, גברתי השרה, על התשובה.

עופר כסיף: בפרוטוקול של דיון שנערך בוות"ל, בוועדה לתשתיות לאומיות ביולי 2021, הצהיר ניר ספיר מנת"ע, נתיבי תחבורה עירוניים, את הדבר הבא – אני מצטט בקצרה – יש שאלה, אני לא נואם, אבל הוא אמר כך: חשוב להגיד, יש פה גם תוכנית שרכבת ישראל מקדמת, חברת בת שלה, גם למסחר, פשוט להקים פה שני מגדלים בגובה 22 קומות עם חניון תת-קרקעי.

עופר כסיף: סוף ציטוט.

עופר כסיף: ניכר שהסיבה העיקרית – לפי הפרוטוקול, אני לא מייחס לך או למישהו שום דבר מעבר למה שנאמר – לפי הפרוטוקול, ניכר שהסיבה העיקרית למיקום התחנה רחוק מבית לוינשטיין היא האפשרות להקים בו מגדלים.

עופר כסיף: ואני תוהה ושואל, האם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית הישראלית מעדיפה נדל"ן ויזמים פרטיים על פני הנכים?

עופר כסיף: תודה.

אופיר כץ: אני לא מאמין שמפלגת העבודה תעדיף מרכז מסחרי על פני הנכים.

מרב מיכאלי: אתה רוצה קודם את השאלה הנוספת של חברת הכנסת שטרית או - - -

קטי קטרין שטרית: אני מעדיפה, כן.

מיקי לוי: באותו נושא, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אני מעדיפה, כי זה באותו נושא.

קטי קטרין שטרית: גברתי השרה, גורמי המקצוע הם חשובים מאוד, אבל מי שמתווה מדיניות זה הממשלה, ואת עומדת בממשלה הזו.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה לומר לך, מחדליה של נת"ע מובילים את הקטסטרופה הבאה במדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: המתווה של המטרו היה אמור להיות לאורך רחוב אחוזה.

קטי קטרין שטרית: מה שכרגע נת"ע מתכוונים לעשות, כנראה בגלל המגדלים, זה לחצות את קו המטרו באמצע שכונה שנקראת שכונת 2005, שכונת הפרחים, מה שאומר חפירות, הריסות של בתים.

קטי קטרין שטרית: מה שאנחנו נקבל זה את כפר שלם מספר 2, עם בעיות שיגררו את הפרויקט הזה שנים רבות.

קטי קטרין שטרית: ואפשר לפתור את הבעיה של חברי, חבר הכנסת עופר כסיף, לגבי התחנה בלוינשטיין.

קטי קטרין שטרית: במקור הנתיב של המטרו היה אמור לעבור – המתווה היה אמור לעבור ברחוב אחוזה, לחצות, להגיע לבית לוינשטיין, ומשם לרכבת הכבדה, לתחנה.

קטי קטרין שטרית: את יכולה למנוע את זה, זה ביד שלך.

קטי קטרין שטרית: זה הרבה יותר זול, זה הרבה יותר טוב, ושכונה שלמה לא תתפרק.

קטי קטרין שטרית: מדובר בשכונה שלמה, עם אלפי דיירים שעומדים למצוא את עצמם מחוץ לבתים שלהם.

מיקי לוי: תודה.

מרב מיכאלי: תודה רבה לך, חברת הכנסת קטי שטרית.

מרב מיכאלי: קודם כול, אני מאוד מאוד שמחה לשמוע שחבר הכנסת עופר כסיף הוא חברך.

מרב מיכאלי: זה הדבר הכי משמח ששמעתי הבוקר.

קטי קטרין שטרית: זה מתוך נימוס.

עופר כסיף: מה?

עופר כסיף: זה לא מה שאמרת לי בפרסה.

מיקי לוי: מותר להיות חברים גם עם דעות פוליטיות שונות.

מרב מיכאלי: אדרבה, ולכן זה מה שאמרתי.

מרב מיכאלי: אדרבה ואדרבה, אני שמחה על כך.

מרב מיכאלי: אני לא מופתעת.

מרב מיכאלי: אני רק שמחה.

קטי קטרין שטרית: אמרתי לו, אם הוא יעשה שינוי קטנטן, קטנטן, בראש, אנחנו נקבל אותו גם לליכוד.

עופר כסיף: רק להסביר מה זה קטנטן - - -

מרב מיכאלי: יש אמירה על הנכונות של אדם להיות חבר במועדון שמוכן לקבל אותו.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה, השרה.

מיקי לוי: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: במקרה שלו, טיפולי המרה יכולים להיות חיוביים.

עופר כסיף: גברתי השרה, אני מרקסיסט, אבל לא של גראוצ'ו.

מרב מיכאלי: לא שמעתי.

עופר כסיף: ציטטת את גראוצ'ו מרקס, אז אני אומר: אני מרקסיסט של קרל, לא של גראוצ'ו.

עופר כסיף: לא לבלבל, בבקשה.

מרב מיכאלי: חברת הכנסת קטי שטרית, השינוי בתוואי המיועד של המטרו ברעננה, שציינת שנעשה, אכן נעשה בשנת 2019, לבקשת ראש עיריית רעננה, ואני לא יודעת - - -

קטי קטרין שטרית: - - -

מרב מיכאלי: אבל – סליחה, גברתי, אנא ממך.

מרב מיכאלי: בואי, אני עונה לך.

מרב מיכאלי: הוא נעשה ב-2019 לבקשת ראש עיריית רעננה, אבל בעיקר הוא נעשה בשנת 2019.

מרב מיכאלי: מי היה שר התחבורה בשנת 2019?

קטי קטרין שטרית: מה זה משנה עכשיו?

מרב מיכאלי: בואי נחשוב, בואי נחשוב.

קטי קטרין שטרית: אבל מה זה משנה, השרה?

קטי קטרין שטרית: מה זה משנה?

מרב מיכאלי: בואי ניזכר שנייה מי היה בזמן שעשו את השינוי הזה בתוואי – לא אני.

אופיר כץ: את מעדיפה מרכזים מסחריים על פני נכים.

אופיר כץ: אני אומר את זה - - -

מרב מיכאלי: לא אני.

קטי קטרין שטרית: אבל אתם פיניתם בכפר שלם, תלמדו את הלקח.

מרב מיכאלי: עכשיו אני רוצה לחזור על - - -

אופיר כץ: את מעדיפה מרכזים מסחריים על פני נכים.

מיקי לוי: רגע, תיתנו לה להשיב – היא עוד לא השיבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, דקה.

מרב מיכאלי: אני רוצה לחזור על ההסבר.

אופיר כץ: כשאני שאלתי אותה בפעם שעברה על פרויקטים בפריפריה שהיא מבטלת - -

מרב מיכאלי: קודם כול, אני רוצה להתייחס - - -

מיקי לוי: אבל היא עוד לא הצליחה להשיב.

אופיר כץ: - - פרויקטים בפריפריה שהיא ביטלה, עכשיו פתאום היא אומרת: "אנשי מקצוע".

מיקי לוי: אבל היא לא הצליחה להשיב.

אופיר כץ: מתי שנוח לך זה את, ומתי שלא נוח לך זה אנשי מקצוע.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה להשיב.

אופיר כץ: - - - במפלגת העבודה מעדיפים מרכזים מסחריים על פני נגישות של נכים?

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת כץ, אתה יכול קריאת ביניים, אתה לא יכול לנאום.

מיקי לוי: בבקשה.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת כסיף, את האמירה הפופוליסטית לגבי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית שתעדיף נדל"ן על גבי רשמתי לפניי, אבל התשובה האמיתית היא כפי שנתתי אותה.

מרב מיכאלי: התכנון איננו סופי; ההתנגדויות, כולל אלה של אנשי השכונה שהתנגדו בדיוק בגלל החשש שיחפרו מתחת לבתים שלהם – ההתנגדויות האלה נמצאות על השולחן.

מרב מיכאלי: יש חוקרת שעובדת על הדבר.

מרב מיכאלי: התכנון הסופי לא נקבע, כי הדברים ייבחנו, ומן הסתם עוד יגיעו לשולחני.

מרב מיכאלי: לא הגיעו עדיין משום שהחקירה עדיין בעיצומה.

מרב מיכאלי: כמו שאמרתי, לשמחתי, אנחנו מתקדמות בחקיקת המטרו, ואנחנו נתקדם בהקמת הרשות.

מרב מיכאלי: תהיה סמכות שתרכז את העבודה על זה, וכשנגיע אני מקווה שכבר יגיעו עם תשובות נכונות וטובות.

מרב מיכאלי: אם אכן נראה שיש התנגשות בין מסחר לבין זכויות נגישות – בואו נגיע לגשר הזה; כרגע אנחנו לא שם.

מרב מיכאלי: אני מבטיחה לך, כמו שפתחתי ואמרתי – אני העליתי את החשיבות של הנגישות במשרד התחבורה למקום מאוד מאוד גבוה, ונעשית על זה היום עבודה מאוד רבה, ואני הראשונה להכיר בחשיבות של הדבר הזה.

מרב מיכאלי: הדברים בעבודה.

מרב מיכאלי: אם, חלילה, נראה שיש בעיה – נטפל בה.

מרב מיכאלי: כרגע כל הדברים האלה נלקחים בחשבון.

מרב מיכאלי: בואו נראה מה תהיה התוצאה.

קטי קטרין שטרית: תלמדו את הלקח של כפר שלם.

קטי קטרין שטרית: תלמדו את הלקח של כפר שלם.

קטי קטרין שטרית: זה אותו מקרה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: לא לפנות דיירים מהבתים.

משה אבוטבול: כן, גברתי השרה.

משה אבוטבול: הרכבת של המטרו שאנחנו מדברים עליה – אני גם כן בא בעקבות פניות של תושבים שם, ברעננה, על כך שהתחושה היא קצת לא נעימה.

משה אבוטבול: אני רק אומר לך את זה, שהם חשים שבעצם מורחים אותם ושזה יהיה כמו הסיפור של תחנת - - - של תל אביב.

משה אבוטבול: אבל השאלה היא כזאת: הרי הרכבת הזאת אמורה לשרת את הציבור.

משה אבוטבול: הציבור של הנכים אמור להגיע לשם מהר, לבית לוינשטיין, ולא להסתרבל בכל מיני לשאטלים ודברים שהופכים את זה פשוט למורכב ולמסובך.

משה אבוטבול: זה כמו – תסתכלי, גברתי, גברתי השרה, תסתכלי, זה בדיוק כמו להגיע לאוזן בצורה כזאת, במקום בצורה ישירה לאוזן.

משה אבוטבול: זו התחושה של התושבים.

משה אבוטבול: אשמח אם תגיבי לי על זה.

משה אבוטבול: ועוד משהו ממש בקטנה, בקצרה.

משה אבוטבול: עוד משהו בקטנה, היות שבאמת אני רוצה שהציבור לא, חלילה, יוטעה.

משה אבוטבול: הצגת פה קודם, לצערי, כששאל חברי חבר הכנסת מקלב, שגם היה סגן שר התחבורה - -

מרב מיכאלי: כפי שציינתי.

משה אבוטבול: - - מצג שלדעתי הוא מצג שווא, כשאמרת שהסטטוס קוו בחיפה מעוגן בחוק.

משה אבוטבול: אז אני רוצה לומר - - -

מרב מיכאלי: לא אמרתי את זה.

משה אבוטבול: דקה.

מרב מיכאלי: לא אמרתי את זה.

משה אבוטבול: החוק – אז אני רק מדגיש.

מרב מיכאלי: אבל אני לא אמרתי את זה.

משה אבוטבול: אוקיי.

מרב מיכאלי: אל תאמר דברים שאמרתי שלא אמרתי.

משה אבוטבול: אז תתקני.

משה אבוטבול: גברתי השרה תתקן, שנייה.

מרב מיכאלי: לא, גברתי לא צריכה לתקן, כי היא לא אמרה שום דבר לא נכון.

מרב מיכאלי: אדוני אמר דבר לא נכון.

משה אבוטבול: אז בואי אני אגיד לך.

משה אבוטבול: אז אני אומר שהחוק - - -

מרב מיכאלי: אדוני אמר שאני אמרתי משהו שלא אמרתי, אז אנא ממך - - -

משה אבוטבול: ככה זה נשמע.

משה אבוטבול: ככה זה נשמע, אנשים באו ואמרו.

משה אבוטבול: יכול להיות, אדרבה - - -

מרב מיכאלי: לך זה נשמע.

מרב מיכאלי: גש ובדוק למה.

מרב מיכאלי: בדוק את עצמך, מה שנקרא.

מרב מיכאלי: בדוק מדוע שמעת דבר שלא נאמר.

משה אבוטבול: גברתי השרה, גברתי השרה, אני אהיה מאושר אם את תגידי דברים יותר ברורים.

משה אבוטבול: אבל בכל מצב - - -

מרב מיכאלי: אני אמרתי דברים מאוד ברורים, הם רק לא מצאו חן בעיני אדוני, ולכן הוא מייחס לי דברים שלא נאמרו.

מיקי לוי: תודה, תודה.

מיקי לוי: רק שנייה, אני רוצה להתמקד בשאלת ההמשך.

משה אבוטבול: בסדר, אני מתמקד בזה.

משה אבוטבול: אני רק אומר - -

מרב מיכאלי: אין פה שאלה.

משה אבוטבול: - - שהחוק אינו מבדיל בין חיפה לערים אחרות.

משה אבוטבול: ועדת הכלכלה הבהירה את זה למשרד לפני שנה, שאין שום סמכות חוקית לתת היתרים חדשים.

משה אבוטבול: אבל על זה נקיים ביום ראשון – אני והשרה – דיון מהיר, שיש לנו בוועדת הכלכלה.

משה אבוטבול: רק רציתי לבוא, שהשרה תבוא קצת יותר - -

מיקי לוי: תודה.

משה אבוטבול: - - עם ידיעה שאנחנו קצת מבינים בנושא.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, השרה.

מרב מיכאלי: אין מה לענות על שני הדברים.

מרב מיכאלי: הם היו חזרה על דברים קודמים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, של חברת הכנסת בן משה.

מיקי לוי: בבקשה.

יעל רון בן משה: גברתי שרת התחבורה, כביש 6 במקטע מעין תות ליקנעם נמצא בעבודה כבר ארבע שנים.

יעל רון בן משה: הקטע מהווה צוואר בקבוק בתוך כביש 6 לשני הכיוונים, ובמקום יש עומסי תנועה כבדים ביותר.

יעל רון בן משה: לציין שמדובר בקטע כביש של שישה ק"מ ללא גשרים, ללא מנהרות, ללא חציבות.

יעל רון בן משה: ברצוני לשאול: 1.

יעל רון בן משה: ממה נובע העיכוב?

יעל רון בן משה: למה קטע כביש כזה, של שישה ק"מ, נמצא בעבודה משנת 2018?

יעל רון בן משה: 2.

יעל רון בן משה: מה הצעדים שמשרדך נוקט מול החברה המבצעת?

יעל רון בן משה: האם הוטלו עיצומים כספיים?

יעל רון בן משה: 3.

יעל רון בן משה: צפי לסיום והאם ניתן להקדימו?

יעל רון בן משה: תודה.

מרב מיכאלי: תודה רבה לך, חברת הכנסת - - -

קריאה: בן משה.

מרב מיכאלי: לא, רון בן משה.

יעל רון בן משה: רון בן משה.

מרב מיכאלי: רון בן משה.

מרב מיכאלי: אני מאוד מודה לך ואני מסכימה איתך לגמרי.

מרב מיכאלי: אף אני נדהמתי, והתקוממתי על העובדה שהעבודות שם נמשכות כל כך הרבה שנים, וגורמות באמת לתקלה מאוד מאוד גדולה באזור – בכל האזור, אגב, צריך להגיד.

מרב מיכאלי: זה ממש מפריע לכל האזור, לא רק בתוך הכביש עצמו.

מרב מיכאלי: נכנסתי לתוך העניין, והבנתי שהיו פערי תכנון ופערי ביצוע.

מרב מיכאלי: כלומר, הקירות שצריך להקים שם הם מורכבים יותר מבחינה הנדסית ומבחינה ביצועית ממה שחשבו ותכננו מלכתחילה.

מרב מיכאלי: איכשהו הייתה שם איזו התברברות.

מרב מיכאלי: זה לא טופל כראוי, לצערי, לפני שבאנו ונכנסנו לעניין הזה.

מרב מיכאלי: אני חייבת להגיד לך שאני, אישית, נכנסתי לעניין; המנכ"לית ישבה עם גורמי המקצוע.

מרב מיכאלי: מה שקרה זה שסיכמנו: הקבלן מחויב לסיים את העבודות עד ספטמבר 2022, וככל שהוא לא יעמוד בסיכום או נראה שיש עיכובים בדרך שמאיימים על כך שהוא לא יעמוד בסיכום הזה, יש לנו סל של סנקציות שאנחנו לא נהסס להפעיל.

מרב מיכאלי: אבל כרגע העדיפות העליונה מבחינתי היא לסיים במהירות האפשרית את העבודות ולפתוח באמת את הציר הזה באופן המיטבי.

מרב מיכאלי: אפשר היה לתת קדימות להליכים משפטיים.

מרב מיכאלי: מבחינתי, העדיפות הייתה לסיים את העבודות.

מרב מיכאלי: אני מאוד מאוד מקווה שאכן הם יעמדו במה שהם התחייבו אליו ושלא נצטרך להגיע להליכים משפטיים, אבל אם נצטרך, חלילה, אז יש לנו באמת אמצעים רבים שנוכל לנקוט בהם.

יעל רון בן משה: תודה, גברתי השרה.

יעל רון בן משה: אז אני מקווה באמת שבתוך שבעה חודשים אפשר יהיה לנסוע באופן חלק בכביש 6; גם לתושבי הצפון, שמגיע להם השירות הזה אחרי עיכוב באמת כל כך ארוך.

מרב מיכאלי: חד-משמעית.

מרב מיכאלי: גם תושבות ותושבי הצפון, וגם מי שרוצות ורוצים להגיע לצפון ולא גרות שם – אולי הן בדרום, את יודעת.

מרב מיכאלי: אדרבה.

יעל רון בן משה: בהחלט.

יעל רון בן משה: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג, שאלה נוספת?

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר?

מיקי לוי: בבקשה.

תודה, אדוני היושב-ראש.

וברשות כבוד היושבת-ראש, גברתי השרה, אני חוזר לנושא המטרו, שאגב, כחבר בוועדת תשתיות, גם מהאופוזיציה – תמכנו בעניין הזה של המטרו.

מרב מיכאלי: שמחה לשמוע.

מרב מיכאלי: כיף לדעת.

היו כמה הסתייגויות חשובות שלצערי לא הצליחו להעביר אותן בוועדה, למרות שהייתה הסכמה שזה דבר נכון, אבל נראה בהמשך הדרך.

אין ספק שהמטרו הוא דבר חשוב.

אבל אני רוצה להיכנס לנקודה נוספת: הדבר הכי חשוב בהצלחה של המטרו זה החיבור לתחנות המשמעותיות של מסילות הברזל בערים הגדולות.

יש תחנה שאמורה – תחנת ראש העין, אלעד, שמשרתת - - -

מרב מיכאלי: אני רק רוצה לרשום, פשוט, את דבריך.

כדאי.

מתוכננת תחנת מטרו בסירקין, באזור של ראש העין, גם באלעד – אבל ראש העין זאת עיר ענקית היום, בהתפתחות, עם אזור תעשייה גדול מאוד, ואלעד, אזור התעשייה שאושר בתקופה האחרונה; מדובר על מיליון וחצי מ"ר של תעסוקה שישרת את כל האזור.

התחנה הזאת והחיבור הזה לראש העין חסרים מאוד.

זה לא עוד בקשה לעוד תחנה, שזה יהיה קרוב לי למשהו כזה או אחר.

זה המהות של המטרו.

אז אני חושב שמדובר בעצם על הארכת המסילה ב-650 מ', עם כל השקלולים של זמני הגעה וכו' – יש חשיבות ענקית לכך שלא יהיה מצב שעיר כמו ראש העין או עיר כמו אלעד, על אזורי התעשייה הקיימים או המתוכננים שלהן, יהיו מנותקים ויישענו רק על קישוריות כאלה ואחרות, שהן גם טובות.

אבל אם יש מסילת ברזל שיכולה להיפגש עם המטרו זה יהיה הצלחה של המטרו.

ואם לא – זה יהיה חסר מאוד.

אז נא תשומת ליבך לעניין.

ואם יש לך תשובה לעניין, אשמח לשמוע.

ואם לא, זה גם בסדר, כי אני רוצה את זה כשיעורי בית שלך.

מרב מיכאלי: כפי שאמרתי בתשובה הקודמת, לעניין המטרו – אדוני, אתה, כמי שעסק באמת בחקיקה, יודע שהתכנון הוא עדיין לא סופי, ושהוא עדיין נמצא על השולחן – גם הדברים האלה נשקלים.

מרב מיכאלי: אני, כמובן, שוחחתי עם ראש עירית ראש העין; עם ראש העיר אלעד עדיין לא הייתה לי ההזדמנות, אבל אני בטוחה שזה יקרה בהמשך.

מרב מיכאלי: ובכל מקרה, הדברים נשקלים, ואנחנו נטפל בהם בהמשך – אין שאלה.

מרב מיכאלי: כל הדברים האלה יישקלו שוב ושוב.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים לחבר הכנסת איתן גינזבורג.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שאלה נוספת.

איתן גינזבורג: גברתי השרה, שלום.

מרב מיכאלי: אדוני חבר הכנסת גינזבורג.

אנחנו מפריעים?

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: מאוד חשוב לי שתישאר כאן.

איתן גינזבורג: מאוד.

- - -

איתן גינזבורג: נוכחותך נעימה לנו.

מרב מיכאלי: מאוד.

איתן גינזבורג: גברתי השרה, לפני זמן מה העליתי בפנייך שאילתה ביחס למהירות הנסיעה המותרת בכביש מס' 1 ושאלתי מדוע מהירות הנסיעה לא עולה מ-90 ל-100 קמ"ש.

איתן גינזבורג: אין אדם שנוסע שם 90 קמ"ש, בכביש מס' 1; גם לא גברתי, אני מניח, או לא נהגך.

איתן גינזבורג: והדבר הזה גורם גם לעוגמת נפש, גם לדוחות מיותרים, ובאמת היום, בעידן של היום, במכוניות של היום, ואחרי שהכביש כבר רחב, עם שלושה וארבעה נתיבים – אין שום סיבה.

איתן גינזבורג: ואת ענית לי שעל פי המלצות משרדך - - -

מרב מיכאלי: חוקרי תנועה.

איתן גינזבורג: כן, כן, כן, יש כאלה ויש כאלה, ואני שמעתי גם שיש חילוקי דעות בין הגורמים המקצועיים, אבל אני לא איכנס לכך.

איתן גינזבורג: את משאירה את זה, ואת מחליטה לא להעלות את זה ל-100 קמ"ש, למרות שזה בסמכותך.

מרב מיכאלי: אז אתה חוזר ומעלה את השאילתה?

איתן גינזבורג: לא.

מרב מיכאלי: אלא?

איתן גינזבורג: השבוע נסעתי בצפון בכביש מס' 77, כביש בעל שני נתיבים לכל כיוון, עם שוליים מאוד מאוד צרים, יותר צרים מאשר בכביש מס' 1, ושם מותר לנסוע על 100 קמ"ש.

איתן גינזבורג: יש אישור, ויש תמרורים של 100 קמ"ש.

איתן גינזבורג: אז אני חוזר לשאילתה, גברתי – למה לא לבחון את אותן המלצות?

איתן גינזבורג: ואני אומר לך שזה לא סביר.

איתן גינזבורג: אין שום סיבה לא לבחון את הנושא הזה מחדש ולהפעיל את סמכותך ביחס למהירות הנסיעה שבכביש מס' 1.

מרב מיכאלי: אז קודם כול אני זוכרת שהתשובה התייחסה לא לכביש ולרוחב הכביש ולרוחב השוליים, אלא לסיבוב הספציפי, כי הרי מדובר על מקטע מסוים, ודיברו שם על הסיבוב, למיטב זכרוני.

מרב מיכאלי: אני לא - - -

איתן גינזבורג: אני יודע מה שאלתי, גברתי.

איתן גינזבורג: זה לא היה סיבוב.

איתן גינזבורג: זה היה על הקטע שבו הכביש הופך מ-110 קמ"ש, כי זה כביש 6, ל-100 ול-90.

איתן גינזבורג: ממקום מסוים, הוא רק 90 קמ"ש, עד ירושלים.

מרב מיכאלי: אני זוכרת שהתשובה נגעה לאיזשהו סיבוב, לאיזשהו משהו מסוג זה.

איתן גינזבורג: התשובה נגעה לכך שמ-26 ק"מ זה הופך ל-90.

איתן גינזבורג: זאת הנקודה היחידה שהייתה בשאילתה שלי ושל יואב.

איתן גינזבורג: מקטע מסוים.

אוסאמה סעדי: - - - ומה - - -

איתן גינזבורג: - - - שוטר שעוצר אותך כל שנייה.

מרב מיכאלי: אתה מקבל תמיכה בלתי מסויגת פה מחבר הכנסת אוסאמה סעדי, אני רואה.

איתן גינזבורג: ומחבר הכנסת אשר.

מרב מיכאלי: ומחבר הכנסת אשר, וואו.

מרב מיכאלי: אז אם כך, תראה, חבר הכנסת גינזבורג.

מרב מיכאלי: בפעם הקודמת נתתי לך את התשובה המקצועית.

מרב מיכאלי: לא בחנתי את זה שוב, וגם לא אמרתי שאני אבחן את זה שוב.

מרב מיכאלי: אבל לבקשתך, עכשיו, כשאתה מביא גם את הדוגמה הספציפית, אני מבטיחה לך, בכל זאת, לבחון את זה מחדש.

איתן גינזבורג: רק אל תפגעו בכביש 77.

איתן גינזבורג: שלא יהיה מצב הפוך.

מרב מיכאלי: בסדר גמור.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, כבוד השרה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושבת-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה, הצעת חוק זכויות לאנשים עם מוגבלות המועסקים כמשתקמים, התשפ"ב–2022.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [הצעת חוק פ/2592/24; נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו עוברים לחקיקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנו מתחילים עם הצעת חוק העדה הדרוזית, התשפ"ב–2021.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יעלה וינמק ראשון חבר הכנסת פטין מולא, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש לך עד עשר דקות.

פטין מולא: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, כבוד חבריי חברי הכנסת, בתקופת כהונתי כסגן שר במשרד ראש הממשלה בכנסת העשרים-ושלוש, בהנהגת הליכוד, פעלתי לקידום חוק-יסוד: עיגון מעמדה של העדה הדרוזית, בתיאום מלא עם ראש הממשלה לשעבר וראש האופוזיציה חבר הכנסת מר בנימין נתניהו, עם יו"ר הכנסת לשעבר חבר הכנסת יריב לוין, עם ראש העדה הדרוזית שייח' מוואפק טריף ועם נבחרי ציבור לשעבר וחברי כנסת לשעבר, ועוד אנשי ציבור רבים, על מנת להעביר את חוק-היסוד ולקבל את תמיכתן של כל סיעות הבית דאז.

פטין מולא: לצערי, החוק הזה לא הגיע לשולחנה של הכנסת העשרים-ושלוש, מסיבות שאינן תלויות בי, עקב פירוק הממשלה ופיזור הכנסת העשרים-ושלוש.

פטין מולא: מייד לאחר שנבחרתי לכנסת העשרים-וארבע, ועוד לפני ולפני יישום החוק הנורבגי, הגשתי את הצעת חוק-יסוד: עיגון מעמדה של העדה הדרוזית, באותו הנוסח בדיוק שהתכוונתי להגיש בכנסת העשרים-ושלוש.

פטין מולא: חוק-היסוד: "מדינת ישראל מכירה במעמדה של העדה הדרוזית כעדה דתית ותרבותית ייחודית, הנוטלת חלק בבניינה של מדינת ישראל ובהגנה עליה.

פטין מולא: מדינת ישראל תאפשר לאזרחיה בני העדה הדרוזית לשמור על זהותם הייחודית, ותפעל לשימור המאפיינים הלשוניים, התרבותיים והדתיים של העדה, ובכלל זה הכרה בדגל העדה, בחגי העדה ובמועדיה.

פטין מולא: אזרחיה הדרוזים של המדינה זכאים לשוויון זכויות מלא.

פטין מולא: המדינה תפעל לפיתוח, הקמה וביסוס התיישבות דרוזית.

פטין מולא: תקציבים לעניין זה ייקבעו בחוק".

פטין מולא: אין לשנות את החוק הזה אלא בחוק-יסוד שהתקבל ברוב של 60 ורוב של חברי כנסת.

פטין מולא: חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, בני העדה הדרוזית, את הצעת החוק הזו הנחתי על שולחנה של הכנסת העשרים-וארבע ב-16 ביולי 2021, הצעת חוק שמספרה 2428/24, ובאותו חודש הגשתי הצעת חוק רגילה המשכית לחוק-היסוד.

פטין מולא: לאחר מכן, הגשתי בקשה לדיון בוועדת השרים לחקיקה על מנת לקבל פטור מחובת הנחה של 45 יום, ולקבל את אישורה לחוק-יסוד זה ביום 22 בנובמבר 2021.

פטין מולא: ועדת השרים החליטה לדחות את בקשתי בארבעה חודשים.

פטין מולא: במילים אחרות: ידונו בה ב-22 במרץ 2022.

פטין מולא: חבריי חברי הכנסת, לאחר שהושבעו שני חבריי הכנסת הדרוזים, חבר הכנסת מופיד מרעי וחבר הכנסת עלי סלאלחה, בעקבות החוק הנורווגי – ואני מברך אותם ומברך את העשייה שלהם – סיכמנו שיגישו את אותה הצעת חוק-יסוד ואותה הצעת חוק רגילה, ההמשכית, על כל סעיפי עיגון מעמדה של העדה הדרוזית, ועם אותו נוסח בדיוק, על מנת לקבל הסכמות של כל סיעות הבית, ולקבל את אישור ועדת השרים לתת סיכוי לשני החוקים החשובים לעבור ולקבל אישור ועדת השרים.

פטין מולא: חבריי הגישו אותן הצעות חוק בדיוק, כפי שאני הגשתי בכנסת הנוכחית.

פטין מולא: גבירתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, ציבור דרוזי שרואה אותנו ושומע אותנו היום, השר חמד עמאר בחר לעשות מהצעת חוק-היסוד, ומהעלאתה בפני ועדת השרים בישיבתה האחרונה, הון פוליטי וקרקס פוליטי בממשלת ישראל ובכנסת ישראל על חשבון הציבור הדרוזי.

פטין מולא: במקום להעביר את חוק-היסוד שהגשנו שלושתנו יחד, בחר ופעל השר חמד עמר להעביר את הצעת החוק של סיעת ישראל ביתנו.

פטין מולא: חבריי, מדובר באותה הצעת חוק בדיוק, שכבר עברה בקריאה טרומית, בתמיכתי ובתמיכת הליכוד ורוב גוש הימין, בכנסת העשרים-ושלוש ביום 19 בדצמבר 2020, ברוב של 77 חברי כנסת – שבועיים מתחילת מערכת בחירות לכנסת העשרים-וארבע.

פטין מולא: רבותיי, מדובר בהצעת חוק רגילה ולא בהצעת חוק-יסוד, הצעת חוק שאין בה שום דבר, שום (אומר בערבית:) לא תקציבים, לא דתי, לא עדתי, לא אנושי – פשוט הצעה ריקה מתוכן, שנקראת: הצעת חוק ציון יום לאומי לתרומתה ולפועלה של העדה הדרוזית.

פטין מולא: זו הצעה שנוגדת את כל ההבטחות של יו"ר מפלגת ישראל ביתנו השר ליברמן והשר חמד עמאר, ונוגדת לחלוטין את כל ההבטחות שלהם לעדה הדרוזית בתקופת הבחירות לביטול חוק הלאום וחוק קמיניץ.

פטין מולא: כבוד השר חמד עמאר, למרות כל זה אתה לא תצליח לעצור אותי ולהעמיד אותי כנגד החברה הדרוזית, שאותה אני מייצג נאמנה, וששלחה אותי לכנסת בבחירות דמוקרטיות.

פטין מולא: חוק-יסוד עיגון מעמדה של העדה הדרוזית יעבור – איתכם או בלעדיכם, מפלגת ישראל ביתנו – היום, או בעוד שנה.

פטין מולא: גבירתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מונחת לפניכם הצעת חוק חשובה לבני העדה הדרוזית.

פטין מולא: בעבר נעשו למען העדה הדרוזית הרבה ניסיונות, אך הם היו חלקיים, היו זמניים, היו ארעיים ונקודתיים.

פטין מולא: כעבור יותר מ-70 שנה הגיעה עת לקבל מעמד ראוי לחברה הדרוזית בתוך החברה והעשייה הישראלית, באופן קבוע תמידי ומלא.

פטין מולא: מאז שנות החמישים של המאה הקודמת הוכחנו כעדה עצמאית, עם חגים דתיים שלנו ובתי דין רבניים.

פטין מולא: הכרה, כן, אך שוויון לא היה.

פטין מולא: אני חוזר: הכרה, כן, אך שוויון לא היה.

פטין מולא: אני רוצה שוויון בחיי היום-יום שלנו, בתקציבים, בתכנון העתידי ובהכרה אזרחית.

פטין מולא: אנו רוצים שהצעירים שלנו ירגישו שווים החל מיציאתם מביתם, דרך בית הספר, וגם באוניברסיטה, ולא פחות בהשתלבות בעבודה וירגישו שווים.

פטין מולא: נימוק וקריאת סעיפי החוק, שמונח על שולחן הכנסת המכובדת - - -

סמי אבו שחאדה: אדוני, גם מוסלמים ונוצרים ראויים לשוויון?

פטין מולא: בוודאי.

סמי אבו שחאדה: אז למה החוק מתייחס - - -

פטין מולא: אתה, כחבר כנסת, מייצג את החברה המוסלמית והנוצרית.

פטין מולא: אתה מוזמן להגיש הצעת חוק.

פטין מולא: נתמוך בכל הכוח.

פטין מולא: נימוק וקריאת סעיפי החוק שמונח על שולחן הכנסת המכובדת - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו-שחאדה, בואו נקשיב.

פטין מולא: תקציב פיתוח וקידום היישובים הדרוזיים יעוגן בסעיף תקציב נפרד בהתאם להוראות חוק יסודות התקציב, התשמ"ה–1985.

פטין מולא: די לתוכניות החומש; אנו רוצים להיות בגופו של כל תקציב במדינה.

פטין מולא: יש לחזק את הארנונה ברשויות המקומיות במגמה לחזק את התקציב השוטף, באמצעות בניית פרויקטים ממשלתיים ביישובים – לדוגמה תעשייה צבאית.

פטין מולא: מיליארד או שניים הם רק טלאי ולא טיפול יסודי.

פטין מולא: המדינה תפעל לפיתוח ולקידום תוכניות מתאר ופתרונות דיור בעבור בני העדה הדרוזית, ולהסרת חסמים הכרוכים בכך.

פטין מולא: העדה הדרוזית מנתה, בעת הקמת המדינה, כ-15,000 נפשות והיו להם 330,000 דונם קרקע פרטית.

פטין מולא: כיום העדה מונה 148,000 תושבים ונותרו להם 110,000 דונם פרטיים.

פטין מולא: מבקשים בנייה ופיתוח בקרקעות שנלקחו מאתנו.

פטין מולא: חוסר התאמה בין שטחי שיפוט, קווי בנייה ואדמות פרטיות.

פטין מולא: חוק איחוד וחלוקה קשוח מדי לבעלי חלקות קרקע קטנות.

פטין מולא: לדוגמה: במגרש של 350 מטר רבוע לא ניתן לקחת 30%.

פטין מולא: דרושות התחלות חדשות; כבישי טבעת מסביב לכפרים ואז שכונות חדשות, מודרניות ומתוכננות מראש, גם בקרקע שהופקעה בעבר וגם באדמות פרטיות – בדגש על בנייה רוויה לגבהים.

פטין מולא: שחרור ושינוי סטטוס קרקעות בסביבת הכפרים הדרוזיים, לרבות שמורות טבע.

פטין מולא: הסרת חסמים וזירוז הליכים בתכנון הכפרים, על מנת להדביק את הפער הענק שנוצר.

פטין מולא: דרושה החלטת ממשלה להסרת חסמים, כבוד השר, גדעון, שר המשפטים.

פטין מולא: הביוב לא מושלם ב-40% כמעט משטחי הכפרים הדרוזים.

פטין מולא: הכבישים הצרים שרובם ללא מדרכות זועקים לשמיים.

פטין מולא: הממשלה תפעל להקמת יישוב עירוני בצפון המיועד עירוני במגזר למגורים, לתעסוקה ולשירותים לאוכלוסייה הדרוזית.

פטין מולא: גם בקרב בני העדה הדרוזית, ראשי הרשויות והציבור הרחב הדעות חלוקות בנושא הקמת יישוב דרוזי חדש, גבירתי היושבת-ראש.

פטין מולא: מצד אחד, באם יוקם כזה יישוב, תיפתר בעיית הבנייה לטווח הרחוק בכל היישובים הדרוזים.

פטין מולא: מצד שני, החשש מחוסר הסתגלות של הצעירים והצעירות הדרוזים להתנתקות מכפריהם – קיים חשש לכישלון פרויקט זה.

סמי אבו שחאדה: כבוד חבר הכנסת, אם מוסלמי גר ליד דרוזי ורוצה לעבור לעיר הדרוזית החדשה, זה בסדר?

פטין מולא: יבחנו את זה בחוק שיגובש.

פטין מולא: סוגיה נוספת, שראוי להדגיש אותה, הינה עשרות או מאות - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת, לסיים, בבקשה.

פטין מולא: - - זוגות דרוזיים שכבר גרים בערים מעורבות, כבוד חבר הכנסת מהמשותפת.

פטין מולא: לאור האמור לעיל, אני בעד הקמת יישוב דרוזי חדש, כי בעיניי היתרונות גוברים על הדעות שפוסלות את הנושא.

פטין מולא: בעיניי, פרויקט זה יפתור את מרבית בעיית מחוסרי הדיור - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

פטין מולא: - - ובעיות התכנון ביישובים הדרוזים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

פטין מולא: גבירתי, דקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, אין דקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: משפט אחרון.

פטין מולא: המדינה תפעל לשילוב ולקידום בני העדה הדרוזית בשירות המדינה, ובחברות הממשלתיות והתאגידים והגופים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: משפט אחרון, בבקשה.

פטין מולא: לסיכום, למה מגיע לעדה הדרוזית חוק כזה?

פטין מולא: כי בזכות ולא בחסד, אנו אזרחים נאמנים; כי בזכות ולא בחסד, אנו אזרחי מדינה דמוקרטית; כי בזכות ולא בחסד אנו ממלאים חובות וראויים לזכויות.

פטין מולא: אנו גרים בפריפריה וראוי לחזק אותנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: טוב, תודה רבה, חבר הכנסת פטין מולא.

פטין מולא: הכפרים שלנו מדורגים במצב הסוציו-אקונומי 4 ומטה, ואנחנו זקוקים לשוויון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

פטין מולא: חבריי חברי הכנסת מכל הסיעות, ימין ושמאל, קואליציה ואופוזיציה, אני קורא לכם ולכן להצביע ולתמוך בהצעת חוק חשובה זו.

פטין מולא: תודה רבה ובהצלחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/3167/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנו עוברים להצעת חוק העדה הדרוזית, התשפ"ב–2022, בתמיכת הממשלה, של חבר הכנסת עלי סלאלחה, בבקשה.

עלי סלאלחה: כבוד יושבת-הראש, חברות וחברי הכנסת, הנחתי על שולחן הכנסת חוק העדה דרוזית שעולה היום לקריאה טרומית.

עלי סלאלחה: החברה הדרוזית הוכרה על ידי ממשלת ישראל - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה, אני מבקשת מהתאים, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אקוניס, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

עלי סלאלחה: יאללה, תשמע את אחיך הדרוזי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

עלי סלאלחה: החברה הדרוזית הוכרה על ידי ממשלת ישראל כבר בשנת 57 במאה הקודמת, כעדה דתית, עצמאית, בהתאם לפקודת העדות הדתיות.

עלי סלאלחה: הייחודיות של החברה הדרוזית במדינת ישראל נובעת מכך שבניה תמכו ותומכים במדינת ישראל.

עלי סלאלחה: מאז הקמתה, אנו נוטלים חלק אינטגרלי – אני מדבר אליכם, אנשי הליכוד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברים וחברות, בואו נקשיב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת מירי רגב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת מירי רגב, בואו נקשיב.

מירי רגב: מה הבעיה?

מירי רגב: באתי להצביע בעד, מה את רוצה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בואי נקשיב, אני גם רוצה להקשיב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בואו נכבד את המעמד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כשחבר הכנסת פטין מולה – כולנו הקשבנו, אז חבר הכנסת עלי סלאלחה – נקשיב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

עלי סלאלחה: מטרת החוק היא שהמדינה תתקצב את פיתוח היישובים הדרוזים, וזאת יעוגן בסעיף תקציבי נפרד.

עלי סלאלחה: המדינה תפעל לקידום תוכניות מתאר ולמצוא פתרונות דיור בעבור בני החברה הדרוזית, להסיר חסמים ולפתח את החינוך, התרבות ושאר תחומי החיים.

עלי סלאלחה: תסבירו לי, חבריי היקרים - -

קריאה: המזכירות, יש לו שלוש דקות - - -

עלי סלאלחה: - - איך זה הגיוני ש-74 שנים החברה הדרוזית לא זוכה למעמד חוקי, שמסדיר את מעמדה במדינת ישראל?

עלי סלאלחה: אנחנו צמאים לפיתוח תוכניות מתאר, הדור הצעיר שלנו חנוק.

עלי סלאלחה: חנוק.

עלי סלאלחה: כבר כמה עשורים ועדת התכנון לא מקדמת היתרים לבנייה – על הקרקעות הפרטיות – ביישובים שלנו.

עלי סלאלחה: המדינה מוציאה צווי הריסה על סך 300,000 ש"ח, לפי קמיניץ, וזה לא פייר וזה לא נכון לבני העדה היקרה.

עלי סלאלחה: חוק קמיניץ וחוק הלאום הם חוקים מפלים.

עלי סלאלחה: זאת דקירה בגב האזרחים, שנותנים למדינה הכול ומשרתים אותה.

עלי סלאלחה: אני דורש מהממשלה להכריז על כל יישובי החברה הדרוזית כפרויקט לאומי; פרויקט שיקדם אותנו; שיצמצם פערים בינינו לבין החברה הכללית.

עלי סלאלחה: החלום שלי – שהכפרים הדרוזיים יתפתחו וייראו כמו נהריה, כרמיאל ושאר היישובים היהודיים מסביבנו.

עלי סלאלחה: הצעת החוק מביאה עימה בשורה, אומנם לא מספיקה: אנו שותפים בחובות אבל לא מקבלים את מלוא הזכויות.

עלי סלאלחה: לכן, הגיע הזמן, וראוי שנקבל שוויון מלא בחובות וגם בזכויות.

עלי סלאלחה: חברים, הצגתי בפניכם רק דוגמה אחת מתוך מכלול גדול של חסמים לחברה הדרוזית.

עלי סלאלחה: מדברים איתנו על "אחים לנשק", "ברית דמים", "ברית אחים".

עלי סלאלחה: אלה מושגים יפים, אך המציאות מוכיחה אחרת.

עלי סלאלחה: תתעוררו לפני שיהיה מאוחר.

עלי סלאלחה: השארתם אותנו מאחור.

עלי סלאלחה: נכנסתי לכנסת למטרה אחת ויחידה – לשנות את המציאות המעוותת הזאת.

עלי סלאלחה: החוק הזה הוא צעד קטן בדרך לשוויון מלא - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני לא יכולה, אני לא יכולה.

קריאה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודיעו באופן מסודר למזכירת הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודיעו באופן מסודר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן, תמשיך, בבקשה.

קריאה: - - -

עלי סלאלחה: אני רוצה להודות לחברי ושותפי, חברי הכנסת מופיד ופטין, על שיתוף הפעולה המלא בהגשת החוק.

עלי סלאלחה: בטוח שזו רק ההתחלה שלנו למען החברה הדרוזית ולמען שוויון מלא.

עלי סלאלחה: אני פונה לכל חברי הכנסת, מימין ומשמאל, אופוזיציה וקואליציה, ערבים וחרדים, לתמוך בהצעת החוק הזאת, שמטרתה היחידה היא להביא לשוויון מלא בחברה הישראלית.

עלי סלאלחה: יחד עם זאת, אני מקדם בימים אלה הצעות חוק תחת הכותרת - -

סמי אבו שחאדה: - - -

עלי סלאלחה: זו התשובה, זו התשובה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה, בוא נקשיב.

עלי סלאלחה: - - חוק השוויון.

עלי סלאלחה: חוק השוויון.

עלי סלאלחה: מעל הבמה הזאת, אני רוצה לברך את כרואן חלבי, האתלטית הראשונה מהחברה הדרוזית, שקבעה שיא ישראלי חדש בריצת 1,000 מטר.

עלי סלאלחה: גאים בך, ושתמשיכי להצליח ולשבור שיאים.

עלי סלאלחה: אני שם לב לרחשי ליבם של הדרוזים.

עלי סלאלחה: זהו צעד ראשון לקראת חוק-יסוד, שיענה על שקיפותנו.

עלי סלאלחה: תודה רבה, חברים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת עלי סלאלחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/3189/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: ינמק את הצעת חוק העדה הדרוזית, התשפ"ב–2022, חבר הכנסת מופיד מרעי, בבקשה.

מופיד מרעי: גברתי היושבת-ראש, שרים, כבוד השר חמד, השר בני גנץ, חברי הכנסת, מירי, פטין.

מופיד מרעי: אני רוצה להגיד חברי הכנסת וחברות הכנסת המכובדים והמכובדות - - -

מירי רגב: אי-אפשר שכל אחד ואחד מכם ידבר עשר דקות, עם כל הכבוד.

מופיד מרעי: אנחנו לא מדברים עשר דקות, לי נתנו ארבע דקות.

מופיד מרעי: אני גם אשתדל לקצר.

מופיד מרעי: חברים, הצעת החוק, מבחינתי, היא התחלה לסגירת מעגל ולא סגירת מעגל סופית.

מופיד מרעי: הצעת החוק מחזירה אותי ליולי 2018.

מופיד מרעי: בבית הזה, ב-19 ביולי 2018 עבר בכנסת חוק הלאום.

מופיד מרעי: החוק יצר משבר חריף בין העדה הדרוזית לבין הממשלה והקואליציה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו - - - חוק הלאום.

סמי אבו שחאדה: תפסיק - - -

מופיד מרעי: אתה מוכן לתת לי לסיים את הדברים?

מופיד מרעי: קמה זעקה בציבור והמשפחות השכולות - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, לא ייתכן שכל פעם מישהו עולה ואתה – בוא נקשיב, בוא נקשיב.

פטין מולא: תכבד את המעמד - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין מולא, סליחה, היה לך זמן די והותר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין מולא, אני מבקשת שכולם יקשיבו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חבר הכנסת מרעי.

פטין מולא: שיכבד את המעמד - - -

מופיד מרעי: חבר הכנסת אבו שחאדה, כשאתה תנאם אני אשיב לך ואני אכבד את הדברים שלך.

מופיד מרעי: אני אומר שחוק הלאום יצר משבר חריף בין העדה הדרוזית לבין הממשלה והקואליציה, וקמה זעקה בציבור והמשפחות השכולות, חיילים וקציני מילואים.

מופיד מרעי: מיותר לציין כאן, בבית הזה, מה התרומה של העדה הדרוזית למדינת ישראל.

מופיד מרעי: אני חושב שאנחנו אחרי זה ושהדברים מאוד ברורים.

מופיד מרעי: כל הפניות שלי בזמנו, כיושב-ראש הפורום של ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות וראשי הרשויות, לפני החקיקה, לדון בחוק – נדחו.

מופיד מרעי: לאחר המשבר, הוקדם צוות משא ומתן עם ראש הממשלה אז, חבר הכנסת בנימין נתניהו – היום יושב-ראש האופוזיציה – שכלל את שייח מואפק טריף, חבר הכנסת מטעם הקואליציה חמד עמאר, שהוא היום שר והיה מבין יוזמי החוק, השר איוב קרא, שתמך בחוק, חבר הכנסת לשעבר שכיב שנאן ונציגי ראשי הרשויות רפיק חלבי מדאלית אל-כרמל, ווהיב כביש מירכא ואני, כיושב-ראש ראשי הרשויות וכמייצג את הקצינים הבכירים ואת המשפחות השכולות.

מופיד מרעי: המשא ומתן הגיע למבוי סתום.

מופיד מרעי: בהמשך, עלה הרעיון לחוקק חוק עיגון מעמדה של העדה הדרוזית או תיקון לחוק הלאום.

מופיד מרעי: הבעיה המרכזית של הדרוזים היא חוסר פיתוח של היישובים – תכנונית ותשתיתית.

מופיד מרעי: זה המפתח לכל ההתפתחות.

מופיד מרעי: כל התפתחות אחרת נובעת מהתפתחות תכנונית.

מופיד מרעי: על כן, חוק זה בא לוודא פיתוח שווה ליישובים בכל התחומים.

מופיד מרעי: מה שחל על יוקנעם חל על דאלית אל-כרמל ועוספיה, מה שחל על נווה זיו או שלומי, יחול על ירכא ועל שאר היישובים, וכן הלאה עד לחורפיש ובית ג'אן.

מופיד מרעי: אני שמח שחבריי, פטין מולא מהליכוד ועלי סלאלחה ממרצ, הגישו הצעות חוק דומות, כדי לאחד את כלל ההצעות, ולדון בהם בהמשך.

מופיד מרעי: אני מבקש מכל חברי הבית לתמוך בהצעת החוק ולהיות חלק מהשינוי.

מופיד מרעי: החוק יביא לחברה הדרוזית שינוי משמעותי במטרה אחת: לחזק את חוסנה של החברה הדרוזית, ולחזק את חוסנה הלאומי של המדינה.

מופיד מרעי: חבר הכנסת שחאדה, הגשנו הצעת חוק, בהובלה של חבר כנסת יושב-ראש סיעת כחול לבן איתן גינזבורג, להכניס את השוויון לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

מופיד מרעי: אני חתום על החוק.

מופיד מרעי: שיהיה שוויון לכולנו.

מופיד מרעי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת מופיד מרעי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ישיב על הצעות החוק - - -

פטין מולא: לא, קודם כול, אנחנו נעשה הצבעה.

פטין מולא: ירדנה.

פטין מולא: ירדנה?

פטין מולא: קודם כול, נעשה הצבעה?

קריאה: אתה משיב במשולב על השלוש האלה, ויש התנגדויות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה שירדנה אומרת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז ישיב במשולב, בבקשה, השר במשרד האוצר חמד עמאר.

דוד אמסלם: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: החלטה שלך.

דוד אמסלם: לאשר לדבר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אה, אוקיי, אחר כך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה רשום אצל ירדנה, אל דאגה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הכול רשום, אל דאגה.

פטין מולא: את ארבעתן הוא מסכם, לא?

יואב קיש: לא יודע.

יואב קיש: לא כל הארבע ביחד?

פטין מולא: סוכם שהוא ישיב על ארבעתן ביחד.

יואב קיש: לא כל הארבע ביחד?

יואב קיש: אני זוכר שכל הארבע ביחד.

קריאה: לא.

פטין מולא: סוכם שהוא ישיב על ארבעתן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין מולא, לאט-לאט.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לאט-לאט.

קריאה: חבר'ה, תנו למזכירות הכנסת לעבוד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אכן, תנו למזכירות הכנסת לעבוד, הם יודעים הכי טוב מה לעשות.

פטין מולא: זה מה שסוכם, שהוא עונה על ארבעתן.

פטין מולא: זה לא הסיכום שהיה.

קריאות: - - -

פטין מולא: זה לא הסיכום שהיה, גם כבוד השר לא בסדר.

פטין מולא: לא, גברתי, לא נכון, זה לא בסדר.

מירי רגב: רגע, לא הבנתי, פטין, מה הבעיה?

פטין מולא: היה סיכום שהוא יסכם על ארבע.

פטין מולא: זה מה שסוכם.

פטין מולא: שיסכם, שידבר חופשי.

פטין מולא: שילוב, שיסכם על שלוש, אחר כך שיסכם על שלו, אין בעיה.

מירי רגב: מי זה שלו?

פטין מולא: קושניר, זאת הצעת חוק של חמד.

חמד עמאר: רק תסבירי להם למה אני לא עונה על ארבעתן ביחד, כי זה מפריע להם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על פי מזכירת הכנסת, מה שהודעתם לה זה מה שמתקיים, שבעצם - - -

פטין מולא: לא, לא, לא, גברתי, לא, זה לא נכון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה מה שירדנה מזכירת הכנסת אמרה, שבעצם מכיוון שלא הודעתם מלכתחילה.

קריאה: לא, מזכירות הממשלה ככה הנחתה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז זהו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז אנחנו נקשיב כרגע לשר, שישיב על שלוש הצעות החוק, ואחר כך תעלה ההצעה הרביעית, ואז הוא ישיב עוד פעם, וזהו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, כבוד השר.

פטין מולא: זה עקום.

קריאה: עכשיו שלוש, ואחר כך עוד אחת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, כבוד השר, בוא נקשיב.

חמד עמאר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברים, אם יש מישהו שיש לו משהו, שייגש למזכירות וידבר איתה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, בוא נקשיב.

דוד אמסלם: הוא היה יכול להשיב על זה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

חמד עמאר: חבריי חברי הכנסת, אני משיב על שלוש הצעות חוק.

חמד עמאר: חשבתי שאני משיב על ארבעתן יחד, אבל גם אין לי בעיה לעלות עוד פעם ולהשיב.

אוסאמה סעדי: תעלה פעמיים.

סמי אבו שחאדה: - - -

חמד עמאר: אז מה שאני אעשה עכשיו, לפני שאני עונה, אני כאן ארד, ואתן לחבר הכנסת אלכס, ואז אני אשיב על ארבע הצעות החוק ביחד.

חמד עמאר: תודה רבה.

חמד עמאר: אני יכול לרדת, נכון?

חמד עמאר: אז אני אשיב על ארבעתן ביחד.

איתן גינזבורג: לא, לא.

קריאה: הנחו אותנו ממזכירות הממשלה, וגם הלשכה המשפטית, שאלה שני נושאים שונים.

קריאה: אי-אפשר, זה הכול.

קריאה: זה שונה.

איתן גינזבורג: שלוש, והרביעית שונה.

איתן גינזבורג: שלוש אותו הדבר, והרביעית שונה.

חמד עמאר: כי אני לא רוצה שיצביעו נגד.

קריאה: באמת, נו, די, אל תערבבו.

קריאה: הנחו אותנו - - -

חמד עמאר: אני מבין שיש שלוש הצעות שונות.

איתן גינזבורג: שלוש ההצבעות נפרדות ממילא.

חמד עמאר: אין שום בעיה.

קריאה: אז מה?

חמד עמאר: יש שלוש הצעות שונות.

חמד עמאר: אלו שלוש הצבעות שמוצמדות ביחד, וכל הצעה היא שונה.

חמד עמאר: ההצעה של חבר הכנסת אלכס קושניר היא שונה, לכן אני אשיב עליה לבד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

חמד עמאר: אבל, קודם כול, אני באמת רוצה להודות לשר המשפטים.

חמד עמאר: אני אתחיל בשר המשפטים, יושב-ראש ועדת השרים לחקיקה, שאפשר שנעביר את הצעת החוק בוועדת שרים לחקיקה.

חמד עמאר: חבר הכנסת, השר גדעון סער, תודה רבה.

חמד עמאר: אחרי זה אני באמת רוצה להודות לחבר הכנסת פטין מולא על הצעת החוק.

דוד אמסלם: הוא לא חבר כנסת, הוא שר.

חמד עמאר: חבר הכנסת.

חמד עמאר: אז אני רוצה להודות לחבר הכנסת פטין מולא.

חמד עמאר: פטין מולא הוא חבר כנסת, נכון?

חמד עמאר: נכון.

חמד עמאר: אני רוצה להודות לחבר הכנסת פטין מולא, לחבר הכנסת עלי סלאלחה, לחבר הכנסת מופיד מרעי, שהביאו את הצעת החוק החשובה הזאת.

חמד עמאר: אני אנמק קצת את הצעת החוק ואת העמדה שלי, כי אני העברתי הצעת חוק בטרומית בקדנציה הקודמת, המעגנת את מעמדה של העדה הדרוזית כשוות זכויות.

חמד עמאר: הצעת החוק הנוכחית מדברת על תקציבים ועל ביטוח היישוב, והיא הצעת חוק מאוד חשובה.

חמד עמאר: אבל אני רוצה גם להגיד לחברי חבר הכנסת פטין מולא, אני חושב – כי אתה העלית טענה כאילו שאני הורדתי משהו מסדר-היום של ועדת החוקה, או ועדת שרים לחקיקה – אין לי סמכות להוריד נושא מוועדת שרים.

חמד עמאר: אתה יכול להתייעץ עם החברים שלך שהיו שרים, שהיו 12 שנים ברצף בוועדת החוקה.

חמד עמאר: אין לשר סמכות להוריד נושאים; ואין סמכות לשר להניח נושאים בוועדה.

חמד עמאר: מי שמניח את הנושאים אלו הסיעות בכנסת, ולא אני.

פטין מולא: אבל זה סוכם איתך לפני.

פטין מולא: סוכם איתך לפני.

חמד עמאר: לכן, אני חושב שהטענה שלך שאני לקחתי את הצעת החוק שלך והזזתי אותה הצידה, היא טענה מוטעית.

חמד עמאר: או שהטעו אותך או שלא הסבירו לך נכון את הנושא.

חמד עמאר: אין לי סמכות כזאת.

חמד עמאר: גם אם הייתה לי סמכות הייתי משאיר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין.

חמד עמאר: ואני תומך בכל הצעת חוק שתבוא למען העדה הדרוזית, אלחם בשבילה, אקדם אותה.

חמד עמאר: אני אמרתי את עמדתי מאז שנכנסתי לכנסת.

חמד עמאר: אני, כמו שאני אומר תמיד: אני לא משנה את הפנים שלי, את ההחלטות שלי, את הדעות שלי כל יום.

חמד עמאר: מאז שנכנסתי לכנסת אמרתי שבאתי לקדם את העדה הדרוזית, ואני ממשיך באותו כיוון.

חמד עמאר: הנקודה השנייה: אנחנו לא מזמן, רק לפני פחות משלושה חודשים, העברנו החלטת ממשלה חסרת תקדים למגזר הדרוזי לשנים 2021, 2022, 2023.

חמד עמאר: אני אתן קצת סעיפים מהחלטת הממשלה שעברה, וכל הדברים האלה יבוצעו, יקודמו, ונביא את המגזר הדרוזי למקום אחר לגמרי.

חמד עמאר: בחינוך אנחנו משקיעים 508.6 מיליון שקל בגליל ובכרמל, ועוד 114 מיליון שקל בגולן.

חמד עמאר: אלה סכומים גדולים, שיכולים לקדם מאוד את החינוך; 20222023– בינוי ושיכון – 508 מיליון לגליל ולכרמל ועוד 81 מיליון לגולן; תחבורה – 387 מיליון לגליל ולכרמל ו-56 מיליון לגולן; תרבות וספורט – 180 מיליון שקל לגליל ולכרמל, ו-20 מיליון לגולן.

חמד עמאר: אני אמשיך ואגיד עוד ועוד סעיפים.

חמד עמאר: לכן אני אסתפק בזה.

חמד עמאר: גם אענה לחבר הכנסת אלכס קושניר, אבל אני מבקש מכל חברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

חמד עמאר: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, כבוד השר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ביקשו להגיד דברים: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שמתנגדת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, יש לך שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושבת-ראש, חברי וחברות הכנסת הנכבדים, חשוב לי לציין בתחילת דבריי שעקרון השוויון אמור להיות מוטמע כחוק-יסוד לכלל אזרחי המדינה, בהיותם אזרחי המדינה.

עאידה תומא סלימאן: אם המצב היה תקין במדינת ישראל, לא היה צורך לעשות חוקים, שדווקא מנסים להשיג שוויון ולהשיג זכויות אלמנטריות ובסיסיות לכל אחד.

עאידה תומא סלימאן: הבעיה עם החוקים שהוצגו עד עכשיו, לצערנו הרב, היא לאו דווקא הדרישה לשוויון ולאו דווקא הדרישה לזכויות בסיסיות, אלא העיקרון שמוציא את החברה הערבית הדרוזית מכלל החברה הערבית הישראלית, ומנסה, להפך, להעמיק את הקרע - -

פטין מולא: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין מולא, היה לך הרבה זמן לדבר.

פטין מולא: - - -

עאידה תומא סלימאן: - - ומדיניות הקרע, שעד עכשיו מדינת ישראל השתמשה בה נגד החברה הדרוזית - -

פטין מולא: לא נכון, את טועה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין מולא, בוא נקשיב.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת פטין מולא - -

פטין מולא: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת, בבקשה, אני נתתי לך זמן.

עאידה תומא סלימאן: - - אני רוצה להדגיש: בחוק הלאום הגזעני - - -

פטין מולא: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין מולא, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני לא רוצה לקרוא אותך בקריאה ראשונה.

עאידה תומא סלימאן: - - אשר לא הביא בחשבון - -

פטין מולא: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני לא רוצה לקרוא אותך בקריאה ראשונה.

עאידה תומא סלימאן: - - אשר לא הביא בחשבון, ודווקא התייחס לחברה הדרוזית - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני לא רוצה לקרוא אותך בקריאה ראשונה, חבר הכנסת פטין מולא.

עאידה תומא סלימאן: - - כחלק מהחברה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהתגובה צריכה להיות - -

פטין מולא: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: קריאה ראשונה.

עאידה תומא סלימאן: - - ללכד שורות עם כל אלה - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין מולא, קריאה שנייה.

פטין מולא: - - -

עאידה תומא סלימאן: - - שמתנגדים לחוק הלאום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין מולא, קריאה שנייה.

עאידה תומא סלימאן: - - ולדרוש את עקרון השוויון לכלל האוכלוסייה הערבית - -

פטין מולא: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין מולא, קריאה שלישית, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: - - ואני מצפה גם מאנשי מרצ - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: קריאה שלישית.

פטין מולא: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין מולא, קריאה שלישית.

עאידה תומא סלימאן: - - שדווקא יביאו חוק שיתעמת עם חוק הלאום, ולאו דווקא יעמיק את הקרע באוכלוסייה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, צא מהאולם.

פטין מולא: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: צא מהאולם, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תכף מצביעים על החוק שלך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבל, חבל.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, במצב של מדינה דמוקרטית - -

פטין מולא: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: צא מהאולם, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תוציאו אותו מהאולם, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבל.

עאידה תומא סלימאן: - - לא היית צריך לעלות על הדוכן ולבקש שוויון - -

פטין מולא: - - -

עאידה תומא סלימאן: - - זה היה אמור להיות מעוגן בחוק-היסוד.

עאידה תומא סלימאן: במקום זה המדינה שאתה מתחנן אליה לשוויון חוקקה חוק לאום, שגירש אותך - -

פטין מולא: - - -

עאידה תומא סלימאן: - - מהאזרחות הישראלית ונתן לנו, לכולנו – לי ולך ולכלל האוכלוסייה הערבית - -

פטין מולא: - - -

עאידה תומא סלימאן: - - מעמד נחות במדינה - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: טוב, תוציאו אותו, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, הזמן הסתיים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: (חבר הכנסת פטין מולא יוצא מאולם המליאה.)

עאידה תומא סלימאן: - - וחבל שאתה צועק ככה במקום להקשיב.

עאידה תומא סלימאן: אולי תלמד משהו: על דיכוי ועל אי-שוויון נאבקים כולם יחד - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

עאידה תומא סלימאן: - - ולא מסכימים למדיניות הפרד ומשול.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת, תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת דוד אמסלם ביקש להתנגד, בבקשה, שלוש דקות.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אני בוודאי מסכים לעקרון השוויוניות.

דוד אמסלם: חבר הכנסת לוין, אני צריך את תשומת ליבך.

דוד אמסלם: אלי כהן.

דוד אמסלם: אני רוצה לדבר דווקא על פסק דין, שניתן אתמול נגדי בבית המשפט העליון.

דוד אמסלם: סגן השר שוסטר, שלושה שופטים, שלוש עתירות, אתמול, ישבו והחליטו: דוד אמסלם לא עובר פה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לא בנו עליו.

דוד אמסלם: אני עתרתי נגד אלקין.

דוד אמסלם: אלקין דרך אגב, קיבל מיליוני שקלים ולא החזיר אותם – מהבחירות ב-2018.

דוד אמסלם: כידוע, יש תרומה מותרת: 5,000 שקל.

דוד אמסלם: הוא קיבל מיליוני שקלים.

דוד אמסלם: לא החזיר אותם.

דוד אמסלם: אני יותר נגד מנדלבלוף: למה הוא לא פותח חקירת משטרה?

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי השר אלקין נמצא בניגוד עניינים.

דוד אמסלם: הרי הוא לא – היום הוא שר השיכון.

דוד אמסלם: יש אין-ספור אנשים שסוחטים אותו באיומים.

דוד אמסלם: הרי אם אלה שנתנו לו את הערבות היו רוצים את הכסף, הם היו תובעים אותו.

דוד אמסלם: אפילו לא תבעו אותו.

דוד אמסלם: מכאן אנחנו למדים שהם נתנו לו שוחד.

דוד אמסלם: ומה עונה לי בית המשפט העליון?

דוד אמסלם: השופטת וילנר והשופט עמית – אותו אחד שחתם נגדי גם על זה ברשות החברות וגם על זה שאין לי זכות עמידה; ובוודאי הגברת ברק: מנדלבליט החליט לא לפתוח בחקירה פלילית.

דוד אמסלם: אבל על זה עתרתי.

דוד אמסלם: בדיוק על השחיתות הזאת של מנדלבליט, בגלל שהוא חבר שלו.

דוד אמסלם: על זה עתרנו לבית המשפט.

דוד אמסלם: ומה היא גם אומרת?

דוד אמסלם: זה נכון, אתה לא הבאת סימוכין שהוא לא בניגוד עניינים.

דוד אמסלם: רבותיי, אזרחי מדינת ישראל, מי שרץ לבחירות ראשי עיר, יכול להיות בדיוק כמו אלקין: לקחת שוחד במעטפת של ערבויות ולא להחזיר.

דוד אמסלם: ואל תדאגו, אף אחד לא יבקש מכם כלום כל עוד אתם נמצאים במעמד של אלקין, וקוראים לכם אלקין ומהמשפחה הזאת של האלקינים.

דוד אמסלם: אבל אמסלם – זורקים אותו מהמדרגות בבית המשפט העליון.

דוד אמסלם: אני מציע, גברת וילנר, אל תפגעי באינטליגנציה שלנו ואל תעליבי אותנו.

דוד אמסלם: אל תחשבי שאנחנו טיפשים.

דוד אמסלם: ילד בכיתה ו' לא היה כותב פסק דין הזוי כזה.

דוד אמסלם: אני חושב שאת לא ראויה להיות שופטת – אפילו לא בשלום, עם פסק דין כזה.

דוד אמסלם: אין בו שום היגיון, את לא יודעת מה את כותבת.

דוד אמסלם: אתם התכנסתם את, חיות וכל החבר'ה והחלטתם: אמסלם דוד לא נכנס למוסד הזה.

דוד אמסלם: זורקים אותו ולא משנה מה יקרה.

דוד אמסלם: זה מוסד של אבא שלכם, של האליטה שלכם, של התרבות שלכם, של הערכים שלכם.

דוד אמסלם: אנחנו לא שם - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: - - לא האמסלמים ולא הביטונים.

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

דוד אמסלם: עאלק בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: אתם עוד בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: איך אתם מדברים - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: - - דרך אגב, כשאמרתי על אותו שופט שהוא שתה בקבוק עראק - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: - - אני מציע לכל הצופים שהם יחליטו מה שתתה הגברת וילנר.

דוד אמסלם: את בושה וחרפה לעם ישראל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ביקש להתנגד גם חבר הכנסת עפר כסיף, בבקשה.

קריאה: אז אנחנו עוברים לשלוש הצבעות – אין שמית – שלוש הצבעות אלקטרוניות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אין שמית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, שלוש דקות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אנחנו מתנגדים בעיקרון לחוק הזה, דווקא משום שאנחנו תומכים בשוויון אמיתי – זאת הסיבה, ואני אסביר – שוויון אמיתי לכל אזרחי המדינה, כמובן.

עופר כסיף: דבר ראשון, זכויות זה לא עניין של מילוי חובות.

עופר כסיף: זכויות זה דבר שמובנה במשטר הדמוקרטי.

עופר כסיף: זכויות זה דבר שמגיע לכל אזרח בזכות ולא בחסד, תרתי משמע, מתוקף היותו אזרח, ולא משום שהוא מילא חובה, או מגלה נאמנות, או כל דבר אחר.

עופר כסיף: כל הצעות החוק הללו, שמשותפות משום מה גם למרצ ולליכוד ולישראל ביתנו, אלה חוקים שמחזקים את השיח האנטי-דמוקרטי, משום שהן מתנות זכויות במה שלכאורה נתפס – ואני מדגיש את המילה לכאורה – כחובה.

עופר כסיף: לא למדו כנראה שיעורי אזרחות.

עופר כסיף: לא פלא, גם ככה מלמדים בערך שעתיים בשבוע.

עופר כסיף: כך שההצעה הזאת, לא משנה מאיפה היא באה, היא הצעה פסולה, משום שהיא אנטי-דמוקרטית.

עופר כסיף: היא באה לשרת שיח שנותן - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פטין מולא, הוצאתי אותך כבר פעם אחת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסכמתי להחזיר אותך – חבר הכנסת פטין מולא, הסכמתי להחזיר אותך, אבל לא שתפריע עוד פעם.

פטין מולא: - - -

עופר כסיף: ההצעות האלה מוקצות מחמת מיאוס, משום שהן באות לחזק שיח אנטי-דמוקרטי, שרואה בזכויות לא דבר מוקנה ומובנה במשטר, אלא דבר שצריך לשלם עבורו.

עופר כסיף: זה אנטי-דמוקרטי בעליל.

עופר כסיף: זאת סיבה אחת.

עופר כסיף: סיבה שנייה: ההבחנה בין העדה הדרוזית, שאנחנו דוגלים בשוויון מלא לה, לבין שאר האזרחים הערבים, היא הבחנה שמטרתה פוליטית, הבחנה של הפרד ומשול, כדי להחליש את המאבק לצדק ודמוקרטיה אמיתיים.

עופר כסיף: לא בכדי חייבו את הדרוזים בשירות צבאי ב-1956, ושנה לאחר מכן הכירו בהם כעדה נפרדת, כדי להחליש את המאבק לדמוקרטיה – הפרד ומשול.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת עופר.

עופר כסיף: אני מבקש עוד 30 שניות.

עופר כסיף: הפריעו לי בלי הפסקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: 30 שניות, יאללה, בבקשה.

עופר כסיף: הדבר השלישי: כל מי שחושב שאפילו החוקים האלה יקנו זכויות ושוויון אמיתי לדרוזים – מעבר למה שאמרתי, זאת פיקציה; הוא חי באשליות.

עופר כסיף: שימו לב, חברי הכנסת - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, אין, אין.

ג'ידא רינאוי-זועבי: 30 שניות הסתיימו.

עופר כסיף: אני מייד מסיים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יאללה, משפט אחרון.

עופר כסיף: במאמר ב-1979, יונתן אופנהיימר כתב את המשפט הבא, ואני מסיים: ערבי גאה וישראלי נאמן - -

פטין מולא: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - אל תפריע לו, חבר הכנסת פטין מולא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תמשיך, תמשיך.

עופר כסיף: - - הינו נזק כפול מבחינת האורתודוקסיה הציונית.

עופר כסיף: ערבים גאים הם סיכון מדיני - -

פטין מולא: על מה אתה מדבר?

עופר כסיף: - - וערבים נאמנים מערערים על - -

פטין מולא: אתה מביא היום הצעת חוק שאתה - - -

עופר כסיף: - - האקסקלוסיביות היהודית הציונית בישראל.

עופר כסיף: אל תשלו את עצמכם: לא תזכו בשוויון אם לא תתמכו בשוויון לכולם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לחבר הכנסת עופר כסיף.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עוברים כעת להצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא לשבת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא לשבת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עוברים כעת להצבעה, הצבעה אלקטרונית, אז נא לשבת, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו מצביעים על שלוש הצעות חוק בנפרד, מתחילים בהצעת חוק העדה הדרוזית, התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת פטין מולא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי בעד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי נגד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 69

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – 1

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצעת חוק העדה הדרוזית, של חבר הכנסת פטין מולא: 69 בעד, אחד מתנגד ואחד נמנע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההצעה התקבלה, והיא תועבר לוועדת החוקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו כעת מצביעים על הצעת חוק העדה הדרוזית, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת עלי סלאלחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מכריזה עכשיו על הצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא לשבת, בבקשה.

קריאה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: הייתה לך בעיה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 64

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצעת החוק העדה הדרוזית של חבר הכנסת עלי סלאלחה, בעד – 64, מתנגד אחד ואין נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מכריזה שהצעת החוק התקבלה, והיא עוברת לוועדת החוקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לגבי ההצבעה הראשונה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, אתה הצבעת – זה מאושר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת אורלי, הצבעת בהצבעה הראשונה?

אורלי לוי אבקסיס: לפרוטוקול, בהצבעה הראשונה לא הספקתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בסדר גמור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק העדה הדרוזית של חבר הכנסת מופיד מרעי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצבעה, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 70

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצעת חוק העדה הדרוזית של מופיד מרעי: 70 בעד, מתנגד אחד ואין נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על כן, ההצעה התקבלה, והיא עוברת לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/298/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצעת חוק ציון יום לאומי לתרומתה ולפועלה של העדה הדרוזית (תיקון – עיגון מעמדה של העדה הדרוזית כשוות זכויות במדינת ישראל), התשפ"א–2021, של חברי הכנסת אלכס קושניר, יבגני סובה ויוליה מלינובסקי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ינמק חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מאוד מתרגש להציג את החוק הזה.

אלכס קושניר: קודם כול, ברמה האישית, אני, כלוחם בצה"ל, לחמתי כתף אל כתף, ולפעמים גב אל גב, עם לוחמים דרוזים ביחד, ולא היה שום הבדל ביני לבינם, ואני חושב שגם לא צריך להיות הבדל ביני לבינם באזרחות.

אלכס קושניר: אני מתרגש כפליים, כי אני מציג חוק שחברי השר חמד עמאר קידם בתור חבר כנסת, ונתן לי את הכבוד להמשיך לקדם אותו כשהוא התמנה לשר.

אלכס קושניר: השר חמד עמאר נלחם למען העדה הדרוזית במשך שנים רבות בכנסת, והצליח בנושא של ייצוג הולם של העדה, בנושא של הבטחת שוויון הזכויות של העדה, בנושא עיגון הזכויות של העדה הדרוזית בחוק, ורק כשהוא נתמנה להיות שר, הוא קידם תוכנית מהפכנית של 3 מיליארד שקלים עבור העדה הדרוזית, עבור השנים2021, 2022 ו-2023.

אלכס קושניר: וחבריי, אני לא ארחיב במילים, כי אני חושב שלא צריך להוכיח לאף אחד את הזכויות ואת החובות של העדה הזאת ואת ההישגים של העדה הזאת עבור עם ישראל ועבור מדינת ישראל.

אלכס קושניר: אני מברך את עלי, את מופיד ואת פטין על הצעת החוק שלכם, ואני מבקש להצביע בעד ולאחד אותן.

אלכס קושניר: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת אלכס קושניר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ינמק וישיב להצעה השר במשרד האוצר, השר חמד עמאר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלכס קושניר, גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני באמת רוצה להודות לחבר הכנסת אלכס קושניר.

חמד עמאר: הודיתי גם לחברי הכנסת פטין, מופיד, עלי, ואני עכשיו מודה גם לחברי חבר הכנסת אלכס קושניר, שלקח את הנושא וקידם אותו.

חמד עמאר: תודה רבה, אלכס.

חמד עמאר: הצעת החוק הזאת עברה בכנסת הקודמת, כמו שאמרתי, מילה במילה – עיגון מעמדה של העדה הדרוזית כשוות זכויות.

חמד עמאר: אני מבקש מכל חברי הכנסת להצביע בעד הצעת החוק.

חמד עמאר: הצעת החוק באה לתת לעדה הדרוזית את הדבר המינימלי שהמדינה חייבת לה.

חמד עמאר: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ביקש להתנגד חבר הכנסת יואב קיש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצבענו בעד שלושה חוקים למען העדה הדרוזית.

יואב קיש: בחוק הזה, המציע הוא אלכס קושניר.

יואב קיש: אלכס קושניר תוקע חוק בוועדת כספים, אחרי שיש הסכמות קואליציה-אופוזיציה, שכל הוועדה חתומה עליו, על העלאת מגן מס רכישה לזוגות צעירים ומשפרי דיור.

יואב קיש: הוא עושה את זה מסיבות פוליטיות.

יואב קיש: אין שום קשר לשום חוק ממשלתי אחר שצריך להגיע.

יואב קיש: זה מה שסיכמנו.

יואב קיש: אתה מפר את הסיכום שלך.

יואב קיש: אתה פוגע בציבור – לא בי.

יואב קיש: עזוב שזה חוק שלי ואתה רוצה לעשות פה איזה סיבוב; אתה פוגע בציבור, אתה פוגע בהבטחה שלך, אתה פוגע במילה שלך.

יואב קיש: הגיע הזמן שתבין שזה לא יכול לעבור בשקט.

יואב קיש: כל פעם שאתה תעלה להציע פה הצעת חוק, אני אזכיר לך את האירוע הזה, שאתה התחייבת שהחוק הזה יעבור מהר, אולי עוד לפני סוף השנה; שאנשים – תפנה אליהם, הקראתי פה פעם שעברה את השמות שלהם.

יואב קיש: הם ממשיכים לפנות ולשאול.

יואב קיש: נכון, יש חוק ממשלתי שאתה רוצה להעביר ואנחנו מתנגדים לו, אבל אין קשר.

יואב קיש: הדבר היחיד הוא שאתה מונע את התקדמות החוק שהתחייבת לו, אתה מפר את ההבטחה שלך לציבור ואת הסיכום של כל ועדת כספים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא לשבת, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא לשבת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 47

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, בעד – 47, נגד – ארבעה, אף נמנע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על כן, הצעת חוק ציון לאומי לתרומתה ולפועלה של העדה הדרוזית, של חברי הכנסת אלכס קושניר, יבגני סובה ויוליה מלינובסקי, מתקבלת, והיא עוברת לוועדת החינוך, התרבות והספורט.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/2114/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו עוברים להצעת חוק העונשין (תיקון – ביטול סעיף העלבת עובד ציבור), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת גבי לסקי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תשובה והצבעה במועד אחר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חברת הכנסת גבי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חברת הכנסת גבי לסקי.

גבי לסקי: תודה רבה, כבוד היושבת-ראש.

גבי לסקי: ברכות.

גבי לסקי: עוד לא יצא לנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אכן, אכן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

גבי לסקי: וכמו שאמרתי אתמול, אני יכולה להתחיל להתרגל לראות פה את הבמה רק של נשים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

גבי לסקי: אז אני מברכת אותך מאוד.

גבי לסקי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת - - -

דוד אמסלם: אני מתנגד.

גבי לסקי: אתה כבר מתנגד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת גבי לסקי, בבקשה, תמשיכי.

גבי לסקי: האמת היא שאני מאוד מתרגשת לעמוד פה היום, מאחר שבמשך שנים, עד לא מזמן, עבדתי כעורכת דין, ותמיד שאלו אותי: למה את רוצה לעזוב את המקצוע ולהגיע לכנסת?

גבי לסקי: ותמיד עניתי שהחלום שלי, במקום לעבוד כל פעם על תיק אחר, הוא להגיע לכאן ולשנות את המדיניות, לשנות את החוקים, וזה אחד החוקים החשובים לשינוי.

גבי לסקי: בדרך כלל כשאנחנו עולים על הדוכן הזה, אנחנו עולים ועולות כדי להוסיף עוד סעיף לספר החוקים.

גבי לסקי: אבל במקרה הזה, אני דווקא כאן כדי למחוק סעיף מספר החוקים.

גבי לסקי: מדובר בסעיף 288 לחוק העונשין, הקובע עבירה של העלבת עובד ציבור.

גבי לסקי: כבוד היושבת-ראש, יש מלא רעש.

גבי לסקי: אפשר להשתיק את המליאה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אכן, מלא רעש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מבקשת, במיוחד מהתאים, בבקשה, שקט.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו צריכים להקשיב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, התאים, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, תמשיכי.

גבי לסקי: תודה.

גבי לסקי: הצעת החוק היא בשורה גדולה למאות, ואפילו אלפים, של אזרחים ואזרחיות אשר מואשמים בעבירה הזאת מדי שנה, או שנעצרים, נחקרים, ובסוף לא מוגש כתב אישום כנגדם, אבל יש להם תיק פתוח, עם כל המשתמע מזה.

גבי לסקי: ההצעה הזאת היא גם בשורה לחופש הביטוי וחופש המחאה במדינת ישראל.

גבי לסקי: לאחר שנים של מאבק ומחאות, הגיע הזמן שהמחוקק הישראלי ישמור על המפגינים והמפגינות מכל קצוות הקשת הפוליטית מהפללה מיותרת ויאפשר להם לצאת מבלי לחשוש מהעמדה לדין בגין עבירה זאת.

גבי לסקי: העבירה של העלבת עובד ציבור נמצאת איתנו כבר מעל ל-200 שנה, ומקורה בקודקס הפלילי של נפוליאון משנת 1810.

גבי לסקי: משם עברה העבירה למשפט העות'מאני, למשפט המנדטורי, ובסופו של יום, הגיעה גם לחוק העונשין של מדינת ישראל.

גבי לסקי: ההיגיון אשר עמד אז בבסיס העבירה הוא שעובד ציבור נחשב לידו הארוכה של המלך, ומי שמעליב את עובד הציבור, בעצם מעליב באופן ישיר את המלוכה.

גבי לסקי: זה אולי היה נכון למאה ה-19, אבל בוודאי ובוודאי שאין מקום יותר לעבירה הזאת במאה ה-20.

גבי לסקי: אני חייבת לומר, ויש להדגיש, כי אין המדובר בהצעת חוק שנועדה לפגוע בעבודת המשטרה או בעובדי ועובדות הציבור.

גבי לסקי: להפך, החוק הישראלי מחיל מספר רב של הגנות אשר נועדו להגן על עובד הציבור בעת עבודתו.

גבי לסקי: כך, למשל, עבירה הפרעה לעובד ציבור, הפרעה לשוטר במילוי תפקידו, עבירות על איומים, הסתה, תקיפה.

גבי לסקי: יש לנו גם את חוק איסור לשון הרע, שזה גם עבירה פלילית, וגם אפשר להגיש תובענה אזרחית, ויש מספר רב של עבירות והגנות על עובדי הציבור.

גבי לסקי: אך הסעיף שלנו יוצר דין שונה בין אזרח לבין עובד הציבור, ובין עובד הציבור לכל עובד אחר.

גבי לסקי: וכאמור, דמו של עובד הציבור אינו סמוק יותר מהדם של כל אדם אחר.

גבי לסקי: כבר בפסק דין אונגרפלד למעשה קיבלנו תמונה מהממת של למה החוק הזה צריך להתבטל.

גבי לסקי: אנחנו מכירים בכך שיש בעצם שני סוגים של העלבות: יש את הקללות ואת הביטויים של השיח המעליב, המבזה, ויש גם ביקורת על השלטון.

גבי לסקי: בפסק דין אונגרפלד, הרוב בפסק הדין אמר שבעצם יש לצמצם את העבירה כך שלא ייתכן שזה יחול על קללות למיניהן, ויש להשאיר רק את הנושא של הביקורת.

גבי לסקי: ודווקא המיעוט אמר את ההפך: יש לצמצם את העבירה כך שזה יחול רק על הביקורת ולא על הקללות.

גבי לסקי: ובעצם שני הצדדים, גם הרוב וגם המיעוט, בפסק הדין הזה, קבעו בעצם שיש לצמצם את העבירה, כל אחד מסיבותיו הוא.

גבי לסקי: מאוחר יותר הגיע לפתחו של בית המשפט העליון המקרה, בדיון נוסף של פסק דין אליצור סגל נגד מדינת ישראל.

גבי לסקי: בפסק הדין הזה עסק בית המשפט העליון בביטויים קשים ביותר שכתב מר אליצור סגל נגד הרב הראשי לצה"ל באתר האינטרנט של מנהיגות יהודית.

גבי לסקי: בין היתר, כתב סגל על הרב הראשי לצה"ל שהוא מסייע לרצח, ומדובר באיסור ייהרג ובל יעבור.

גבי לסקי: מסייע לגילוי עריות – איסור ייהרג ובל יעבור.

גבי לסקי: מסייע לחילול שבת – איסור סקילה.

גבי לסקי: מסייע לביטול מצוות יישוב הארץ – השקולה ככלל התורה כולה.

גבי לסקי: די בזה ואין צורך להשלים את דמותו.

גבי לסקי: זה מה שהוא כתב.

גבי לסקי: ועל אף הביטויים הקשים, נשיאת בית המשפט העליון בדימוס מרים נאור, זכרה לברכה, בחרה להעמיד במרכז פסק הדין את חופש הביטוי הפוליטי, וההרכב כולו, של תשעה שופטים, החליט לזכות את מר סגל.

גבי לסקי: וכך אמרה הנשיאה: "אני סבורה כי יש לקבוע שכאשר הביטוי העולב נכלל בגדרו של חופש הביטוי הפוליטי, יש ליתן לו הגנה יתרה ולנקוט ריסון רב במיוחד בהחלת העבירה לגביו.

גבי לסקי: קביעה זו הינה יישום פרטני של הכלל שעליו עמדתי לעיל, לפיו ככל שעסקינן בביטוי המגשים בצורה מלאה יותר את הרציונלים של חופש הביטוי, כך תידרש פגיעה קשה יותר בכבודו של עובד הציבור כתנאי לתחולת העבירה".

גבי לסקי: פסק הדין הביא לשינוי משמעותי באיזון שבין חופש הביטוי לעבירת העלבת עובד ציבור וגרם להפחתה משמעותית של מספר כתבי האישום המוגשים מדי שנה בגין העבירה הזאת.

גבי לסקי: כך, לפי הנתונים שמסר המשרד לביטחון פנים בתשובה לשאילתה שהגישה יו"ר מרצ, חברתי ומורתי חברת הכנסת לשעבר זהבה גלאון, בשנת 2012 הוגשו 1,441 כתבי אישום בגין העלבת עובד ציבור; בשנת 2013 הוגשו 1,255 כתבי אישום, ובשנת 2014 ביקשו 1,620 כתבי אישום.

גבי לסקי: מתוך כתבי האישום האלה, העלבת עובד ציבור היוותה עבירה יחידה רק בין 131 ל-231 מקרים.

גבי לסקי: נתונים אלה אף הוצגו בפסק הדין של הנשיאה נאור, וסייעו בהבניית ממדיה הרחבים של התופעה.

גבי לסקי: מנתונים אלה ניתן ללמוד כי השימוש בעבירה הזאת נעשה, במרבית המקרים, כעבירה נלווית לעבירות אחרות.

גבי לסקי: עם ביטול העבירה תוכל המשטרה להמשיך להעמיד לדין את מי שביצע עבירות כלפי עובדי הציבור בלי לצרף לאישומים עבירה ארכאית כזאת שפוגעת בחופש הביטוי.

גבי לסקי: כיום, בעקבות שאילתה שהגשתי למשרד לביטחון הפנים, ניתן לראות את השפעתו הרבה של פסק הדין סגל.

גבי לסקי: כך, בשנת 2019 הוגשו רק 54 תיקים בגין העלבת עובד ציבור כעבירה היחידה, והורשעו רק 14 אנשים.

גבי לסקי: ב-2020 הוגשו רק 28 תיקים והורשעו שבעה אנשים.

גבי לסקי: ב-2021 הוגשו 66 כתבי אישום, ועד עכשיו הורשע רק בן אדם אחד בעבירה של העלבת עובד ציבור.

גבי לסקי: השינוי שהביאה הפסיקה הוא שינוי מבורך, אך אינו מספיק.

גבי לסקי: גם כיום מאות אנשים מואשמים מדי שנה בעבירה הזאת, ונגררים להליכים פליליים וארוכים.

גבי לסקי: יתרה מזו, לא נעלם מעיניי העומס הרב שיש בבתי המשפט ובעבודה של רשויות אכיפת החוק.

גבי לסקי: הם צריכים להקדיש את מרב זמנם לפשיעה חמורה, והעבירות האלה – יש לעשות להן דה-פליליזציה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

גבי לסקי: צריך לנקות את ספר החוקים של ישראל מעבירות מהסוג הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חברת הכנסת גבי לסקי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

גבי לסקי: רק בגלל ההפרעות, אז עוד דקה, אם תרשי לי, היושבת-ראש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, לא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא דקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: משפט אחרון, בבקשה.

גבי לסקי: רק רציתי, קודם כול, להגיד תודות לכל האנשים שבעצם העמידו את החוק הזה עוד לפניי: חברת הכנסת לשעבר זהבה גלאון; שר המשפטים גדעון סער, ואני רוצה להודות גם לצוות שלו על העבודה המצוינת; גם לחברי מוסי רז בעניין הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

גבי לסקי: אבקש גם לציין, אם יורשה לי, שבאמת מדובר בחוק חשוב, שמצד אחד בא להגן על חופש הביטוי - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת גבי לסקי, נא לסיים.

גבי לסקי: - - ועל הדמוקרטיה - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

גבי לסקי: - - ומצד שני, בא לפנות את מערכת המשפט כדי לעסוק בדברים החשובים.

גבי לסקי: אני רוצה להודות גם עיתונאים ולפעילים שעסקו בדבר הזה שנים, ובכלל זה לעקיבא נוביק ולאיש התקשורת תם אהרון, שהעלו את הנושא הזה על סדר-היום הציבורי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כפי שציינתי – חברת הכנסת גבי לסקי, תודה רבה.

גבי לסקי: בזכותם אנחנו הגענו היום למעמד הזה.

גבי לסקי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: וכפי שציינתי, תשובה והצבעה במועד אחר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/2311/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצעת חוק הוועדה לטיפול במשפחות נעדרים אזרחיים, התשפ"ב–2021, של חברת הכנסת נירה שפק וקבוצת חברי הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן חברת הכנסת נירה שפק, הינה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

נירה שפק: תודה.

נירה שפק: כבוד היושבת-ראש, כנסת נכבדה, היום אני מתכבדת להגיש הצעת חוק להקמת ועדה לטיפול במשפחות נעדרים אזרחיים.

נירה שפק: במדינת ישראל ישנם כ-600 אזרחים שהם בגדר נעדרים מאז קום המדינה.

נירה שפק: הם היו אמורים להגיע לביתם ולא חזרו בזמן סביר, ומקום הימצאם אינו ידוע.

נירה שפק: מדי שנה מצטרפים כ-20 אזרחים נוספים שהם בגדר נעדרים.

נירה שפק: משפחה שבה בן או בת המשפחה נעדרים – חרב עליה עולמה באחת, והיא נמצאת בחוסר ודאות קשה מנשוא, המקשה על תפקוד המשפחה ברמה היום-יומית.

נירה שפק: היעדרותו של אדם קרוב משפיעה על המעגל המשפחתי.

נירה שפק: ההיטלטלות בין תקווה לייאוש אינה קלה ומחייבת סיוע של אנשי מקצוע לצורך הצלת יתר בני המשפחה.

נירה שפק: העובדה שמצד אחד היקר מכול נעדר, כל מאמצי החיפוש העלו חרס, ומאידך אין כל מידע כי האדם הלך לעולמו, היא חוויה מטלטלת, יוצרת מצב סבוך בלא מעט תחומים, ובעיקר, בעיקר, מצוקה נפשית.

נירה שפק: משטרת ישראל מטפלת בחיפוש ובאיתור הנעדרים.

נירה שפק: עם זאת, קיימת בעיה בחוק בהגדרת מי המטפל ביתר זכויות בני המשפחה, מי מטפל בהתמודדות הקשה הניצבת בפניהם, מהו מערך התמיכה במשפחות הנעדרים.

נירה שפק: כשהכנתי את החוק, נפגשתי עם חברי עמותת "בלעדיהם", שאותה הקימה משפחת מיניביצקי, שבנה, דניאל, נעלם בשנת 2014, ואשר החליטה להקים עמותה של משפחות לתמיכה נפשית ועזרה הדדית, ליצור שיתופי פעולה בפן הרגשי, במצוקה הנפשית ובתחומים נוספים.

נירה שפק: בעמותה הזו מתנדבים פסיכולוגים, עובדים סוציאליים, לצד משפטנים וחוקרים.

נירה שפק: אבל אני חושבת שכמו שבמדינות נאורות בעולם מצאו והקימו מערכת תמיכה רגשית, סוציאלית ומשפטית כדי להקל על המשפחה במציאות הקשה – מערך תמיכה הזה בחו"ל מסייע למשפחה בבעיות נפשיות ובסוגיות משפטיות ובכל סוגיה אחרת – כך ראוי שבמדינת ישראל, החורתת על דגלה דאגה לכלל אזרחיה, אנו נדאג גם לחקיקה מתאימה, שתסדיר ושתגדיר את מעמדו של הנעדר, ולתמיכה וליווי למשפחות הנעדרים שממשיכות לחיות בשעתן הקשה.

נירה שפק: הצעת החוק שלי נועדה להסדיר שיתוף פעולה בין כלל משרדי הממשלה הרלוונטיים, באמצעות הקמת ועדה בין-משרדית, שמטרתה לטפל בבני משפחות הנעדרים, בין היתר, באמצעות קביעת נהלים שהוועדה עצמה תגבש.

נירה שפק: הצעות חוק זהות הונחו על ידי חבר הכנסת לשעבר איל בן ראובן ועל ידי חבר הכנסת אלעזר שטרן וחבר הכנסת מוסי רז, וכמובן גם נעמה לזימי הצטרפה להצעה הזאת.

נירה שפק: אני מבקשת מכל מי שכאן – הצעת החוק הזאת מטפלת בנעדרים חילונים, דתיים, יהודים, ערבים; לכולנו פה יש את החובה לתמוך, בעיניי, במשפחות האלה.

נירה שפק: תודה.

נירה שפק: [הצעת חוק פ/24 /1348; נספחות.

נירה שפק: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נעבור כעת להצעת חוק הוועדה לטיפול במשפחות נעדרים אזרחיים, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת מוסי רז.

מוסי רז: גברתי היושבת-ראש – אני כבר לא צריך לברך, פעם שנייה שאני מדבר כשאת יושבת-ראש – חברות וחברי הכנסת, אדוני השר, אני אנסה לא להכביר במילים, כי אני חושב שחברת הכנסת נירה שפק נימקה יפה.

מוסי רז: כשנבחרתי לכנסת הזאת, העשרים-וארבע, נפגשתי עם חברי, אלוף במילואים, או יותר נכון בדימוס, וחבר הכנסת לשעבר איל בן ראובן, שהגיש את הצעת החוק הזאת בכנסות קודמות – נדמה לי שבכנסת העשרים – והכרתי דרכו את הבעיה הזאת של נעדרים.

מוסי רז: בסדר, המשטרה מחפשת אותם, אבל מה קורה בינתיים?

מוסי רז: מי עוזר למשפחות?

מוסי רז: מי מטפל ברכוש?

מוסי רז: ממש בעיה אחת גדולה.

נירה שפק: - - - המשטרה מחפשת - - -

מוסי רז: גם המשטרה – כוחה מוגבל.

מוסי רז: היא מחפשת, אבל היא לא יכולה – התוודעתי לבעיה הקשה הזאת.

מוסי רז: תשימו לב, אנחנו אגב מדינה מהטובות בעולם בזה.

מוסי רז: אם ישראלי נעדר בחו"ל, כולם מחפשים אותו; אנחנו מרימים את כל העולם.

מוסי רז: אם, חלילה, חייל נעדר, אנחנו מרימים את כל העולם כדי למצוא אותו; אפילו את גופתו, אחרי עשרות שנים.

מוסי רז: בצדק, אני אומר, לא כביקורת.

מוסי רז: אם מישהו נעדר ונמצא אפילו בעזה, יהודי, ערבי – אנחנו זוכרים אותם ומנסים לפעול להבאתם.

מוסי רז: וכאן, אנחנו שוכחים מהסיפור הזה, כי מדובר בנעדרים אזרחיים, שאנחנו לא יודעים איפה הם.

מוסי רז: הם, ככל הנראה, במדינת ישראל; קרה משהו.

מוסי רז: לכן צריך לפתור את הבעיה הזאת.

מוסי רז: לכן, מייד אחרי השיחה הזאת הנחתי את הצעת החוק.

מוסי רז: אני שמח שלאחר מכן גם חברת הכנסת נעמה לזימי הגישה הצעת חוק, ולאחר מכן גם חברת הכנסת נירה שפק, עם קבוצה של חברי כנסת.

מוסי רז: וזאת הזדמנות גם להודות לך, חברת הכנסת שפק, על הקידום, ועל כך שאת לא מרפה.

מוסי רז: את לא מרפה מהנושא הזה – זה ממש ממש חשוב.

מוסי רז: תודה על כך.

מוסי רז: אני חושב שאני מצטער על זה שבאופוזיציה לא רוצים לתמוך בהצעה הזאת.

מוסי רז: זאת טעות.

מוסי רז: אם לא נעביר אותה השבוע, נעביר אותה בשבוע הבא.

מוסי רז: אבל חבל, בינתיים יש משפחות שצריכות את העזרה שלנו כמחוקקים; צריכות שתקום ועדה בין-משרדית שתטפל בדברים האלה, וחבל שזה לא קורה.

מוסי רז: אולי עוד תתעשתו בדקות הקרובות.

מוסי רז: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת מוסי רז.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/2311/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצעת חוק הוועדה לטיפול במשפחות נעדרים אזרחיים, התשפ"ב–2021, של חברת הכנסת נעמה לזימי, שגם היא מוצמדת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת נעמה לזימי, יש לך שלוש דקות.

נעמה לזימי: תודה.

נעמה לזימי: תודה רבה.

נעמה לזימי: קודם כול, נגיד לך, נירה, כל הכבוד על המסע הארוך כדי להביא את החוק הזה לרגע הזה.

נעמה לזימי: אני זוכרת שאמרתי לך שזה אחד החוקים – גם אני התוודעתי לנושא הזה דרך חבר הכנסת לשעבר איל בן ראובן, וכשהבנתי שהמצב הזה מתקיים בכלל, זה היה נראה לי כמו עוול כל כך גדול וקשה מנשוא, שאני ממש מודה לך שלקחת את הדבר הזה עד לרגע הזה; באמת, וצריך להגיד.

נעמה לזימי: וכמובן לחברי, מוסי רז.

נעמה לזימי: ואני חושבת שאנחנו עושים פה המשך חשוב לחקיקה שהייתה נדרשת כבר מזמן.

נעמה לזימי: דמיינו שמחר בצוהריים אתם מקבלים שיחת טלפון שקרוב שלכם נעדר.

נעמה לזימי: מה עושים?

נעמה לזימי: בהתחלה תקבלו סיוע.

נעמה לזימי: החברים יתגייסו, יביאו לכם אוכל, ידאגו.

נעמה לזימי: תחשבו מה אפשר לעשות ותצאו לחיפוש אחר הקרוב.

נעמה לזימי: אבל מה יקרה אחרי שלא תמצאו אותו?

נעמה לזימי: כשתישארו לבד עם המצב הזה שאין לו באמת שם, אין הכרה, שאף אחד לא יודע איך להתמודד איתו.

נעמה לזימי: הצעת החוק הזאת מבקשת מהממשלה להקים ועדה בין-משרדית, שמטרתה טיפול בזכויות בני המשפחות של הנעדרים, ושתקבע אחת ולתמיד נהלים ברורים להתמודדות עם המצוקה של בני ובנות משפחותיהם.

נעמה לזימי: הוועדה תסדיר נהלים, זכויות, ירושה של רכוש הנעדר, תספק מערך ליווי ותמיכה למשפחות הנעדרים ותפתור סוגיות משפטיות של זכויות בני המשפחה על ידי חקיקה מתאימה.

נעמה לזימי: היא מבקשת להכיר ביום שאחרי אותה "התחלה" ומבקשת להגיד שאנחנו איתן בבלבול ובחוסר הוודאות שאנחנו רואים אותן בהם.

נעמה לזימי: לפי נתונים של המשטרה, מספר הנעדרים בישראל בשנים האחרונות די דומה.

נעמה לזימי: בשנת 2016 נעדרו 4,618 אנשים בארץ; בשנת 2018 – 5,015, וב-2019 נעדרו כ-5,000 בני אדם בישראל.

נעמה לזימי: מתוכם יש בממוצע 30-20 נעדרים בכל שנה שלא נמצאים בכלל.

נעמה לזימי: ברוב המוחלט של המקרים, הנעדרים נמצאים בטווח של השנה הראשונה, אבל אחריה הסיכויים למצוא אותם קלושים.

נעמה לזימי: היום יש קרוב ל-600 משפחות נעדרים מאז קום המדינה.

נעמה לזימי: "נעדרים ארוכי טווח" קוראים לזה.

נעמה לזימי: המשפחות נאלצות לחיות עם חוסר ודאות נוראי ועם חוסר אונים שחונק אותם.

נעמה לזימי: אנחנו שומעים על שברירי התקווה בתוך ים של חוסר ידיעה: משפחות לא מוכנות להחליף את מספרי הטלפון בתקווה שיום אחד הנעדר יתקשר – יש לי צמרמורת לקרוא את זה – ואחרות עוברות לגור ליד תחנת המשטרה בשביל להיות הכי קרובות לרגע שיקבלו את הבשורה שהנעדר חזר.

נעמה לזימי: יש משפחות שמקבלות שיחת טלפון על מציאת הנעדרים וכמה דקות לאחר מכן מגלות שזו טעות בזיהוי.

נעמה לזימי: שברירי תקווה שבכל פעם מתנפצים בים של חוסר ידיעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חברת הכנסת נעמה - - -

נעמה לזימי: אני רק אקרא את הקטע של אימו של שאול, שמתארת בשיחה עם לירן תמרי מ-ynet ירושלים את שבריר התקווה שלה: מה שמחזק אותי בהיעדרות של שאול הוא לשמוע את הילדים שלי מדברים בהתרגשות על יעקב אבינו שהתאבל במשך 22 שנה על בנו יוסף, אבל יוסף נותר בחיים, ולא מת, ולכן יעקב לא שכח אותו.

נעמה לזימי: חשוב לי להעלות לתודעה את הנושא.

נעמה לזימי: אימא לא צריכה לדעת כיצד לפעול כשהבן שלה נעדר.

נעמה לזימי: זו לא סיטואציה נורמלית.

נעמה לזימי: תודה רבה לכם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חברת הכנסת נעמה לזימי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, תשובה והצבעה במועד אחר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/1416/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו עוברים להצעת חוק איסור פרסום והפצת שמות נפגעים, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יצחק פינדרוס: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מאז שהגשתי את הצעת החוק הייתה פה גם הסאגה שכולנו ראינו בנפילת המסוק.

יצחק פינדרוס: אני חושב שהחוק עושה שכל והיגיון היום בעידן הרשתות.

יצחק פינדרוס: בגלל שזה הנמקה מהצד, אני רוצה לקרוא נאום של אישה, שבעלה נהרג, שדיברה בוועדת הפנים לפני חודשיים, כאן, בכנסת: "שלום וברכה, בפסח האחרון נסענו לטיול בצפון כמעט כל המשפחה, מלבד הבן הגדול, שלא היה איתנו.

יצחק פינדרוס: נסענו עם שני רכבים.

יצחק פינדרוס: באמצע הטיול, בשעה 16:00, השתחררנו מפקק בכביש 6, במנהרות יוקנעם, זה נקרא.

יצחק פינדרוס: בעלי סטה מהכביש" ונכנס במנהרה.

יצחק פינדרוס: "את כל הדבר הזה אני רואה מהרכב שלי, שנסעתי מאחוריו".

יצחק פינדרוס: הבן שלי היה איתו ברכב.

יצחק פינדרוס: הבת שלי נפצעה קשה.

יצחק פינדרוס: זה היה מחזה נוראי.

יצחק פינדרוס: בשלב מסוים פינו את הבת שלי לבית החולים, ולחיים, זיכרונו לברכה, הזמינו מסוק - - - אני נשארתי עם שני הילדים שהיו איתי ברכב, ואז התחלנו לנסוע בעקבות האמבולנס - - - אלו רגעים שלא ניתן לתאר אותם - - - כל ההמולה שהייתה מסביב, כל החובשים והמון אנשים - - - אני ככה מחזיקה את הטלפון, לא יודעת מה לעשות עם עצמי והילדים שלי מאחורה כל הזמן שואלים אותי שאלות: אימא, מה קורה?

יצחק פינדרוס: אבא יהיה בסדר, נכון?

יצחק פינדרוס: אבא יהיה בסדר?

יצחק פינדרוס: ואז ככה, בזווית העין, אני קולטת באחת הקבוצות שקופצת הודעה, 'הרוג בכביש 6'".

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/3018/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצעת חוק איסור פרסום והפצת שמות נפגעים, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת מוסי רז.

קריאה: - - -

מוסי רז: לא.

מוסי רז: אנחנו מצביעים על זה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היא מוצמדת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: דקה, בבקשה.

דוד אמסלם: אם מצביעים על החוק, אני מתנגד לזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם מצביעים, רשמתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם לא מצביעים, לא תוכל להתנגד.

מוסי רז: מצביעים, מצביעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן, גם חבר הכנסת אבי מעוז.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

מוסי רז: גברתי היושבת-ראש, חבר הכנסת פינדרוס נימק היטב, ואני מודה לו על הצעה הזו.

מוסי רז: מדובר כאן – אנחנו חיים בעולם שבו התקשורת היא מרגע לרגע וזה מאוד קשה לשלוט על מה שקורה בה.

מוסי רז: מצד שני, כחברה אנחנו לא יכולים להרשות לעצמנו שאנשים ישמעו על יקיריהם שנהרגו, או נרצחו בפעילות צבאית, או בפעילות טרור, שיקראו על זה ברשתות או באתרי החדשות.

מוסי רז: מספיק שיש לנו בעיה קשה מכיוון שיש תקשורת כל כך מיידית.

מוסי רז: הייתי לאחרונה אצל משפחות הטייסים שנהרגו בהתרסקות המטוס.

מוסי רז: ברגע שהם יודעים שהתרסק מטוס כבר החשד שם; כבר, הם יודעים שהבן טייס ויש חשש שזה הוא.

מוסי רז: ברגע שקורה משהו כבר משפחות של חיילים יודעות שיש להן חייל באותה יחידה, כבר יש את הבעיה הזו, ולא צריך את אלה שעוד מוסיפים חטא על פשע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

מוסי רז: אני רוצה להזכיר את חברת הכנסת לשעבר רחל עזריה וחברת הכנסת, היום השרה, פנינה תמנו שטה, שהיו היוזמות הראשונות.

מוסי רז: אני חושב שכדאי שנתקדם עם זה יחד, קואליציה ואופוזיציה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת מוסי רז.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ישיב בשם שר המשפטים השר חילי טרופר, בבקשה.

חילי טרופר: צוהריים טובים, היושבת-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק איסור פרסום והפצת שמות נפגעים של חבר הכנסת יצחק פינדרוס מבקשת להעביר לציבור את המסר החינוכי החשוב כי יש להמתין עם פרסום והפצה ברבים של שמותיהם של אנשים שנהרגו או נפטרו באורח פתאומי למשך כמה שעות.

חילי טרופר: זאת, על מנת לאפשר לרשויות המוסמכות להודיע לבני משפחותיהם את הודעת הנפגעים בדבר פטירתם הפתאומית באופן ראוי ומכובד, ולמנוע הגעת בשורת האיוב באמצעות פרסום ברשתות החברתיות או ביישומונים.

חילי טרופר: בשיח הראשוני שנערך מול נציגי משרד המשפטים חבר הכנסת המציע גילה נכונות והבנה לצורך לצמצם ולתחום את הפגיעה בחופש הביטוי והשיח הציבורי, הגלומה מאליה בכל הצעה שעניינה הגבלה על פרסום.

חילי טרופר: במסגרת זו, בנוסח האחרון שהועבר אלינו מוצע לקבוע עוולה נזיקית, המזכה בפיצוי ללא הוכחת נזק עד סכום של 7,500 שקלים בגין פרסום של מידע מזהה על חייל צה"ל שנהרג או של אדם שנהרג בפעולת איבה, בתאונת דרכים או בתאונת עבודה.

חילי טרופר: זאת, לפרק זמן של ארבע שעות מקרות האירוע או עד מועד מוקדם יותר, אם הודע דבר מותו בידי רשות מוסמכת – דהיינו, דובר צה"ל, דובר המשטרה, דובר ארגוני חירום והצלה – או בידי משפחת ההרוג.

חילי טרופר: ההצעה מסייגת ומבהירה כי שיח ייחשב לפרסום אם נעשה לקבוצה נרחבת מעשרה אנשים, לרבות באמצעות האינטרנט, ברשתות חברתיות, במסרונים או ביישומונים.

חילי טרופר: כמו כן, ההצעה מגבילה את הגדרת "מידע מזהה" לשמו, דרגתו, יחידתו או פרטים אישיים העלולים להביא לזיהוי של האדם.

חילי טרופר: בית המשפט יוסמך לפסוק פיצוי גדול מהאמור בגין פרסום שיש בו כוונה לפגוע.

חילי טרופר: ואולם, הנפגע מהעוולה המוצעת לא יוכל לזכות בפיצוי בגין הפגיעה יותר מפעם אחת בגין אותו פרסום.

חילי טרופר: מנגד, ביקש חבר הכנסת המציע להרחיב את תחולת החוק, במובן זה שאין הוא מצומצם לנפילתם של חיילי צה"ל או נפגעי פעולות איבה בלבד אלא הוא מתייחס למגוון רחב יותר של אירועי פטירה פתאומית, ובכלל זה בתאונות דרכים ותאונות עבודה.

חילי טרופר: לאור מורכבותה של הצעת החוק זו, המבקשת להגביל את חופש הביטוי ואת השיח הציבורי והתקשורתי, ולאור תחולתה המבוקשת ביחס למגוון סיטואציות של פטירה פתאומית, המטופלות על ידי רשויות שונות, הצעת החוק מחייבת תיאום עם כמה משרדי ממשלה ורשויות, ובכלל זה משרד הפנים ומרכז השלטון המקומי, משטרת ישראל ומשרד הבט"פ – אולי גם משרד הבריאות בכל הנוגע להתנהלותם של מד"א ובתי החולים בהקשר זה.

חילי טרופר: זאת, כמובן, בנוסף לתיאום עם משרד הביטחון וצה"ל לענייני חללי צה"ל ועם משרד הרווחה לעניין נפגעי פעולות האיבה.

חילי טרופר: כמו כן, גם השיח מול משרד המשפטים עוד לא מוצה באשר לאפיונו של הפרסום כעוולה נזיקית, ההגנות מפני אחריות שכזו וכדומה.

חילי טרופר: לאור חשיבותו של הנושא ורגישותה של הסוגיה, הממשלה רואה לנכון לתמוך בקריאה הטרומית בהצעת החוק ולהתנות את המשך תמיכתה בתיאום מלא עם כל המשרדים הממשלתיים והרשויות הנדרשות.

חילי טרופר: נוכח האמור לעיל, תומכת הממשלה בהצעת החוק בנוסחה הנוכחי בקריאה טרומית זו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, כבוד השר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ביקשו להתנגד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: תודה, גברתי היושבת-ראש.

אבי מעוז: בהזדמנות זאת, פעם ראשונה, שיהיה בהצלחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אבי מעוז: סיפורה של שאילתה.

אבי מעוז: לפני ארבעה חודשים בערך התנהל קמפיין בחוצות ישראל נגד אלימות המתנחלים.

אבי מעוז: הקמפיין הזה פורסם בשילוט על אוטובוסים והקמפיין הזה פורסם בשלטים גדולים ענקיים על אחד מקירות בתי המלון בכניסה לעיר ירושלים.

אבי מעוז: כתוצאה מזה, פורסמה כתבה בעיתון מקור ראשון.

אבי מעוז: הפרסום הגדול שהיה על בית המלון בכניסה לירושלים, כתוב שם: אלימות מתנחלים לא במשמרת שלכם.

אבי מעוז: יש שם תמונה של שר הביטחון, תמונה של השר עמר בר לב.

אבי מעוז: הפנייה היא אליהם, כדי שהם יפיצו בעולם שיש אלימות מתנחלים כביכול.

אבי מעוז: כתוצאה מהקמפיין הזה מקור ראשון חשף שהאיחוד האירופי מעביר מיליון שקל לטובת קמפיין של הארגון שוברים שתיקה.

אבי מעוז: כתוצאה מזה, אני הגשתי שאילתה, ושימו לב, חבריי חברי הכנסת.

אבי מעוז: ב-7 בנובמבר שאלתי שאילתה ישירה את שר החוץ.

אבי מעוז: שאלתי אותו כך: 1.

אבי מעוז: האם בכוונתך למחות כנגד האיחוד האירופי על התערבותה בענייניה הפנימיים של ישראל?

אבי מעוז: 2.

אבי מעוז: מה בכוונתך לעשות בנדון?

אבי מעוז: המתנתי למעלה משלושה חודשים.

אבי מעוז: ב-10 בפברואר קיבלתי תשובה סוף-סוף משר החוץ.

אבי מעוז: מה הוא כותב לי בתשובה?

אבי מעוז: "מניסוח השאילתה לא ברור לאיזה קמפיין השואל מתייחס ועל כן איני יכול להתייחס באופן ספציפי".

אבי מעוז: שמים לב מה הוא כותב?

אבי מעוז: אדוני שר החוץ, אתה, שלושה חודשים לקח לך כדי לא לשים לב, ואתה, לא ברור לך לאיזה קמפיין אני מתייחס ולכן אתה לא יכול להתייחס.

אבי מעוז: אז לי לא נותר אלא לקבוע אחד מהשניים.

אבי מעוז: או ששר החוץ לא מתמצא במה שקורה והוא לא שם לב למה שקורה במדינה, הוא לא שם לב למה שקורה בשלטי החוצות, או שהוא פשוט משקר.

אבי מעוז: אני לא יודע מה משניהם יותר חמור ולכן אני אומר ששר החוץ הוא גם זה וגם זה.

אבי מעוז: גם משקר לחברי הכנסת וגם אטום.

אבי מעוז: הוא לא יודע מה קורה בסביבתו והוא לא מתמצא בסביבה.

אבי מעוז: גברתי היושבת-ראש, אני מבקש ממך להודיע ליושב-ראש הכנסת שזה ביזיון כבודה של הכנסת, זה ביזיון כבוד עבודת חברי הכנסת.

אבי מעוז: אני מביא את זה לתשומת ליבכם.

אבי מעוז: שלושה חודשים לוקח לשר חוץ להשיב - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אבי מעוז: - - לשאילתה, ולומר: אני לא יודע למה מתכוון השואל.

אבי מעוז: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת אבי מעוז.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ביקש להתנגד חבר הכנסת דוד אמסלם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברתי גלית דיסטל, אלה שופטיך, ישראל.

דוד אמסלם: החונטה שיושבת בבית המשפט העליון, הבג"ץ של מרצ, אתמול הורידו לי שלוש ביחד – שלוש עתירות אתמול, כאילו אקראי.

דוד אמסלם: נכנסו לסידור עבודה, אמרו, אמסלם לא נכנס לפה.

דוד אמסלם: עכשיו, על מה הייתה העתירה?

דוד אמסלם: דרך אגב, לא אכפת להם להתבזות.

דוד אמסלם: לכתוב שטויות.

דוד אמסלם: אתמול אני רואה את הנשיאה חיות כותבת שטויות וגיבובי שטויות.

דוד אמסלם: על מה עתרתי?

דוד אמסלם: למה גנץ בעצם שנה וחצי מעכב את המינוי של מנכ"ל התעשייה האווירית – בן אדם שהוא לא מכיר אותו.

דוד אמסלם: השופט לוין וחבר מרעיו בהרכב, שלא קוראים, רק חותמים, אומר שלי, כחבר כנסת, אין זכות עמידה.

דוד אמסלם: אני הייתי בשוק.

דוד אמסלם: הגשתי דיון נוסף.

דוד אמסלם: אמרנו הרי שהוא שתה בקבוק עראק.

דוד אמסלם: הגשנו דיון נוסף.

דוד אמסלם: ומה אתמול – דרך אגב, אני מקבל מכלי התקשורת, לא דרך בית המשפט העליון; הם מודיעים לי דרך העיתון, רק אחרי 24 שעות אני יודע על זה.

דוד אמסלם: לא ידעתי שגם הם פוליטיקאים כאלה קטנים, עוברים על החוק.

דוד אמסלם: היא אומרת לי שהיא דוחה את העתירה.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: ואללה, גם לא הבנתי את גיבובי השטויות שלה.

דוד אמסלם: לא נקבעה פה הלכה.

דוד אמסלם: אז מה נקבע פה?

דוד אמסלם: אם אמסלם דוד לא יכול לעתור כחבר כנסת, כעותר ציבורי – תגידו לי, מתי לא קיבלתם עתירה של הג'ינג'ים והאגודה הזאת ואלה ששם, כל השמאלנים.

דוד אמסלם: אתם מתפרנסים מזה.

דוד אמסלם: אתם מזמינים את זה מהם.

דוד אמסלם: אני, חבר כנסת, לא יכול לעתור?

דוד אמסלם: אני רוצה להציע לכם.

שלמה קרעי: סתיו שפיר.

דוד אמסלם: אני רוצה להציע לך, גברת חיות: אל תחשבי שאנחנו אהבלים.

דוד אמסלם: במקום לכתוב קשקושי שטויות שאת עצמך לא מבינה את זה, תכתבי: מר אמסלם, אני לא סובלת אותך.

דוד אמסלם: אני לא סובלת לא את האמסלמים ולא את המכלופים, ואני לא אתן לכם פה סיוע, למה זה שלנו, ואתם לא שייכים לנורמות שלנו ולעולם שלנו.

דוד אמסלם: וזו האמת.

דוד אמסלם: לפחות את זה אני אוכל יותר להבין.

דוד אמסלם: אבל הדבר שהכי מרגיז אותי תמיד זה שחושבים שאני גם טיפש ואידיוט, ומזלזלים בי.

דוד אמסלם: זה לא אמסלם דוד – את מזלזלת ב-70% מעם ישראל.

דוד אמסלם: כל אלה שלא נגמר השם שלהם ב"ביץ'".

דוד אמסלם: את לא סובלת לא את המכלופים, לא האמסלמים ולא הביטונים.

דוד אמסלם: ומה קרה אתמול?

דוד אמסלם: שלוש עתירות תוך שעתיים.

דוד אמסלם: יענו, הם עשו סידור עבודה בבוקר, היא אמרה להם, היום מנגבים את אמסלם מכל העתירות.

דוד אמסלם: דרך אגב, דרך העיתון, אני לא יודע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: ובשעה 18:00, ובשעה 12:00 עוד אחד, והכול – עד לפני שעתיים לא מגיע אפילו אליי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: אתם מבינים איך עובד המוסד המושחת הזה, שאתם אוחזים ממנו, נלחמים עליו?

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת.

דוד אמסלם: אז לכן, אני מציע לעם ישראל: כשאני אמרתי שהשופט לוין שתה בקבוק עראק, אתם, תגידו לי אתם מה שתתה הגברת חיות – מציע לכל אחד לבחור את המשקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ישיב למתנגדים חבר הכנסת פינדרוס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יצחק פינדרוס: גברתי היושבת-ראש, אכן נימקתי מהצד כי הייתה הסכמה, אבל ברגע שעלו מתנגדים – אני חייב קודם כול להתחיל עם משהו אמיתי.

יצחק פינדרוס: אנחנו באופוזיציה, וכנראה היום גם בקואליציה, מנסים להיות אנושיים, אז צריך לומר את האמת.

יצחק פינדרוס: החוק הזה הוא של השרה פנינה תמנו שטה, שיצאה מהכנסת וביקשה ממני להגיש את החוק, כי היא לא הייתה חברת כנסת, היא נהייתה שרה עוד בשלהי הממשלה הקודמת.

יצחק פינדרוס: צריך לומר את האמת, ומגיע לה שאפו על הרעיון.

יצחק פינדרוס: במקביל, כמו שאמרתי, האלמנה, גב' הר-כסף, גרמה לי לדמעות בוועדת הפנים כשהיא סיפרה את הסיפור שלה.

יצחק פינדרוס: אני מאוד מקווה שהחוק הזה יעבור בהסכמת הממשלה.

יצחק פינדרוס: יש עוד דברים שהם פתוחים עם הממשלה, אני מקווה שנגיע להסכמה על הכול.

יצחק פינדרוס: ברוב הדברים הגענו כבר להסכמה, על 90%.

יצחק פינדרוס: שבאמת נוכל למנוע צער של עוד אלמנה או צער של עוד בן או צער של עוד אבא שכול, והיה זה שכרנו, שהיינו אנושיים.

יצחק פינדרוס: אני מודה גם לשר גדעון סער, שבוועדת השרים קידם את העניין הזה.

יצחק פינדרוס: וכמובן, תודות לשרה פנינה תמנו שטה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה לכולם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לחבר הכנסת פינדרוס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עוברים כעת להצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא לשבת, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו מצביעים על הצעת חוק איסור פרסום והפצת שמות נפגעים, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא לשבת, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תוצאות ההצבעה: בעד – 26, אין מתנגדים ואין נמנעים, ועל כן ההצעה מאושרת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצעת חוק איסור פרסום והפצת שמות נפגעים, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יצחק פינדרוס, תועבר לוועדת החוקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק איסור פרסום והפצת שמות נפגעים, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת מוסי רז.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, תוצאות ההצבעה על איסור פרסום והפצת שמות נפגעים, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת מוסי רז: 21 בעד, אין נמנעים ואין מתנגדים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היא תועבר לוועדת החוקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס פספסה את ההצבעה – לפרוטוקול.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/3138/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצעת חוק שלילת תקצוב מוסדות חינוך המפלים תלמידים ברישום אליהם (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת יום טוב חי כלפון וקבוצת חברי הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יואב קיש: הצבעה במועד אחר או עכשיו?

ג'ידא רינאוי-זועבי: על שתי הצעות החוק הללו תשובה והצבעה במועד אחר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חבר הכנסת יום טוב חי כלפון.

משה גפני: מי אשם מהחרדים בהעלאת יוקר המחיה, החרדים האשכנזי או החרדים הספרדים?

משה גפני: מי אשם בהעלאת יוקר המחיה?

משה גפני: אמרת שהחרדים אשמים - - -

יום טוב חי כלפון: גברתי היושבת-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, בשנת 2022, קשה להאמין, אבל עדיין קיימת תופעה של אפליה על רקע עדתי, על רקע ארץ מוצא, במוסדות חינוך במדינת ישראל.

יום טוב חי כלפון: מדי שנה עשרות ואפילו מאוד בנות ספרדיות חרדיות נדחות בידי מנהלי הסמינרים בחינוך העל-יסודי בחברה החרדית, שאליהם הן מבקשות להירשם.

יום טוב חי כלפון: הן נדחות רק בגלל שהן ספרדיות.

קריאות: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת משה גפני.

יום טוב חי כלפון: הן אינן מתחילות את שנת הלימודים כחברותיהן, ונשארות - - -

קריאות: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, לא, חברים, אני רוצה שנקשיב, בבקשה - - -

משה גפני: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני רוצה, בבקשה, שנקשיב לחבר הכנסת כלפון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

משה גפני: מה יש להקשיב?

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת משה גפני - - -

שלמה קרעי: אתה שותף לקואליציה - - -

יום טוב חי כלפון: אני יודע שאתה כועס, חבר הכנסת גפני, למה אנחנו אומרים לך האמת בפנים.

יום טוב חי כלפון: אני יודע שאתה כועס.

יום טוב חי כלפון: אני יודע שאתה כועס.

קריאות: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, אני אעצור את השעון, אין בעיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אין בעיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אעצור את השעון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

משה גפני: - - -

יום טוב חי כלפון: אני יודע שאתה כועס, גפני, יש לך סיבה טובה לכעוס.

יום טוב חי כלפון: הן אינן מתחילות את שנת הלימודים כחברותיהן ונשארות בבתיהן חודשים רבים.

משה גפני: - - -

יום טוב חי כלפון: בשנת הלימודים תש"ף, שנת הלימודים הקודמת - -

שלמה קרעי: אתה שותף לקואליציה נגד החרדים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברים, אני עוצרת את השעון.

שלמה קרעי: החרדים לא צריכים את העזרה שלך.

יום טוב חי כלפון: - - בנות ספרדיות מבני ברק נשארו בבית כי לא התקבלו - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני עוצרת את השעון ונותנת לו אקסטרה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

שלמה קרעי: - - - הכול בשביל הג'וב שלך.

יום טוב חי כלפון: - - לסמינרים.

שלמה קרעי: בושה.

יום טוב חי כלפון: חברים, בימים אלה ממש מתנהל תהליך הרישום למוסדות, ולאחר פסח יתחילו להתקבל התשובות.

יום טוב חי כלפון: וגם השנה אימהות ספרדיות לא יישנו בלילות בגלל שבנותיהן לא התקבלו.

יום טוב חי כלפון: אבות ינסו בכל דרך להפעיל קשרים, פרוטקציות, לא כי הבנות שלהן לא מוכשרות או לא מתאימות אלא רק בגלל שהן ספרדיות.

יום טוב חי כלפון: יבואו אליהם מאכערים.

יום טוב חי כלפון: אחד האבות סיפר לי שמאכער אמר לו, תן לי 50,000 שקל ונסדר לך רישום.

יום טוב חי כלפון: אני רוצה להבין, האם בגלל שילדה נולדה למשפחה ספרדית היא פחות חכמה או פחות מוכשרת משכנתה האשכנזית?

יום טוב חי כלפון: האם בגלל שהשם של ילד הוא בוזגלו או כלפון הוא יהיה תלמיד פחות טוב מילד למשפחת רוזנברג או רוזנשטיין?

יום טוב חי כלפון: אבא אחד סיפר לי אתמול שהוא הלך לבדוק מה קורה עם הרישום לבת שלו בשנה הבאה.

יום טוב חי כלפון: מה ענו לו? מה אתה דואג לשנה הבאה?

יום טוב חי כלפון: לא סיימנו לטפל בבנות של השנה הזו.

יום טוב חי כלפון: כלומר, ברגע זה יושבות בבית בנות שאין להן שיבוץ כי הן ספרדיות.

יום טוב חי כלפון: אני רוצה שתבינו, מקרים מוחשיים שקרו, שקורים: נערה מבני ברק – לא נזכיר את שמה כדי לשמור על פרטיותה – שלמדה ביסודי בבית יעקב עד כיתה ח', יש לה חברות טובות, הערכות מצוינות, ציונים מעולים.

יום טוב חי כלפון: היא נרשמה לסמינר מוכר, שאם אני אזכיר את שמו כאן, חבריי מהמפלגות החרדיות, אלה שיצאו ואלה שבפנים, ידעו בדיוק על איזה סמינר אני מדבר.

יום טוב חי כלפון: חברותיה האשכנזיות של אותה נערה בכיתה התקבלו כולן לאותו סמינר, אבל היא לא.

יום טוב חי כלפון: מדוע?

יום טוב חי כלפון: כי היא ממוצא ספרדי, כי היא לא נולדה להורים הנכונים.

יום טוב חי כלפון: חבר הכנסת בן צור, זה נראה לך הגיוני?

יום טוב חי כלפון: אם שם המשפחה של התלמידה אמסלם, שיושב פה, היא לא תתקבל.

יום טוב חי כלפון: אבל אם השם שלה יהיה גפני או פורוש או פינדרוס, היא תהיה בפנים.

יום טוב חי כלפון: אבל למעשה, חבריי בש"ס, אולי באמת לא אכפת לכם, כי אתם שייכים לאצולה, לאליטה.

יום טוב חי כלפון: אתם שולחים את הילדים שלכם, וגם את הנכדים, מסתבר, למוסדות של האשכנזים, והם מתקבלים.

יום טוב חי כלפון: הרי השתכנזתם כנראה.

יום טוב חי כלפון: במקרה אחר, בת למשפחה ספרדית סורבה לסמינר למרות שכל הנתונים שלה היו מצוינים.

יום טוב חי כלפון: הם הפעילו קשרים, המשפחה, והגיעו למנהלת הסמינר, שהודתה בפניהם ואמרה שהיא מתנצלת.

יום טוב חי כלפון: הבת אכן מדהימה, מתאימה, אבל הם עברו את המכסה של 30% ספרדיות, ולכן נאלצים להשאיר אותה בחוץ.

יום טוב חי כלפון: בתחילת שנת הלימודים הנוכחית מנהל סמינר מוכר בירושלים סירב לקבל תשע בנות ספרדיות בטענה – אני מצטט – שזה יפגע באיזון.

יום טוב חי כלפון: על איזה איזון הוא מדבר?

יום טוב חי כלפון: הוא מדבר על אותן מכסות, על אותם 30%; מותר ספרדיות עד 30%.

יום טוב חי כלפון: חלילה, שלא נעבור את הרף הזה.

יום טוב חי כלפון: אתם צריכים להבין.

יום טוב חי כלפון: מנהלי מחלקות חינוך ברשויות חרדיות יושבים יחד עם מנהלי המוסדות, ועוברים על המכסות.

יום טוב חי כלפון: יש טבלאות.

יום טוב חי כלפון: מסמנים את הספרדיות, מסמנים את האשכנזיות.

יום טוב חי כלפון: ההפרדה והאפליה לא נעצרות ברישום.

יום טוב חי כלפון: סיפרו לי שבצפת היה מקרה של שני סמינרים צמודים, אחד אשכנזי טהור והשני ספרדי – עם כמה בנות אשכנזיות, אבל ספרדי.

יום טוב חי כלפון: הסמינרים צמודים, ובחצר הייתה בגדר משותפת.

יום טוב חי כלפון: והיה כלל ידוע שאסור לבנות הסמינר האשכנזי לדבר עם בנות הסמינר הספרדי, שחלילה הספרדיות לא יקלקלו את האשכנזיות.

יום טוב חי כלפון: לא מזמן פגשתי בבית כנסת יהודי שהכרתי את משפחתו עוד מצרפת, וגיליתי שהוא החליף את שם המשפחה הספרדי שלו, שם משפחה מרוקאי, לשם אשכנזי.

יום טוב חי כלפון: למה?

יום טוב חי כלפון: כדי לרשום את הילדים למוסדות החינוך.

יום טוב חי כלפון: תגידו, אנחנו הספרדים צריכים להתבייש בשמות שלנו, בזהות שלנו, במשפחה שלנו?

יום טוב חי כלפון: אז אני רוצה להבהיר, שיהיה ברור.

יום טוב חי כלפון: המענה החוקי הקיים ממש לא מספק.

יום טוב חי כלפון: אומנם קיים סעיף 5 לחוק זכויות התלמיד שקובע איסור אפליה, אבל הוא קובע את זה כעבירה פלילית, עם מונה של קנס, של מאסר.

יום טוב חי כלפון: כמה כאלו ראיתם?

יום טוב חי כלפון: אתם יודעים כמה קשה להוכיח עבירה פלילית?

יום טוב חי כלפון: יש גם את סעיף 32 לחוק הפיקוח על בתי ספר, שאומנם נותן סמכות להוציא צו סגירה, אבל גם כאן, נראה לכם שמשרד החינוך סוגר מוסדות בהינף יד?

יום טוב חי כלפון: זה כמעט ולא קורה.

יום טוב חי כלפון: לכן הכלים הקיימים הם לא פרקטיים.

יום טוב חי כלפון: הם דרסטיים, דורשים הליכים כבדים ומסובכים.

יום טוב חי כלפון: צריך להביא פתרון קל וישים, שבאמת יביא להרתעה ולמיגור התופעה, וזה בדיוק החוק הזה.

יום טוב חי כלפון: שיהיה ברור, אין כיום הוראה פוזיטיבית בספר החוקים של מדינת ישראל, וגם לא בתקנות, המאפשרת שלילת תקציב ממוסד חינוך שמפלה על רקע עדתי.

יום טוב חי כלפון: לכן צריך את החוק הזה.

יום טוב חי כלפון: בימים האחרונים החברים מש"ס תוקפים אותי, אומרים שהחוק מיותר ופופוליסטי, ונאחזים באותו סעיף 5 לחוק זכויות התלמיד.

יום טוב חי כלפון: אני רוצה להזכיר, הוא חוקק לפני למעלה מ-20 שנה, בשנת 2000; לא ראינו שב-20 השנים האחרונות התופעה מוגרה, והיא עדיין קיימת.

יום טוב חי כלפון: אנחנו יודעים את זה.

יום טוב חי כלפון: עובדה שהסעיף לא מספיק.

יום טוב חי כלפון: אבל מה שמדהים אותי הוא שחברי כנסת מש"ס, בעשור האחרון, הגישו בעצמם הצעת חוק דומה, בכנסת השמונה-עשרה, התשע-עשרה, העשרים.

יום טוב חי כלפון: חבר הכנסת מרגי, שהיה יו"ר ועדת החינוך, בעצמו חתם על החוק הזה בדיוק, שהוגש על ידי חבר הכנסת מאיר כהן, שר הרווחה הנוכחי.

יום טוב חי כלפון: חברים בש"ס, אז טענתם שלא יכולתם להצביע בעד בגלל משמעת קואליציונית, אז היה לכם תירוץ; היום אתם באופוזיציה, אין לכם תירוץ.

יום טוב חי כלפון: תדאגו לציבור הספרדי שלנו.

יום טוב חי כלפון: תצביעו בעד.

יום טוב חי כלפון: חברי חבר הכנסת מרגי, כשסיים את תפקידו כיו"ר ועדת החינוך בחודש מאי 2020, התראיין ואמר – אני מצטט: "בנות ספרדיות נרמסות בגיבוי משרד החינוך ובשיתוף סיעת יהדות התורה".

יום טוב חי כלפון: הוא אמר את זה אחרי שהוא ניהל מאבק, וייאמר לזכותו שהוא ניהל ממש מאבק כל השנים.

יום טוב חי כלפון: הוא הגיע למסקנה שלמרות כל המאבק שהוא ניהל, עדיין יש אפליה ויש תופעה.

יום טוב חי כלפון: אבל למה ללכת רחוק?

יום טוב חי כלפון: חבר הכנסת בן צור מש"ס, הוא נמצא פה, הוא בעצמו הגיש לפני שלושה שבועות הצעת חוק – אני מקריא: שלילת תקצוב בשל אפליה.

יום טוב חי כלפון: הוא בעצמו הגיש הצעת חוק כמעט זהה להצעה הנוכחית, והם טוענים שההצעה הנוכחית מיותרת.

יום טוב חי כלפון: אז למה בן צור הגיש את זה לפני שלושה שבועות?

יום טוב חי כלפון: חברי היקר מרגי, אתה צדקת אז.

יום טוב חי כלפון: אל תטעה היום ואל תברח.

יום טוב חי כלפון: הרי בשביל מה הוקמה ש"ס לפני 40 שנה?

יום טוב חי כלפון: בדיוק בגלל זה, בגלל אפליה של בנות ספרדיות בסמינרים בירושלים.

יום טוב חי כלפון: בגלל זה נסים זאב ויעקב כהן, זיכרונו לברכה, הקימו את ש"ס.

יום טוב חי כלפון: 40 שנה עברו והתופעה עדיין קיימת.

יום טוב חי כלפון: אז חברים, אל תיתממו.

יום טוב חי כלפון: תופעת האפליה על רקע עדתי במדינת ישראל קיימת, חיה ובועטת, ולא רק במגזר החרדי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

יום טוב חי כלפון: עוד משפט, ברשותך, גברתי היושבת-ראש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יום טוב חי כלפון: אני אומר, זה לא רק במגזר החרדי, כי אני רואה את זה גם במשפחה שלי.

יום טוב חי כלפון: אלה שעברו לצרפת מצפון אפריקה נהיו עורכי דין, רופאים, מהנדסים.

יום טוב חי כלפון: אלה שעלו לארץ ישירות מצפון אפריקה הפכו להיות עובדי כפיים, פועלים.

יום טוב חי כלפון: אין לי שום דבר נגד פועלים, אבל הם לא זכו לראות אוניברסיטה מקרוב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת כלפון.

יום טוב חי כלפון: בצרפת יהודים מרוקאים הפכו להיות – פרסי נובל - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

יום טוב חי כלפון: - - כמו סרז' הרוש.

יום טוב חי כלפון: בארץ מרוקאים מנצחים במאסטר שף.

יום טוב חי כלפון: ולכן החוק הזה חשוב - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת, אני עצרתי את השעון בשבילך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז בבקשה, לעמוד בזמנים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

יום טוב חי כלפון: ואני קורא לכם לתמוך בחוק הזה, ולשים אחת ולתמיד קץ לתופעת האפליה במוסדות החינוך.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה, גברתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [הצעת חוק פ/2101/24; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: מוצמדת להצעה הזו הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – שלילת השתתפות בתקציב עקב הפליה), התשפ"א–2021.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת נעמה לזימי, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שלוש דקות, בבקשה.

נעמה לזימי: כבוד יושבת-ראש הישיבה, כנסת נכבדה, קודם כול, יום טוב, אני רוצה להגיד לך כל הכבוד על קידום ההצעה הזאת.

נעמה לזימי: אם יש היום סמן מובהק למה שנקרא מאבק מזרחי, זה לגמרי אחד מהם, האפליה הבוטה הזאת, שמתקיימת באין מפריע.

נעמה לזימי: בשנת 2022 יש עדיין ילדים וילדות שלא מצליחים ומצליחות להירשם לבית הספר בגלל המוצא שלהם.

נעמה לזימי: זאת האמת העצובה, שאנחנו כחברה ומדינה צריכים וצריכות להתמודד איתה.

נעמה לזימי: רק מהשנה האחרונה אנחנו יודעים ויודעות על 30 מקרים של נערות ונערים, שבתי ספר סירבו לרשום ולקבל אל שורותיהם מהסיבה הפשוטה שהם לא מהמוצא הנכון.

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק כמו ועדות הקבלה בקיבוצים.

נעמה לזימי: לא מהעדה הנכונה – אני גם נגד ועדות הקבלה, את יודעת את זה – לא עם צבע העור הנכון.

נעמה לזימי: המקרים האלה עולים אלינו מהשטח, מופיעים בכותרות העיתונים, ולמרות שכולנו מזועזעות בכל פעם מחדש, בפועל שום דבר לא משתנה.

נעמה לזימי: גם לאחר עתירות לבית המשפט, לאחר פסיקות של שופטים והוראות ממשרד החינוך שאסרו בכל תוקף להפלות, ישנם בתי ספר ומרכזי חינוך שבמקום להפנים כמה הגישה שלהם פסולה ושגויה, פשוט נהיו מתוחכמים יותר.

נעמה לזימי: למה?

נעמה לזימי: משום שפתאום החלו הסמינרים ובתי הספר לערוך מבחני כניסה.

נעמה לזימי: מכיר את זה, יום טוב?

נעמה לזימי: למבחני הכניסה האלה יש קריטריונים מאוד מעורפלים ומאוד חשאיים, ובאורח פלא רק תלמידות או תלמידים ממוצא אשכנזי מצליחים לעבור אותם.

נעמה לזימי: את העיוות הנורא הזה צריך לעקור מן השורש.

נעמה לזימי: הוא אחד הסממנים המקוממים והמעליבים ביותר של הגזענות שקיימת בחברה הישראלית.

נעמה לזימי: הוא, כמובן, לא הסממן היחידי.

אוריאל בוסו: נעמה, החוק חל גם על גלי צה"ל?

אוריאל בוסו: החוק חל גם על גלי צה"ל?

נעמה לזימי: איך אתה מעיר על זה, אוריאל?

נעמה לזימי: בחייאת, זה כאילו – זה הדגל שלנו.

נעמה לזימי: בחייאת.

אוריאל בוסו: נעמה, החוק חל גם על גלי צה"ל, שיש אפליה?

נעמה לזימי: אוריאל, תחיל אותו על גלי צה"ל, רק תצביע בעד.

נעמה לזימי: מה זה הדבר הזה?

נעמה לזימי: איך מסובבים הכול לכדי זה?

אוריאל בוסו: - - -

נעמה לזימי: אוריאל, זה הלחם והמים שלכם.

נעמה לזימי: נו, מה קורה איתך?

נעמה לזימי: מה קורה איתך?

נעמה לזימי: אתה מעיר לי?

אורלי לוי אבקסיס: - - - להצביע בעד, ואתם בעד - - -

נעמה לזימי: הגזענות היא רעה חולה, שפוגעת בנשים וגברים כל הזמן.

נעמה לזימי: היא פוגשת אותנו במערכת החינוך, בקבלה למקום העבודה, בפערי שכר, ובמקרים מסוימים, לצערי הרב, היא מביאה גם אלימות ומוות.

נעמה לזימי: מערכת החינוך היא בהחלט לא המערכת היחידה שצריכה לעבור תיקון עמוק ומשמעותי, אבל היא כן הראשונה.

נעמה לזימי: הגזענות כלפי ילדים ממוצא מזרחי או אתיופי היא גזענות שקל להתעלם ממנה, קל לטאטא אותה מתחת לשטיח או להמציא תירוצים מדוע היא לא קיימת.

נעמה לזימי: זאת גזענות שלא תמיד פותחת מהדורות חדשות או ישיבות ממשלה, אבל עבור הילדה או הילד שלא מוכנים לקלוט אותם לבית הספר בגלל מוצאם קשה לדמיין חוויה משפילה וכואבת יותר.

נעמה לזימי: אנחנו חייבות וחייבים לזכור שבשום אופן לא מדובר רק בבעיה אישית אלא בסוגיה מערכתית, שיש לפתור בצורה יסודית, שורשית ומבנית באמצעות מדיניות.

נעמה לזימי: הצעת החוק שאני מבקשת מכם להצביע בעדה היום מבקשת לעשות בדיוק את התיקון הזה, ולאפשר למדינה לשלול תקצוב מבתי ספר שיפלו תלמידות ותלמידים על רקע מוצאם.

נעמה לזימי: אין ספק שכדי למחות על הגזענות ולמחות אותה מהעולם צריך לעשות עוד דרך ארוכה, אבל אנחנו חייבים להתחיל במדיניות.

נעמה לזימי: כל עוד המדינה מוכנה לתקצב, ולתמוך במוסדות גזעניים ובשיטות פעולה גזעניות, כל ניסיון לחנך ילדים ונוער לסבלנות וקבלת האחר הוא עקר.

נעמה לזימי: מרגי, הוא עקר.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, בבית הזה יש כללים.

יעקב מרגי: נעמה, נעמה.

יעקב מרגי: היושב-ראש אישר לי.

יעקב מרגי: מאחר שאני מכיר בכנות שלך, אני - - -

נעמה לזימי: אני בחיפה נתקלתי במצב כזה.

נעמה לזימי: נתקלתי ונלחמתי עם המערכת העירונית.

נעמה לזימי: נלחמתי.

נעמה לזימי: הייתי חברת מועצת עיר.

יעקב מרגי: תני לי רגע לומר.

יעקב מרגי: ב-2018, בתקנה 10 בתקנות הרישום, שאנחנו הכנסנו – ועדת החינוך – באישורו של שר החינוך, שהיום היא ראש ממשלה, יש שלילת תקציבים ושלילת - - -

נעמה לזימי: אז למה חברך הגיש הצעת חוק לפני שבועיים?

נעמה לזימי: מרגי, לפני שבועיים.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: הוא טעה, הוא טעה, הוא טעה.

יעקב מרגי: אני שואל, למה לא אוכפים את זה?

יעקב מרגי: למה לא אוכפים את זה?

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תשובה והצבעה יהיו במועד מאוחר יותר.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2373/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – הצבעת אנשי צוות אוויר), התשפ"ב–2021, של חברי הכנסת יבגני סובה, מירב בן ארי ורם שפע.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת יבגני סובה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הרשו לי להתחיל ממשהו אחר.

יבגני סובה: בזמן שליציע הכבוד ייכנסו טייסים במדים אני אעבור לחוק, שבעצם בא לתקן את העיוות הזה ולאפשר לטייסים שלנו וגם לצוותי אוויר להצביע ביום הבחירות, או להצביע יומיים לפני הבחירות, בקלפיות שיוצבו בשדה התעופה.

יבגני סובה: אני רוצה להתחיל דווקא מנושא בוער מאתמול ועד היום.

יבגני סובה: אתמול היינו עדים למופע של האופוזיציה בוועדת הכלכלה.

יבגני סובה: הדיון היה צריך להיות מוקדש לנושא של עסקים וסיוע לעצמאים, והגיעו חברים רבים מהבית הזה, הגיעו בעיקר להשמיע ולא לשמוע את שר האוצר.

יבגני סובה: אנחנו, הקואליציה והממשלה, מזה שמונה חודשים עובדים קשה ומנסים לתקן דברים שלא תוקנו במשך השנים.

יבגני סובה: כמה דקות לפני שאני אעבור לחוק שאני מציג פה, אני רוצה להגיד כמה דברים חשובים לחבריי מהאופוזיציה.

יבגני סובה: הממשלה הזאת, הקואליציה הזאת, בשמונה חודשים השקיעה קרוב ל-16 מיליארד שקלים בשלושה כיוונים עיקריים.

יבגני סובה: הכיוון הראשון הוא סיוע לאוכלוסיות חלשות, מוחלשות ולחיילי צה"ל.

יבגני סובה: אני אתן לכם דוגמה: העלאת קצבת הנכות – 2.7 מיליארד שקלים; תוספת להשלמת הכנסה, שנוגעת ל-250,000 קשישים שמקבלים השלמת הכנסה – 1.5 מיליארד שקלים; הגדלת מענקים לניצולי שואה – 300 מיליון שקלים; העלאת דיסרגרד לאזרחים ותיקים שממשיכים לעבוד – 300 מיליון שקלים; העלאת דמי קיום לחיילי צה"ל, שכולם מגינים עלינו – 900 מיליון שקלים.

יבגני סובה: אני לא חושב שלמישהו יש מחלוקת על זה שעשינו דבר טוב, שהעלינו את דמי הקיום לחיילי צה"ל.

יבגני סובה: הפרק הראשון מסתכם ב-5.7 מיליארד שקלים.

יבגני סובה: פרק נוסף, שהוא גם סביב 6 מיליארד שקלים, זה התקציב החברתי, סיוע ממוקד.

יבגני סובה: כשאנחנו באים לתקשורת ומנסים להגיד את זה, כל הזמן אומרים לנו: אין זמן, אין זמן.

יבגני סובה: אז הינה, אני מנצל את הזמן הזה בשביל לספר את זה.

יבגני סובה: תוכנית מיגון לצפון – 5 מיליארד שקלים; תוספת תקנים, מיטות ומכשור רפואי – 2 מיליארד שקלים; הגדלת סיוע לביטחון תזונתי – 110 מיליון שקלים; העברת אגף מעונות למשרד החינוך – קרוב למיליארד שקלים.

יבגני סובה: ועוד תוכניות רבות, שמסתכמות ב-6 מיליארד שקלים.

יבגני סובה: ועכשיו, הכיוון השלישי שאני רוצה לדבר עליו זה הצעדים להפחתת יוקר המחיה והגדלת הכנסה פנויה.

יבגני סובה: אני אבא לשלוש בנות.

יבגני סובה: כשהתחילה המחאה החברתית לפני עשר שנים, לא קיבלתי כאבא שום דבר, ואחרי המחאה קיבלתי שתי נקודות זיכוי במס הכנסה.

יבגני סובה: כל כך שמחתי, כי אמרתי, סוף-סוף נתנו לי כאבא נקודות זיכוי על הילדה הראשונה, שנולדה לי לפני 11 שנה.

יבגני סובה: הממשלה עושה היום צעדים דרסטיים דווקא לאותם אנשים שיש להם ילדים מגיל שש עד 12, שזה הנטל הכי כבד על הכלכלה הישראלית.

יבגני סובה: ביטול היטל עובדים זרים – העלות של הפרויקט הזה היא 600 מיליון שקלים; ביטול מכסים בתעשייה ומזון – 1.2 מיליארד שקלים; תוכנית נקודות הזיכוי עולה למדינה קרוב ל-2 מיליארד שקלים.

יבגני סובה: בנוסף, כמובן, יש הגדלת מענק עבודה, שזה בעצם מענק תוספת למס הכנסה שלילי שמסתכם ב-250 מיליון שקלים; הגדלת סבסוד לצהרונים באשכולות 4 ו-5 – קרוב ל-150 מיליון שקלים; גם ביטול הבלו על הפחם, כי הפחם עלה בצורה דרסטית – כמעט 100% – בכמה החודשים האחרונים – העלות של זה היא 600 מיליון.

יואב בן צור: אתה מדבר כמו חמד עמאר.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: אני מדבר על התוכנית ששר האוצר רצה להציג אתמול ולא נתנו לו להציג אותה.

יבגני סובה: זאת ההזדמנות להציג את התוכנית.

יבגני סובה: אתה יודע, כשהממשלה משקיעה, לפחות צריך להסכים עם העובדות.

יבגני סובה: אחר כך אפשר להתווכח.

יבגני סובה: כל דבר זה סובייקטיבי, אבל עם עובדות אי-אפשר להתווכח, על המספרים.

יבגני סובה: אז לסיכום, לפני שאני עובר לחוק הטיס ולחוק תיקון לבחירות, אני רוצה להגיד: יש מקום לביקורת, יש גם מקום להשמיע זעקה, אבל קשה להתבלבל וקשה להתווכח עם עובדות.

יבגני סובה: אני לא זוכר שאי-פעם הייתה ממשלה שבשמונת החודשים הראשונים השקיעה 16 מיליארד שקלים בנושאים שאני הזכרתי.

יבגני סובה: ועכשיו, אדוני היושב-ראש, אני רוצה ברשותך, לעבור לנושא שלשמו התכנסנו.

יבגני סובה: קודם כול, אני רוצה לבקש מערוץ הכנסת ומהבמאי של ערוץ הכנסת להציג את התמונה הנפלאה הזאת – אני מבקש שאתם תקומו.

יבגני סובה: אפשר שהם יקומו לדקה?

יבגני סובה: תקומו חברים, תקומו.

יבגני סובה: החבר'ה האלה עזרו לנו – לי וגם למירב בן ארי, חברת הכנסת מיש עתיד, וגם לרם שפע ממפלגת העבודה – שלושתנו ביחד עם רון כץ, אנחנו מובילים בכנסת שדולה לקידום התעופה הישראלית.

יבגני סובה: החברים הנפלאים האלה הם טייסים בחברות הישראליות.

יבגני סובה: חלקם בוגרי חיל האוויר.

יבגני סובה: יש פה גברים ונשים מכל החברה הישראלית.

יבגני סובה: קודם כול, אני מודה לכם על זה שבאתם לכנסת.

מנסור עבאס: אתם יכולים לשבת.

יבגני סובה: כן, כן.

יבגני סובה: אני מודה לכם על זה שבאתם לכנסת.

יבגני סובה: ב.

יבגני סובה: אני מודה לכם על זה שנתתם מספר רעיונות, שחלק מהם אנחנו מצליחים ליישם, וחלק מהם אנחנו נצליח ליישם.

יבגני סובה: כשקיימנו את השדולה לתעופה, אחת השאלות הראשונות שנשאלה הייתה מה אנחנו יכולים לעשות בעבורכם כבר עכשיו?

יבגני סובה: לא עם התקציבים, עם האוצר.

יבגני סובה: מה אפשר לעשות?

יבגני סובה: הם אמרו: יש דבר שמאוד מפריע לנו, שאנחנו לא מצליחים להצביע ביום הבחירות, כשאנחנו נאלצים להיות במיאמי, בתאילנד, באוסטרליה, באירופה וכו' וכו'.

יבגני סובה: אז אמרתי: זה נראה לי דבר הכי לגיטימי, שבן אדם שיודע שביום הבחירות הוא יצטרך להיות בחוץ לארץ, בגלל שיש לו טיסה ועד שהוא חוזר הוא לא יוכל לממש את זכותו הדמוקרטית, שצריך לעשות את התיקון הזה.

יבגני סובה: כך נולד התיקון הזה לחוק הבחירות.

יבגני סובה: אני מודה לכל מי שסייע בדבר הזה; כמובן איגוד הטייסים, שבראשו עומד קברניט מידן בר – תודה לך על הסיוע הזה.

יבגני סובה: החוק, שאנחנו, כנראה, לצערי – לא כנראה – לצערי, לא נצביע עליו עכשיו, אלא תשובה והצבעה יהיו במועד אחר – ואת זה אני מודיע לפרוטוקול – בא לתקן את הדבר הפשוט: כל מי שטייס או צוות אוויר – אם זה דייל, אם זה מכונאי – ונאלץ ביום הבחירות, מתוקף תפקידו להיות מחוץ לגבולות המדינה, יוכל לממש את זכותו להצביע 48 שעות לפני הבחירות.

יבגני סובה: הקלפיות יוצבו בתיאום מלא עם ועדת הבחירות המרכזית.

יבגני סובה: הן יוצבו בשדות – אם זה בן גוריון, אם זו עובדה, מאיפה שיש טיסות לחוץ לארץ – וכך יתאפשר לחברים הנפלאים האלה לבוא ולהצביע.

יבגני סובה: יש לנו היום קרוב ל-600–700, נכון?

יבגני סובה: 700 טייסים וכמה אלפים, כ-4,000–5,000 דיילים שעובדים בחברות הישראליות, ולכן אני אומר שהדבר הזה, שתואם וסגור גם מול שרת הפנים, גם מול ועדת הבחירות המרכזית, הדבר הזה - - -

יעקב מרגי: איפה - - -

יבגני סובה: הם יצביעו בשדה.

יעקב מרגי: בשדה?

יבגני סובה: כן, יהיה קלפי ייעוד לצוות האוויר, זה גם מה שהחוק אומר, לא מעטפות כפולות.

יבגני סובה: חודשיים או חודש או לפני – אני לא נכנס כרגע לפרטים.

יבגני סובה: חודש לפני, רשות התעופה האזרחית, שיודעת את המשמרות של האנשים האלה, תעביר את הרשימה של האנשים שאמורים להיות ביום הבחירות בחוץ לארץ מתוקף תפקידם, ואז יוציאו אותם מהרשימות, מהפנקסים לפי כתובת המגורים, וכך הם יוכלו לממש את זכותם בשדה.

רון כץ: - - -

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: רון כץ, הזכרתי גם אותך.

יבגני סובה: גם רון כץ הוא פעיל בלובי לתעופה.

יבגני סובה: לכן אני פשוט נורא מצטער שאין אפשרות להצביע.

יבגני סובה: אני מבין שחבריי מהאופוזיציה אפילו משתכנעים לתמוך בדבר הזה.

יבגני סובה: אנחנו נצביע במועד אחר.

יבגני סובה: אני שוב מברך אתכם, את הטייסים, הקברניטים, צוות האוויר – כל מי שעובד בעבורנו, כל מי שמטיס אותנו לחוץ לארץ.

יבגני סובה: יש לנו עוד עבודה ארוכה לפנינו בשדולה.

יבגני סובה: אנחנו יודעים שיש כמה בעיות, שאנחנו ננסה לפתור אותן.

יבגני סובה: אלה הדברים שנמשיך לעשות בכנסת, אבל את הדבר הקטן הזה נעשה בהקדם, ונוכל לתקן את העיוות הזה, שלא אפשר לכם להצביע עד עכשיו.

יבגני סובה: לחלק מכם, שלא נמצאים בארץ ביום הבחירות.

יבגני סובה: שוב, אני מברך את כולם, ותודה לכל מי שסייע בהצעת החוק הזאת.

יבגני סובה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יבגני סובה.

מנסור עבאס: שוב, תשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/3132/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום, דיון משולב על שתי ההצעות: הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון – הצמדת מחיר הדירה למדד), התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת אלכס קושניר.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אלכס.

מנסור עבאס: אחריו כמובן – הצעה מוצמדת של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

מירב בן ארי: מצביעים על זה?

אלכס קושניר: על זה כן.

מירב בן ארי: מזל שבצלאל פה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, יבגני, הצעת חוק מצוינת, אני מברך אותך.

יבגני סובה: תודה אלכס.

אלכס קושניר: איפה רון?

אלכס קושניר: גם אותך, רון.

מירב בן ארי: סליחה?

מירב בן ארי: הוא בכלל לא חתום על החוק, זה חוק של יבגני ושלי.

רון כץ: זו מירב, שחייבת לקפוץ.

מנסור עבאס: ומירב בן ארי.

אלכס קושניר: ומירב בן ארי.

מנסור עבאס: ורם שפע.

אלכס קושניר: ורם שפע.

אלכס קושניר: ומי עוד?

מנסור עבאס: ואני.

אלכס קושניר: ומנסור עבאס.

אלכס קושניר: אחרי שסיימנו עם הקרדיטים, אני אעבור להצעת החוק שלי.

מירב בן ארי: תגיד שמנסור עבאס הוא בעד הטייסים, זה הכי חשוב.

מירב בן ארי: למה לא? מה, הוא לא טס?

אלכס קושניר: מירב, נו.

מירב בן ארי: מה, הוא לא טס?

מירב בן ארי: הוא גם טס.

אלכס קושניר: אמרתי, גם הוא.

מירב בן ארי: בוודאי שהוא טס.

אלכס קושניר: ברור.

אלכס קושניר: הזמן שלי אוזל.

מירב בן ארי: יש לך עשר דקות.

אלכס קושניר: האמת היא שאני לא אצטרך עשר דקות.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מירב בן ארי, תירגעי קצת.

מירב בן ארי: היה לך משעמם עד עכשיו.

מירב בן ארי: כמעט נרדמת.

אלכס קושניר: אני רוצה שתתארו לכם מצב, שבו אתם חותמים על חוזה לרכישת דירה.

אלכס קושניר: לצערי הרב, החלום הזה עוד מאוד רחוק מהרבה מאוד משפחות צעירות, אבל חלקן מממשות את זה.

אלכס קושניר: אבל מותר לחלום.

אלכס קושניר: ואז אותו זוג חותם על חוזה הדירה הנחשקת, משלם מקדמה, פורס את העסקה לתשלומים – כל אחד לפי מה שהוא מצליח לסגור עם הקבלן.

אלכס קושניר: ואז מגיע מועד התשלום השני, הוא מסתכל על החוזה שלו, רואה מספר אחד, מסתכל על החשבונית שהוא צריך לשלם, רואה מספר אחר.

אלכס קושניר: לא כל כך מבין למה, ואחר כך מסתבר שיש מדד תשומות הבנייה.

אלכס קושניר: מדד תשומות הבנייה אמור לשקף את העלייה ואת ההתייקרות בחומרי הבנייה לצורך בניית הדירה.

אלכס קושניר: מסתכל אותו זוג ואומר לעצמו: אם המדד עלה ב-5%, אז אני צריך לשלם 5% יותר על עלות הבנייה.

אלכס קושניר: אבל מה מסתבר בפועל?

אלכס קושניר: בפועל מסתבר שהוא משלם לא רק על עלות הבנייה, אלא הוא משלם גם על עלות הקרקע.

אלכס קושניר: כי אנחנו יודעים, חבריי, שמחיר הדירה מורכב משני חלקים עיקריים: אחד זה עלות הקרקע והשני הוא זו עלות הבנייה.

אלכס קושניר: היות שעלות הקרקע כבר מגולמת במחיר, תכל'ס, אני לא רואה שום סיבה שהאדם או הזוג הזה ישלם את מדד תשומות הבנייה על כל המחיר.

אלכס קושניר: לכן הצעת החוק שלי אומרת דבר מאוד מאוד פשוט: בואו נפריד.

אלכס קושניר: עלות הקרקע זה משהו אחר, ועלות מחירי הבנייה או עלות הבנייה זה משהו אחר.

אלכס קושניר: ולכן הצעת החוק שלי אומרת דבר פשוט, אדוני היושב-ראש, שמדד תשומות הבנייה יוצמד אך ורק לעלות הבנייה.

אלכס קושניר: יש נוסחה מאוד מפורטת בחוק, שיודעת לגלם ולבטא את רכיב עלות הבנייה בתוך מחיר הדירה, וככה אנחנו נעשה שני דברים: 1.

אלכס קושניר: התשלום על הדירה יהיה הוגן.

אלכס קושניר: אנחנו רואים איך מדד תשומות הבנייה עולה בחודשים האחרונים; 2.

אלכס קושניר: זה יוזיל את מחירי הדיור.

אלכס קושניר: כשאנחנו מדברים על כך שהזוגות הצעירים רק יכולים לחלום על הדירות החדשות האלה, ואנחנו עדים לעליות המחירים שאנחנו רואים בזמן האחרון, הצעד הזה נועד להקטין את יוקר הדיור ולהוריד את מחירי הדיור.

אלכס קושניר: הצעד הזה לא בא לבדו.

אלכס קושניר: ממשלת ישראל, השר זאב אלקין, השר אביגדור ליברמן ואיילת שקד הציגו תוכנית מאוד מאוד משמעותית; תוכנית ממשלתית שמטפלת בהיצע; שנוגעת בהיצע על מנת להוריד את יוקר הדיור.

אלכס קושניר: במסגרת חוק ההסדרים, העברנו רפורמות שקשורות להורדת הרגולציה, שקשורות לתוכניות לשכירות לטווח ארוך, והצעד הזה בא להשלים את אותה רפורמה שהממשלה מקדמת.

אלכס קושניר: אני רוצה לברך את חברי, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', שההצעה הזאת נולדה במין שיחה כזאת בינינו, ואני מברך אותך על כך שאנחנו מגישים את ההצעות שלנו ביחד.

אלכס קושניר: אני רוצה לברך גם את השר זאב אלקין – אני רוצה שיקשיב.

מנסור עבאס: כן, השר זאב אלקין, בבקשה.

אלכס קושניר: אני אומר שאני רוצה לברך את השר זאב אלקין על זה שהסכים איתנו, עם הצעת החוק שלנו.

אלכס קושניר: הוא הסכים יותר מזה: הוא הסכים גם לקדם אותה כהצעת חוק ממשלתית, עם התוספות המקצועיות של משרד השיכון.

אלכס קושניר: אני חושב שהצעד הזה הוא מאוד מאוד חשוב, כדי לבלום את יוקר הדיור בישראל מצד אחד, ומצד שני לתת לזוגות הצעירים לשלם את המחיר ההוגן על הדירות שהם קונים.

אלכס קושניר: אז אני מבקש, כמובן, מחברי הכנסת להצביע בעד החוק הזה.

אלכס קושניר: אנחנו נמתין להצעת חוק ממשלתית, שתבוא בקרוב, נוכל למזג את זה ולקדם את זה יחד.

אלכס קושניר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת אלכס קושניר.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/3064/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' גם הגיש, הצמיד את הצעת החוק לחבר הכנסת קושניר.

מנסור עבאס: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שזו באמת אחת ההצעות הנכונות וההוגנות ביותר, מצד האמת.

בצלאל סמוטריץ': מדד תשומות הבנייה השלים בשנה שעברה עלייה של כמעט 6%, בחודש האחרון 0.8% – כמעט אחוז אחד נוסף.

בצלאל סמוטריץ': חברי אלכס קושניר דיבר על זה שפורסים דירה לתשלומים.

בצלאל סמוטריץ': אלכס, המצב היום עוד הרבה יותר גרוע: רוב העסקאות היום, למיטב ידיעתי, מבוצעות בשיטת 20/80.

בצלאל סמוטריץ': באים כביכול לקראתך: שלם 20% עכשיו, 80% במפתח.

בצלאל סמוטריץ': בין החתימה על החוזה לבין המפתח, זה יכול לקחת שלוש וארבע שנים.

בצלאל סמוטריץ': קונים דירה על הנייר.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו תיקח 80% שהקבלן כאילו עשה לך טובה ודחה, אבל בפועל על ה-80% האלה אתה קופת החיסכון הטובה ביותר שיכולה להיות לו.

בצלאל סמוטריץ': אחרי ארבע שנים על מיליון או מיליון וחצי שקל, תוסיף עכשיו שרשור של 6% ועוד 6% ועוד 6% ועוד 6% – בערך כמו משכנתה.

בצלאל סמוטריץ': אגב, עוד בעיה גדולה: הסכום הזה לא מכוסה על ידי המשכנתה.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, ההנחיות של בנק ישראל לתקרת המימון שמקבלים אנשים שזכאים למשכנתה, זה אחוז מסוים, נדמה לי 65 או 70 אחוזים – אני לא זוכר כמה זה היום – השר ישלים אותי – 65% מסך מחיר הדירה הנקוב בחוזה.

בצלאל סמוטריץ': הדירה שלי 1.5 מיליון, פתאום אני צריך לשלם 1.7 מיליון.

בצלאל סמוטריץ': הבנק לא נותן לי את ה-200,000 הנוספים האלה.

בצלאל סמוטריץ': לא כי הוא לא רוצה, אלא כי הוא לא יכול, כי כבר לקחתי.

בצלאל סמוטריץ': שמתי את ההון העצמי המעט שהיה לי, מעצמי או מההורים, ועכשיו אני צריך את היתרה במשכנתה.

בצלאל סמוטריץ': הבנק לא נותן לי תוספת משכנתה, באחוזים, גם מהמדד הזה של תשומות הבנייה.

בצלאל סמוטריץ': אז זו הצעה שהיא נכונה חברתית ואמיתית, והיא יכולה להוזיל ביום אחד.

בצלאל סמוטריץ': אם מחירי הדיור סגרו עלייה של 12% בשנה החולפת – כך נדמה לי שפורסם אתמול או היום – בין 2 ל-2.5 אחוזים חותכים ביום אחד בהצעה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אבל כפי שאמרתי, היא גם צודקת אמיתית.

בצלאל סמוטריץ': הייתה פה דילמה, אני מודה על האמת, מכיוון שאני מאוד נגד התערבות בכלל בשוק, ובטח בחופש החוזים.

בצלאל סמוטריץ': חופש החוזים הוא אחד מעקרונות היסוד של דיני החוזים, זה לא פשוט להתערב בחוק.

בצלאל סמוטריץ': אבל יש כאן שתי הנמקות: קודם כול, צריך לדעת שחוק המכר (דירות), כולו הוא סוג של התערבות והסדרה רגולטורית של השוק הזה, והוא נובע מהעובדה שבסוף יש כאן איזה א-סימטריה.

בצלאל סמוטריץ': אין פה כוחות שווים בין הקבלן הגדול – בטח בתופעה כזאת שהיא לא קבלן ספציפי, שאתה יכול לעשות סקר שוק וללכת לקבלן אחר שמצמיד למדד אחר.

בצלאל סמוטריץ': כל הקבלנים בשוק מצמידים למדד תשומות הבנייה.

בצלאל סמוטריץ': אז בסוף אני עומד, הלקוח הקטן, מול הקבלן הגדול, ואין לי יכולת להתווכח איתו, כי הוא יגיד לי: אין בעיה, אתה לא רוצה, אל תיקח.

בצלאל סמוטריץ': בהיקף הביקושים אל מול ההיצע שיש היום בשוק הדיור, אתה אל תבוא, יבוא מישהו אחר.

בצלאל סמוטריץ': אין לי באמת יכולת להתווכח.

בצלאל סמוטריץ': אבל יותר מזה, יש כאן בסוף הטעיה, כי כשנכנס זוג צעיר לרכוש עכשיו דירה, ואומרים לו שהחוזה מוצמד למדד תשומות הבנייה, זה "עושה לו שכל", הוא לא חושב שהוא צריך להתווכח.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נמצאים בעולם הבנייה, מה המדד הכי רלוונטי?

בצלאל סמוטריץ': מדד תשומות הבנייה.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא חושב עכשיו שמדד תשומות הבנייה, כמו שאלכס אמר קודם, רלוונטי רק לרכיב עלות הדירה ולא לרכיבי עלות הקרקע, לרכיבי הרווח היזמי של הקבלן, של היזם.

בצלאל סמוטריץ': לכן, פה – אני חושב שההתערבות הזאת מוצדקת.

בצלאל סמוטריץ': אני כמובן מודה – אגב, אני חייב להודות קודם כול לחבר הכנסת ולדימיר בליאק.

בצלאל סמוטריץ': אל תכעס שאני לוקח קצת מהקרדיט, מכיוון שחבר כנסת בליאק היה הראשון שהלך איתי על ההצעה הזאת והיה חתום עליה.

בצלאל סמוטריץ': כמובן לשר השיכון שמייד נענה.

בצלאל סמוטריץ': כל העסק הזה התעורר באיזושהי שאילתה שהגשתי, ובתשובה שלו.

בצלאל סמוטריץ': הוא מייד נענה והרים את הכפפה.

בצלאל סמוטריץ': ולחבר הכנסת אלכס קושניר שגם הגיש הצעה זהה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יכול בלי מילה אחת לסיום, קצת על כאב לב, על פוליטיקה.

בצלאל סמוטריץ': אני הגשתי את הצעת החוק הזאת בהתחלה יחד עם חבר הכנסת בליאק, וחתמו עליה עוד הרבה מאוד חברי כנסת פה, אבל מה לעשות היא שלי ואני מהאופוזיציה – וחס וחלילה שניר אורבך ייתן פטור מחובת הנחה לחבר כנסת מהאופוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': אז נאלץ חבר הכנסת קושניר לקחת את אותה הצעה ולהגיש אותה, כדי שהקואליציה תוכל לתמוך בה, רק שבינתיים הפסדנו שבועיים-שלושה של אנשים – אני לא יודע כמה אנשים חותמים פה על דירות בשבוע, ששילמו.

בצלאל סמוטריץ': ואמרתי, רק בחודש האחרון 0.8%, כמעט אחוז שלם על המחיר הם יצטרכו לשלם ארבע שנים קדימה.

בצלאל סמוטריץ': יכולנו לחסוך את זה, חבל שחבר הכנסת אורבך לא הצליח להתעלות מעל הפוליטיקה הקטנה, אבל העיקר שזה קורה.

בצלאל סמוטריץ': כפי שאמרתי, תודה לשר אלקין, תודה לאלכס, תודה לוולדימיר.

בצלאל סמוטריץ': תודה לכל חברי הבית שהצטרפו וחתמו על ההצעה וגם יצביעו עכשיו בעדה.

בצלאל סמוטריץ': תקוותי, אדוני השר, שנעשה את זה מהר, כי כל יום שעובר אנשים חותמים, מתחייבים קדימה, המדד עולה.

בצלאל סמוטריץ': זה נכון, זה צודק וזה נכון לשוק הדיור.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

מנסור עבאס: ישיב שר הבינוי והשיכון זאב אלקין.

בצלאל סמוטריץ': לא אמרתי תודה ליועץ הפרלמנטרי האגדי שלי, עדיאל מעצרי, שעבד על הניסוח, ועכשיו אנחנו מכינים יחד שורה של הצעות, שאני בטוח אדוני השר שאתה תקבל אותם.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

מנסור עבאס: השר זאב אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: כבוד היושב-ראש, חברי השר, חבריי חברי הכנסת, אני שמח להיות כאן ואני שמח לענות בשם הממשלה על שתי הצעות החוק, של חבר הכנסת קושניר ושל חבר הכנסת סמוטריץ' – שהצטרפו אליהם הרבה מחברי הבית הזה, ממפלגות שונות – ולתמוך כאן במהלך שאני חושב שהוא מאוד מאוד צודק.

זאב אלקין: בכלל, הגנה על זכויות רוכשי דירות זה אירוע חשוב, שלא ניתן לו מספיק תשומת לב בעבר.

זאב אלקין: בדרך כלל רוכש דירה הוא חלש מול היזם והקבלן, ולכן הרבה פעמים הוא נאלץ לשלם סכומים מאוד מאוד משמעותיים, בגלל החולשה הזאת.

זאב אלקין: כדי להגן על החולשה הזאת, למעשה נועד חוק מכר (דירות).

זאב אלקין: חוק המכר.

זאב אלקין: חברי הכנסת כאן מציעים כאן תיקון בחוק המכר, תיקון מאוד מאוד ראוי.

זאב אלקין: אנחנו, במשרד השיכון, כבר תקופה ארוכה – כמעט מאז שנכנסתי לתפקידי – עמלים על שורה של תיקונים לחוק המכר, והנושא של שינוי ההצמדה למדד תשומות הבנייה היה צריך להיות אחד מהשינויים המרכזיים.

זאב אלקין: יש שם עוד שינויים משמעותיים, כמו למשל עיצום כספי על אי-עמידה בחובה המופיעה בחוק של הצורך לשלם 100% משכר דירה במקרה של איחור במועד מסירת הדירה, ועוד שינויים נוספים.

זאב אלקין: כשנולדה היוזמה מהכנסת, בחקיקה פרטית, ובאו אליי גם חבר הכנסת סמוטריץ' וגם חבר הכנסת קושניר עם ההצעה לקחת את הנושא של מדד תשומות הבנייה ולהתחיל לקדם את זה, כדי שנוכל לנוע בלי להמתין להשלמה שלנו על כל החבילה של התיקונים בחוק המכר, חשבתי שכך נכון וראוי לעשות.

זאב אלקין: לפעמים יש פרקטיקה בין השרים, שכשיש חוק ממשלתי שהוא באמת בתנור והוא בדרך, אומרים לח"כים אל תעבירו את הטרומית, חכו לממשלתית.

זאב אלקין: בדרך כלל אני מנסה לנהוג אחרת.

זאב אלקין: אני חושב שיש משמעות בתחילת התנועה לכיוון הזה, מה גם שמדובר באחד מהסעיפים המורכבים בתיקונים לחוק המכר, שאנחנו מדברים עליהם.

זאב אלקין: עצם זה שאנחנו תומכים במהלך – ותכף אתייחס אליו – זה לא אומר שהנוסחה המדויקת ששניכם הצעתם זו תהיה בסוף הנוסחה הסופית.

זאב אלקין: נצטרך לעבוד עליה בוועדה, כי כמובן יש סוגים שונים של בנייה, ובהתאם לזה עלויות שונות של הסוגים השונים, גם בהתאם לאזורים גיאוגרפיים שונים.

זאב אלקין: לכן, הנוסחה הפשטנית שקובעת סכום אחד בלבד כאיזושהי דרך לחשב מה מתוך עלות הדירה היא עלות הבנייה, כמובן יכולה גם לעשות עוול במקרה הזה.

זאב אלקין: צריכים מודל יותר מחודד.

זאב אלקין: אנחנו נעבוד עליו ביחד, יחד עם התיקונים האחרים.

זאב אלקין: גם הרעיון שמופיע בחקיקה, חברי הכנסת קושניר וסמוטריץ', להגביל את ההצמדה עד לתאריך המסירה, כפי שנקבע בחוזה המכר, אני חושב שזה רעיון נכון, וגם הוא היה אמור להיכלל במסגרת אותם תיקונים לחוק המכר, שאנחנו עמלים עליו בהצעת החוק הממשלתית.

זאב אלקין: אני מניח שאנחנו נצטרך לקיים פה עוד עבודה משמעותית, גם על הסעיף הזה וגם על הסעיפים האחרים בתיקון על חוק המכר שאנחנו נביא לכנסת – אני מקווה מאוד בתחילת מושב הקיץ.

זאב אלקין: אני חושב שתחילת קידום החקיקה הזאת זה אירוע מאוד מאוד משמעותי, שיאפשר לוועדה כבר להתחיל לחשוב ולדון על הנוסחה, בלי להמתין לזה שיגיע כל החוק הממשלתי, ואז ברגע שהוא יגיע הוועדה תוכל להתרכז בדיון בסעיפים האחרים, ואז למזג אותם.

זאב אלקין: זה, כמובן, יזרז את העבודה על החוק, כי בסוף התיקון הכי מורכב זה זה, הנושא שאתם עוסקים בו, של צורת ההצמדה למדד תשומות בנייה.

זאב אלקין: אני חושב שלא צריך להכביר מילים עד כמה המצב היום הוא בלתי צודק כי בסופו של דבר אין שום סיבה שרוכש הדירה ישלם הצמדה על מרכיב הקרקע, כשהוא שילם על הקרקע הרבה זמן מראש והחלק הזה לא עולה.

זאב אלקין: אין שום סיבה שתהיה הצמדה על הרווח היזמי למשל.

זאב אלקין: לכן, החוק הזה עושה צדק גדול.

זאב אלקין: אני שומע טענות של הקבלנים והיזמים שטוענים שעצם חישוב מדד תשומות הבנייה הוא לא מעודכן והוא לא מביא בחשבון את כל ההתייקרויות, אבל זה כבר נושא מקצועי ללמ"ס.

זאב אלקין: אם מישהו חושב שהמדד מחושב לא נכון, אז שיתכבד ויפנה ללמ"ס ויקיים דיאלוג על צורת חישוב המדד.

זאב אלקין: כל עוד זה המדד הרשמי של מדינת ישראל, הצמדה של מרכיבים שלא התייקרו, אין לזה שום הצדקה בעיניי.

זאב אלקין: אני שומע גם איומים שזה יביא בסוף להתייקרות הדירות, כי אז הקבלן והיזם יגלם מראש את מה שהוא הרוויח היום על הצמדה לא הוגנת בתוך המחיר.

זאב אלקין: גם האיומים האלה לא עושים עליי רושם גדול, כי לפי הקריטריון הזה שום חקיקה צרכנית אף פעם לא יכולה להועיל.

זאב אלקין: תמיד אפשר להגיד שהמוכר יגלם את עלות החקיקה במחיר הסופי.

זאב אלקין: בסוף, אנחנו נמצאים פה בשוק, ואף אחד לא נדבן ולכן הקבלן והיזם לוקח מקסימום מחיר שהוא יכול על הדירה.

זאב אלקין: לכן, עם התיקון הזה או בלי התיקון הזה, אם הוא יוכל לייקר את הדירות הוא ייקר את הדירות; אם הוא לא יוכל, והשוק יגיב בשלילה אז בסופו של דבר שום דבר לא יקרה.

זאב אלקין: אני חושב שהתיקון הוא נכון, למרות כל האיומים והלחצים שיש.

זאב אלקין: אני גם שמח שהתיקון הזה מובא – ועל זה אני מברך אתכם, חבר הכנסת סמוטריץ' וחבר הכנסת קושניר – שאתם הצלחתם לגבש קואליציה מאוד מאוד רחבה בכנסת בעד התיקון הזה; שהיא חוצה את הגבולות הרגילים של קואליציה–אופוזיציה, ולוקחת פנימה נציגים ממפלגות שונות.

זאב אלקין: באמת הנושא הזה נוגע לכולם.

זאב אלקין: אני צופה עוד לא מעט לחצים במהלך החקיקה סביב הנושא הזה, ואנחנו - - -

בצלאל סמוטריץ': כבר היו, אבל אין להם תשובות אמיתיות כי - - -

זאב אלקין: חבר הכנסת סמוטריץ', אתה יכול לנחש שאם היו עליך, היו שבעתיים עליי.

זאב אלקין: אני עדיין נחוש בכוונה שלי לקדם את התיקון הזה, כי אני חושב שהוא עושה צדק גדול מאוד לאזרחים.

זאב אלקין: אנחנו נעשה את זה ביחד.

זאב אלקין: כפי שאתם יודעים, ועדת השרים לחקיקה קבעה לתמוך בהצעת החוק, בתנאי שהמציעים מקבלים על עצמם את התנאים הבאים: אז אנא, תקשיבו לי היטב, אני ארצה לשמוע את התשובה: 1.

זאב אלקין: כמובן שהמשך הליכי החקיקה יקודמו בהסכמת משרדי הבינוי והשיכון, המשפטים והאוצר; 2.

זאב אלקין: שהצעת החוק, אחרי הטרומית, תמתין להצעת החוק הממשלתית שתוגש על ידי שר הבינוי והשיכון ולמעשה תוכפף לה, תיכנס לתוכה, כי כפי שאמרתי, זה אחד מהסעיפים בתיקונים לחוק המכר.

זאב אלקין: אין לי ספק שאתם תתמכו גם בתיקונים האחרים, כי הם כולם באים מאותו היגיון: להגן על הרוכש שהוא הצד החלש מול היזם והקבלן – בדרך כלל במצב הזה של החתימה על החוזה.

זאב אלקין: במידה שהמציעים מאשרים את התנאים האלה של ועדת השרים לחקיקה, שניכם מסכימים - -

בצלאל סמוטריץ': מאשרים.

אלכס קושניר: כן.

זאב אלקין: - - אז כמובן אני קורא לכנסת להצביע בעד הצעות החוק ולתמוך בהן.

זאב אלקין: ביחד נעמוד מול כל הלחצים ונקדם את זה גם לסיום החקיקה.

זאב אלקין: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, השר זאב אלקין.

מנסור עבאס: ביקשה להתנגד חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר אלקין, האמת שעליתי לדבר בגלל שאתה כאן, אז אשמח אם אתה תקשיב.

זאב אלקין: חשבתי שברגע שאת רואה הצעת חוק של - - - סמוטרי'ץ, את אוטומטית מתנגדת.

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: אני עליתי לדבר כי אתה כאן.

אורית סטרוק: תשמע, חברי, השר אלקין, אמרו לי - - -

קריאות: - - -

אורית סטרוק: זאב, זאב, חברי השר אלקין, אמרו לי שאתה אחראי לקואליציה, ואני רוצה לדבר איתך על הפרת - - -

זאב אלקין: - - - עדכנו אותך שעברו כמה שנים טובות מאז שאני הייתי אחראי לקואליציה בפעם נאחרונה.

אורית סטרוק: תכף אנחנו נראה.

אורית סטרוק: אני רוצה לדבר איתך על הפרת הבטחה כפולה של הקואליציה: הפרת הבטחה של שמונה חודשים והפרת הבטחה של שמונה שבועות.

אורית סטרוק: הפרת הבטחה של שמונה חודשים זו הפרת ההבטחה של נפתלי בנט, שהבטיח להתיישבות הצעירה שהוא מסדיר אותה בישיבת הממשלה הראשונה בראשותו.

אורית סטרוק: עברו שמונה חודשים, זאב, ואיכשהו הקואליציה שאתה אחראי עליה לא הצליחה להסדיר את ההתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: 25,000 אנשים, נשים וטף, שעוברים חורף מאוד מאוד קשה, וההבטחה כלפיהם הופרה.

אורית סטרוק: אבל הפרת ההבטחה השנייה היא הפרת ההבטחה שהקואליציה התחייבה פה לפני שמונה שבועות.

אורית סטרוק: היה פה במליאה דיון על הסדרת ההתיישבות הצעירה לפני שמונה שבועות בדיוק, ובסוף הדיון האישי הזה, שדיברו בו הרבה חברי כנסת, היו שלוש הצעות סיכום, שלוש: הייתה הצעת סיכום שלנו, של החלק הימני באופוזיציה, שאמרה שצריכים להסדיר את ההתיישבות הצעירה מייד, הייתה הצעת סיכום של המשותפת, שחלק מחברי הקואליציה, סיעת רע"מ, הצביעה איתם, שהם דיברו על זה שכל ההתיישבות ביהודה ושומרון היא כל כולה פשע ועבירה וכו', והייתה הצעה שלכם, זאב.

אורית סטרוק: עמד פה בפינה חבר הכנסת רם בן ברק, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, והבטיח שבתוך חודש יתקיים דיון בוועדת החוץ והביטחון בראשותו, ובו הממשלה תגיע ותודיע מה קורה עם ההתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: לא עבר חודש, זאב, עברו חודשיים.

אורית סטרוק: עברו שמונה שבועות, לא ארבעה.

אורית סטרוק: דיון לא כונס, אין לכם מה להגיד.

אורית סטרוק: בכל שבוע אתם אומרים בתקשורת, שהינה הינה זה קורה, ועוד מעט, עוד מעט יחברו אותם לחשמל.

אורית סטרוק: מחר יהיה דיון ומוחרתיים יהיה דיון ואו-טו-טו זה קורה, וכלום, כלום, כלום.

אורית סטרוק: עכשיו, ידידי השר אלקין, אתה ידוע בתור בן אדם שיודע להילחם ויודע לקיים הבטחות.

אורית סטרוק: תסביר לי בבקשה איך קורה - -

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת.

אורית סטרוק: - - שאנשים מחכים שמונה שבועות לדיון, שבו הממשלה תבוא ותגיד - -

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

אורית סטרוק: - - מה היא עושה בעניינם.

מנסור עבאס: תודה.

אורית סטרוק: שמונה שבועות, ואפילו דיון לא כונס.

אורית סטרוק: ואמר לי רם בן ברק - - -

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

מנסור עבאס: השלמת את התמונה, תאמיני לי.

אורית סטרוק: עוד משפט סיכום.

אורית סטרוק: אמר לי רם בן ברק בביקורו בחברון, שהוא לא מתכוון לכנס דיון כזה.

אורית סטרוק: הוא לא מתכוון לכנס אותו.

מנסור עבאס: תודה לך.

אורית סטרוק: אז איזה מין צורה יש לכם, שאפילו את הדיון שאתם מבטיחים, אתם לא מסוגלים לקיים?

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

מאיר כהן: פעם ראשונה שאתה מתנגד - - -

קריאות: - - -

זאב אלקין: סוף-סוף אנחנו עושים משהו טוב ועדיין אתה מתנגד.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, השר אלקין, השר כהן, אני רוצה לומר שהחוק הוא חוק טוב ולא הייתי מתנגד לו, אני אפילו אצביע בשביל החוק של בצלאל סמוטריץ', שאני מתנגד - - -

מנסור עבאס: אז אני צריך להפסיק אותך.

ישראל אייכלר: אה, אני נגד בצלאל?

מנסור עבאס: כן.

ישראל אייכלר: אה, אז אני לא אוכל להצביע בשביל בצלאל סמוטריץ'.

מנסור עבאס: בסדר.

ישראל אייכלר: אבל אלכס קושניר - - -

מנסור עבאס: אתה בעד החוק של קושניר.

ישראל אייכלר: לא, לא, לא, אז אני לא - - -

זאב אלקין: הבאת את עצמך למצב שאתה תצטרך להצביע לבד.

זאב אלקין: לא להצביע - - -

ישראל אייכלר: אז זהו, אלקין, תצטרך למצוא איזה רעיון אלקיני, איך אני יכול להצביע לא בשביל קושניר ובעד החוק.

אלכס קושניר: בשביל מה?

ישראל אייכלר: אני אגיד לך בשביל מה, אלכס.

ישראל אייכלר: אלכס קושניר, חבר הכנסת אלכס קושניר, נולד בעיירה דרוהוביץ.

ישראל אייכלר: בהחלט יכול להיות שאבותיו היו חסידים, ולא סתם חסידים, אולי אפילו חסידי בעלז, כי בדרוהוביץ היו הרבה חסידי בעלז.

אלכס קושניר: נכון.

ישראל אייכלר: ולכן אני כל כך מאוכזב וכל כך כועס וכל כך כואב ביום פורים – פורים קטן – שאז אמרו: "ישנו עם אחד מפזר ומפרד בין העמים - - - ודתיהם שנות מכל עם ואת דתי המלך אינם עשים ולמלך אין שוה להניחם".

ישראל אייכלר: הקומוניסטים והלאומנים התאחדו תמיד בטענה שהיהודים לא עובדים ושהחינוך היהודי לא מכין אותם לעבודה, ומלמד אותם פרזיטיות.

ישראל אייכלר: ולכן אסור ללמד אותם תורה, ולכן צריך לעשות עליהם גזירות.

ישראל אייכלר: והיום, השבוע, הממשלה הזאת - -

קריאה: ליברמן.

ישראל אייכלר: - - הממשלה הזאת החליטה – אתם אומרים ליברמן, אבל אתם נותנים לו גב – לגזור גזרות על תינוקות שאימותיהם רוצות לצאת לעבודה ולפרנס אותם, שלא יקבלו הנחות רק בגלל שהאימהות שלהם חרדיות וההורים שלהם לומדים תורה.

ישראל אייכלר: לזה אנו זוכים בארץ ישראל ולא אצל אחשוורוש, לא אצל הקומוניסטים.

ישראל אייכלר: פה עושים גזרות על ילדים שהוריהם יושבים ולומדים תורה – הם לא יקבלו, גם אם הם עניים, לא יקבלו הנחה בארנונה.

ישראל אייכלר: ואני עוד זוכר את פאינה קירשנבאום, שעמדה פה ואמרה – היא הייתה הראשונה שהעלתה פה את הנושא הזה – ששני ההורים צריכים להיות עבדים, שלא יוכלו ללדת ילדים, שיצאו לעבודה שניהם, כי לא צריכים משפחות ברוכות ילדים, וזה דבר מסוכן.

ישראל אייכלר: לראות בילדים, אדוני היושב-ראש – משפחות ברוכות ילדים זו הברכה של העולם; הם עושים הפוך ממש – שזאת הסכנה לעולם.

ישראל אייכלר: ולכן אני אומר שבכל מדינה אחרת הייתה קמה התקוממות, התקוממות עממית, נגד ממשלה שעושה גזרות ספציפיות נגד אוכלוסייה מסוימת.

ישראל אייכלר: כך זה התחיל עם הכלים החד-פעמיים, כך עם השתייה המתוקה, ועכשיו הגזרות והמיסים ושלילת ההנחות דווקא מאנשים חרדים.

ישראל אייכלר: ואתם, הממשלה והקואליציה – כולם – נותנים יד לפשע הזה, ולכן אין לכם שום זכות ביום הפורים הזה לבוא ולהגיד שאתם מייצגים עם יהודי, מדינה יהודית.

ישראל אייכלר: בושה וחרפה.

ישראל אייכלר: אתם מייצגים את ההפך ממדינה יהודית.

ישראל אייכלר: המדינה היהודית הייתה צריכה לחזק את המשפחות ברוכות הילדים; מדינה יהודית הייתה צריכה לחזק את העניים, לעזור להם בהנחות בארנונה, לעזור לאימהות, שהולכות לקבל 2,000 שקל בעבודה של כל היום, לשים את הילדים שלהן במעון.

ישראל אייכלר: אז מדינה כזאת, שהולכת נגד הילדים היהודים, יכולה להיקרא מדינה יהודית?

ישראל אייכלר: ועוד ככה, הכול עובר בשקט?

ישראל אייכלר: ואני רוצה לומר, לסיים, אדוני היושב-ראש, בעוד דבר.

ישראל אייכלר: רוסיה של פוטין מאיימת עם 1,500 מטוסי קרב נגד אוקראינה, שיש לה 67 מטוסי קרב.

ישראל אייכלר: זה – עוד סביר להניח שיש לו חוצפה לעשות את זה.

ישראל אייכלר: אבל ממשלה של בקושי 61 שוללת את זכויותיהם של חצי עם לפחות, ויותר – ודאי של רוב העם היהודי, וחצי עם בכלל, כולל הערבים.

ישראל אייכלר: אז ממשלה כזאת יכולה לגזור גזרות ולקחת אחריות על מלחמת אחים בפנים?

ישראל אייכלר: מה אתם עושים, שיגדל פה דור שידע שאתם אויבים שלהם, שאתם שונאים שלהם, שאתם רוצים שהילדים האלה לא ייוולדו בכלל, ואם הם נולדים – להילחם בהוריהם?

ישראל אייכלר: זאת מדינה דמוקרטית?

ישראל אייכלר: אנחנו לא נסכים למדינה אנטי-דמוקרטית ואנטי-יהודית בשום פנים ואופן.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים – לא, אלכס, מכיוון שהממשלה לא מתנגדת, ותומכת, אז אני לא יכול - - -

אלכס קושניר: - - -

מנסור עבאס: אוקיי, בסדר.

מנסור עבאס: בוא, תעלה חבר הכנסת.

אלכס קושניר: חבר הכנסת אייכלר, זה נכון שנולדתי בעיירה קטנה במערב אוקראינה שנקראת דרוהוביץ, וזה נכון שהייתה שם חסידות בעלז - -

יואב קיש: מה עם מס הרכישה שהבטחת ולא עשית?

אלכס קושניר: - - וזה נכון שהם – החסידים שם – עבדו קשה כדי לפרנס את עצמם ולמדו תורה וצמחו לחסידות מפוארת.

אלכס קושניר: עכשיו אני רוצה לצטט לך את מזכ"ל ה-OECD, שהיה כאן רק אתמול, שלשום.

אלכס קושניר: אני מצטט: ישראל חזקה, אבל בתוכה יש כמה "מדינות" – במירכאות – שמפגרות הרחק מאחור.

אלכס קושניר: ולמה הוא התכוון?

אלכס קושניר: הוא התכוון לכך ש-50% - - -

שמחה רוטמן: שנייה, אתה בעד או נגד הבעד או נגד?

אלכס קושניר: - - ש-50% מהגברים החרדים בישראל עובדים.

אלכס קושניר: עובדים, וכל הכבוד להם.

אלכס קושניר: אבל יש עוד 50% אחרים - - -

קריאות: - - -

אלי כהן: - - - של הערבים?

אלי כהן: תתבייש.

אלכס קושניר: ולכן אני אומר לכם, חבר'ה, הדבר היחיד שאנחנו רוצים - -

קריאות: - - -

אלכס קושניר: - - הוא שכל אזרח במדינת ישראל יהיה שווה זכויות ושווה חובות.

אלכס קושניר: מי שיוצא לעבודה, מי שמשלם מיסים, יקבל גם את מה שמגיע לו.

יוסף טייב: אז למה נתת - - -

אלי כהן: - - -

אלכס קושניר: עכשיו, מה מציע שר האוצר אביגדור ליברמן?

אלכס קושניר: הוא אומר דבר מאוד פשוט, חברים: תלמדו תורה בישיבות, אבל חובת שעות הלימוד שלכם זה לא 40 שעות – זה 20 שעות.

אלכס קושניר: ולא פוגעים לכם בקצבה – רק אומרים: בזמן שמתפנה לכם, לכו לעבוד.

יוסף טייב: תפסיקו עם האנטישמיות הזאת.

אוריאל בוסו: למה אצל המוסלמים לא עובדים?

אלכס קושניר: ועוד משפט אחרון.

אלכס קושניר: אני לא יכול לא לחזור למקורות ולא להיזכר בכך שהרמב"ם ורש"י היו רבנים, נראה לי, יותר גדולים מכל גדולי הדור היום בישראל - -

ישראל אייכלר: אין לו זכות לשלול הנחות מאימהות עובדות.

ישראל אייכלר: אתה מדבר על אימהות עובדות.

אלכס קושניר: - - ואני לא חושב שמישהו יתווכח איתי על הדבר הזה, והם עבדו במשרה מלאה.

ישראל אייכלר: אבל אימהות עובדות.

אלכס קושניר: עבדו במשרה מלאה.

ישראל אייכלר: אתם שוללים מאימהות עובדות את הזכות.

ישראל אייכלר: אתם נלחמים נגד ילדים.

אלכס קושניר: עבדו במשרה מלאה.

אלכס קושניר: אחד היה רופא, השני היה מגדל ענבים, אם אני לא טועה.

אלכס קושניר: אז חברים, תירגעו.

אלכס קושניר: בסך הכול אנחנו רוצים שהציבור החרדי יצא מהעוני, יתחיל לעבוד ולהשתלב בחברה הישראלית - -

אוריאל בוסו: תודה רבה.

אוריאל בוסו: אתם שולחים אותם לעוני.

אלכס קושניר: - - ושביחד נחיה במדינה הזאת.

אלכס קושניר: זה הכול.

אוריאל בוסו: אתם חצופים.

אלכס קושניר: ותתמכו, בבקשה, בהצעת החוק.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אלכס קושניר.

אוריאל בוסו: על המוסלמים אתה לא אומר שהם לא עובדים.

יואב בן צור: למה אתה לא אומר את זה לערבים?

יואב בן צור: למה?

ישראל אייכלר: אתם נלחמים נגד - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת, קודם כול, אנחנו מצביעים על הצעתו של חבר הכנסת אלכס קושניר, הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון – הצמדת מחיר הדירה למדד) - -

בצלאל סמוטריץ': רגע - - -

מנסור עבאס: - - התשפ"ב–2022.

בצלאל סמוטריץ': רגע, רגע.

בצלאל סמוטריץ': לי אין - - -

מנסור עבאס: נא להצביע, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': רגע, רגע.

בצלאל סמוטריץ': אין גם לי זכות?

מנסור עבאס: אני כבר עברתי להצבעה, בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': אבל - - -

מנסור עבאס: אני מתנצל, כבר עברתי להצבעה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 39

מנסור עבאס: נמנעים – אין

איתמר בן גביר: היושב-ראש, הצבעתי בטעות במקום של ליצמן.

איתמר בן גביר: אני רוצה להצביע בעד, אבל בעמדה שלי.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: לא, לא, אתה לא צריך, בסדר.

מנסור עבאס: אוקיי, חברי הכנסת – חבר הכנסת יואב קיש; איתמר, בסדר.

מנסור עבאס: אני אציין את זה.

איתמר בן גביר: לפרוטוקול אני אומר שהצבעתי בטעות.

מנסור עבאס: אני אציין את זה.

איתמר בן גביר: שמחר לא תיפתח חקירה - - -

מנסור עבאס: כן, בסדר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתמר בן גביר בטעות הצביע ממקומו של חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מנסור עבאס: אנחנו כמובן פוסלים את ההצבעה הזאת.

יואב קיש: לא, לא פוסלים.

איתמר בן גביר: אבל אני רוצה להצביע בעד.

מנסור עבאס: שנייה, שנייה.

מנסור עבאס: לא, לא צריך להצביע.

איתמר בן גביר: זה בגלל שהשוטרים הרביצו לי אז - - -

מנסור עבאס: טוב, התוצאה לא משתנה.

מנסור עבאס: 39 חברי כנסת בעד, מתנגדים ונמנעים – אין.

מנסור עבאס: ההצבעה מתקבלת ועוברת - - -

אלכס קושניר: ועדת כספים.

מנסור עבאס: ועדת הכלכלה.

זאב אלקין: יש הסכמה על ועדת הכספים.

מנסור עבאס: יש הסכמה על ועדת הכספים?

קריאות: כן.

ישראל אייכלר: לא, לא, לא, הסכמה.

מנסור עבאס: אוקיי, אז ועדת הכנסת, בסדר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה השנייה, של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשבת, כדי שלא נצטרך לעשות תיקונים.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 42

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 42 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מנסור עבאס: גם הצעתו של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' מתקבלת ועוברת להמשך דיון בוועדה שתקבע ועדת הכנסת.

קריאה: כספים.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: כספים?

מנסור עבאס: אוקיי, אז אנחנו מעבירים לכספים, ואז ועדת הכנסת תטפל בהצעה הראשונה.

ישראל אייכלר: - - -

מנסור עבאס: לא, הוא התנגד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ישראל אייכלר התנגד, אז העברנו לוועדת הכנסת.

יואב קיש: אני גם מתנגד.

יואב קיש: להצעה של קושניר אני גם מתנגד.

יואב קיש: אני רוצה לוועדת הכנסת.

מנסור עבאס: אז שתי ההצעות עוברות לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1843/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנו עוברים להצעת חוק הכנסת (תיקון – חובת התייצבות בפני ועדות הכנסת), התשפ"א–2021.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה האמיתי.

שמחה רוטמן: כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שאני חייב לומר שמאוד מאוד מפתיע אותי, מאוד מאוד מפתיע אותי, איך הצעת חוק כזאת לא עוברת כאן בבית – קואליציה ואופוזיציה כאחד.

שמחה רוטמן: זאת הצעת חוק שגם בעולם החוץ פרלמנטרי – כבר ב-2016, כשהיא הוכנה לראשונה, היא איחדה ארגונים חוץ-פרלמנטריים מכל קצוות הקשת הפוליטית; חלק גם סייעו ממש בניסוח, וחלק תמכו.

שמחה רוטמן: היא באה לפתור תקלה שאני חושב שרבים מהאנשים לא מבינים.

שמחה רוטמן: היום, בכנסת ישראל, אין אף ועדה שיכולה לחייב עובדי ציבור להופיע בפניה.

שמחה רוטמן: עכשיו – תגידו שזאת אשמת האופוזיציה שלא הקימה את הוועדה לביקורת המדינה.

שמחה רוטמן: אוקיי, טיעון, שמענו – כי לוועדה לביקורת המדינה יש סמכות כזאת לזמן אנשים שלא מוכנים להגיע; לזמן, ואפילו להוציא צו הבאה במקרה הצורך, כאשר דנים בדו"ח של מבקר המדינה.

שמחה רוטמן: מה קורה בוועדות האחרות?

שמחה רוטמן: בסדר, הוועדה לביקורת המדינה, כשהיא תקום, אם היא תקום – זה עניין אחד.

שמחה רוטמן: אבל ועדות הכנסת הרגילות – אנחנו נחשפים, יום-יום, לאירועים שדורשים התייחסות מעובדי ציבור, מעובדי מדינה.

שמחה רוטמן: ואם הם לא באים, אז הם לא באים.

שמחה רוטמן: ואם הם מתבקשים למסור מידע והם לא מוסרים – אז הם לא מוסרים.

שמחה רוטמן: ואז נוצרת בציבור – ואני אפילו לא מדבר על סיטואציה שבה המסירה או אי-המסירה תלויה בשאלה פוליטית: מאיזה מפלגה אתה, מאיזה מפלגה הוועדה, מאיזה מפלגה השר.

שמחה רוטמן: אם השר הוא ממפלגה שאוהבת אותך, אז תקבל את המידע.

שמחה רוטמן: אם המשרד הרלוונטי הוא משרד שמחרים אותך – מחרים אותך; כבר היו לנו מקרים בעבר של פקידים בכירים בשירות המדינה שהגיעו לוועדות והתעלמו מהיושב-ראש, זלזלו ביושב-ראש, החליטו שהם לא עונים לו על שאלות, לא עונים לחברי הוועדה על שאלות.

שמחה רוטמן: כל מי שצופה במה שקורה בפרלמנטרים מסביב לעולם – ואני חושב שבהקשר הזה אפשר ללמוד גם מהפרלמנט הבריטי, מהפרלמנט הקנדי, מהפרלמנט האמריקני – יש דבר כזה שנקרא, כמו שיש ביזיון בית המשפט, יש דבר כזה שנקרא ביזיון הפרלמנט.

שמחה רוטמן: אם בוועדה של הפרלמנט בארצות הברית אתה בא, אתה נותן עדות, ככה גם מתייחסים לזה.

שמחה רוטמן: יש לי כמה וכמה חברים שסיפרו לי שהם זומנו לעדות בפני הוועדה של הפרלמנט, בפני הוועדה של הסנאט.

שמחה רוטמן: הם מתייחסים לזה – אומרים להם כשהם מתחילים להעיד, כמו שאומרים בבית משפט: אתה מתחייב לומר רק את האמת, ואם אתה תגיד משהו לא אמיתי, אתה חשוף לעונש, כמי שנותן הצהרת שקר בבית משפט.

שמחה רוטמן: אם בן אדם לא מתייצב, אפשר לחייב אותו להגיע באמצעות צו הבאה, אפשר להעמיד לדין על ביזיון פרלמנט, אפשר להטיל קנסות, אפשר להכניס למאסר – כך פועלים פרלמנטים.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר, לכל האנשים שיושבים פה, ולא משנה מאיזו סיעה הם, מאיזו עמדה ומאיזו תפיסה הם באים, יש אחריות ציבורית; אחריות ציבורית על כספי ציבור, אחריות ציבורית על התנהלותו של המינהל הציבורי.

שמחה רוטמן: והחוק במדינת ישראל לא מחייב את עובדי הציבור להתייצב.

שמחה רוטמן: יש סעיף שמאפשר, דרך תקנון הכנסת, לקבוע חובת התייצבות, אבל הסעיף הזה עוסק בעובדי מדינה.

שמחה רוטמן: מה קורה עם שוטרים?

שמחה רוטמן: שוטרים אינם עובדי מדינה.

שמחה רוטמן: מה קורה עם עובדי חברות ממשלתיות?

שמחה רוטמן: ואני אגיד יותר מזה: לפעמים אנחנו מנהלים דיונים פה גם בסוגיות שקשורות לשוק הפרטי.

שמחה רוטמן: כמו שבבית משפט – אנחנו לא אומרים שבית משפט יכול לזמן רק עובדי מדינה למסור עדות, אלא שכל בית משפט יכול להוציא צו לכל עד בכל נושא, לפי שיקול דעת השופט היושב בדין, כי אנחנו מבינים שלבית המשפט יש תפקיד למלא.

שמחה רוטמן: יש לו תפקיד לגלות את האמת, והוא צריך מידע בשביל זה.

שמחה רוטמן: אז אנחנו נותנים את הסמכות הזאת לשופט, אבל לוועדה של הכנסת אנחנו לא ניתן את הסמכות הזאת לזמן אדם למסור מידע, להתייצב?

שמחה רוטמן: אם ההתנגדות כאן היא בגלל שהצעת החוק הזאת הוצעה מכיוונה של האופוזיציה, אני מוותר על הקרדיט.

שמחה רוטמן: אני מוכן לתת לכל אחד מהחותמים על ההצעה הזאת שבא מהקואליציה לבוא ולהציג את הצעת החוק הזאת כשלו, להציג אותה – ותתמכו.

שמחה רוטמן: אני באמת ובתמים לא מבין איך פרלמנטרים, שחלקם פרלמנטרים מצוינים, לא מתייצבים ותומכים בהצעת החוק הזאת.

שמחה רוטמן: הצעת החוק אומרת דבר מאוד פשוט: אנחנו ניתן לכל ועדה לזמן, אבל אנחנו חוששים – יש חששות מוצדקים; לפעמים יש יושבי-ראש ועדה שהם לעומתיים, יש יושבי-ראש ועדה שהם מתפרעים, הם לפעמים הסתכסכו - - -

שלמה קרעי: רוטמן, עזוב אותך.

שלמה קרעי: תגיד את מי אתה רוצה להביא לשמוע.

שמחה רוטמן: או.

שמחה רוטמן: תכף.

שמחה רוטמן: תכף נדבר.

שמחה רוטמן: יש יושבי-ראש ועדות שהסתכסכו עם שר מסוים או עם עובד ציבור מסוים, והם יתחילו לטרטר אותו ויתחילו להביא אותו שוב ושוב.

שמחה רוטמן: לכן ההצעה קובעת מנגנון פשוט.

שמחה רוטמן: היא אומרת: זימון שכזה יכול להיעשות רק בהחלטה של הוועדה ברוב חבריה.

שמחה רוטמן: זאת אומרת שאנחנו יודעים שהזימון הראשוני, שמתניע את התהליך, חייב להיעשות בהחלטה מסודרת של הוועדה, שאומרת: אנחנו צריכים אדם מסוים – תגיע, תמסור לנו את המידע.

שמחה רוטמן: זה מנגנון איזון ראשון, כדי שלא כל יושב-ראש ועדה יתחיל פה להתפרע.

שמחה רוטמן: המנגנון השני אומר: זומן האדם – יכול השר לבוא ולהגיד: אני מתייצב במקום.

שמחה רוטמן: את זה אנחנו לא משנים.

שמחה רוטמן: אם השר מוכן לקחת אחריות על המעשה שנעשה במשרד שלו ומגיע במקום – בסדר גמור.

שמחה רוטמן: אם לא יתייצב אותו עובד ציבור, לא יתייצב בפני הוועדה, רשאי יושב-ראש הוועדה – ושוב, בהחלטה שמתקבלת על ידי הוועדה – להטיל עליו קנס בגובה רבע משכורת.

שמחה רוטמן: גבוה, אבל הכרחי.

שמחה רוטמן: הקנס הזה גם יכול להיות מבוטל אחר כך, אם הבן אדם מתייצב.

שמחה רוטמן: והסמכות גם להטיל, גם לבטל, גם להפחית, אם צריך, עוברת ליושב-ראש הכנסת, כדי לוודא, שוב, שזה לא שרירות לב של יושב-ראש ועדה, כפי שהוא רוצה.

שמחה רוטמן: עכשיו, אנחנו נתקלים בבעיות האלה כל הזמן.

שמחה רוטמן: מה קורה כאשר התרחש אירוע בספרייה הלאומית?

שמחה רוטמן: הינה, שלמה – חיכית לזה, נכון?

שמחה רוטמן: התרחש אירוע בספרייה הלאומית.

שמחה רוטמן: נכון, מינו בן אדם עם הרבה מאוד שאלות על הליך המינוי.

שמחה רוטמן: שלמה התייצב וניסה להבין איך קרה שמהאוכל יצא מאכל, מהתופר יצא סופר, או יותר נכון – ספרן.

אופיר סופר: מה זה קשור אליי?

שמחה רוטמן: לא קשור אליך – קשור לשלמה.

שמחה רוטמן: האנשים שעשו את המינוי הזה לא חייבים דין וחשבון לאף אחד.

שמחה רוטמן: עשינו בירור – קיבלנו תשובה רשמית.

שמחה רוטמן: התייצב פה נציג משרד החינוך, ואומר: נכון שהגוף הזה מתוקצב על ידי מדינת ישראל, נכון שאתם תשלמו את המשכורת הזאת עכשיו הרבה שנים קדימה, כולל פנסיה תקציבית וכולל הכול.

שמחה רוטמן: אבל כשתבואו אתם, חברי הכנסת, לשאול שאלות – אין תשובה.

שלמה קרעי: - - - מנדלבליט - - -

שמחה רוטמן: לא חייבים לך תשובה.

שלמה קרעי: אלשיך ומנדלבליט עוד לא מסרו גרסה במשטרה - - -

שמחה רוטמן: עכשיו אנחנו – שלמה, המטרה שלנו לשכנע את האנשים להעביר עכשיו את החוק, לא להפחיד אותם, חכה.

שלמה קרעי: - - - יש לך - - -

שמחה רוטמן: כל המנגנון הזה של אדם שמקבל כסף ציבורי אבל לא חייב שום דין וחשבון לציבור מתרחש נגד עינינו.

שמחה רוטמן: קצינים בכירים במשטרה – יש לי עוד דקה ורבע.

שמחה רוטמן: אה, אתה תצביע בעד?

מנסור עבאס: שכנעת אותי, זה לא אומר שאני אצביע.

שמחה רוטמן: אני מבקש שיירשם בפרוטוקול ששכנעתי את ראש הממשלה, ועדיין - - -

מנסור עבאס: לא, בוא נישאר ממלכתיים.

שמחה רוטמן: ועדיין ההצבעה לא תשתנה, שזו בעיה.

שמחה רוטמן: בקיצור, אני ממליץ לחבריי בקואליציה ובאופוזיציה לחשוב על כבודו של הבית הזה, לחשוב על היכולת של כל ועדה מוועדותיו למלא את תפקידה כפי שהציבור שלח אותה לעשות, ולתמוך בהצעה.

שמחה רוטמן: אני חייב לומר, לסיום דבריי – ויכול להיות שאם אקבל הנהון מהשולחן הנכון אז אבקש שיהיו תשובה והצבעה במועד אחר: נאמר לי על ידי יושב-ראש ועדת הכנסת שבכוונתו לקיים דיון בהצעות האלה ואולי לכלול אותן במסגרת תקנון הכנסת, כי יש סמכות במסגרת תקנון הכנסת לקבוע חלק מההסדרים האלו.

שמחה רוטמן: לא כולם – חלק, יכול להיות שידרשו תיקוני חקיקה.

מנסור עבאס: לדעתי, הכתובת שלך היא יושב-ראש הכנסת.

יואב קיש: שמחה, למה לא להצביע עכשיו?

שמחה רוטמן: שנייה, רק רגע.

יואב קיש: לא יהיה לך יום טוב יותר.

שמחה רוטמן: שנייה, אני בודק.

יואב קיש: אל תבדוק, תצביע עכשיו.

מירי רגב: אי-אפשר - - - המליאה עכשיו.

שלמה קרעי: יש לנו רוב, שמחה.

שמחה רוטמן: אבל מאחר שיש התחייבות שכזו – אם הייתי שומע אותה מנציג הממשלה, אז הייתי - -

מנסור עבאס: אז בוא, בוא - - -

שמחה רוטמן: - - שוקל לעשות תשובה והצבעה במועד אחר.

שמחה רוטמן: אבל מאחר שאין כרגע התחייבות כזאת - - -

מנסור עבאס: בוא נשמע, קודם כול, את תשובתו של השר.

שמחה רוטמן: אז יכול להיות שנשנה את דעתנו.

יואב קיש: תחליט כבר, נו.

שמחה רוטמן: מה אכפת לך?

יואב קיש: תעשה מה שאתה רוצה.

מנסור עבאס: בבקשה, השר חילי טרופר, יש לך תשובה?

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: בוא, תעלה.

קריאות: - - -

יואב קיש: יש להם בעיות היום – אתה רוצה לעזור להם?

מנסור עבאס: השר חילי, עשר דקות.

חילי טרופר: להבנתי, להבנתי, חבר הכנסת רוטמן, היה סיכום.

חילי טרופר: חבל, אבל בסדר.

חילי טרופר: ועדת השרים לחקיקה החליטה להמליץ לכנסת – חבר הכנסת רוטמן, להבנתי היה סיכום, חבל.

שמחה רוטמן: לא היה סיכום.

חילי טרופר: להבנתי היה סיכום, חבל.

שמחה רוטמן: לא היה סיכום.

חילי טרופר: חבר הכנסת רוטמן.

חילי טרופר: טוב, ועדת השרים לחקיקה החליטה להמליץ לכנסת - - -

מנסור עבאס: כן, חבר הכנסת שמחה רוטמן, אולי תקשיב לתשובתו של השר, ואז תחליט, בסדר?

מנסור עבאס: אז תחליט מה אתה רוצה לעשות.

מנסור עבאס: בבקשה.

חילי טרופר: טוב, חבר הכנסת רוטמן, אם עד סיום דבריי תרצו לחזור לסיכום – בשמחה.

חילי טרופר: ועדת השרים לחקיקה החליטה להמליץ לכנסת להצביע נגד הצעת החוק.

חילי טרופר: זאת, מכיוון שההצעה לא מבארת מדוע אין די בכלים הקיימים בחוק כיום, ובשל הקשיים שמעורר המנגנון המוצע בהצעה, לגופו.

חילי טרופר: א.

חילי טרופר: שלא כמשתמע מדברי ההסבר של הצעת החוק, קיימות במסגרת הדין הקיים סנקציות בגין הפרת החובה להתייצב ולמסור מידע בהתייחס לעובדי הציבור, בוודאי בהתייחס לסוגים המרכזיים של עובדי ציבור.

חילי טרופר: כך, למשל, נקבע בתקשי"ר, בחלק 43.3, שעניינו "ייצוג המשרד בפני ועדות הכנסת", כי הפרת החובה להתייצב בפני ועדה של הכנסת ולמסור לה מידע מצד עובד המדינה מהווה עבירת משמעת על כל המשתמע מכך.

חילי טרופר: בהמשך לאמור נקבע בסעיף 127 לתקנון הכנסת כך: "(א) זומן אדם להתייצב לפני ועדה או נדרש למסור לה מידע לפי הוראות סעיף 123 ולא עשה כן, ולא נמסרה הודעה מראש כי חלים סייגים על מסירת המידע כאמור בסעיף 124, רשאית הוועדה להודיע על כך לשר או לראש הגוף שבאמצעותם ובידיעתם נעשה הזימון או נדרש המידע.

חילי טרופר: (ב) לא הודיע מי שזומן, בהתראה הולמת מראש, על אי-התייצבותו או על אי-מסירת המידע, רשאית הוועדה, באישור יושב-ראש הכנסת, לפנות לנציבות שירות המדינה או לגורם אחר המוסמך לדון בתלונות בענייני משמעת, בבקשה להפעיל את סמכותם כלפי המוזמן, ואלה יודיעו לוועדה על הפעולות שנקטו בעניין.

חילי טרופר: העתק הפנייה יימסר גם לשר או לראש הגוף כאמור".

חילי טרופר: הצעת החוק אינה מבארת מדוע אין די בטיפול בכלי המשמעתי או המינהלי.

חילי טרופר: לעניין זה יצוין כי מבירורים שנערכו במרוצת השנים שעברו – גם, אגב דיונים בהצעות חוק אשר ביקשו להחמיר – אף כי בצורה שונה– את הסנקציות עלה כי לא נעשה כמעט שימוש באפשרויות המפורטות בתקנון.

חילי טרופר: על רקע זה, ובלא שהוצגה תשתית ממשית, אין מקום לקידום סנקציה מרחיקת לכת כפי שמוצעת עתה בהצעת החוק.

חילי טרופר: יתרה מכך, ובהמשך ישיר לאמור בהתייחס לכלים הנזכרים לעיל, יש להוסיף כי ביום 5 במרץ 2018 קבע יושב-ראש הכנסת, ואני מצטט, "נוהל בעניין הפרת חובת ההתייצבות בפני ועדות הכנסת".

חילי טרופר: נוהל זה מוסיף משמעותית לאפשרויות הפעולה שהיו קיימות עד לקבלתו, תוך שהוא מפקידן בידי גורמי הכנסת עצמה.

חילי טרופר: לפי הנוהל תוקם ועדה בראשות יושב-ראש הכנסת לטיפול במקרים של אי-התייצבות בפני ועדות הכנסת – סעיף 2 לנוהל.

חילי טרופר: בהתאם לסעיף 5 לנוהל תהיה רשאית הוועדה, אם מצאה כי לא היה צדק סביר לאי-התייצבות של נושא משרה או ממלא תפקיד ולאחר הליך שתקיים, להפעיל את הסמכויות הבאות, לרבות על תנאי, והכול בתנאים שתקבע ולתקופה שתקבע: א.

חילי טרופר: לשלול את היתר הכניסה הקבוע של ממלא התפקיד למשכן הכנסת, או את ההיתר להיכנס למשכן עם רכב; ב.

חילי טרופר: לאסור את כניסתו של ממלא התפקיד למשכן הכנסת; ג.

חילי טרופר: לפעול כאמור ביחס לממונה עליו או לאדם, קבוצת אנשים מאותו משרד או גוף; ד.

חילי טרופר: לפנות לאחראי על המשמעת בגוף שבו הוא עובד בקובלנה משמעתית נגד ממלא התפקיד; ה.

חילי טרופר: להמליץ בפני נשיאות הכנסת או בפני יושבי-ראש ועדות הכנסת כי לא ייכלל בסדר-היום של הכנסת או של ועדה מוועדותיה נושא שמקדם המשרד או הגוף שנציגו לא התייצב בוועדה.

חילי טרופר: על רקע נוהל זה, שהוא, כאמור, ממרץ 2018, על אפשרויות הפעולה הנוספות שנקבעו במסגרתו – ואף אינן קלות לא מבחינת עובדי המדינה ולעיתים אף לא מבחינת משרדיהם – מתחדד ביתר שאת כי אין מקום לקידום הצעת החוק אשר דברי ההסבר שלה אינם מתייחסים כאמור כלל לקשיים בעולם המעשה.

חילי טרופר: ב.

חילי טרופר: המנגנון המוצע במסגרת ההצעה, על החובות והסנקציות שהוא מעמיד, הוא מנגנון מוקשה ביותר ובלתי מאוזן.

חילי טרופר: הצעת החוק מבקשת להעמיד מסלול חדש וייחודי של שיפוט משמעתי-מינהלי של עובדי ציבור תוך הפקדת סמכויות לסנקציות פוגעניות ומרחיקות לכת.

חילי טרופר: סנקציות כספיות משמעותיות – "עיצום כספי", כלשון ההצעה – וצווי הבאה בידי יושבי-ראש הוועדות בכנסת, כל זאת במסגרת של הליך מזורז, כאן ועכשיו, הנעדר ערובות דיוניות בסיסיות.

חילי טרופר: כך, לפי המוצע יטיל יושב-ראש הוועדה, כעניין שבחובה, סנקציה כספית משמעותית על עובד ציבור שלא התייצב לדיון לאחר שזומן אליו בהחלטה של רוב חברי הוועדה, אלא אם כן קיבל פטור מאת יושב-ראש הוועדה, או אף אם עזב את אולם הועדה ללא אישורו של יושב-הראש.

חילי טרופר: עובד זה אף יואשם בעבירת משמעת.

חילי טרופר: בהקשר זה לא ברורה מן ההצעה כוונת הדברים, ובכלל זה אם הכוונה להליך לפני היו"ר או להליך משמעתי נוסף שלו כפוף העובד, שאז מתעוררים קשיים גם בהקשרים של סיכון כפול וכבילת שיקול הדעת של הגורמים המוסמכים לעניין ההליך הנוסף.

חילי טרופר: הצעת החוק אינה מתייחסת לכל פרוצדורה המתקיימת קודם להטלת הסנקציה הכספית כאמור, ובכלל זאת זכות טיעון מצד עובד הציבור, ועולה ממנה כי מדובר במהלך אוטומטי המוטל "על חם" מצד יושב-ראש הוועדה, אף שהוא צד לעניין, כאשר לאחר מעשה יוכל עובד הציבור לפנות ליושב-ראש הכנסת בבקשה לעיין מחדש בהחלטה.

חילי טרופר: יתרה מזו, לפי ההצעה יוסמך יושב-ראש הוועדה – אם ראה כי מטעמים מיוחדים שיירשמו ישנו צורך ממשי בהבאת עובד הציבור ואין די בהטלת הסנקציה הכספית – לצוות על הבאתו של עובד הציבור בדרך שתיקבע בתקנון הכנסת.

חילי טרופר: מדובר בסמכות מרחיקת לכת, חריגה ופוגענית, אשר ברגיל היא עניין לערכאות שיפוטיות ולוועדות חקירה, ואינה טבעית או נדרשת למערכת היחסים שבין הכנסת לממשלה.

חילי טרופר: גם אמצעי זה מוצע מבלי שמעוגנים התנאים להטלתו ולביצועו.

חילי טרופר: יש לציין בהקשר זה כי גם סמכות הזימון הייחודית הנתונה לוועדה לענייני ביקורת המדינה – סעיף 18א לחוק מבקר המדינה, היא כזו שהפרה שלה מעמידה סנקציה פלילית ואינה מאפשרת כפייה בפועל של ההתייצבות.

חילי טרופר: סמכות זו נועדה לאפשר לוועדה לזמן גם את מי שאינם פקידים, כלומר אזרחים, ובלבד שהם נשאו תפקיד בעניין שהדוח דן בו, ומכאן גם הצורך בסנקציה פלילית.

חילי טרופר: נוסף על קשיים אלה, קובעת ההצעה כי משהוזמן עובד ציבור לדיון בוועדה על פי החלטת רוב חבריה והתייצב אליו, רשאי חבר ועדה לשאול את עובד הציבור שאלות, ועל עובד הציבור חלה חובה להשיב על השאלות שנשאל אלא אם כן התיר לו יושב-ראש הוועדה שלא להשיב על השאלה.

חילי טרופר: אם לא השיב עובד ציבור על השאלה יואשם בעבירת משמעת, ורשאי יושב-ראש הוועדה להטיל עליו סנקציה כספית.

חילי טרופר: לא לגמרי ברור יחסה של חובה זו להשיב על שאלות חברי הוועדה, הנראית גורפת, לחובה להתייצב ולמסור מידע על פי הזמנת הוועדה לפי חוקי-היסוד, ובכלל זאת תחולת החריגים הקבועים בהם.

חילי טרופר: אף היקפה המעשי של חובה זו ומתי יוצאים ידי חובה זו אינו ברור.

חילי טרופר: בהתאם, הניסיון למשטר תחום לא לגמרי מוגדר זה תוך שילוב סנקציות כספיות הוא כמובן מוקשה ובעייתי עד מאוד.

חילי טרופר: לנוכח כל הטעמים שפורטו, ועדת שרים לחקיקה החליטה להתנגד להצעה, ולכן אני מבקש מחברי הכנסת להצביע נגדה.

חילי טרופר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, השר חילי טרופר.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה שמית, חברי הכנסת.

יואב קיש: מי ביקש?

יואב קיש: מי ביקש?

מנסור עבאס: הממשלה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הכנסת (תיקון – חובת התייצבות בפני ועדות הכנסת), של חבר הכנסת שמחה רוטמן.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי מזכירת הכנסת, נא להתחיל.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד

מנסור עבאס: חברת הכנסת עידית סילמן – אינה נוכחת.

קריאה: לא.

קריאה: היא אמרה.

קריאה: נגד, נגד.

קריאה: היא כאן.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד

מנסור עבאס: חברי הכנסת, חברת הכנסת קטרין, חבר הכנסת מיקי זוהר, חברי הכנסת, אתם עושים רעש באולם, אי-אפשר להמשיך ככה בהצבעה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, חבר הכנסת מיקי זוהר, חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.

חיים כץ: יש לו יום הולדת היום, בחייך.

מנסור עבאס: בסדר, תנו למזכירה לנהל את ההצבעה בצורה נכונה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה משתתפת בהצבעה

מנסור עבאס: המזכירה תקרא בשמות חברי וחברות הכנסת שלא הצביעו, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ניר אורבך – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת בנימין גנץ – נגד משה גפני – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת אחמד טיבי – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח

מנסור עבאס: האם יש חברי או חברות כנסת שלא הצביעו ומעוניינים להצביע?

מנסור עבאס: אין.

מנסור עבאס: ההצבעה תמה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי, תוצאות.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, מי שאיבד אוזנייה, בבקשה.

מנסור עבאס: הינה.

מנסור עבאס: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

מנסור עבאס: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי בהתאם לסעיף 96 לתקנון הכנסת הודיע חבר הכנסת יואב בן צור כי הוא חוזר בו מהצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – שלילת תקצוב בשל הפליה וקביעת אזורי רישום), התשפ"ב–2022, שמספרה פ/3067/24.

אלינור ימין: תודה.

מנסור עבאס: תודה, גברתי.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1585/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת איימן עודה, עשר דקות.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת, וחברות הכנסת, הצעת החוק שלי היא הקמת יישוב עירוני חדש.

איימן עודה: מאז שנת 1948 המדינה בנתה 940 יישובים חדשים, כולם לאזרחים היהודים, ואף יישוב לא לאזרחים הערבים.

איימן עודה: היא כן הכירה בכמה יישובים, גם בדרום, גם בצפון, אבל אלו יישובים קיימים שהייתה חסרה להם הכרה.

איימן עודה: אז היא הכירה בכמה יישובים אבל לא הקימה ולו יישוב ערבי אחד.

איימן עודה: גם מ-48' עד עכשיו מספר היהודים עלה פי-עשרה ומספר הערבים עלה פי-עשרה, אבל לא הקימו יישוב חדש לאזרחים הערבים.

איימן עודה: היישובים שלנו הפכו ליישובי בטון.

איימן עודה: אם עוברים במטוס מעל המדינה כל אחד מאתנו יכול להצביע ולהגיד: זה יישוב של יהודים, וזה יישוב של ערבים.

איימן עודה: האזרחים הערבים איבדו את הכפר, אבל לא הרוויחו את העיר.

איימן עודה: העיר זה לא רק מספר תושבים, שעולה על 25,000 תושבים; העיר היא לא רק בתי דפוס; היא לא רק ספריות; היא לא רק מפלגות; היא לא רק אוניברסיטאות; היא לא רק בתי קפה של משכילים – העיר היא בעיקר הרוח האינדיבידואלית.

איימן עודה: ההבדל העיקרי בין הכפר לבין העיר הוא שבכפר שואלים: בן מי אתה, ובעיר שואלים: מי אתה?

איימן עודה: אין לאזרחים הערבים עיר של ממש במובן של הרוח האינדיבידואלית.

איימן עודה: אני קורא לחברות ולחברי הכנסת לקיים את הדבר הבסיסי ביותר.

איימן עודה: מאז 48' עד עכשיו המדינה הייתה אמורה להקים לא פחות מ-150 יישובים חדשים לאזרחים הערבים.

איימן עודה: יחד עם זאת, האם אני בעד בדלנות?

איימן עודה: האם אני בעד מקום רק לערבים ואחר רק ליהודים?

איימן עודה: מבחינתי עיר לכולם, גם לערבים וגם ליהודים.

איימן עודה: אני תומך בזה.

איימן עודה: אני עצמי גר בחיפה ואני בוחר לגור בחיפה שהיא עיר מעורבת.

איימן עודה: אני בוחר בעובדה הזאת.

איימן עודה: יחד עם זאת, יש אפליה מבנית ועקבית מאז 48' עד עכשיו.

איימן עודה: לכן, הצעת החוק הזאת צודקת לחלוטין.

איימן עודה: אני קורא לכם לתמוך בהצעה הזאת.

איימן עודה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת איימן עודה.

מנסור עבאס: ישיב השר חילי טרופר, בבקשה.

חילי טרופר: עמדת שרת הפנים להצעה פ/1585/24, הצעת חוק הקמת יישוב עירוני חדש.

חילי טרופר: הצעת החוק שבנדון מבקשת לקבוע כי יוקם יישוב עירוני על קרקע בבעלות המדינה, במחוז הצפון, שייועד למגורים, לתעסוקה ולשירותים לאוכלוסייה הערבית.

חילי טרופר: על פי המצב הנהוג היום - - -

איימן עודה: - - -

חילי טרופר: סליחה, עכשיו יותר טוב?

איימן עודה: למה שר התרבות ידבר נגד עיר? בושה.

משה ארבל: - - -

חילי טרופר: אני עונה בשם שרת הפנים, לא שר השיכון.

משה ארבל: שרת הפנים - - - בתמיכת רע"מ.

יעקב ליצמן: איפה שר השיכון?

חילי טרופר: אבל לא, ההצעה היא לשרת הפנים, לא לשר השיכון.

חילי טרופר: אני עונה בשם שרת הפנים, לא שר השיכון.

יעקב ליצמן: - - -

חילי טרופר: שרת הפנים.

יעקב ליצמן: איפה - - -

חילי טרופר: לא יודע - - -

יעקב ליצמן: - - -

חילי טרופר: למה?

חילי טרופר: קיבלת אותי - - -

יעקב ליצמן: - - -

חילי טרופר: הינה, אני באתי.

חילי טרופר: לא נורא.

חילי טרופר: אני אנסה להחליף אותה.

ינון אזולאי: - - - אל תנסה - - -

חילי טרופר: לא, לצורך זה.

חילי טרופר: אני מקווה שעכשיו ישמעו אותי טוב יותר.

חילי טרופר: הצעת החוק שבנדון מבקשת לקבוע כי יוקם יישוב עירוני על קרקע בבעלות המדינה במחוז הצפון שייועד למגורים, לתעסוקה ולשירותים לאוכלוסייה הערבית.

חילי טרופר: לפי המצב הנהוג היום, בהתאם להנחיית היועץ המשפטי לממשלה, ההחלטה על הקמת יישוב חדש היא עניין שבמדיניות, ובעלת השלכות רחבות על היבטים שבאחריות של משרדי ממשלה רבים ושונים.

חילי טרופר: על כן, מן הראוי כי תתקבל על ידי הממשלה או על ידי ועדת שרים מטעמה לאחר עבודת מטה מקצועית, בשיתוף כל הגורמים הנוגעים בדבר.

חילי טרופר: הצעת חוק זו מבקשת לעקוף את הליך קבלת ההחלטה הקבוע בהנחיה לעניין ההחלטה העקרונית הנתונה לסמכות הממשלה בלי להתבסס ולהתקבל כנדרש, בהתאם לנוהל, על עבודת מטה מקצועית בשיתוף כל הגורמים המקצועיים הנוגעים בדבר.

חילי טרופר: אשר על כן, ובהתאם להחלטת ועדת השרים שהתקיימה ביום ראשון, אבקש מחברי הקואליציה להתנגד להצעת החוק הזאת.

חילי טרופר: איפה חבר הכנסת עודה?

חילי טרופר: אני אגיד לך, אומנם לא ספציפית על החוק, אני חושב שדווקא החלטת החומש שהתקבלה לחברה הערבית – החלטה 550 – אומנם היא לא מקימה יישוב חדש, אבל יש בה פעולות משמעותיות שייטיבו עם החברה הערבית.

חילי טרופר: אני לא חושב שיש פה מגמה למנוע את זה, אני חושב שיש פה רצון שהדברים יתקיימו בהליך המקובל.

חילי טרופר: אתה יודע על הדברים שיש שם, וחוץ מהם יש גם דברים שקורים יחד איתכם – התיאטרון שיצא עכשיו.

חילי טרופר: אתה יודע, זה שיש התנגדות למשהו מסוים כי הוא לא הלך בהליך המקובל, זה לא התנגדות להתפתחות או לפיתוח החברה הערבית, חלילה.

חילי טרופר: בתרבות – אני חושב שאתה יודע – גם בשנה הזאת יצא קול קורא למוזיאון, לתיאטרון, לשלושה סינמטקים חדשים, לשלוש גלריות.

חילי טרופר: זה רק בתרבות.

חילי טרופר: בספורט – בדיוק אתמול ישבתי עם עיריית סח'נין.

חילי טרופר: סיכמנו שם על בניית מתקני ספורט משמעותיים, קומפלקס של כדורגל, בריכת שחייה, אולי ראשונה ביישוב בחברה הערבית.

חילי טרופר: לכן, כן חשוב לי להגיד לך - - -

קריאה: - - -

חילי טרופר: מה?

חילי טרופר: זה בדואים.

חילי טרופר: בסח'נין יש עבודת שחייה מאוד טובה, וברהט אנחנו מקווים להקים בית ספר לאומנויות ראשון בחברה הבדואית.

חילי טרופר: יש גם החלטת ממשלה על החברה הבדואית.

חילי טרופר: כלומר קורים פה כמה דברים משמעותיים מאוד בעיניי – גם בשיתוף איתך, אדוני היושב-ראש.

חילי טרופר: לכן, אני הייתי מכניס לקונטקסט הזה.

חילי טרופר: כן, אולי בדקות שיש לי, מכיוון שהתחלתי לדבר על תוכנית החומש, אני אגיד בהקשר רחב יותר של התרבות.

חילי טרופר: קודם כול, לשמחתי, בשבוע שבועיים האחרונים יש התאוששות של עולם התרבות.

חילי טרופר: הוא חטף מכה מאוד חזקה גם בגל האומיקרון.

חילי טרופר: אני שמח שיש סיוע מסוים, בעיקר לתרבות הנתמכת, שהולכת דרך סל תרבות לאותם אומני ילדים, שבתקופה הזאת כמעט לא הופיעו.

חילי טרופר: בכלל, הילדים הם אולי הנפגעים הגדולים בשנתיים האחרונות של הקורונה.

חילי טרופר: לכן, המדינה העבירה 10 מיליון שקלים לסל תרבות, שבמסגרתו יוזמנו – וכבר הזמנו קדימה – מופעים.

חילי טרופר: האומנים כבר מופיעים, הכסף כבר משולם, וגם אלה לא יכולים להופיע עכשיו יופיעו בהמשך.

חילי טרופר: בנוסף, התקציב שהעברנו למוסדות – ההתניה הייתה גם כלקח מגלים קודמים, שהמטרה היא שבסוף הכסף יגיע עד אחרון העובדים, גם השכירים וגם העצמאים.

חילי טרופר: לכן הכלל אומר: 1.

חילי טרופר: כל מוסד תרבות שקיבל תקציב, לא יכול לפטר אף עובד שכיר.

חילי טרופר: ולראשונה, אם בתקופה הזאת של גל האומיקרון היו לעצמאים ביטולים של מופעים, הוא מחויב להחזיר להם 50% מהעלות של הפגיעה.

חילי טרופר: סך הכול אם אני מקבל צעדים נוספים שהגיעו לעצמאים – שזה עניין רוחבי במשק – ובתוכם העצמאים בענף התרבות שנפגעו, אני מקווה שכך נוכל להושיט להם יד.

חילי טרופר: הספורט – אנחנו השנה, אולי, ובעצם פעם ראשונה שמשרד התרבות והספורט נכנס לתוך תוכנית החומש לחברה הערבית בעלות של מיליארד שקלים, גם משאבים של המשרד, גם משאבים תוספתיים של משרד האוצר, והם מיועדים בראש ובראשונה לבניית מתקני ספורט.

חילי טרופר: יש לנו גם אתגרים גדולים של הקרקעות בחברה הערבית.

חילי טרופר: אנחנו עובדים יחד עם משרד הפנים ומשרד השיכון כדי לשחרר קרקעות.

חילי טרופר: בסוף לא מספיק רק שיש הרשאה לבינוי, אלא המטרה היא שבסוף הם יוכלו לבנות.

חילי טרופר: יש תופעה מאוד רחבה של השנים האחרונות, שמתקבלות הרשאות, אבל לא תמיד יש יישום שלהן.

חילי טרופר: המטרה שלנו היא כמובן ליישם.

חילי טרופר: עד כאן.

חילי טרופר: תודה רבה.

חילי טרופר: אנחנו מבקשים הצבעה שמית.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה שמית על הצעת חוק של חבר הכנסת איימן עודה, הצעת חוק הקמת יישוב עירוני חדש.

מנסור עבאס: אתה רוצה להשיב, בבקשה?

מנסור עבאס: שלוש דקות.

איימן עודה: כבוד שר התרבות חילי טרופר, כשאתה עונה לי שהבעיה שלך זה שזו הצעת חוק פרטית, אבל הממשלה כן יכולה, אני פונה אליך, שאתם הממשלה תעשו, תעשו.

איימן עודה: אני אומר לך, שפה אי-אפשר לטעות בסטטיסטיקה, זה מ-48' עד עכשיו.

איימן עודה: 940 יישובים ליהודים ואפס לערבים.

איימן עודה: זו מדיניות.

איימן עודה: מדיניות, זו לא טעות סטטיסטית.

איימן עודה: אני רוצה להגיד לך, מה ההבדל בין גישה ממשלתית לבד או ממשלתית בשיתוף עם הנהגת האוכלוסייה.

איימן עודה: עם הנהגת האוכלוסייה, כלומר, רוצים לבנות משהו שבאמת הקבוצה רוצה אותו, למשל: במידה שלא, מחליטים לבנות את טנטור ליד ג'דיידה אל-מכר, המטרה היא אחרת לגמרי.

איימן עודה: יש בעיה עם הדמוגרפיה בעכו, אז לא רוצים שעוד ערבים יגורו בעכו, אז שמים אותם בסלמס וקוראים לזה יישוב חדש.

איימן עודה: הכוונה היא אחרת לגמרי; היא גישה אזרחית דמוקרטית – מה שבאמת באמת טוב לאוכלוסייה.

איימן עודה: כבוד השר, מה שדיברת על תוכנית החומש, את זה חווינו ואנחנו יודעים מה זה.

איימן עודה: אנחנו יודעים מה זה 922 ויודעים מהי תוכנית הבדואים בצפון 1480, הבדואים בדרום 2937, הדרוזים 959.

איימן עודה: אנחנו יודעים איך נותנים ביד ולוקחים ביד השנייה.

איימן עודה: צריך שינוי, שינוי הוליסטי; שינוי מעמיק בכל הגישה של הממשלה כלפי האוכלוסייה הערבית וכלפי המוחלשים בכלל.

איימן עודה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת איימן עודה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה שמית, לפי בקשת הממשלה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי מזכירת הכנסת, הצעת החוק הקמת יישוב עירוני חדש, התשפ"א–2021.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – נגד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – לא משתתפת מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו משתתף בהצבעה

מיקי לוי: אני מקוזז.

מיקי לוי: לא משתתף.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח

יואב קיש: מנסור, מה אתה מצביע?

מנסור עבאס: תלוי מה הליכוד יצביע.

מנסור עבאס: עשיתי לכם תרגיל, בסדר?

מנסור עבאס: כן, עשיתי לכם תרגיל.

יואב קיש: אחלה תרגיל.

מנסור עבאס: כן, עשיתי לכם תרגיל, בסדר?

יריב לוין: זאת אומרת שהליכוד הוא זה שדואג לחברה הערבית?

מנסור עבאס: רציתם להצביע בעד, עשיתי לכם תרגיל.

מנסור עבאס: עכשיו ברחתם מהאולם, כל הכבוד לכם, בסדר.

יואב קיש: אתם לא דואגים לחברה הערבית.

מנסור עבאס: כן, כן, כן.

מנסור עבאס: עשיתי לכם תרגיל, בסדר?

מנסור עבאס: אתם יודעים מה התרגיל?

מנסור עבאס: הם רצו להצביע בעד החוק, כדי להביך את רע"ם.

מנסור עבאס: אמרנו להם שאנחנו נצביע בעד, הם ברחו.

מנסור עבאס: עכשיו הבנתם במשותפת שהם כל הזמן עושים לכם תרגילים?

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: תמשיכו לשתף פעולה עם הליכוד ועם סמוטריץ' ועם בן גביר, תמשיכו, כל הכבוד לכם, בסדר?

איימן עודה: - - -

מנסור עבאס: הינה, הם עכשיו ברחו.

מנסור עבאס: ברחו מהאולם.

קריאה: - - - הם יחזרו.

קריאה: הם יחזרו בצד השני.

עאידה תומא סלימאן: - - -

מנסור עבאס: בסדר, די עם התיאטרון הזה.

יריב לוין: אז תצביעו בעד, נראה אתכם, תצביעו בעד.

יריב לוין: נראה אתכם מצביעים בעד.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: נכנסתם?

מנסור עבאס: בואו כנסו.

מנסור עבאס: גברתי מזכירת הכנסת, תמשיכי.

מנסור עבאס: תמשיכי.

איימן עודה: לך, לך, לך - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

מנסור עבאס: תבינו, תבינו, תבינו, בסדר?

מנסור עבאס: יש לכם שותפות עם הליכוד.

מנסור עבאס: כל הכבוד לכם.

מנסור עבאס: כל הכבוד.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשם חברת הכנסת) אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת

משה אבוטבול: כמה פילוג אתה עושה בעם הערבי?

משה אבוטבול: למה אתה עושה להם את זה?

מנסור עבאס: כן, בסדר.

מנסור עבאס: שב, שב, משה אבוטבול, שב, שב.

יריב לוין: מנסור, מה - - -

מנסור עבאס: לא, לא, בסדר.

מנסור עבאס: ראיתי אתכם מתרוצצים ומתאמים ויושבים ביחד.

מנסור עבאס: בסדר, בסדר.

יואב קיש: איך אתה - - -

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי, מזכירת הכנסת, בוא נמשיך.

אלינור ימין: (קוראת בשם חבר הכנסת) יעקב מרגי – אינו נוכח

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב מרגי, לא משתתף?

אינו נוכח.

מנסור עבאס: בסדר.

אלעזר שטרן: זה חלק מהתרגיל.

מנסור עבאס: חלק מהתרגיל, בסדר, ברור.

איזה תרגיל?

איזה תרגיל?

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת

קריאות: - - -

מנסור עבאס: יאללה, תצאו מהאולם, בבקשה.

דוד אמסלם: מה יאללה?

מנסור עבאס: צאו מהאולם, מה יש לכם לעשות עכשיו?

מנסור עבאס: צאו מהאולם, אין לכם מה לעשות.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: לא הבנתי, אתה מזלזל בנו?

דוד אמסלם: יאללה?

מנסור עבאס: לא.

דוד אמסלם: מה זה: יאללה, תצאו מהאולם?

דוד אמסלם: האולם של אבא שלך?

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי מזכירת הכנסת, תמשיכי.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו משתתף יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מנסור עבאס: המזכירה תקרא בשמות חברי וחברות הכנסת שלא הצביעו.

מנסור עבאס: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד אוריאל בוסו – בעד חיים ביטון – בעד דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד מאי גולן – בעד יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד אלי כהן – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד

מנסור עבאס: תודה, חיים.

חיים כץ: בגללך.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: בזכותי.

מנסור עבאס: חזרתם להצביע בזכותי.

חיים כץ: לא בזכותך.

חיים כץ: בגללך.

מנסור עבאס: בגללי, בסדר.

חיים כץ: - - -

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: אני מעריך את זה.

מנסור עבאס: חיים כץ בעד.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו משתתף בהצבעה אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – בעד בנימין נתניהו – בעד

מנסור עבאס: אה, בעד.

מנסור עבאס: כל הכבוד.

מנסור עבאס: יפה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שלמה קרעי – אינו נוכח מיכל רוזין – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח

מנסור עבאס: האם יש עוד חברי כנסת שלא הצביעו ומעוניינים להצביע?

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוחנה?

מנסור עבאס: חבר הכנסת אמיר אוחנה, בעד?

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אמיר אוחנה – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד אופיר סופר – בעד אמילי חיה מואטי – נגד

קריאות: - - -

מנסור עבאס: שנייה, שנייה, חברי הכנסת.

מנסור עבאס: שנייה.

מנסור עבאס: שנייה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: יואב קיש, שב, בבקשה.

יואב קיש: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב קיש.

מנסור עבאס: שבו, בבקשה.

מנסור עבאס: שבו, בבקשה.

מנסור עבאס: מי עוד לא הצביע מחברי הכנסת?

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) בצלאל סמוטריץ' – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד

קריאה: - - -

מנסור עבאס: אתה הצבעת.

מנסור עבאס: אמרת שאתה לא משתתף.

מנסור עבאס: אמרת שאתה לא משתתף.

אלינור ימין: אמרת שאתה לא משתתף.

מנסור עבאס: אמרת שאתה לא משתתף.

קריאה: מה זה?

קריאה: מה זה?

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: יש עוד חברי כנסת שלא הצביעו?

שמחה רוטמן: - - - איך זה יכול להיות?

שמחה רוטמן: לא נכון.

שמחה רוטמן: לא נכון.

שמחה רוטמן: אז אני ביקשתי – דיברתי עם אייל.

שמחה רוטמן: אני מבקש שלא יסגרו את ההצבעה - - - היועץ המשפטי, זה הכול.

מנסור עבאס: אז חברת הכנסת מראענה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מראענה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מראענה.

אלינור ימין: (קוראת בשם חברת הכנסת) אבתיסאם מראענה – נגד

מנסור עבאס: מי עוד מחברי הכנסת לא הצביע?

מנסור עבאס: תמה ההצבעה.

מנסור עבאס: אנחנו נחכה לתוצאות.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, שוב, אני לא יודע אם זה בהתאם לתקנון – מישהו שכח או איבד את האוזנייה שלו?

מנסור עבאס: זהו, אז פעם האחרונה שאני מכריז.

מנסור עבאס: שבו, חברי הכנסת.

מנסור עבאס: שבו.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תשבו.

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: שבו, בבקשה, חברי הכנסת.

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: להלן תוצאות ההצבעה: 47 חבר כנסת בעד, 48 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: ההצעה לא התקבלה.

מנסור עבאס: ותפסיקו עם זה.

מנסור עבאס: תפסיקו.

קריאה: לא, לא, לא, לא, לא.

מנסור עבאס: אתם מבזים את הכנסת בהצבעה שלכם.

מנסור עבאס: הכרזה או הודעה של ועדת הכנסת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ניר אורבך, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, לפני שאני קורא את ההודעה, אני רוצה רק להבין מה היה פה עכשיו, כי אני ראיתי שאתה די מבין מה הלך פה.

): האם זה נכון שהליכוד והאיחוד הלאומי חברו למשותפת והצביעו במהלך יזום?

מנסור עבאס: כן, בוודאי.

): זה מה שקרה?

): טוב.

מנסור עבאס: תיאום מלא.

מנסור עבאס: עבודה משותפת.

): טוב.

): עבודה יפה.

מנסור עבאס: ברית אמיצה.

קריאה: - - -

): אתה מגדיר אותם תומכי טרור ואתה מצביע איתם במהלך יזום.

): יפה מאוד.

מנסור עבאס: ברית אמיצה.

מנסור עבאס: כל הכבוד לכם.

): יפה מאוד.

): יפה מאוד.

מנסור עבאס: אין עקרונות.

מנסור עבאס: אין שום דבר.

מנסור עבאס: תרגילים ועוד תרגילים ועוד תרגילים.

מנסור עבאס: כל הכבוד לכם.

): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - - -

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אני מבקש להגיב.

): אדוני היושב-ראש - -

בצלאל סמוטריץ': הוא תקף אותי, אני מבקש להגיב.

מנסור עבאס: הוא לא תקף אותך.

בצלאל סמוטריץ': הוא תקף אותי וחצי.

בצלאל סמוטריץ': אדוני, אם יש ליושב-ראש - - -

): חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה - -

מנסור עבאס: מי שיחליף אותי, יחליט, אבל הוא לא תקף אותך.

מנסור עבאס: תודה.

): - - בישיבתה היום, כי הצעות החוק כמפורט להלן, יועברו לדיון בוועדות הבאות: ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק הפרות תעבורה מינהליות, התשפ"ב–2021, מ/1478; ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – חוברת יידוע נפגעי עבירה בדבר זכויותיהם), התשפ"א–2021, פ/1044/24, של חבר הכנסת גלעד קריב; ועדת הכספים תדון בהצעת חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (תיקון – שינוי מועד יום ציון פועלם של אסירי ציון וקביעת פעולות לציונו), התשפ"א–2021, פ/296/24, של חבר הכנסת אלכס קושניר וקבוצת חברי הכנסת; ועדת העבודה והרווחה תדון בהצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון – הארכת תקופת הערעור על החלטת קצין התגמולים), התשפ"ב–2021, פ/2871/24, של חבר הכנסת מוסי רז וקבוצת חברי הכנסת; ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור נהיגת שטח בדרך שאינה דרך ייעודית לנסיעת שטח), התשפ"א–2021, פ/2056/24, של חבר הכנסת רם בן ברק וקבוצת חברי הכנסת.

): תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

): אדוני היושב-ראש, לא נקבתי בשם של אף חבר כנסת בהודעה שלי.

): תודה.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא מנצל את ההודעה האישית שלו כיו"ר ועדת הכנסת לתקוף, המינימום זה לתת לנו יכולת להגיב.

בצלאל סמוטריץ': הוא עלה כיושב-ראש ועדת הכנסת לתת הודעה, לא בשביל לתקוף בפוליטיקה.

בצלאל סמוטריץ': מותר לנו להגיב?

בצלאל סמוטריץ': המינימום שבמינימום.

בצלאל סמוטריץ': אין טיפת הוגנות?

בצלאל סמוטריץ': אתם דורסים את הכול?

בצלאל סמוטריץ': הוא עלה למסור הודעה - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמוטריץ', הבנתי.

איתן גינזבורג: שלחת לי בקשה, אני צריך לשקול אותה ולהחליט.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול אחרי.

בצלאל סמוטריץ': זה עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': ככה עובד התקנון.

איתן גינזבורג: בסדר.

בצלאל סמוטריץ': - - - אתה דורס הכול.

בצלאל סמוטריץ': הוא יכול כיושב-ראש כנסת - - -

איתן גינזבורג: לא, האמירה שלך שאני דורס הכול היא אמירה נחמדה - -

בצלאל סמוטריץ': אבל זה מה שאתם עושים.

איתן גינזבורג: - - היא אמירה נחמדה.

איתן גינזבורג: אני לא בטוח שיש לה בסיס במציאות.

בצלאל סמוטריץ': הוא עלה להגיש הודעה כיושב-ראש ועדת הכנסת, לא כדי לתת נאום פוליטי ולתקוף יריבים.

איתן גינזבורג: אדוני, מאה אחוז.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': אם הוא תקף, אלף-בית זה לתת זכות להגיב.

בצלאל סמוטריץ': אלף-בית.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: נעבור לבית.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/236/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק מענה טלפוני אנושי לאזרח ותיק (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, של חברי הכנסת יעקב מרגי וינון אזולאי.

איתן גינזבורג: ינמק את הצעת החוק חבר הכנסת מרגי.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מגיש היום בפניכם הצעת חוק שעניינה מענה אנושי בשירות טלפוני.

יעקב מרגי: אני קודם אומר, לא מן הכתוב, כדי שנבין מה הרציונל של הצעת החוק.

יעקב מרגי: כיום, כל מי שנדרש לחייג למוסד ציבורי, עסקי, משרדי ממשלה, נדרש לחפש במבוך מאוד בעייתי, ללחוץ על השלוחה הנכונה, לנסות להבין מה השלוחה המתאימה, ואחרי זה אתה ממתין זמן, נצח, שזורק אותך שוב לתפריט הראשי, ורק בסוף שבעת מדורי הגיהינום של המענה הטלפוני, יש אפשרות לבחור במענה אנושי.

יעקב מרגי: מילא אנחנו, הצעירים, אנחנו שואפים שהטכנולוגיה תחלחל לכל בית, לכל אדם שיכול לנצל את היתרונות שלה – ויש לה הרבה יתרונות – אבל אזרחים ותיקים, גם בגלל מגבלה רפואית, אם זה בשמיעה, אם זה במוטוריקה עדינה, שכבר לא מתפקדת כמו שצריך, זמן ההמתנה – לא תמיד בקיאים בנבכי המענה הטלפוני, מתייאשים ומוותרים על זכויותיהם.

יעקב מרגי: לאחרונה יש גם מענה בוטי, מי שיודע, שזה רובוט.

יעקב מרגי: זו אפילו לא אפשרות, אתה צריך לדבר עם קיר.

יעקב מרגי: הוא אומר לך: לא הבנתי את תשובתך.

יעקב מרגי: אתה מנסה למצוא איזה תשובה לרובוט, ואחרי רבע שעה שאתה מתכתב איתו, הוא אומר: לא הבנתי, והוא מפנה אותך למענה אנושי.

יעקב מרגי: אנחנו, ניחא, אבל אזרחים ותיקים, מבוגרים?

יעקב מרגי: אנחנו מלכתחילה גוזרים עליהם לוותר על זכויותיהם.

יעקב מרגי: לעתים זו פגיעה בבריאות, לעיתים בעלויות כלכליות נוספות.

יעקב מרגי: לכן נולד הצורך בהצעת החוק הזאת.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, בהרהורים אישיים, בקדנציה הזאת הגשתי חמישה חוקים.

יעקב מרגי: לא פלא שהקואליציה, ועדת השרים, מתנגדת – מתנגדת בדרכה החדשה, האלגנטית: דחייה בחמישה חודשים, דחייה בשלושה חודשים.

יעקב מרגי: אבל כבר נמאס לי לשמוע חברי קואליציה שבאים אליי ואומרים לי: יעקב, אתה יודע מה, הצעת חוק הוגנת ונכונה וצריך שתעבור.

יעקב מרגי: אני רוצה ללמד מכאן את הקואליציה, את ועדת השרים, שיש טכניקה נוספת חוץ מלירט כל הצעת חוק של האופוזיציה.

יעקב מרגי: אם היא הצעת חוק עניינית – ויכול להיות שהיא לא מושלמת – אז באים במשא ומתן, ומפנים את תשומת הלב.

יעקב מרגי: ככה נהגנו כשרים, ככה אני נהגתי בכל אופן כשהייתה הצעת חוק.

יעקב מרגי: פניתי למציע.

יעקב מרגי: הייתי אומר לו: תקשיב, אפשר להכיל את הצעת החוק הזאת שלך, אם הסעיף הזה לא יהיה; או אפשר להכיל את הצעת החוק שלך אם תתקן ותאמר.

יעקב מרגי: הטכניקה היחידה שהקואליציה הזאת מכירה זה לדחות הצעות חוק של האופוזיציה, במקרה הטוב אומרים: תחכו חודש-חודשיים, שנעתיק את החוק ונגיש אותו אנחנו.

יעקב מרגי: מילא הבושה אבדה ממקבלי החלטות, אבל עד כדי כך?

יעקב מרגי: עכשיו זה טובת האזרחים הוותיקים, פה זה עוזר לכלל האוכלוסייה.

יעקב מרגי: הצעת חוק שהיא גם במידה, ובמשורה, ומדברת בעד עצמה.

יעקב מרגי: ואני מתפלא.

יעקב מרגי: אני אומר לך, אני מתפלא.

יעקב מרגי: הייתי בטוח שלא תהיה התנגדות כאן.

יעקב מרגי: הרי יש אפשרות של מענה אנושי.

יעקב מרגי: הצעת החוק מבקשת, בסך הכול הכללי, שתהיה אופציה, שהפונה, ברגע שיקליד את תעודת הזהות והמערכת מזהה שהוא אזרח ותיק, היא תפנה לו אפשרות של מענה אנושי מיידי.

יעקב מרגי: למה לא? אני אומר לכם בכנות, אפילו מחשבה לא הושקעה בסירוב להצעת החוק.

יעקב מרגי: בואו, אני לא מתמרמר.

יעקב מרגי: פעם הייתי מתמרמר בכל יום רביעי, כשהייתי מעלה הצעת חוק והקואליציה מיירטת אותה.

יעקב מרגי: הייתי מתמרמר.

יעקב מרגי: אני מודאג, כנראה איבדתי ציפיות בכלל.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, רבותיי, היו מנהגים טובים בכנסת הזאת; היו כללים חשובים בכנסת הזאת.

יעקב מרגי: חבל.

יעקב מרגי: חבל שאנחנו מנחילים נורמות לא תקינות למי שיבוא אחרינו.

יעקב מרגי: הבית הזה ראוי לקצת קצת כבוד, להבנה, לשיתופי פעולה, להתעלות, לקצת רגעים של גדלות נפש.

יעקב מרגי: אני לא מבין, אני אומר לכם, פונים אליי אזרחים ותיקים, הם לא מאמינים שיש התנגדות, הם לא מאמינים שהחוק הזה לא יעבור.

יעקב מרגי: הם לא מאמינים – אבל למה?

יעקב מרגי: רבותיי, בינינו, בכנות, בכנות, מי נזקק למענה טלפוני ולא יצא לו שהוא התייאש?

יעקב מרגי: כמה פעמים חייגנו ואמרנו: לכל הרוחות, מורידים את השפופרת או מנתקים את הטלפון, ולא מתעסקים עם זה יותר?

יעקב מרגי: מילא אנחנו – מה עם האזרחים הוותיקים?

יעקב מרגי: מה עם אלה שחיים בבית בבדידות, ואין מי שיעשה בעבורם את השירות הזה?

יעקב מרגי: אנחנו פה מעבירים כל מיני חוקים: אזרחים ותיקים, הגדלת הבטחת הכנסה לקצבת זקנה למי שאין לו פנסיה – באהבה.

יעקב מרגי: האופוזיציה השתתפה.

יעקב מרגי: אני חושב שאזרח ותיק צריך לחיות בכבוד בארץ ישראל ולכן תמכנו.

יעקב מרגי: תמכנו בזה גם כשזה נגע ברובו לחלק מאוכלוסייה מסוימת שאפשר להצביע עליה, כי זה נכון.

יעקב מרגי: אבל מה לעשות, אנחנו תשעה חודשים ויותר במצב הפוליטי הזה והבגרות וגדלות הנפש מסרבות וממאנות לבוא.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, רבותיי, חז"ל לא סתם אמרו "חכמים, היזהרו בדבריכם", כי הדורות הבאים ומי שיבוא אחר כך יאמץ את הנורמות האלה.

יעקב מרגי: מי מפסיד?

יעקב מרגי: לא האופוזיציה מפסידה.

יעקב מרגי: אני לא מפסיד בזה שאני לא אעביר היום את הצעת החוק.

יעקב מרגי: אני לא אסבול מזה אם לא אעביר את הצעת החוק היום.

יעקב מרגי: מי שיסבול ויפסיד מזה זה אותם אזרחים ותיקים שימשיכו לשלם מנויים שרצו לבטל ולא הצליחו לבטל, רצו להזמין תור לרופא והתייאשו.

יעקב מרגי: אני מתפלא.

יעקב מרגי: יש אוכלוסיות עולים במדינה הזאת.

יעקב מרגי: לפחות עבורם, עבור הקשישים.

יעקב מרגי: עבור מי אני מבקש את הצעת החוק הזאת?

יעקב מרגי: עבור האזרחים הלא-יהודים, האזרחים הערבים, המיעוטים שיושבים בתוכנו, עם קשיי שפה.

יעקב מרגי: לכן, רבותיי, אני מבקש להתעלות ולהצביע בעד הצעת החוק הזאת.

יעקב מרגי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

איתן גינזבורג: מי ישיב בשם הממשלה?

איתן גינזבורג: אורנה ברביבאי, שרת הכלכלה, בשם השרה לשוויון חברתי.

איתן גינזבורג: השר חילי טרופר.

איתן גינזבורג: עד שהשר יעלה אני אחזור על דבריי ואבקש מנציגי הממשלה, גם השרה ברביבאי וגם השר טרופר וכל מי שנמצא פה מהממשלה: זה בלתי נסבל ששרים אמורים להשיב על חוקים שלהם והם לא נמצאים כאן.

בצלאל סמוטריץ': זה לא בלתי נסבל.

בצלאל סמוטריץ': אם אין שר משיב – צריך לעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: אדוני, תודה.

בצלאל סמוטריץ': יש תקנון.

איתן גינזבורג: לא, זה לא התקנון.

אורנה ברביבאי: מה בלתי נסבל פה?

איתן גינזבורג: זה לא התקנון, מותר להם, אבל אני חושב שזה לא ראוי ששר תורן ישיב על כל הצעות החוק, שלא נוגעות למשרדו.

משה אבוטבול: איתן, אתה באמת צודק.

משה אבוטבול: זה בושה מה שקורה.

איתן גינזבורג: אני העליתי את הנושא בנשיאות, ואני אמרתי את זה גם ליושב-ראש הכנסת, שאמר שהוא מטפל בזה.

משה אבוטבול: איתן, היושר שלך לפעמים שובר אותי.

יריב לוין: - - - עכשיו מאפשרים - - -

איתן גינזבורג: השרים, השר טרופר, השר טרופר.

איתן גינזבורג: השרה ברביבאי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אני אמרתי את הדברים שאמרתי כי אני חושב שזה דבר שצריך להיאמר.

איתן גינזבורג: אני מבקש מהשרים שנוכחים כאן להעביר את זה בישיבת הממשלה.

איתן גינזבורג: לא יכול להיות ששרים, בגלל שהם נורבגים, ממאנים להגיע לכנסת, ואפילו לדבר הקטן, להשיב על הצעת חוק שנוגעת למשרדם, לא מגיעים ושולחים שר תורן.

אורנה ברביבאי: אבל זה לא קשור לנורבגים, זה ממש לא קשור.

משה ארבל: 350 שאילתות, 350 שאילתות.

איתן גינזבורג: בדרך כלל שרים שאינם חברי כנסת, לא מגיעים ולא משיבים.

איתן גינזבורג: אני אומר את זה.

משה ארבל: - - -

איתן גינזבורג: אני הערתי את הדבר הזה, היה חשוב לי.

יריב לוין: - - -

איתן גינזבורג: אני לא מבין, אתם כועסים עליי?

מיכאל מלכיאלי: הם עסוקים, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: לא.

איתן גינזבורג: אוקיי, אז אני אמרתי את הדברים האלה כדי שהשרים הנוכחים יעבירו את זה לחבריהם בישיבת הממשלה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

אורנה ברביבאי: לדעתי אין מניעה בתקנון, אבל אני אעביר את המסר.

איתן גינזבורג: ראשית, ההחלטה היא של היושב-ראש, אישית, פרטנית.

אורנה ברביבאי: ספציפית בכל ישיבה?

איתן גינזבורג: כן, לכל הצעת חוק.

איתן גינזבורג: בכל מקרה, יש פה גם עניין של כבוד כלפי הפרלמנט.

יריב לוין: הכלל הוא שהשר בא אלא אם יש לו איזה נסיבות קיצוניות חריגות.

יריב לוין: לא הפוך.

אורנה ברביבאי: אני אעביר את המסר.

איתן גינזבורג: גברתי השרה, גם אם זה לא מעוגן בתקנון – ואני אבדוק את זה – נראה לי שיש פה מין יחסי כבוד בין הרשות המבצעת לרשות המחוקקת.

איתן גינזבורג: אם מישהו, אחד המחוקקים, מעלה הצעת חוק, ראוי שהשר שמתנגד לכך בשם הממשלה, כי זה נוגע למשרדו, יבוא וישיב גם אם הוא מתנגד.

אורנה ברביבאי: ידידי, אדון יושב-ראש הישיבה, אני מבטיחה להעביר את המסר.

יעקב מרגי: היא לא יכולה לבוא כי זה נוגע לאזרחים הוותיקים.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברים, נראה לי שהנושא עבר, וחזקה על שרת הכלכלה שתעשה זאת.

אורנה ברביבאי: הנקודה הובהרה.

אורנה ברביבאי: אני אעלה את זה בישיבה הקרובה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

יריב לוין: אנחנו מאוד הקפדנו על זה לאורך שנים, ונתנו - - -

אורנה ברביבאי: אני הייתי פה ממלאת מקום שלך, כבודו, ועלו פה ודיברו שרים שדיברו בשם שרים אחרים.

יריב לוין: לעיתים נדירות.

איתן גינזבורג: השר אמסלם, השר המקשר, נכון.

אורנה ברביבאי: היינו פה לא מזמן ובמקום הזה.

יריב לוין: היה שר מקשר בחלק מהמקרים, ותבדקי.

קריאה: אתם ממשלת שינוי וריפוי.

אורנה ברביבאי: מאה אחוז, לקחתי על עצמנו.

אורנה ברביבאי: אנחנו ממשלת השינוי והריפוי, ולפיכך אני אעביר את המסר לשרים.

משה אבוטבול: ריפוי בעיסוק.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: עכשיו נתחיל בתשובה.

דוד אמסלם: ריפוי בבזבוזים, בסופרים, בכיסאות, ברחפנים, בנסיעות, במטוסים.

דוד אמסלם: ככה אתם מתרפאים.

אורנה ברביבאי: למה ככה, אמסלם.

אורנה ברביבאי: המטוס הוא של ראש הממשלה, הוא לא שלנו.

דוד אמסלם: אתם מתרפאים ככה.

אורנה ברביבאי: לא אנחנו המצאנו את המטוס.

דוד אמסלם: במסז'ים.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך, גברתי השרה.

אורנה ברביבאי: הצעת חוק מענה טלפוני אנושי לאזרח ותיק (תיקוני חקיקה), של חברי הכנסת יעקב מרגי וינון אזולאי, מבקשת לקבוע כי במצב שבו מערכת לניתוב שיחות מזהה, לפי שיחה מזוהה או לפי הקשת פרטי הזיהוי, כי הלקוח הוא אזרח ותיק, הוא יופנה מיידית למענה אנושי בלי שיצטרך להקיש על כל מקש נוסף.

אורנה ברביבאי: ההצעה חלה על חברות אשר מחויבות בחקיקה לספק מענה טלפוני לפיו, וכן על גופים ציבוריים.

אורנה ברביבאי: ועדת השרים לחקיקה התנגדה להצעת החוק.

אורנה ברביבאי: עמדת הרשות להגנת הצרכן היא כי ההצעה עלולה לפגוע באוכלוסיות האזרחים הוותיקים.

אורנה ברביבאי: זאת, שכן על פי הצעת המערכת תצטרך לזהות בשלב מוקדם כי מדובר באזרח ותיק ולצורך כך העוסק יידרש לאסוף מצרכנים פרטיים כגון תאריך לידה, גיל.

אורנה ברביבאי: איסוף מידע זה עלול ליצור מאגר מידע של אזרחים ותיקים אצל אותו עוסק.

אורנה ברביבאי: לפי הרשות להגנת הצרכן, הניסיון במהלך השנים האחרונות מלמד כי קיים מיקוד שיווקי של חברות מסחריות כלפי אוכלוסיות האזרחים הוותיקים, אשר כולל בחובו הטעיות, לחץ שיווקי וגביית כספים בסכומים גבוהים – אנחנו ראינו את כל התחקירים שנעשו בעניין.

אורנה ברביבאי: זאת לא רק אמירה מהפה החוצה, אנחנו יודעים שזאת אוכלוסיית יעד לפגיעה – ההצעה שלפיה עוסק יצטרך לזהות את הצרכן הפונה אליו כאזרח ותיק תביא, אם כן, לאיסוף מידע על הצרכנים וקטלוגם כאזרחים ותיקים שמועדים לפורענות.

אורנה ברביבאי: לגישתם, מדובר במאגר מידע העלול להגיע לידי גורמים שונים ולשמש אותם לצורך פניות ממוקדות דווקא לאוכלוסיית האזרחים הפגיעה ביותר.

אורנה ברביבאי: טעם נוסף להתנגדות הרשות להגנת הצרכן הוא כי בתיקון 57 לחוק הגנת הצרכן נעשה תיקון מקיף לעניין מערכות לניתוב שיחות, במטרה להבטיח צמצום של הניתובים עד להגעה לנציג שירות מקצועי אנושי הנוגע לפניית הצרכן.

אורנה ברביבאי: התיקון קובע, אם כן, כי הניתוב ייעשה לבחירת השירות, דהיינו, ביטול עסקה, בירור חשבון, תקלות טכניות ועוד, וכמו כן בחירת השפה ואזור גיאוגרפי, ככל שקיימת אפשרות כאמור, בוודאי בהקשרים של פריפריה, באופן שלאחר בחירתם של אלו יגיע הצרכן לנציג מקצועי שיוכל לסייע לו בפנייתו – כאמור, מענה אנושי.

אורנה ברביבאי: הוספת ניתוב נוסף לניתוב שנקבע בתיקון 57 עלולה, לגישת הרשות להגנת הצרכן, להביא לכך כי לאחר ההקשה של פרטי הזיהוי המזהים את הצרכן כאזרח ותיק דווקא, הנציג שיענה לשיחה לא יהיה נציג מקצועי הממוקד לעניין מסוים, ואותו נציג ינתב את הצרכן שוב לנציג אחר, מה שעלול לסרבל ולהאריך את זמן ההמתנה לנציג המקצועי.

אורנה ברביבאי: בהתאם לכך, עמדת הממשלה להתנגד להצעה זאת, ולכן אני מבקשת מחברי הכנסת להתנגד להצעה זאת.

אורנה ברביבאי: חברים, טוב.

חיים כץ: ספרי לנו על השפעת הפצצה האטומית על גידול התולעים בארץ.

אורנה ברביבאי: לא, אני אדבר על החיים בישראל ועל המשמעות של יוקר המחיה.

אורנה ברביבאי: למה?

אורנה ברביבאי: תן לדבר על תחום עיסוק שאנחנו עוסקים בו.

אורנה ברביבאי: אני רוצה לדבר על רפורמות היבוא שאנחנו מובילים במשרד הכלכלה והתעשייה בהקשר שבו רגולציה שנערמה לאורך שנים – ולצערי, הרבה מאוד רגולציה וביורוקרטיה – מחייבת אותנו לעשות שינוי.

אורנה ברביבאי: אז אני יודעת שהמשמעות של הורדת הרגולציה היא לא פשוטה, אבל בחוק ההסדרים כפי שהוא עבר עם הקמת הממשלה הזאת אפשר היה לראות – כחוט השני – את הרצון שלנו להוריד משמעותית את רמת הכולסטרול, אני קוראת לזה, בהרבה מאוד חוקים, שהצטברה לאורך שנים ויצרה עיוותים מובנים.

אורנה ברביבאי: במה בעצם תעסוק רפורמת היבוא, מה התכלית שלה?

אורנה ברביבאי: מהמקום שבו היום יבואן מגיע בשער, בשערי המדינה, ומעמיס בדיקה ספציפית – הוא נדרש, לפי רגולציה נתונה לבדוק כל מוצר אחד לאחד, לא משנה כמה זמן זה ייקח, לא משנה כמה השקעה תהיה בכך, אך בוודאי משנה שהעלות מתגלגלת אחר כך לצרכן – קבענו שהמדיניות, במקום בדיקה בשער, תהיה מדיניות של הצהרה.

אורנה ברביבאי: אותו יבואן יצהיר על מקור הייצור, לא עוד אך ורק תקן ישראלי אלא הגדרה שהתקן האירופי – מה שטוב לאירופים טוב גם לישראלים – ועל פי אותו תו תקן הוא יוכל להכניס מוצרים שאנחנו, אם אנחנו נוסעים לטייל בחו"ל, כשיכולנו עוד, יכולנו לקנות מוצר ספציפי לפי תקן אירופי, ואין שום סיבה בעולם שזה לא יהיה כך.

אורנה ברביבאי: ולפיכך, המשמעות היא שאנחנו עוברים מבדיקה בשער - - -

קריאה: אני מבקשת שמית.

אורנה ברביבאי: מבקשת שמית.

אורנה ברביבאי: אוקיי.

אורנה ברביבאי: אז רק אני אסיים, כי כבר נכנסתי לעניין.

איתן גינזבורג: רגע, יש לי שאלה בעניין הזה.

אורנה ברביבאי: אם יש חברי כנסת שמאוד מתעניינים בעניין, אנחנו עוברים ממודל של בדיקה למודל של הצהרה.

אורנה ברביבאי: תבואו ותאמרו – אוי ואבוי, אם חלילה תהיה טעות שתפגע בבריאות הציבור, בבטיחות הציבור, איך נוודא?

אורנה ברביבאי: זהו.

אורנה ברביבאי: אז טוב ששאלתם.

אורנה ברביבאי: אנחנו מקימים כוח פיקוח ספציפית לעניין הזה, שיבדוק בשווקים.

אורנה ברביבאי: גם החקיקה בעניין הזה תהיה מאוד חמורה, מאוד מחמירה.

אורנה ברביבאי: בסך הכול, אני מאמינה שאם אנחנו נעבור – לא, אני לא מאמינה; אני יודעת שככל שנעבור מהר יותר ממודל של בדיקה למודל של הצהרה, כפי שקיים במדינות הכי מתקדמות בעולם, בסך הכול נצליח להוריד את מחירי המוצרים, להגדיל גיוון, להגדיל כמות, ולהעביר את זה, לגלגל את זה לידי הצרכן עצמו.

אורנה ברביבאי: זה לא מספיק.

אורנה ברביבאי: קיבלנו עוד החלטות שונות, כמו יבוא מקביל וכו', על מנת להתמודד עם יוקר המחיה.

אורנה ברביבאי: גם התוכנית הכלכלית שהבאנו בשבוע שעבר מספרת את הסיפור של האופן שבו אנחנו ניתן מענה לעיוותים כפי שהיו בעבר כדי לשפר את הפתרון.

איתן גינזבורג: גברתי השרה, מדוע זה לא חל על מוצרי קוסמטיקה, טואלטיקה, היגיינה, דאודורנטים, משחות שיניים?

אורנה ברביבאי: יופי של שאלה.

איתן גינזבורג: מה ההבדל בין קולגייט בארץ, לקולגייט בחוץ לארץ?

איתן גינזבורג: לא מבין את זה עד היום.

אורנה ברביבאי: אני מודה לך על השאלה.

אורנה ברביבאי: אתה צודק.

אורנה ברביבאי: ודווקא אלה המחירים היותר-יקרים, ואנחנו יודעים שצריך לטפל בהם.

אורנה ברביבאי: נושא רפורמת היבוא בהקשרים של מוצרי מזון והיגיינה מובל על פי חוק על ידי שר הבריאות, ואני מקווה מאוד ששר הבריאות ייעתר לבקשתי להקדים את רפורמת היבוא שקשורה לעניין הזה.

אורנה ברביבאי: אני הבטחתי כל סיוע, לרבות פיקוח על אותם המוצרים האלה כדי להוריד את המחיר.

איתן גינזבורג: חד-משמעי, זה מתבקש.

אורנה ברביבאי: כבוד היושב-ראש, אני מבקשת לעבור להצבעה שמית.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, לפי בקשת הממשלה ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: אבל לפני כן, זכות התגובה לחבר הכנסת מרגי.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אתה מכיר אותי.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, לא פחות.

יעקב מרגי: גברתי השרה, אני לא יכול לבוא אלייך בטענות.

יעקב מרגי: את משיבה בשם השרה מירב כהן, שזה לא תמים שהיא לא נמצאת פה היום.

יעקב מרגי: אני לא בא ותוקף אותך.

אורנה ברביבאי: - - -

יעקב מרגי: השרה מירב כהן, זה לא תמים שהיא לא פה היום.

יעקב מרגי: זו הצעת חוק שנייה שלי שנוגעת באזרחים הוותיקים, שלא רק שהיא לא דואגת להם, היא גם מתנגדת לזה.

יעקב מרגי: והיא לא באה היום להגן על העמדה הזו.

יעקב מרגי: אני אגיד לך למה מה שנתנו לך להקריא קשקוש, כי אני בהצעת חוק לא מבקש להקליד נתונים של האזרח הוותיק.

יעקב מרגי: הרי רוב המערכות שנותנות שירותים, יש להן פרטים.

יעקב מרגי: אני אומר, איפה שיש פרטים, והמערכת מזהה – מערכת שמזהה תעביר למענה אנושי.

יעקב מרגי: למה לתת תשובות, לזלזל באינטליגנציה של הכנסת הזו, למה?

יעקב מרגי: יכול להיות שהחוק שלי לא מתאים, והוא פוגע.

יעקב מרגי: בא לתקן ונמצא מקלקל.

יעקב מרגי: אבל לפחות שהנימוק, שהתשובה לחברי הבית ולפרוטוקול ולדברי הימים של הכנסת יהיו קצת מכבדים, את עצמם.

יעקב מרגי: הצעת חוק לא מבקשת להקליד – לא מספר בנק, לא תעודת זהות.

אורנה ברביבאי: חבר הכנסת מרגי, אבל ברור לך שאתה מתרגם את הקבוצה הזאת כקבוצת ייחוס לפגיעה.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: לא נכון.

יעקב מרגי: אני שואל אותך שאלה.

יעקב מרגי: אני מחייב מוסד ציבורי, ואותו מוסד ציבורי, אני מופיע אצלו – לדוגמה, הקשיש במוקדי החירום ללחצן מצוקה, יש לו את הפרטים שלו במערכת.

יעקב מרגי: הרי הוא רואה את הטלפון הזה מזוהה.

אורנה ברביבאי: הוא לא בוחר לו כלום.

יעקב מרגי: אני רוצה לבטל את המנוי.

יעקב מרגי: אני אזרח ותיק, לא מעוניין לשלם שכירות, רוצה לבטל את זה.

יעקב מרגי: את מקשה עליי עם מענה טלפוני.

יעקב מרגי: אני אתייאש, אני אוותר, ואני אשלם עוד כמה חודשים דמי מנוי.

יעקב מרגי: הצעת החוק, גם אם היא לא מושלמת, יש בה כוונה להקל ולעזור לאזרחים הוותיקים.

יעקב מרגי: אז אני לא מבין את הלהט הזה להתנגד.

יעקב מרגי: את יודעת מה, הייתי מכבד – התרגלתי לנורמה: תדחה בשבועיים-שלושה, אנחנו נגיש הצעת חוק ממשלתית.

יעקב מרגי: אה.

יעקב מרגי: אני לא מחפש קרדיט אחרי 20 שנה בכנסת.

יעקב מרגי: אני רק מצר על כך.

יעקב מרגי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מרגי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית, לפי בקשת הממשלה.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא להקריא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – בעד משה אבוטבול – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – בעד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא שמרו על השקט, אנחנו לא מצליחים לשמוע את ההצבעות.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גולן, את צועקת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: עידית סילמן?

איתן גינזבורג: לא, היא נמצאת שם.

איתן גינזבורג: עידית סילמן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סילמן.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קושניר, איך אתה מצביע?

איתן גינזבורג: נגד.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אמיר אוחנה – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת צבי האוזר – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו משתתף בהצבעה מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח מאיר פרוש – בעד גלעד קריב – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל?

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל בעד.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) גלית דיסטל אטבריאן – בעד

איתן גינזבורג: האם יש עוד מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם ככה, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה.

איתן גינזבורג: קיש בלחץ.

יואב קיש: לא, אני יודע שזה עבר.

איתן גינזבורג: המליאה במתח.

איתן גינזבורג: בעד – 50, נגד – 46, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק המענה הטלפוני האנושי לאזרח ותיק התקבלה, ותעבור להמשך חקיקה בוועדת הכלכלה של הכנסת.

מירב בן ארי: לוועדה לביטחון פנים.

איתן גינזבורג: יעבור לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1142/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – פריסת תשלומים בעסקה מתמשכת), של חבר הכנסת ישראל אייכלר וקבוצת חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: זה ירד?

איתן גינזבורג: סליחה, אני טעיתי בהצעת החוק.

איתן גינזבורג: הצעת החוק הבאה היא הצעת חוק איסור מתן כספים קואליציוניים, של חבר הכנסת אלי כהן.

ישראל אייכלר: אדוני - - -

איתן גינזבורג: הודיעו לנו במזכירות שזה ירד.

ישראל אייכלר: מה פתאום?

ישראל אייכלר: טעות.

ישראל אייכלר: ירד חוק אחר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה, אדוני, להציג את הצעת החוק.

ישראל אייכלר: זה לא בסדר.

איתן גינזבורג: אדוני, זה הסדר כרגע.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת כהן.

ישראל אייכלר: זה לא ירד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: זה לא ירד.

ישראל אייכלר: לא הסכמתי.

איתן גינזבורג: אדוני, סליחה, אני עובד על פי מה שנקבע במזכירות, על פי הודעת הסיעות.

איתן גינזבורג: כרגע הנושא הבא הוא הצעתך, אדוני.

איתן גינזבורג: תעלה לנמק.

איתן גינזבורג: אם יהיה צורך, נעביר את זה בהצעה הבאה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: אדוני, זה לא נתון למשא ומתן.

ישראל אייכלר: זה לא ירד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כהן, חבר הכנסת כהן, חבר הכנסת כהן.

אלי כהן: זה לא משנה.

ישראל אייכלר: זו הייתה התוכנית.

ישראל אייכלר: על זה דיברו איתי, ועל זה הסכמתי.

אלי כהן: איתן, תן לו.

אלי כהן: מה זה משנה?

ישראל אייכלר: טעות של המזכירות – לא שלי.

איתן גינזבורג: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – פריסת תשלומים בעסקה מתמשכת).

איתן גינזבורג: אייכלר, בבקשה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אייכלר, חבר הכנסת אייכלר, אתה רוצה להציג את הצעת החוק?

איתן גינזבורג: אני קורא לך כבר שלוש פעמים.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה שיהיה ברור לכל הצופים ולחברי הכנסת מה היה פה.

ישראל אייכלר: היו לי היום שתי הצעות חוק, והתבקשתי להסיר אחת מהן.

ישראל אייכלר: הסרתי אחת מהן, והשארתי את החוק לפריסת תשלומים בעסקה מתמשכת.

ישראל אייכלר: זו הייתה טעות של המזכירות, וזה טבעי וזה אנושי, אבל זכותי לעלות ולהציע את זה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק שלי מדברת על דבר פשוט שקורה לכל אזרח.

ישראל אייכלר: אדם חייב כסף לחברת החשמל, לעירייה, לארנונה, בעסקה מתמשכת כלשהי, לגז – והוא בא לשלם.

ישראל אייכלר: על החוב שלו יש ריבית.

ישראל אייכלר: הוא בא לבקש פריסת תשלומים, ועושים לו פריסת תשלומים.

ישראל אייכלר: מעלים לו בריבית דריבית – עסקת קרדיט.

ישראל אייכלר: בכל חנות פרטית, כשאדם נכנס – אני רוצה לקנות מקרר ואני רוצה לפרוס לעשרה תשלומים, בדרך כלל הוא אומר לי: שישה זה בלי קרדיט, והשאר עם קרדיט.

ישראל אייכלר: אבל בעיקר ברשויות – הרשות אומרת לו: לא, אדוני, אתה יכול לפרוס, אבל עם קרדיט.

ישראל אייכלר: וזאת הריבית הכי גבוהה.

ישראל אייכלר: מדובר באנשים שאין להם איך לשלם, ולכן, כמה שהמצב במדינת ישראל קשה היום – בימים רגילים היו צריכים את החוק הזה, ובוודאי בכאוס הגדול של יוקר המחיה של היום.

ישראל אייכלר: אני מבקש דבר פשוט, אני מבקש מכל חברי הכנסת, גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה – אני לא מדבר מילה אחת פוליטיקה.

ישראל אייכלר: כשנוצר חוב, בכל מקרה, הגיוני שאדם שצבר חוב ישלם ריבית, אבל על פריסת התשלומים, כשהוא בא לשלם, זו כבר ריבית דריבית של אכזריות גדולה מאוד.

ישראל אייכלר: דווקא אדם שנשאר בחובות לא יוכל לעמוד בזה.

ישראל אייכלר: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בחוק כדי שנקל מעט את העול המוטל על גבם השחוח של אזרחי ישראל, שנאבקים בכאב עם המעמסה הכלכלית, שמביאה רבים לחרפה של ממש.

ישראל אייכלר: זאת הצעת חוק שהיא זעקת כאב של כל קשי היום בכל העדות, בכל המגזרים ובכל האוכלוסיות.

ישראל אייכלר: אל תירקו בפרצופם של אנשים מסכנים; תעזרו להם כדי שלא תהיה על פריסת התשלומים ריבית.

ישראל אייכלר: זאת כל הצעת החוק.

ישראל אייכלר: אני אודה לכם מאוד אם תצביעו בעד, גם בקואליציה וגם באופוזיציה.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

איתן גינזבורג: ישיב על הצעת החוק – נמצא פה סגן שרת הכלכלה יאיר גולן?

איתן גינזבורג: סגן שרת הכלכלה נמצא?

איתן גינזבורג: שרת הכלכלה, את תשיבי על החוק?

איתן גינזבורג: זה חוק שלכם.

איתן גינזבורג: שרת הכלכלה אורנה ברביבאי.

איתן גינזבורג: נעבור להצבעה?

אופיר כץ: איזה ברדק בממשלה הזאת, איזה ברדק.

אופיר כץ: ממשלת ברדק.

אלי כהן: יואב, הצבעה.

יצחק פינדרוס: מזכיר הממשלה.

יצחק פינדרוס: תביא לה את הצעת החוק, שתדע על מה לענות.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עשר דקות לרשותך.

אורנה ברביבאי: אני אתייחס להצעת חוק הגנת הצרכן, שמדברת על תיקון פריסת תשלומים בעסקה מתמשכת, התשפ"א–2021.

אורנה ברביבאי: "בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א–1981, בסעיף 13ח, אחרי סעיף קטן (ה) יבוא: עוסק לא יהיה רשאי לגבות תוספת לסכום התשלום בעסקה מתמשכת, לרבות הפרשי הצמדה וריבית או קנס בשל פריסת תשלומים.

אורנה ברביבאי: לעניין זה, הפרשי הצמדה בריבית, כהגדרתם בסעיף 22יב".

אורנה ברביבאי: כיום, אם צרכן נקלע לחוב בעסקאות מתמשכות וברצונו לשלם את החוב בכמה תשלומים, העוסקים גובים ממנו ריבית על פריסת תשלום החוב.

יצחק פינדרוס: את צריכה איזה נורבגי שיעלה.

אופיר כץ: גאווה למדינת ישראל.

אורנה ברביבאי: מטרת הצעת החוק היא למנוע ניצול מצבים שבהם הצרכן נקלע לחוב כספי.

אורנה ברביבאי: יש לציין כי צרכן שפיגר בתשלומים על עסקה מתמשכת מחויב כבר בריבית פיגורים ובקנסות על עצם הפיגור, ואין שום סיבה לגבות ממנו ריבית נוספת על עסקת התשלומים.

איתן גינזבורג: זאת על פי המציע.

אורנה ברביבאי: עד כאן דברי ההסבר לחוק.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק הזאת מבקשת לקבוע כי עוסק לא יהיה רשאי לגבות תוספת לסכום התשלום, לרבות הפרשי הצמדה, ריבית או קנס, בעסקה מתמשכת שבה הצרכן צבר חוב ומבקש לשלמו בכמה תשלומים.

אורנה ברביבאי: ועדת השרים לחקיקה התנגדה להצעת החוק.

אורנה ברביבאי: לעמדתי ולעמדת הגורם המקצועי במשרדי, מטרת ההצעה אינה עולה בקנה אחד עם הרציונל של חוק הגנת הצרכן, שהינו צמצום פערי מידע בין הצרכן לעוסק, ולאפשר לו לבצע עסקאות מושכלות וללא לחץ שיווקי.

אורנה ברביבאי: בנסיבות שבהן צרכן מבצע עסקה - -

איתן גינזבורג: עליזה.

איתן גינזבורג: עליזה.

אורנה ברביבאי: - - וצובר חוב בעקבות פיגור בתשלומים, אין מקום להתערב ולהטיל נטל רגולטורי נוסף על העוסק בעקבות נכונות שלו לבוא לקראת הצרכן ולאפשר לו לשלם את חובו באמצעות פריסת תשלומי החוב.

אורנה ברביבאי: אומנם יש הוראות בחוק הגנת הצרכן שדנות במצב שבו צרכן צבר חוב, אולם הן עוסקות רק בחובת היידוע לצרכן, טרם יפעיל העוסק מנגנונים של הליכי גבייה, והן אינן מתערבות בעלויות שעוסק רשאי לגבות בעקבות חוב של הצרכן.

אורנה ברביבאי: זאת בוודאי במקום שבו הצרכן צבר חוב, ומדובר בתשלום נוסף בשל כך שהעוסק מאפשר לפרוס את החוב לתשלומים.

אורנה ברביבאי: לעמדת הרשות, יש להביא בחשבון כי לעוסק התחייבויות משלו ואין לעמדתנו מקום בנסיבות העניין להשית עליו נטל רגולטורי נוסף אשר מוצע בהצעה.

איתן גינזבורג: תודה לשרת הכלכלה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אייכלר, אתה רוצה להשיב?

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כל הכנסת והצופים ראו שכשהשרה עולה, היא לא יודעת על מה מדובר.

ישראל אייכלר: הביאו לה את הפתק, ובפתק כתוב דבר מאוד מאוד לא ישר ולא הגון.

ישראל אייכלר: אני מדבר על עסקים – עסקה מתמשכת – שרובם, ככולם, הם חברת חשמל, ארנונה, מים; דברים שהאזרח כל הזמן נזקק להם.

ישראל אייכלר: לא מדובר פה באיזו חנות או בבעל עסק שמוכר איזה פריג'ידר לכמה חודשים.

ישראל אייכלר: ומי שגורם לריבית דריבית הזו אלו הרשויות האלה.

ישראל אייכלר: ועל זה לא נאמרה מילה אחת במשרד הכלכלה.

ישראל אייכלר: והכי יפה, שמשרד הכלכלה, שנועד לעזור לבעלי עסקים קטנים שיש להם חובות לעירייה, לארנונה ולחשמל, או לאנשים פרטיים שיש להם חובות, אומר שזה יפגע בעוסק.

ישראל אייכלר: מי זה העוסק?

ישראל אייכלר: השליט.

ישראל אייכלר: זו חברת חשמל, זו חברת המים, זה הארנונה – זה לא העוסק המסכן; כי בדרך כלל עוסקים פרטיים נותנים בעצמם פריסת תשלומים בלי קרדיט, גם כשאתה קונה בפעם הראשונה.

ישראל אייכלר: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה שחברי הכנסת ידעו שהשרה לא ידעה על מה היא מדברת.

ישראל אייכלר: אני מדבר על הגנה על כל אזרח, בין שהוא ערבי, ובין שהוא יהודי, מכל עדה שהיא, אצל כולם.

רון כץ: זה בדיוק מה שהיא אמרה.

ישראל אייכלר: לא, היא אמרה שמדובר בעוסקים פרטיים שעלולים להינזק, ולכן משרד הכלכלה לא מתערב.

ישראל אייכלר: לא, מדובר פה בעיקר ברשויות שהן – והם לא מסכנות.

ישראל אייכלר: המסכן הוא האזרח שנקלע לחובות וצריך לשלם ריבית על התשלומים.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אייכלר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית על סמך חתימות של 20 חברי כנסת, אף שחלקם לא נמצאים במשכן.

איתן גינזבורג: בבקשה, מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: הייתי שואל גם את יושבי-ראש הכנסת לשעבר אם זה בסדר שמביאים חתימות של אנשים שלא נמצאים.

שלמה קרעי: איתן, אל תמציא לנו תקנון חדש, איתן.

שלמה קרעי: איתן, לא להמציא תקנון מחדש.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן –

איתן גינזבורג: דוד ביטן.

יואב קיש: מקוזז.

יואב קיש: מקוזז.

איתן גינזבורג: אין דבר כזה מקוזז, אדוני.

קריאה: לא משתתף.

קריאה: הוא לא משתתף.

קריאה: לא משתתף.

יואב קיש: לא, לא נוכח.

איתן גינזבורג: הוא נוכח, מה זה לא נוכח?

קריאה: אבל הוא היה כאן.

יואב קיש: איפה את רואה אותו?

יואב קיש: הוא לא פה.

יואב קיש: אמרו לי שהוא קוזז – רציתי לעזור לכם, שלא תחפשו אותו.

יואב קיש: אינו נוכח.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת – רק שנייה, גברתי המזכירה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו לא יכולים לשמוע מה חברי הכנסת מצביעים.

איתן גינזבורג: אנא, שבו במקומותיכם, שמרו על השקט ותאפשרו למזכירת הכנסת לבצע את עבודתה, ואל תכשילו אותה.

איתן גינזבורג: השר חמד עמאר, חבר הכנסת בליאק, חבר הכנסת קושניר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בליאק, קושניר, זה מפריע, לא שומעים את חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אנא.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת עטייה.

איתן גינזבורג: עליזה בראשי, אנא, רדי בבקשה מהמדרגות.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת עטייה, אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: אני רוצה שלא תעלי – זה מה שאני רוצה, שלא תעלי.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – בעד אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח נפתלי בנט – נגד קרן ברק – אינה נוכחת מאי גולן – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שמחה רוטמן – אינו משתתף בהצבעה שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם אין, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 49, נגד – 48, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה – אני מבקש בלי מחיאות כפיים – ותעבור לוועדת הכלכלה של הכנסת להמשך דיון.

מירב בן ארי: ועדת כספים.

איתן גינזבורג: ועדת כספים.

איתן גינזבורג: אם כך, זה יעבור לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2690/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק איסור מתן כספים קואליציוניים, של חבר הכנסת אלי כהן, הצעת חוק שמספרה 2690.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, עובדי הסיעות מהקואליציה.

איתן גינזבורג: סדרנים, סדרנים, אפשר בבקשה לסייע לי?

איתן גינזבורג: אני לא יכול להשתלט מכאן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כולנו זוכרים מי היה עומד ואומר מעל כל במה: איפה הכסף?

אלי כהן: אנחנו זוכרים מי הצטלם רק בקמפיין הבחירות האחרונות כשיש מאחוריו הר של כסף ושואל שוב את השאלה: איפה הכסף?

אלי כהן: אתם כמובן יודעים מי שאל את אותה שאלה.

אלי כהן: מי ששאל את השאלה זה יאיר לפיד, והוא זה שלקח לכם את הכסף.

אלי כהן: כן, יאיר לפיד לקח 2.4 מיליארד שקלים בכספים קואליציוניים, 2.4 מיליארד שקלים – כסף שלכם, אזרחי מדינת ישראל, כסף של אלו שקמים בבוקר, יוצאים לעבודה, משלמים מיסים; כסף של העסק הקטן שחוסך שקל לשקל, שמשלם מע"מ, מס הכנסה, ביטוח לאומי.

אלי כהן: כן, לכם לנו, הוא לקח את ה-2.4 מיליארד שקלים.

אלי כהן: לא רק לפיד.

אלי כהן: גם ליברמן, שעוסק כל היום בגזרות ובמיסים, גיבור גדול על העסקים הקטנים, גיבור גדול כנגד החרדים, אחד שמנסה לומר שהוא שומר על הקופה הציבורית, הוא, בתור שר אוצר אישר את הסכום הגבוה ביותר, הגבוה ביותר מקום המדינה, לכספים קואליציוניים – 2.4 מיליארד שקלים.

אלי כהן: בזמן שהוא לוקח את הכספים הקואליציוניים הוא גם מעלה את מחיר החשמל, המים, הארנונה וכן הלאה.

אלי כהן: בואו ניזכר מה אמר רק לפני שנה יושב-ראש ועדת הכספים אלכס קושניר, שאישרה את אותו תקציב.

אלי כהן: ככה הוא אמר – הוא אמר שהכספים הקואליציוניים זה שוד של הקופה הציבורית בחסות הסכמים קואליציוניים.

אלי כהן: הוא קרא לזה שוחד בחירות, אבל עוד מעט אתם תשמעו שגם לעצמו הוא דאג לקחת כסף.

אלי כהן: אגב, אני שואל את אותו קושניר, שתמיד דיבר על אשקלון: אתה יודע כמה הטבות מס היה אפשר לתת לתושבי אשקלון?

אלי כהן: אגב, הצעה שאנחנו תמכנו בה, קואליציה ואופוזיציה, ואתה בתור יו"ר ועדת כספים כבר שנה, שנה לא מביא את ההצעה לטובת הטבות מס לאשקלון.

אלי כהן: כמה ממ"דים היה אפשר לעשות בעיר אשקלון ב-2.4 מיליארד שקלים?

אלי כהן: חברים יקרים, ב-2.4 מיליארד שקלים היה אפשר לבטל את כל הגזרות והעלאות המיסים של הממשלה הזאת, לבטל את העלאת מחיר החשמל, לבטל את העלאת מחיר הארנונה, לבטל את העלאת מחיר המים, לבטל את העלאת מחיר הגז לבישול.

אלי כהן: היה אפשר לדאוג למחוסרי דיור לקורת גג, לתת עוד סיוע לבני נוער במצוקה.

אלי כהן: היה אפשר בחלק מה-2.4 מיליארד שקלים להוסיף כסף לטובת הנושא של סל התרופות ולהציל חיים של אנשים.

אלי כהן: אגב, מעניין איפה פתאום נעלמה התנועה לאיכות השלטון, ברגע שהכספים האלה ניתנים בחסות לפיד וליברמן.

אלי כהן: חשוב גם להיות הוגנים וחשוב להציג את התמונה במלואה.

אלי כהן: כן, גם בממשלות הימין לקחו כספים קואליציוניים.

אלי כהן: לקחו בערך מיליארד שקלים – משמעותית הרבה יותר נמוך – אבל גם אז בעיניי הכספים האלה היו מיותרים.

אלי כהן: אני מעולם מעולם לא שכחתי מאין באתי.

אלי כהן: אני באופן אישי לא לקחתי כספים קואליציוניים במשך שבע השנים, אפילו לא שקל אחד.

אלי כהן: אפילו לא שקל אחד.

אלי כהן: אני יודע מה זה משפחה שהפרוטה בכיסה חסרה; אני יודע מה זה שחסר הכסף לשלם את התשלומים של שכר דירה או לקנות קצת יותר אוכל.

אלי כהן: אפילו לא שקל אחד.

אלי כהן: אם שאלתם לאן הלך הכסף – לאן זה הלך?

אלי כהן: אז אם זה מעניין אתכם, חלק הלך לחיזוק מעמד המאמן.

אלי כהן: כן, יש עתיד, יאיר לפיד – חיזוק מעמד המאמן.

אלי כהן: לא לבני נוער, לא באמת לאלה שחסר להם – חיזוק מעמד המאמן.

אלי כהן: יש עתיד לקחו כסף לחתולים, 12 מיליון שקלים.

אלי כהן: כחול לבן לקחו 4 מיליון שקלים לשבת ישראלית, ממש ככה.

אלי כהן: קהילות רפורמיות – עוד 3.5 מיליון שקלים.

אלי כהן: לקחו מיליון שקלים לארכיון ציבורי.

אלי כהן: תנועות נוער סביבתיות – עוד 3 מיליון שקלים.

אלי כהן: אולי תנועה אחרת, היה מגיע לה לפני – אין דין ואין דיין, אין סדר עדיפויות ואין שום קדימות.

אלי כהן: אותו אלכס קושניר, אתם זוכרים אותו?

אלי כהן: 3 מיליון ליד בן צבי.

אלי כהן: למה?

אלי כהן: ככה, כי הוא רצה, כנראה יש שם איזה קומבינה או משהו כזה או אחר.

אלי כהן: נעמה לזימי, שדואגת לחלשים, למפעלי תרבות – 1.5 מיליון.

אלי כהן: מה עם סל התרופות, לזימי?

אלי כהן: מה עם אלה שמחכים בתור לדיור הציבורי?

יסמין פרידמן: - - - ב- 100 מיליון שקלים.

אלי כהן: והיו צריכים לתת.

אלי כהן: תמשיכי לתת לחתולים שלך, גברת.

יסמין פרידמן: החתולים שלי, כנראה שהם - - - יותר ממך - - -

אלי כהן: זה יש עתיד.

אלי כהן: תמשיכי לתת לחתולים שלך.

יסמין פרידמן: - - -

אלי כהן: בדיוק.

אלי כהן: לקחת 12 מיליון שקלים.

יסמין פרידמן: כן, כן.

אלי כהן: זה לא כסף של אבא שלך.

יסמין פרידמן: גם לא שלך.

אלי כהן: זה כסף של הציבור.

אלי כהן: זה לא של אבא שלך, הכסף הזה.

יסמין פרידמן: זה דאגה לציבור.

אלי כהן: תתביישי לך.

אלי כהן: אנשים קמים בבוקר - -

יסמין פרידמן: אין לי במה להתבייש.

אלי כהן: - - הולכים לעבוד.

יסמין פרידמן: תתבייש אתה.

יסמין פרידמן: תתבייש אתה.

אלי כהן: אנשים פותחים עסק, משלמים מיסים, לא בשביל החתולים שלך.

אלי כהן: תתביישי.

אלי כהן: זה יש עתיד, זה הפרצוף המושחת שלכם.

אלי כהן: ולכן - - -

רון כץ: אלי, אלי, אתה היית שר הכלכלה, מה עשית - - -

יסמין פרידמן: - - -

אלי כהן: רון, זה הכסף.

רון כץ: אלי.

יסמין פרידמן: - - - לבעלי חיים - - -

אלי כהן: בדיוק ככה.

רון כץ: אלי, היית שר הכלכלה.

יסמין פרידמן: - - -

אלי כהן: תתביישי לך.

אלי כהן: תתביישי לך שזה הכסף.

אלי כהן: דיברתם ביש עתיד תמיד נגד הכספים הקואליציוניים.

רון כץ: וזה מה שעשינו, באנו והצלנו את המדינה - -

אלי כהן: הלאה.

רון כץ: - - אחרי שלוש וחצי שנים תקציב.

אלי כהן: ח'טיב יאסין לוקחת יועצת לענייני מגזר ושלטון מקומי – 5 מיליון שקלים.

אלי כהן: חברת הכנסת רון משה, לשיפוץ בית חולים – 5 מיליון שקלים.

אלי כהן: מעניין למה.

ולדימיר בליאק: מי מימן - - -

אלי כהן: יש עשרות בתי חולים.

אלי כהן: למה בית חולים שהיא תקבע?

אלי כהן: יש סדר לקבוע בנושא הזה.

אלי כהן: ומי כמובן גדולי השודדים?

אלי כהן: אלה ששודדים את הקופה הציבורית.

אלי כהן: עידית סילמן, יושבת-ראש הקואליציה – 35 מיליון שקלים היא לקחה.

אלי כהן: היא בחיים שלה לא הרוויחה מיליון שקל, היא לוקחת כסף מאלה שקמים בבוקר ויוצאים לעבוד.

אלי כהן: אורבך – 50 מיליון שקל לוקח לטובת גחמות, לטובת קומבינות, לטובת שחיתות פוליטית.

רון כץ: - - - היה שר אוצר.

רון כץ: מה היה כשכחלון שר אוצר, כמה כספים חילקתם אז?

אלי כהן: לקחו מלוחי, שיוצא כל לילה לפתוח – רון כץ, תתבייש לך.

אלי כהן: אתה חלק מהמושחתים.

רון כץ: אתה היית יושב-ראש ועדת הרפורמות - - -

אלי כהן: אתה שאלת כל הזמן איפה הכסף.

רון כץ: אתה היית יושב-ראש ועדת הרפורמות וכחלון היה שר האוצר.

אלי כהן: אתה שאלת ואתם לקחתם.

אלי כהן: תתבייש לך.

אלי כהן: איפה ראש המפלגה שלך?

אלי כהן: נעלם.

אלי כהן: איפה יאיר לפיד?

רון כץ: עובד, עובד, מה שאתם לא עשיתם פה 12 שנה.

אלי כהן: איפה הוא נעלם?

אלי כהן: איפה הכסף?

אלי כהן: איפה לפיד?

יסמין פרידמן: הוא עובד.

אלי כהן: תתבייש, מושחת.

יסמין פרידמן: הוא עובד, יאיר עובד.

אלי כהן: מושחת.

רון כץ: עובד, עובד.

יסמין פרידמן: יאיר עובד.

יסמין פרידמן: תנסה את זה פעם – לעבוד.

אלי כהן: ולכן, אני רוצה לומר לכם שלקחתם מזאב ניסים, שמתקן דודי שמש; לקחתם מלוחי, שקם כל לילה לפתוח את חנות הירקות שלו; לקחתם - - -

חיים כץ: מי זה זאב ניסים?

חיים כץ: אני צריך דוד שמש.

אלי כהן: גם את לוחי אתה מכיר.

אלי כהן: לקחתם ממוריס, שעובד בעמידר.

חיים כץ: תן כתובת, אני רוצה לצלצל.

אלי כהן: לקחתם מרוני, שמטפס על גגות בשביל לשים לאנשים רעפים; לקחתם מאיציק שצובע בתים; לקחתם ממישל – אגב, גם הוא איתנו – שהוא נהג מונית.

חיים כץ: כל אלה שאמרת איתנו.

אלי כהן: לקחתם מסנדרה, שהיא סייעת; לקחת ממאיר, שהוא עובד עירייה.

אלי כהן: לקחתם מכל משפחה בישראל יותר מ-1,300 שקל - -

יסמין פרידמן: אתה רוצה שאני אעלה לקרוא את הכספים הקואליציוניים שלך?

אלי כהן: - - לטובת הגחמות שלכם.

אלי כהן: שקט, מושחתת.

אלי כהן: שבי בשקט.

יסמין פרידמן: אל תגיד לי שקט.

יסמין פרידמן: המושחת זה רק אתה.

ולדימיר בליאק: מה זה שבי בשקט?

ולדימיר בליאק: מי אתה?

אלי כהן: ולכן אני רוצה להגיד לכם שיאיר לפיד - -

ולדימיר בליאק: מה זה שבי בשקט?

ולדימיר בליאק: אתה אשם בשחיתות.

אלי כהן: - - יודע טוב מאוד איפה הכסף.

אלי כהן: אגב, הוא לא רק לקח כסף מהכספים הקואליציוניים.

אלי כהן: לא סתם הוא רצה לשים את גיסתו בקק"ל, כי הוא יודע טוב מאוד שגם שם יש כסף.

רון כץ: - - - ביחד עם כולנו, ביחד עם כחלון.

רון כץ: זה המצאה שלכם.

רון כץ: לא מתאים לך.

יסמין פרידמן: אלי, אתה עושה צחוק מעצמך.

אלי כהן: הוא גם דאג לקחת כספים לצורך העניין מההסתדרות.

רון כץ: אלי, אתה בחור רציני.

אלי כהן: יאיר לפיד, האחרון שיכול לייצג את מעמד הפועלים - -

רון כץ: אלי, אבל אתה בחור רציני.

אלי כהן: - - הולך להסתדרות.

אלי כהן: מה יש לו לחפש בהסתדרות?

רון כץ: אתה בחור רציני.

אלי כהן: ממש מעמד הפועלים קלאסי, לצורך העניין.

יסמין פרידמן: מה יש לאח של דרעי לחפש בהסתדרות?

רון כץ: באת עם כחלון, אלי, באת עם כחלון.

רון כץ: אתה יודע כמה כספים - - -

אלי כהן: שקל אחד.

אלי כהן: אני לא מושחת כמוכם.

רון כץ: אתה היית יושב-ראש ועדת הרפורמות.

אלי כהן: שקל אחד.

אלי כהן: אתה מושחת.

אלי כהן: היא לקחה 12 מיליון, זה – 30 מיליון.

רון כץ: אני מושחת?

רון כץ: אלי, כשאתה קורא לאנשים מושחתים לפחות תדע אל מי אתה מדבר.

ולדימיר בליאק: - - - בצלחת.

אלי כהן: לכן, אני אומר לכם שכל הכסף שיאיר לפיד – גם בכספים הקואליציוניים, גם בהסתדרות, גם בקק"ל – הכול לטובת קומבינות פוליטיות.

אלי כהן: אגב, מה אמר לפיד?

אלי כהן: הוא אמר שהקואליציה הגדולה, המכוערת והמיותרת בתולדות המדינה רוצה את הכסף של האזרחים ומחלקת אותו אחד לשני.

אלי כהן: כן, אמר את זה לפיד.

אלי כהן: כמות הפוליטיקאים שלוקחים, כחול לבן – תחזיר אותה.

אלי כהן: ואני אומר ללפיד: אתה פוליטיקאי קטן, זה מה שאתה.

אלי כהן: ולכן אני רוצה לומר - - -

איתן גינזבורג: נא לסיים, אדוני.

איתן גינזבורג: אנחנו כבר מעבר לזמן.

אלי כהן: אני מסיים.

אלי כהן: לפיד אמר שלוקחים את הכסף של אלו שעובדים לטובת אלו שלא עובדים.

אלי כהן: לפיד אמר בעצמו: לוקחים כסף מאלו שאוהבים את המדינה לטובת אלו שלצורך העניין, אוהבים את הקבוצה.

אלי כהן: זה מה שהוא אמר.

אלי כהן: אז אם לפיד אמר את זה, סימן שלפיד לא אוהב את המדינה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אלי כהן: לפיד – עוד שני משפטים.

איתן גינזבורג: לא, משפט אחד, אדוני.

איתן גינזבורג: אנחנו כבר הרבה מעבר.

אלי כהן: לפיד, אתה איש של סיסמאות - -

איתן גינזבורג: הוספתי לך זמן של ההפרעות.

אלי כהן: - - בלי עשייה.

אלי כהן: שני משפטים.

אלי כהן: עליך נאמר:

אלי כהן: אל תסתכלו בקנקן אלא במה שיש בו, ובקנקן הזה של לפיד יש 2.4 מיליארד שקלים.

אלי כהן: עכשיו, כשאנחנו יודעים איפה הכסף, אני שואל: איפה לפיד?

אלי כהן: הוא אפילו לא מגיע להצביע, לא באמת אכפת לו.

אלי כהן: הגיע הזמן לתת את הכסף למי שבאמת צריך.

אלי כהן: אני קורא לכם לשים סוף להפקרות בכספי ציבור ולהצביע בעד.

אלי כהן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לשר – לחבר הכנסת, השר לשעבר, חבר הכנסת אלי כהן.

איתן גינזבורג: ישיב על הצעת החוק השר במשרד האוצר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: בבקשה.

שלמה קרעי: מה יש לך לענות, השר עמאר?

שלמה קרעי: נתתם כסף רק לחזקים.

שלמה קרעי: את החלשים השארתם בלי שקל.

שלמה קרעי: לקחתם כספים קואליציוניים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך.

שלמה קרעי: מה יש לך לענות?

שלמה קרעי: נתתם לחתולים ולא לאנשים.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת - - -

יסמין פרידמן: - - - תמשיך להגיד "חתולים" עד מחר, אני לא רואה ממטר.

שלמה קרעי: לחתולים ולא לאנשים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, חברת הכנסת פרידמן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת פרידמן, נא לשבת, בבקשה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלי כהן, ועדת השרים החליטה לדחות את הנושא בשלושה חודשים.

חמד עמאר: אלי, ועדת השרים החליטה לדחות את זה בשלושה חודשים.

חמד עמאר: האם אתה מעוניין לדחות או לא?

חמד עמאר: שלושה חודשים – אתה רוצה?

אלי כהן: אני מוכן לדחות בשבועיים.

חמד עמאר: שלושה חודשים.

חמד עמאר: אתה רוצה?

חמד עמאר: שלושה חודשים, אם אתה מוכן לדחות את זה בשלושה חודשים.

שלמה קרעי: בעוד שלושה חודשים לא תהיו, בעזרת השם.

חמד עמאר: הוא מוכן לדחות בשבועיים.

חמד עמאר: ועדת השרים החליטה שלושה חודשים, לכן אנחנו לא יכולים.

חמד עמאר: הנושא האמור מצוי בליבת העיסוק של משרד האוצר ושל שר האוצר במסגרת העבודה הממשלתית לחקיקה ולהוצאה לפועל של תקציב המדינה ולקביעת סדרי העדיפויות הממשלתיים.

חמד עמאר: ההצעה מבקשת לשנות סדרי עבודה ממשלתיים ומקצועיים אשר מבוצעים באופן סדור שנים רבות בהתאם להנחיית היועץ המשפטי לממשלה משנת 2015.

חמד עמאר: בהתאם לכך, משרד האוצר ביקש לבחון את הצעת החוק ולקדמה רק בהתייעצות איתו ובהסכמתו, מתיך הבנה כי להצעת החוק עשויות להיות השלכות על תהליכי אישור תקציב המדינה ועל האפשרות של משרד האוצר להעמיד מסגרות תקציביות שעומדות בהתאם לסדרי העדיפויות שקובעת הממשלה.

חמד עמאר: אחד הדברים – חבר הכנסת אלי כהן, אני רוצה להגיד לך, אני שמעתי את הנאום שלך.

חמד עמאר: באמת נאום מאוד מרשים, מהלב, וחשבתי שאולי בממשלות הקודמות, בממשלות שהוביל הליכוד – ואתה ישבת בחלק מהן וגם יושב-ראש המפלגה שהיית איתה, כחלון, היה שר האוצר – אמרתי: אם נאום כזה, מהלב, מהדהד, סימן שהחבר'ה לא קיבלו ולא חילקו, ובדקתי.

חמד עמאר: בדיקה קצרה בדקתי, והתברר ששר האוצר חילק לחברי ועדת הכספים, לחברי ועדת הכספים מהקואליציה, 236 מיליון שקלים, בוועדת הכספים.

חמד עמאר: חבר הכנסת אלי כהן, חבר הכנסת אלי כהן, 236 מיליון שקל.

חמד עמאר: חבר הכנסת גפני קיבל מתוכם 80 מיליון שקל.

חמד עמאר: אין מה לעשות, יושב-ראש הוועדה, הוא המחליט שם – 80 מיליון שקל.

חמד עמאר: בדקתי, אמרתי יושב-ראש הוועדה כן, יכול לקבל 80 מיליון שקל.

חמד עמאר: אבל לפי הנאום שלך, אלי כהן, אסור לו לקבל שקל.

חמד עמאר: שר האוצר, שהיית חבר אצלו במפלגה, לא היה צריך לחלק לו 80 מיליון שקל.

שלמה קרעי: וכמה אתם נתתם?

שלמה קרעי: 800 מיליון.

חמד עמאר: השר חילק.

שלמה קרעי: ואתם אמרתם שאתם ממשלת שינוי, אתם צעקתם על הכספים הקואליציוניים.

חמד עמאר: בדקתי כמה קיבל דוד ביטן, שגם הוא חבר ועדת הכספים ואז היה יושב-ראש הקואליציה.

חמד עמאר: כמה הוא קיבל?

חמד עמאר: 42 מיליון שקל.

חמד עמאר: דוד ביטן – 42 מיליון שקל קיבל.

חמד עמאר: בדקתי עוד חברי כנסת שקיבלו כסף.

חמד עמאר: אמרתי: אולי אני – אמרתי: שניים, אה.

חמד עמאר: יושב-ראש - - -

חיים כץ: כמה אני קיבלתי?

חמד עמאר: אתה היית שר.

חמד עמאר: אתה היית שר.

חמד עמאר: היית שר, היית שר.

חיים כץ: אני פראייר, לא קיבלתי כלום.

איתן גינזבורג: שאלה מכשילה, חבר הכנסת כץ.

איתן גינזבורג: שאלה מכשילה.

חמד עמאר: חבר הכנסת גפני – 80 מיליון; חבר הכנסת דוד ביטן – 42 מיליון - -

שלמה קרעי: אבל לפיד שאל איפה הכסף.

שלמה קרעי: לפיד שאל, לא אנחנו.

חמד עמאר: - - ואמרתי: אולי כאן סיימנו.

חמד עמאר: יושב-ראש קואליציה – מגיע לו; יושב-ראש ועדת הכספים – מגיע לו.

חמד עמאר: ואז אני מבקש - - -

יואב קיש: אתם לקחתם יותר מכל הממשלות אי פעם.

יואב קיש: השיא זה שלכם.

יואב קיש: הממשלה הזו לקחה את שיא השיאים בכספים קואליציוניים.

חמד עמאר: ומיקי זוהר – 40 מיליון שקל.

חמד עמאר: אני אמשיך בהצעת החוק הבאה לדבר על חלוקת התקציבים.

חמד עמאר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כהן, בבקשה, תרצה להשיב.

איתן גינזבורג: אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו עומדים לפני הצבעה שתראה באמת מי דואג לציבור ומי רוצה לחגוג על חשבונו.

אלי כהן: אני רואה כאן את בועז טופורובסקי דואג שכולם יגיעו.

אלי כהן: איפה הסיסמה שלכם מ-2012: איפה הכסף?

אלי כהן: מ-2012.

בועז טופורובסקי: - - -

אלי כהן: לקחתם את הסכום הגבוה ביותר מקום המדינה.

אלי כהן: אני אפילו שקל אחד לא לקחתי.

אלי כהן: אבל שימו לב מי באמת שולט בממשלה הזאת.

אלי כהן: התשובה ידועה.

אלי כהן: ברור שלא אתם.

אלי כהן: אתה לא קובע כלום.

אלי כהן: עד שמנסור עבאס לא נכנס, אתם לא שווים שום דבר.

אלי כהן: ומה קרה?

אלי כהן: שימו לב: החליטו רע"מ להחרים את ההצבעות היום.

אלי כהן: אבל את ההצבעה על הכספים הקואליציוניים – הם מתייצבים; הם מגיעים.

אלי כהן: למה?

אלי כהן: כי הם קיבלו 53 מיליארד שקלים.

אלי כהן: אז על זה הם לא עושים חרם.

ניר אורבך: למה אתה משקר?

ניר אורבך: למה אתה משקר?

ניר אורבך: אתה משקר.

ניר אורבך: משקר.

אלי כהן: לדברים אחרים הם עושים חרם.

אלי כהן: אורבך, לקחת 50 מיליון שקל.

אלי כהן: אתה בחיים שלך לא הרווחת מיליון שקל.

ניר אורבך: אתה משקר.

ניר אורבך: משקר - - - תחזור בך.

ניר אורבך: אתה משקר.

אלי כהן: אתה לא רק שקרן, אתה גנבת כספי ציבור.

אלי כהן: זה מה שעשית.

ניר אורבך: אתה פשוט משקר.

ניר אורבך: משקר.

אלי כהן: 50 מיליון שקל שלא שלך בכלל, אתה לקחת אותם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כהן, מה זה?

אלי כהן: כן, אדוני היו"ר.

אלי כהן: יש אנשים שקמים בבוקר לעבוד, לא בשביל שאורבך יחלק אותם לחברים שלו בגרעינים.

ניר אורבך: אדוני היושב-ראש, הוא אמר שגנבתי כספי ציבור.

אלי כהן: אתה יודע מה זה?

אלי כהן: יש אנשים שפותחים עסק, לוקחים הלוואות, לא בשביל - - - כן, כן.

אלי כהן: לקחת.

אלי כהן: גנבת כספי ציבור.

ניר אורבך: גנבתי כספי ציבור?

ניר אורבך: תזכור שאמרת את זה לפרוטוקול.

אלי כהן: זה לא כסף שלך.

ניר אורבך: נגד החוק במדינת ישראל – דיברת לפרוטוקול.

אלי כהן: כן, כן, כן.

אלי כהן: לקחת.

אלי כהן: זה לא שלך.

אלי כהן: אתה עבדת בשביל זה?

אלי כהן: זה כסף של הציבור.

אלי כהן: לקחת אותו.

אלי כהן: ולכן, גם אתה לא קובע כלום.

אלי כהן: גם אתה בסופו של דבר חייל בממשלה של ראש הממשלה בפועל - - -

ניר אורבך: אתה שוב עומד ומשקר.

ניר אורבך: חבר הכנסת כהן, ולא פעם ראשונה, ולא רק על במה הזאת – גם בתקשורת.

ניר אורבך: עומד ומשקר.

ניר אורבך: משקר.

אלי כהן: זה מה שעשית.

אלי כהן: זה שלך?

אלי כהן: אתה עבדת בשביל זה?

אלי כהן: זה כסף שלך?

אלי כהן: ואני רוצה לומר לך, אורבך: אתה חייל בממשלה של עבאס, כי אם עבאס לא היה נכנס להצביע הייתם מפסידים.

ניר אורבך: - - - ה-53 מיליארד?

ניר אורבך: מאיפה הבאת את הסכום הזה?

ניר אורבך: - - -

אלי כהן: אז תתביישו לכם.

אלי כהן: כשאתה רואה את העסקים הקטנים שנפתחים, כשאתה רואה - - - אני בחיים לא לקחתי - - -

ניר אורבך: - - - אישרו אותם בתוכניות חומש.

אלי כהן: בשונה ממך, אורבך, לא לקחתי שקל אחד.

אלי כהן: אני יודע מה זה שחסר למישהו כסף.

אלי כהן: אני יודע מה זה מישהו שקם בבוקר לעבוד.

ניר אורבך: אתה יודע.

ניר אורבך: מה אתה יודע?

אלי כהן: אני יודע מי מרוויח שכר מינימום.

אלי כהן: בשונה ממך – שקל אחד לא לקחתי.

אלי כהן: לקחת 50 מיליון שקל לא שלך, לחלק למקורבים שלך.

אלי כהן: זה מה שלקחת.

ניר אורבך: ישיבות - - - זה מקורבים?

ניר אורבך: גרעינים תורניים?

ניר אורבך: תגיד את זה – חבר הכנסת כהן, תגיד את זה למתפקדים שלך.

ניר אורבך: גרעינים תורניים, ישיבות הסדר - - -

אלי כהן: אני?

אלי כהן: שקל אחד לא לקחתי.

אלי כהן: אורבך, אורבך, שקל אחד, שקל אחד, שקל אחד, שקל אחד לא לקחתי.

איתן גינזבורג: תודה, תודה רבה, חבר הכנסת אורבך.

אלי כהן: 50 מיליון שקל, כאילו הכסף של אבא שלך, שקמת לעבוד בשבילו.

אלי כהן: לכן, אני קורא לכם להצביע בעד.

אלי כהן: הינה, הגיע נפתלי בנט, שחס וחלילה לא יגיעו.

אלי כהן: על מנת שיהיה כסף לעבאס.

אלי כהן: אותו נפתלי בנט - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כהן, תודה.

אלי כהן: הוא הפריע לי כל הזמן.

איתן גינזבורג: בסדר, אבל אתה דיברת איתו.

אלי כהן: חצי דקה, חצי דקה.

איתן גינזבורג: לא, נא לסיים בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: שתי דקות, עכשיו חצי דקה.

איתן גינזבורג: ממש – מה שנקרא סוחר בדקות.

אלי כהן: שימו לב איך הגיע נפתלי בנט, שאמר שדואג לעסקים, לדאוג ולאשר כאן את ה-2.4 מיליארד כספים קואליציוניים?

אלי כהן: 400 מיליון שקל לקחה ימינה לקומבינות פוליטיות.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אלי כהן: מי שבעד הציבור, שיצביע בעד.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת כהן.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה היא אלקטרונית.

איתן גינזבורג: נא לשבת.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 19

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 19, נגד – 21, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: הודעה אישית לחבר הכנסת רון כץ.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

רון כץ: תודה רבה, אדוני.

רון כץ: כנסת נכבדה, הגיע הזמן לפוצץ את הבלון הזה שאנחנו כל פעם שומעים שמיליארדים של כספים קואליציוניים – ממי שהמציא את השיטה.

רון כץ: שלוש שנים וחצי לא העברתם תקציב.

רון כץ: ולמה לא העברתם תקציב?

רון כץ: כי הכאוס הזה היה נוח לכם.

רון כץ: אז הגיעה סוף סוף מפלגה – שאלנו איפה הכסף?

רון כץ: אנחנו גם מנתבים אותו למקומות הנכונים.

אורלי לוי אבקסיס: לנורבגי.

רון כץ: כשהגיעה מפלגה שהוציאה את ישראל מהבוץ, ותמשיך לעבוד בעבור הציבור.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מבקש לא להפריע.

רון כץ: אנחנו מכירים את השיטה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לוי אבקסיס, אני מבקש לא להפריע.

רון כץ: לוקחים נושא, מעצימים אותו, ועכשיו עושים אותו לב העניין.

רון כץ: כולנו מבינים את הטקטיקה.

שלמה קרעי: מה התשובה?

שלמה קרעי: מה אתה עונה?

שלמה קרעי: מה אתה עונה?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: תודה.

רון כץ: הציבור לא טיפש.

רון כץ: הציבור חכם.

רון כץ: לא יעזרו הפגנות ולא יעזרו בלבולי מוח ולא תעזור הכפשה של שנים מול מערכת שלטון החוק.

שלמה קרעי: אמרתם נורבגי זה מושחת, אמרתם כספים קואליציוניים זה מושחת, אמרתם - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תודה.

שלמה קרעי: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אני קורא אותך לסדר בפעם ראשונה.

איתן גינזבורג: די, אתה לא מקשיב לי, אפילו.

אוריאל בוסו: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, ברוך הבא למליאה.

רון כץ: אחרי כל זה, כל הצעקות האלה, עדיין שלטון החוק ינצח ועדיין יהיה סדר במדינה הזאת, והיחידים שלא רוצים סדר במדינה הזאת זה אתם.

רון כץ: אתם לא רוצים שיהיה פה סדר.

רון כץ: אתם רוצים להנציח את הכאוס הזה.

שלמה קרעי: - - החברים שלכם, את כל החלשים הפקרתם, את העצמאים הפקרתם.

רון כץ: ולמה אתם רוצים את זה?

רון כץ: כי זאת הדרך שלכם לשלוט.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, די.

רון כץ: אז בואו פעם אחת תנסו למשול בצורה נכונה, בצורה טובה, בצורה מסודרת.

רון כץ: אתם מדברים על כספים קואליציוניים – אתם לא מתביישים?

רון כץ: לאיפה הכסף שלכם הלך?

רון כץ: אף אחד לא יודע - -

שלמה קרעי: תתבייש לך, אתה - - - אתה מדבר בלי לדעת בכלל, אתה מדבר - - -

רון כץ: - - לאן הכסף שלכם הלך.

רון כץ: הכסף של הממשלה הזאת הגיע דרך ועדת הכספים, בצורה מסודרת לסעיפים בבסיס התקציב.

אוריאל בוסו: - - -

יואב קיש: לחתולים, לחתולים.

רון כץ: אתה רוצה לדעת לאיפה אני ניתבתי כספים?

שלמה קרעי: אתה מדבר בלי לדעת על מה אתה מדבר בכלל.

רון כץ: לאוכלוסיות מיוחדות, לילדים בגיל הרך.

רון כץ: לילדים בגיל הרך – לפיקוח על הגיל הרך ברשויות המקומיות.

יואב קיש: - - -

שלמה קרעי: מושחתים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש.

איתן גינזבורג: בטח לא בעמידה.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, די.

רון כץ: דאגתם לחברי מרכז?

רון כץ: מה עשיתם?

רון כץ: בואו, הגיע הזמן.

רון כץ: מספיק להיות נחמדים, מספיק להיות רגועים, כי הגיע הזמן שיגידו לכם את האמת בפנים.

רון כץ: כי מה לעשות?

רון כץ: לי אתם לא יכולים לצעוק, כי אני יודע לצעוק יותר חזק.

שלמה קרעי: - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אני לא רוצה לקרוא אותך בפעם שנייה.

איתן גינזבורג: אני לא רוצה לקרוא אותך פעם שנייה.

רון כץ: ואיתי אתם לא יכולים לשחק את המשחקים - -

שלמה קרעי: איך אתה יושב איתו בקואליציה?

שלמה קרעי: שקרן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אני קורא אותך לסדר בפעם השנייה.

רון כץ: - - אני מכיר את החוק ויודע איך רשות בנויה.

רון כץ: והינה, אני אומר לכם שוב, בשביל שיהיה ברור ויהיה טוב: הממשלה הזאת היא הממשלה - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לוי אבקסיס, אני מבקש ממך.

רון כץ: - - שהצילה את מדינת ישראל, היא ממשלה שהעבירה תקציב אחרי שלוש וחצי שנים.

רון כץ: היא ממשלה שתחזיר - -

יואב קיש: תשאל את האנשים ברחוב שאין - - - אין לך בושה?

רון כץ: - - את אמון הציבור ברשויות החוק, למרות שאתם עובדים קשה מאוד גם מהאופוזיציה בשביל - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לוי אבקסיס, די.

רון כץ: - - -לעשות דה-לגיטימציה לרשויות החוק ולשלטונות החוק.

יואב קיש: הציבור לא מאמין לכם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, די.

רון כץ: אבל זה לא יעזור לכם כי הצד הזה הוא צד חזק, והוא צד מגובש.

רון כץ: והוא צד מלוכד.

יואב קיש: ראינו, ראינו, ראינו.

שלמה קרעי: מה זה מגובש.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יואב קיש.

רון כץ: ולא יעזור מה שתעשו.

רון כץ: ולא יעזור התרגילים.

רון כץ: תגיד, אתה לא מתבייש?

רון כץ: התחננתם להקים יישוב ערבי.

רון כץ: לפני חצי שעה כולכם עמדתם פה והתחננתם שיספרו את הקולות שלכם בשביל להקים יישוב ערבי, ואחרי זה אתם תבואו ותדברו על מנסור עבאס.

יואב קיש: אתה גזען.

יואב קיש: אתה גזען.

יואב קיש: אתה נגד הציבור הערבי.

רון כץ: מנסור עבאס הוא הבשורה של הציבור הערבי.

רון כץ: מה אתם עושים?

רון כץ: תחליטו כבר מה אתם עושים.

רון כץ: תחליטו כבר מה אתם עושים.

רון כץ: סוף סוף הגיע בן אדם אחד, שעושה סדר, נציג אמיתי - - -

יואב קיש: אתה גזען.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש.

איתן גינזבורג: אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר.

שלמה קרעי: למה הפרת קיזוז?

שלמה קרעי: אתה מקוזז.

שלמה קרעי: למה הפרת קיזוז?

אורלי לוי אבקסיס: אתה מקוזז.

אורלי לוי אבקסיס: איך אתם - - - הצבעה?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מה זה?

איתן גינזבורג: מה זה?

רון כץ: אני יודע שיש פה נושאים מרעישים.

רון כץ: אני יודע, אני יודע.

רון כץ: אבל הגיע הזמן לעשות סדר ויישור קו פה.

רון כץ: אני מקווה שזה קצת ירגיע את הצד הזה.

רון כץ: תנוח דעתכם, נמשיך בעבודה שלנו.

רון כץ: נמשיך לעשות טוב.

רון כץ: אני מקווה שתהיה פה בינה, לצד הזה ואולי תתחילו קצת לעבוד, קצת להגיע לוועדות.

רון כץ: לא כולם, שלמה, לא כולם.

שלמה קרעי: הציבור יבעט אותך, אל תדאג.

שלמה קרעי: אתם הפקרתם את הציבור שלכם.

רון כץ: הגיע הזמן.

רון כץ: הגיע הזמן שתבואו לעבודה.

רון כץ: הגיעו הזמן שתבואו לעבודה.

שלמה קרעי: את העצמאים - - - נתתם הכול לג'ובים, לנורבגים.

שלמה קרעי: מושחתים.

רון כץ: היום בבוקר, בואו, היום בבוקר בשעה 09:00 בוועדת הכלכלה היה דיון על משרד האנרגיה, תוכנית של משרד האנרגיה.

רון כץ: אתם יודעים כמה חברי אופוזיציה היו בדיון הזה?

רון כץ: מישהו רוצה לנחש?

רון כץ: צודקים, אף אחד.

רון כץ: לאחר מכן קיימנו עוד דיון, בעוד ועדה, והתקיימו עוד דיונים בעוד ועדות.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לוי אבקסיס.

רון כץ: אתם יודעים כמה חברי אופוזיציה היו?

רון כץ: אתם יודעים כמה חברי אופוזיציה היו?

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: אבל עד איזה שלב אני צריך לקרוא בשמך כדי שאני אגיע למצב שבו אני קורא לך בקריאה הראשונה?

איתן גינזבורג: יש מצב כזה שאת תפסיקי להפריע?

אורלי לוי אבקסיס: איתן, איתן, אני לא שומעת אותך - - -

איתן גינזבורג: אני גם לא שומע אותך, רק כשזה הפרעות.

אורלי לוי אבקסיס: - - - כולל - - -

איתן גינזבורג: אני מבקש ממך לא להפריע.

שלמה קרעי: איפה היית בדיון על החיילים?

שלמה קרעי: איפה היית בדיון על החיילים?

איתן גינזבורג: קריאת ביניים איננה נאום, גברתי.

שלמה קרעי: אתה רק פופוליסט כשליברמן ויש בלגן.

שלמה קרעי: איפה היית בדיון על החיילים?

שלמה קרעי: איפה היית?

רון כץ: עוד פעם אני אגיד, שלמה: יש כאלה שכן עובדים באופוזיציה.

רון כץ: אתה אחד הבודדים.

רון כץ: אני מפרגן לך שאתה בא לעבודה.

רון כץ: שלמה, אני מפרגן לך שאתה בא לעבודה.

שלמה קרעי: - - - אתה לא באת - - -

חיים כץ: איתן, הזמן שלו נגמר.

איתן גינזבורג: הזמן שלו נגמר אחרי שהפריעו לו.

חיים כץ: אז תוריד אותו, כמו לכולם.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: לא שמעתי - - -

רון כץ: חיים, תירגע.

איתן גינזבורג: לא שמעתי שנלחמת ככה חזק בצעקות, חבר הכנסת חיים כץ, לא שמעתי שנלחמת נגד הזמן שנתתי לאלי כהן כשהפריעו לו והוא המשיך לנאום כאן.

חיים כץ: - - - למה נתת לו?

חיים כץ: אל תיתן לו.

איתן גינזבורג: לא שמעתי, אז אני מבקש ממך, אדוני, אל תיתן לי ציונים על האופן שבו אני מנהל את המליאה.

חיים כץ: אל תעשה טובה.

איתן גינזבורג: תודה.

חיים כץ: אתה נותן לאחד, וגונב ל-30.

איתן גינזבורג: כן, כן, נכון, נכון.

חיים כץ: אתה זוכר את ההצבעה.

חיים כץ: אתה זוכר את ההצבעה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

חיים כץ: אתה זוכר את ההצבעה.

רון כץ: טוב, אני - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ, נא לסיים את דבריך.

חיים כץ: זה הוא, הוא שהצביע.

חיים כץ: תזכור את ההצבעה.

רון כץ: אני מבין שלומר את האמת מרעיש את האופוזיציה, אז עוד פעם אני אגיד - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל למה אתה מדבר כך - - -

רון כץ: - - אני מזמין אתכם לבוא לעבודה.

רון כץ: הכנסת היא מקום עבודה, ואם מישהו רוצה לתת ציונים – איתן, אתה הכי טוב שיש.

רון כץ: תודה רבה, אדוני.

אורלי לוי אבקסיס: - - - הכנסת - - - שכל השנים - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת רון כץ.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת?

שלמה קרעי: - - - על כל השקרים שפלטת פה.

שלמה קרעי: אתה חושב שמישהו מאמין לכם?

אורלי לוי אבקסיס: אתם יצאתם בהצבעה - - -

איתן גינזבורג: הודעה אישית לחבר הכנסת ניר אורבך.

אורלי לוי אבקסיס: אורבך, תתנצל על - - -

יואב קיש: זה היה תיקו, כי שניים - - -

ניר אורבך: חבר הכנסת קיש, חברת הכנסת לוי - - -

יואב קיש: ניר אורבך עשה טעות - - -

ניר אורבך: אני עשיתי טעות, אני מתנצל.

ניר אורבך: אני מקוזז עם חבר הכנסת בן צור ובטעות הצבעתי.

ניר אורבך: אני מתנצל, אני לא מצביע יותר.

ניר אורבך: לשמחתי, זה גם לא השפיע על ההצבעה.

שלמה קרעי: גם מגן תלם הצביעה.

ניר אורבך: אני מדבר על עצמי, אני מדבר על עצמי.

קריאות: - - -

קריאה: ועדיין, בשביל שזה יעבור, אתה צריך עוד – אתה לא יכול תיקו.

ניר אורבך: טוב, היה פה חבר הכנסת אלי כהן שדיבר, ואני מצטער, זו לא פעם ראשונה שהוא לא אומר אמת, אז אני אומר את האמת עכשיו.

ניר אורבך: אנחנו שמונה חודשים בממשלה, שמונה חודשים, קצת יותר, בקואליציה.

ניר אורבך: אנחנו כולנו לומדים תפקידים חדשים, אנחנו לומדים להכיר ולעבוד עם אנשים חדשים, ובעיקר אנחנו לומדים כבר כמה חודשים על עשייה ללא הפסקה.

ניר אורבך: חלק מהעשייה שלנו רואים וחלק מהעשייה שלנו היא מאחורי הקלעים.

ניר אורבך: סיוע בקבלת או שינוי החלטות, עיכוב, זירוז, מה שצריך – אנחנו שם.

ניר אורבך: אנחנו מקבלים החלטות ביחד למרות הקשיים ולמרות המחלוקות.

ניר אורבך: אני איש ימין.

ניר אורבך: תמיד הייתי איש ימין ותמיד אהיה.

אוריאל בוסו: היית, היית.

ניר אורבך: אבל אני גם איש של עם ישראל, ואני מאמין בכל ליבי שהחוט המשולש לא במהרה יינתק.

ניר אורבך: אין ארץ ישראל בלי עם ישראל ובלי תורת ישראל, אנחנו הולכים רק ביחד.

ניר אורבך: אם אין עם, בטח לא תהיה ארץ, ואם לא תהיה תורה, לא יהיו חיים.

יריב לוין: ואם אין רע"מ אין ממשלה, שכחת להגיד.

ניר אורבך: אני איש ימין.

ניר אורבך: תודה רבה, יריב, תודה רבה על ההערה.

ניר אורבך: אני איש ימין בתוך קואליציית אחדות.

ניר אורבך: באתי לעשות.

יריב לוין: - - - האידיאולוגיה - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואם אין האחים המוסלמים - - -

ניר אורבך: היופי בקואליציה שלנו, היופי בקואליציה שלנו - - -

גלית דיסטל אטבריאן: ואם אין מועצת השורא אין ניר אורבך.

ניר אורבך: היופי בקואליציה שלנו הוא שכל אחד יודע מהצד שלו מה הצרכים של עם ישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: ומנסור עבאס מחליט על הכול.

ניר אורבך: כל חלק בעם מקבל ייצוג הולם לצרכיו.

גלית דיסטל אטבריאן: חוץ מהליכודניקים.

גלית דיסטל אטבריאן: חוץ מהמזרחים.

ניר אורבך: גם מי שבחר שלא להשתתף בקואליציה – ואני מקווה ומאחל שהם יבואו ויהיו חלק בקרוב - -

גלית דיסטל אטבריאן: חוץ מהמזרחים והפריפריה.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו מוחרמים.

ניר אורבך: - - גם הם מקבלים את החלק שלהם.

גלית דיסטל אטבריאן: לא, לא, אנחנו בחרם.

ניר אורבך: זה תלוי בבחירה של הנציגים שלהם בלבד.

גלית דיסטל אטבריאן: הפנקס האדום עם הכיפה.

ניר אורבך: לכל אחד מאיתנו יש תמיד את הבחירה: האם להיות ולהשפיע באמת, או - -

גלית דיסטל אטבריאן: או להגשים את כל הבטחות הבחירות או לשקר.

ניר אורבך: - - חברת הכנסת דיסטל, או לעמוד מבחוץ - -

גלית דיסטל אטבריאן: או לשקר.

גלית דיסטל אטבריאן: בחרתם לשקר.

ניר אורבך: או לעמוד מבחוץ ולצעוק ולחשוב שכך אני מונע או מקדם דברים.

ניר אורבך: איך אתם הייתם מחנכים את הילדים שלכם?

גלית דיסטל אטבריאן: לא לשקר.

ניר אורבך: אני בחרתי והחלטתי להיות בפנים, וזה מה שאנחנו עושים.

ניר אורבך: עכשיו זו גם תשובה לחבר הכנסת אלי כהן, שאני לא כל כך זוכר את העשייה שלו.

ניר אורבך: אז בואו נראה באמת מה העשייה בתוספת התקציבית, בכספים הקואליציוניים האלה שהוא עכשיו כל כך מגדף ומחרף, כספים שניתנו על פי חוק: העלנו את שכר המשרתות והמשרתים בשירות הלאומי-אזרחי אחרי עצירה של יותר עשר שנים.

גלית דיסטל אטבריאן: - - - 53 מיליארד - - -

ניר אורבך: חיזקנו את הגרעינים הקהילתיים, המשימתיים והתורניים; אנחנו מחזקים את הערים המעורבות ומקימים את פורום הערים המעורבות.

אופיר כץ: את הערבים בערים המעורבות.

ניר אורבך: אנחנו משקיעים בתנועות הנוער ובכפרי הסטודנטים, משקיעים בעתיד שלנו.

גלית דיסטל אטבריאן: 53 מיליארד לעבאס.

ניר אורבך: השווינו את תנאיה של בת שירות לאומי בודדה לחיילת בודדה; אנחנו מחזקים גם בתקציב וגם בפעולות את התרבות היהודית במדינה; הוספנו תקציב לישיבות ההסדר דרך משרד הביטחון; השקענו בתוכניות לנוער דתי-לאומי בסיכון; נתנו 9 מיליון שקלים לתקציב ישיבות ההסדר, לישיבות החרדיות ולישיבות הציונות הגבוהות; העלנו חזרה ל-1.175 מיליארד שקלים את תקציב תקנת הישיבות והמדרשות; אנחנו משקיעים ביועצות הלכה ובמדרשות התורניות לבנות; אנחנו משקיעים בסטודנטים שתורמים לקהילה בפרויקטים חברתיים – הם משקיעים בחברה ואנחנו משקיעים בהם; אנחנו שמים דגש על המשפט העברי במערכת המשפט; אנחנו מלווים את עמותת נצח יהודה, שכל כך הרבו עכשיו להכפיש אותה – עמותה שמלווה חיילים חרדים בצבא ובחיים האזרחיים.

עופר כסיף: עמותה של בריונים פשיסטים.

ניר אורבך: הכנסנו את החמ"ד לבסיס התקציב.

ניר אורבך: חבר הכנסת כהן יכול אולי להתעניין – הליכוד חלם לעשות את זה שנים רבות.

ניר אורבך: הם כבר לא יצטרכו לדפוק על הדלתות של הפוליטיקאים.

שלמה קרעי: גנבתם 80 מיליון שקלים מהמוכר שאינו רשמי.

ניר אורבך: אנחנו משקיעים בחברה הישראלית, בציונות הדתית, ויודעים שההשקעה הזו חוזרת אלינו באמצעות חיזוק העם.

ניר אורבך: הציונות הדתית - - -

גלית דיסטל אטבריאן: איזה חיזוק, יש לכם 4% תמיכה.

ניר אורבך: הציונות הדתית – חברת הכנסת דיסטל, בואי תשמעי עכשיו מאיש הציונות הדתית - - -

גלית דיסטל אטבריאן: - - - ראש ממשלה - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל, את גם עם הטלפון וגם צועקת עליו.

איתן גינזבורג: איך זה עובד ביחד?

ניר אורבך: הציונות הדתית שמה תמיד בראש מעייניה את ארץ ישראל.

שלמה קרעי: אף אחד לא מאמין לכם.

ניר אורבך: בלי לוותר על ארץ ישראל, אנחנו משקיעים מעכשיו גם בעם ישראל.

ניר אורבך: כשהחלטתי להיכנס לקואליציה ולהצביע בעד הממשלה - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

ניר אורבך: - - החלטתי לשים את החיבור בעם ישראל כמשימה ראשית - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אתה הדרת את כל המזרחים.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל.

ניר אורבך: איזה חיבור?

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו שקופים לחלוטין.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו שקופים.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו לא קיימים.

ניר אורבך: דיברתי על זה בהתחלה, וככל שאני מסתובב יותר בארץ, אני נחשף לכמה זה באמת קיים בחברה הישראלית, ואם זה קיים בחברה, אנחנו יכולים להצליח גם בכנסת.

איתן גינזבורג: תודה.

ניר אורבך: משפט אחד לסיכום: לכולנו אותה היסטוריה.

ניר אורבך: כולנו באים מאותה מורשת, תרבות ומסורת.

אוריאל בוסו: מה זה, נאום בחירות?

אוריאל בוסו: לא הבנתי.

ניר אורבך: אנחנו באנו לעבוד בשבילכם ונמשיך לעבוד בשבילכם.

ניר אורבך: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ניר אורבך.

שלמה קרעי: הוא התכוון: באנו לעבוד עליכם ונמשיך לעבוד עליכם.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הריני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון מס' 229) (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת העבודה והרווחה.

ירדנה מלר-הורוביץ: המלצה של הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת בנושא: עדכון עלות בדיקה רפואית תקופתית.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/119/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר–היום – הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הכרה בהוצאות עבודה מהבית בתקופת התפשטות נגיף הקורונה החדש), של חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא לנמק את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, רבותיי השרים, אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת אורי אורבך, אני אתייחס להצעת החוק שלי, וכהקדמה אני רוצה להתייחס למופע הצביעות שהיה כאן עכשיו, אבל זה מופע צביעות בלתי נתפס, אגיד גם למה.

יצחק פינדרוס: אם, לצורך העניין, בממשלה היו חברים רק ניר אורבך וחברי, וועדת השרים לענייני חקיקה הייתה מתנגדת לחוק הזה של אלי כהן – הגיוני.

יצחק פינדרוס: סיעת המפד"ל לדורותיה חייתה על כספים קואליציוניים מאז קום המדינה, עשתה מזה קריירה יפה, האמינה בזה, דחפה את זה, הייתה אלופה בזה, לקחה תמיד את הסכומים הכי גדולים – זה בסדר.

יצחק פינדרוס: אבל אם בממשלת שעטנז הזאת יש מישהו שהסיסמה שלו הייתה – קוראים לו לפיד, למי שלא יודע – שהוא הולך לבטל את זה.

יצחק פינדרוס: ומי עולה פה להגן על זה?

יצחק פינדרוס: רון כץ, הוא אפילו לא מתייחס.

יצחק פינדרוס: זה היה קמפיין הבחירות שלכם; זה היה הקמפיין הפוליטי שלכם.

יצחק פינדרוס: אתם זוכרים את לפיד?

יצחק פינדרוס: איפה הכסף?

קריאה: - - -

יצחק פינדרוס: הינה, יושב-ראש הכנסת מכיר את זה.

יצחק פינדרוס: איפה הכסף?

יצחק פינדרוס: מה זה הכספים הקואליציוניים?

יצחק פינדרוס: זה דבר נורא.

רון כץ: - - - כספים.

יצחק פינדרוס: רון, נתנו לכם לנהל תקציב, נתנו לכם לנהל ממשלה ואתם מתנגדים.

יצחק פינדרוס: אז אני אומר לך, כמי שהיה במפלגה, שאנחנו מתנגדים לזה.

יצחק פינדרוס: זו אחת מהשחיתויות הכי גדולות, לא רק של חברי הכנסת, יש לזה גורם – האוצר.

יצחק פינדרוס: איך הוא מחזיק חברי כנסת?

יצחק פינדרוס: אם אתה צודק, וחשוב ישיבות ההסדר, וחשוב תנועות הנוער, למה זה תקציב קואליציוני?

יצחק פינדרוס: מה זה קשור לפוליטיקאים?

יצחק פינדרוס: אם אתה צודק והגרעינים חשובים – וכפי שאמרתי בוועדה, כשדנו על זה: הפיסטוקים לא חשובים – תכניסו את זה לתקציב.

יצחק פינדרוס: מה זו הסחיטה באיומים האלה?

רון כץ: - - -

יצחק פינדרוס: לא, אדוני, אתה יודע, עבדו עליך.

יצחק פינדרוס: רון, אני מחדש לך: עבדו עליך.

יצחק פינדרוס: עשו את זה תקציב קואליציוני לכל דבר ועניין.

יצחק פינדרוס: כמו שניר אמר, השיטה הישנה עבדה.

יצחק פינדרוס: העבירו כסף לכל סגן ראש עיר מהבית היהודי - -

מיקי לוי: - - -

יצחק פינדרוס: האוצר הציע את זה כמכונת סחיטה נגדנו, ואתה יודע את זה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, תהיה כן – אתה יודע את זה, אנחנו מתנגדים לזה.

רון כץ: מי היה יושב-ראש ועדת הכספים - - -

יצחק פינדרוס: סחטו אותו באיומים.

רון כץ: סחטו אותו.

רון כץ: 20 שנה.

רון כץ: 20 שנה סחטו אותו?

יצחק פינדרוס: סחיטה באיומים.

יצחק פינדרוס: סחיטה באיומים.

יצחק פינדרוס: אמרו לו: תקשיב, אתה רוצה את החינוך החרדי בהשוואה?

יצחק פינדרוס: אתה רוצה את החינוך החרדי - -

קריאה: - - -

יצחק פינדרוס: לא, אבל הוא לפחות לא הלך כלפי בחירות שהוא מתנגד.

יצחק פינדרוס: אתם הלכתם על זה.

רון כץ: לא, אתה לא יכול ללכת ככה וככה.

יצחק פינדרוס: מה זה ככה וככה?

יצחק פינדרוס: לא הבנתי.

יצחק פינדרוס: אתה יודע, הדבר הצבוע הוא כשקם איש שזו האג'נדה שלו ועושה הפוך.

קריאה: יהדות התורה.

יצחק פינדרוס: לא הייתה פעם אחת שאתה יכול להגיד על סיעת יהדות התורה שהיא הלכה על אג'נדה, כשהיא נכנסה לקואליציה.

יצחק פינדרוס: היא השאירה את האג'נדה בחוץ.

יצחק פינדרוס: אבל עכשיו אני רוצה לגופו של עניין בשביל לא להפסיד את החוק - - -

רון כץ: אתם המצאתם את התהליך הזה ושיפצתם אותו ושפצרתם אותו.

יצחק פינדרוס: תקשיב, זה גם חלק, אדוני השר ממשרד האוצר - - -

איתן גינזבורג: הכספים הם כספים תוספתיים, לא קואליציוניים.

איתן גינזבורג: על פי החוק – תוספתיים.

יצחק פינדרוס: זה כספי מאפיה של סחיטה באיומים והעברה למכובדים, ומי שרוצה, אני עומד מאחורי כל מילה שאני אומר ואני מוכן גם להגיד זאת - - -

רון כץ: - - -

יצחק פינדרוס: זו מאפיה.

רון כץ: איפה גפני?

רון כץ: לא פה.

יצחק פינדרוס: גפני חושב יותר גרוע מזה.

רון כץ: אז למה הוא עשה את זה?

יצחק פינדרוס: הוא התנגד.

רון כץ: הוא ניהל את זה.

יצחק פינדרוס: אני אספר לך, כשגפני בא ואמר שבתי הספר המוכרים שאינם רשמיים, שצריכים לקבל 75%, חסר 150 מיליון שקל, לא כשהוא בא ואמר – כל המוכרים שאינם רשמיים, כולם, חסר 75%.

יצחק פינדרוס: אמרו לו האוצר: זה בסדר, אבל זה צווים קואליציוניים נקרא לזה.

יצחק פינדרוס: אמרנו להם: נו, עד ליל התקציב, וככה העבירו את זה אבל זה לא היה אג'נדה פוליטית שלו.

יצחק פינדרוס: פה באו ונתנו רשימה: יד בן צבי – אתה רוצה שאני אספר לך מה קורה בעיריית ירושלים, כשהייתי ממלא מקום, כשהכספים האלה היו מגיעים לעיריית ירושלים?

יצחק פינדרוס: אתה מעדיף שאני לא אספר לך.

יצחק פינדרוס: תאמין לי, כי אתה מעדיף לא להיות נחקר על זה אחרי זה.

יצחק פינדרוס: תאמין לי.

יצחק פינדרוס: ואני אומר את זה פה – אתה רוצה לדעת מה עושים עם כל זה – תבדוק למה לכולם פתאום יש יד בן צבי בצינור?

יצחק פינדרוס: מה קרה?

יצחק פינדרוס: מה קרה?

יצחק פינדרוס: מה זה הצינור הזה?

יצחק פינדרוס: עזוב כשמישהו בא ואומר: אני רוצה תנועות נוער באופן כללי – יאללה, סבבה, נשמע הגיוני.

יצחק פינדרוס: איך פתאום נהיו כל מיני תקנות כאלה וכאלה.

יצחק פינדרוס: אל תמשכו אותי בלשון, תאמין לי, זה יסבך פה הרבה אנשים.

יעקב מרגי: כמו ההסתדרות הציונית עכשיו.

יצחק פינדרוס: נכון, כי זה פטור ממכרז, אז אפשר לעשות ככה.

יצחק פינדרוס: והוא מזכיר לי: מי עמד ואמר שקק"ל זה שחיתות?

יצחק פינדרוס: מי שהיום, איך קוראים לזה, ראש ממשלה חליפי?

יצחק פינדרוס: מי אמר את זה?

יצחק פינדרוס: מי צעק את האג'נדה שלו?

יצחק פינדרוס: איפה הוא היום?

יצחק פינדרוס: הכל התהפך?

יצחק פינדרוס: תאר לעצמך שאני הייתי הולך, נכנס לקואליציה ובתמורת זה סוגר את הישיבות, כי עכשיו אני בקואליציה, זה שווה לי.

יצחק פינדרוס: יש לך אג'נדה?

יצחק פינדרוס: תעמוד מאחוריה.

יצחק פינדרוס: תעמוד מאחורי האג'נדה שלך.

יצחק פינדרוס: התנגדת לצווים קואליציוניים?

יצחק פינדרוס: תעמוד מאחור זה.

רון כץ: פעם ראשונה יש מילה - - -

יצחק פינדרוס: בגדול אני אומר לך עוד משהו, בסופו של דבר – התנגדת לראש ממשלה חלופי?

יצחק פינדרוס: מצצת את הדם של גנץ, יא חתיכת צבוע, לו אתה לא עושה אותו דבר.

יצחק פינדרוס: שנתיים מצצת לו את הדם, נאמת פה בפאתוס על הרכבים, שלא תבלבל לי את המוח.

רון כץ: זה ממש לא אותו דבר.

רון כץ: ממש לא אותו דבר.

יצחק פינדרוס: זו הצביעות במיטבה.

יצחק פינדרוס: ועכשיו אני רוצה ללכת לחוק הזה, אדוני, השר במשרד האוצר, חמד עמאר.

יצחק פינדרוס: החוק הזה הוא חוק שהיה חלק בלתי נפרד ממסע הבחירות של ישראל ביתנו, ואתה יודע את זה.

יצחק פינדרוס: הדבר הזה קרה – ומה ביקשנו?

יצחק פינדרוס: תכניסו לוועדת הכספים, שיהיו בשליטתכם, עם תנאים שלכם.

יצחק פינדרוס: אני, בהצעה שלי – לא בגלל בקשה של מישהו.

יצחק פינדרוס: תקבעו אתם את התנאים, יש לכם בוועדת הכספים רוב מיוחס, שלא מגיע לכם על פי חוק, והוא קיים.

יצחק פינדרוס: מה מבקשים?

יצחק פינדרוס: הייתה קורונה במדינת ישראל; הייתה קורונה בעולם – לקחת את זה כהזדמנות, שאנשים לא יצטרכו לנסוע, שאנשים לא יצטרכו לעמוד בדרכים ויהיו לכם פקקים.

יצחק פינדרוס: אנשים יוכלו לעבוד מהבית.

יצחק פינדרוס: יש דברים שגילו, שאפשר לעבוד מהבית.

יצחק פינדרוס: אומר בן אדם שאומר מהבית: תכירו לי בהוצאות, אומרים לו: אי אפשר.

יצחק פינדרוס: באה ישראל ביתנו, אתם – אמרתם.

יצחק פינדרוס: תעמדו מאחורי האידיאולוגיה שלכם.

יצחק פינדרוס: אדון לפיד, אמרת שאתה נגד כספים קואליציוניים?

יצחק פינדרוס: תעמוד.

יצחק פינדרוס: אדון לפיד, אמרת שאתה נגד ראש ממשלה חלופי?

יצחק פינדרוס: תתבייש לך, אל תיקח את זה.

יצחק פינדרוס: ישראל ביתנו, אמרתם אתם:

יצחק פינדרוס: בעד עבודה מהבית והכרה לצורכי מס על עבודה מהבית?

יצחק פינדרוס: תעמדו מאחורי זה.

יצחק פינדרוס: תעמדו במינימום מאחורי מה שאם מאמינים.

יצחק פינדרוס: תארו לעצמכם שהדבר הראשון שמפלגה חרדית עולה לשלטון היא הגשת חוק בעד תחבורה ציבורית בשבת – תאר לך.

יצחק פינדרוס: למה זה לא קורה?

יצחק פינדרוס: כי אנחנו, לפחות יש לנו איזושהי נאמנות למה שאנחנו מאמינים בו.

יצחק פינדרוס: עומד פה במופע צביעות, פעם אחר פעם.

יצחק פינדרוס: תאמינו במה שאתם מאמינים, זה הדבר הכי הגיוני.

יצחק פינדרוס: זה לא דבר שיכול לחכות כי זה ניצול הזדמנות.

יצחק פינדרוס: עכשיו יש הזדמנות.

יצחק פינדרוס: הקורונה לימדה שיש דברים שאפשר לעשות מהבית, וזה יכול להוריד תחבורה ציבורית, זה יכול להוריד פקקים בכבישים, זה יכול להוריד דברים – תעודדו את הדבר הזה; זה אמור להיות אינטרס שלכם, אתם אמורים להיות חלק מזה.

יצחק פינדרוס: לצערי הרב, הודעתם לנו שאתם מתנגדים, בגלל אותו מופע צביעות.

יצחק פינדרוס: אין שום דבר שהחברים פה, בקואליציה, שאמרו עליו קודם – אמרו שיעזרו לעצמאים, מצאו שתי נקודות זיכוי לאלה שעובדים עם ילדים מגיל שש עד גיל 12 – עבדו על כולנו.

יצחק פינדרוס: גביתם 18 מיליארד שקל מס עודף בינואר – תורידו את המע"מ ב-2%; תורידו את מס הכנסה כללי ב-2%; תעשו פעולה אמיתית.

יצחק פינדרוס: במקום זה, אתם מפברקים לנו כאילו תכנית כלכלית.

יצחק פינדרוס: בושה למילה תכנית כלכלית לקרוא לזה תכנית כלכלית.

יצחק פינדרוס: תעשו משהו אמתי, ואתם יכולים.

יצחק פינדרוס: קחו את ה-18 מיליארד שקל, קחו 10 מזה, תורידו ב-2%; תורידו 2% במע"מ; תורידו 2% במס הכנסה ועוד לא הגעתם ל-10 מיליארד שקל שגביתם עודף.

יצחק פינדרוס: עוד להגעתם ל-10 מיליארד שקל שגביתם עודף.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים שגביתם עודף, זה כבר קרה, זו אפילו לא תחזית.

יצחק פינדרוס: אין לכם את האומץ לעשות את מה שאתם מאמינים, לא אנחנו, כאופוזיציה, מה שאתם, כקואליציה.

יצחק פינדרוס: אמרתם שתעזרו חוץ מלהעלות מחירים, לגרום ליוקר המחיה ולקרוא לפיקציה כזאת של שתי נקודות זיכוי למי שיש לו ילדים – בסוף יתברר שזה רק חרדים, תאמינו לי – שיש לו ילדים מגיל שש עד גיל 12, שני ילדים, רק להם ניתן שתי נקודות זיכוי?

יצחק פינדרוס: מה, זה עבודה בעיניים?

יצחק פינדרוס: זה יעזור ליוקר המחיה?

יצחק פינדרוס: זה יעזור להעלאות הדלק?

יצחק פינדרוס: זה יעזור להעלאות החשמל?

יצחק פינדרוס: זה יעזור לטירוף שקורה בנמלים?

יצחק פינדרוס: זה יעזור?

יצחק פינדרוס: תביאו תוכנית כלכלית אמתית.

יצחק פינדרוס: אני שמח שלא למדתי ליבה – מה שהשר שלך מנסה לשכנע אותי ללמוד ליבה כי יכול להיות שאם הייתי לומד ליבה, הייתי גם עם ראש כל כך עקום.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יצחק פינדרוס: [הצעת חוק פ/1777/24; נספחות.

יצחק פינדרוס: ]

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת פינדרוס.

איתן גינזבורג: השר עמאר, יש הצעה מוצמדת להצעה הזאת, של חבר הכנסת עופר כסיף.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת עופר כסיף לנמק את הצעת החוק במסגרת זמן של שלוש דקות, ואז, השר, תשיב על שתי ההצעות ביחד.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גברתי השרה, לעבודה מרחוק יש יתרונות רבים.

עופר כסיף: קודם כול, יש תועלת לעובדים שחוסכים זמן מיותר בכבישי הארץ הפקוקים, ובנוסף, לפי מחקרים, היא מעלה את שביעות רצונם ממקום עבודתם, ומשפרת את האיזון בחייהם בין עבודה, משפחה ופנאי.

עופר כסיף: פחות עובדים שנאלצים לנסוע נסיעות מיותרות משמע פחות פקקים או צפיפות בתחבורה ציבורית, והפחתה משמעותית בזיהום האוויר הנגרם מרכב פרטי.

עופר כסיף: עבודה מרחוק גם מגבירה את השוויון בין האזרחים הקרובים למרכזי התעסוקה לבין הרחוקים, אם בגלל מוגבלות מסוימת או בשל מגוריהם בפריפריה.

עופר כסיף: לעבודה מרחוק גם יתרונות כלכליים גם למעסיקים ולשוק הפרטי.

עופר כסיף: מחקרים מראים על עלייה בפרודוקטיביות של עובדים מרחוק, וגם המדינה תרוויח.

עופר כסיף: אתן דוגמה מתוך מחקר של האגודה הישראלית לאקולוגיה ולמדעי הסביבה משנת 2020, בשיתוף, בין השאר, עם משרדי הסביבה והתחבורה, בשם: יישום מדיניות עבודה מרחוק בישראל להכנסות אפשריות מעידוד עבודה מרחוק.

עופר כסיף: כך כתוב במחקר, בין השאר: משרד האוצר ומשרד התחבורה העריכו בעבר – ב-2012 הכוונה – את הפסד התוצר נגרם הפסד שעות אדם בשל הגודש בכבישים ב-2% לפחות מהתוצר במדינת ישראל.

עופר כסיף: הערכות עדכניות יותר, מ-2017, המשקללות את הפגיעה בתוצר, תוך התייחסות לפגיעה ברווחה ובשעות הפנאי, עומדות על כ-4% מהתוצר.

עופר כסיף: אם חצי מיליון עובדים – שזה כשמינית ממניין העובדים במשק בשנת 2019 – יעבדו יום בשבוע מהבית, התועלת התחבורתית השנתית צפויה להימדד ב-1.2 מיליארד שקל.

עופר כסיף: למרות היתרונות הרבים לעבודה מרחוק וההכנסות הרבות הצפויות למדינה מעידודה, המצב כרגע הוא שאפילו בעת התפרצות מגפת הקורונה, כשנאלצים עובדים רבים לעבוד מרחוק, כל נטל ההוצאות הנוספות – כגון חשמל ואינטרנט – נופל עליהם.

עופר כסיף: היות שזה אינטרס של כולנו לעודד את העבודה מרחוק, אני מעלה היום את הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הכרה בהוצאות עבודה מהבית בתקופת התפשטות נגיף הקורונה החדש) (הוראת שעה).

איתן גינזבורג: נא לסיים.

עופר כסיף: התיקון יעודד מעסיקים לשלם לעובדיהם תוספת על ההוצאות הנוספות בעקבות עבודתם מרחוק, בכך שיפטור את התשלום הנוסף ממס.

איתן גינזבורג: תודה.

עופר כסיף: חברי הכנסת, אנחנו צריכים לעודד את העבודה מרחוק, שתיטיב עם כולנו, ואני מצפה שתצביעו בעד.

עופר כסיף: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עופר כסיף.

איתן גינזבורג: על שתי הצעות החוק תשיב שרת הכלכלה, גב' אורנה ברביבאי.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עשר דקות לרשותך.

אורנה ברביבאי: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה להתנגד להצעת החוק העוסקת בתיקון פקודת מס הכנסה והכרה בהוצאות עבודה מהבית בתקופת התפשטות נגיף הקורונה החדש, שאותה הגיש חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

אורנה ברביבאי: פקודת מס הכנסה - - -

איתן גינזבורג: וגם חבר הכנסת כסיף, שניהם.

אורנה ברביבאי: סליחה, וחבר הכנסת כסיף, כמובן.

אורנה ברביבאי: חיבור שתי ההצעות.

אורנה ברביבאי: פקודת מס הכנסה מכירה בהוצאות שהוצאו לצורך הפקת הכנסה בלבד.

אורנה ברביבאי: הפקודה מדגישה כי הוצאות הבית אינן מותרות בניכוי.

אורנה ברביבאי: עיקרון זה נקבע, בין היתר, בשל העובדה שלא ניתן להבחין בין הוצאות משק הבית השוטפות, ששימשו לצורכי עבודה, לבין הוצאות אחרות.

אורנה ברביבאי: קושי זה גובר במיוחד בשל העובדה כי במהלך התקופה המדוברת שהו מרבית בני המשפחה בבית.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק הנוכחית מנוגדת לעיקרון הבסיסי הנ"ל, והיא בעלת משמעויות רחבות נוספות.

אורנה ברביבאי: ההצעה מטילה נטל ביורוקרטי משמעותי על המעסיק והעובד, בייחוד כאשר קיימת אלטרנטיבה לפיצוי העובד, באמצעות העלאת שכר המוכרת בניכוי.

אורנה ברביבאי: בתקופת הקורונה עסקים רבים קיבלו סיוע על מנת להתמודד עם ההגבלות השונות, לרבות מענק הוצאות קבועות, מענק סוציאלי, הנחות בארנונה, חל"ת, מענק עידוד ושימור עובדים, ומענקים ייעודיים נוספים.

אורנה ברביבאי: סיוע זה גובש במטרה לתת מענה פשוט ויעיל על בסיס מערכת הדיווחים הקיימת.

אורנה ברביבאי: ההצעה הנוכחית עלולה לייצר עיוות במנגנוני הפיצוי הקיימים.

אורנה ברביבאי: לפי אומדן רשות המיסים, מדובר באובדן הכנסות המוערך בכ-400 מיליון שקל.

אורנה ברביבאי: עד כאן תגובת השר חמד עמאר, שאותה הקראתי.

אורנה ברביבאי: אני רוצה להגיד שני דברים בהקשר הזה.

אורנה ברביבאי: 1.

אורנה ברביבאי: אני כשרת הכלכלה והתעשייה, שעוסקת בהיבטים של זרוע העבודה וכל מה שנוגע לעבודה מרחוק, חושבת שנכון לקדם חקיקה בנושא העבודה מרחוק.

אורנה ברביבאי: אנחנו במציאות עבודה אחרת; ביחסי עובד-מעסיק אחרים, ואין ספק שצריך לדון לעומק בכלל המשמעויות שנוגעות לעבודה מרחוק.

אורנה ברביבאי: אני עוסקת בזה, כדי לתת פתרונות שמותאמים לשוק העבודה.

אורנה ברביבאי: אם לא נתאים את עצמנו לשוק העבודה נמצא את עצמנו - -

יצחק פינדרוס: תעבירו את זה בטרומית - - -

אורנה ברביבאי: - - בשינוי משמעותי.

אורנה ברביבאי: לא.

אורנה ברביבאי: בסוף אני אומרת שסיימתי להקריא את התגובה, ואני אומרת מה אני חושבת על עניין עבודה מרחוק, ולמה נכון שאנחנו כמשק נסתכל על העניין הזה – גם בהקשרים תחבורתיים, גם בהקשרים של מיצוי הפוטנציאל, גם בהקשרים של גמישות בתנאי העבודה.

אורנה ברביבאי: בעיניי זה נכון ומחייב.

אורנה ברביבאי: הייתה פה התייחסות, שנגעה לסיוע שניתן בעבר לעסקים.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שאנחנו עדיין לא נתנו תשובה מספקת לעסקים, שנפגעו בגל האומיקרון.

אורנה ברביבאי: ואני יכולה להגיד באחריות, שיש הבנה שבימים הקרובים אנחנו נוכל לראות – על בסיס דיווחים שהתקבלו בדיווח העסקים – את היקף הפגיעה.

אורנה ברביבאי: ואני חושבת שברור לכולנו שצריך לייצר את המענה המותאם.

אורנה ברביבאי: לא התייחסתי בדברים שהקראתי כאן לאותה פעילות של העסקים שנפגעו בגל האומיקרון, כמובן, אלא בגלים הקודמים.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרת הכלכלה.

איתן גינזבורג: תרצה להשיב, חבר הכנסת פינדרוס, או שנעבור להצבעה?

יצחק פינדרוס: הצבעה.

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: נא לשבת במקומות – מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 13, נגד – 12, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני מבקש מכם, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק של חבר הכנסת פינדרוס התקבלה, ותעבור להמשך דיון בוועדת הכספים של הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק של עופר כסיף באותו עניין.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא להצביע, ההצבעה החלה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 15, נגד – 17, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעתו של חבר הכנסת עופר כסיף לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1019/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק העונשין (תיקון – עונש מזערי בגין יידוי או ירי של אבן או חפץ אחר לעבר כלי תחבורה), של חבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת כץ לנמק את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת – אפשר עזרה?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא, שמרו על השקט, בבקשה.

איתן גינזבורג: תכבדו את חבר הכנסת כץ – להציג את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פינדרוס, אנא, שקט, בבקשה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, מבקשים את הגנתי, אז אני מנסה להגן.

אופיר כץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: אני אוסיף לך את השניות האלה.

אופיר כץ: תודה.

אופיר כץ: אבן רוצחת.

אופיר כץ: ב-2015 נרצח אלכסנדר לבלוביץ', זיכרונו לברכה, בערב ראש השנה, כשחזר מארוחת החג.

אופיר כץ: שלושה מחבלים השליכו אבנים על רכבו; אלכסנדר איבד שליטה על הרכב, לקה בדום לב ומת.

אופיר כץ: הם הואשמו בהריגה, ולא ברצח.

אופיר כץ: במאי האחרון, מדינת ישראל חוותה זעזוע במבצע שומר החומות.

אופיר כץ: במהלכו ראינו לינצ'ים אכזריים שבוצעו ביהודים, אלימות קשה וגם רצח של תושבים תמימים.

אופיר כץ: ראינו איך זריקת אבן גורמת לאיבוד שליטה על הרכב – אירוע שבקלות היה יכול להיגמר ברצח.

אופיר כץ: אבל לא מדובר פה על אירוע נקודתי, לא מדובר פה על משהו נדיר – מדובר פה על תופעה שמתרחשת כל יום.

אופיר כץ: על פי דיווחים, רק בינואר האחרון היו מעל 150 פיגועי זריקת אבנים, צמיגים בוערים, בקבוקי תבערה – כל אלה מושלכים יום-יום על אזרחי ישראל, בעיקר באזור יהודה ושומרון וירושלים.

אופיר כץ: לצערי, מהדורות החדשות לא מדברות על האירועים האלה, שמעמידים יהודים בסכנת חיים ממשית, אבל אם יש אירוע הפוך – חגיגה באמצעי התקשורת.

אופיר כץ: תבינו לאיזה מצב זה הגיע: תושבים ביהודה ושומרון מנהלים רשת של קבוצת ווטסאפ בשביל לשאול כל פעם שהם יוצאים מהבית איפה יש זריקת אבנים ואם אפשר לנסוע דרך הכביש הזה או הכביש הזה.

אופיר כץ: זאת מציאות בלתי הגיונית.

יעקב מרגי: נא לשמור על השקט במליאה, בבקשה.

אופיר כץ: היום פרסם אלישע בן קימון בידיעות אחרונות שב-2021 היו 5,500 מקרי זריקות אבנים.

אופיר כץ: 5,500 זריקות אבנים על יהודים בשנה אחת.

אופיר כץ: פורסמו גם עדויות.

אופיר כץ: הטראומה ממשיכה ללוות אותם.

אופיר כץ: בשנה האחרונה זינקו הפניות של נפגעים מאבנים למרכזי חוסן.

אופיר כץ: אתי כהן, אם לשישה מקריית ארבע, אמרה: אני עדיין בחרדה מאוד גדולה וסובלת מירידה בתפקוד היום-יומי.

אופיר כץ: יש ימים שבהם אני לא יכולה לנהוג; יש לילות שאני לא נרדמת בהם.

אופיר כץ: אנשים לא מבינים שיש לזה השלכות מעבר לצלקת בראש.

אופיר כץ: בלתי נתפס מה שהם צריכים לעבור.

אופיר כץ: אני ביקשתי ממרכז המחקר והמידע של הכנסת נתונים על היקף התופעה ועל מיצוי הדין.

אופיר כץ: תקשיבו טוב: במשטרה נפתחו מעל 7,000 תיקים בשש שנים; 95% מהתיקים הללו נסגרו; מתוכם רק 69 מהתיקים הסתיימו במאסרים – פחות מאחוז; מתוך 69 התיקים הבודדים הללו, 93% ממי שנכנסים לכלא נכנסים לפרק זמן של עד שנה בלבד.

אופיר כץ: פשוט כלום ושום דבר.

אופיר כץ: יושבים במדינת ישראל על ניסיון רצח – לא פחות מזה – פחות משנה בכלא.

אופיר כץ: נתוני משרד הביטחון מהשנים האחרונות: כמות המקרים נשארת כל שנה בין 1000 ל-1,500 מקרים, אך עם הזמן, משום מה, כתבי האישום יורדים.

אופיר כץ: ב-2015 היו 909 כתבי אישום.

אופיר כץ: שימו לב: ב-2018 רק 218 על אותו מספר מקרים – ירידה של 400%.

אופיר כץ: 83 ממי שנכנסו לכלא – גם פה – ישבו פחות משנה.

אופיר כץ: אני חוזר: על ניסיון רצח יושבים פה, במדינת ישראל, בסך הכול כמה חודשים.

אופיר כץ: אז תגידו לי אתם: למה שמחבלים זורקי אבנים ובקבוקי תבערה יפסיקו לנסות לרצוח יהודים?

אופיר כץ: הרי הפרקליטות ובתי המשפט מסדרים להם כמה שבועות או כמה חודשים של קייטנה בכלא עם תשלום מהרשות הפלסטינית, והם חוזרים לכפר כמו גיבורים.

אופיר כץ: בשנת 2015 – כדאי שאנשי ימינה יקשיבו לזה – קידמו גלעד ארדן ואילת שקד את תיקון מס' 120 לסעיף 332א בחוק העונשין, תיקון שהיה תקף כהוראת שעה למשך שלוש שנים וקבע עונש מינימום לאדם שהורשע ביידוי או ירי של אבן או חפץ אחר אל כלי תחבורה בגובה של חמישית מהעונש המרבי – עשר או 20 שנים.

אופיר כץ: התיקון עבר כחלק מתגובת הממשלה לאירוע העצוב והמקומם של רצח אלכסנדר לבלוביץ' וטרור האבנים והסכינים שהיה כנגד יהודים באותה תקופה.

אופיר כץ: הוא נועד לייצר הרתעה ולמגר מעשי טרור מסוכנים שכאלה.

אופיר כץ: הוראת השעה הזאת פגה.

אופיר כץ: הצעת החוק שמונחת לפניכם קובעת להפוך את הוראת השעה הזאת להוראת קבע.

אופיר כץ: אני רוצה לפנות לאילת: את נלחמת על החוק הזה בשיניים, הבנת את החשיבות שלו, הבנת כמה מסוכן מה שקורה פה.

אופיר כץ: מה ההבדל?

אופיר כץ: היום יש הרבה יותר אירועים.

אופיר כץ: למה עכשיו אתם לא מרימים את הכפפה ומטפלים בזה?

אופיר כץ: חיי היהודים כבר לא חשובים לך?

אופיר כץ: רוצים קרדיט – תביאו הצעה ממשלתית; העיקר שתעבירו את זה ושנשמור על האזרחים שלנו.

אופיר כץ: למה עכשיו את מפקירה את בני עמך, אילת שקד?

אופיר כץ: למה אתם מתייחסים לאזרחים הללו, שחווים טרור יום-יום, כשקופים?

אופיר כץ: איך אתם יכולים להתעלם מזה?

אופיר כץ: איך.

אופיר כץ: אתם רואים שיש כאן בעיה חמורה עם בתי המשפט.

אופיר כץ: למען השם, רק אחוז אחד נכנס לכלא.

יעקב מרגי: איתן, תעזור לי עם החברות שלך שם.

אופיר כץ: אני חוזר: למען השם, רק אחוז אחד בלבד נכנס לכלא, וכמעט כולם יושבים רק פחות משנה על ניסיון רצח.

אופיר כץ: איך הם יורתעו?

אופיר כץ: תגידו לי אתם, איך?

אופיר כץ: מי האמין שיגיע היום שבו נפתלי בנט, ניר אורבך, אלקין, האוזר – כל אלה יצביעו נגד חוק כזה.

אופיר כץ: אתם מאתגרים את המושג "נצח ישראל" ברמה היום-יומית.

אופיר כץ: זאת החובה שלנו לשמור על ביטחונם של אזרחי ישראל.

אופיר כץ: אם החוק הזה לא יעבור, כל מי שמצביע נגד נותן פרס ולגיטימציה לזורקי האבנים.

אופיר כץ: הם לא זורקים את האבן כמחאה – הם זורקים את האבן כדי לרצוח יהודים.

אופיר כץ: כל מי שיצביע פה נגד, זה כאילו הוא עצמו זרק אבן על יהודים.

עופר כסיף: וואו, וואו, וואו, וואו.

אופיר כץ: ברור שאתה מתנגד – תומך הטרור הגדול מכולם.

יעקב מרגי: תודה רבה.

אופיר כץ: תומך הטרור הגדול מכולם.

יעקב מרגי: השרה, את משיבה?

יעקב מרגי: בבקשה, השרה אורנה ברביבאי תשיב בשמו של שר המשפטים גדעון סער.

אמילי חיה מואטי: - - -

אורנה ברביבאי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - - -

יעקב מרגי: נאמר כאן "טרוריסט"?

אמילי חיה מואטי: יושב-ראש הכנסת קבע שאסור להגיד "טרוריסט" ו"תומך טרור".

אמילי חיה מואטי: אנא, כבדו את הנהלים.

אופיר כץ: הוא תומך טרור.

אופיר כץ: אני אגיד את זה עוד פעם: הוא תומך טרור.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אופיר כץ.

עופר כסיף: אל תצעק.

אופיר כץ: תומך טרור, זה מה שאתה - - -

יעקב מרגי: עופר כסיף, אופיר כץ.

אופיר כץ: - - - תומכי טרור.

אופיר כץ: אני אגיד את זה עוד פעם.

יעקב מרגי: זה מה שרצית?

יעקב מרגי: לא שמעתי.

יעקב מרגי: תודה.

אופיר כץ: - - -

יעקב מרגי: זה עדיין לא מחייב.

יעקב מרגי: זה לא תקנות.

חיים כץ: היא לא יודעת מה היא אמרה.

יעקב מרגי: לא משנה.

חיים כץ: ממתי ליושב-ראש סמכות לקבוע?

יעקב מרגי: לכן לא השתמשתי בזה.

חיים כץ: "הוא קבע" – מיהו בכלל?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: השרה אורנה ברביבאי, בבקשה.

אורנה ברביבאי: תודה.

אורנה ברביבאי: אני אשיב בשמו של שר המשפטים.

אורנה ברביבאי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק העונשין (תיקון – עונש מזערי בגין יידוי או ירי של אבן או חפץ אחר לעבר כלי תחבורה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אופיר כץ, ידידי – שלום לך.

אורנה ברביבאי: ההצעה מבקשת לתקן את עבירת היידוי או ירי של אבן או חפץ אחר לעבר כלי תחבורה הקבוע בסעיף 332א לחוק העונשין, ולקבוע במסגרתה עונש מזערי של חמישית העונש המרבי שנקבע לעבירה, קרי שנתיים או ארבע שנות מאסר.

אורנה ברביבאי: עוד מוצע כי לבית המשפט הסמכות, מטעמים מיוחדים שיירשמו, לחרוג לקולא מהעונש המזערי.

אורנה ברביבאי: בנוסף, מוצע כי עונש המאסר לא יהיה, בהיעדר טעמים מיוחדים, כולו על תנאי.

אורנה ברביבאי: למעשה, עניינה של ההצעה הוא בחקיקה מחדש של הוראת שעה שנחקקה בשנת 2015 לתקופה של שלוש שנים, וכעת מוצע לחוקק אותה מחדש כהוראת קבע.

אורנה ברביבאי: הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

אורנה ברביבאי: ראשית, יש להימנע ככלל מהשימוש בעונשים מזעריים, משום שהם לא מועילים בהגברת ההרתעה מביצוע העבירות וחותרים תחת עקרון האינדיבידואליות בענישה.

אורנה ברביבאי: בדוח הוועדה הציבורית לבחינת מדיניות הענישה והטיפול בעבריינים, בראשות השופטת בדימוס דורנר, הומלץ להימנע ככלל מקביעת עונשים מזעריים, מאחר שנמצא כי החמרת ענישה, לרבות באמצעות עונשים מזעריים, נמצאה בלתי יעילה לקידום ההרתעה האישית או הכללית.

אורנה ברביבאי: המלצה זו של דוח דורנר מתבססת על מחקרים רבים שמצאו כי החמרת הענישה לא מקדמת את אלמנט ההרתעה או המאבק בפשיעה.

אורנה ברביבאי: מכיוון שמטרת הצעת החוק, לפי דברי ההסבר, היא להגביר את ההרתעה בביצוע העבירה, הרי שהתיקון המוצע לא ישיג את מטרתו.

אורנה ברביבאי: כמו כן, קביעת עונשים מזעריים אינה מתיישבת עם עקרון האינדיבידואליות בענישה, המעוגן בסימן א1 לפרק ו לחוק העונשין.

אורנה ברביבאי: בהתאם להוראת החוק, מלאכת גזירת העונש נעשית תוך איזון בין חומרת המעשה לבין שיקולים נוספים, כגון נסיבותיו האישיות של הנאשם ואפשרויות השיקום העומדות בפניו; זאת כדי להגיע לעונש ההולם אינדיבידואלית את אותו נאשם.

אורנה ברביבאי: שנית, בדברי ההסבר לאותו תיקון שההצעה מבקשת להחיות, שבמסגרתו נקבע עונש מזערי בהוראת שעה, הודגש כי השימוש בעונשים מזעריים הוא חריג ויוצא דופן, בייחוד מאז שנקבע בחוק העונשין המודל להבניית שיקול הדעת השיפוטי והענישה.

אורנה ברביבאי: מסיבה זו, נקבעה ההוראה כהוראת שעה בלבד באשר לחריגות התופעה של יידוי אבנים, ייחודה וממדיה.

אורנה ברביבאי: לפיכך, אין מקום לחוקק את אותה הוראה מחדש, על אחת כמה וכמה כהוראת קבע, מבלי שנמצאה לכך הצדקה בהתבסס על נתונים בדבר השפעות של הוראת השעה והמידה שבה היא השיגה את תכליתה.

אורנה ברביבאי: למעשה, בימים אלה משרד המשפטים פועל לייזום של מחקר שיבחן את ההשפעה של עונשים מזעריים בעבירות פליליות, כדוגמת הוראת השעה שבענייננו, וזאת כדי לאפשר קבלת החלטה מושכלת בכל הנוגע לשימוש בעונשים מזעריים.

אורנה ברביבאי: נוכח כל האמור, הממשלה החליטה לדחות את הדיון בהצעה בשלושה חודשים, ואם ההצעה איננה נדחית – אזי להתנגד.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לשרה אורנה ברביבאי.

יעקב מרגי: אתה מעוניין?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אופיר כץ: גברתי השרה, אדוני היושב-ראש, אני לא מבין את העמדה של משרד המשפטים, שאומרת - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

אופיר כץ: אתה יכול להשתיק את תומך הטרור שם?

סמי אבו שחאדה: - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת אבו שחאדה, למה?

יעקב מרגי: למה?

סמי אבו שחאדה: אנחנו הולכים להפיל - - -

יעקב מרגי: בבקשה, אתה מפריע לו.

אופיר כץ: תומך טרור, לא להפריע.

אופיר כץ: לך תזרוק אבנים על יהודים, לך.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, נא לא להפריע.

אופיר כץ: גברתי השרה, אדוני היושב-ראש – גברתי השרה, אני אגיד לך למה אני לא מבין את העמדה של משרד המשפטים, שאומרת שעל פי דוח דורנר אין שום הרתעה בעונשי מינימום, כשלפני כמה חודשים שר המשפטים בעצמו קידם חוק על עבירות נשק בלתי חוקי עם עונשי מינימום, שאני הייתי בעדו, כן?

אופיר כץ: אבל לבוא ולהגיד שזה לא מייצר הרתעה ושזה לא יעיל, כשלפני חודשיים הוא הביא חוק כזה בעצמו – אני לא מבין את ההסבר הזה.

אופיר כץ: אני אנצל את שתי הדקות שנותרו לי.

אופיר כץ: אני רוצה להקריא פה את דבריה של אילת שקד – היא זו שהעבירה את החוק ב-2015, אחרי שהיא העבירה את הוראת השעה.

אופיר כץ: היא אמרה כך: היום נעשה צדק.

אופיר כץ: במשך שנים מחבלים התחמקו מענישה ומאחריות.

אופיר כץ: הסובלנות כלפי מחבלים מפסיקה היום.

אופיר כץ: מיידה אבנים הוא מחבל, ורק עונש הולם יוכל לשמש גורם מרתיע, מעניש וצודק.

אופיר כץ: אז אנחנו מבינים, אילת שקד, שהסבלנות כלפי מחבלים מתחילה היום, ואני רוצה לשאול: למה לפני חמש שנים היה חשוב לה להחמיר ענישה והיום לא? מה ההבדל?

אופיר כץ: אולי היום מדובר באבנים אחרות?

אופיר כץ: אולי אלה אבנים מפלסטלינה?

אופיר כץ: אולי היום זה בכלל אבנים מנייר?

אופיר כץ: או שזה אולי בכלל אבנים מגומי?

אופיר כץ: או שבכלל היום זה לא אבנים מה שהם זורקים עלינו?

אופיר כץ: אולי הם זורקים על יושבי יהודה ושומרון פרחים ולא אבנים?

אופיר כץ: מה גרם לאילת שקד לחוקק אז חוק כזה צודק ולהילחם עליו, והיום לחברי מפלגתה להתנגד?

אופיר כץ: גברתי יושבת-ראש הקואליציה, אולי את תעזרי לי בתשובה הזאת: למה אילת שקד דחפה, קידמה וחוקקה חוק כזה, והיום היא מתנגדת?

אופיר כץ: מה גרם לחלק מחברי ימינה שנמצאים פה היום, תקווה חדשה, שהיו אז חברי כנסת, להצביע בעד, והיום להתנגד?

אופיר כץ: הם נשארו פה להתנגד לחוק הזה.

אופיר כץ: הרי אין סיכוי ששיניתם את עמדתכם; אין סיכוי שהתושבים ביהודה ושומרון ובירושלים כבר לא חשובים לכם, נכון?

אופיר כץ: לא, אולי יש להם משהו חשוב יותר; בגלל ששלמות הקואליציה, שמושתתת על תומכי הטרור שלכם, חשובה יותר מיהודים שחווים טרור יום-יומי.

אופיר כץ: ממליץ לכם לעשות חשבון נפש.

אופיר כץ: ואלו שענו קודם על ההצבעה שלנו, יש לי 15 שניות להזכיר לכם שהקואליציה שלכם מושתתת על אחד מהקואליציה שלכם, פה, שהלך והצטלם עם ראאד סלאח – זה שהטיף, הסית וגרם לרצח ישראלים.

אופיר כץ: אתם לא יכולים להעביר פה חוקים בגלל שתומכי הטרור האלה לא נותנים לכם – תתביישו לכם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק העונשין (תיקון – עונש מזערי בגין יידוי או ירי של אבן או חפץ אחר לעבר כלי תחבורה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אופיר כץ.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו תשעה, נגדה – 17, ולכן אני קובע שהצעת החוק לא עברה.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/2658/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום – הצעת חוק עקרונות האסדרה (תיקון – פקיעת אסדרה), התשפ"ב–2021, של חברי הכנסת גלית דיסטל אטבריאן ואופיר כץ.

יעקב מרגי: תנמק חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הישיבה.

גלית דיסטל אטבריאן: לפני שאני מדברת על הצעת החוק שלי, שבאה לעזור לעסקים הקטנים ולעצמאים, שכרגע באמת קורסים, אחרי הטיפול הכושל של הממשלה בקורונה והיעדר המענקים הטוטלי, או התמיכה, או רשת הביטחון – השאירו אותם ככה לנפשם – מצאתי פה, אדוני היושב-ראש, טור דעה מקסים של אדון נפתלי בנט; האם תיאות להקשיב, אדוני היושב-ראש?

גלית דיסטל אטבריאן: שימו לב מה נפתלי כותב באתר גלובס, בשנת 2019, לפני שהוא הפך לזיקית שמשנה את עורה ואת צבעה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני אתחיל מהסוף – כך אומר נפתלי בנט – הקמת עסק עצמאי בישראל הפכה לטרחה בלתי נסבלת.

גלית דיסטל אטבריאן: אני יודע מקרוב.

גלית דיסטל אטבריאן: לפני כשני עשורים הקמתי חברה, ובהמשך ניהלתי חברה נוספת.

גלית דיסטל אטבריאן: גם אשתי, גילת, הקימה מפעל גלידות קטן בכפר סבא לפני מספר שנים.

גלית דיסטל אטבריאן: הקמת המפעל הייתה סיוט, ולא בכדי.

גלית דיסטל אטבריאן: נדמה היה כי המדינה, שאמורה לעודד צמיחה במגזר העסקי, די מתאמצת לפרקים, ואפילו יוצאת מגדרה, כדי להכביד על הצלחת המפעל.

גלית דיסטל אטבריאן: ממשיך בנט ואומר: שובל ארוך של אישורים, הליכים ביורוקרטיים והתדפקות אין-סופית על דלתות כל רגולטור אפשרי – כך כואב נפתלי בנט את כאבו של האזרח היוזם – הפכו כל שלב בתהליך למטרד בלתי נסבל: רישוי עסק, אישור משרד הבריאות, אישור המשרד להגנת הסביבה, אישור כבאות, אישור כשרות, אישור מכון התקנים, ועוד ועוד ועוד, מפליג נפתלי בנט.

גלית דיסטל אטבריאן: ופסגת האבסורד, חלק מהדרישות סתרו זו את זו.

גלית דיסטל אטבריאן: ובכן, אני הפיה הטובה שבאה לעזור לנפתלי בנט ולשאר העצמאים בישראל, עם הצעת חוק שבאה בעצם לבטל את הרגולציות שמעיקות על העסקים הקטנים, על האיש הקטן שכל חטאו זה שיש לו יוזמה, דמיון, יצירתיות וחריצות לפתוח עסק שיעסיק גם אנשים אחרים.

גלית דיסטל אטבריאן: כבר 70 שנה העצמאים בישראל סובלים מרגולציות מטומטמות – סליחה על הביטוי – שרירותיות, חסרות בסיס; כאלה שנמצאות שם רק כדי לפרנס את הפקידים במשרדים, שמטילים חוקים בדיוניים, חסרי הסבר, חסרי היגיון, בדיוק כמו שנפתלי כותב פה, בדיוק כמו שנפתלי אומר כאן, והעסק נמשך.

גלית דיסטל אטבריאן: אז אני מגישה הצעת חוק שלפיה כל חמש שנים כל הרגולציות ייבדקו.

גלית דיסטל אטבריאן: אם זה רגולציות בריאותיות – בוועדת הבריאות.

גלית דיסטל אטבריאן: כל ועדה תבדוק את הרגולציות, והרגולציות שמקשות על האנשים העצמאים, שמקשות על פתיחת עסק, שמקשות על הישראלים במעמד הבינוני להקים מפעל קטן שהוא שלהם שמפרנס עוד אנשים – הרגולציות האלה יבוטלו.

גלית דיסטל אטבריאן: זו הצעת החוק שלי.

גלית דיסטל אטבריאן: תחת פיקוח פרלמנטרי.

גלית דיסטל אטבריאן: נורא פשוט.

גלית דיסטל אטבריאן: נורא נורא פשוט.

גלית דיסטל אטבריאן: מה הבעיה?

גלית דיסטל אטבריאן: נפתלי, הזיקית, שידע כל חייו להתקרצץ ולפרוט על נימי האזרח הישראלי, לדעת בדיוק איפה כואב ואז להתייפייף ולהראות: באתי לעבוד בשבילך; אני כמוך; לא פרנסה, לא מעניין; אתם, אזרחי ישראל, חשובים לי, אני לא נרדם בלילה מרוב דאגה לאזרחים מול השלטון המושחת והשרירותי – ובכן, אותו נפתלי, באותה ממשלה, לוקח את הצעת החוק שלי, שהוא עצמו כתב לטובתה טור בעיתון, מתייפייף ומתבכיין, ושלל.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו, אדוני יושב-ראש הכנסת, איזו סיבה יכולה להיות לנפתלי ולממשלתו, בעידן הזה שבו הם הפקירו – הפקירו: אפס רשת ביטחון; המציאו שאין סגר כדי שחס וחלילה לא יהיו פיצויים; השאירו עסקים מדממים שצריכים לשלם היום, מחר, בעוד שבוע לספקים שלהם עשרות אלפי שקלים כשלא היו לקוחות, ולא היו, למרות שליברמן משקר ולמרות שנפתלי משקר ולמרות שלפיד משקר, למרות שהם כולם משקרים, הבן אדם בשטח יודע שהוא כרגע בצניחה חופשית – איזו סיבה הייתה לכם, החבר'ה בקואליציה, להתעמר שוב בעסקים הקטנים, שלא עשו לכם שום דבר רע, שרק הבטחתם ונבחרתם על הכרטיס של העזרה להם, ולשלול הצעת חוק שלא עולה אגורה, כלום?

גלית דיסטל אטבריאן: לשלול רגולציות, זה הכול.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה לתת לכם דוגמאות לרגולציות שאני מדברת עליהן, כדי שתבינו.

גלית דיסטל אטבריאן: שאלת אותי, מר כץ, חבר הכנסת כץ, על מה אני מדברת.

חיים כץ: בשביל מה זה טוב.

גלית דיסטל אטבריאן: בוא תשמע, מר כץ, אתה תאהב את זה.

גלית דיסטל אטבריאן: הינה הרגולציות שממשלת נפתלי והקואליציה שבאה לעבוד בשבילכם, האנשים הנורמליים, האנשים מהמחנה הנכון, הינה מה הם רוצים שיישאר לאלון בן ה-24 שרוצה לפתוח בית קפה.

גלית דיסטל אטבריאן: שימו לב: הרגולציה תחליט מה יהיה צבע הקיר במטבח; הרגולציה תחליט איזה ריצוף ישים היזם הצעיר; הרגולציה תחליט שהוא צריך ככה וככה תאי שירותים; הרגולציה תחליט מה גובה התקרה; הרגולציה תחליט מה עוצמת התאורה ואיזו תאורה.

גלית דיסטל אטבריאן: אם – וזה קורה השכם והערב – היזמים הצעירים אלון או תומר או מירב או שרון בנו על פי תו תקן בריאותי עולמי את המטבח הבריאותי והחסכני ביותר לבית הקפה שלהם והם באים לקבל את הרישיון לעסק, בא הרגולטור – וזה קורה 10, 20, 30 פעמים ביום בכל הארץ – ויגיד להם: עכשיו תעקרו את כל מה שעשיתם; כמה עלו לכם המרצפות, 100,000 שקל?

גלית דיסטל אטבריאן: נא לעקור, לעמוד ברגולציה שמישהו כתב לפני 70 שנה.

גלית דיסטל אטבריאן: וכשעם ישראל כורע תחת הנטל, כשאתם הפקרתם את העסקים הקטנים לעצמם בלי שום רשת ביטחון, בלי שום דמי אבטלה, בלי שום פיצויים, בלי כלום, אבל כלום – להפך, כשאתם לוקחים מהם 20% ממה שנתניהו נתן, כשאין להם מאיפה לתת לכם, אין; אין, חברים, אין, החבר'ה האלה קורסים – אז גם ביטול רגולציות מלפני 70 שנה, גם את זה כואב לכם לאשר.

גלית דיסטל אטבריאן: גם את זה.

גלית דיסטל אטבריאן: ואני רוצה שתבינו, אני רוצה שתבינו שם בקואליציה, אתם לא קולטים את הסיטואציה, עברתם את הרוביקון.

גלית דיסטל אטבריאן: העם לא איתכם.

גלית דיסטל אטבריאן: כל סקר מראה שגוש האופוזיציה מקבל מדי חודש עוד שני מנדטים.

גלית דיסטל אטבריאן: לא איתכם ולא עם ראש הממשלה שלכם.

גלית דיסטל אטבריאן: בואו תעזרו קצת.

גלית דיסטל אטבריאן: אתם יושבים באולם המפואר הזה, אתם נהנים מהתנאים ומהביטוחים ומהפנסיות.

גלית דיסטל אטבריאן: העניין איתי, שאני עדיין עצמאית בראש שלי, אני עדיין טרייה פה, והרגליים שלי זוכרות מה זה לכתת לכל מועצה אזורית על כל שלט, על כל מטף של כיבוי אש; להגיע לאולם ענק עם שולחנות מהגוני ועם פקידות שיושבות ומנשנשות גזר שנמצאות שם רק שאני אוכל לתת להם פרנסה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני יודעת מה זה לא לסגור את החודש עם שני ילדים בבית בתור אימא חד-הורית שצריכה להכניס אוכל למקרר.

גלית דיסטל אטבריאן: אני יודעת מה זה לשלם עשרות אלפי שקלים, כל פעם מכיוון אחר: אתה סוגר את הדלת, זה בא מהחלון; אתה סוגר את החלון, זה בא מתחת למרצפות – רגולציות על רגולציות על רגולציות, בלי רחמים, כדי לפרנס את המגזר הציבורי המדושן.

גלית דיסטל אטבריאן: ואתם לא נותנים להם להשתחרר.

גלית דיסטל אטבריאן: הרגתם אותם.

גלית דיסטל אטבריאן: הם לא סוגרים את החודש.

גלית דיסטל אטבריאן: אז אני לא מבקשת עכשיו פיצויים ואני לא מבקשת עכשיו חל"ת ואני לא מבקשת מזומן, אני לא מבקשת כלום, אבל תעזרו להם עם הרגולציות.

גלית דיסטל אטבריאן: כמה רעים, כמה רעים אתם יכולים להיות?

גלית דיסטל אטבריאן: מחוץ לבניין הזה יש אנשים אמיתיים, יש אנשים אמיתיים שלא סוגרים את החודש, הם נופלים.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו ראינו אותם השבוע ממררים בבכי בוועדה ואת ליברמן לוגם תה אדיש ושריר בפנים שלו לא זז.

גלית דיסטל אטבריאן: לפחות אתם, אל תצביעו נגד.

גלית דיסטל אטבריאן: מה יקרה?

גלית דיסטל אטבריאן: נתתם לפפקטה ח"כית מהאופוזיציה להעביר חוק?

גלית דיסטל אטבריאן: יש פה אנשים אמיתיים שצריכים את זה.

גלית דיסטל אטבריאן: תעזרו.

גלית דיסטל אטבריאן: לא עולה כסף, לא עולה למדינה כלום.

גלית דיסטל אטבריאן: עזרה פשוטה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה להסביר לכם איך העזרה הזו נראית – אולי זה ידבר אל ליבכם ופעם אחת לא תשימו את הפוליטיקה הקטנה בראש ובקדמת הבמה אלא את האזרח שנבחרתם כי הבטחתם שתדאגו לו.

גלית דיסטל אטבריאן: פעם אחת.

גלית דיסטל אטבריאן: אחת.

גלית דיסטל אטבריאן: בזמן הקורונה, כשעבדתי בתאגיד, עשיתי סרטון על בחור בן 73, מומחה לגלידות שייעץ כל חייו לכל מפעלי הגלידות.

גלית דיסטל אטבריאן: הבחור הזה, במקום להיות לנטל על המדינה ולקבל קצבאות, ואללה, פתח יוזמה – זה מקסים, בן 73, פתח מפעל לגלידה אצלו - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

גלית דיסטל אטבריאן: שנייה אחת, עוד משפט.

גלית דיסטל אטבריאן: - - אצלו במטבח.

גלית דיסטל אטבריאן: כל מה שהוא היה צריך זה מכונת גלידה, זה הכול.

גלית דיסטל אטבריאן: סגרו אותו.

גלית דיסטל אטבריאן: כי בן אדם אחד שמייצר גלידות – לרגולציות זה כמו מפעל.

גלית דיסטל אטבריאן: שרירותי לחלוטין.

יעקב מרגי: תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: אז הינה בן אדם שעשה והצליח ונאלץ לסגור את הכול ולהפוך לנטל.

גלית דיסטל אטבריאן: את זה אני מבקשת מכם, מתחננת, מתחננת, לא בשביל, לא בשביל הימין – שימו ימין ושמאל בצד.

גלית דיסטל אטבריאן: מתחננת, תצביעו בעד.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: תצביעו בעד למען האזרח הקטן.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מקווה שדברים שיצאו מן הלב ייכנסו אל הלב.

יעקב מרגי: מי משיב למציעה?

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

אורנה ברביבאי: כבוד יושב-ראש הישיבה, כנסת נכבדה, הצעת החוק מבקשת לתקן את חוק עקרונות האסדרה, התשפ"ב–2021, כדלקמן:

אורנה ברביבאי: הצעת החוק מבקשת להטיל על רשות האסדרה לפרסם בתוך שלוש שני מיפוי של כל הוראות האסדרה הקיימות, לרבות תקנים לא רשמיים, עלות הציות לאסדרה ומידת פגיעתה בתחרות והשפעתה על יוקר המחיה.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק מבקשת לקבוע כי אחת לחמש שנים תהיה חובה להביא את כלל הוראות האסדרה הקיימות, ובכלל זה תקנים לא רשמיים, לאישור הוועדה הרלוונטית מוועדות הכנסת, ולהטיל על המאסדר הרלוונטי ועל רשות האסדרה לקראת הדיון להגיש לוועדה חוות דעת בדבר נחיצות האסדרה, המלצות לתיקונה, טיובה או ביטולה.

שלמה קרעי: שכנעת אותנו, אורנה.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק מבקשת לקבוע כי אסדרה שלא תובא לאישור ועדה מוועדות הכנסת כאמור לעיל, תבוטל לאלתר.

אורנה ברביבאי: זאת כמובן תשובתי: חוק עקרונות האסדרה הינו חוק חדש אשר אושר במסגרת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022) בנובמבר האחרון, ומסדיר לראשונה, באופן תקדימי בחוק מרכזי, את אופן עבודת הממשלה באשר לקידומה של רגולציה חדשה ובאשר לאופן בחינתה של רגולציה קיימת.

אורנה ברביבאי: החוק על המנגנונים הקבועים בו, ובהם אופן הבחינה של רגולציה קיימת, אושר לאחר עבודה ודיון משמעותיים ומעמיקים בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת, תוך שנקבעו בו איזונים.

אורנה ברביבאי: יש לציין כי בעת הזאת אף טרם הגיע מועד הכניסה לתוקף של חלקים מהחוק, וחלק ממנו כבר יושם.

אורנה ברביבאי: הצעת החוק עלתה לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה ביום 13 בפברואר 2022, והוחלט להתנגד לה.

אורנה ברביבאי: לאור האמור, הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

אורנה ברביבאי: אני רוצה להוסיף מילה מעבר למה שהקראתי פה.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שעקרונית, להוריד רגולציה זה דבר נכון – כמובן, במידתיות ובאיזון.

אורנה ברביבאי: כל החלטה על החוק הממשלתי שהובא לדיון יצאה מתוך ההנחה שהצטברה רגולציה עודפת, בוודאי בנושא עסקים, ובוודאי בהיבטים של רישוי.

אורנה ברביבאי: אני יכולה לומר לך, חברת הכנסת דיסטל, שאני עוסקת בזה באופן אישי, לא רק במסגרת החוק הגדול של הורדת רגולציה, אלא מתוך אחריות לעסקים קטנים ובינוניים, ומתוך הבנה שהרגולציה שהצטברה לאורך השנים מחייבת שינוי.

אורנה ברביבאי: אנחנו רואים שינוי.

אורנה ברביבאי: אני רואה גם דרך מערך הדיגיטל הלאומי, שעליו אני מופקדת, מאמץ כביר לצמצם הרבה ולבנות את הממשק כדי - - -

יעקב מרגי: השרה, ברשותך, הרגולציה שקיימת, ושהיא דיברה עליה ברובה, ביום-יום היא לא אצלך, לא על שולחנך.

יעקב מרגי: הרגולציה שמוטלת, שהשלטון המקומי מטיל - -

אורנה ברביבאי: עניתי לגבי עסקים קטנים ובינוניים, כן.

יעקב מרגי: - - על העסקים הקטנים ביום-יום היא כמעט – היא קטלנית.

אורנה ברביבאי: כן.

יעקב מרגי: אנשים מטפסים על קירות.

יעקב מרגי: לא מבינים.

יעקב מרגי: השקיעו.

יעקב מרגי: והדברים יצאו.

יעקב מרגי: לכן - - -

אורנה ברביבאי: אני מסכימה.

יעקב מרגי: יכול להיות שהחוק גורף.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא לא גורף.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אני אומר - - -

גלית דיסטל אטבריאן: כולו מבקש לתחום בזמן.

גלית דיסטל אטבריאן: זה הכול.

גלית דיסטל אטבריאן: בפיקוח פרלמנטרי.

אורנה ברביבאי: לא, אבל המנגנון האוטומטי שאת מציעה, חברת הכנסת דיסטל - -

יעקב מרגי: המנגנון.

אורנה ברביבאי: - - הוא מנגנון שלא יכול להיות מיושם, כשזה נוהל אוטומטי.

אורנה ברביבאי: אני חושבת שהצעת החוק – לא הצעת החוק – החוק שאנחנו קידמנו מביא איזון נכון יותר בין הצורך להוריד רגולציה לאופן שהוא ממומש בפועל.

אורנה ברביבאי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: המציעה רוצה להשיב, בבקשה.

שלמה קרעי: עסקים נסגרים.

שלמה קרעי: ליברמן לא רוצה לפצות אותם.

אורנה ברביבאי: לא, לא.

אורנה ברביבאי: רק תמיכה בעסקים.

שלמה קרעי: ליברמן לא רוצה לפצות אותם.

שלמה קרעי: איך את נותנת לליברמן להשתלט פה על הממשלה, השרה ברביבאי?

אורנה ברביבאי: - - -

שלמה קרעי: חבל.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: גברתי שרת הכלכלה, הקשבתי לך ברוב קשב, כשכל מה שהיה לי בראש זה כורסאות בסך 30,000 שקלים בלשכה שלך.

רון כץ: די.

רון כץ: נו, באמת.

גלית דיסטל אטבריאן: מה לעשות?

גלית דיסטל אטבריאן: זאת האמת.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת האמת.

אורנה ברביבאי: את לא תוכלי לשבת עליהן, כי הן לא נרכשו.

גלית דיסטל אטבריאן: שנייה.

גלית דיסטל אטבריאן: שנייה.

גלית דיסטל אטבריאן: אוקיי.

אורנה ברביבאי: את לא תוכלי לשבת עליהן.

אורנה ברביבאי: הן לא נרכשו.

גלית דיסטל אטבריאן: אוקיי.

גלית דיסטל אטבריאן: יושבים פה אנשים עם פנסיות תקציביות שמנות מאוד.

אורנה ברביבאי: חבל.

אורנה ברביבאי: יכולת להיות אורחת של כבוד על הכורסאות האלה.

אורנה ברביבאי: חבל.

גלית דיסטל אטבריאן: יושבים פה אנשים עם פנסיות תקציביות שמנות מאוד, שמקבלים כרגע - - -

רון כץ: - - -

יעקב מרגי: רון כץ, תודה.

יעקב מרגי: תירגע.

יעקב מרגי: סליחה.

יעקב מרגי: תודה.

אורנה ברביבאי: חבל.

אורנה ברביבאי: לא תוכלי לשבת עליהן.

גלית דיסטל אטבריאן: אני לא איכנס לפרטים ואשאל אותך מהי הפנסיה התקציבית שאת מקבלת בנוסף למשכורת ח"כית.

אורנה ברביבאי: אני גאה בפנסיה התקציבית שלי.

אורנה ברביבאי: אני עבדתי קשה בשבילה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני אומר את הדבר הבא.

יעקב מרגי: השרה, תודה.

אורנה ברביבאי: מאוד קשה עבדתי.

אורנה ברביבאי: 33 שנה עבדתי.

גלית דיסטל אטבריאן: אני אומר כך, גברתי שרת הכלכלה.

גלית דיסטל אטבריאן: גם אני עבדתי יותר מ-33 שנה, ואין לי פנסיה, ואין לי דמי אבטלה, ולא קיבלתי שום דבר מהמדינה הזאת.

אורנה ברביבאי: לא - - - קיבלתי - - -

גלית דיסטל אטבריאן: והלוואי עליי, הלוואי עליי, לקחת מנהרת הזמן ולחזור לגיל 20 ולהישאר בצבא כדי להשתחרר בגיל 40 עם פנסיה תקציבית.

רון כץ: אלופה ראשונה בצה"ל.

יעקב מרגי: רון כץ, תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: כשאת כשרת הכלכלה באה ואומרת לי שחוק פשוט, שאומר: פיקוח פרלמנטרי, ולבדוק כל חמש שנים – זה כל מה שביקשתי: כל חמש שנים לבדוק רגולציות – את כנראה לא מבינה מה זה להיות עצמאי.

גלית דיסטל אטבריאן: זה גיהינום.

גלית דיסטל אטבריאן: זה הגיהינום בהתגלמותו.

גלית דיסטל אטבריאן: ואתם – המפלגה שלכם פרטה על נימי האזרח הבינוני.

גלית דיסטל אטבריאן: אתם יודעים, הקיסר הסגול מבלפור, המושחת עם הסיגר – איפה אתם ואיפה הוא?

גלית דיסטל אטבריאן: איפה המענקים שהוא נתן ואיפה מה שאתם נותנים?

גלית דיסטל אטבריאן: נאדה ביש גדא.

אמילי חיה מואטי: - - -

גלית דיסטל אטבריאן: יו"ר המפלגה שלך חוכר מטוסים - -

יעקב מרגי: סגנית יושב-ראש הכנסת, תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: - - חוכר מטוסים פרטיים.

אמילי חיה מואטי: - - -

יעקב מרגי: סגנית יושב-ראש הכנסת, תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: גנץ חוכר מטוסים פרטיים.

אמילי חיה מואטי: - - -

יעקב מרגי: בסדר.

יעקב מרגי: פעם אחת.

גלית דיסטל אטבריאן: אתם מבזבזים כספים.

אמילי חיה מואטי: כך אומרת לשרה - - -

גלית דיסטל אטבריאן: ופה יש חוק שיכול לעזור, שלא עולה כסף, ואתם חוזרים להתעמר.

גלית דיסטל אטבריאן: זה בלתי נסבל בעיניי.

אמילי חיה מואטי: - - -

גלית דיסטל אטבריאן: הלוואי – אתם יודעים מה?

גלית דיסטל אטבריאן: אני הולכת לקחת את הנאום הזה ולהפיץ אותו בכל כוחי כדי שהאזרחים יבינו כמה אתם רעים.

גלית דיסטל אטבריאן: אתם רעים.

גלית דיסטל אטבריאן: זה פשוט רוע.

גלית דיסטל אטבריאן: רוע מוחלט.

יעקב מרגי: תודה.

אמילי חיה מואטי: - - -

גלית דיסטל אטבריאן: תגידו תודה לליברמן.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת החמלה, אמילי?

יעקב מרגי: תודה, חברי הכנסת.

גלית דיסטל אטבריאן: אמילי, זאת החמלה הסוציאליסטית?

גלית דיסטל אטבריאן: ליברמן?

אמילי חיה מואטי: אני סוציאליסטית - - -

גלית דיסטל אטבריאן: Seriously now, ליברמן?

אמילי חיה מואטי: - - - ראש הממשלה מעביר תקציבים - - - ולא על חשבונו - - -

גלית דיסטל אטבריאן: די.

גלית דיסטל אטבריאן: די.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ואנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק.

שלמה קרעי: ליברמן, ליברמן, ליברמן הוא הסוציאליסט החדש שלנו.

יעקב מרגי: הצעת חוק עקרונות האסדרה – הצבעה.

גלית דיסטל אטבריאן: תצעקו נגד יותר חזק.

גלית דיסטל אטבריאן: נגד, נגד האזרחים.

גלית דיסטל אטבריאן: למה לא? הרגתם אותם.

גלית דיסטל אטבריאן: אז עוד.

גלית דיסטל אטבריאן: תוסיפו עוד.

גלית דיסטל אטבריאן: נגד.

גלית דיסטל אטבריאן: בלתי נסבל, מה שהולך פה.

גלית דיסטל אטבריאן: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10

גלית דיסטל אטבריאן: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו עשרה חברי כנסת, נגדה – 13.

יעקב מרגי: אי לכך, הצעת החוק לא עברה.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/398/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום.

משה אבוטבול: - - - 53 - - -

יעקב מרגי: אבוטבול.

משה אבוטבול: - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת אבוטבול, אצלי תהיה קריאה אחת.

יעקב מרגי: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – מענה אנושי בשירות טלפוני לאזרח ותיק), התשפ"א–2021.

אורנה ברביבאי: זה כבר היה.

אורנה ברביבאי: זה היה.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אתי חוה עטייה, בבקשה.

יעקב מרגי: אני מודיע מראש שתשובה והצבעה במועד אחר.

יעקב מרגי: יכולים לשחרר.

אורנה ברביבאי: תהיו בריאים.

אורנה ברביבאי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

חיים כץ: השרה יכולה - - - להישאר.

אורנה ברביבאי: אני - - - יש לי - - -

יעקב מרגי: חייב להיות שר במליאה בלי שום קשר.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה, הצעתי המובאת לפניכם זכתה לפני כשעה וחצי לתמיכת רוב חברי הכנסת במליאה והוצגה על ידי המציעים, חבר הכנסת יעקב מרגי וחבר הכנסת ינון אזולאי.

יעקב מרגי: הרגשתי שזה מוכר לי מאיזה מקום.

חוה אתי עטייה: ראית?

חוה אתי עטייה: חבל שלא שמעתי בקולך.

חוה אתי עטייה: אני מברכת על התמיכה.

חוה אתי עטייה: מדובר בהצעת חוק חברתית חשובה.

חוה אתי עטייה: כפי ששמעתם, היא תיתן מענה ותקל על האזרחים הוותיקים בהנגשת מענה אנושי בטלפון – דבר שכל כך חיוני עבורם.

חוה אתי עטייה: אני קוראת מכאן לשרים הנוגעים בדבר ולכם, חברי הכנסת מכל סיעות הבית, לתמוך בתיקון להצעת החוק כאשר יועלה להצבעה.

חוה אתי עטייה: אין כאן שיקולי קואליציה-אופוזיציה.

חוה אתי עטייה: המטרה המשותפת של כולנו היא להקל על האזרחים הוותיקים ולשפר את איכות חייהם.

חוה אתי עטייה: אנו עוסקים בנושא חברתי חשוב הנוגע לכלל האזרחים הוותיקים בישראל, שהם נדבך מרכזי בחברה הישראלית.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה, חברת הכנסת אתי חווה עטייה.

יעקב מרגי: כפי שאמרנו, תשובה והצבעה במועד אחר.

יעקב מרגי: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא סתימת פיות פוליטית, גסה ובלתי חוקית, של שר הביטחון, בתחנת השידור הציבורי גלי צה"ל << הלסי >>

יעקב מרגי: ואנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום – הצעה לסדר-היום מס' 2053, בנושא: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא סתימת פיות פוליטית, גסה ובלתי חוקית, של שר הביטחון, בתחנת השידור הציבורי גלי צה"ל, של חבר הכנסת שלמה קרעי.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, כנסת נכבדה, צבא ההגנה לישראל, צה"ל שלנו, כמה אנחנו אוהבים אותו, תומכים בו, בחיילים, בקצינים ובמפקדים שלנו.

שלמה קרעי: לפעמים יש ביקורת, אפילו קשה, על התנהלות של הגורמים הבכירים שם.

שלמה קרעי: אבל יש לנו צבא אחד: צבא העם היהודי ובני בריתו; צבא ההגנה לישראל.

שלמה קרעי: כל יהודי ששומע "צה"ל", עומד גאה, מזדקף.

שלמה קרעי: הגוף היחיד שנמצא בקונסנזוס.

שלמה קרעי: בכל שבת, בפתיחת ההיכל, מברכים את חיילי צה"ל.

שלמה קרעי: לא את בג"ץ, לא את הממשלה, ואפילו לא את הכנסת – רק את חיילי צה"ל: "ויעטרם בכתר ישועה ובעטרת ניצחון ויקים בהם הכתוב: 'כי ה' אלוקיכם ההולך עמכם להילחם לכם עם אויביכם להושיע אתכם'".

שלמה קרעי: עד שזה מגיע לגלי צה"ל, תחנה שאמורה הייתה להיות צבאית, אבל נושאת לשווא את שמו של צבא העם היהודי.

שלמה קרעי: עד לפני כמה שנים העלו שם לשידור אויבים ממש, דוברי חמאס, וכולם שם שתקו, בברנז'ה, העיתונאים ה"מכובדים" האלה.

שלמה קרעי: לפני כמה שנים נוצר שינוי קל.

שלמה קרעי: במקום התחנה נגד החיילים, החל איזון קל לכיוון הלאומיות: אמיר איבגי, ישי שנרב, יעקב ברדוגו ואחרים, שהעזו להשמיע קול אחר – קול ציוני, לאומי, ערכי.

שלמה קרעי: עכשיו, על אף העמדה העקרונית שלנו שאין מקום לתחנה צבאית במדינה דמוקרטית – איכשהו חיינו עם זה, עד שיתאפשר פוליטית לסגור אותה או להפריט.

שלמה קרעי: ואז הגיע מר גנץ, "מיסטר קלין" הפוליטי כביכול.

שלמה קרעי: קלין?

שלמה קרעי: שחור משחור.

שלמה קרעי: אחרי שהצליח להימלט בעור שיניו ולטייח את פרשת הממד החמישי, הגיע לפוליטיקה.

שלמה קרעי: ממש בשורה.

שלמה קרעי: מר גנץ, חברים, נבחר לכהן בתפקיד הרם והנישא של שר הביטחון של ישראל.

שלמה קרעי: הוא הצהיר שהוא מתכוון לסגור את גלי צה"ל – הצהיר וגם פעל בכיוון.

שלמה קרעי: אגב, לפני כמה שנים אם הייתי מעלה את הרעיון של סגירת גלי צה"ל, כל השמאלנים היו קופצים, אבל אחרי כמה שנים של משב רוח קטנצ'יק של ברדוגו ואחרים, פתאום לא הייתה להם בעיה עם זה שרוצים לסגור את גלי צה"ל, צבועים ממדרגה ראשונה.

שלמה קרעי: שידור ציבורי חשוב לכם, או השליטה שהייתה לכם קצת התרופפה, ולכן החלטתם לשבור את הכללים?

שלמה קרעי: בדיוק כפי שעשיתם בהקמת הממשלה הזאת נגד כל מה שהתחייבתם אי פעם.

שלמה קרעי: בכל מקרה, אדוני היושב-ראש, גנץ וחבריו חשבו לפעול מפוזיציה ולסגור את גל"צ, אבל פתאום, לפני כמה חודשים, לאחר שהוקמה הממשלה החדשה הנוראית הזו, הכושי הפך את עורו.

שלמה קרעי: גנץ הבין שבמקום לסגור, אפשר לנסות להפוך את זה למכרה זהב, וככה עשה, גברתי השרה.

שלמה קרעי: באוגוסט 2021 – אני בטוח שאת לא היית עושה דבר כזה – הדיח את מפקד גלי צה"ל שמעון אלקבץ ומינה במקומו את גלית אלטשטיין לממלאת מקום מפקד גלי צה"ל, ללא מכרז, כבר תקופה מאוד ארוכה, חצי שנה.

שלמה קרעי: אגב, מדובר במישהי שבכלל לא שירתה בצה"ל, ויתרה מכך, תחקיר שפורסם אתמול בערוץ 14 על ידי עקיבא ביגמן, מעלה חששות למרמה והפרת אמונים של אותה גברת, בכך שהסתירה את העובדה שקיבלה פטור משירות בגלל נישואים, והיא סיפרה לכולם, כולל בכתבת יחצנות לוואלה לפני עשור, שהיא קיבלה פטור בגלל עודף בנות במחזור שלה, ולכן לא גייסו אותה, דבר שבצה"ל מכחישים מכול וכול.

שלמה קרעי: מעניין מאוד למה היא הסתירה את סיבת הפטור המקורית שלה, נישואים.

שלמה קרעי: מה היה בנישואים האלה?

שלמה קרעי: המשך התחקיר הערב בכתבה בערוץ 14, למי שמעוניין.

שלמה קרעי: לגופו של עניין, כבר בנקודת הזמן הזו, כשגנץ התערב ומינה בלי מכרז, התרענו כי מדובר בידו הארוכה של גנץ שתערוך את השידורים והשדרנים הממומנים מכספנו, מכספי הציבור, על פי העדפותיו הפוליטיות.

שלמה קרעי: ואכן, ראו זה פלא, קצת אחרי המינוי עדכן גנץ את בכירי משרד המשפטים כי הוא נסוג בו מהכוונה לסגור את גל"צ.

שלמה קרעי: אתם יכולים לנחש למה?

שלמה קרעי: לי אין שום ספק שגנץ חזר בו כשהבין סופית שתחנת גלי צה"ל יכולה להפוך עבורו מאויבת למאהבת.

שלמה קרעי: ואכן, כך קרה.

שלמה קרעי: חודשיים בלבד לאחר הכנסה לתפקיד, החלה אלטשטיין במסע הטיהור הפוליטי המביש.

שלמה קרעי: ההוראה שקיבלה הייתה לטהר את התחנה מכל גורמי הימין שהטרידו את מנוחת שר הביטחון.

שלמה קרעי: באוקטובר 2021 הגישה את ה"מנה" הראשונה והדיחה מתפקידו את אמיר איבגי, ראש מחלקת החדשות הימני של התחנה.

שלמה קרעי: למרות החשדות הכבדים שהיו לנו באותו זמן, אמרנו, אולי מקרה הוא.

שלמה קרעי: חד-פעמי, קורה.

שלמה קרעי: בימים האחרונים הבנו שזה לא מקרה, הוגדשה הסאה, והוברר לכול כי מדובר במסע טיהור פוליטי בגוף תקשורת ציבורי, בשיטות המזכירות משטרים אפלים.

שלמה קרעי: גב' אלטשטיין, החליטה להדיח את אחד המגישים והפרשנים הבכירים והמרכזיים ביותר בתחנה, יעקב ברדוגו, ככל הנראה במצוות שר הביטחון, שהותקף רבות על ידי המגיש, וכן הדיחה את המגיש ישי שנרב מרצועת הבוקר שלו, ובכלל הוא עומד לסיים.

שלמה קרעי: סיפורים נוספים שפורסמו, וכנראה שישנם עוד כאלו שלא פורסמו מחשש לשלומם, היו על סתימת פיות לכל מי שהעביר ביקורת על הממשלה.

שלמה קרעי: כך, סיפר יבגני, שהייתה לו תוכנית עם ליטל שמש, ציפורי לילה, שקראו אותם לסדר.

שלמה קרעי: אמרו להם: אין תוכנית, אתם מבקרים יותר מדי את הממשלה.

שלמה קרעי: לאור כל אלו, אדוני, נראה בבירור, כי גלית אלטשטיין היא הזרוע הביצועית של שר הביטחון בהתערבותו הפוליטית, הבוטה והמסוכנת בכלי תקשורת ציבורי.

שלמה קרעי: גם אם לא מדובר בעושת דברו, למרות ששמעתי שבהחלט הייתה ישיבה מיוחדת על ברדוגו, ואחרים אמרו "לא לנגוע", וגנץ התעקש להעיף מהתחנה.

שלמה קרעי: ככה שמעתי.

שלמה קרעי: עד כדי כך – ההיענות החריגה הזאת מעידה שהלכה למעשה הפכה גלי צה"ל לגלי צהל"ה – צבא ההגנה לממשלת ההונאה.

שלמה קרעי: כאמור, באופן עקרוני, רבותיי, את גל"צ והתאגיד צריך לסגור.

שלמה קרעי: אין שום משמעות או חשיבות לשידור ציבורי.

שלמה קרעי: אין שום סיבה שהציבור ישלם מכספו 800 מיליון שקל בשנה על שידור ציבורי, ודאי לא לתחנה צבאית בעידן הזה.

שלמה קרעי: יש לפתוח את שוק התקשורת לתחרות חופשית, לתת לתחנות אזוריות להפוך לתחנות ארציות ולהפסיק לממן שידורים פוליטיים כושלים.

שלמה קרעי: גלי ישראל, אגב, זה דוגמה מרהיבה לרדיו פרטי, מצליח ומשפיע.

שלמה קרעי: אבל כל עוד התחנה הזאת קיימת, גלי צה"ל, צריך אפילו מראית עין של איזון, לפחות מראית עין.

שלמה קרעי: וגנץ דואג להפך הגמור.

שלמה קרעי: בלי להתבייש ובלי למצמץ הוא מרוקן כל ימני מהתחנה: איבגי, שנרב, ברדוגו ואחרים.

שלמה קרעי: אין לנו חלק בתחנת שידורים פוליטית של גנץ וחבריו בממשלת ההונאה.

שלמה קרעי: לא נתראיין שם.

שלמה קרעי: מיליוני האזרחים שאותם הדרתם מהתחנה הזאת לא יאזינו לכם, לא יפרסמו אצלכם, עד שתהפכו להיות תחנה שולית וזניחה במרחב התקשורתי, שתיסגר בבושת פנים.

שלמה קרעי: אבל חברים, גנץ לא לבד.

שלמה קרעי: הוא רואה שר משפטים שהשתלט על התאגיד ואשתו מגישה שם חדשות או מגזין, וכולם שותקים.

שלמה קרעי: הוא רואה שהנדל ממנה את החברים שלו לרשות השנייה, וכולם שותקים.

שלמה קרעי: והוא אומר לעצמו: אם כולם חוטפים וכל דאלים גבר, למה שגם אני לא איהנה קצת ממנעמי השלטון?

שלמה קרעי: חברים, כל חברי הכנסת כאן שיצביעו נגד ההצעה להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית, יצביעו נגד עצמם.

שלמה קרעי: רוממות הדמוקרטיה בגרונכם אבל חרב פיפיות בידכם.

שלמה קרעי: כל השנים זעקתם על חופש הביטוי ועל הדמוקרטיה, אבל הינה, כאן אתם הולכים להצביע נגד האפשרות לבדוק ולברר את השחיתות ואת סתימת הפיות.

שלמה קרעי: בדיוק כמו שאתם עושים לוועדת החקירה הממלכתית על הריגול כנגד ראש ממשלה מכהן וכנגד אזרחי ישראל.

שלמה קרעי: אבל אין לי ציפיות מחבורת צבועים שמכרו את כל הערכים שלהם ואת האידיאולוגיה בנזיד עדשים.

שלמה קרעי: לעם יש ציפיות מאנשי אמת, מפוליטיקאים ישרים והגונים, והם יודעים שהם לא יקבלו את זה אצלכם, לצערי.

שלמה קרעי: הם יודעים את זה, ולכן יבואו בהמוניהם מחר, 19:30, לכיכר הבימה בתל אביב, להצביע נגדכם, נגד הממשלה הרעה הזאת ונגד סתימת הפיות שהיא מבצעת.

שלמה קרעי: אני אהיה שם, חבריי יהיו שם, ואני קורא לכולם לבוא לשם.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

יעקב מרגי: ישיב סגן שר הביטחון אלון שוסטר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עשר דקות לרשותך, אדוני.

אלון שוסטר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, חברות הכנסת, שר הביטחון סבור שבשנת 2022 אין מקום לתחנת רדיו צבאית.

אלון שוסטר: לעת עתה אין היתכנות להוצאתה ממערכת הביטחון.

אלון שוסטר: זו סוגיה מורכבת וסבוכה, שלא כאן המקום להתייחס אליה.

אלון שוסטר: לאור זאת, תוקם בזמן הקרוב ועדת איתור למינוי מפקד קבוע לגלי צה"ל.

אלון שוסטר: במתכונת הנוכחית של התחנה שר הביטחון וגם אני עומדים על שני עקרונות, הסכיתו היטב: העיקרון הראשון, שהתחנה תתפקד תחת הקוד האתי שלה, כתחנה ציבורית, ממלכתית ומגוונת.

שלמה קרעי: למה פיטרת את - - -

אופיר כץ: איזה מגוונת?

אופיר כץ: איזה מגוונת?

יעקב מרגי: תודה.

אלון שוסטר: - - תחנה שבסופו של דבר היא חלק מצה"ל חייבת להקפיד הקפדה יתר על כללים אתיים ועל ממלכתיות – הקשיבו היטב - -

אופיר כץ: - - - רק של השמאל.

יעקב מרגי: נא לאפשר לסגן השר להשיב לכם.

אלון שוסטר: - - ובכללם הפרדה בין דעה לבין ידיעה, וכמובן שימוש - - -

אופיר כץ: על איזה גיוון הוא מדבר, היושב-ראש?

יעקב מרגי: עכשיו דיברת על חופש הביטוי.

יעקב מרגי: תן לו את חופש הביטוי.

אלון שוסטר: וכמובן שימוש בשפה ראויה, מכבדת וחותרת לאמת.

שלמה קרעי: אז גם לפיד לא יכול להתראיין יותר?

שלמה קרעי: החארות האלה – זו שפה ראויה?

אלון שוסטר: העיקרון השני – שר הביטחון קבע כי חיילים לא יעסקו בנושאים פוליטיים.

אלון שוסטר: זו דרישה בסיסית.

אלון שוסטר: מלבד קביעת שני עקרונות אלו, הסכיתו היטב - -

ינון אזולאי: הסכיתו, הסכיתו.

אלון שוסטר: - - לא הייתה, אין ולא תהיה לשר הביטחון הנוכחי מעורבות בקביעת תוכן השידורים או בקביעת זהות המשדרים אותם, וטוב שכך.

שלמה קרעי: שוסטר, אני מציע לך להגיד "למיטב ידיעתי", עוד תצא הקלטה מהישיבה - - -

אלון שוסטר: שר הביטחון לא ביקש - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי, תודה.

חיים כץ: תעזוב רגע את הדף, שוסטר.

אלון שוסטר: לא יבקש סיקור אוהד, ולאור המצב בתחנה הוא אף נמנע מלהתראיין בה, למרות שלפעמים הפסיד מכך.

אלון שוסטר: אני מבקש מכם, חברות וחברים, להתנגד להצעת החוק – להצעה לסדר-היום.

יעקב מרגי: זו לא הצעת חוק – הצעה לסדר-היום.

שלמה קרעי: אני מציע הצעה - - -

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעה לסדר-היום בנושא: צורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא סתימת פיות פוליטית גסה ובלתי חוקית.

שלמה קרעי: בסוף יסתמו גם לכם את הפה.

יעקב מרגי: בבקשה, הצבעה.

יעקב מרגי: מי שבעד – בעד הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית.

יעקב מרגי: מי שנגד – מתנגד.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד ההצעה לסדר-היום הצביעו תשעה חברי כנסת, נגדה – 13 חברי כנסת.

יעקב מרגי: אי לכך, אני קובע שההצעה לסדר-היום לא עברה.

יעקב מרגי: << הלסי >> הדחת יעקב ברדוגו מהגשת יומן הערב בגל"צ ו"סתימת פיות" לציבור שלם << הלסי >>

יעקב מרגי: נעבור להצעות לסדר-היום בנושא:

יעקב מרגי: הדחת יעקב ברדוגו מהגשת יומן הערב בגל"צ וסתימת פיות לציבור שלם, מס' 1942, 1943 ו-1956, של כמה חברי כנסת.

יעקב מרגי: הראשון שבהם חבר הכנסת יריב לוין.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני, בבקשה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, סגן השר שוסטר, אתה יודע, אתה באמת – אני לא חושב שמישהו יכול לחלוק על היושרה שלך ועל ההגינות שלך.

יריב לוין: אני מניח שגם לך היה קשה לקרוא את התשובה הזאת.

יריב לוין: שמע, אני אשאל אותך את השאלה, אתה יודע, מכיוון אחר לגמרי.

יריב לוין: תראה, שני אנשים מבקשים לעבוד בגלי צה"ל.

יריב לוין: אחד – יש לו תוכנית שהיא הכי מואזנת בתחנה, והדברים שהוא אומר מבטאים עמדות של מיליוני אנשים מכלל אזרחי ישראל, כל שכן לא מעטים מן החיילים, שזה אמור להיות הבית שלהם.

יריב לוין: האדם השני, במקרה הזה אישה, לא שירתה בכלל בצה"ל; לא חשבה שזה מספיק חשוב כדי לשרת, לא בהתנדבות ולא בשירות אחר.

יריב לוין: עכשיו אני שואל אותך, כמי ששייך למפלגה שמדברת כל כך – רק לא מזמן הבאתם את חוק הגיוס, דיברתם כאן על הצורך הזה שכולם יישאו בנטל וכולם יתגייסו.

יריב לוין: איזה מסר אתה מעביר לחיילים?

יריב לוין: איזה מסר?

יריב לוין: שמי שלא שירת בצבא, אין שום בעיה, הוא יכול להיות מפקד התחנה בלי מכרז ובלי כלום, אבל מי שמבטא עמדות של רבים מהם – אותו מסלקים וסותמים לו את הפה.

יריב לוין: מה, תגיד, זה יכול להיות?

יריב לוין: זה מה שהציבור שהצביע עבור בני גנץ – לא הציבור שהצביע עבורנו – הציבור שהצביע עבור בני גנץ, זה מה שהוא מצפה?

יריב לוין: עכשיו תבינו, הימים שבהם דברים נעשו באופן חד-צדדי נגמרו.

יריב לוין: אני אגיד לך יותר מזה – אנחנו מותקפים על ידי הציבור שלנו כל הזמן, ואנשים אומרים לנו: תראו מה הם עושים?

יריב לוין: תראו מה הם עושים?

יריב לוין: למה לא עשיתם?

יריב לוין: והינה אני אומר לך כאן, אני חושב שהרבה מאוד מהדברים, בצדק לא עשינו, כי בכנסת, למשל, צריך שהוועדות ישקפו את הייצוג של הסיעות, ואוי ואבוי אם זה אחרת; בתקשורת לא סותמים את הפה למי שמבקר אותך.

יריב לוין: אבל מרגע שאתם קבעתם את הכללים האלה, אין מצב שעליכם חלה מערכת כללים אחת ועלינו אחרת.

יריב לוין: אם זה המצב, אז אתה מבין שכשם שמהיום והלאה, תמיד, לאורך כל השנים, מה שיקרה הוא שסיעת האופוזיציה הגדולה תקבל מחצית מהייצוג שמגיע לה בוועדת הכספים, בוועדת הכנסת, בדיוק באותה צורה.

יריב לוין: מי שלא מוצא חן בעיני הממשלה המכהנת ימנה מפקד, מנהל, לא יודע מה, והוא ישלח את כולם הביתה, יעשה טיהור.

יריב לוין: ומה תגידו?

יריב לוין: הרי אתם עשיתם אותו דבר.

יריב לוין: אני אומר לך, סגן השר שוסטר, תראה, לפחות, לפחות, אם באמת יש גרם של כנות ויושרה שעדיין נותרה, אחרי שסתמתם את הפה ליעקב ברדוגו, שביטא, אני חושב, בצורה הכי עוצמתית, אמת שרבים רבים מאזרחי ישראל מאמינים בה ורוצים לשמוע אותה, לפחות, לפחות, תעמדו במילה שלכם ותסגרו את התחנה הזאת.

יריב לוין: הרי כולנו מבינים שאין מקום לתחנת שידור צבאית.

יריב לוין: אגב, אני אגיד לך יותר מזה: מדברים המון על שידור ציבורי – בזה, אדוני, אני אסיים.

יריב לוין: מדברים המון על שידור ציבורי.

יריב לוין: אני שואל אותך: מה זה שידור ציבורי?

יריב לוין: בשידור ציבורי צריכים להתקיים שלושה דברים: אחד – הוא ממומן על ידי הציבור.

יריב לוין: זה קורה גם בתאגיד השידור הציבורי וגם בגלי צה"ל.

יריב לוין: הדבר השני שצריך לקרות בו זה שיהיה בו ביטוי, שיהיה בו פלורליזם ויהיו בו תכנים שמשקפים את כלל הרבדים של החברה הישראלית בצורה מאוזנת ופתוחה לכולם.

יעקב מרגי: להתכנס לסיום.

יריב לוין: הדבר הזה לא קורה לא בגלי צה"ל ולא בתאגיד.

יריב לוין: הדבר השלישי שצריך להיות, והוא אולי הכי חשוב, שקודם כול יהיה ציבור שבכלל צופה ומאזין, אחרת בשביל מה שידור ציבורי?

יעקב מרגי: תודה.

יריב לוין: אנחנו יודעים שבתאגיד זה לא קיים, ובגלי צה"ל הייתה תוכנית הכי מואזנת – הורדתם משיקולים פוליטיים.

יעקב מרגי: תודה.

יריב לוין: אני חושב, אדוני סגן השר, שראוי שהדברים האלו יגיעו לאוזניו של שר הביטחון, ושיתקן את ההתנהלות הקלוקלת הזאת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת ינון אזולאי, אף הוא מן המציעים.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, סגן השר, חבריי חברי הכנסת, האמת, אחרי חבר הכנסת יריב אין הרבה מה להגיד; אמר את הכול בקצרה, קצר וקולע.

ינון אזולאי: סתימת פיות, סתימת פיות בגלי צה"ל – אמר פה קודם סגן השר, שאני מאוד מכבד אותו, שזאת לא הבמה להתייחס לזה.

ינון אזולאי: אני רק רוצה להזכיר לך, אדוני סגן השר, שלפני קצת למעלה משנה, כשאמר השר שלך, שר הביטחון, שהוא רוצה לסגור את התחנה – אני הגשתי שאילתה בעניין, למה לסגור את התחנה – הוא עלה ונתן פה - - -

יעקב מרגי: רון כץ, חבר הכנסת רון כץ.

ינון אזולאי: הו, רגע, רגע, רגע, אורח הגיע.

ינון אזולאי: אלי אבידר, ברוך הבא.

יעקב מרגי: השר, השר.

ינון אזולאי: השר, השר, השר.

שלמה קרעי: רון, תחבק את הנורבגי שמבזבז כסף לציבור.

ינון אזולאי: תשמע, תקשיב.

ינון אזולאי: תגיד, ה-2 מיליון של השר – נגמר לך במשרד?

יעקב מרגי: כבוד השר, אני מבקש.

ינון אזולאי: כבוד השר, בא, תיכנס, תכבד אותנו.

שלמה קרעי: תתחבקו, יה מושחתים.

ינון אזולאי: לא לא לא, תיכנס, כבד אותנו, כבד השר.

ינון אזולאי: לא נעים, עד שרואים אותך.

אלי אבידר: בוא נעשה סדר.

אלי אבידר: בוא נעשה סדר.

ינון אזולאי: אם אתה יכול לשים את המסכה, כי אני כבר לא מזהה אותך בלי מסכה.

שלמה קרעי: מבזבז כספי ציבור, נורבגי.

שלמה קרעי: איפה טיילת - - - בשמונה חודשים האלה?

אלי אבידר: יש לך כהניסט בליכוד שרוצה להיות נתן העזתי מבשר המשיחות, אבל הוא לא מספיק חכם.

יעקב מרגי: ידידי, מכובדי השר.

אלי אבידר: שבתאי צבי.

יעקב מרגי: מכובדי השר, לא נהוג.

אלי אבידר: - - לא חכם.

יעקב מרגי: לא נהוג במעמד שלך.

יעקב מרגי: נא לשבת.

שלמה קרעי: - - יא מושחת - - -

אלי אבידר: הוא אומנם גר ליד - - - אבל הוא לא נתן העזתי.

יעקב מרגי: נא לשבת.

יריב לוין: תברך אותו על חוק הקורונה.

יריב לוין: הממשלה שלו העבירה את חוק הקורונה, והוא יושב על הכיסא בממשלה - -

אלי אבידר: מה שאתה צודק, אתה צודק.

יריב לוין: - - איש העקרונות הגדול.

יריב לוין: איזה עקרונות.

יעקב מרגי: טוב, אני מבין שהשר אלי אבידר נכנס וזה מעורר עניין, אז אני מבקש לאפשר.

יעקב מרגי: אני אוסיף את הזמן שקלחו לך.

שלמה קרעי: תגיד השר בלי תיק, תגיד השר בלי תיק.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ינון אזולאי: תודה רבה.

ינון אזולאי: השר אבידר, אני אמרתי לך פעם, כשאני שאלתי בוועדת כספים על תקציב משרדך, אמרו לי שהוא 2 מיליון.

אלי אבידר: לא.

ינון אזולאי: אני רק רוצה לדעת כמה נשאר לך, כי עוד מעט נגמרת השנה.

אלי אבידר: אני רוצה להגיד לך שאני לא יודע על מה 2 מיליון, הם עשו את זה.

ינון אזולאי: לא יודע.

ינון אזולאי: כשאני שאלתי באוצר, זה מה שאמרו לי.

ינון אזולאי: אבל הטיסות לבד – עזוב, בסדר.

אלי אבידר: אני חושב שצריך להעביר את זה לנתן העזתי של - - -

יעקב מרגי: תודה, תודה.

אלי אבידר: תן לו תקציב.

ינון אזולאי: רק על הקמפיין של הקורונה זה כבר יותר.

שלמה קרעי: אתה חתיכת בטלן, מושחת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: שר בלתי תיק.

שלמה קרעי: איך אתה מראה את הפרצוף שלך פה בכנסת.

שלמה קרעי: איך?

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי, תודה.

שלמה קרעי: בושה.

שלמה קרעי: אתה חרפה.

שלמה קרעי: אתה חרפה לממשלה ולקואליציה הזאת.

אלי אבידר: אתה כהניסט.

אלי אבידר: אתה כהניסט.

שלמה קרעי: - - - בושה.

אלי אבידר: אתה חרפה - - -

יעקב מרגי: השר אלי אבידר.

שלמה קרעי: מהליכוד זרקו אותך מכל המדרגות, יא אפס.

יעקב מרגי: בבקשה, נא לכבד.

ינון אזולאי: לא לא.

אלי אבידר: - - -

יעקב מרגי: נא לכבד - - -

שלמה קרעי: מה לכבד?

אלי אבידר: הוא לא יודע, הוא לא מכיר - - -

שלמה קרעי: - - הוא מרעיב ילדים - - -

יעקב מרגי: טוב, בסדר.

יעקב מרגי: אבל לא "אפס" ולא זה.

שלמה קרעי: הוא לוקח כסף על חשבון הציבור.

שלמה קרעי: על מה לכבד אותו?

שלמה קרעי: על מה?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

אלי אבידר: מרגי, הוא לא מכיר את המושג כבוד, אבל לא דבר כזה – אני אענה לו.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: כשאתה אמרת על המשפחה שלי "משפחת פשע", זה כבוד?

יעקב מרגי: תודה.

אלי אבידר: אני אמרתי את זה?

שלמה קרעי: אתה אמרת, כן.

שלמה קרעי: בוועדת החוקה של הכנסת.

אלי אבידר: אני אמרתי את זה?

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: אתה אמרת.

שלמה קרעי: תתבייש לך.

שלמה קרעי: אתה אמרת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי צדק.

משה ארבל: אה, הוא התכוון עליו, על ראש הוועדה, לא עליך.

משה ארבל: הוא התכוון - - -

יעקב מרגי: חבר'ה, אבוטבול - -

ינון אזולאי: חבר'ה, משה.

יעקב מרגי: - - בוקר טוב.

יעקב מרגי: תן לנו לסיים.

יעקב מרגי: תן לנו התקדם.

ינון אזולאי: אתה יודע מה זה בשביל משה?

ינון אזולאי: עשר דקות הוא לא עשה לנו רעש.

ינון אזולאי: משה.

ינון אזולאי: משה, עשר דקות.

ינון אזולאי: היושב-ראש לא מכיר מה זה עשר דקות שקטות שלך.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים על זה.

יעקב מרגי: אתה יודע שאתה מאתגר אותי, אני מבקש.

משה ארבל: טוב, אני לא פה.

ינון אזולאי: טוב.

ינון אזולאי: בגלל שנשארו לי רק שלוש דקות, אני רק רוצה, לגבי ההצעה לסדר-היום, אדוני סגן השר.

ינון אזולאי: בעבר הגשתי שאילתה וקודמך בתפקיד, השר לשעבר מיכאל ביטון, נתן לי פה תשובה באותו זמן עד כמה צריך, וחשוב, וכנראה צריך לסגור את הערוץ, את גלי צה"ל.

ינון אזולאי: ואני רוצה לצטט גם מה ששר הביטחון גנץ אמר – קודם כול אדם אמיץ: "ההחלטה שקיבלתי" – להוצאת התחנה ממערכת הביטחון – "בהמלצת הרמטכ"ל היא עניין ערכי ולא תקציבי.

ינון אזולאי: התקשורת החופשית בישראל היא התשובה מאין כמוה, ואמשיך להגן עליה ולדאוג לעצמאותה, אולם קיום תחנה צבאית בצה"ל אינה סבירה בעת הזאת".

ינון אזולאי: אז השאלה מה זה בעת הזאת ומתי נגמרת העת הזאת.

ינון אזולאי: האם כשברדוגו יוצא מהתחנה זה כבר לא העת הזאת?

ינון אזולאי: סליחה, לא יוצא מהתחנה; האם כשמוציאים את ברדוגו מהתחנה, סותמים את הפה למאות אלפי מאזינים שהוא היה להם לפה, התוכנית המשודרת ביותר, המואזנת ביותר – האם זה נקרא שזה לא העת הזאת?

ינון אזולאי: האם המינוי של גלית אלטשטיין, מינוי ממלאת מקום, שהיא מינוי פוליטי – האם זה נקרא העת הזאת שבשביל זה אנחנו צריכים להשאיר את התחנה הזאת?

ינון אזולאי: האם ממלאת המקום הזאת, שהייתה פה של אדון גנץ – האם זה בסדר?

ינון אזולאי: זה לא מינוי פוליטי?

ינון אזולאי: אז מה זה אם לא לסתום לנו את הפיות?

ינון אזולאי: אתם סותמים לנו פה, סותמים לנו בתחנה – סותמים לנו בכל דבר.

ינון אזולאי: אבל אני אומר לך דבר אחד, סגן השר: לנו לא תצליחו לסתום את הפיות.

ינון אזולאי: הפה שלנו נועד בשביל לדבר ולזעוק את זעקתם של הימנים, של המסורתיים, של החלשים, של עם ישראל, של רוב העם בישראל, שבחרו בנו ולא בחרו בכם.

ינון אזולאי: וזה שלקחתם פה את השלטון בצורה שאיננה – אני אומר לך, זו צורה שהיא לא הייתה אמורה, איננה דמוקרטית, ואתם ממשיכים להתנהג באי-דמוקרטיה.

ינון אזולאי: אתם נמצאים בדיקטטורה.

ינון אזולאי: אנחנו לא ניתן לכם את זה.

ינון אזולאי: ומילה אחרונה: יש את מי ששידר עם ברדוגו, קוראים לו וילנסקי.

יעקב מרגי: להתכנס לסיכום, לאחר כל ההגדלות.

ינון אזולאי: אני אומר לך שאני מתכנס לסיכום.

ינון אזולאי: שתי דקות אחרונות.

ינון אזולאי: וילנסקי, ירון וילנסקי, שהיה משדר איתו ביחד.

ינון אזולאי: באותו יום, כששמעתי שברדוגו כבר לא שידר, לא שמעתי מילה אחת שאמר לאותו חבר באותו שידור.

ינון אזולאי: אבל אתה יודע מה?

ינון אזולאי: אני לא מאשים את וילנסקי – כנראה שהוא מפחד, כנראה שאתם מפחידים אותו.

ינון אזולאי: כשאתם מפחידים אותם – אנחנו נדבר בשבילם.

ינון אזולאי: אנחנו, יש לנו את האומץ, כי אנחנו לא מפחדים, ואותנו לא תפחידו.

ינון אזולאי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אחרון המציעים – חבר הכנסת שמחה רוטמן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך, אדוני.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אדוני סגן השר, יש פה בעיה, בעיה קשה.

שמחה רוטמן: מצד אחד, יש שיקולי עריכה של מפקד התחנה הצבאית בצפון קוריאה, שרק אצלנו ואצלם יש בכלל את המושג של תחנה צבאית, ואני מרגיש מאוד לא בנוח שאני בכלל מנהל את הדיון מעל בימת הכנסת, מה קורה בתחנה הצבאית של מדינת ישראל, בגלל שלמדינת ישראל לא צריך שתהיה תחנה צבאית בכלל, ואז ממילא לא תהיה השאלה איפה ישדר ברדוגו או שדרן אחר, או איפה יהיה להם פתחון פה.

שמחה רוטמן: יכול להיות שאולי יהיה צורך לנהל דיון, נקים אולי איזושהי תחנה, שמורת טבע – אגב, זה מה שקיים בארצות הברית.

שמחה רוטמן: בארצות הברית יש איזשהו שידור ציבורי בדרך קצת עקומה, כדי שלשמאל גם יהיה קצת איפה לדבר, בגלל שמסכנים, מסכנים השמאלנים, אין להם איפה לדבר.

שמחה רוטמן: אין להם עיתונים, אין להם תחנות שידור, אז מקימים להם לפעמים איזו שמורת טבע קטנה, שידברו שם אחד עם השני.

שמחה רוטמן: אבל הסיפור הוא הרבה יותר בעייתי, כי זו לא שאלה של הדחה של אדם אחד משעה אחת במהלך היום.

שמחה רוטמן: סתימת הפיות בגלי צה"ל, לימין בכלל, ובכלל סתימת הפיות שהולכת שם, היא צריכה להיות קריאת האזהרה שהתחנה הזאת צריכה להיסגר.

שמחה רוטמן: לפני ברדוגו זה היה אראל סג"ל, ולפני אראל סגל זה היה רועי דן, ולפני רועי דן זה היה צמצום איזה שעת שידור של שניהם.

שמחה רוטמן: וכששום דבר מהדברים האלה לא קרה, אז מפקדת גלי צה"ל החליטה שהיא סוגרת את השידור האחרון של תוכנית שאם תשאלו אותי, היא בכלל לא הייתה צריכה להיות; אני לא אהבתי אותה אף פעם, סליחה.

שמחה רוטמן: בשם סטטוס קוו, איזו תוכנית סטירה, הם צחקו שם על מפקדת גל"צ, אז תוך כדי התוכנית האחרונה, שכבר הורידו אותה מהאוויר, כי מראש לא אהבה סאטירה, כי סאטירה קצת מפריעה לסותמי פיות בולשביקים, אז כבר הורידו את התוכנית, וזו כבר התוכנית האחרונה, לציין את זה שמורידים את התוכנית, אז גם את התוכנית האחרונה – היא כיבתה לה את השלטר באמצע, כי אוי ואבוי, קצת צחקו על מפקדת גל"צ.

שמחה רוטמן: ואם נתוני האמת של ההאזנה וההקשבה היו באים לידי ביטוי והיו משקפים במשהו את הלכי הרוחות בעם ישראל, אז באמת היה צריך אולי לעשות את אותה שמורת טבע קטנה לשמאל הישראלי, שייתנו להם שם קצת לדבר.

שמחה רוטמן: נתוני ההאזנה לתוכנית של ברדוגו הראו איפה הציבור בישראל נמצא, וזה כנראה מה שמפחיד הכי הרבה את הבולשביקים סותמי הפיות.

יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

יעקב מרגי: ישיב סגן שר הביטחון אלון שוסטר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אלון שוסטר: יושב-ראש נכבד, חברי הכנסת, את דבריי אמרתי.

אלון שוסטר: אני רוצה רק לחדד שלוש-ארבע נקודות.

אלון שוסטר: שר הביטחון אכן סבור שאין מקום היום לתחנת שידור צבאית.

אלון שוסטר: נקודה שנייה – אני מסכים לחלוטין לגבי הצורך - - -

אולי תעשה את זה בשלבים.

אלון שוסטר: אני מסכים לחלוטין לגבי הצורך והחובה לייצג את המגזרים והעמדות השונות.

אלון שוסטר: זהות השדרים והכתבים לא נקבעת בכנסת אלא בהנהלה מקצועית, ואין לאיש חזקה על לוח השידורים.

אלון שוסטר: הערה שלישית או רביעית, שגם בה אני לא רק מאמין אלא כתבתי אותה ברגע זה באמונה מלאה – לברדוגו, שלא הודח, הוצעה רצועת שידור שמאפשרת הבעת דעה במקום אחר, לא בערבוב בין דעה לבין ידיעה – עיין ערך הדברים הקודמים שהערתי על שני העקרונות שעל פיהם קבע שר הביטחון שיש לנהל בשלב הזה כל עוד התחנה נמצאת.

קריאה: - - -

אלון שוסטר: וההערה האחרונה ואולי החשובה: גם בדיון הזה ראוי לשמור על דיוק.

אלון שוסטר: תודה רבה.

יעקב מרגי: סגן השר, מה אתה מציע?

אוריאל בוסו: הרי אם הוא היה איש עסקים, הוא היה משאיר את הרייטינג.

אוריאל בוסו: הרי רייטינג מכניס כסף.

הוא הציע לסגור את גלי צה"ל.

יריב לוין: אני מציע להעביר את זה לוועדת - - - מקום ראוי ששם - - -

יעקב מרגי: אנחנו עורכים הצבעה כרגע על הצעה לסדר-היום.

יעקב מרגי: השר ללא מניעה, הוא לא מבקש להוריד את זה מסדר-היום.

יעקב מרגי: לכן, מי שיהיה בעד – יהיה בעד ועדה, ומי שיהיה - - -

קריאה: - - -

יעקב מרגי: אחר כך נקבע.

יעקב מרגי: קודם כול, מי שיהיה נגד – נגד דיון בוועדה.

יעקב מרגי: אני מעביר את זה להצבעה.

יעקב מרגי: הצבעה.

שמחה רוטמן: - - - לא מצביעים?

יעקב מרגי: אתה המציע.

יעקב מרגי: אתה לא יודע מה אתה רוצה?

קריאות: - - -

שמחה רוטמן: לא, אמרת להוריד מסדר-היום, לא להוריד מסדר-היום, בלבלת אותי עם השמות.

יעקב מרגי: ועדה – מה אתם רוצים?

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד – תשעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: מה?

יעקב מרגי: מה הצבעתם?

יעקב מרגי: לא נקלט.

קריאה: בעד.

יעקב מרגי: מיכל שיר, רצית לומר משהו?

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום.

יריב לוין: רגע, לאיזו ועדה?

יעקב מרגי: לאיזו ועדה?

יעקב מרגי: אני חושב שהכי מתאימה ועדת החוץ והביטחון, אם זה צה"ל.

שלמה קרעי: הפנים.

שלמה קרעי: הפנים.

שלמה קרעי: ועדת הפנים.

יריב לוין: אני חשבתי: אולי ועדת הפנים אצל ווליד טאהא.

יריב לוין: הכי טוב.

שמחה רוטמן: אני חושב שוועדת החוקה.

יעקב מרגי: אם יהיה ריבוי דעות, נעביר את זה לוועדת הכנסת.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: לא.

שלמה קרעי: הפנים.

שלמה קרעי: הפנים.

יעקב מרגי: החוץ והביטחון?

קריאות: - - -

מרב מיכאלי: יאללה, אדוני היושב-ראש.

מרב מיכאלי: יש לי ניחום אבלים להגיע אליו.

יעקב מרגי: יש לי עוד הרבה דברים לעשות, גם אני.

מרב מיכאלי: ניחום אבלים זה לא אותו דבר.

יעקב מרגי: ועדת הכנסת תכריע.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: שיהיה ועדת חוקה.

יעקב מרגי: ועדת חוקה.

יעקב מרגי: יש הסכמה על ועדת חוקה?

יעקב מרגי: אז ועדת חוקה.

יעקב מרגי: << הלסי >> פגיעה ואפליה בתושבי הפריפריה – ביטול מתוכנן של הנחות בתחבורה ציבורית << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום – הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: פגיעה ואפליה בתושבי הפריפריה – ביטול מתוכנן של הנחות בתחבורה ציבורית, של כמה מציעים – הצעות לסדר-היום מס' 1907, 1909, 1914, 1925, 1955 ו-2058.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אוריאל בוסו – ראשון המציעים.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת ישראל אייכלר, אם יהיה נוכח.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, גברתי שרת התחבורה, חבריי חברי הכנסת.

אוריאל בוסו: שרת התחבורה, זו הצעה לסדר-היום ששייכת בדיוק אלייך, אז הנתונים חשובים.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, בשבוע שעבר פורסם בדה-מרקר שביוזמה משותפת של משרד התחבורה ומשרד האוצר, יש תוכנית לבטל סובסידיה, שפועלת בעיקר בערים פריפריאליות.

אוריאל בוסו: כמובן שהציגו את זה ישר נגד חרדים, נגד בני ברק, אזרחי ישראל.

אוריאל בוסו: שר האוצר ליברמן, אין לו שום בעיה עם החרדים באופן אישי, ואת כל האש שלו כרגע הוא מסיט לכיוון החרדים בשביל לברוח מהבעיה האמיתית.

אוריאל בוסו: יש לו בעיה עם כל אזרחי מדינת ישראל.

אוריאל בוסו: זה הסיפור האמיתי של שר האוצר.

אוריאל בוסו: אבל הוא כרגע אומר: חרדים, חרדים.

איימן עודה: אתה צודק.

אוריאל בוסו: כמובן שיש לו את השנאה האמיתית לחרדים.

אוריאל בוסו: זה לא שאין לו בעיה איתם.

אוריאל בוסו: אבל כרגע הוא מתעסק בהם.

אוריאל בוסו: זה לא שהוא נותן למישהו.

איימן עודה: והערבים.

אוריאל בוסו: והינה, אני רוצה לומר לכם מי הולך להפסיד מהסובסידיה?

אוריאל בוסו: טבריה, ראש העין, בית שאן, קריות, חדרה, אום אל-פחם, רהט, ואדי עארה, עומר, חורה, אופקים, שדרות, ירוחם, דימונה, יבנה, באקה אל-גרבייה, קריית מלאכי, נתיבות – לא בני ברק.

אוריאל בוסו: שרת התחבורה, לפחות המדיניות של מדינת ישראל עד עכשיו להוסיף רכבות, לעודד תחבורה ירוקה, לעודד נסיעה בתחבורה הציבורית.

אוריאל בוסו: אז אני רוצה לומר לכם, אזרחי ישראל, כנראה שמשרד האוצר יש לו תוכניות אחרות; מס על הבלו והדלק, זה מכניס המון המון כסף לקופת המדינה, ולכן צריך מכוניות פרטיות.

אוריאל בוסו: לאחרונה גם נכנס מס על הגודש.

אוריאל בוסו: אז איך יכניסו כסף?

אוריאל בוסו: רק עם מכוניות פרטיות שייכנסו.

אוריאל בוסו: למרכז יש לנו מס גודש.

אוריאל בוסו: מי נוסע בתחבורה הציבורית, ריבונו של עולם?

אוריאל בוסו: אוכלוסייה מבוגרת, שהם לא רוצים להתנייד במכוניות – פחות זיהום.

אוריאל בוסו: ואתה אומר להם: חבר'ה, את ההנחות והסובסידיה, שאתם קיבלתם עד עכשיו, לא תקבלו.

אוריאל בוסו: שר הפנים הקודם, הרב אריה דרעי, בכספים הקואליציוניים של ש"ס – כששואלים איפה כספים קואליציוניים: לקחו 700 מיליון שקל לסבסד ולהוריד את המע"מ על התחבורה הציבורית ועל המים.

אוריאל בוסו: זה פעולות חברתיות.

אוריאל בוסו: שרת התחבורה, את ממפלגת העבודה שעד היום אמרו, מפלגה סוציאלית.

אוריאל בוסו: לעזור לחלשים ולכולם.

אוריאל בוסו: מה נגיד לכל האזרחים הללו?

אוריאל בוסו: עזבו את החרדים בצד.

אוריאל בוסו: אנחנו כבר רגילים לקבל מכה אחרי מכה.

אוריאל בוסו: לא ביטלו את ההנחות רק לבני ברק, אלא לכל האוכלוסייה שנזקקת לתחבורה ציבורית.

אוריאל בוסו: מה מסתכלים?

אוריאל בוסו: הכול בחור של הגרוש?

אוריאל בוסו: צריך להכניס עוד כסף?

אוריאל בוסו: וצריך להבין, חבר'ה, זה נראה עוד כמה שקלים, שישה שקלים במקום 4.5–5.

אוריאל בוסו: תחשבו משפחה של ארבע-חמש נפשות, שזה התחבורה הציבורית.

אוריאל בוסו: ומה אתה מוריד?

אוריאל בוסו: את הצובר רב-קו, את כל ההנחות הרגילות.

אוריאל בוסו: אנשים ילכו ברגל ונוריד להם.

אוריאל בוסו: נוסף על כל העליות של מוצרי יסוד ישלמו עוד 200–300 שקל בחודש בכל משפחה לתחבורה ציבורית.

אוריאל בוסו: אנא מכם, תבדקו את הנתונים.

אוריאל בוסו: תסתכלו על אזרחי ישראל ועל אותם נצרכים - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לסיים.

אוריאל בוסו: - - שיושבים וצורכים את התחבורה הציבורית, ותבטלו את הגזירה הנוראה הזאת.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אייכלר – איננו נוכח; חבר הכנסת איתמר בן גביר – איננו נוכח; חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון – אף הוא איננו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אף היא איננה נוכחת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אוריאל בוסו, הצלת את המצב.

יעקב מרגי: תשיב להצעה לסדר-היום שרת התחבורה והבטיחות בדרכים, השרה מרב מיכאלי.

משה אבוטבול: אפשר עמדה מהצד?

יעקב מרגי: זה לא מהצד.

יעקב מרגי: זה נקרא, דעה אחרת.

משה אבוטבול: מותר לי?

יעקב מרגי: חכה.

יעקב מרגי: נראה אם - - -

שמחה רוטמן: אולי תסכים איתם?

יעקב מרגי: יש תהליך.

יעקב מרגי: לא בכל מקרה מתאפשרת הפרוצדורה של עמדה נוספת מהצד.

משה אבוטבול: לא, כי הוא מהמפלגה שלי.

יעקב מרגי: לא קשור.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

משה אבוטבול: טוב.

משה אבוטבול: אם אפשר, אני אשמח.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: הם התחשבו בך, כל חברי הכנסת.

יעקב מרגי: על ניחום האבלים.

מרב מיכאלי: לא, לא צחוק.

מרב מיכאלי: אני מאחרת נוראות.

מרב מיכאלי: קודם כול, אני מודה לך, כמובן, כפי שהודיתי הבוקר – אני חושבת שזה היה חבר הכנסת מקלב שהעלה את זה בשאילתה נוספת – להעלות לסדר-היום את הנושא החשוב הזה.

מרב מיכאלי: אתה יודע שמאז כניסתי לתפקיד, אני מקדמת בכל הכוח את התחבורה הציבורית, שהיא-היא הדבר היחיד שבאמת יתחיל לאזן את המצוקה המאוד מאוד גדולה שאנחנו נמצאות ונמצאים בה בתחום התחבורה, שבאמת הוזנח.

מרב מיכאלי: בוודאי התחבורה הציבורית הוזנחה לאורך שנים ארוכות מדי.

מרב מיכאלי: עכשיו, התעריפים של התחבורה הציבורית היו אמורים לעלות החודש ב-8.7% – עלייה מאוד משמעותית.

מרב מיכאלי: יחד עם שר האוצר – זאת, אגב, עלייה אוטומטית, וכל שנה מתעדכן תעריף התחבורה הציבורית בהתאם לעליית, מה שנקרא, מדד תשומות התחבורה הציבורית, המרכיבים השונים של עלויות הנסיעה.

מרב מיכאלי: קודם כול, רק לסבר את אוזנך: במדינת ישראל, התחבורה הציבורית מסובסדת בממוצע ב-67%.

מרב מיכאלי: המדינה משלמת 67% מעלות הנסיעה, והציבור משלמת רק את מה שנשאר מזה, 33%.

מרב מיכאלי: העלייה האוטומטית הזאת, השנתית, הייתה אמורה לחול החודש.

מרב מיכאלי: המדד הזה של תשומות התחבורה הציבורית עלה ב-8.7%.

מרב מיכאלי: יחד עם שר האוצר הצלחנו לדחות את עליית המחירים הזאת.

מרב מיכאלי: ואנחנו עכשיו עושות ועושים ביחד בחינה של כל התעריפים במדינת ישראל, ובוחנות מהו המודל הנכון יותר לתעריפים של תחבורה ציבורית, שיהפכו את השימוש ליותר קל, ליותר נוח, ליותר נגיש; את היכולת שלנו לתת שירות יותר טוב באמצעות תעריפים מסודרים.

מרב מיכאלי: ומדוע?

מרב מיכאלי: משום שמסתבר שמאז קום המדינה בעצם לא נעשתה חשיבה אסטרטגית או איזשהו תכנון של תעריפי התחבורה הציבורית במדינת ישראל.

מרב מיכאלי: הצטברו המון המון עיוותים.

מרב מיכאלי: א.

מרב מיכאלי: המון תעריפים שונים.

מרב מיכאלי: יש יותר מ-80 תעריפים שונים.

מרב מיכאלי: לפעמים באותה עיר עצמה יש תעריפים שונים; ולפעמים יש אפליה ברמה של עיר ושכנתה, שיש ביניהן תעריפים שונים, בלי שום סיבה הגיונית או רציונלית, אלא באופן שרירותי, או שרידים של כל מיני לחצים פוליטיים, של פה הצליחו ושם לא הצליחו.

מרב מיכאלי: ולכן, אנחנו מחפשות עכשיו את הדרך לעשות את הדברים בצורה הוגנת ויעילה, כזאת שתביא ליותר שימוש בתחבורה הציבורית, כזאת שתביא שירות יותר טוב לציבור, ושייצא מצב שבו ככל שאת משתמשת יותר בתחבורה הציבורית, או אתה משתמש יותר בתחבורה הציבורית, ככה זה יותר משתלם לך.

מרב מיכאלי: אני לא אחראית לפרסומים שיש בעיתונים.

מרב מיכאלי: שום דבר מוסמך מטעמנו לא יצא בשום אופן.

מרב מיכאלי: כן אגיד בצורה חד-משמעית, שהפרסומים על פגיעה באוכלוסייה של האזרחיות והאזרחים הוותיקים, לא הייתה, לא תהיה; בשום מצב לא תהיה שום פגיעה באוכלוסייה הוותיקה במדינת ישראל, גם לא בילדים ונוער, גם לא באנשים עם מוגבלויות.

מרב מיכאלי: זה משהו שבפירוש לא תהיה בו שום פגיעה.

מרב מיכאלי: ואנחנו מחפשות גם דרכים להיטיב עוד יותר את התנאים שהם מקבלות ומקבלים בתעריפים.

מרב מיכאלי: לגבי התעריפים הכלליים, כאמור, אנחנו מחפשות את המודל הנכון, כשהמחשבה היא להיטיב עם הציבור הכללי, ובוודאי להיטיב עם המשתמשות והמשתמשים, אלה שמשתמשים הרבה בתחבורה הציבורית.

מרב מיכאלי: להפוך את התעריפים להיות פשוטים, נגישים וכמה שיותר משתלמים לציבור.

מרב מיכאלי: העבודה הזאת בעיצומה.

מרב מיכאלי: למעשה ממש עליתי לפה, לדוכן – הייתי בזום של אחת הישיבות שלנו בנושא הזה.

מרב מיכאלי: זה ממש מתהווה בימים אלה, וברגע שנחליט על המודל הנכון, תאמינו לי, אני אשמח לדווח על זה גם כאן.

יעקב מרגי: אם הבנתי את דברייך, גברתי, אתם תעדיפו ציבורים – לאו דווקא ציבור כקולקטיב.

יעקב מרגי: אדם שמשתמש תדיר בתחבורה הציבורית, אתם תדעו לזהות אותו, והוא יהיה זכאי לתעריף מוזל יותר?

מרב מיכאלי: זה לא עניין של טכנולוגיה, זה לא יהיה אישי.

מרב מיכאלי: המחשבה, כשאנחנו באות ובאים לתכנן את המודל של התעריפים, יש תעריף לנסיעה בודדת, יש תעריף חופשי-חודשי, יש תעריף לחופשי-יומי וכו'.

יעקב מרגי: לא פר קווים.

מרב מיכאלי: לא פר קווים.

יעקב מרגי: שימוש אישי.

מרב מיכאלי: שימוש, ויש גם מפות אזורים במדינת ישראל.

מרב מיכאלי: גם זה מובא בחשבון, כמובן.

מרב מיכאלי: אנחנו מסתכלות ומסתכלים בפירוש על דפוסי שימוש, ומביאות אותם בחשבון כשאנחנו בונות את המודל הזה.

משה אבוטבול: אפשר, בבקשה?

יעקב מרגי: אלה לא שאילתות.

יעקב מרגי: רגע, יש כללים בכנסת.

יעקב מרגי: אומנם לאחרונה גרמנו לכך שהתבלבלו דברים.

יעקב מרגי: שב, שנייה.

משה אבוטבול: עמדה מהצד, אם אפשר.

יעקב מרגי: היא הייתה עומדת כאן ברצון רב, ומשיבה לכם לשאלות.

יעקב מרגי: בוא נמצה את הפרוצדורה של ההצעה לסדר-היום.

יעקב מרגי: קודם כול, מה את מציעה?

מרב מיכאלי: האמת, אני מציעה שפשוט יש לנו אופציה להעביר לוועדה.

יעקב מרגי: או דיון במליאה, שלא יקרה.

מרב מיכאלי: אין צורך.

מרב מיכאלי: אפשר להמשיך את זה בוועדה בשמחה.

יעקב מרגי: יש ועדה.

יעקב מרגי: מה אתה מציע, הצעה נוספת?

מרב מיכאלי: חבר הכנסת אבוטבול כבר אמר גם בבוקר.

יעקב מרגי: יש לו דקה, דקה.

יעקב מרגי: דקה, לא יותר.

יעקב מרגי: דקה, דקה.

יעקב מרגי: לא נדלג על הפרוצדורה.

יעקב מרגי: אנחנו נעבור להצבעה אחרי זה.

משה אבוטבול: גברתי השרה, היא מאזינה?

מרב מיכאלי: אני מאזינה, אני מאזינה.

יעקב מרגי: יש לך דקה.

יעקב מרגי: עד דקה.

משה אבוטבול: דקה.

משה אבוטבול: כמו נאום בן דקה.

יעקב מרגי: שיהיה מכובד.

משה אבוטבול: איש לא טען, חלילה, שתהיה פגיעה באזרחים ותיקים.

משה אבוטבול: אנחנו מדברים על העלאות אחרות לכלל הציבור.

משה אבוטבול: א.

משה אבוטבול: ב-1 באפריל צפויה להיכנס לתוקף התייקרות חדה, של הנסיעה בתחבורה הציבורית, שכמותה לא נראתה בעשור האחרון, של 6.4%.

משה אבוטבול: זאת אותה עלייה אוטומטית.

משה אבוטבול: ב.

משה אבוטבול: עלייה נוספת של ביטול הנחת הערך הצבור של 20%, שניתנה בטעינת כרטיס הרב-קו.

מרב מיכאלי: חבל שלא מקשיבים.

משה אבוטבול: ג.

משה אבוטבול: ערים בשכבה סוציו-אקונומית נמוכה קיבלו הנחות במינוי חופשי-חודשי וחופשי-יומי.

משה אבוטבול: את זה גם כן מבטלים.

משה אבוטבול: ד.

משה אבוטבול: גם תעריפי הרכבת הולכים לעלות, והציבור בכלל לא יודע מה הולך לקרות בעוד חודש וחצי.

משה אבוטבול: אני מבקש להעמיד את הצעת התעריפים החדשים להערות הציבור, שיטען.

משה אבוטבול: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

מרב מיכאלי: תודה, אדוני.

מרב מיכאלי: אני חושבת שאמרתי בצורה מאוד מפורטת.

יעקב מרגי: השרה אמרה.

יעקב מרגי: כנראה שהיית עסוק בכתיבת השאלות לשרה.

יעקב מרגי: אבל היא השיבה, השיבה.

מרב מיכאלי: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

יעקב מרגי: מי שבעד – בעד המשך דיון בוועדה.

יעקב מרגי: בבקשה, הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד הצביעו 11 חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: ההצעה לסדר-היום תועבר להמשך דיון בוועדת הכלכלה, נכון?

יעקב מרגי: אכן כן.

יעקב מרגי: << הלסי >> התוכנית הכלכלית של הממשלה מתעלמת מהחלשים ביותר ומהעצמאים הקורסים << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום – הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: התכנית הכלכלית של הממשלה מתעלמת מהחלשים ביותר ומהעצמאים הקורסים, מס' 1954, 2056, 2057 ו-2065, של חברי הכנסת קרעי וקבוצת חברי הכנסת.

יעקב מרגי: ראשון הדוברים – חבר הכנסת שלמה קרעי, ואחריו – חבר הכנסת איימן עודה.

ינון אזולאי: איפה הייתם 12 שנה?

יעקב מרגי: הוא לא פה.

ינון אזולאי: מה זה לא פה?

יעקב מרגי: זה שאומר 12 שנים.

יעקב מרגי: שמעת את השר עמאר?

יעקב מרגי: שלוש דקות, לרשותך.

משה אבוטבול: - - - של אלי אבידר.

שלמה קרעי: אדוני יושב-הראש, מכובדי השר, אם היית מרשה לי, הייתי משמיע את ההקלטה של זה שעמד כאן קודם.

יעקב מרגי: אסור להקליט.

שלמה קרעי: אז אני רק אקריא במהירות את הציטוט שלו: אתה חבר במשפחת פשע.

שלמה קרעי: פושטק קטן.

שלמה קרעי: המשפחה השקיעה כסף ויצא אפס כמוך.

שלמה קרעי: פושטק קטן.

שלמה קרעי: המשפחה שלך מתביישת בך.

שלמה קרעי: ציטוט מלא של השר בלי תיק, שיושב כאן בירכתי המליאה, מבזבז את כספי הציבור.

שלמה קרעי: נורבגי.

שלמה קרעי: כשהעצמאים קורסים, באים, מתחננים, באים, משוועים לעזרה.

שלמה קרעי: אתם לא מפצים אותם.

שלמה קרעי: שפכתם כסף עם הליקופטרים רק על החזקים, רק על אלה שיש להם כסף.

שלמה קרעי: אלה נקודות זיכוי.

אין לו השפעה על ליברמן.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יעקב אשר.

שלמה קרעי: מה זה אין לו השפעה?

שלמה קרעי: הוא קיבל ממנו את הג'וב הכי מלטף בעולם: שר בלי תיק.

שלמה קרעי: שר בלי תיק.

- - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת אשר, אתה אמור לעלות לדבר.

שלמה קרעי: שר בלי תיק ונורבגי.

שלמה קרעי: אתה פשוט מיותר, אתה פשוט עצלן, אתה פשוט איש בזוי, שמבזבז את כספי הציבור.

אלי אבידר: נכס, נכס, נכס.

אלי אבידר: כל עוד אתה קיים, אני עובד קשה.

שלמה קרעי: מהליכוד זרקו אותך מכל המדרגות כשהתמודדת שם.

אלי אבידר: אתה נכס, נכס.

שלמה קרעי: לא הצלחת בפריימריז.

שלמה קרעי: ברחת לליברמן, למפלגה דיקטטורית, ואתה, ביחד עם הבוס המושחת שלך, שאף אחד לא חוקר אותו.

שלמה קרעי: מעניין, ביקר את פאינה קירשנבאום, והבת שלה פתאום אומרת: אין כלום; אין לי תלונות על ליברמן.

שלמה קרעי: היא רועדת מפחד.

שלמה קרעי: אתם מתעללים באזרחי ישראל.

שלמה קרעי: אתם מתעללים בחרדים, בילדים שלהם, בנשים שלהם, בפריפריה.

אלי אבידר: מרגי, מרגי, אני צריך לענות.

שלמה קרעי: את כל הכסף לקחתם לעצמכם.

שלמה קרעי: אתה יושב כאן, נורבגי.

אלי אבידר: אני צריך לענות.

שלמה קרעי: איש מיותר, שר בלי תיק, כשיש במקומך נורבגי שיושב בכנסת, ועושה במקומך את הכלום שאתה לא עושה במשרד שלך.

יעקב מרגי: אתה שר.

אלי אבידר: אני אצטרך לענות.

שלמה קרעי: איך אתה לא מתבייש לשבת זחוח, לחייך, לצחוק כאן?

שלמה קרעי: מה אתה עושה?

שלמה קרעי: אתה קם בבוקר, הולך לים?

אלי אבידר: קורא אותך, קורא אותך.

שלמה קרעי: מה, אתה מסתובב בחוף?

שלמה קרעי: אתה קם בשעה 12:00 בצוהריים?

אלי אבידר: קורא את השטויות שאתה אומר כל היום.

שלמה קרעי: מה אתה עושה למען אזרחי ישראל?

אלי אבידר: נהנה מהשפה הבזויה שלך.

שלמה קרעי: מבזבז להם את הכסף, אתה והבוס שלך דואגים לעשירים.

שלמה קרעי: מי שפעם היה: אין נאמנות, אין אזרחות, עכשיו זה הפך להיות: אין נאמנות לישראל ביתנו, אין פיצויים, אין כסף.

שלמה קרעי: תמותו ברעב.

שלמה קרעי: תלכו למזבלות, תחטטו בפחים.

שלמה קרעי: תאספו, תחפשו אוכל בפח שפג תוקפו.

שלמה קרעי: מה אכפת לי, אני שר בלי תיק, שמן מנחת, מדושן עונג, יושב ולא עושה כלום למען אזרחי ישראל.

שלמה קרעי: תתבייש לך, תתביישו לכם כל החבורה המרושעת הזאת.

יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

אלי אבידר: יושב-ראש מטה הבחירות של הליכוד, תודה רבה שהפסדת את הבחירות.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת איימן עודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת איימן עודה, חבר הכנסת עודה, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: השר אלי אבידר.

אלי אבידר: אדוני, יש פה - - -

יעקב מרגי: רגע, אתה עוד לא שומע אותי.

אלי אבידר: יש פה הישג היסטורי.

יעקב מרגי: תרשה לי לומר לך.

אלי אבידר: הישג היסטורי.

אלי אבידר: הבן אדם הפסיד את הבחירות לליכוד.

יעקב מרגי: שר יכול להתערב בדיון.

יעקב מרגי: לא נהוג ששר מרבה בקריאות ביניים.

אלי אבידר: טוב, אבל זה שר בלי תיק.

יעקב מרגי: אתה מכשיל אותי, אדוני.

אלי אבידר: זה שר בלי תיק, מותר הכול.

יעקב מרגי: אתה מכשיל אותי.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, כבוד חברי הכנסת, שמעתם על מארי אנטואנט, שפנתה אל הציבור, ביקשה ממנו לאכול עוגות, אם אין לו לחם.

איימן עודה: זו בדיוק התוכנית הכלכלית החדשה של שר האוצר, שאפשר לקרוא לה תוכנית החצי שקל, או בעצם ממשלת החצי שקל.

איימן עודה: אבידר, זה חצי שקל, אתה רואה?

איימן עודה: חצי שקל תוספת לשעה.

יעקב מרגי: לא מציגים.

יעקב מרגי: לא מציגים מוצגים.

יעקב מרגי: לא עושים.

איימן עודה: אוקיי.

מה יצא?

איימן עודה: מה יצא?

איימן עודה: יצא פחות מ-100 שקל בחודש.

איימן עודה: פחות.

איימן עודה: אני רוצה לשאול אתכם, לשאול את השרים, לשאול את הממשלה את השאלה הישירה ביותר, הפשוטה ביותר: האם האזרח מבחינה כלכלית מרגיש היום יותר טוב או יותר רע?

איימן עודה: אין שאלה יותר פשוטה ויותר כנה מהשאלה הזאת.

איימן עודה: אין, אין.

איימן עודה: אני רוצה לפנות לאנשים בעיירות פיתוח, השכונות של החרדים, הכפרים הערביים, שכונות עוני בערים הגדולות, ואני רוצה לשאול אותם את השאלה הפשוטה: מבחינה כלכלית, אתה מרגיש יותר טוב או יותר רע?

איימן עודה: אני בטוח שלא פחות מ-90% מהמוחלשים יענו לנו: אנחנו מרגישים יותר רע.

איימן עודה: לא פחות מ-90%.

איימן עודה: עכשיו קצת אידיאולוגיה.

איימן עודה: חברים, הצד הימני, האופוזיציה של היום, אני רוצה לשאול אתכם, לאן הכסף הולך?

איימן עודה: לאן?

איימן עודה: הינה, יש את עוגת הכספים ואנחנו צריכים – כל אזרח פשוט צריך לשאול את עצמו האם מדיניות של כיבוש עוזרת למצב הכלכלי של המוחלשים, או מדיניות של שלום?

איימן עודה: האם ההשקעה במה שנקרא ביטחון, או השקעה בדברים הבסיסיים ביותר של האזרח?

איימן עודה: לכן, כשאני קורא את תקציב המדינה, אני אומר שטובת העניים במדינה היא להיאבק למען השלום – למען השלום, כן, כן – ולהיאבק מול הטייקונים.

איימן עודה: הדרישה שלנו מאוד מאוד ברורה: אנחנו בינתיים 45 חברי כנסת, חתמנו על עצומה שקוראת להעלאת שכר המינימום ל-40 שקל לשעה, כלומר, 7,280 שקל בחודש שכר מינימום.

איימן עודה: זה 60% מהשכר הממוצע, זה הדבר המקובל – הממוצע במדינות ה-OECD.

איימן עודה: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בגישה הזו, ועל שאר הדברים האידיאולוגיים שיש בינינו מחלוקת, עוד ניאבק ביחד - -

יעקב מרגי: תודה.

איימן עודה: - - ללכת עליו.

איימן עודה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת יעקב אשר.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת איתן גינזבורג, אם יהיה נוכח במליאה.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך אדוני.

אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לומר – אני לא אצטט כי אין לנו זמן.

השר חמד עמאר, לא רק שאתה לא מקשיב לי, אתה גם לא נותן לשר השני להקשיב לי.

אתה צריך לענות לי, אז לפחות תכבד את זה, לפני שתגיד 12 שנה הייתם פה.

שר האוצר שלכם הזכיר בשבוע שעבר במסיבת עיתונאים את שאול אמסטרדמסקי.

למה אתה יוצא, אלי?

אלי אבידר: כי אתה מדבר אל שנינו - -

אז אני אדבר רק אליך.

אלי אבידר: - - ואני לא ממשרד האוצר.

אז אני אדבר רק אליך.

רק אליך.

אלי אבידר: לא, דבר אליו, מה אתה רוצה ממני?

לא, האמת היא שאתה היחיד שיכול להבין את הציבור החרדי, כי אתה יודע מה קורה לאחד שאיווט ליברמן רודף אותו ורוצה לחסל אותו.

זה מה שהוא רוצה לעשות לילדים שלנו; זה מה שהוא רוצה לעשות לך, וגם עשה לך.

אתה היחיד שיכול להבין את זה, חמד עמאר יבין את זה בעוד כמה שנים.

חכה, גם זה יגיע.

אלי אבידר: יעקב, אני נראה מודאג?

האמת, כן.

האמת, כן.

אבל אני רוצה לומר משהו, ואני רוצה שתשמע.

אני רוצה שתשמע.

אתה יודע שאני את היכולות שלך מכיר ומוקיר.

אומר שאול אמסטרדמסקי: רוצים לדעת איך תכננו את התוכנית הכלכלית?

לא חודש קודם, השר חמד עמאר.

אומר אותו אמסטרדמסקי, ששיבח אותו ליברמן: זה היה בארבע דקות בהליכה במסדרון.

היא מלאה חורים והכול.

ואז הוא אומר: בסופו של דבר, התוכנית הזאת – אומר אמסטרדמסקי, שאי-אפשר להתווכח על היכולות הכלכליות שלו – היא לא עוזרת להמון ישראלים, שהחיים שלהם נורא יקרים פה, ויש לזה סיבה.

אתה יודע מה הסיבה, חמד עמאר?

אני אגיד לך מה הסיבה.

שר האוצר ליברמן התאמץ במיוחד כדי לא להעביר כסף לחרדים.

הוא אמר לפקידים שלו תביאו לי תוכנית שהחרדים ייהנו ממנה הכי פחות.

הכי פחות.

ואז יצאה לו התוכנית העקומה הזאת, הרעה הזאת, שאנשים במעמד בינוני גבוה יקבלו – וזה בסדר – אבל אלה במעמד בינוני נמוך לא יקבלו, והחלשים ביותר לא יקבלו, כי הם לא רואים את מדרגות המס האלה בכלל.

הם לא רואים את זה בכלל.

ואני אומר לאנשי התקשורת ולאחינו החילונים: תפסיקו לאכול את הלוקשים האלה.

בכל פעם שמדד יוקר המחיה יעלה, יעלה מדד ההסתה נגד חרדים.

וזו לא רק הסתה עם ת', אדוני היושב-ראש, זו הסתה עם ת' לצורך הסטה עם ט'.

להסיט את הוויכוח מהכישלון - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

- - ומהכישלונות הללו ולהעביר את זה לכאן.

ודבר אחרון: חבל שהשר אבידר לא פה, אבל יעבירו לו את זה העוזרים שלו – זה מה שהוא עשה גם לשר אבידר.

הוא ידע שהוא מוכשר, הוא ידע שיש לו דעת קהל מצוינת – לא בחוגים שלנו.

יעקב מרגי: תודה.

הוא הפך את כל העולם כדי שהוא יקבל את התפקיד הכי זוטר, הכי פחות טוב, גם אם זה בסוף יחבל להם - -

יעקב מרגי: תודה.

- - למפלגה שלהם.

איש נקמן, רע, ובסוף המציאות הזאת תטפח לו על פניו, ואנחנו רואים את זה היום.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת איתן גינזבורג, בבקשה אדוני, אחרון המציעים.

יעקב מרגי: אחריו ישיב השר במשרד האוצר חמד עמאר.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, ראשית, אני רוצה לדבר על ההצעה לסדר-היום, שביקשתי להצטרף אליה: התוכנית הכלכלית מתעלמת מהחלשים, מעצמאיים הקורסים, כדי לומר – בוא נזכיר גם לחבריי המציעים האחרים מה עשתה הממשלה בשמונה חודשים: העבירה תקציב, דבר ראשון, מה שאנחנו לא הצלחנו להעביר, הממשלה הקודמת.

- - -

איתן גינזבורג: רגע, רגע, בסדר, נו.

איתן גינזבורג: לא הפרעתי לך.

יעקב מרגי: יעקב אשר, עכשיו דיברת, תאפשר לו, הוא עוד לא פתח את הפה.

יעקב מרגי: הוא עוד לא פתח את הפה.

איתן גינזבורג: מה אכפת לכם?

אני עוזר לו.

אני עוזר לו.

שלמה קרעי: כפיים.

איתן גינזבורג: העבירה 16 מיליארד שקלים לנושאים חברתיים, ואמנה חלק מהם: לאוכלוסיות מוחלשות, למעלה מ-5 מיליארד שקלים, לנכים, לניצולי שואה.

איתן גינזבורג: העלו את השלמת ההכנסה לגמלאים, דמי קיום לחיילי חובה, ביטלו את הדיסרגרד, את דמי הקיום למשרתי שירות אזרחי.

איתן גינזבורג: דברים חברתיים.

איתן גינזבורג: וגם תקציב חברתי: סיוע ממוקד, למעלה מ-5 מיליארד שקלים למיגון הצפון - -

שלמה קרעי: מה, הוא השר המשיב?

שלמה קרעי: מה, הוא המשיב?

שלמה קרעי: הוא גַיִס חמישי בהצעה שלי.

איתן גינזבורג: - - ותקנים למיטות לרפואה, הגדלת הסיוע לביטחון תזונתי, ומעונות יום ועובדי מינהל בתי חולים, וצמצום פערים בחינוך.

שלמה קרעי: עם זה הולכים לסופר?

שלמה קרעי: עם זה הולכים לסופר?

שלמה קרעי: עם זה קונים אוכל?

שלמה קרעי: עם זה קונים אוכל?

איתן גינזבורג: אני מבין שקשה לכם לשמוע דברים טובים.

שלמה קרעי: עם מיגון הצפון הולכים לסופר?

איתן גינזבורג: קשה.

איתן גינזבורג: אני לא מבין, אדוני.

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי, עלית, דיברת.

שלמה קרעי: מה זה, הוא גיס חמישי.

שלמה קרעי: הוא הצטרף להצעה שלי והוא - - - את ההצעה?

יעקב מרגי: סליחה, הוא יכול.

שלמה קרעי: שיחליף את השר המשיב - - - שימוש בתקנון?

איתן גינזבורג: תגיד לי - - -

יעקב מרגי: תן לי, תן לי, אני אגן עליך.

יעקב מרגי: תקשיב, תקשיב, קרעי - -

שלמה קרעי: הוא אומר תמיד שאנחנו - - -

יעקב מרגי: - - אולי אתה לא מכיר את זה, אבל זה אכן מתבקש ומקובל, ואפשר להצטרף להצעה לסדר-היום גם כדי להביע דעה שונה משלך.

שלמה קרעי: אבל איתן תמיד תוקף אותי כשאני מנצל את התקנון בדרך הזאת.

יעקב מרגי: אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת איתן גינזבורג - - -

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, אתה צודק, אבל מה יש לחמד עמאר להגיד?

יעקב מרגי: זה משהו אחר.

יעקב מרגי: זה חשבון פנימי בטח.

יעקב מרגי: חבר הכנסת – רבותיי.

שלמה קרעי: לקח לו את השקרים.

שלמה קרעי: שישאיר לו שקר קטן - - -

יעקב מרגי: רבותיי, אני מבקש לאפשר לו לגמור.

איתן גינזבורג: אולי לקחתי כמה דברים מחמד עמאר, אתה לקחת לי את זמן הדיבור.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: אתה תקבל אותו בחזרה.

שלמה קרעי: פחות שקרים.

יעקב מרגי: בבקשה.

איתן גינזבורג: אז ככה – אל תהיה הצנזור שלי.

יעקב מרגי: קרעי.

יעקב מרגי: קרעי.

איתן גינזבורג: אני מבקש שתכיל את הדברים שאני אומר.

איתן גינזבורג: אתה יכול להכיל אותם?

איתן גינזבורג: גם אם אתה לא מסכים איתם.

שלמה קרעי: עם זה הולכים לסופר?

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי, תן - - -

שלמה קרעי: אני?

שלמה קרעי: הוא מדבר אליי.

יעקב מרגי: לא, הוא לא פנה אליך, אתה מפריע לו.

אלי כהן: בזכות הקשר עם נורבגיה, נכון?

אלי כהן: יש לך בעיה עם זה?

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: בבקשה.

איתן גינזבורג: ויש הרבה מאוד דברים טובים שהממשלה הזאת עשתה גם בנושאים החברתיים.

איתן גינזבורג: אבל אחת הסיבות שרציתי להצטרף להצעת החוק הזאת, מכיוון שלצד הדברים המאוד טובים שעשתה הממשלה הזאת, יש גם דברים שצריך להשתפר בהם.

איתן גינזבורג: אני רוצה לדבר על אותם עסקים שבקצה.

איתן גינזבורג: אדוני השר – ואמרתי את זה גם לשר האוצר – אותם עסקים שבקצה.

איתן גינזבורג: אני יודע שמבחינת ענפים נתתם מתווים טובים לענפי התרבות, התיירות – זה לא מספיק, אפשר לדבר על זה.

איתן גינזבורג: אבל יש מענה מתווים, ויש מענה לעסקים, ואני יודע שנתוני המקרו טובים ב-2021 לעומת 2019, אני מכיר את הנתונים.

איתן גינזבורג: אני מדבר על אותם אנשים שבקצה, אותם עסקים שלא נופלים בגדר שום ענף במשק, עסקים שהפדיון שלהם ירד ב-30%, 40%, 50%.

איתן גינזבורג: אנחנו ידענו – רשות המיסים יודעת לגעת באותם עסקים ולתת להם פיצויים או מענק.

איתן גינזבורג: ואני מדבר על אותם אלה, אדוני השר.

איתן גינזבורג: על אותם אלה צריך לדבר, צריך להתייחס אליהם, הם אנשים שקורסים.

איתן גינזבורג: אלה עצמאים, אלה עסקים קטנים, שמעסיקים אנשים שלא נשארה להם עבודה.

איתן גינזבורג: יש כאלה - - -

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: אל תפריעו לי, בחייאת, מה יש לכם, באמת.

איתן גינזבורג: זה קוטע את חוט המחשבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת טייב, תאפשר לו.

יוסף טייב: לא, אני בא לחזק את מה שהוא אומר - - -

יעקב מרגי: אבל אתה מפריע לו.

יעקב מרגי: אתה מחזק אותו, אבל זה מפריע לו.

יוסף טייב: אבל שיגיד: אגף התיירות.

איתן גינזבורג: אני אגיד מה שאתה רוצה להגיד?

איתן גינזבורג: אלה אנשים שבסוף, בקצה, לא נופלים על איזה מתווה או ענף ספציפי, פשוט אנשים שעובדים, ובשנה הזאת היו מגבלות – תו ירוק, תו סגול, היו מבודדים, היו הגבלות טיסה, פתחו, סגרו שמיים.

איתן גינזבורג: זה משפיע על עסקים, זה מגיע לאובדנות.

איתן גינזבורג: לא רק בגל האומיקרון או גל הדלתא, גם בין הגלים היו מגבלות, וצריך לתת להם מענה.

איתן גינזבורג: אז יכול להיות שיש ביניהם עסקים כושלים, שממילא היו צריכים להיסגר, יכול להיות.

איתן גינזבורג: אבל בתקופה של הגבלות צריך לתת להם גם מענים, ולרשות המיסים יש את היכולת.

איתן גינזבורג: עשינו את זה בממשלה הקודמת, עשינו את זה עד חודש יוני.

איתן גינזבורג: אני פונה אליך, ממש במטותא ממך, תיגעו באותם מקרי קצה, תיגעו באותם עסקים קטנים ועצמאים שהפדיון שלהם ירד בצורה ניכרת.

איתן גינזבורג: תפצו אותם, תנו להם מענקים, תנו להם לנשום.

איתן גינזבורג: בשנת 2022, שהיא כבר שנה עם פחות קורונה, פחות אומיקרון, בואו, תתמודדו איתם אחרת, אבל לפחות תנו להם פיצוי מחודש יוני עד חודש דצמבר.

איתן גינזבורג: זוהי בקשתי ולכן הצטרפתי להצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: אני מקווה שחברי הכנסת - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ואם הייתם קצת סבלניים, הייתם שומעים את הדברים, דברי הטעם.

יעקב מרגי: תודה.

שמחה רוטמן: איתן, רק יש לי שאלה קטנה.

שמחה רוטמן: אתה מכיר מישהו עם השפעה בקואליציה אולי?

יעקב מרגי: תשאל אותו אחר כך, הוא יורד עכשיו מהפודיום.

איתן גינזבורג: עוד משפט, אדוני.

איתן גינזבורג: אני רק רוצה לבקש מכם, חבריי חברי הכנסת, באמת, וזה לא קשור עכשיו לנאום שלי, אולי זה אפילו קצת כסגן יושב-ראש הכנסת.

איתן גינזבורג: אני ממש מבקש מכם, כשאתם עולים לכאן - - -

אלי כהן: - - - חבל על הזמן.

אלי כהן: מה זה, זו תעמולה?

איתן גינזבורג: תראה מי שמדבר.

אלי כהן: מי שמדבר?

אלי כהן: אתה - - -

יעקב מרגי: אלי כהן, השר לשעבר אלי כהן, אני אזכיר לך את ההתפרצות של אלעזר שטרן, כשנתתי לך להתבטא ולא עצרתי אותך באמצע.

אלי כהן: אתה צודק.

אלי כהן: מרגי, אני יכול להגיד לך, אתה מתנהג בכבוד והדר לכולם - - -

יעקב מרגי: תודה.

אלי כהן: זה ייאמר לזכותך.

אלי כהן: ראוי שזה שמדבר ילמד ממך.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

איתן גינזבורג: אני כל יום לומד ממנו מחדש, ואני יכול רק ללמוד ממנו עוד ועוד.

יעקב מרגי: גם אני לומד ממנו.

איתן גינזבורג: אדוני חבר הכנסת כהן.

איתן גינזבורג: אני רק אומר לכם, כמי שעולים לכאן להתנגד לחוקים ולא מדברים בכלל על החוק, אדוני, וחברי הכנסת, אני מבקש מכם - - -

שלמה קרעי: אין לי בעיה עם זה, רק אל תעיר לנו ותעשה את אותו הדבר.

שלמה קרעי: זה מה שאמרנו.

איתן גינזבורג: רק אם תוכלו מעת לעת פשוט רק להקשיב, לא להסכים, ולהכיל.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ישיב להצעה לסדר-היום השר במשרד האוצר חמד עמאר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

קריאה: אני אבקש דעה נוספת אחר כך.

יעקב מרגי: תלוי בתוצאה של הדיון.

שלמה קרעי: להכיל אתם יודעים טוב – את המתים, את העסקים הקורסים.

שלמה קרעי: חבל על הזמן.

שלמה קרעי: כן, חמד, מה עכשיו תשקר לנו?

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, אני רוצה להגיד לחברי חבר הכנסת איתן, אנחנו לא נפקיר אף אחד.

חמד עמאר: אני מבטיח לך שלא נפקיר אף אחד.

איתן גינזבורג: אני חייב להגיד לך, אדוני, אין להם זמן לחכות לכם - - - של דצמבר ושל ינואר - - -

חמד עמאר: אני אומר לך, לא נפקיר אף אחד ואנחנו לא נפקיר אף אחד.

איתן גינזבורג: תראו מה יש להם.

משה אבוטבול: - - -

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: נא לאפשר לשר להשיב.

משה אבוטבול: לפחות תגיד "בלי נדר".

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, הצמיחה במדינת ישראל הייתה, בשנת 2021, 8.1.

חמד עמאר: העלייה הגדולה ביותר - -

שלמה קרעי: זה בזכות ביבי.

חמד עמאר: - - ב-15 השנים האחרונות.

שלמה קרעי: העברתם תקציב בסוף השנה - - -

חמד עמאר: העלייה הגדולה, בין שלוש המדינות בעולם שהגיעו לצמיחה כזאת.

שלמה קרעי: בזכות מי?

חמד עמאר: זו תעודת כבוד לממשלה.

חמד עמאר: לכל הממשלה, לכל חלקיה.

שלמה קרעי: בזכות מי?

שלמה קרעי: תגיד בזכות מי.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לכם שביום רביעי הוגשה תוכנית, אבל לפני שאני אתחיל ב"הוגשה תוכנית" - -

סמי אבו שחאדה: - - - בוועדת הכלכלה יודעים - - -

חמד עמאר: - - ביטול עובדים זרים, ביטול היטל על עובדים זרים - - -

יעקב מרגי: אני שמח שהשר יכול להתגבר על קריאות הביניים שלכם, אבל אני מבקש לא להפריע.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אם אתה לא תפריע לי, אני אמשיך לדבר.

חמד עמאר: אל תדאג.

יעקב מרגי: אני לא רוצה שתרגיש מקופח שאני לא מגן עליך.

חמד עמאר: לא, אני לא מקופח, אל תדאג.

חמד עמאר: עוברים צלילים לידי.

קריאה: - - -

חמד עמאר: ביטול היטל על עובדים זרים, חוק שהעברנו כאן, זה 600 מיליון שקל.

חמד עמאר: 600 מיליון שקל – זה עוזר למסעדנים, זה עוזר לחקלאים, זה עוזר לבעלי אולמות.

חמד עמאר: הם שילמו הרבה כסף על היטל על עובדים זרים, ביטלנו את זה, בעלות של 600 מיליון שקל.

משה אבוטבול: הוא לא מקופח, הוא מקפח.

חמד עמאר: ביטול מכסים בתעשייה, במזון, בחומרי גלם, של הבנייה, של התעשייה – זה יוזיל את המזון, זה יוזיל את חומרי הגלם שצריך לבנייה - -

שלמה קרעי: תספר את זה לאימהות בסופר.

שלמה קרעי: זה סיפורי סבתא.

חמד עמאר: - - זה יוריד את מחירי הדיור.

חמד עמאר: זה בעלות של 1.26 - - -

שלמה קרעי: העליתם מיסים.

חמד עמאר: המכס הזה, שאנחנו הורדנו אותו, בחלק גדול מהמוצרים זה 12%, אדוני היושב-ראש.

משה אבוטבול: אז למה כולם בוכים?

חמד עמאר: זה יהיה אפס.

שלמה קרעי: למה כולם בוכים?

חמד עמאר: הממשלה הזאת עשתה את זה.

שלמה קרעי: אז למה כולם בוכים?

משה אבוטבול: למה כולם בוכים - - -

חמד עמאר: נתנו נקודות זיכוי להורים - -

שלמה קרעי: כל הציבור סתומים?

חמד עמאר: - - לילדים גילאי 6 עד 12, בעלות של 2.1 מיליארד שקל.

חמד עמאר: נקודות הזיכוי האלה יביאו 10,600 שקל בשנה למשפחות, למשפחות בהן יוצאים לעבוד – יוצאים כל יום, עובדים, אותם אנשים שאנחנו רוצים לעזור להם.

שלמה קרעי: מה עם מי שעובד בשכר מינימום - - -

חמד עמאר: בעל או אישה שיוצאים לעבוד.

שלמה קרעי: מה עם מי שעובד בשכר מינימום?

שלמה קרעי: לא נתתם לו כלום.

חמד עמאר: הגדלנו.

משה אבוטבול: גם אלה שעובדות, ביטלתם להן את המעונות - - -

חמד עמאר: הגדלנו סבסוד על הצהרונים באשכולות 4 ו-5.

יעקב מרגי: אבוטבול, תרגיע.

יעקב מרגי: תרגיע.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש - - -

שלמה קרעי: מה עם אשכול 3?

חמד עמאר: 1, 2, 3 מקבלים.

חמד עמאר: משלמים 50 שקל.

שלמה קרעי: אבל התייקר - - -

חמד עמאר: לך תבדוק, לך תבדוק.

חמד עמאר: משלמים 50 שקל.

שלמה קרעי: אבל זה היה שלנו - - -

חמד עמאר: אנשים שהעלו אותם לאשכול 4 ו-5, התחילו לשלם 300 שקל, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: זה היה שלנו - - - לא שלכם.

חמד עמאר: נתנו להם 250 שקל בחודש, חסכנו להם.

חמד עמאר: אני קיבלתי מאות טלפונים בנושא הזה, מאות טלפונים, מהמשפחות הכי קשות.

חמד עמאר: אבל העלו את האשכול שלהם ל-4 ו-5.

חמד עמאר: בהרבה ערים, במקום שישלמו 50 שקל, עלו ל-250 שקל.

- - - 50 שקל - - -

חמד עמאר: זה 2,500 שקל למשפחה.

וואו, וואו.

שלמה קרעי: אבל אשכולות 2 ו-3 קיבלו את זה כבר.

חמד עמאר: הגדלנו את מענק העבודה ב-20% - -

שלמה קרעי: וייקרתם להם - - -

חמד עמאר: - - זה 250 מיליון שקל.

חמד עמאר: אלה אותם אנשים שיוצאים לעבוד.

שלמה קרעי: 60 שקל בחודש.

חמד עמאר: הוספנו להם למענק העבודה, הגדלנו את זה ל-20% - -

שלמה קרעי: 60 שקל בחודש, תגיד כמה.

- - -

חמד עמאר: - - 250 שקל.

חמד עמאר: ביטלנו את הבלו על הפחם, בעלות של 600 מיליון שקל, לאותן משפחות - -

העליתם את החשמל - - -

חמד עמאר: - - שיוזיל את החשמל.

חמד עמאר: הוזלנו את זה.

חמד עמאר: הוזלנו את זה ב-3.5%, אדוני היושב-ראש, החשמל.

אלי כהן: אמרתם לכולם לא להעלות מחירים - - -

שלמה קרעי: העליתם את המים.

שלמה קרעי: תגיד לי דבר אחד שלא עלה, אחד.

אלי כהן: למה העליתם את החשמל?

חמד עמאר: בחוק ההסדרים עשינו דברים שלא העזתם לעשות שנים.

חמד עמאר: לא העזתם.

שלמה קרעי: העליתם מיסים - - -

חמד עמאר: הרפורמות ביבוא, הריכוזיות, המונופולים שביטחתם.

חמד עמאר: אנחנו הורדנו את זה.

שלמה קרעי: העלאות מיסים כל הזמן - - -

חמד עמאר: קשה לשמוע מה שעשתה הממשלה הזאת בשמונה חודשים.

חמד עמאר: קשה מאוד לשמוע.

שלמה קרעי: לאשכולות 1–3 לא נתתם כלום.

שלמה קרעי: כלום.

חמד עמאר: סיוע לאוכלוסיות מוחלשות, אותן משפחות שזקוקות, באנו ועזרנו להן.

שלמה קרעי: מה עזרתם?

חמד עמאר: העלאת קצבת הנכות.

חמד עמאר: אני זוכר את זה, שבע שנים הפגינו כאן.

חמד עמאר: שבע שנים הפגינו כאן.

חמד עמאר: באנו וסיימנו את זה ב-2.7 מיליארד שקל.

קריאות: - - -

חמד עמאר: עשינו את זה בשמונה חודשים.

חמד עמאר: שבע שנים הפגינו, לא ראיתי אתכם פותרים להם את הבעיה.

חמד עמאר: 2.7 מיליארד שקל.

חמד עמאר: אנחנו לא רואים אותם עכשיו מפגינים, לא רואים אותם מפגינים.

שלמה קרעי: זה כמו שאמרת שעשר שנים לא העלינו את שכר החיילים - - -

- - - כלום, כלום - - -

יעקב מרגי: יעקב אשר, קריאות ביניים בישיבה.

חמד עמאר: הוספנו תוספת לגמלאים - -

יעקב מרגי: יעקב אשר, נא לשבת.

יעקב מרגי: לא קוראים בעמידה.

חמד עמאר: - - תוספת לגמלאים שמקבלים הבטחת הכנסה, לכל גמלאי שמקבל הבטחת הכנסה, ב-1.5 מיליארד שקל.

שלמה קרעי: עוד מעט הציבור - - -

חמד עמאר: אנשים התקשרו אליי, ואמרו לי קיבלנו 550 שקל למשכורת - -

שלמה קרעי: - - -

חמד עמאר: - - אותם קשישים.

חמד עמאר: 250,000 קשישים קיבלו את זה.

חמד עמאר: 250,000 קשישים.

חמד עמאר: קשה לשמוע את הדברים האלה.

שלמה קרעי: עוד מעט הציבור ישלח אתכם לקבל קצבת הבטחת הכנסה.

חמד עמאר: העלאת דמי קיום לחיילים, העלאת דמי קיום ב-50% לחיילים, בעלות 900 מיליון שקלים.

אלי כהן: אמרתם לא לפני 2023.

- - -

חמד עמאר: 900 מיליון שקלים.

אלי כהן: אתם אמרתם לא לפני 2023, השר שלך.

אלי כהן: מה קרה, התקפלתם?

חמד עמאר: 50% העלינו את זה, בעלות של 900 מיליון שקל.

ב-2023.

חמד עמאר: הגדלנו מענקים לניצולי שואה.

עוד פעם - - -

חמד עמאר: הענקנו, הגדלנו.

חמד עמאר: הגדלנו את זה ב-300 מיליון שקלים.

שלמה קרעי: אף אחד לא מאמין לכם.

חמד עמאר: אנשים שהיו מקבלים 4,500 שקל, קיבלו עוד 2,500 שקל.

שלמה קרעי: אף אחד לא מאמין לכם.

חמד עמאר: הרגישו את זה, ראו את זה במשכורת שלהם.

- - - עובדים זרים - - -

חמד עמאר: כל אחד ראה את זה במשכורת שלו, במענק שהוא מקבל.

שלמה קרעי: אף אחד לא מאמין לכם כבר.

חמד עמאר: כל ניצול שואה קיבל את זה - -

שלמה קרעי: לא מאמינים לכם.

שלמה קרעי: לא מאמינים לכם - - -

חמד עמאר: - - וראה את זה.

חמד עמאר: עשינו את זה.

שלמה קרעי: לא מאמינים.

שלמה קרעי: אתם ממשלה מנופחת.

חמד עמאר: העלינו ב-50% למשרתים בשירות אזרחי לאומי.

חמד עמאר: ב-50%.

חמד עמאר: גם להם הוספנו, בעלות של 60 מיליון שקל.

שלמה קרעי: מאה אחוז מהשרים בלי תיק זה המפלגה שלך.

שלמה קרעי: מאה אחוז.

חמד עמאר: 60 מיליון שקל, אותם אנשים שבאים והולכים לשרת את השירות האזרחי שלהם, את השירות הלאומי שלהם.

חמד עמאר: אני אגע במיגון הצפון.

חמד עמאר: מיגון הצפון הייתה החלטה של אביגדור ליברמן, שר הביטחון.

שלמה קרעי: מה זה קשור עכשיו?

חמד עמאר: הייתה החלטה על מיגון הצפון.

שלמה קרעי: מה הקשר?

חמד עמאר: אף אחד לא קידם את זה; אף אחד לא עשה את זה.

שלמה קרעי: עם זה הולכים לסופר?

- - -

חמד עמאר: אביגדור ליברמן, שר האוצר, התוכנית מתחילה לעבוד – ב-5 מיליארד שקל לעשר שנים.

שלמה קרעי: עם זה קונים אוכל?

חמד עמאר: 250 מיליון שקל הועברו למשרד הביטחון ל-2021.

שלמה קרעי: עם זה משלמים חשמל?

חמד עמאר: התחילו לעבוד.

חמד עמאר: התחילו לעבוד מ-250 מיליון שקל - -

שלמה קרעי: מה זה קשור?

חמד עמאר: - - ועובדים.

שלמה קרעי: מה זה קשור לחלשים ולתוכנית הכלכלית?

- - -

חמד עמאר: תוספת תקנים, מיטות, מכשירים רפואיים בשני מיליארד שקלים לבתי חולים; הגדלת הסיוע לביטחון תזונתי ב-110 מיליון שקלים.

שלמה קרעי: הוא מקריא את כל השטויות - - -

יעקב מרגי: אתה רוצה שנכתוב את התקנון מחדש, אני אתאים אותו למה שאתה רוצה?

שלמה קרעי: שיגעון זה - - -

חמד עמאר: העברנו אגף למעונות יום.

יעקב מרגי: ככל שתרים להנחתה, הוא ישיב לך, מה אתה רוצה.

שלמה קרעי: הוא בכלל לא מקשיב.

יעקב מרגי: אתה מרים לו להנחתות.

שלמה קרעי: - - -

הוא לא אמר ניצולי שואה - - -

חמד עמאר: העברת אגף למעונות יום למשרד החינוך: מיליארד שקל.

שלמה קרעי: עוד לא אמרתי מיגון הצפון.

שלמה קרעי: מה הקשר?

חמד עמאר: מיגון הצפון, אזרחים, פריפריה, שגרים שם.

חמד עמאר: לא התייחסתם אליהם.

שלמה קרעי: עם זה משלמים חשמל?

חמד עמאר: הייתה החלטה של שר הביטחון, ולא קידמתם.

שלמה קרעי: עם זה משלמים ארנונה?

שלמה קרעי: עם זה הולכים למכולת?

חמד עמאר: חזר שר האוצר למשרד - - -

יעקב מרגי: קרעי.

יעקב מרגי: קרעי.

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי, תבדוק אם לא קיבלת הודעת ווטסאפ מהבית.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

שלמה קרעי: עם זה הולכים למכולת?

חמד עמאר: נפש אחת, סיוע לנכי צה"ל.

קריאה: חמד - - -

חמד עמאר: ראינו את נכי צה"ל מפגינים.

חמד עמאר: אני ראיתי אותם כאן בממשלות הקודמות.

חמד עמאר: נפש אחת – מיליארד שקל.

מה עשית בשביל - - -

חמד עמאר: מיליארד שקל.

חמד עמאר: משרד האוצר, משרד הביטחון.

חמד עמאר: תודה לשר האוצר אביגדור ליברמן, תודה לשר הביטחון בני גנץ.

ויווה.

ויווה.

חמד עמאר: עשו את זה.

ויווה.

חמד עמאר: עשו את זה.

ויווה, איווט.

ויווה.

ויווה, איווט.

שלמה קרעי: 100% של השרים בלי תיק.

חמד עמאר: הסכם לעובדי מינהל ומשק בבתי חולים, שבע שנים אף אחד לא התייחס אליהם; שבע שנים אף אחד לא חתם איתם הסכם.

איפה - - -

חמד עמאר: חתמנו איתם הסכם, 250 מיליון שקל.

מה עם המתמחים?

חמד עמאר: אחרי שבע שנים שלא היה להם הסכם.

מה קורה עם המתמחים?

חמד עמאר: שלא התייחסתם אליהם.

חמד עמאר: 250 מיליון שקל.

מה קורה עם - - -

חמד עמאר: תוכנית לצמצום פערים בחינוך ב-300 מיליון שקל.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יעקב אשר, מספיק כבר, תנו לו לסיים.

יעקב מרגי: תחוסו על עובדי הכנסת, לא על עצמכם.

חמד עמאר: תקציב למאבק באלימות במשפחה - -

- - -

חמד עמאר: - - ב-150 מיליון שקל.

חמד עמאר: שר האוצר נכנס, שמע את אותן משפחות, ואישר להן 150 מיליון שקל, לפני שאושר התקציב.

חמד עמאר: זה שר אוצר שעושה, לא רק מדבר.

ויווה, ליברמן, ויווה.

אלי כהן: מאוד אוהבים אותו.

אוהבים אותך, אביגדור.

חמד עמאר: אישור הקמת שני בתי חולים: הייתה החלטת ממשלה קודמת על הקמת שני בתי חולים – אחד בצפון, אחד בדרום.

חמד עמאר: לא נעשה כלום.

חמד עמאר: כלום לא נעשה.

חמד עמאר: הממשלה הנוכחית – שר האוצר הקצה 70 מיליון שקל לתקציב תכנון.

חמד עמאר: התחילו לתכנן, התחילו לעשות.

חמד עמאר: יהיו שני בתי חולים, גם בדרום, גם בצפון.

חמד עמאר: ואני אומר לכם, לכל אחד שדיבר כאן:

חמד עמאר: אנחנו לא נפקיר אף אזרח במדינת ישראל.

- - -

חמד עמאר: הצמיחה הייתה 8.1%, צמיחה חסרת תקדים במדינת ישראל.

זה בזכות הממשלה שלכם.

חמד עמאר: במצב הנוכחי, עם קורונה, עם כל הדברים שהיו, הצלחנו להעביר תקציב, ואתם אמרתם וזלזלתם.

חמד עמאר: יותר משנה וחצי המדינה הייתה בלי תקציב.

חמד עמאר: קרוב לשנתיים.

אמרתם שלוש וחצי שנים.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: אמרו שלוש וחצי, התקציב האחרון שאושר.

אה.

חמד עמאר: אה.

חמד עמאר: אני אומר לך, שנה וחצי היינו בלי תקציב בכלל.

אתה הראשון שאומר שנה וחצי.

חמד עמאר: ואתם מבינים, חלק מכם שרים שיושבים כאן, יודעים מה זה שמדינה מתנהלת בלי תקציב.

חמד עמאר: לכן, אדוני היושב-ראש, אני אומר לך, מה שהחבר'ה יציעו ואיפה שהם רוצים לקיים דיון, אני אגיע לדיון הזה, אני בעצמי אגיע לדיון הזה.

אלי כהן: כל הכבוד.

חמד עמאר: ואני אראה לכם מה אנחנו עשינו, ולא דיברנו.

משה אבוטבול: אל תפחיד אותנו.

משה אבוטבול: אל תעשה את זה - - -

יעקב מרגי: יכול להיות ששכנעת אותם.

יעקב מרגי: תודה.

חמד עמאר: תודה רבה.

משה אבוטבול: אל תפחיד אותנו.

משה אבוטבול: אל תעשה את זה.

יעקב מרגי: אבוטבול, תודה.

שלמה קרעי: דיבורים כמו חול, ואין לאנשים מה לאכול.

שלמה קרעי: זה מה - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, רוצים לשמוע את ההחלטה?

קריאות: - - -

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה להעברה לוועדה.

שלמה קרעי: ועדת הכלכלה.

קריאות: כלכלה.

יעקב מרגי: כלכלה.

יעקב מרגי: אם ההצעה תאושר בהצבעה, זה יעבור לוועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 10

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד העברה לוועדה הצביעו עשרה חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: ההצעה לסדר-היום תועבר להמשך דיון בוועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

תודה רבה לשר האוצר.

יעקב מרגי: תודה לו אתה.

יעקב מרגי: << הלסי >> האיום הביטחוני שבבנייה הפלסטינית הבלתי-חוקית סמוך ליישובים ישראליים << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעות דחופות לסדר-היום בנושא:

יעקב מרגי: האיום הביטחוני שבבנייה הפלסטינית הבלתי-חוקית סמוך ליישובים ישראליים, מס' 1971, 1972, 1974, 2044, 2066 ו-2067.

משה אבוטבול: אבידר, תלמד ממנו איך - - -

יעקב מרגי: אבוטבול.

משה אבוטבול: אתה לא לומד כלום.

יעקב מרגי: תכבד, אני באמצע הקראה, אתה לא שם לב.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: האיום הביטחוני שבבנייה הפלסטינית הבלתי-חוקית בסמוך ליישובים ישראלים.

יעקב מרגי: ראשון המציעים, חבר הכנסת מאיר פרוש – איננו נוכח; חבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.

יעקב מרגי: אחריו – חבר הכנסת יום טוב חי כלפון.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אלי כהן: תודה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, גם את הזמן הזה אני מוכן שתוריד לי.

אלי כהן: אני שמח לומר לך, אדוני היושב-ראש, כי אתה מכבד את המוסד הזה - -

יעקב מרגי: תודה.

אלי כהן: - - בדרך, בהדר.

אלי כהן: באמת, זאת הדרך הממלכתית שאנחנו רגילים.

אלי כהן: אני באמת גאה שאחד כמוך יושב על תפקיד היו"ר, ואומר זאת בשמחה ובחפץ לב.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

בראבו, בראבו.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני כשנה, במסגרת תפקידי כשר המודיעין, קיבלתי טלפון להגיע לבקר את אביחי בוארון.

אלי כהן: אביחי, מפונה מעמונה, שגר היום בעמיחי – אני מכיר אותו לא מעט זמן – והוא מספר לי על ההשתלטות העוינת שהולכת ומתרקמת על השטחים ביהודה ושומרון בכלל, על ידי פלסטינים, מתוך מטרה לבוא ולקבוע עובדות בשטח.

אלי כהן: כמובן שאמרתי שאין טוב ממראה עיניים.

אלי כהן: הגענו יחד וראינו באמת בשטח עצמו את כל אותן פעולות, שמבוצעות מתוך מטרה אחת, לבוא ולקבוע עובדות שיפגעו במדינת ישראל ולמעשה ליצור מדינה בתוך מדינה.

אלי כהן: כתבנו דוח על ידי מיטב המומחים של משרד המודיעין, עם גורמים שונים, תוך עבודת שטח מקיפה, וזאת בהחלט הזדמנות לומר תודה גם לתא"ל (במיל') מרדכי כהנא, שכיהן באותו זמן כמנכ"ל המשרד, ולצוות שלו.

אלי כהן: לאחר ארבעה חודשים, הדוח הוגש לקבינט הביטחוני-מדיני, יש לו חלק מסווג ויש לו חלק שאינו מסווג.

אלי כהן: אני, ברשותכם, ארצה להקריא לכם חלק כמובן מהדוח שאינו מסווג ומה רשום בו: כוונת הפלסטינים להשיג את יעדי המערכה הבאים: עיצוב מדינה בעלת רצף טריטוריאלי, יצירת רצף של שטח פלסטיני מיושב בין שטחי A ו-B המאפשר חיבור בין כלל חלקי יהודה ושומרון, ובינם לבין מזרח ירושלים, בקעת הירדן, ויצירת תנאים לחיבור בין המדינה הפלסטינית לאזורים בעלי רוב ערבי במדינת ישראל וההתיישבות הבדואית.

אלי כהן: כלומר, יש כאן מהלך מתוכנן, ברור – ואני אומר את זה מתוך דוח שנעשה על ידי אנשי מקצוע שמדברים על יהודה ושומרון – תוך יצירת רצף טריטוריאלי גם בנגב וגם בגליל, וזאת נקודה שאנחנו גם ראינו ונחשפנו אליה במסגרת הדוח.

אלי כהן: למעשה, לא מדובר כאן בבנייה שנועדה לספק פתרונות דיור, אלא ההגדרה היא בנייה מדינית שמשמשת כמכשיר מרכזי לתפיסת השטח.

אלי כהן: בנייה מדינית – זה מה שנעשה בתשתיות, זה מה שנעשה במובלעות, שנעשים שם לאורך כל הצירים וכל הפעילות.

יעקב מרגי: נא לסכם.

אלי כהן: - - בסדר גודל מאוד משמעותי, שחייבים לטפל בה – מתוך כוונה ליצור מדינה בתוך מדינה; מתוך כוונות לפגוע במדינת ישראל.

אלי כהן: לכן, אני אבקש, אדוני היושב-ראש, שיהיה דיון אישי בנושא החשוב הזה.

אלי כהן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת אלי כהן.

יעקב מרגי: אני מבקש – יעלה ויבוא חבר הכנסת יום טוב חי כלפון, ואחריו – חבר הכנסת יוסף טייב.

יעקב מרגי: עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, וברכות.

יום טוב חי כלפון: כיף לראות אותך כאן.

יעקב מרגי: תודה.

יום טוב חי כלפון: תופעת ההשתלטות הפלסטינית על שטחי C היא תופעה רחבה, שהחלה למעשה ב-2009, עם פרסום תוכנית פיאד – פיאד היה ראש הממשלה הפלסטיני דאז.

יום טוב חי כלפון: הוא הודיע מראש למה הוא מתכוון, מה הוא הולך לעשות, ולצערנו הרב, גם ביצע.

יום טוב חי כלפון: אנחנו ציינו את פטירתו של הרב צבי יהודה קוק, זכר צדיק לברכה.

יום טוב חי כלפון: בשנת 1967, ביום העצמאות, י"ט שנה למדינת ישראל, הוא עשה דבר תורה, והוא אמר: איפה חברון שלנו?

יום טוב חי כלפון: איפה יריחו שלנו?

יום טוב חי כלפון: איפה כל רגב ורגב?

יום טוב חי כלפון: הוא הזכיר את תוכנית החלוקה מ-1947, עד כמה הוא כאב את זה.

יום טוב חי כלפון: שלושה שבועות לאחר מכן שחררנו את האדמות האלו, אבל מה קורה כאן?

יום טוב חי כלפון: עכשיו יש השתלטות זוחלת, חוזרים לחלוקה – הפלסטינים משתלטים.

יום טוב חי כלפון: זה ההיבט המדיני, שהוא חשוב מאוד, אבל ההצעה לסדר-היום גם מתעסקת בהיבט שאפילו החברים שלא מסכימים איתנו מבחינה מדינית, שהשטח הזה צריך להישאר לעד שטח ישראלי, יכולים להסכים איתנו שמבחינה ביטחונית יש כאן סכנה ממשית, כי אותם בתים, אפילו מבני ציבור – חלקם במימון אירופי – איפה הם בונים אותם?

יום טוב חי כלפון: הם בונים אותם לאורך הצירים – ציר 60, ציר 90, חוצה שומרון – ולמעשה אלה אותם צירים שעליהם נוסעים המתיישבים היהודים.

יום טוב חי כלפון: ולכן יש כאן סכנה, כי פתאום צה"ל צריך גם לטפל בהיבטים הביטחוניים בתוך שטחי A ו-B – אנחנו יודעים, לצערנו הרב, שיש שם פעילות טרור וכו' – אבל עכשיו גם בתוך שטח C, זה עוד אתגר; כי הם מתפרסים על כל הצירים, על כל השטחים האסטרטגיים בקרבת היישובים, ולכן צריך לטפל בזה - - -

יעקב מרגי: נא לסכם.

יום טוב חי כלפון: וגם מי שלא מסכים לעמדות המדיניות שלנו, לעמדות הימין – חייבים לטפל בנושא הזה.

יום טוב חי כלפון: מדובר בחיי אדם.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

שלמה קרעי: אולי מנסור עבאס יטפל בזה בשבילכם.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יוסף טייב, ואחריו – חבר הכנסת צבי האוזר.

שלמה קרעי: דבר עם מנסור עבאס – הוא חבר שלך, השותף.

יום טוב חי כלפון: אכפת לך?

יום טוב חי כלפון: אל תספר לנו סיפורים.

יום טוב חי כלפון: מה לך וליהודה ושומרון, בוא.

שלמה קרעי: - - -

יום טוב חי כלפון: מה לך ולהתיישבות, קרעי?

יום טוב חי כלפון: מה אתה קשור להתיישבות?

שלמה קרעי: דבר עם מנסור.

שלמה קרעי: אתה יושב עם האחים המוסלמים בממשלה.

יום טוב חי כלפון: קרעי, אתה יושב עם ביבי.

יעקב מרגי: קרעי, תודה.

שלמה קרעי: אתה חרפה לעדה התוניסאית, אתה.

יום טוב חי כלפון: אתה העברת היום - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת כלפון, לא בעמידה.

יעקב מרגי: לא בעמידה.

שלמה קרעי: אתה בושה.

שלמה קרעי: אתה בושה.

אלי כהן: שיבוא איתך לסיור שם.

שלמה קרעי: אתה יושב עם האחים המוסלמים.

יעקב מרגי: נא לאפשר לחבר הכנסת טייב להשיב.

שלמה קרעי: יושב עם האחים המוסלמים – יבוא לסיור ביהודה ושומרון?

אלי כהן: שלמה, הוא מפחד לבוא לסיור.

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי, תודה.

יעקב מרגי: תודה שאתה מקל עליי את העבודה.

יוסף טייב: שלמה, אני חושב שבעניינים האלה - - -

יעקב מרגי: יוסף טייב, שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

שלמה קרעי: הינה יש לנו צרפתי אמיתי, ציוני, ערכי.

שלמה קרעי: אתה רואה, זה אמיתי.

יוסף טייב: שלמה, אני חושב שבעניינים האלה אין עניין של פוליטיקות.

יוסף טייב: אנחנו צריכים כולם יחד לדאוג לביטחון ישראל, לרווחת המתנחלים, אז בוא, את הפוליטיקה נשאיר לאחר כך.

יוסף טייב: חברים, כבוד השר, אתם צריכים להבין שקיימת - - -

שלמה קרעי: זאת הבעיה, שאנחנו חושבים, וסומכים, ומתחנחנים – אולי יצא משהו מהשמאלנים, אבל לא יצא כלום.

שלמה קרעי: הם הלכו עם האחים המוסלמים – אל תצפה מהם לשום דבר.

יוסף טייב: קיימת כרגע מערכת פלסטינית אמיתית שבאה ומשתלטת על שטחי יהודה ושומרון.

יוסף טייב: בעצם מאז הקמת היישוב עמיחי בשנת 2018, י' בניסן תשע"ח, אנחנו רואים השתלטות פלסטינית, שבאה ומשתלטת על אותם שטחים על ידי כל מיני אפשרויות: על ידי חקלאות – פירטית, הייתי קורא לזה – בנייה בלתי חוקית.

יוסף טייב: הדברים כאן נאמרו; הדוח שיצא בעקבות השר, שר המודיעין לשעבר השר אלי אביטן – אלי כהן, סליחה.

יוסף טייב: אני חושב שהדוח הזה הוא חשוב מאוד.

יוסף טייב: הדברים נאמרו – השר לשעבר אלי כהן מדבר על פצצה מתקתקת, וכך הדברים.

יוסף טייב: ולכן אני רוצה מאוד לצמצם.

יוסף טייב: אני חושב שהדברים נאמרו, וכולנו מסכימים עליהם.

יוסף טייב: מדובר – במילה אחת, במשפט אחד, ואני אסיים: יש פה כוונה פלסטינית ליצור מדינה בעלת רצף טריטוריאלי, ועל ידי כך לפגוע בהתנחלויות, אבל לא רק.

יוסף טייב: היא פוגעת גם בביטחון המדינה.

יוסף טייב: בגלל חשיבות הנושא, ובגלל שלדעתי אני חושב שיש פה חשש גדול לביטחון לאומי, אנחנו דורשים דיון אמיתי בצורה יסודית סביב הנושא הזה.

יוסף טייב: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף טייב.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת צבי האוזר, ואחריו – חבר הכנסת אחמד טיבי, אם יהיה נוכח במליאה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, בקצרה: ישראל נסוגה במסגרת הסכמי אוסלו והסכמי חברון משטחי A נסיגה מלאה, הן בהקשר הביטחוני והן בהקשר של הסמכויות האזרחיות, ובשטחי B, בסמכויות האזרחיות.

צבי האוזר: היא העבירה אותה לרשות הפלסטינית ונשארה בשליטה ביטחונית.

צבי האוזר: שטחי C הם בשליטה מלאה של ישראל, והשטח הזה מכונה בעגה הבין-לאומית "שטח במחלוקת".

צבי האוזר: לישראל יש תביעות משמעותיות, אמיתיות – מאז 1967 – על השטח הזה.

צבי האוזר: זו עמדה ישראלית, אלה בראש ובראשונה תביעות היסטוריות-תרבותיות, תביעות משפטיות על פי המשפט הבין-לאומי, תביעות בהקשר של ההתיישבות ובסוף גם תביעות בהקשר הביטחוני.

צבי האוזר: אני יודע שהחברים אוהבים לדבר על ביטחון ראשון, אני בהקשר של יהודה ושומרון שם את זה על השולחן אך שם את זה בסדר הנכון.

צבי האוזר: הפלסטינים מנסים לקבוע את תוואי הגבול העתידי בין מדינת ישראל לבין ישות פלסטינית – נכון להיום, הרשות הפלסטינית – באופן חד-צדדי בשטחי C.

צבי האוזר: זה המנוגד להסכמים הבין-לאומיים, אני הייתי אומר שזו הפרה יסודית של ההסכם שעליו חתומים הפלסטינים, וזה מנוגד לאינטרס הליבה של מדינת ישראל לאורך כל השנים מאז 1967, בלי קשר לאיזה ממשלה ניהלה או איזה ממשלה כיהנה כאן במדינת ישראל.

צבי האוזר: ולכן אני קורא לראש הממשלה, לשר הביטחון ולשר החוץ: גם אם בהסדר העתידי באשר לעתידו של השטח, אין ביניכם הסכמות – אין בין כל האישים שהזכרתי הסכמות בינם לביני, אני חושב שישראל צריכה לתבוע ולהחיל את החוק ואת הריבונות בשטחי C, אבל גם מי שאיננו חושב כמוני, נדמה לי שמשותף לכל אדם הגון ובר-דעת שישראל היא זו שצריכה לשלוט בתהליך.

צבי האוזר: היא צריכה לקבוע את עתידם של שטחי C - - -

שלמה קרעי: הייתה לך הזדמנות לעשות זאת כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון ולא עשית את זה.

צבי האוזר: תראה, חבר הכנסת קרעי, מי שפספס את זה זו ממשלה - -

נתניהו.

צבי האוזר: - - שניהלה את ענייני ישראל בשטחי C ב-12 השנים האחרונות.

צבי האוזר: אני מוכן להראות לך את המפה של הבנייה הפלסטינית ב-2009, והמפה ב-2021.

שלמה קרעי: מה אתה עונה לעצמך - - -

צבי האוזר: לא באתי לעשות חשבונות פוליטיים כאן.

שלמה קרעי: ביקשתי - - -

יום טוב חי כלפון: - - -

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי, מספיק.

יעקב מרגי: יום טוב, מיותר.

צבי האוזר: חבר הכנסת קרעי, מתחנן אני בפניך בשמה של ארץ ישראל - - -

שלמה קרעי: צריך אישור של ניסנקורן, אני צריך אישור של - - - כלום לא עשית.

יעקב מרגי: חבר הכנסת קרעי - - -

יום טוב חי כלפון: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת קרעי, דורש ומבקש אני, ממך בשמה של ארץ ישראל - - -

יום טוב חי כלפון: - - -

יעקב מרגי: יום טוב כלפון, אתה מפריע לדובר.

שלמה קרעי: נורבגי, אל תפריע, ששש.

יעקב מרגי: שלמה קרעי.

יעקב מרגי: בבקשה, תודה.

יום טוב חי כלפון: אתה עובד אלילים, רק ביבי.

ביבי, ביבי, ביבי.

יום טוב חי כלפון: אתה עובד אלילים של ביבי, אליו אתה מתפלל שלוש פעמים ביום, רק לביבי.

ביבי, ביבי, ביבי - - -

יום טוב חי כלפון: - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אשר, חבר הכנסת קרעי - - -

יום טוב חי כלפון: יהודה ושומרון לא מעניינם אותך וזה מעולם לא עניין אותך.

שלמה קרעי: אתה לא מגיע לציפורן של ביבי.

יעקב מרגי: חבר הכנסת כלפון, זו פעם אחרונה שאתה קורא קריאת ביניים.

יעקב מרגי: קרעי, מעכשיו אני קורא אותך לסדר.

- - - מנסור עבאס, ביבי.

יעקב מרגי: זהו, מספיק, די.

צבי האוזר: חבר הכנסת קרעי וחבר הכנסת אשר, אני מניח שהקשבתם למה שדיברתי, לרבות פנייתי.

צבי האוזר: אני מבקש מכם בשמה של ארץ ישראל: אל תזהמו נושא ליבה, נושא קדוש זה, במאבקים פוליטיים של היום-יום.

צבי האוזר: אל תלכלכו את הקונסנזוס שיש כאן ותתאפקו.

צבי האוזר: יש מספיק - -

יעקב מרגי: נושאים להתווכח עליהם.

צבי האוזר: - - הזדמנויות לבוא ולנסות לסנוט בי, ויש מספיק הזדמנויות שאענה לך.

צבי האוזר: בשמה של ארץ ישראל אני מבקש להתאחד כאן, בלי קשר לכל מפלגה - - -

- - -

יעקב מרגי: אין זמן, הוא אמר שלא.

צבי האוזר: אני מסיים כאן.

צבי האוזר: כל מפלגה שיש לה הבנה באשר לאינטרס הליבה הישראלי מסכימה, כל נציג של מפלגה - -

- - -

צבי האוזר: - - שישראל צריכה לקבוע את תוואי הגבול.

צבי האוזר: יש לזה הבנה מלאה בקואליציה הזאת, הייתה לזה הבנה מלאה בקואליציה הקודמת.

צבי האוזר: אני מאמין ומקווה וקורא לאנשים האוחזים עתה בהגה להתנהל באחריות לאומית היסטורית - -

יעקב מרגי: תודה.

צבי האוזר: - - ולהבטיח שהנושא הזה נשאר בידי ישראל ואך ורק בידי ישראל, תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ישיב על ההצעה לסדר-היום סגן שר הביטחון אלון שוסטר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

מנסור עבאס אמר שאתה צודקת, הוא - - - את הנגב - - -

צבי האוזר: - - -

אתם לא רוצים - - - אתם לא רוצים - - -

יעקב מרגי: יעקב אשר - - -

קריאות: - - -

יעקב מרגי: צבי האוזר, בישיבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת האוזר, בישיבה.

יעקב מרגי: יום טוב כלפון, תודה.

יעקב מרגי: אני מבקש לאפשר לסגן השר.

אלון שוסטר: כבוד היושב-ראש וכל מי ששורד בשעות אלו.

אלון שוסטר: מילה אחת לחברי חבר הכנסת צבי האוזר, אני מסכים לחלוטין שהמחלוקת הרצינית והדיון הרציני שאנחנו חלוקים בו באשר לשאלת עתיד השטחים ביהודה ושומרון - -

מה - - -

יעקב מרגי: אני עוד לא הקשבתי, חכה רגע, יעקב אשר, לא שומעים, לא שומעים.

אלון שוסטר: - - הם לא נוגעים רק בסוגיות של ביטחון, אני מסכים לחלוטין.

אלון שוסטר: אני חושב שיש זירה של ערכי יהדות, ערכי דמוקרטיה וערכים ליברליים.

אלון שוסטר: בכל אחת מהזירות הללו יש דעות לכאן ולכאן, וכפי שאני תמיד אומר השלום הוא לא נחלתם של השמאלנים והלאומיות והפטריוטיות לא נחלתם של אנשי הימין.

אלון שוסטר: באשר לדיון - - -

שמחה רוטמן: - - - מפנים אנשים יהודים בתוך שניות, איזה ערך דמוקרטי זה?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: עכשיו נשמע מה הערך הדמוקרטי, שנייה.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר לכם בקצרה כך: השאלה היא לגבי האיום הביטחוני בבנייה הפלסטינית הבלתי-חוקית בסמוך ליישובים הישראליים.

אלון שוסטר: הדיון הוא רציני, פעילויות האכיפה כנגד עבירות בתחום התכנון והבנייה בשטחי C ביהודה ושומרון מבוצעות על ידי יחידת הפיקוח והאכיפה של המינהל האזרחי, שעליו אנחנו מדברים מדי שבוע - -

אורית סטרוק: - - - בושה - - -

אלון שוסטר: אם תמשיכי להפריע, אז לא תוכלי להקשיב לדברי הטעם המופלאים שאני מוסר לך, אגב, מדי שבוע.

יוסף טייב: - - -

אלון שוסטר: - - וזאת כחלק מחובתנו לשמור על הסדר הציבורי ועל שלטון החוק.

אלון שוסטר: אני רוצה גם לציין שאחד הנושאים שדורשים טיפול, ואנחנו עמדנו על כך, זה בדיוק תגבור יכולת האכיפה.

אלון שוסטר: בדיבורים בלבד, בוודאי לא פה, אי-אפשר ליישם את מה שראוי לעשות וזה לשמור על שלטון החוק, על הסדר ועל הביטחון.

אלון שוסטר: פעולות האכיפה מבוצעות באופן מאומץ בשוטף, בהתאם לסמכויות ולנהלים ובכפוף לשיקולים המבצעים ולסדר העדיפות עליו דיברנו לא פעם, ואם תרצו, אפשר בהמשך, בהזדמנות אחרת, לפרט.

אלון שוסטר: על מנת להגביר את אפקטיביות האכיפה, כפי שציינתי, סוכם על תגבור יחידת הפיקוח והאכיפה בתקנים נוספים הדבר עוגן כבר בתקציב 2022, ואני אשמח אם הדיון יתקיים, דיון ראוי ביותר.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו נעבור להצבעה.

שלמה קרעי: דיון אישי במליאה.

יעקב מרגי: אתם מעדיפים דיון במליאה.

קריאה: כן.

יעקב מרגי: דבר שאתה יודע שזה לא יתקיים.

יעקב מרגי: יכול להיות שהוא לא יתקיים.

יעקב מרגי: אוקיי, כרצון המציעים.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

משה אבוטבול: דיון אישי, ואתה בנשיאות תעזור לנו.

יוסף טייב: סומכים עליך.

יעקב מרגי: מי בעד הכללת הנושא בדיוני המליאה?

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 11

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד – 11 חברי כנסת, אין נמנעים, אין מתנגדים.

יעקב מרגי: << הלסי >> אימוץ הגדרת העבודה לאנטישמיות של ארגון International Holocaust Remembrance Alliance (IHRA) על ידי הכנסת, לצורך זיהוי של תקריות וגילויים אנטישמיים ומניעתם << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לנושא הבא – הצעה לסדר-היום בנושא: אימוץ הגדרת העבודה לאנטישמיות של ארגון International Holocaust Remembrance Alliance (IHRA) על ידי הכנסת, לצורך זיהוי של תקריות וגילויים אנטישמיים ומניעתם, של חבר הכנסת צביקה האוזר, מס' 1903.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: יהיו לו עשר דקות להסביר לך.

לאלי אבידר בשנייה מסבירים.

יעקב מרגי: תראה, מאז שהתמנית לשר ללא תיק כמה תולים על הכתפיים שלך.

יעקב מרגי: עשר דקות לרשותך, אדוני.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני יושב-הראש.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, המעשה שהיה כך היה – הברית הבין-לאומית לזיכרון השואה, IHRA, הגדירה בשנת 2016 את האנטישמיות כדלקמן:

צבי האוזר: אנטישמיות היא תפיסה מסוימת של יהודים, שיכולה לבוא לידי ביטוי כשנאה כלפי יהודים.

צבי האוזר: ביטויים מילוליים וגופניים המכוונים כלפי יחידים, יהודים או לא יהודים, ו/או נגד רכושם, נגד מוסדות של קהילה יהודית ונגד האתרים הדתיים.

צבי האוזר: הגדרת העבודה לאנטישמיות של ארגון IHRA היא מסמך המשמש לזיהוי של תקריות ושל גילויים אנטישמיים ברחבי העולם ומאפשרת - - -

יעקב מרגי: זו הצעה רגילה, לא דחופה.

יעקב מרגי: כשזו הצעה רגילה – אני עושה את זה למען הדורות הבאים – זה על מכסת הסיעה ולכן, זה כמו הצעת חוק – עשר דקות.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

צבי האוזר: ההגדרה הזאת מאפשרת לזהות תקריות וגילויים אנטישמים וגם למנוע אותם ברחבי העולם.

צבי האוזר: לצד ההגדרה, כפי שקראתי אותה, הגדרה רחבה, נתן הארגון גם 11 דוגמאות קונקרטיות להיבטים ופעולות שיש לראותן כפעולות ועמדות אנטישמיות.

צבי האוזר: אחד מן המופעים האלה, מן הדוגמאות האלה, היא אנטישמיות הקשורה לישראל, שכן הוגדר שביטויי האנטישמיות יכולים להיות גם מכוונים נגד מדינת ישראל, כשזו נתפסת כקולקטיב יהודי, כמדינתו של העם היהודי.

צבי האוזר: הרעיון הזה הוא ניסיון לסייע בהתמודדות עם האנטישמיות החדשה.

צבי האוזר: הייתי מגדיר אותה, או כפי שהיא הוגדרה על ידי IHRA: שלב חדש בהיסטוריה הארוכה של האנטישמיות – ושימו לב, חבריי חברי הכנסת – המתאפיין באלימות מוגברת, בפעילות מוסלמית קיצונית ובהחרפת הביטויים האנטי-ישראליים תוך שימוש בסממנים אנטישמיים.

צבי האוזר: הגדרת העבודה לאנטישמיות של IHRA מאומצת לאחרונה יותר ויותר בעולם.

צבי האוזר: יותר מ-600 ממשלות, ביניהן ממשלת ישראל בהחלטת הממשלה 2315 משנת 2017, פרלמנטים, מועצות מקומיות, אוניברסיטאות, מועדוני ספורט, ארגונים חברתיים, תאגידים וגופים אחרים בכל רחבי העולם – 600 גופים, אדוני היושב-ראש, עד היום, אימצו את ההגדרה הזאת.

צבי האוזר: במדינת ישראל, בהובלת משרד החוץ ומשרד התפוצות, פועלים יום וליל על מנת לשכנע גופים נוספים בעולם לאמץ את הגדרת IHRA לאנטישמיות.

צבי האוזר: אני עצמי זכיתי לנסות ולשכנע חברי פרלמנט בהיותי מייצג את הכנסת בנאט"ו, לדבר ולהציג את אותה הצהרה ולנסות לשכנע גם אותם להוביל מהלך בפרלמנטים לאימוץ הגדרה אנטישמית.

צבי האוזר: ואולם, חברים, ופה יש משהו קצת מוזר, הייתי מגדיר, לאחר שבדקתי, חקרתי ודרשתי עלה שהכנסת, הפרלמנט הישראלי, טרם אימצה את ההגדרה הזאת לאנטישמיות ולמכלול ההתנהגויות והרעיונות הכלולים בה, וזאת כאמור לצורך מעקב וקידום המאבק באנטישמיות בזירה המקומית והבין-לאומית.

צבי האוזר: ומשכך, חברי חברי הכנסת, אני מבקש מהכנסת לכלול את הנושא הזה בסדר יומה של הכנסת, וזאת על מנת שבהמלצת הסיכום של הדיון שנקיים כאן, במליאה, תאמץ סוף-סוף גם הכנסת, כנסת ישראל, את הגדרת העבודה של IHRA, הכוללת, כמו שאמרתי, מסמך מוביל, פורץ דרך, בשיח הבין-לאומי וביחסים הבין-לאומיים, המבהיר מהי אנטישמיות, וזאת כאמור בעזרת אותה הגדרה כללית ו-11 דוגמאות ממחישות.

צבי האוזר: ובכך, נצטרף גם אנחנו, הפרלמנט של המדינה היהודית והדמוקרטית, לחבר הפרלמנטים, ממשלות וארגונים, שעשו זאת באמצעות החלטה מאז שנת 2016.

צבי האוזר: לכן, אני מבקש מכם לתמוך בהצעתי להעביר נושא זה לדיון במליאה.

צבי האוזר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת צבי האוזר, המציע.

יעקב מרגי: בבקשה, אני חושב שזו יוזמה ברוכה וזכינו אנחנו - -

אלי אבידר: - - -

יעקב מרגי: לא, אם אתה רוצה, עומדת לך הזכות.

יעקב מרגי: הממשלה תומכת.

יעקב מרגי: אתה רוצה להשיב, בוא תאמר את זה לפרוטוקול.

אלי אבידר: הממשלה תומכת, שלא תהיה אי-בהירות היסטורית.

יעקב מרגי: שמישהו לא יחשוב שעשינו מחטף בשעה – למרות שחברי הכנסת מוכיחים ערנות גבוהה.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, קודם כול זו זכות לעלות ולברך אותך.

יעקב מרגי: תודה, אדוני.

אלי אבידר: הרבה זמן לא התראינו,

יעקב מרגי: הכבוד הוא לי.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנטישמיות היא תופעה כלל עולמית הפוגעת ביחידים ובקהילות יהודיות ברחבי העולם.

אלי אבידר: בישראל היקפה והשלכותיה החמורות גדלות והולכות.

אלי אבידר: לצורך המאבק בזירה המקומית והבין-לאומית, אימצה ממשלת ישראל, בהחלטה מס' 2315, את הגדרת העבודה לאנטישמיות של הברית הבין-לאומית לשימור זכר השואה – IHRA.

אלי אבידר: ממשלת ישראל ומשרד התפוצות תומכים באשרור החלטת הממשלה 2315 ובאימוץ הגדרות העבודה לאנטישמיות של IHRA על ידי כנסת ישראל ומברכים על היוזמה של חבר הכנסת האוזר.

אלי אבידר: משרד התפוצות יבחן את הכלים העומדים לרשותו על מנת להביא בהקדם את ההחלטה לאישורה של הכנסת.

אלי אבידר: לאור האמור, אני מציע שהכנסת תכלול את הנושא המוצע לדיון נוסף במליאת הכנסת.

יעקב מרגי: אנחנו נעבור להצבעה.

יעקב מרגי: תודה רבה - - -

אלי אבידר: לפני זה אדוני, מילה אחת:

אלי אבידר: אני רק רוצה להביע צער על זה שמתקיים פה לפעמים שיח מאוד אלים מילולית, שלא מכבד את הכנסת ואת אלה שיושבים בה.

אלי אבידר: אני מבין שאנשים רוצים להיבחר בפריימריז וזה עוזר להם אבל יש גבול כמה אפשר לקחת דו-שיח לרמה ירודה כזאת.

יעקב מרגי: בואו נקבל כולנו על עצמנו למתן את השיח.

אלי אבידר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לשר אלי אבידר.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה – להעביר את המשך הדיון לצורך אימוץ ההגדרה למליאה.

יעקב מרגי: שוב, תודה לחבר הכנסת המציע.

יעקב מרגי: בבקשה, הצבעה.

יעקב מרגי: מי שבעד – בעד ההכללה בסדר-היום של המליאה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 10

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד – עשרה חברי כנסת, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: הנושא ייכלל בדיוני המליאה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

צבי האוזר: המשך סדר היום – שאילתות.

צבי האוזר: אנחנו עוברים בסדר-היום לסעיף השאילתות הרגילות.

צבי האוזר: אנחנו נתחיל בשאילתה מס' 438, של חבר הכנסת יעקב אשר: מפגע סביבתי מסוכן ליד מודיעין עילית.

צבי האוזר: ישיב לו סגן שר הביטחון לאחר הצגת השאילתה.

אדוני היושב-ראש, מכובדי סגן השר, בכפר סמוך למודיעין עילית פועלת מזבלה פיראטית השורפת את הפסולת.

מפגע זה מסכן את בריאותם של אזרחי ישראל ושל תושבי העיר ומהווה מטרד ריח בלתי נסבל.

רצוני לשאול: כיצד בכוונת המשרד לפעול כדי להסיר את המפגע ולפקח שהמפגע לא יחזור להזיק?

אני אציין שכבר סגרו אותו פעם אחת והוא נהרס פעם אחת ונבנה שוב.

מדובר בעיר עם אלפי ילדים, עשרות אלפי אנשים שחייהם הפכו לגיהינום.

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בימים אלה נעשות פעולות לתגבור כוח האדם במינהל האזרחי, בין היתר לצורך אכיפת עבירות הגנת הסביבה – דיברנו על כך ועוד נחזור ונדבר, כוח אדם הוא מצרך נדיר במינהל, ולכן שמנו עליו דגש כל כך גדול.

אלון שוסטר: אני מקווה שאכן התקציב יופשר.

אלון שוסטר: במקביל לתגבור כוח אדם, מקודמות פעולות למיגור תופעות השריפות בכמה דרכים.

אלון שוסטר: על מנת למנוע היווצרות מחד גיסא, ובמטרה לבנות תשתיות הולמות לטיפול בפסולת באזור יהודה ושומרון מאידך גיסא, שהרי אין אפשרות לצרוך, לחיות, בלי שתהיה פסולת, ומהפסולת צריך להיפטר, או לטפל בה בצורה ראויה.

אלון שוסטר: אנחנו מקימים אתרי סילוק פסולת מוסדרים, ותחנות מעבר לפסולת, וכן מקדמים פרויקט מערך סיוע לשינוע פסולת במגזר הפלסטיני; לצד פעולות אכיפה שוטפות, אשר כוללות תפיסת משאיות שמשליכות פסולת באופן בלתי חוקי באתרים פיראטיים, כיבוי מוקדי שריפות פעילים – כפי שציינת, חבר הכנסת אשר – החרמת משאיות שעוסקות בפעולות הפיראטיות, הלא חוקיות, בזמן אמת במעברים.

אלון שוסטר: יצוין כי מרבית המפגעים מצויים בשטחי A ו-B, ומשכך אינם נמצאים תחת אחריות הרשות הישראלית.

אלון שוסטר: שכן, על פי ההסכמים, הסמכות האזרחית בשטחים אלו מצויה בידי הרשות הפלסטינית.

אלון שוסטר: עם זאת, ועל מנת למגר את התופעות ההרסניות שמשפיעות על איכות החיים, וגם על בריאות, של ישראלים ופלסטינים, גורמי המקצוע במינהל האזרחי מקיימים פגישות עם הגורמים הרלוונטיים ברשות הפלסטינית במטרה למצוא פתרונות למניעת הישנות השריפות, לרבות הקמת תחנות מעבר בשטחי B, ואף ביצוע פעילויות אכיפה בשטחי B במידת הצורך ובמקרים חריגים.

אלון שוסטר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאלת המשך, חבר הכנסת אשר.

אדוני השר - - -

אלון שוסטר: סגן השר.

סגן השר, כן.

תמסור דרישת שלום לשר.

השאלה שלי הייתה על מקום ספציפי.

ברור ששמחתי לשמוע סקירה שלמה על כל הדברים הללו, אבל אני חושב – הרי באופן טבעי לא אתה כותב את התשובה, אלא הפקידים שאמורים לטפל בזה, ואני מדבר איתך על מטרד שכבר תקופה ארוכה מטריד את האנשים.

ואני הייתי שמח לדעת, כי הרי השאילתה הזאת לא באה בהפתעה לפני יומיים-שלושה בנשיאות של הכנסת.

זאת שאילתה שנשלחה כבר לפני כמה חודשים, ומן הראוי היה שנקבל תשובה ספציפית גם.

במקביל, אתה יכול לתת גם את רוחב היריעה, אבל לגבי המקום הזה הספציפי ליד הכפר עילבין, שהוא שטח בשליטת צה"ל – הוא סמוך לעיר ואם בישראל עם למעלה מ-80,000 תושבים שהחיים שלהם בלתי נסבלים.

זה לא קשור כרגע לא לפוליטיקה ולא ליהודים וערבים, כי ודאי שאם זאת הייתה עיר יהודית או שהיו עושים את זה בכפר יהודי, אז הייתי מתלונן אותו דבר.

אני לא מסתכל אם אלו ערבים או לא ערבים.

זה נכון שזה בשליטה של המינהל האזרחי, אבל הייתי שמח לקבל תשובה.

ואם אין לך עכשיו, אני לא רוצה להתקיל אותך, אבל לקבל תשובה מתי יטופל המקום הזה באופן ספציפי לשאלה שלי.

כמובן שגם שמענו את רוחב היריעה.

תודה.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר כך: ראשית, אתה צודק.

אלון שוסטר: שנית, אני משתדל מאוד, ואיתי היועצת הפרלמנטרית שלי, שמלווה אותי, לענות על השאלות.

אלון שוסטר: ואם התשובות שאני מקבל מאנשי המקצוע הן אכן לא מספקות, אני מבקש – אני מודה שכאן פספסתי.

אלון שוסטר: פה אני רואה שהדברים הם אכן מדברים באופן כללי.

אלון שוסטר: הכול נכון, הכול אמת.

אלון שוסטר: השאלה - - -

על השאילתה.

אלון שוסטר: כן, כן, בהחלט.

אלון שוסטר: אני אבקש את התשובה לגבי המקרה הספציפי.

תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יעלה ויבוא חבר הכנסת שמחה רוטמן – סליחה, מן הצד.

צבי האוזר: שאילתה בקשר להנחיות צה"ל לחיילים שלא להסתובב רגלית ברמלה.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שמחה רוטמן: בתאריך 23 בדצמבר 2021 פורסמה בתקשורת הנחיית צה"ל שלא להסתובב רגלית ברחבי העיר רמלה.

שמחה רוטמן: הנחיית צה"ל, כמובן, לחיילים.

שמחה רוטמן: גם בהנחיה המתוקנת שפורסמה נקבע שהתנועה תיעשה ברכב בלבד.

שמחה רוטמן: רצוני לשאול: 1.

שמחה רוטמן: מי נתן את ההוראה? 2.

שמחה רוטמן: כיצד היא עולה בקנה אחד עם ערכי צה"ל?

אלון שוסטר: טוב, הפעם, לשם שינוי, נעשתה בדיקה ספציפית, מה שנקרא, והתשובה מאוד פשוטה.

אלון שוסטר: נבדק מול הגורמים הרלוונטיים, ונמצא כי לא הופצה הנחיה כזאת.

אלון שוסטר: ואני רוצה להוסיף שבתקופות מתוחות מעת לעת יש חידודי נהלים להגברת ערנות.

אלון שוסטר: לגבי רמלה, רגלית – לא מכירים.

צבי האוזר: שאלת המשך?

שמחה רוטמן: משמח מאוד, אבל לפחות בפרסום שהיה, שגם אליו הפניתי, היה אפילו צילום של השלט שנתלה בבסיס, למיטב זיכרוני.

שמחה רוטמן: כך שאולי כדאי לחדד את הבדיקה.

שמחה רוטמן: אבל אני שמח מאוד שלא ניתנה הנחיה כזאת, ואני מקווה שלא תינתן הנחיה שכזאת בעתיד, בשל העובדה שמדובר בסתירה חזיתית, לדעתי, לערכי צה"ל.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: השאילתה הבאה – מס' 522, של חבר הכנסת יום טוב חי כלפון: זיהום שמורת נחל קנה על ידי פלסטינים, בבקשה.

מוסי רז: לא דילגת עליי, אדוני היושב-ראש?

יום טוב חי כלפון: חלילה, מוסי.

צבי האוזר: לא, לא.

צבי האוזר: לא, מוסי – אתה מופיע ברשימה לאחר חבר הכנסת השואל.

מוסי רז: אצלי זה מופיע לפני, אבל הכול בסדר.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יום טוב חי כלפון: אדוני סגן השר, זה חודשים רבים הביוב של הכפר הפלסטיני בידיא ושפכים ממפעל בטון סמוך זורמים לערוץ נחל קנה.

יום טוב חי כלפון: למרות פניות חוזרות ונשנות של תנועת רגבים לרשויות, הזיהום ממשיך לזרום לנחל באין מפריע.

יום טוב חי כלפון: רצוני לשאול: מדוע הרשויות – ובמקרה הספציפי כאן זה המינהל האזרחי, שתחת אחריות משרד הביטחון – אינן פועלות למען מניעת הזיהום, כולל הטלת קנסות ופתיחה בחקירה פלילית?

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: קודם כול, יש להדגיש שהמינהל האזרחי רואה חשיבות רבה, כפי שאמרתי, ואני חוזר ואומר, במיגור מפגעים סביבתיים לסוגיהם – דיברנו קודם על עשן, ואנחנו מדברים עכשיו על קולחים או שפכים לא מטוהרים ברחבי יהודה ושומרון – ומשקיע משאבים רבים, כפוף לסמכויות ולדין באזור.

אלון שוסטר: באשר למקרה המתואר, יש לומר שהוא מוכר לגורמי האכיפה והרשויות, ומטופל על ידם באמצעות כלי האכיפה המוכרים לחוק.

אלון שוסטר: יש לציין שבימים אלה, כפי שאני חוזר ואומר, נעשות פעולות לתגבור כוח אדם במינהל האזרחי, בין היתר לצורך אכיפת עבירות הגנת הסביבה.

יום טוב חי כלפון: תודה.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: חבר הכנסת כלפון, אתה רוצה שאלת המשך?

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאילתה מס' 349 של חבר הכנסת מוסי רז: הריסות בתים בגדה המערבית.

מוסי רז: אדוני, סגן השר, בחודשים האחרונים דווח פעמים רבות על הריסות וניתוקי מים בשטחים.

מוסי רז: ברצוני לשאול: 1.

מוסי רז: כמה ניתוקי מים של פלסטינים אירעו בשטח, לעומת שכניהם המתנחלים, בחמש השנים האחרונות?

מוסי רז: 2.

מוסי רז: כמה אישורי בנייה ניתנו לאלה לעומת אלה בחמש השנים האחרונות?

מוסי רז: 3.

מוסי רז: כמה הריסות בתים של אלה לעומת אלה היו בחמש השנים האחרונות?

אלון שוסטר: ובכן, חבר הכנסת רז, ביחס לשאלתך הראשונה, יש לציין כי ניתוקי מים מבוצעים כנגד גנבות מים מחברת מקורות באמצעות חיבורים בלתי חוקיים, וזאת ללא משוא פנים בין מגזר פלסטיני למגזר ישראלי.

אלון שוסטר: בתוך כך, אני מבקש להבהיר כי לרשויות האזור לא מוכרים מקרים מן העת האחרונה של גנבת מים מחברת מקורות במגזר הישראלי.

אלון שוסטר: להלן פירוט ניתוקי המים שחוברו באופן בלתי חוקי שבוצעו במגזר הפלסטיני:

אלון שוסטר: בשנת 2017 – 1,581 ניתוקים; בשנת 2018 – 1,449 ניתוקים; בשנת 2019 – 925 ניתוקים; ב-2020 – 512 ניתוקים; בשנת 2021 – 374 ניתוקים.

אלון שוסטר: לשאלתך השנייה, להלן פירוט היתרי בנייה שניתנו למגזר הפלסטיני בשטחי C: בשנת 2017 – שישה היתרים; בשנת 2018 – חמישה היתרים; ב-2019 – שני היתרים; ב-2020 – עשרה היתרים, וב-2021 – עשרה היתרים.

אלון שוסטר: ושלא בשולי הדברים, יש לציין כי בשנים אלו, 2017 עד 2021, אושרו גם 15 תוכניות מתאר במגזר הפלסטיני – עשר אושרו להפקדה, וחמש אושרו למתן תוקף.

אלון שוסטר: בנוגע להיתרי בנייה שניתנו במגזר הישראלי, אני מבקש לציין כי בתחומי התב"ע ביישובים הישראליים ביהודה ושומרון, היתרי הבנייה ניתנים על ידי ועדות התכנון המקומיות במועצות האזוריות המקומיות ובעיריות, ולא על ידי המינהל האזרחי.

מוסי רז: סליחה, לא קיבלתי תשובה על הישראלית.

אלון שוסטר: מה?

מוסי רז: לא קיבלתי תשובה על המספרים בישראלית.

אלון שוסטר: במילים אחרות, אני מציע להפנות את זה למשרד אחר.

אלון שוסטר: אנחנו לא עוסקים בזה.

מוסי רז: אוקיי.

אלון שוסטר: באשר לפירוט הריסות בנייה בלתי חוקה במגזר הפלסטיני – ב-2017 היו 189 הריסות בנייה בלתי חוקית במגזר הפלסטיני; ב-2018 – 161 - - -

איימן עודה: מה זה המגזר הפלסטיני?

אלון שוסטר: סליחה?

צבי האוזר: אני מבקש.

צבי האוזר: הוא יסיים קודם את הדברים.

אלון שוסטר: אני חושב שדי ברור מהו בית שמוחזק על ידי ישראלים ובית שמוחזק על ידי פלסטינים באיו"ש.

איימן עודה: אמרת "המגזר הפלסטיני".

אלון שוסטר: אתה רוצה "החברה"?

אלון שוסטר: "תושבים"?

אלון שוסטר: "אזרחים"?

אלון שוסטר: מה?

איימן עודה: העם.

אלון שוסטר: עם לא מחזיק בית – אדם מחזיק בית.

צבי האוזר: זה פלסטינים שמתגוררים בשטחי C.

אלון שוסטר: נכון.

אלון שוסטר: ב-2019 – 232 הריסות, ב-2020 – 290, וב-2021 – 297.

אלון שוסטר: להלן פירוט הריסות בנייה בלתי חוקית במגזר, בחברה, של אזרחים או תושבים ישראלים: ב-2017 – 171; ב-2018 – 83; ב-2019 – 48; ב-2020 – 97; ב-2021 – 88.

מוסי רז: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: נעבור לשאילתה מס' 325, של חבר הכנסת עמיחי שיקלי: הסתה בתוכני הלימוד של אונר"א.

צבי האוזר: חבר הכנסת שיקלי אינו נוכח.

צבי האוזר: אני מודה לסגן השר, ואנחנו נעבור לשאילתות המופנות לסגן השר לביטחון פנים - -

עמיחי שיקלי: אני כאן.

צבי האוזר: אדוני סגן השר, עמיחי שיקלי הגיע.

צבי האוזר: על הקשקש, מה שנקרא.

צבי האוזר: נעבור לשאילתה.

עמיחי שיקלי: לאורך השנים הוצאו דוחות לגבי הסתה של מערכת החינוך של אונר"א ברשות הפלסטינית ביהודה ושומרון ובירושלים.

עמיחי שיקלי: מערכת החינוך מעבירה תכנים של מימוש זכות שיבה באופן אלים.

עמיחי שיקלי: המינהל האזרחי אחראי לקשר עם הארגונים הללו, והוא יושב תחת משרד הביטחון.

עמיחי שיקלי: ברצוני לשאול: כיצד המשרד מתכוון לטפל בנושא?

אלון שוסטר: לפי ההסכמים שעליהם חתומה ישראל, סוגיית החינוך במזרח ירושלים נמצאת באחריות הבלעדית של הרשות הפלסטינית.

אלון שוסטר: מדינת ישראל, באמצעות גופיה השונים, עומדת בקשר עם הגורמים הרלוונטיים ברשות הפלסטינית ובקהילה הבין-לאומית, אך הנושא אינו נמצא תחת שליטה של מערכת הביטחון.

אלון שוסטר: יודגש כי ככל שמתבצעת עבירה פלילית, כמו הסתה לטרור, יש לגופים האמונים על כך בשטחי מדינת ישראל ובשטחים שמדינת ישראל משפיעה עליהם ושולטת עליהם הסמכות לפתוח בחקירה ולפעול במישור הפלילי והסיכולי.

עמיחי שיקלי: האם יש שיתוף כלשהו של מדינת ישראל עם אונר"א?

אלון שוסטר: אין לי מושג.

אלון שוסטר: אני מניח שיש פה ושם, אבל אני לא יודע.

אלון שוסטר: אני לא עוסק בזה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתות שעליהן ישיב סגן השר לביטחון פנים יואב סגלוביץ'.

צבי האוזר: השאילתה הראשונה, מס' 315, של חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין: עבירות תעבורה של החברה הערבית בדרום.

אימאן ח'טיב יאסין: בתקופה האחרונה חלה עלייה דרסטית בדוחות על עבירות תנועה של החברה הערבית בדרום, שלא בצדק, רק בגלל היותם אזרחים ערבים, וגם נוכחות גדולה של ניידות משטרה הנמצאות ביישובים מאז התפרצות נגיף הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: ברצוני לשאול: 1.

אימאן ח'טיב יאסין: מה מספר עבירות התעבורה שהאזרחים הערבים מקבלים ביחס לעבירות התנועה של האזרחים היהודים באזור?

אימאן ח'טיב יאסין: 2.

אימאן ח'טיב יאסין: אחת ממטרות השיטור הקהילתי היא להגביר את תחושת הביטחון ולשפר את חיי התושב - - -

צבי האוזר: סליחה, השאילתה המונחת לפנינו היא אחרת.

אימאן ח'טיב יאסין: למה?

צבי האוזר: 2.

צבי האוזר: כמה דוחות עבירות תנועה?

צבי האוזר: אה, סליחה, יש פה טעות בניסוח.

צבי האוזר: בבקשה, תמשיכי.

צבי האוזר: אני מתנצל.

אימאן ח'טיב יאסין: אוקיי.

אימאן ח'טיב יאסין: 2.

אימאן ח'טיב יאסין: אחת ממטרות השיטור הקהילתי היא להגביר את תחושת הביטחון ולשפר את חיי התושב.

אימאן ח'טיב יאסין: למה אין מתן שירותי ייעוץ והכוונה של התושבים בדרום בנושא עבירות התנועה בדרום?

אימאן ח'טיב יאסין: 3.

אימאן ח'טיב יאסין: בנוגע לדוחות עבירות התעבורה שהאזרח הערבי הפשוט שגר בדרום מקבל – כמה דוחות עבירה מתבטלים?

אימאן ח'טיב יאסין: בכמה מהם מוגשים כתבי אישום?

אימאן ח'טיב יאסין: עד כמה זה מוצדק לתת להם דוחות על עבירות תעבורה?

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש – חברתי חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, בפתח דברייך אמרת שזאת אכיפה לא שוויונית ואמרת שעושים את זה בכוונה.

יואב סגלוביץ': אז בואי נעשה רגע סדר בדברים, וכמובן אתן את הנתונים: מדובר על אכיפה שוויונית.

יואב סגלוביץ': מה לעשות, יש אנשים שעושים עבירות תנועה.

יואב סגלוביץ': ומה לעשות שיש הרבה עבירות תנועה, ויש בעיות בדרום.

יואב סגלוביץ': מה לעשות שזה התפקיד של המשטרה?

יואב סגלוביץ': עכשיו אני אתן נתונים.

יואב סגלוביץ': אני אתייחס לנטען.

יואב סגלוביץ': קודם כול, מבחינת התהליך, יש חלוקה היכן לאכוף יותר והיכן לאכוף פחות.

יואב סגלוביץ': בדרך כלל זה לפי ניתוח של כבישים אדומים, לפי תאונות דרכים.

יואב סגלוביץ': הסיבות: שעון החיים של התאונות – כלומר אכיפת יום, אכיפת לילה; הפרמטר של דת ומוצא לא רלוונטי לאירוע הזה, ולכן אמרתי את מה שאמרתי בפתיח.

יואב סגלוביץ': לגבי נוכחות מוגברת בתקופת הקורונה – בוודאי שכן.

יואב סגלוביץ': הייתה נוכחות מוגברת בתקופת הקורונה.

יואב סגלוביץ': אנשים שוכחים: המשטרה לקחה על עצמה, והממשלה הטילה עליה את אחת המשימות שלא קיימת במשטרות אחרות בעולם, והיא הייתה צריכה לאכוף נוהלי קורונה לטובת חיי כולנו.

יואב סגלוביץ': וכן, גם ניידות התנועה אכפו בקורונה, ועצרו אנשים בדרכים כדי לראות אם מותר להם או אסור להם.

יואב סגלוביץ': זה נראה רחוק, אבל היה מצב שאסור היה לנסוע במקומות מסוימים, באזורים מסוימים, ולצאת מתחום מסוים – לכולנו, ללא הבדל בין היכן שאנחנו גרים.

יואב סגלוביץ': באופן כללי, אני יכול להגיד דבר נוסף:

יואב סגלוביץ': אומנם עבר זמן מאז השאילתה, אבל מבחינתי, גם בתור מי שמתעסק באכיפה, בטיפול בפשיעה ובמאבק בפשיעה באופן כללי במדינת ישראל, ובדגש על האכיפה בחברה הערבית – תאונות דרכים, נהיגה פרועה בכבישים, התפרעות, סיכון אדם בנתיב תחבורה אלה דברים שאני דוחף אותם מאוד.

יואב סגלוביץ': להפך, אני רוצה שהאכיפה תתעצם יותר ויותר נגד עברייני תנועה.

יואב סגלוביץ': חלק ממשילות זה לנהוג כמו שצריך.

יואב סגלוביץ': מפה אני אעבור לנתונים.

יואב סגלוביץ': לפי הנתונים, מינואר עד אוקטובר 2021, מספר הדוחות ברמה הארצית – עירוני ובין-עירוני – בכל האוכלוסייה היה 1,540,766 דוחות.

יואב סגלוביץ': אין הגדרה "ערבים" – יש "יהודים" ו"לא יהודים".

יואב סגלוביץ': אבל בעיקרון הדוחות ללא יהודים עמדו על 39% מכלל הדוחות, שהם 414,000 דוחות; במחוז הדרומי, אחוז הדוחות שניתנו ללא יהודים עומד על 37% מכלל הדוחות, כלומר 67,596; בשנת 2020, ברמה הארצית והמחוזית, המצב היה זהה, והיה בערך 37% מכלל הדוחות.

יואב סגלוביץ': לגבי מבצעי תנועה משולבים – בנושא האכיפה לגבי פעילות מניעה, הדרכה, בטיחות בדרכים, בתי ספר, מש"קים קהילתיים, מדריכי זה"ב – בשנה האחרונה, בשל סגרים בכל הארץ, בלי קשר לחברה הערבית, הייתה פחות פעילות בתחום הזה, זה נכון.

יואב סגלוביץ': אני אגיד משהו כללי שלא נאמר פה בשאילתה, אבל חשוב להגיד: חלק מהעניין של הדרכה, תאונות דרכים, ובכלל נהיגה – זה לא במשטרת ישראל.

יואב סגלוביץ': זה גם בבתי הספר.

יואב סגלוביץ': את יודעת שבהרבה מקומות עושים את זה – יש מקומות שעושים יותר, ויש מקומות שעושים פחות.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, עוד נתונים נוספים שביקשת – ניסינו לבדוק בדיוק את הנתונים שביקשת.

יואב סגלוביץ': מספר הדוחות הכולל בשנת 2021 במחוז דרום הוא 76,973, ומתוכם בוטלו – הייתה שאלה פשוט על כמה בוטלו – 853 דוחות.

יואב סגלוביץ': מספר הדוחות בשנת 2021 לנהגים יהודים היה 42,500, ומתוכם בוטלו 547 דוחות, שזה 1.2%.

יואב סגלוביץ': מספר הדוחות ב-2021 במחוז דרום לנהגים לא יהודים היה 34,423, ומתוכם בוטלו 306 דוחות, שזה 0.8%.

יואב סגלוביץ': בעניין כתבי אישום – כי יש הבדל בין דוחות לבין הזמנות לדין - - -

סמי אבו שחאדה: כשאתה אומר "לא יהודים", את מי זה כולל?

יואב סגלוביץ': פשוט אתה הפסדת את הפתיח.

יואב סגלוביץ': בפרומו לא היית.

יואב סגלוביץ': אמרתי - - -

סמי אבו שחאדה: לא, אני שמעתי.

יואב סגלוביץ': כל מי שבהגדרה הסטטיסטית אינו יהודי.

יואב סגלוביץ': זה יכול להיות ערבים, זה יכול להיות עובדים זרים.

יואב סגלוביץ': כל מי שבהגדרה שלו איננו יהודי.

יואב סגלוביץ': זה מה שיש במחשב.

סמי אבו שחאדה: זה כולל גם את הרוסים שיש ספק לגבי יהדותם?

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, לעניין כתבי האישום, הזמנות לדין – בשנת2021 - - -

סמי אבו שחאדה: אדוני, לא השבת.

יואב סגלוביץ': אתה תשאל שאילתה, אני אענה לך.

יואב סגלוביץ': בשנת 2021, במחוז דרום, סך כל ההזמנות לדין: נתון כללי – 2,658 - - -

סמי אבו שחאדה: אדוני, אני לא שואל בשביל - - -

יואב סגלוביץ': הזמנות לדין של נהגים יהודים – 36.7%; הזמנות לדין של נהגים לא יהודים – 63%.

יואב סגלוביץ': באופן כללי, אני אומר, חברת הכנסת אימן ח'טיב, הזמנות לדין הן בדרך כלל העבירות היותר חמורות.

יואב סגלוביץ': העבירות היותר חמורות הן בדרך כלל הזמנות לדין – זה לא ברירות קנס ודברים מהסוג הזה.

יואב סגלוביץ': אלה הנתונים הסטטיסטיים, כפי שביקשת אותם בשאילתה.

יואב סגלוביץ': אני חוזר להתחלה, שאמרתי: אין אכיפה בררנית – יש אכיפה כלפי עברייני תנועה.

יואב סגלוביץ': יש עבריינים רבים באזור הדרום, יש התנהגות פרועה בכבישים, ואני אומר לך באופן אישי שאני עושה כל מאמץ להגביר את האכיפה במקום הזה על מנת כן לייצר אכיפה, חוק וסדר.

יואב סגלוביץ': תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאלה נוספת?

צבי האוזר: בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: בכל זאת, הנתונים מאוד קשים.

אימאן ח'טיב יאסין: השאלה מה באמת התוכניות שעושה המשטרה מבחינת הסברה וחינוך תעבורתי בנושא הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: רק אכיפה ורק אכיפה – זה לא כל כך יעזור.

אימאן ח'טיב יאסין: וגם אנחנו רואים את הנתונים שהאחוז שמבטלים להם את העבירה הוא יחסית נמוך מאוד, גם בהשוואה לצד השני.

יואב סגלוביץ': לגבי הסברה, יש הסברה.

יואב סגלוביץ': היא נעשית בבתי הספר.

יואב סגלוביץ': לא כל דבר עושה המשטרה.

יואב סגלוביץ': לגבי חינוך לאכיפת חוק ולציות לחוק ולשמירה, בוודאי שלמשטרה יש חלק, אבל לא רק למשטרה.

יואב סגלוביץ': בתי הספר - - -

אימאן ח'טיב יאסין: הנהגים לא נמצאים בבתי הספר.

יואב סגלוביץ': החינוך לנהיגה צריך להתחיל בבתי הספר.

יואב סגלוביץ': מי שחושב שרק לקבל רישיון נהיגה, ואז מתחילים – זה לא מתחיל ולא נגמר שם.

יואב סגלוביץ': אנשים ואכיפת חוק זה משהו הרבה יותר רחב.

יואב סגלוביץ': זה מתחיל מאיך נוהגים; זה מתחיל מאיך נוהגים בפראות או לא בפראות בכביש; זה מתחיל באם שמים חגורה או לא שמים חגורה כשנכנסים לתוך יישוב.

יואב סגלוביץ': תרבות הציות לחוק היא משהו שבאופן כללי כולנו, כולל הבית הזה, צריכים לעסוק בו.

יואב סגלוביץ': המשטרה בוודאי ובוודאי עוסקת בו, ובשנה הזאת לפחות אני מקווה מאוד שעם ההתפתחות של השיטור העירוני – ולא רק השיטור העירוני, יש תהליך מאוד רחב ברשויות הערביות באופן מיוחד, אבל בכלל, גם בנושא של פיקוח עירוני.

יואב סגלוביץ': אם אני אפתח את הסוגיה: יש מקומות בארץ, לא מעטים, שאין בהם פיקוח עירוני, אין בחלק מהמקומות תמרורים, אין רישוי.

יואב סגלוביץ': הסיפור הזה של תנועה בכלל זה לא רק הנסיעה – זה גם החניה; זה לחנות במקום מותר; זה הסדרי חניה.

יואב סגלוביץ': יש פה עבודה גדולה שעושים גם עם הרשויות.

יואב סגלוביץ': ואני יודע מהדברים האחרים שאני מתעסק איתם שגם משרד הפנים עוסק בעניין הזה.

יואב סגלוביץ': אמור להיות בשבע רשויות ערביות במהלך שנת 2022, 2023, פרויקט תמיכה של משרד הפנים בפיתוח של מנגנונים פנימיים בתוך הרשויות המקומיות, ובוודאי שהמשטרה היא חלק מהעניין.

יואב סגלוביץ': בחלק מהרשויות הערביות, לפחות בשבע מהן, יהיה גם שיטור עירוני.

יואב סגלוביץ': זאת אומרת, העסק הזה יותר ויותר מתפתח.

יואב סגלוביץ': אבל בסוף, אני חושב – אם תשאלי אותי ברמה האישית, הנושא של ציות לחוק, או הבנה מה המשמעות של אכיפת חוק, או שמירה על חוק בחברה דמוקרטית, זה משהו שמתחיל בגיל הרך.

יואב סגלוביץ': אני חושב שבעניין הזה את אפילו יודעת את זה טוב ממני.

יואב סגלוביץ': אבל בוודאי ובוודאי אכיפה בסוף, כשזה מגיע לקצה – אני אומר את דעתי לגבי אכיפה בהקשר של התפרעויות בכבישים – צריכה להיות אכיפה מאוד מאוד אגרסיבית.

יואב סגלוביץ': אני כרגע דוחף מאוד לאכיפה מאוד אגרסיבית: הורדת רכבים מהכביש, רכבים לא תקינים, פסילות, פסילות ארוכות טווח.

יואב סגלוביץ': חייבים להחזיר את העניין הזה, כי בסוף אנשים מתים.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה מס' 368, של חבר הכנסת שלמה קרעי.

צבי האוזר: הוא נוכח?

צבי האוזר: אינו נוכח.

צבי האוזר: שאילתה מס' 439, של חבר הכנסת משה אבוטבול: המחירים שמשלמים אסירים עבור שיחות טלפון והמגמה לבטל את המכרז הדרקוני.

יואב סגלוביץ': רגע, זה הסדר אצלכם?

צבי האוזר: כן, כי נמחקו השאילתות של אייכלר, בן צור, בן גביר וסעדי והוסרו מסדר-היום.

יואב סגלוביץ': אז רק שנייה, זה המופע השבועי שלי פה, עם איזה 30 שאילתות, אז רק שנייה, אני אמצא את - - -

צבי האוזר: 439.

יואב סגלוביץ': אוקיי.

יואב סגלוביץ': כן?

משה אבוטבול: המחירים שמשלמים אסירים עבור שיחות טלפון והמגמה לבטל את המכרז הדרקוני.

משה אבוטבול: אני בתאריך 20 בנובמבר 2019, כבר אז, העליתי את הנושא, והשיב השר דאז, דומני שארדן, על השאילתה בנושא.

משה אבוטבול: השר הסכים שתעריפי שיחות הטלפון שמשלמים האסירים – כמו מעין טלכרט, בעלות של 14 אגורות לדקה – גבוהים, משום שהם נגזרים ממכרז ישן משנת 2010, והיה ויכוח בנוגע לתאריך סיומו.

משה אבוטבול: קודם כול, הבנתי שבכלל הסתיים התאריך של הזה, אבל בכל אופן הבנתי שאם המדינה תבטל את המכרז היא תשלם פיצוי נמוך, שזה בערך כ-150,000 ש"ח.

משה אבוטבול: רצוני לשאול: 1.

משה אבוטבול: האם תם המכרז מ-2010?

משה אבוטבול: לדעתי, זה בטח כבר קרה.

משה אבוטבול: 2.

משה אבוטבול: האם פורסם מכרז חדש?

משה אבוטבול: 3.

משה אבוטבול: מה גובה הפיצוי אם המדינה הייתה מבטלת את זה?

משה אבוטבול: לי נאמר סכום מסוים ואני רוצה לוודא את זה.

משה אבוטבול: 4.

משה אבוטבול: כמה משלמים כיום אסירים עבור שיחות?

משה אבוטבול: אני רק אציין – וזה לא קשור לשאילתה – שבכל אופן, למרות שהם אסירים, חז"ל אומרים: ישראל שחטא, אף על פי שחטא - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבוטבול, יש לנו כללים.

צבי האוזר: אתה אחרי זה תוכל להוסיף את זה בשאילתת ההמשך.

משה אבוטבול: למרות שהוא חטא הוא ישראל, וצריכים גם לרחם ולדעת שקשר עם המשפחה זה חשוב.

צבי האוזר: תודה רבה.

יואב סגלוביץ': אני אנסה לתת תשובה הכי ישירה שאני יכול.

יואב סגלוביץ': אני מסכים איתך שהסכום לשיחה הוא גבוה מדי אל מול מה שקרה.

יואב סגלוביץ': המכרז הזה עדיין בתוקף, ובשנת 2022, השנה הזאת, אמור להיפתח מכרז חדש.

יואב סגלוביץ': אני יכול להגיד לך שאני ראיתי את השאלה שלך, והאמת היא שפנו אליי עוד אנשים, גם פה בכנסת.

יואב סגלוביץ': אני, באופן אישי, דיברתי עם המנכ"ל של משרד לבט"פ, ואנחנו נשים עין על העניין, כדי שלא יחזור העניין הזה.

יואב סגלוביץ': לגבי כמה עולה לבטל מכרז, אני לא יודע, אבל המכרז הזה כבר לקראת סיומו.

יואב סגלוביץ': ב-2022 הוא הולך להסתיים.

יואב סגלוביץ': לא יבוטל עכשיו המכרז, בכל מקרה – יוצאים במכרז חדש.

יואב סגלוביץ': נצטרך לראות שהמחיר יהיה מחיר הגון והוגן.

יואב סגלוביץ': בלי כל קשר לעניין, אני לא יודע מה היה ב-2019 או ב-2015 – המכרז כרגע עדיין בתוקף, ואמור לצאת מכרז חדש ב-2022.

יואב סגלוביץ': אני יכול להבטיח לך, חבר הכנסת אבוטבול, שזה לא שאילתה ששמתי אותה בצד, ואני אעדכן אותך בהמשך – זה משהו שאני אטפל בו מול מנכ"ל המשרד, לראות שאנחנו עושים את המעשה הנכון.

משה אבוטבול: אפשר שאלת המשך?

צבי האוזר: בבקשה.

משה אבוטבול: היות שסך הכול מדובר פה בכמות מאוד מאוד גדולה של שיחות וכל הדברים האלה, כפי שאני הבנתי, מדובר פה בסכום שלכאורה הוא מאוד זעום לביטול המכרז, וכבר מעכשיו צריך לעזור להם.

משה אבוטבול: הרי כל יום זה עולה להם כסף.

משה אבוטבול: מדובר על משהו כמו 150,000-100,000 שקל, שזה באמת שולי לנושא הזה.

משה אבוטבול: ועד שיפורסם המכרז, בינתיים הם משלמים הרבה כסף, אותם אסירים.

משה אבוטבול: לכן אני שואל: האם ניתן, בכל אופן, להיכנס לעובי הקורה, כי עד שיתחיל מכרז חדש ועד שיהיה זוכה ועד שזה, בינתיים חוגגים עליהם.

משה אבוטבול: היום משלמים גרושים על תוכנית מאוד גדולה, שאדם יכול ליהנות ממנה – אתה, אני, כולנו – אז למה האסיר צריך לסבול?

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת אבוטבול, אני לא רוצה סתם לשלוף דברים.

יואב סגלוביץ': אני בדקתי לפני שבאתי לכאן מה האפשרות לעשות x, y, z.

יואב סגלוביץ': לא יבוטל מכרז עכשיו.

יואב סגלוביץ': מה שלא נעשה לפני שלוש שנים לא ייעשה עכשיו, כשאנחנו לקראת הוצאת מכרז חדש.

יואב סגלוביץ': אני כן אומר לך שהנושא הזה לא יהיה בדצמבר 2022, ואני מקווה לעשות את זה כמה שיותר מהר, שהמחיר יהיה הוגן.

משה אבוטבול: אני אשמח להתעדכן כשתהיה התפתחות.

יואב סגלוביץ': אני רושם לעצמי, בלי כל קשר, שאני אעדכן אותך.

יואב סגלוביץ': אתה פנית, ואני אעדכן אותך, בלי כל קשר לשאילתה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאילתה מס' 403, של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה: טרור מתנחלים.

עמיחי שיקלי: יש לומר שסמי אבו שחאדה הוא תומך טרור בפני עצמו והוא קרא - - - על זה ששברו ליהודי את האף - - -

צבי האוזר: אני מבקש לשמור על כללי הנימוס כאן.

צבי האוזר: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: ביום שישי, 17 בדצמבר 2021, התקיפו בין 15 ל-20 מתנחלים את משפחת מוקבל בשעה 03:00, פצעו את אב המשפחה והרסו חלק גדול מהבית.

סמי אבו שחאדה: ברצוני לשאול: 1.

סמי אבו שחאדה: האם נפתחה חקירה?

סמי אבו שחאדה: 2.

סמי אבו שחאדה: מה בכוונת משרדכם לעשות כדי לשים קץ לטרור המתנחלים?

סמי אבו שחאדה: תודה.

יואב סגלוביץ': האירוע שעליו אתה שאלת את השאילתה הוא אחד האירועים היותר-חמורים שאני ראיתי בתקופה אחרונה.

יואב סגלוביץ': הוא מטופל בכל העוצמה על ידי המפלג במחוז ש"י, עם סיוע של כל הגורמים.

יואב סגלוביץ': אני אומר לך, בלי כל קשר לשאילתה, שזה נושא שנמצא על סדר-היום.

יואב סגלוביץ': הוא יטופל.

יואב סגלוביץ': אני מניח ומעריך שהעבריינים, הפושעים האלה, ייתפסו.

סמי אבו שחאדה: אני אומר לפרוטוקול: ונפתחה חקירה?

יואב סגלוביץ': בוודאי.

סמי אבו שחאדה: אוקיי.

סמי אבו שחאדה: יש עצורים?

סמי אבו שחאדה: יש משהו?

יואב סגלוביץ': אני אמרתי, עוד פעם.

יואב סגלוביץ': נפתחה חקירה.

יואב סגלוביץ': נעשה את כל שאנו מסוגלים כדי לשים יד על הפושעים האלה.

יואב סגלוביץ': אבל אם היו עצורים, הייתי אומר.

יואב סגלוביץ': אמרתי: יש חקירה.

יואב סגלוביץ': מטפלים בזה במחוז ש"י, במפלג של פשיעה לאומנית.

יואב סגלוביץ': יטופל בכל העוצמה.

יואב סגלוביץ': אני ראיתי גם את הסרטונים.

יואב סגלוביץ': ראיתי גם חומרים.

יואב סגלוביץ': אני מבטיח לכם שנעשה כל מאמץ לשים יד על העבריינים האלה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאילתה מס' 526, של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה: הידבקות המונית של אסירים בכלא עופר ואשל.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני סגן השר.

סמי אבו שחאדה: שומעים?

צבי האוזר: כן.

סמי אבו שחאדה: אמצעי התקשורת דיווחו על אחוז גבוה מאוד של אסירים שנדבקו, אסירים פלסטינים שנדבקו בקורונה.

סמי אבו שחאדה: ברצוני לשאול: 1.

סמי אבו שחאדה: כיצד קרתה הידבקות בקנה מידה זה בתוך בתי הסוהר הנעולים והמפוקחים?

סמי אבו שחאדה: 2.

סמי אבו שחאדה: מהי תמונת המצב כיום של החיסונים בקרב האסירים הפלסטינים?

סמי אבו שחאדה: 3.

סמי אבו שחאדה: איך מתכוון המשרד לפעול על מנת למנוע מקרה דומה בעתיד?

סמי אבו שחאדה: תודה.

יואב סגלוביץ': אני אתן לזה איזה רקע לעניין, להיערכות בכלל בתחום הקורונה גם בכלל בתי הסוהר, עם כל האילוצים שישנם.

יואב סגלוביץ': אני חושב שגם פה, חברי כנסת שגם היו שותפים, וגם היו נוכחים בוועדת חוקה, בדיונים הגדולים: האם להוציא אסירים?

יואב סגלוביץ': מה לעשות עם ביקורי האסירים?

יואב סגלוביץ': כיצד לשמור?

יואב סגלוביץ': כיצד למנוע?

יואב סגלוביץ': בסוף בסוף המטרה המרכזית הייתה למנוע מצב של הידבקויות בתוך בתי הסוהר.

יואב סגלוביץ': מדי פעם היו התפרצויות.

יואב סגלוביץ': אני אתן בהתחלה תיאור עובדתי של מה שאני בדקתי לגבי שני בתי הסוהר שעליהם דיברת, ואני אתן איזו תמונה כללית לאחר מכן.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, אני יכול להגיד לכם שאחד הנושאים שמשתדלים כל הזמן לאזן – מצד אחד שלא יידבקו, ומצד שני שיגיעו לבתי המשפט, שיוכלו להגיע להארכות מעצר, שיוכלו לבקר משפחות.

יואב סגלוביץ': זאת אומרת, יש פה כל הזמן איזשהו מתח מובנה בתוך הדבר הזה.

יואב סגלוביץ': וכל פעם מחדש הייתי נדרש, מתוקף תפקידי, גם לראות מה מספר האסירים שמגיעים, באיזו תמונה, וכל מי שהיה שותף, ואתם הייתם שותפים בוועדת חוקה לכל הדיונים – היוועדות חזותית, כל מה שליווה את העניין הזה, על מנת לעשות את העניין.

יואב סגלוביץ': לגבי מה שקורה בתוך שירות בתי הסוהר, אני מתחיל בבית סוהר אשל, בשאלה ראשונה, אגף 10.

יואב סגלוביץ': למעשה, כלל האסירים באגף חוסנו, למעט 12 אסירים שסירבו להתחסן.

יואב סגלוביץ': גם בבתי הסוהר, כמובן, אנשים שמחליטים לא להתחסן לא מתחסנים.

יואב סגלוביץ': 12 היו לא מחוסנים.

יואב סגלוביץ': היה אסיר, במקרה הזה, מאומת, לאחר שפיתח תסמינים.

יואב סגלוביץ': ואז החליטו לדגום את כל האגף.

יואב סגלוביץ': ברגע שיש אחד, אז מייד דוגמים את כולם.

יואב סגלוביץ': היו אז כבר 74 אסירים מאומתים בסך הכול.

יואב סגלוביץ': כלל האסירים בודדו למעשה עד ההחלמה.

יואב סגלוביץ': בחקר אפידמיולוגי שנעשה בתוך האגף הספציפי הזה לא ניתן היה להשיג בוודאות את מקור התחלואה.

יואב סגלוביץ': לא היה, זאת אומרת, לא איתרו בדיוק מאיפה הגיע מקור התחלואה.

יואב סגלוביץ': כלל האסירים החלימו, לשמחתנו ללא שום צורך בהתערבות רפואית אחרת.

יואב סגלוביץ': בבית סוהר עופר, אגף 22, זה אגף אחד מעורב שבו שוהים אסירים מאוכלוסיות שונות – עצורים ושפוטים.

יואב סגלוביץ': שפוטים, בדרך כלל, נמצאים.

יואב סגלוביץ': זה יותר קל, כי הם בדרך כלל לא זזים כל כך, למעט ביקורים.

יואב סגלוביץ': עצירים גם הולכים לבתי המשפט הלוך-חזור.

יואב סגלוביץ': הסיכון להדבקה יותר גבוה, ומצד שני, צריך לאפשר להם גם כמובן לצאת.

יואב סגלוביץ': מגיעים עצורים לאחר שעברו תהליך סינון.

יואב סגלוביץ': עושים שתי בדיקות PCR, ואז הם נכנסים.

יואב סגלוביץ': זה התהליך לגבי כניסה של עצירים.

יואב סגלוביץ': העצורים ממשיכים לצאת מהאגף לצרכים שונים – חקירות, נחשפים גם לסגל וגם לאסירים.

יואב סגלוביץ': באגף זה כלל האסירים מחוסנים למעט אסירים שסירבו לקבל חיסון.

יואב סגלוביץ': כלומר, כולם מחוסנים, מי שסירב – סירב.

יואב סגלוביץ': באירוע זה התגלו מספר אסירים מאומתים, ואז הוחלט לדגום את כל האגף.

יואב סגלוביץ': התגלו באגף 104 אסירים מאומתים.

יואב סגלוביץ': גם שם לא ניתן לקבוע בדיוק מה המקור.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, באירוע זה כלל האסירים החלימו.

יואב סגלוביץ': לא היה צורך בהתערבות רפואית.

יואב סגלוביץ': בגדול בשב"ס נקלטים בממוצע ביום 120 עצורים.

יואב סגלוביץ': כשאתה מקבל עצור, במקרים רבים העצורים מתקבלים, הם לא מחוסנים.

יואב סגלוביץ': כלומר, בסוף, הוא מגיע, הוא לא מחוסן, לא רוצה להתחסן.

יואב סגלוביץ': הוא מגיע לבית המעצר.

יואב סגלוביץ': יציאת אסירים מגבולות בתי הסוהר יוצרת חשיפה, מצד אחד חשיפה מיותרת, מצד שני אלה גם זכויות שלהם – להגיע בית משפט, לעשות את הפעילויות האחרות.

יואב סגלוביץ': בגל החמישי, באומיקרון, צמצום התחלואה בתוך מתקני שב"ס היה מאתגר אפילו יותר, כי יכולת הדבקה היא הרבה יותר גבוהה בגל הזה.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, באשר להתפרצויות, למעשה, אנחנו מגלים את זה, בשב"ס מגלים זה רק אחרי שמישהו חולה.

יואב סגלוביץ': אתה לא כל היום וכל יום עושה כל הזמן בדיקות.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, נתון להיום, אני רק רוצה לעדכן, תמונת מצב חיסונים באוכלוסייה של הביטחוניים, עכשיו אני מדבר, בלבד.

יואב סגלוביץ': אותו דבר שביקשת, אז אני מוסיף את זה.

יואב סגלוביץ': יש בסך הכול, מתוך השפוטים, יש מצבה של עצורים: 2,500 שפוטים; חיסון אחד בלבד יש 56; שני חיסונים – 408; שלושה חיסונים – 1,646; 390 לא רוצים, 390 לא מחוסנים.

יואב סגלוביץ': עצורים: 1,824.

יואב סגלוביץ': חיסון אחד – 130; שני חיסונים –661; שלושה חיסונים – 494; לא חוסנו – 539.

יואב סגלוביץ': בסך הכול, יש לנו 929 היום עצורים ושפוטים שלא מחוסנים, כי הם לא מעוניינים להתחסן.

יואב סגלוביץ': כל מי שמעוניין להתחסן, אין שום בעיה להתחסן.

יואב סגלוביץ': שב"ס מחסנים את כולם.

יואב סגלוביץ': רק שירצו.

יואב סגלוביץ': גם, כמו שקורה באוכלוסייה מחוץ לבתי הכלא, אנשים פחות ופחות רוצים להתחסן.

יואב סגלוביץ': אלה הנתונים למעשה נכון להיום.

יואב סגלוביץ': כל מי שרוצה להתחסן, כמובן מחוסן.

יואב סגלוביץ': מבחינת שב"ס, הלוואי שכולם יהיו מחוסנים.

יואב סגלוביץ': זה מוריד כאב ראש מאוד גדול מכולם.

יואב סגלוביץ': כמו שמוריד כאב ראש מכולנו, אם כולנו נהיה מחוסנים.

יואב סגלוביץ': זהו.

יואב סגלוביץ': עד כאן.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבו שחאדה, שאלת המשך?

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה 407, של חבר הכנסת מוסי רז: שימוש ברימוני הלם לפיזור הפגנות.

מוסי רז: אדוני סגן השר, בתאריך 17 בדצמבר המשטרה השתמשה באופן לא מידתי ברימוני הלם בשכונת שייח' ג'ראח בירושלים נגד צעירים פלסטינים.

מוסי רז: אגב, אני גם רוצה להגיד שבכמה מקרים בשנה האחרונה הייתי נוכח בשימוש ברימוני הלם כלפי פלסטינים וישראלים.

מוסי רז: גם ביקרתי ישראלים שנפצעו והובהלו לבתי חולים.

מוסי רז: ברצוני לשאול: 1.

מוסי רז: מה הנוהל הקיים לשימוש ברימוני הלם בעת הפגנות והפרות סדר?

מוסי רז: 2.

מוסי רז: באילו מקרים נעשה שימוש כזה בשנה האחרונה?

מוסי רז: 3.

מוסי רז: איך בכוונתך לפעול כדי להקטין את השימוש בכלי הזה?

יואב סגלוביץ': טוב.

יואב סגלוביץ': אני אתחיל בכמה דברים נקודתיים לגבי השאלה, לגבי 17 בדצמבר.

יואב סגלוביץ': אנחנו מדברים ככה, שיחות צד, מעבר לשאילתה.

יואב סגלוביץ': ב-17 בדצמבר התקיימה באמת ברחוב קונדר 8 מחאה על ידי 70 פעילים על רקע מסירת צו פינוי נוסף למשפחת סאלם, המתגוררת בסמוך.

יואב סגלוביץ': במהלך המחאה, היה גם השייח' סברי, חסמו הפעילים ציר מעבר בשכונה.

יואב סגלוביץ': משטרת ישראל אישרה את החסימה הזאת, חרף הסגירה, חרף שיבוש התנועה ומרקם החיים בשכונה.

יואב סגלוביץ': בסמוך למקום, ואתה מכיר את זה טוב לפחות כמוני, יש גם שטח שהוא פרטי.

יואב סגלוביץ': והמוחים התחילו גם להיכנס לתוך השטח הפרטי הזה.

יואב סגלוביץ': כל אחד בזווית המסתכל, אם זה פרטי או לא פרטי; מבחינתנו, זה שטח פרטי שנכנסו אליו פנימה על ידי כניסה והצבת כיסאות.

יואב סגלוביץ': סירבו לפנות, חרף הוראות השוטרים.

יואב סגלוביץ': הגיעו גם גורמים נוספים.

יואב סגלוביץ': אני אומר ככה: הגיעו עוד גורמים.

יואב סגלוביץ': מוסי, לא אתה.

יואב סגלוביץ': הגיעו עוד גורמים.

יואב סגלוביץ': המשיכו בסידור כיסאות.

יואב סגלוביץ': בשלב זה, הורו – הייתה הוראה להוציא, לעזוב את המקום.

יואב סגלוביץ': היה זמן סביר של מספר דקות לפני שהיה שימוש בכוח.

יואב סגלוביץ': הכוחות נתקלו בהתנגדות אלימה אחר כך, היא כללה, בין היתר, השלכת כיסאות, ירי של זיקוקים בכינון ישיר לשוטרים, דחיפות וסירוב לעזוב את המקום.

יואב סגלוביץ': למקום הגיעו כוחות תגבור נוספים.

יואב סגלוביץ': ובהתאם למדרגי הפס"ד, פה אני חוזר על – אני אגיד משהו.

יואב סגלוביץ': כשעף עליך או לידך מתפוצץ רימון הלם, זה לא דבר סימפטי.

יואב סגלוביץ': לפעמים האלטרנטיבה יותר גרועה, הרבה יותר גרועה.

יואב סגלוביץ': בסופו של דבר, בכל האירועים האלה, גם אם לעיתים נפגעים וחבל שנפגעים, עדיף רימון הלם – אני אומר את זה כאן כמי שלא השליך כל כך הרבה רימוני הלם.

יואב סגלוביץ': אבל בכל זאת, עדיף רימון הלם מכל הדברים האחרים.

יואב סגלוביץ': במדרגי הפס"ד, ופה אני – זה נכון – קודם כול, לגבי הידע, ההחלטה על שימוש ברימוני הלם רק ברמה של ניצב משנה.

יואב סגלוביץ': רב-פקד לא יכול להחליט להשתמש ברימוני הלם.

יואב סגלוביץ': יכול להיות שתראה רב-פקד זורק רימון הלם, אבל לא הוא מקבל את החלטה על רימוני הלם.

יואב סגלוביץ': על פי מפקד מרחב, בוצע לא רק ברימוני הלם, בוצע גם שימוש באלות לעבר מתפרעים על מנת להשיב את הסדר הציבורי.

יואב סגלוביץ': עכשיו, תראו, בואו לא נספר לעצמנו סיפור.

יואב סגלוביץ': ואני פה, כשאני עומד פה בכובע הזה, אני רוצה להיות באמת לא בקטע של מפה ומשם.

יואב סגלוביץ': שייח' ג'ארח, או שמעון הצדיק – כל אחד יקרא לו איך שהוא ירצה – הוא מקום נפיץ מאוד.

יואב סגלוביץ': הוא לא היה ככה בעבר, דרך אגב.

יואב סגלוביץ': הוא לא היה.

יואב סגלוביץ': הוא נהפך נפיץ.

יואב סגלוביץ': ואני גם לא רוצה להיכנס לסיבות למה וכמה.

יואב סגלוביץ': נכון להיום, הוא אירוע נפיץ.

יואב סגלוביץ': ולכל צד, ולא משנה איזה צד, יש תלונות.

יואב סגלוביץ': כששני הצדדים מתלוננים, אני יחסית רגוע – ושני הצדדים מתלוננים תלונות קשות.

יואב סגלוביץ': והמשטרה נמצאת בתווך.

יואב סגלוביץ': וכן, חברים, כשיש התפרעות, יש שימוש ברימוני הלם ויש שימוש באלות, כי במדרג ג' זה אומר שכשיש התנגדות אלימה להישמע לשוטרים, יהיה שימוש בכוח.

יואב סגלוביץ': אני, באופן אישי, מעדיף שימוש בכוח כזה מאשר, חס וחלילה, להגיע לשימוש בכוח בנשק קטלני.

יואב סגלוביץ': אז נכון שרימון הלם זה לא דבר סימפתי.

יואב סגלוביץ': ולפעמים רואים תמונה, ורואים רק את הפיצוץ, ולא רואים מה היה בקצה השני של ההפגנה.

יואב סגלוביץ': וכל אחד נמצא בתוך אירוע, נמצא במקום שהוא נמצא, ובסוף המשטרה נמצאת בתווך, והיא נמצאת שם כל הזמן, בתנאים ממש לא פשוטים.

יואב סגלוביץ': לעצם שאלתך, ההחלטה על שימוש ברימוני הלם היא החלטה של מפקד מרחב.

יואב סגלוביץ': שימוש ברימוני הלם, כמו מכת"זית מהסוגים השונים, או הבואש, שעלה פה כמה וכמה פעמים בהקשרים אחרים, זה דברים לא סימפתיים, אבל מה שפחות סימפתי זה התפרעויות כאלה או אחרות.

יואב סגלוביץ': ולכן אני אומר שלגבי השאלה שלך של רימוני הלם, לצערי, כל זמן שתהיינה התפרעויות ושאנשים לא יישמעו להוראות שוטרים כדין, יהיה שימוש ברימוני הלם.

יואב סגלוביץ': נכון, צריך לעשות את זה בצורה מידתית, בשום שכל, לא לעשות שטויות בעניין הזה, ויכול להיות שהיו גם טעויות בעניין הזה.

יואב סגלוביץ': אין פה 100% בעבודת השיטור, וגם לא יהיה 100% בעבודת השיטור, אבל אני באופן עקרוני חושב שעדיף להשתמש ברימוני הלם על פני כל דבר אחר שיכול לפצוע וגם להרוג.

יואב סגלוביץ': זה יכול לפצוע, זה נכון, אבל הפציעות מרימוני הלם הן מידתיות יותר מאשר חס וחלילה אם מישהו שולף משהו כשהוא נכנס למצוקה.

יואב סגלוביץ': אני מנצל את ההזדמנות הזאת למי ששומע בבית הזה: יש הרבה מקומות טעונים במדינה הזאת.

יואב סגלוביץ': אני חושב שמה שאנחנו צריכים לעשות כנבחרי ציבור – לא שלא להביע את דעתנו, לא שלא להגיע – הוא להבין שהנוכחות שלנו במקומות מסוימים לא בדיוק מרגיעה את הרוחות.

יואב סגלוביץ': ואני קורא לכל באי הבית הזה, ללא הבדל דעה פוליטית, להסתכל על הדברים נכוחה ולראות שכולנו לא נהיה בסוף שבויים של קיצוניים שייקחו את כולנו לעברי פי פחת.

יואב סגלוביץ': זה באופן כללי, לא קשור לשאילתה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה מס' 411, של חבר הכנסת מוסי רז: רישיון נשק לאדם עם רישום פלילי.

מוסי רז: אדוני סגן השר, ראשית, אני מעריך מאוד את תשובתך הקודמת.

מוסי רז: אני חייב להגיד שלא הייתי באותו אירוע, אבל באירועים אחרים ראיתי דוגמאות אחרות.

מוסי רז: בתאריך 22 בדצמבר פורסם תיעוד של איתמר בן גביר שולף אקדח מול מאבטחים בחניון בתל אביב.

מוסי רז: כזכור, בן גביר הורשע שמונה פעמים, כולל בהחזקת חומר ותמיכה בארגון טרור.

מוסי רז: ברצוני לשאול: 1.

מוסי רז: האם אדם שהורשע בעבר יכול לקבל רישיון לנשק? 2.

מוסי רז: מדוע הדבר מותר?

מוסי רז: והאם זה מותר?

מוסי רז: 3.

מוסי רז: כיצד פועלת המשטרה להבטיח שהשימוש בנשק נעשה בהתאם לחוק?

יואב סגלוביץ': קודם כול, משהו כללי: בבדיקת בקשה לרישיון לכלי ירייה, שניתן על ידי המשרד לביטחון פנים, יש בדיקת מסוכנות פלילית על ידי משטרת ישראל – נכנסים לתוך המסופים, בודקים את כל הדברים, לפי הוראות של חוק כלי ירייה.

יואב סגלוביץ': זו בדיקה של כל מבקש רישיון נשק, ותנאי למתן הרישיון הוא באמת המלצה של המשטרה שלפיה לא נשקפת מסוכנות ממבקש הרישיון.

יואב סגלוביץ': המקרה הזה קצת שונה, כי לפי חוק כלי ירייה, כנסת ישראל היא רשות רישוי עצמאית, והמשרד לביטחון פנים ולאגף רישוי ופיקוח על כלי ירייה אין מעורבות בדרכי הרישוי שמבוצעות על ידי קצין הכנסת.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת איתמר בן גביר קיבל את נשקו האישי מקצין הכנסת, בהתאם לסמכות קצין הכנסת.

יואב סגלוביץ': אין מדובר ברישיון לכלי ירייה פרטי של האגף לרישוי ופיקוח כלי ירייה במשרד לביטחון פנים.

יואב סגלוביץ': פה אני אעצור.

מוסי רז: האם בהתאם להוראות של המשרד, לו הוא לא היה חבר כנסת, הוא היה יכול לקבל רישיון?

מוסי רז: אדם שהורשע בהחזקת חומר של ארגון טרור.

יואב סגלוביץ': אני אומר עוד פעם: כל מקרה לגופו.

יואב סגלוביץ': אני לא רוצה להביע דעה.

יואב סגלוביץ': אני לא זה שבודק את העניין.

יואב סגלוביץ': יש קריטריונים באגף לכלי ירייה.

יואב סגלוביץ': דרך אגב, יכול אדם עם רישום פלילי שיקבל רישיון לכלי ירייה, גם תלוי איפה הוא גר.

יואב סגלוביץ': יש מנעד של דברים, אבל אני לא רוצה לקבוע פה, ובטח לא לקבוע מסמרות.

יואב סגלוביץ': אני לא זה שיושב על קבלת ההחלטה, אבל זה מסודר מאוד.

יואב סגלוביץ': לא רק שזה מסודר – גם אם מישהו לא מקבל, הוא גם יכול לערער.

יואב סגלוביץ': זאת אומרת, יש סמכות שלמה מה לעשות עם כלי ירייה.

יואב סגלוביץ': יש המון בקשות כאלה, גם ערעורים וגם אחרים, אבל אני לא רוצה להכניס את עצמי למקום, כי לא קיבלו אותי – זאת אומרת, אני לא באגף כלי ירייה; אני לא יכול לתת את העניין.

יואב סגלוביץ': פה, במקרה הספציפי הזה, זה קצין הכנסת.

צבי האוזר: אולי יקבלו אותך.

יואב סגלוביץ': אם אני אקבל המלצות, אז כן.

צבי האוזר: נעבור לשאילתה מס' 264, של חבר הכנסת עמיחי שיקלי – היערכות מערך הכבאות למצבי שריפה ביער יתיר.

עמיחי שיקלי: אפשר לעבור לשאילתה הבאה שלי?

עמיחי שיקלי: כי אני לא רואה את זה כאן.

צבי האוזר: האמת שגם אני לא רואה אותה.

עמיחי שיקלי: יש פה טעות, כי מופיעות לי כאן שתי שאילתות אחרות לשר.

צבי האוזר: נכון.

צבי האוזר: מופיע לך: הפרעות ללוויות בנהריה.

עמיחי שיקלי: כן.

צבי האוזר: נכון, אני מסכים איתך.

עמיחי שיקלי: פשוט יש שגיאה בשאילתה.

צבי האוזר: בינתיים נעבור לשאילתה מס' 452, חבר הכנסת עמיחי שיקלי: אלימות והצתות בשכונת שמעון הצדיק.

צבי האוזר: את זה יש לך.

עמיחי שיקלי: כן.

עמיחי שיקלי: זה וגם על הלוויות.

צבי האוזר: נתחיל בזה, ואם נמצא את השני - - -

עמיחי שיקלי: תודה.

צבי האוזר: בבקשה.

עמיחי שיקלי: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר, לפני כחודש נשרף רכבו של טל יושובייב, שבביתו גם היה ניסיון הצתה בשבת, תושב שכונת נחלת שמעון.

עמיחי שיקלי: זו הייתה הפעם השמינית שהדבר נעשה.

עמיחי שיקלי: נראה כי מעשי הטרור והאלימות בשכונה ממשיכים באין מפריע, שכן המשטרה נעדרת מן המקום.

עמיחי שיקלי: רצוני לשאול: 1.

עמיחי שיקלי: כיצד פועל משרדך כדי להגביר את ביטחון התושבים בשכונה?

עמיחי שיקלי: 2.

עמיחי שיקלי: מהם המאמצים שהמשטרה עושה או תעשה במטרה ללכוד את החשודים במעשה?

יואב סגלוביץ': באמת היו כמה אירועים של הצתה וגם זריקה של בקבוקי תבערה על הבית.

יואב סגלוביץ': בעניין הזה, אני אלך מהסוף להתחלה.

יואב סגלוביץ': היו למעשה עצורים – יש שם עדיין, אני לפחות יודע שיש עצורים גם במקרה הזה וגם במקרי ההצתה.

יואב סגלוביץ': בכמה מקרים אחרים שהיו לפני כן היו חשודים שונים שנעצרו אי פה, אי שם, אבל בסוף לא הוגש לא הוגש כתב אישום; לא היו מספיק ראיות כדי להגשת כתב אישום.

יואב סגלוביץ': שאלת שאלה ספציפית, אז אני עונה תשובה ספציפית: יש שם מאמצים מאוד מאוד גדולים של המשטרה כבר תקופה ארוכה.

יואב סגלוביץ': זה לא נולד היום, זה לא נולד אתמול.

יואב סגלוביץ': בהקשר הזה, יש עצורים, היו עצורים.

יואב סגלוביץ': אני אומר עוד פעם: לא אצל כולם היה מספיק ראיות לכתב אישום.

יואב סגלוביץ': אני מקווה שאלה שנמצאים כרגע, נמצאים במעצר.

יואב סגלוביץ': גם נעשו חיפושים, נוספו עוד אמצעים וכו' וכו'.

יואב סגלוביץ': לגבי האירוע הזה, אני חושב שהאירוע הזה יגיע לכדי מיצוי משפטי, נקרא לזה כך.

יואב סגלוביץ': לגבי כל הדברים האחרים שמתרחשים שם, אתה יודע כמוני שהאירוע הזה זה אזור שאי פה, אי שם, יש גם תלונות על דברים נוספים שאני לא רוצה להיכנס לזה.

יואב סגלוביץ': אני רוצה לענות אך ורק על מה ששאלת אותי.

יואב סגלוביץ': אני יכול להבטיח לך שעושים מאמצים גדולים מאוד, מודיעיניים ואחרים, וגם מבצעיים.

יואב סגלוביץ': אני חוזר על מה שאמרתי קודם:

יואב סגלוביץ': ככל שייתנו למשטרה לעשות את העבודה בשקט, בלי להכניס את הדברים הנוספים, במידת האפשר – אני רק יכול להמליץ – כן ייטב.

יואב סגלוביץ': אני לא חושב שמה שקורה שם היום מוסיף.

יואב סגלוביץ': הנוכחות שלנו, באופן כללי, לא מוסיפה לרגיעה באזור הזה ולא מאפשרת עבודת משטרה איכותית יותר.

עמיחי שיקלי: איזה נוכחות?

עמיחי שיקלי: שוב.

יואב סגלוביץ': סליחה?

עמיחי שיקלי: איזה נוכחות - - -

יואב סגלוביץ': הנוכחות של חברי כנסת מכל הכיוונים, מכל הדברים, שמגיעים למקום הזה, לא עוזרת לעשות סדר.

יואב סגלוביץ': כמובן, כל אחד יעשה את מה שהוא מבין, אבל אני רק יכול להמליץ לחלל.

יואב סגלוביץ': תפקיד המשטרה הוא לייצר סדר במקום הלא פשוט הזה, ולא רק במקום הזה – יש עוד כמה מוקדים נפיצים.

יואב סגלוביץ': אני יכול להבטיח לך שנעשה את מרב המאמצים על מנת שעבריינים באשר הם ייעצרו ויעמדו למשפט, יעמדו לדין, וייתנו את הדין על מעשים חמורים, כמו המקרים האלה של תשע הצתות בתוך פרק זמן לא ארוך.

יואב סגלוביץ': היו גם אירועים קודמים בתקופות קודמות.

יואב סגלוביץ': שאלת מה נעשה – נעשה את המקסימום האפשרי מבחינה חוקית על מנת לא לאפשר שהדברים האלה יהיו שם.

עמיחי שיקלי: חשוב לי רק לומר שבעיניי מי שמנסה להצית בית משפחה על רקע לאומני הוא מחבל ולא עבריין.

יואב סגלוביץ': תשימו לב, אני חושב שאני משתדל, לאורך כל הדרך, לדבר על כל דבר במונחים מאוד אנדרסטייטמנט, גם במקרה הזה.

יואב סגלוביץ': אני לא מתייג בשמות כאלה ואחרים.

יואב סגלוביץ': מבחינתי, כל מי שמרים יד על מישהו הוא עבריין.

יואב סגלוביץ': אם יש מניע שמאחוריו יש דברים שצריך להוכיח אותם, אז יש סעיפים ספציפיים בחוק העונשין שבהם קוראים לדברים כמו שהם.

יואב סגלוביץ': אני כרגע לא לפה ולא לשם.

יואב סגלוביץ': משתדל לא להשתמש בטרמינולוגיה הזאת, וגם כששואלים אותי.

יואב סגלוביץ': אני אומר את זה בכל תחום, אז גם בתחום הזה.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: אני לא יודע אם השר נערך לשאילתה מס' 264 או - - -

עמיחי שיקלי: יש פה עוד שתיים.

עמיחי שיקלי: יש פה גם את מערך הכבאות, שמופיע בנפרד - - -

צבי האוזר: מערך הכבאות בשרפה וגם הפרעות ללוויות בנהריה.

עמיחי שיקלי: נכון.

עמיחי שיקלי: למה שהוא נערך – לזה נתייחס.

צבי האוזר: אני רק מקווה שגם השר - - -

יואב סגלוביץ': אם זה על יער יתיר, כן.

צבי האוזר: יש לך את זה?

עמיחי שיקלי: כן, הוא הביא את זה.

צבי האוזר: בבקשה.

עמיחי שיקלי: היערכות מערך הכבאות למצבי שרפה ביער יתיר: ביער יתיר אושרה הקמת טורבינות רוח לייצור חשמל, אשר מגבירה את סכנות השרפות באופן משמעותי.

עמיחי שיקלי: הצפיפות של הטורבינות ומוטת הכנף שלהן עתידה להשפיע על יכולותיהם של מטוסי כיבוי להיכנס לאזור ולסייע בעת שרפות.

עמיחי שיקלי: רצוני לשאול: כיצד משרדך נערך לשינוי תוכנית הפעולה במרחב?

יואב סגלוביץ': אני אגיד משהו כללי.

יואב סגלוביץ': הקמת הטורבינה היא במסגרת של הליך תכנון ובנייה, ובו רשות הכבאות היא גורם מייעץ.

יואב סגלוביץ': הרשות לא קובעת אם הפרויקט יוקם או לא יוקם.

יואב סגלוביץ': היא נותנת חוות דעת מייעצת לרשויות.

יואב סגלוביץ': ככלל, כלל הסידורים של בטיחות באש בכבאות והצלה לעובדים הם לפי התקנים האמריקניים והאירופיים.

יואב סגלוביץ': בדרך כלל, מגיש הבקשה – במקרה הזה, אותה חברה מגישה סקר סיכונים באמצעות יועץ בטיחות אש שלה, ואז מעבירים את זה לכב"ה.

יואב סגלוביץ': בין יתר הנושאים שדרושים הם מיקום, מאפיינים, מבנה פרויקט, וגם מענה לתרחישים.

יואב סגלוביץ': כלומר, זה לא רק שרפות – גם פגיעת ברק; כל הדברים האלה.

יואב סגלוביץ': מה שהיה פה בפועל לגבי יכולת כיבוי מהאוויר – אני בדקתי מה המשמעות של העניין הזה.

יואב סגלוביץ': התשובה שקיבלתי היא – ככלל, זה קיים בהרבה מקומות בארץ מאלף ואחד שיקולים אחרים – שבמקרה הזה קיימת מגבלת בטיחות לעבודה בקרבת טורבינות בטווח של 500 מטר מהכנפיים.

יואב סגלוביץ': אופן ביצוע העבודה ושיקולי הבטיחות נקבעים בעיקר על ידי הטייס המוביל.

יואב סגלוביץ': כלומר, לפעמים לוקחים גם סיכונים, אבל הטייס המוביל קובע, וטווח הבטיחות הוא 500 מטר לכלי טיס.

יואב סגלוביץ': לגבי העניין הנקודתי.

יואב סגלוביץ': למעשה, הוגשה בקשה במהלך חודש מאי שעבר לבדיקת תוכנית הבטיחות בפרויקט.

יואב סגלוביץ': ב-6 במאי נשלחה ממחוז דרום התנגדות להיתר המלווה.

יואב סגלוביץ': כלומר, רצינו עוד סקר סיכונים.

יואב סגלוביץ': כיבוי אש רצו עוד סקר סיכונים.

יואב סגלוביץ': ב-6 בנובמבר 2021, היזם העביר סקר סיכונים, ולאחר התייחסות נוספת הועבר סקר מתוקן, ב-25 בנובמבר 2021.

יואב סגלוביץ': כעת יש בדיקה של סקר סיכונים על ידי אנשי מקצוע בכבאות והצלה, ונראה מה יהיה בסוף.

יואב סגלוביץ': זה עדיין לא יסתיים התהליך הזה.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, ללא ספק יש מגבלה של 500 מטר על כיבוי מהאוויר, אבל יש עוד מקומות.

יואב סגלוביץ': גם באזור הצפון, בגלל עניינים - - -

עמיחי שיקלי: פשוט שווה לשים לב לזה.

עמיחי שיקלי: מכיוון שזה חדש, התחום הזה, שלא ניקלע לסיטואציה שמטוסים לא פועלים במרחב בגלל זה.

יואב סגלוביץ': לא, זה משהו שלוקחים בחשבון, בייחוד עם כל ההיערכות הנוספת שיש, למשל, החלטת הממשלה האחרונה לגבי אזורי חיץ וכדו'.

יואב סגלוביץ': בכלל, כל הנושא של כיבוי מהאוויר.

יואב סגלוביץ': יש מגבלות.

יואב סגלוביץ': גם באזור הצפון ליד גבול לבנון יש בעיה של הפעלה מהאוויר.

יואב סגלוביץ': אבל לוקחים את זה בחשבון וכב"ה בהחלט שמה על זה עין.

עמיחי שיקלי: מאה אחוז.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה מס' 434, של חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק: אירועי הלינץ' ברעננה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, מכובדי סגן השר, השאילתה – על הלינץ ברעננה.

אורית סטרוק: בעקבות הלינץ' ברעננה – מופיע כאן מספר התיק במשטרה, פל"א 849402/2021 – רצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: מדוע השב"כ לא מעורב בחקירה, למרות אופייה הלאומני?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: מדוע הימ"ר לא מעורב בחקירה, למרות מספרם הרב של התוקפים?

אורית סטרוק: 3.

אורית סטרוק: האם יש עצורים או נחקרים מהמשתתפים בלינץ?

אורית סטרוק: אם כן – כמה?

אורית סטרוק: אם לא – מדוע?

אורית סטרוק: 4.

אורית סטרוק: מדוע הנפגעים לא נלקחו לזהות את החשודים במסדר תמונות או במסדר זיהוי?

אורית סטרוק: תודה.

יואב סגלוביץ': נתחיל בניסוח השאלה.

יואב סגלוביץ': מראש אני צריך כאילו להבין שהיה פה לינץ'.

יואב סגלוביץ': אז, קודם כול, אני אומר: לא היה פה לינץ'.

יואב סגלוביץ': אז נתחיל עכשיו בעובדות.

יואב סגלוביץ': אני אומר עוד פעם: לפעמים אנחנו קוראים לדברים בשמות, ואז כשאתה אומר משהו, ואתה נותן לו שם – אתה בטוח שאתה צריך לעשות סדרת פעולות אחריה.

יואב סגלוביץ': אחרי שראיתי את השאילתה, ביקשתי לבדוק על מה מדובר.

יואב סגלוביץ': מעיון בתיק החקירה עולה שלא מדובר בלינץ'.

יואב סגלוביץ': לא מדובר על משהו על רקע לאומני.

יואב סגלוביץ': מעיון בתיק עולה כי המעורבים עובדים במקום כחודש, באותו מקום עבודה.

יואב סגלוביץ': לא עלו טענות על אלימות בעבר מצד העובדים במקום, לא היה עימות קודם, או הבעת דעות לאומיות בין הצדדים.

יואב סגלוביץ': מדובר באירוע אלימות נקודתי בין אנשים.

יואב סגלוביץ': עוד יצוין כי כתוצאה מהקטטה נחבלו מעורבים משני הצדדים, בדרגות פציעה שונות.

יואב סגלוביץ': כל מי שהיה חשוד בביצוע עבירה פלילית נחקר תחת אזהרה – כאלה ואחרים.

יואב סגלוביץ': עבירות מסוג זה נחקרות במסגרת תחנת משטרה.

יואב סגלוביץ': לא כל אירוע אלימות – פה לא ימ"ר, לא ימ"ם ולא כלום.

יואב סגלוביץ': תחנת משטרה יודעת לחקור.

יואב סגלוביץ': לא מדובר בחקירה מורכבת שמצריכה טיפול של יחידות מיוחדות.

יואב סגלוביץ': בנוסף לכך, הרמה הממונה המרחבית עודכנה, כמובן.

יואב סגלוביץ': העניין מטופל בחקירה והיא תישאר במסגרת התחנה.

יואב סגלוביץ': אני אומר, בשולי הדברים, שזה תפס תאוצה.

יואב סגלוביץ': ביקשתי גם לראות איך זה הגיע ללינץ' אז ראיתי – בדקתי סקירת עיתונות.

יואב סגלוביץ': כשאני רואה שאילתה, לפעמים אני שואל מאיפה זה נולד.

יואב סגלוביץ': זה נולד מכל מיני סקירות עיתונות שהגדירו את המעשה הזה כלינץ'.

יואב סגלוביץ': לכן אני מבין את השאלה, אני רק מנסה לתת את התשובה.

יואב סגלוביץ': שאלת אם נחקרו אנשים.

יואב סגלוביץ': כן, נחקרו שישה חשודים תחת אזהרה, ושוחררו בתנאים מגבילים בסיום חקירתם.

יואב סגלוביץ': ברגע שזה יסתיים, בפרקליטות תביעות יחליטו על מי וכמה ולמה להגיש כתבי אישום.

יואב סגלוביץ': טופל כמו שצריך.

יואב סגלוביץ': לא לינץ' – עבירה פלילית; חמור כשלעצמו.

יואב סגלוביץ': טופל.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה מס' 428.

אורית סטרוק: לא, לא, לא, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: שאלת המשך?

אורית סטרוק: בוודאי.

צבי האוזר: לרגע הייתי אופטימי.

אורית סטרוק: תהיה אופטימי שיש פה חברת כנסת שרוצה לשאול שאלות.

אורית סטרוק: זה מאוד אופטימי.

אורית סטרוק: אדוני סגן השר, כאשר יש עימות בין מספר שווה פחות או יותר של אנשים משני הצדדים, אתה יכול לקרוא לזה תגרה או כל דבר אחר.

אורית סטרוק: אבל כאשר המונים, עשרות אנשים, מתנפלים על שניים ומכים בהם ללא רחם באמצעות כלים שאינם מיועדים להכאה בדרך כלל – כלומר, כלי עבודה מכל הבא ליד – כאשר מצד אחד, התוקפים הם בני לאום אחד, כלומר ערבים, ואלה שמותקפים על ידיהם, גם אם תאמר, כך או אחרת, שהם החזירו מכות, היו בנחיתות מספרית עצומה.

אורית סטרוק: הם שני יהודים והם נחבלים באופן קשה.

אורית סטרוק: אז אני חושבת שאפשר בהחלט לכנות את זה לינץ'.

אורית סטרוק: כשאתה אומר לי שרק שישה אנשים נעצרו – אני מניחה שבתוך השישה אתה מונה גם את שני היהודים; זאת אומרת, רק ארבעה מתוך עשרות הערבים שהתנפלו עליהם נעצרו – אז אני בעצם רוצה להבין איך קרה דבר כזה?

אורית סטרוק: למה לא לקחו, למשל, את השמות והתמונות של כל הפועלים הערבים שהיו באותו אתר בנייה שבו התבצע הלינץ' – כן, הלינץ' הזה – ואפשרו לשני המותקפים לנסות לפחות לזהות אותם.

אורית סטרוק: אני לא מקבלת את התיאור הנינוח הזה, כאילו שמדובר בתגרה בין קבוצה מצומצמת לקבוצה מצומצמת, כי היהודים שהותקפו העידו על עשרות ערבים שהתקיפו אותם כשהם משתמשים בכלי עבודה מכל הבא ליד.

אורית סטרוק: אז אני מבקשת, אם אתה מוכן בבקשה לעיין מחדש בתיק הזה ולראות, לנסות לעשות בו סדר?

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת סטרוק, את צריכה להבין, לטוב ולרע, אני כבר לא מעיין בתיקים.

יואב סגלוביץ': אני עונה על שאילתות.

יואב סגלוביץ': אני פונה לרשויות המוסמכות ואומר: בואו, תבדקו את העניין, ומקבל עובדות.

יואב סגלוביץ': אני מניח – הנחת העבודה שלי היא שהעובדות שנמצאות בתיק החקירה הן טובות יותר ממה שפורסם בעיתון.

יואב סגלוביץ': לכן, מבחינתי, אני נותן לך את התשובה.

יואב סגלוביץ': מה לעשות, היא תשובה יבשה, יבשושית – לא עיתונאית, לא צהובה.

יואב סגלוביץ': היא לא באה בכותרת – יש לי את הכותרות.

יואב סגלוביץ': תביני, אני בודק גם מאיפה, על מה זה הסתמך, ובסוף אני שואל את השאלה.

אורית סטרוק: - - -

יואב סגלוביץ': שנייה.

יואב סגלוביץ': אני אומר עוד פעם: את מתארת תיאור שאני לא מכיר אותו.

יואב סגלוביץ': אני מכיר אותו מהעיתון.

יואב סגלוביץ': בתיק החקירה, מהתשובה שיש לי, אין את התיאור הזה.

יואב סגלוביץ': יש פה תיאור של אירוע שאיננו לינץ', איננו לאומני.

יואב סגלוביץ': יש פה תיאור של קטטה בין אנשים – חמור ורע.

יואב סגלוביץ': יוגש, אני מקווה, כתב אישום.

יואב סגלוביץ': זהו.

יואב סגלוביץ': יבש, אבל זה מה יש.

יואב סגלוביץ': זה אפילו חרוז.

אורית סטרוק: תיאור יבש של - - -

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת אורית סטרוק – שאילתה 428: אירועים ביטחוניים ביישוב מעון.

אורית סטרוק: מזכירות היישוב מעון מדווחת על שלושה אירועים חמורים, שנשלחו בדף נפרד.

אורית סטרוק: ביחס לכל אחד מהאירועים: רצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: האם נפתחה חקירה?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: איזה גורם מודיעיני פועל לפענח את תיקי החקירה?

אורית סטרוק: 3.

אורית סטרוק: האם נעצרו חשודים?

אורית סטרוק: אם לא – מדוע?

אורית סטרוק: 4.

אורית סטרוק: האם הוגשו כתבי אישום?

אורית סטרוק: אם לא – מדוע?

יואב סגלוביץ': עכשיו שאלת אותי שאלה יבשה, אני אתן תשובה יבשה.

יואב סגלוביץ': אז ככה, לגבי האירוע הראשון, תקיפה של תושב היישוב על ידי פלסטינים בגיבוי אנרכיסטים פרו-ערבים – הכותרת מהשאילתה – נפתח תיק חקירה, מנוהל בתחנת משטרת חברון.

יואב סגלוביץ': נעצרו חמישה חשודים, שוחררו ממעצרם ב-2 בדצמבר 2021 על ידי בית המשפט.

יואב סגלוביץ': התיק עדיין בחקירה.

יואב סגלוביץ': האירוע השני – תקיפה באבנים של ילד תושב חוות מעון.

יואב סגלוביץ': נפתח תיק חקירה שנוהל על ידי תחנת משטרת חברון.

יואב סגלוביץ': נעצרו ארבעה חשודים פלסטינים, ושוחררו בהמשך על ידי בית משפט צבאי.

יואב סגלוביץ': התיק מצוי בתביעה הצבאית להמשך טיפול.

יואב סגלוביץ': חדירה לתוך שני בתים ביישוב – נפתח תיק חקירה.

יואב סגלוביץ': טופל על ידי תחנת משטרת חברון.

יואב סגלוביץ': במסגרת האירוע נכנס חשוד פלסטיני לתוך היישוב במטרה לבצע עבירות רכוש.

יואב סגלוביץ': לאחר חקירה יסודית החשוד במעצר, גובשה תשתית ראייתית ובסיומה תשתית ראייתית, ובסיומה הוגש כתב אישום כנגד החשוד, לצד בקשה למעצר עד תום ההליכים משפטיים בעניינו.

יואב סגלוביץ': התיק מנוהל על ידי התביעה הצבאית.

יואב סגלוביץ': למעשה, בכל האירועים האלה היה טיפול.

יואב סגלוביץ': נעצרו חשודים, נמצאים בתביעה כולם.

יואב סגלוביץ': אחד מהם עצור עד תום ההליכים, היתר שוחררו בתנאים על ידי בית המשפט.

צבי האוזר: שאלת המשך.

אורית סטרוק: אדוני, אני רוצה לשאול שאלה שנוגעת ליישוב מעון, וגם ליישובים רבים אחרים בהר חברון, קריית ארבע וחברון.

אורית סטרוק: דיברתי איתך על העניין הזה גם כאן במליאה במסגרת לא פורמלית.

אורית סטרוק: דיברתי על כך עם השר.

אורית סטרוק: לצערי, הנושא הזה לא נפתר.

אורית סטרוק: אתם, מתוך רצון טוב, החלטתם לשפץ את תחנת כיבוי האש בקריית ארבע.

אורית סטרוק: ולתקופת השיפוץ, שלפי הערכה של רשות הכבאות תהיה לפחות חודשיים, העברתם את תחנת הכיבוי לגוש עציון, כשהדרך במקרה טוב, כשהכביש פנוי ולא זורקים אבנים, ולא זורקים בקבוקי תבערה, ואין פקקים, וכו', אורכת קרוב לחצי שעה.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים על חיי אדם.

אורית סטרוק: מהמידע שיש לי, והעברתי אותו כבר לשר, כבר ב-5 בפברואר אותר מקום חלופי לתחנת הכיבוי, בקריית ארבע.

אורית סטרוק: זאת אומרת, עברו יותר מעשרה ימים, 11 ימים שבהם אפשר היה להחזיר את תחנת הכיבוי לקריית ארבע, על מנת לאפשר הגעה בזמן מהיר במקרים של שריפה.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים שוב על הצלת חיים.

אורית סטרוק: ואני שואלת אותך, אדוני סגן השר, האם תהיה נאות לזרז את העניין הזה, כדי שהחוזה הזה ייחתם מחר בבוקר, ואנחנו כבר מחר נהיה עם תחנת כיבוי בקריית ארבע, עם זמן הגעה סביר למקרים של שריפה?

אורית סטרוק: תודה.

יואב סגלוביץ': אני אגיד לך, אכן נפגשנו במליאה, וראש המועצה כתב מכתב לשר, ובגלל שפנית אליי, עשיתי גם ככה בדיקת צד.

יואב סגלוביץ': למעשה, הציעו מקום שהוא מקום שלא ניתן לשים שם תחנת כיבוי.

יואב סגלוביץ': ככל שיש מקום שמאפשר אפילו בצורה זמנית לעשות תחנת כיבוי, דיברתי גם עם נציב כבאות והצלה – תהיה שם.

יואב סגלוביץ': המקום שבו הוצע, אלא אם כן אני לא מעודכן נכון לאתמול - - -

אורית סטרוק: - - -

יואב סגלוביץ': שנייה, תראו, חברת הכנסת סטרוק, מה אני יכול לעשות יותר מזה?

יואב סגלוביץ': כותבים לשר, את פונה אליי – אני בודק באופן פרטני.

יואב סגלוביץ': אני נותן לך תשובה פה על הבמה בשליפה, אומר לך שהמקום שראש המועצה הציע הוא איננו מקום שאפשר לשים תחנת כיבוי.

יואב סגלוביץ': מה שצריך לעשות עכשיו זה שראש המועצה ידבר עם נציב כבאות והצלה.

יואב סגלוביץ': במקום לכתוב מכתבים, ידברו ביניהם ויראו איך הם פותרים את זה.

יואב סגלוביץ': אני אומר לך שאני כן התערבתי בעניין, והמקום שהציע ראש המועצה הוא מקום שאי-אפשר לעשות תחנת כיבוי.

יואב סגלוביץ': את רואה?

יואב סגלוביץ': אני אומר לך את זה בשליפה בלי דף, כי אני בדקתי את מה שביקשת ממני, למרות שיש גם מענה רשמי שקיבל ראש המועצה.

יואב סגלוביץ': יש מענה.

יואב סגלוביץ': הוא קיבל מענה כתוב.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאילתה 125, של חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק: הר הבית.

אורית סטרוק: אומנם קצת מעליב, אנחנו מדברים על שאילתה שנשלחה בנובמבר.

אורית סטרוק: נאסרה כניסת יהודים להר למשך ימי חג הקורבן, ובנוסף נתלה שלט ענק של החמאס.

אורית סטרוק: רצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: מדוע בתשעה באב התאפשרה כניסת מוסלמים להר, ואילו בחג הקורבן לא מתאפשרת כניסת יהודים?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: כיצד נתלה שלט של חמאס ללא מפריע?

אורית סטרוק: מדוע השלט לא הוסר?

יואב סגלוביץ': לגבי הר הבית, אני כבר כמה פעמים עניתי למספר חברי כנסת על העניין.

יואב סגלוביץ': רובנו יודעים שבהר הבית יש הסדרים מיוחדים שהם נמצאים שם כבר תקופה ארוכה, והם לא ישתנו בתקופה הקרובה, ואני גם לא יכול לשנות אותם.

יואב סגלוביץ': מועדים מוסלמיים מסוימים כמו חג הקורבן, זה לא חדש.

יואב סגלוביץ': לא מתאפשרת בכלל כניסת מבקרים להר הבית.

יואב סגלוביץ': זה לא היום, זה לא אתמול, זו לא הממשלה הזאת, זו לא הממשלה הקודמת.

יואב סגלוביץ': לא מאפשרים ביקורים במהלך חג הקורבן.

יואב סגלוביץ': הדבר הזה הוא איננו חדש.

יואב סגלוביץ': לכן אני אומר, אי-אפשר להשוות בין הדברים כי זה לא חדש.

יואב סגלוביץ': זה לא קרה היום, זה לא קרה אתמול, אפשר להתווכח על זה.

יואב סגלוביץ': אפשר לנהל דיונים תיאורטיים.

יואב סגלוביץ': בשורה התחתונה, זה מה שקורה בהר הבית.

יואב סגלוביץ': זה הסטטוס קוו שקיים שם כבר הרבה מאוד זמן.

יואב סגלוביץ': דבר נוסף לגבי השלט, לגבי אותו שלט שדיברת עליו, השלט של החמאס שנתלה בהר הבית.

יואב סגלוביץ': זה דבר שנעשה, למעשה, במקום נכחו על פי הערכות באותו זמן למעלה מ-20,000 מתפללים.

יואב סגלוביץ': עם סיום התפילה כוחות משטרה הסירו את השלט, נלקח על ידה מהמקום.

יואב סגלוביץ': בגין האירוע נעצרו שלושה חשודים המעורבים בתליית השלט.

יואב סגלוביץ': לאחר חקירה הם שוחררו משום שלא היו די ראיות נגדם על תליית השלט.

יואב סגלוביץ': אני אומר לכם, אנחנו לא נמצאים במקום שהכול טוטלי, כן או לא.

יואב סגלוביץ': היה שלט, ראו את השלט.

יואב סגלוביץ': להיכנס להר הבית כשיש 20,000 איש בפנים, המשמעות של זה היא משמעות בלתי סבירה בעליל בשביל להוריד שלט, הורידו אותו אחרי.

יואב סגלוביץ': פעלו בשכל.

יואב סגלוביץ': כך אני הייתי פועל אם אני הייתי שם גם.

יואב סגלוביץ': טוב שעשו כך ולא אחרת.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: שאלת המשך.

אורית סטרוק: אדוני סגן השר, אנחנו נשארים בירושלים, אבל במקום מקביל, שעכשיו אתם אוסרים כניסת יהודים אליו – קבר שמעון הצדיק, מקום שמגיעים אליו כ-1,000 מתפללים ביום.

אורית סטרוק: מקום שפוקדים אותו ופקדו אותו יהודים לאורך כל שנות הגלות, תחת שלטון זר ועוין, יהודים המשיכו להתפלל בקבר שמעון הצדיק.

אורית סטרוק: ואני שואלת איך יכול להיות שהמשטרה מונעת כניסת יהודים לתפילה באתר הקדוש הזה?

אורית סטרוק: ואני גם שואלת, אדוני, איך יכול להיות שהשב"כ נכנס לתמונה של ההתקפות כנגד הבית של טל יושובייב, רק אחרי שהבית שלו הוצת בפעם השנייה, לא אחרי הצתת הרכב השלישית והרביעית והחמישית והשמינית והתשיעית, ולא אחרי הצתת הבית הראשונה.

אורית סטרוק: ואתה רואה שרגע אחד אחרי שהשב"כ נכנס לתמונה, צ'יק, היו לנו עצורים.

אורית סטרוק: למה היו צריכים לחכות לכזה אסון?

אורית סטרוק: ויותר מזה, אני רוצה לשאול: למה אנחנו צריכים את כל הבלגן שיש לנו עכשיו - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, שאלת המשך אחת.

אורית סטרוק: מסיימת בשנייה.

אורית סטרוק: למה אנחנו צריכים את כל הבלגן שיש לנו עכשיו בשטח, כשכל מה שצריך זה להביא שני שוטרים שיהיו שם במקום הלשכה של איתמר בן גביר, ובא לציון גואל?

אורית סטרוק: שימו שם שני שוטרים – אתם אומרים שכל מזרח התיכון יבער.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק.

אורית סטרוק: שימו שני שוטרים ותגמרו את הסיפור הזה.

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, אני מבקש בשאילתות הבאות שלך, ששאלת ההמשך תהיה שאלה אחת.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בבקשה.

יואב סגלוביץ': אני אגיד משהו כללי.

יואב סגלוביץ': תראו, אני תמיד שמח לקבל עצות.

יואב סגלוביץ': אני אוהב לקבל את העצות האלה – אני מקבל את העצות מפה, ומקבל את העצות משם, ואלה אומרים לי מה צריך לעשות, ואלה אומרים מה צריך לעשות.

יואב סגלוביץ': ואני אגיד לכם משהו אחד: תעשו מה שהמשטרה אומרת שתעשו – יהיה יותר פשוט.

יואב סגלוביץ': כרגע, מה שקורה שם, בשמעון הצדיק, או שייח' ג'ראח, כל אחד וזוויתו, זווית שבה הוא רואה את המקום הזה.

יואב סגלוביץ': זה היה מקום שקט.

יואב סגלוביץ': הוא הפסיק להיות שקט, ואני לא נכנס לסיבות למה.

יואב סגלוביץ': דבר אחד בטוח, ואמרתי את זה גם קודם:

יואב סגלוביץ': כל מי שבבית הזה חושב שאם הוא יגיע למקום הזה ויספר בגאווה ובגאון את תפקידו ואת מה הוא חושב על העולם ואיך לעשות אותו, ובזה הוא יביא שקט ושלווה – הוא טועה.

יואב סגלוביץ': אנחנו לא נהיה שבויים של קיצונים מכל צד שהוא.

יואב סגלוביץ': יהיה שקט במקום הזה.

יואב סגלוביץ': אם צריך לסגור מקום, ייסגר מקום.

יואב סגלוביץ': אי-אפשר לגלגל עיניים לשמיים ולהגיד כאילו זה נחת מהעולם הבא, או מהעולם הזה.

יואב סגלוביץ': אני קורא לכולם, לכל חברי הבית הזה ולכל מי שנמצא, לגלות אחריות מינימלית לביטחון של כולנו.

יואב סגלוביץ': בסוף, מי שנמצא באמצע זה אותם שוטרים שממשיכים לשאול עליהם שאילתות כל הזמן.

אורית סטרוק: לא יכול להיות שמי שנמצא באמצע זה טל והילדים שלו - -

צבי האוזר: תודה רבה.

אורית סטרוק: - - שכמעט נשרפו חיים.

אורית סטרוק: הם אלה שנמצאים באמצע.

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק.

יואב סגלוביץ': ולמרות הכול, אני חושב שיהיה טוב אם כמה שפחות חברי כנסת יבואו לעשות סיבוב פוליטי שם, זה בריא.

אורית סטרוק: שיבואו שני שוטרים, כל הח"כים ילכו משם.

אורית סטרוק: תביא שני שוטרים – אנחנו הולכים.

אורית סטרוק: אני מוציאה משם את איתמר.

אורית סטרוק: תביא שני שוטרים.

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת סטרוק, נראה לך שאני מנהל משא ומתן מה לעשות שם, איתך או עם בן גביר?

יואב סגלוביץ': ממש לא.

אורית סטרוק: לא, לא, אבל לא יכול להיות שאתה אומר - - -

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, שאילתה 266: אירועי ירי ברמלה.

אורית סטרוק: טוב, זה נראה לי שובר שיאים, זו שאילתה מאוקטובר.

יואב סגלוביץ': חברים, אני רוצה להגיד לכם משהו פה – אני לא מדבר אלייך, אני מדבר באופן כללי.

יואב סגלוביץ': אומרים לי פה "שובר שיאים".

יואב סגלוביץ': אני נמצא פה כמעט כל הזמן ועונה פה לשאילתות.

יואב סגלוביץ': חברי כנסת פה מבטלים בלי חשבון, עם חוצפה בלתי רגילה אומרים אולי תשלח לנו את זה בכתב אחרי שאני מחכה כאן.

יואב סגלוביץ': אני לא מדבר אלייך.

אורית סטרוק: אני חיכיתי פה כל לילה, סליחה.

אורית סטרוק: ואני לא אמורה לקבל תשובה לאוקטובר עכשיו.

יואב סגלוביץ': אם לא היית אומרת – אני לא אגיד לכם כמה דחיות אני קיבלתי, ממך, מאחרים, אלף ואחת פעמים.

יואב סגלוביץ': אז אני מבקש, אומרים לי מאוקטובר?

יואב סגלוביץ': אני מזכיר – לא לך, לאחרים, לא עלייך אני מדבר, בסדר?

יואב סגלוביץ': כולם מקבלים תשובות כל הזמן, פורמלי, לא פורמלי, שאילתות או שאלות באוזן, אבל לא צריך להגיד האם אנחנו מקבלים תשובות?

יואב סגלוביץ': אני אומר לכם: כולכם מקבלים תשובות.

יואב סגלוביץ': כולכם, פורמלי ולא פורמלי.

צבי האוזר: אדוני סגן השר, המועד האחרון היה 7 בנובמבר, אנחנו קצת באיחור, אבל בבקשה, בואי נשמע את השאילתה.

אורית סטרוק: כן, וחבל שאין לי פה הרשימה שהעברתי ליושב-ראש הכנסת עם כמות השאילתות שלא קיבלתי עליהן מענה חודשים רבים.

אורית סטרוק: הנושא הוא אירועי ירי ברמלה.

אורית סטרוק: בלילה שבין שני לשלישי, 12 באוקטובר 2021, נורו יריות בנשק אוטומטי בשכונת עמישב ברמלה.

אורית סטרוק: בבדיקת המשטרה נמצאו גם רימוני יד.

אורית סטרוק: תופעה זו חוזרת על עצמה לצד יידוי אבנים ובקבוקים.

אורית סטרוק: רצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: האם הנשק אותר ונתפס?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: האם נעצרו חשודים?

אורית סטרוק: אם לא נעצרו, מדוע?

אורית סטרוק: 3.

אורית סטרוק: האם החקירה מנוהלת על ידי צח"מ או ימ"ר?

אורית סטרוק: ואם לא, מדוע?

יואב סגלוביץ': ב-12 באוקטובר בשעה 23:00 היו דיווחים על ירי שנשמעו בשכונת עמישב.

יואב סגלוביץ': המשטרה שהגיעה למקום איתרה זירה של אירוע, היו שם שני רימוני הלם ותרמילי M-16.

יואב סגלוביץ': התיק עדיין בחקירה, נמצא ביחידה לחקירת פשעים בתחנת רמלה.

יואב סגלוביץ': מהחקירה נעצר חשוד, אך לאחר מספר ימים הוא שוחרר על ידי בית משפט.

יואב סגלוביץ': בשלב זה הנשק שבו היה שימוש בירי לא נתפס.

יואב סגלוביץ': אלה העובדות נכון לעכשיו.

יואב סגלוביץ': רק בשביל התיקון, ב-28 בדצמבר – אדוני היושב-ראש, בשביל ניקיון הדעת פה, גם בשעות האלה – ב-28 בדצמבר זה היה אמור להישמע, השאילתה הזאת.

יואב סגלוביץ': אני הייתי כאן.

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת סטרוק לא הייתה פה.

יואב סגלוביץ': תבדקו ביומנים.

יואב סגלוביץ': חשוב, תבדקו ביומנים, כי דברים שנאמרים כאן – חשוב שייאמרו, ואני גם אסיק את המסקנות שלי מה אני צריך להגיב על הדברים האלה.

יואב סגלוביץ': אין שיחות צד, הכול בשאילתות.

צבי האוזר: אני רוצה לציין שסגן השר מופיע כאן בצורה תדירה.

צבי האוזר: נדמה לי גם שהשאילתות המופנות למשרד לביטחון פנים – באופן יחסי, זה המשרד שמאותגר בהכי הרבה שאילתות.

אורית סטרוק: רק להגיד - - - נכון, לא הייתי פה, היה לי בת מצווה לנכדה שלי - -

יואב סגלוביץ': אני זוכר.

אורית סטרוק: - - ופעם ב- מותר לי - - -

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת סטרוק, א.

יואב סגלוביץ': אני זוכר; ב.

יואב סגלוביץ': דיברנו; ג.

יואב סגלוביץ': להגיד לי עכשיו שאנחנו איחרנו בגלל שאת היית בבת מצווה, נראה לי קצת רחוק, זה הכול.

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, יש לי תחושה אינטואיטיבית שייתכן שהיית יכולה להעיר את אותה הערה על שאילתה אחרת, אבל בלי – בסדר, בואו נמשיך בבקשה לשאילתה 319.

אורית סטרוק: רגע, יש לי שאלה נוספת.

צבי האוזר: יש לך שאלה נוספת.

צבי האוזר: אבל אני מבקש רק שאלה אחת.

אורית סטרוק: אחת, בדיוק אחת.

צבי האוזר: אני שמח.

אורית סטרוק: אני רק מציינת בכל זאת ש-28 בדצמבר הוא הרבה אחרי 7 בנובמבר.

אורית סטרוק: עכשיו אני רק רוצה לשאול, כיוון שאנחנו ברמלה, אולי תגלה לנו בבקשה, אדוני סגן השר, למה עד לרגע זה השב"כ לא חוקר את תיק הרצח של דסטאו ביסט?

אורית סטרוק: למה?

אורית סטרוק: זה היה קצר מאוד.

יואב סגלוביץ': אני מבין שזו שאלה נוספת על השאילתה.

יואב סגלוביץ': את באמת חושבת שאני אענה על זה עכשיו?

אורית סטרוק: אני חושבת שהרבה אנשים רוצים לדעת.

יואב סגלוביץ': אוקיי.

יואב סגלוביץ': אני עניתי על שלוש שאילתות בהקשר הזה.

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת סטרוק - - -

אורית סטרוק: - - - שתי שאלות.

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת סטרוק, את שאלת אותי את השאילתה הזאת כבר, ואם לא את – אז חברייך.

יואב סגלוביץ': אני עניתי כאן, גם המשפחה ישבה פה למעלה.

יואב סגלוביץ': אני הייתי כאן ואת שאלת את זה, אז אני חושב שאת יודעת את התשובה, ואני לא אחזור על תשובות שנתתי כבר לפני חודשיים.

אורית סטרוק: אבל אז לא שאלתי למה השב"כ לא חוקר.

צבי האוזר: תודה רבה.

יואב סגלוביץ': ונראה לך שאם השב"כ לא חוקר אז אני אגיד לך פה שכן או לא?

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה 319, גם של חברת הכנסת סטרוק: חקירת רצח מיום 8 בדצמבר 2018.

אורית סטרוק: ביום 8 בדצמבר 2018 חוסל בתוך שטחי מדינת ישראל אחמד סלאמה, ככל הנראה על ידי שליחים של הרשות הפלסטינית, וזאת בשל מעורבותו במכירת קרקעות ליהודים.

אורית סטרוק: הרצח לא פוענח על ידי המשטרה.

אורית סטרוק: רצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: האם השב"כ היה מעורב בחקירה?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: אם לא – האם לנוכח הטענות שמדובר בסיכול של הרשות הפלסטינית יאפשרו לשב"כ לחקור?

אורית סטרוק: תודה.

יואב סגלוביץ': אני אגיד משהו כללי פה שחוזר על עצמו לא רק אצל חברת הכנסת סטרוק, עם שאלות שונות אם השב"כ חוקר או השב"כ לא חוקר.

יואב סגלוביץ': אני אגיד את הכלל המאוד-פשוט – במקום שיש חשד למשהו לאומני, השב"כ חוקר.

יואב סגלוביץ': לא מוסר פרטים מה כן ומה לא, לא באיזה תיק כן ובאיזה תיק לא.

יואב סגלוביץ': זה לא עניין שקוראים להם והם באים.

יואב סגלוביץ': יש עבודה משולבת של משטרת ישראל ושירות הביטחון הכללי, אנחנו יודעים לעבוד ביחד, אנחנו עובדים ביחד, ולא אומרים כל מה שאנחנו עושים ביחד או לא עושים ביחד.

יואב סגלוביץ': ולכן גם בעניין הזה, לגבי עצם העניין, יש חקירה בתיק הזה.

יואב סגלוביץ': התיק הזה עדיין לא מפוענח כמו, לצערי, תיקי רצח שלא מפוענחים בכלל מדינת ישראל.

יואב סגלוביץ': הוא נמצא בחקירה, וכשיהיו חדשות בעניין הזה כולם יידעו.

צבי האוזר: תודה.

אורית סטרוק: אני שואלת שאלה נוספת, ברשותך.

צבי האוזר: כן, בבקשה.

אורית סטרוק: התיק הזה מתכתב עם מקרים רבים שבהם ערבים – גם ערבים ישראלים וגם ערבים פלסטינים – נרדפים, נעצרים, מעונים , מעונים תחת חקירה של השב"כ הפלסטיני, ונרצחים, בשל מכירת קרקעות.

אורית סטרוק: בעצם אנחנו המדינה היחידה שבה מכירת אדמות ליהודים היא פשע, בגלל שכך החליטה הרשות הפלסטינית, ובאופן מפתיע, דווקא במדינה שלנו, שהשלטון הוא יהודי, אנחנו לא עושים שום דבר נגד הדבר הזה, נגד הרצחנות האנטישמית הזו של כל מי שמשתף פעולה עם מכירת קרקעות ליהודים.

אורית סטרוק: אני שואלת אותך, אדוני סגן השר, האם אתה מוכן להרים את הכפפה ולהתחיל להפעיל את המערכות כדי שישראל תיתן הגנה לאנשים שכל פשעם הוא מכירת קרקעות ליהודים?

אורית סטרוק: כי כרגע לא ניתנת להם שום הגנה – מענים אותם, מאיימים עליהם, שוחטים אותם, ואנחנו מתנהגים כאילו אנחנו לא רואים, לא שומעים ולא מסוגלים לעשות כלום.

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת סטרוק, את קובעת כל מיני קביעות שאני לא יודע איך להתייחס אליהן.

יואב סגלוביץ': אני לא שותף לכל הקביעות שאת קובעת.

יואב סגלוביץ': את מדברת על עובדות שאני לא יודע אם הן עובדות.

יואב סגלוביץ': יש דברים שאת אומרת – כנראה יש לך ידע רב שלי אין.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, את שאלת שאלה לגבי תיק ספציפי, לגבי ימים ספציפיים, נתתי תשובה ספציפית.

יואב סגלוביץ': לגבי דברים כלליים על כל מיני דברים עקרוניים וכלליים וגדולים – אני בדרך כלל מחפש את הפרטים.

יואב סגלוביץ': הסיפורים הגדולים הם טובים לבית הזה.

יואב סגלוביץ': כשרוצים לנהל משהו אמיתי, צריך לדעת על מה מדובר.

יואב סגלוביץ': כרגע שאלת שאלות כלליות, אין לי מושג על מה את מדברת.

יואב סגלוביץ': ברמה הכללית, בקריאת עיתונים, אני יכול להבין.

יואב סגלוביץ': אני לא יודע על התופעה, לא מכיר תופעת ענק כזאת כמו שאת מתארת אותה.

יואב סגלוביץ': חיברת את זה לשאילתה הזאת, אני אומר לך שיש פה תיק רצח שמטופל.

יואב סגלוביץ': שאלת אותי אם שב"כ מטפל, אמרתי לך שאני לא מתכוון להגיד מה שב"כ עושה, מה שב"כ לא עושה.

יואב סגלוביץ': בזה אני עניתי כמיטב יכולתי.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאילתה 322, של חברת הכנסת סטרוק: העברת כספים לחמאס.

אורית סטרוק: אדוני סגן השר, פורסם כי כספים של עמותת 48 מועברים לחמאס.

אורית סטרוק: תלונה על כך הוגשה, ויש כאן מספר התלונה שהוגשה.

אורית סטרוק: רצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: איזה גוף חוקר את התלונה?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: האם החקירה תכלול גם בדיקה של מועצת השורא ושל מפלגת רע"מ וחבריהן?

אורית סטרוק: 3.

אורית סטרוק: האם בוצעו חיפושים במשרדי העמותה?

אורית סטרוק: אם לא, מדוע?

יואב סגלוביץ': קודם כול, שלא תחשבי שאני לא יסודי, אז אני אתן לך פה – קודם כול, התלונה נשואת השאילתה נחקרת במסגרת – המספר הוא אחר, 775851/21, לקח לי זמן לאתר את זה.

יואב סגלוביץ': לא כפי שהיה כתוב בשאילתה.

יואב סגלוביץ': היחידה החוקרת את התיק היא יחידה לחקירות הונאה מרכז.

יואב סגלוביץ': החקירה בעיצומה, אנחנו לא נתייחס לכל פרט מהחקירה הזאת וגם לכל הספינים שמלווים כל חקירה וכל דבר שמעורבבים בו כל מיני דברים.

יואב סגלוביץ': לכן הייתי מציע לא לתייג אנשים, לא לתייג מפלגות כמעורבות או לא מעורבות.

יואב סגלוביץ': דברים שאת לא יודעת, אל תגידי.

יואב סגלוביץ': זו ההמלצה שלי, זו לא הוראה שלי.

יואב סגלוביץ': אני לא נותן הוראות לחברי כנסת.

יואב סגלוביץ': ההמלצה שלי זה לדבר דברים דבורים על אופניהם ולא ללכת שבי אחרי ספינים.

צבי האוזר: שאלת המשך?

אורית סטרוק: אני לא קבעתי שום קביעה, בסך הכול שאלתי שאלה.

יואב סגלוביץ': לא, את אמרת זו מפלגת רע"מ, מועצת השורא.

יואב סגלוביץ': אני לא מכיר את זה.

אורית סטרוק: אני שאלתי.

אורית סטרוק: אני רק שאלתי:

אורית סטרוק: האם החקירה תכלול גם בדיקה של מועצת השורא ושל מפלגות - - -

יואב סגלוביץ': לא שאלת.

יואב סגלוביץ': אם את שואלת את זה - - -

אורית סטרוק: זו הייתה שאלה.

יואב סגלוביץ': אוקיי, אז התשובה היא: אין לי מושג על מה את מדברת, אני רק יודע שהגישו תביעת דיבה על אלה שאמרו את זה.

אורית סטרוק: נחיה ונראה מה יהיה עם תביעת הדיבה הזאת.

אורית סטרוק: זה יהיה מעניין.

אורית סטרוק: טוב, בכל אופן, אני רוצה לשאול שאלת - - -

יואב סגלוביץ': לא, השתתפתי איתך בשיח של גזרי עיתונים, פשוט.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול שאלת המשך.

אורית סטרוק: בינתיים, עבר הרבה זמן, השאלה הזאת נשלחה ב-9 בנובמבר, היא הייתה אמורה להיענות ב-30 בנובמבר.

אורית סטרוק: אז בינתיים ב-2 בפברואר, לפני ימים ספורים, התראיין ראש העמותה הזאת, עמותה 48, לעיתון הארץ, ע'אזי עיסא - - -

יואב סגלוביץ': אנחנו בשאילתה אחרת או באותה אחת?

אורית סטרוק: אנחנו בשאילתה על עמותה 48.

צבי האוזר: 322.

אורית סטרוק: אנחנו בשלב השאלה הנוספת.

צבי האוזר: שאלה אחת, בבקשה.

אורית סטרוק: אני שואלת שאלה אחת, בהחלט.

אורית סטרוק: השאלה שלי אומרת כך: אחרי שע'אזי עיסא, ראש העמותה המדוברת, ראש עמותה 48, אמר לעיתון הארץ שהעמותה שלו עובדת בשיתוף פעולה עם עמותות בטורקיה, שהן חלק ממארג ארגונים בין-לאומי, ואחרי שבאתר השב"כ שלנו, של מדינת ישראל, מופיע מידע מעניין ורחב על קואליציית הצדקה הבין-לאומית של האחים המוסלמים, האם החקירה בנוגע לעמותה 48 תיכנס גם להיבט הזה של קשריה של העמותה עם קואליציית הצדקה של האחים המוסלמים, הקואליציה הבין-לאומית?

יואב סגלוביץ': אני חושב שהייתי מאוד ברור.

יואב סגלוביץ': אני לא מדבר על דברים שקשורים לחקירה.

יואב סגלוביץ': מה שצריך לעשות בחקירה, יעשו בחקירה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: נעבור לשאילתה 350, של חברת הכנסת סטרוק, בעצם שאילתה אחרונה לערב זה: עמותות מטעם הרש"פ בירושלים.

אורית סטרוק: עמותות מטעם הרשות הפלסטינית בירושלים: עמותת "החזון הפלסטיני" משמשת זרוע ביצועית של הרשות הפלסטינית בתוך ירושלים לחיזוק הזהות הפלסטינית בתוך ירושלים, וזאת בסתירה לחוק היישום.

אורית סטרוק: לאחרונה, האיחוד האירופי החליט לחלק דרכה כ-12 מיליון אירו לארגונים הפועלים למטרה זו.

אורית סטרוק: רצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: האם נפתחה חקירה נגד העמותה על הפרת החוק?

אורית סטרוק: אם לא – מדוע?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: מה בכוונתך לעשות?

יואב סגלוביץ': אני לא רוצה לקבוע פה מסמרות, אבל ביחס לכתבה שצורפה לשאילתה, היא עוסקת במימון וכספים שהועברו מהאיחוד האירופי למספר גופים.

יואב סגלוביץ': על פניו המימון הוא לא בהכרח הפרה של חוק, למרות מה שאת אומרת.

יואב סגלוביץ': אם יתברר שכן, אז ישתמשו בסמכויות.

יואב סגלוביץ': אבל על סמך הכתבה הזאת אי-אפשר להסיק את המסקנה שהגעת אליה.

יואב סגלוביץ': מי שבודק את זה – יבדוק, ואם זה כך – יעשה את מה שנכון וצריך לעשות.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאלת המשך?

אורית סטרוק: תראה, בשאילתה הייתי מוגבלת למילים של השאילתה, אז עכשיו אני אסביר את עצמי טוב יותר ואוסיף ואומר שבימים אלה, ב-9 בפברואר, פורסם שהאיחוד האירופי משקיע 3 מיליון שקל בפרויקטים של בינוי ושיפוץ בירושלים, בשיתוף פעולה עם משרד ירושלים ומשרד הבינוי והשיכון של הרשות הפלסטינית.

אורית סטרוק: עכשיו, אדוני סגן השר, יש חוק במדינת ישראל, שנקרא "החוק ליישום הסכמי אוסלו".

אורית סטרוק: לפי החוק הזה אסור לרשות הפלסטינית או לארגונים שפועלים מטעמה או לזרועותיה או למשרדי הממשלה שלה, אסור להם לפעול בירושלים.

אורית סטרוק: ומי שאחראי על אכיפת החוק הזה זה אתם, המשטרה.

אורית סטרוק: עכשיו, מה בעצם אתה מצפה, שאני אלך להגיש תלונה?

אורית סטרוק: מפורסם ברבים, בקולות קוראים של האיחוד האירופי, שהם מעבירים כסף לתושבים ערבים בירושלים דרך זרועות ביצוע כאלה ואחרות של הרשות הפלסטינית.

אורית סטרוק: זה כתוב בראש כל חוצות.

אורית סטרוק: מה צריך לקרות כדי שאתם, כמשטרה, תחקרו את זה ותעמידו לדין את מי שעוברים על חוק של מדינת ישראל?

אורית סטרוק: מה בדיוק צריך לקרות בשביל זה?

אורית סטרוק: אני, אורית סטרוק, אני צריכה ללכת למשטרה להתלונן?

אורית סטרוק: אני באמת שואלת.

אורית סטרוק: זה כתוב בעיתונים.

אורית סטרוק: לא רק בעיתונים, זה מפורסם בפרסומים רשמיים של האיחוד האירופי: בואו, קחו את הכסף ותקבלו אותו דרך הרשות הפלסטינית.

אורית סטרוק: מה עוד?

צבי האוזר: אני חושב שהשאלה מובנת.

יואב סגלוביץ': השאלה מובנת ואני אקח אותך למקום אחר, ואם התשובה מתאימה – טוב, ואם לא – גם טוב.

יואב סגלוביץ': בזמנו, כשהייתי במשטרה לפני הרבה שנים, אם הייתי קורא עיתונים ולפי זה פותח תיקים, להרבה אנשים הייתי עושה הרבה נזקים.

יואב סגלוביץ': אז אנחנו לא פותחים, המשטרה לא פותחת.

יואב סגלוביץ': שירות הביטחון גם הוא יודע לקרוא עיתונים, הוא רואה את מה שאת רואה והוא יקבל את ההחלטות הנכונות על הבסיס המקצועי.

יואב סגלוביץ': לא פותחים תיקים לפי עיתונים, ועם זה תחשבי מה שאת רוצה.

יואב סגלוביץ': אני מבין את הצורך שלך להעלות את העניין הזה.

יואב סגלוביץ': נתתי את התשובה הכי בהירה שאני מסוגל לעשות.

יואב סגלוביץ': אם יהיה בסיס לעבירה פלילית, הדברים יטופלו בתחום הפלילי ובתחום המינהלי.

יואב סגלוביץ': זהו.

אורית סטרוק: נכון לעכשיו לא עשו כלום - - -

יואב סגלוביץ': אבל אני מבין שכולם פה קוראים עיתונים ואני אומר בצורה הכי ברורה: לא פותחים חקירות לפי עיתונים.

יואב סגלוביץ': נקודה.

אורית סטרוק: אבל זה לא עיתון, אלה קולות קוראים של האיחוד האירופי שמזמינים את האנשים לבוא ולקבל כסף.

יואב סגלוביץ': אני חושב שנתתי את התשובה שאני יכול לתת, אנחנו לא מסכימים וזה בסדר.

צבי האוזר: אני חושב שגם השאלה הייתה ברורה וגם התשובה הייתה ברורה.

צבי האוזר: אני מציע לעבור לשאילתה 357, של חבר הכנסת איימן עודה: מחסום משטרתי בבקרים בכביש 9.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר לביטחון הפנים, השאילתה מלפני כחודשיים, כתוב בה: מזה שבועיים המשטרה מציבה מחסום בכביש 9 לכיוון כביש 4 ללא סיבה ברורה.

איימן עודה: זהו כביש ראשי שעוברות בו אלפי מכוניות בבקרים וחסימתו גורמת לפקקי ענק ולעיכוב תושבי האזור בדרכם לעבודתם.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: מהי הסיבה להצבת מחסומים מדי בוקר בכביש 9? 2.

איימן עודה: האם יש צפי להפסקת המחסומים ופתיחת הכביש לתנועה סדירה בבקרים?

יואב סגלוביץ': אני אגיד משהו כללי גם לגבי 9, גם 57, לפעמים גם 85.

יואב סגלוביץ': יש כבישים שיש התרעות ביטחוניות ונעשים מחסומי ביטחון במקומות האלה, בדרך כלל בשעות הבוקר המוקדמות, בודקים שם רכבים, גם בכביש 57, גם בכביש 9.

יואב סגלוביץ': זה לא נעשה כדרך קבע, לדעתי בימים האלה זה לא נמצא.

יואב סגלוביץ': תלוי במצב הביטחוני באותה תקופה, בהתרעות הביטחוניות.

יואב סגלוביץ': אלה מחסומי ביטחון, הם פרוסים בהרבה מקומות בארץ.

יואב סגלוביץ': לפעמים זה באמת מקשה על התנועה ומייצר פקקים, מצד שני הביטחון של כולנו הוא חשוב ולכן באיזון הזה נעשים המחסומים האלה.

יואב סגלוביץ': זה לא קבוע.

איימן עודה: כלומר זה לסירוגין ועכשיו אין, כי התקשר אליי רופא מבאקה אל-גרבייה שעובד בהלל יפה, אמר לי: אני נאלץ לצאת בשעה חמש וחצי בבוקר כדי להגיע בזמן לעבודה.

יואב סגלוביץ': אני גם תושב האזור, אני נוסע, גם אני עומד במחסומים, לא יורד אל השוליים.

יואב סגלוביץ': זה לא רק בכביש 9.

יואב סגלוביץ': כשיש התרעות ביטחוניות יש מחסומים ויש פקקים.

יואב סגלוביץ': זה המחיר של התרעות ביטחונית – לכולנו, אבל זה לא רק בכביש 9.

יואב סגלוביץ': אני יודע שאני אולי נותן לעצמי פה כדור ברגל, כי באותו זמן שזה היה ב-9, היה גם ב-57, היה ב-85 ובעוד מקומות בארץ.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאילתה 379, של חבר הכנסת איימן עודה: סטטוס מעצרים של מבצע שומר החומות.

איימן עודה: כבוד סגן השר, אלפי אזרחים ערבים נעצרו במהלך מבצע שומר חומות.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: כמה אזרחים ערבים עדיין עצורים?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: באילו עילות הם עצורים וכמה עצורים בכל עילה?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: נגד כמה מהם הוגשו כתבי אישום?

יואב סגלוביץ': נכון להיום, יש 185 – נכון ללפני כמה ימים, יכול להיות שזה לא מעודכן נכון להרגע, אבל 185 עצורים.

יואב סגלוביץ': מבחינת החלוקה של על מה הם עצורים, אז בחלק זה מעורב, אבל בעיקרון, תיאור העבירה באופן כללי: מרד והסתה למרד – 69; עבירות כלפי ביטחון – 116; יידוי אבנים – 81; השלכת בקבוק תבערה – שלושה; הסתה – אחד; התקהלות והתאגדות – 60; קטטות – שמונה; השגת גבול – שישה; איומים – שניים; עבירות לנחלת משפט – 17; מטרד וחסימת - - -

איימן עודה: כבוד סגן השר, אתה מדבר במהירות, ואני רוצה להקשיב ולהבין מה ההאשמות.

יואב סגלוביץ': אוקיי, אני אגיד – יש 185 עצורים.

יואב סגלוביץ': אני אומר את הסעיפים המרכזיים, אבל יכול להיות שאותו עצור – יש לו כמה וכמה עבירות.

יואב סגלוביץ': זה יכול להיות גם על השלכה וגם על התקהלות וגם על המרדה.

יואב סגלוביץ': אבל אני אומר לך את הסוגים המרכזיים של העבירות שבגינן הם עצורים.

יואב סגלוביץ': למרות שזה יכול של כמה.

צבי האוזר: ואגב, מאלפי עצורים?

יואב סגלוביץ': לא, לא, יש עכשיו 185 עצורים.

צבי האוזר: לא, אבל השאילתה הייתה אלפי אזרחים נעצרו.

יואב סגלוביץ': לא, לא, זה לא אלפי עצורים.

יואב סגלוביץ': השאלה היא: נכון להיום, מה המצב, ולכן אני מתאר את זה.

יואב סגלוביץ': על מרד והסתה למרד – 69; עבירות כלפי ביטחון – 116; התקהלות והתאגדות – 60; קטטות – שמונה; עבירות הנוגעות למטרד וחסימת דרך – 20; נגד הסדר הציבורי – 77; תקיפה והכשלת שוטר – 25; ניסיון לרצח – 17; גרימת מוות ברשלנות – שלושה; חבלה גופנית חמורה – 69; תקיפת עובד ציבור – אחד; תקיפה למעט עובדי ציבור – 32; תקיפה לשם גנבה – כנראה יש פה עבירות נלוות, גנבה; גם שמה היה.

יואב סגלוביץ': בסך הכול, מתוך כלל העצורים – אמרתי 185 – נגד 179 הוגש כתב אישום.

איימן עודה: כבוד סגן השר, בפעם שעברה, ענית לי שאתה לא יודע מה מספר הערבים ומה מספר היהודים העצורים.

יואב סגלוביץ': כן.

איימן עודה: אני מבקש לדעת את המספר של הערבים ושל היהודים.

איימן עודה: למשל, אצלנו בעיר חיפה, מי שהתנפל עלינו זה מתנחלים, ומלה פמיליה; אז כמה עצורים ערבים וכמה עצורים יהודים יש?

יואב סגלוביץ': אני אמרתי – עוד פעם, השאלה ששאלת אותי הפעם, אלא אם כן אני טועה, זה כמה אזרחים ערבים עדיין עצורים.

יואב סגלוביץ': אני מתייחס רגע לשאלה ששאלת.

איימן עודה: - - - של היום.

צבי האוזר: זה שאלת ההמשך שלו.

איימן עודה: אבל בכלל - - - אז - - -

צבי האוזר: זאת הייתה שאלת ההמשך.

איימן עודה: אז זו שאלה נוספת.

איימן עודה: כמה עצורים ערבים וכמה עצורים יהודים יש?

יואב סגלוביץ': אז אני אומר, אני יכול להגיד לך כמה ערוצים ערבים – 185, שמהם ל-179 הוגשו כתבי אישום.

יואב סגלוביץ': לגבי עצורים יהודים, אני לא יכול לתת לך בשליפה, אבל בטוח הרבה פחות.

יואב סגלוביץ': היו הרבה פחות עצורים יהודים.

יואב סגלוביץ': לא נתבלבל.

יואב סגלוביץ': היו פחות.

איימן עודה: לפי תקנון הכנסת, זו שאלה אחת נוספת, אבל האמת – זה ממש מוזר, ממש מוזר, שכבוד סגן השר לביטחון פנים לא יודע כמה יהודים וכמה ערבים עצורים יש.

איימן עודה: אני מבקש ממך – אני רוצה לדעת.

איימן עודה: אני חושב שאפס יהודים וכולם ערבים.

איימן עודה: ככה אני חושב.

יואב סגלוביץ': טוב, לא, אבל שנייה רגע, שנייה, ברשותך.

צבי האוזר: בבקשה.

יואב סגלוביץ': בפעם הקודמת, אני חושב שזה אתה שאלת, חבר הכנסת איימן – אתה שאלת, ונתתי תשובה מפורטת, כמה יהודים, כמה ערבים – זה היה לפני איזה חודש או חודש וחצי.

יואב סגלוביץ': נשאלתי עכשיו כמה עכשיו עדיין עצורים.

יואב סגלוביץ': נתתי תשובה עדכנית על כמה ערבים עצורים עכשיו.

יואב סגלוביץ': תרצה לדעת בהמשך כמה יהודים עצורים – אני מבטיח שאני אבדוק וארשום.

יואב סגלוביץ': אין לי נתון.

צבי האוזר: הוא לא יכול לשלוף את זה ככה מהשרוול.

יואב סגלוביץ': אבל אני יכול להגיד לך, בשביל שלא נתבלבל, שיש הרבה-הרבה פחות, כי היו הרבה פחות עצורים יהודים גם כך; כי הרבה פחות יהודים השתוללו ברחובות.

יואב סגלוביץ': זאת התשובה.

יואב סגלוביץ': אבל אני אתן לך את המספר בלי כל קשר.

יואב סגלוביץ': אני אביא לך את הנתון הזה.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: אבל עדיין אלפי - - -

איימן עודה: אוקיי, השאילתה הבאה, למרות שאני לא מסכים עם העובדות שהציג כבוד סגן השר.

איימן עודה: השאילתה הבאה, בבקשה.

צבי האוזר: שאילתה מס' 380:

צבי האוזר: הצתת אתר בנייה.

איימן עודה: בתאריך 5 בדצמבר 2021 הוצת אתר בנייה בבאר יעקב.

איימן עודה: במקום נמצא גרפיטי של סמל ארגון לה פמיליה עם מגן דוד – דבר המעיד על כך שמדובר בפגיעה על רקע לאומני.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: האם נתפסו חשודים?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: מה הצעדים שבהם נוקטת המשטרה לאיתור העבריינים?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: מה הצעדים הננקטים למניעת פשעי שנאה כאלה או פשעי שנאה?

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת עודה, בתיק הזה, לפחות פורנזית, נעשו כל הפעילויות.

יואב סגלוביץ': כרגע עדיין אין עצורים בתיק הזה של ההצתה שהייתה שם, למרות שהיו שם גם הצתה וגם גרפיטי של לה פמיליה.

יואב סגלוביץ': אין עצורים.

יואב סגלוביץ': נאספו כל הפעילות, וכרגע כל הפעילות היא בעיקר בתחום המודיעיני.

יואב סגלוביץ': כרגע אין לנו עצורים בתיק הזה.

איימן עודה: חבל, אצל קבלן ערבי, עם עובדים ערבים, הפסיקו את העבודה, בגלל מה שקרה שם, וחבל שאין חשודים.

איימן עודה: השאילתה הבאה, בבקשה.

צבי האוזר: בבקשה, שאילתה מס' 387: תקיפת הסטודנטית באסמה מחאג'נה.

איימן עודה: כן.

איימן עודה: בתאריך 27 בנובמבר, באסמה מחאג'נה, סטודנטית לסיעוד, הותקפה בסניף מקדונלד'ס בהרצליה על ידי חמישה בני משפחה יהודים לעיני מצלמות.

איימן עודה: אין זה המקרה הראשון של תקיפת סטודנטים ערבים בערים יהודיות.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: האם נתפסו חשודים בעקבות המקרה?

איימן עודה: אם לא, מדוע?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: מה סטטוס הטיפול בפרשה?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: מה משרדך מתכוון לעשות להגנת ערבים בערים יהודיות?

יואב סגלוביץ': קודם כול, על חקירת האירוע היו הרבה מאוד פעולות, וגם היה תיעוד מהמקום שם, של האירוע.

יואב סגלוביץ': זה בתוך מסעדה.

יואב סגלוביץ': ובן אדם, גם החשודה העיקרית – החשודה העיקרית במקרה הזה היא קטינה.

יואב סגלוביץ': מחומר החקירה עולה כי המתלוננת, שלמעשה עובדת שם במסעדה, הותקפה על רקע עימות בינה לבין הקטינה ובני משפחתה, שלא היו מרוצים מהשירות שקיבלו.

יואב סגלוביץ': בשלב זה של החקירה, לא נמצאו ראיות לכך שהמתלוננת הותקפה בשל מוצאה.

יואב סגלוביץ': במקרה הזה – אני לא מדבר על מקרים אחרים, על דברים אחרים – זה לא האירוע.

יואב סגלוביץ': זה אירוע של תקיפה שהיה בתוך מסעדה.

יואב סגלוביץ': למעשה, בהקשר הזה, חילופי הדברים בין המשפחה של הקטינה – למעשה, נחקר על ידי תחנת גלילות במהירות, במקצועיות.

יואב סגלוביץ': יש שם חשודים.

יואב סגלוביץ': בסיום החקירה יועבר תיק לתביעות להגשת כתב אישום במידה ויהיו מספיק ראיות.

יואב סגלוביץ': אבל למעשה, כולם נחקרו בתיק הזה, באירוע הספציפי הזה.

יואב סגלוביץ': אבל אני אומר לך: ממה שאני הצלחתי לבדוק, לא מדובר על הרקע שאתה מדבר עליו.

יואב סגלוביץ': היה אירוע קשה גם כך של תקיפה של אותה עובדת – לא על רקע מוצאה, אלא על רקע דברים שקרו בתוך המסעדה.

יואב סגלוביץ': החשודה המרכזית היא קטינה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה מס' 410: פשיטה על ביתו של עימאד אלהוואשלה.

איימן עודה: כן.

איימן עודה: עימאד אלהוושדלה מהנגב, כן.

איימן עודה: בתאריך 21 בדצמבר 2021, לפנות בוקר, הגיע כוח רעול פנים ובלבוש אזרחי לביתו של עימאד אלהוואשלה מכפר קסר א-סיר, ללא צו חיפוש, תקף אותו בברוטליות ועצר אותו עם בנו.

איימן עודה: המשטרה הגיעה אחרי חצי שעה.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: מדוע לא הוצג צו חיפוש?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: מדוע היה שימוש באלימות?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: מי נתן את הוראת הכניסה לבית ללא צו ועם שימוש באלימות?

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת עודה, אני גם בדקתי את השאילתה הזאת.

יואב סגלוביץ': הביצוע של המעצר היה מעצר עם צו.

יואב סגלוביץ': זה היה בכלל ביצוע של מעצר של הפללה אחרי הפעלה של סוכן סמוי.

יואב סגלוביץ': היה סוכן סמוי שאסף ראיות כנגד אותו חשוד.

יואב סגלוביץ': נכנסו לבית שלו עם צו.

יואב סגלוביץ': נכנסו שוטרים לתוך ביתו, עם צו חיפוש וביצעו את המעצר שלו, אחרי שהופלל על ידי סוכן סמוי.

יואב סגלוביץ': זאת הייתה פעילות משטרתית מתוכננת.

יואב סגלוביץ': הכוח הוא כוח משטרתי ששייך ליחידה מיוחדת, ולכן הוא היה על אזרחי.

יואב סגלוביץ': הצוות, שוטרי היחידה המיוחדת, הגיעו ראשונים.

יואב סגלוביץ': לאחר מכן, הגיע כוח משטרתי כחול.

יואב סגלוביץ': כל הסיפור היה עם צו.

יואב סגלוביץ': הצו הוצג לנשוא הבקשה.

יואב סגלוביץ': הצו הוכן מבעוד מועד, והשוטרים הגיעו לנשוא הבקשה והציגו את הצו כנדרש.

יואב סגלוביץ': זה לא על הדרך.

יואב סגלוביץ': זה מבצע מתוכנן שהיה לעצור אנשים שהופללו על ידי סוכן סמוי, ואני מקווה שיהיו עוד הרבה מאוד מעצרים כאלה של עבריינים על ידי סוכנים סמויים, כמה שיותר.

איימן עודה: שאלה נוספת, בבקשה.

איימן עודה: כבוד סגן השר, למה לא הוצג הצו?

איימן עודה: למה האלימות?

איימן עודה: כוח משטרתי - - -

יואב סגלוביץ': אבל - - -

איימן עודה: כבוד השר, אני רוצה לשאול, בבקשה.

יואב סגלוביץ': בבקשה.

איימן עודה: כוח משטרתי גדול, לפנות בוקר, אין אנשים – למה להשתמש באלימות?

איימן עודה: האם זה חלק מהמשילות בנגב?

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת עודה, אני אומר עוד פעם: אני לא אוהב לדבר בכותרות גדולות.

יואב סגלוביץ': מדובר פה בחשוד שביצע עבירה ושהופלל על ידי סוכן סמוי.

יואב סגלוביץ': נכנסו אליו עם צו, הציגו לו את הצו.

יואב סגלוביץ': מה שחסר לך בנתון שאתה יודע – הוא גם תקף את השוטרים.

יואב סגלוביץ': הוא נעצר.

יואב סגלוביץ': הוא נעצר כמו שצריך להיעצר.

יואב סגלוביץ': אני אומר לך: אני מעודד את הפעילות הזאת בדרום, בצפון ובמרכז.

יואב סגלוביץ': עבריינים, סוחרי סמים, סוחרי נשק – צריכים להרחיק אותם מהחברה.

יואב סגלוביץ': המשטרה תעשה את העבודה שלה הכי טוב, הכי אגרסיבי שאפשר, מול העבריינים האלה.

יואב סגלוביץ': במקרה הזה, אני חושב שטעות בידך.

יואב סגלוביץ': הוצג צו.

יואב סגלוביץ': זה הפללה על ידי סוכן.

יואב סגלוביץ': אני מניח – אני לא יודע – שאותו אחד שפנה אליך עדיין עצור.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאילתה מס' 423: סגירת תיק החקירה על הריגתו של מוסטפא יונס.

איימן עודה: כבוד סגן השר, מוסטפא יונס, לקוי בנפשו ומטופל פסיכיאטרי, נורה למוות על ידי מאבטחים בבית החולים תל השומר.

איימן עודה: התיק נסגר ביום 21 בדצמבר.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: מהן תוצאות החקירה?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: מי נתן את הפקודה לירות?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: מה ההנחיות לפתיחה באש נגד בעלי מוגבלויות?

איימן עודה: 4.

איימן עודה: האם היורה הושעה?

איימן עודה: אם לא – מדוע?

יואב סגלוביץ': האירוע הזה היה באמת אירוע – כולנו ראינו אותו, או את חלקו, גם בזמנו כאשר הוא קרה –קשה.

יואב סגלוביץ': אבל אתן את התיאור – הוא יהיה קצת ארוך, אבל אני אתן את התיאור, כי זו שאלה חשובה.

יואב סגלוביץ': ב-13 במאי 2020 היה אירוע בבית החולים תל השומר, ועלה כי המנוח, מוסטפא יונס, שהיה ביחד עם אמו, איים בסכין על אדם מבוגר, לאחר שזה העיר לו כי הוא אינו עוטה מסכה כנדרש.

יואב סגלוביץ': האירוע דווח לאיש ביטחון בבית החולים והוא החל בסריקות.

יואב סגלוביץ': הרכב שבו ישבו המנוח ואמו אותר במחסום ביציאה מבית החולים.

יואב סגלוביץ': איש אבטחה של בית החולים ניגש, והמנוח יצא מהרכב, תוך שהוא אינו נשמע להוראות המאבטח, ונראה שהוא שולף סכין שהייתה ברשותו, ובין השניים החל מאבק פיזי.

יואב סגלוביץ': למקום הגיעו שלושה מאבטחים נוספים, ומאבטח אחד התיז על המנוח פלפל – פעולה שלא הפסיקה את האירוע.

יואב סגלוביץ': המנוח הצליח לדקור פעמיים את אחד מאנשי האבטחה.

יואב סגלוביץ': מאבטחים שעמדו בסמוך ירו במנוח ירי שהביא למותו, לצערנו.

יואב סגלוביץ': האירוע התקבל במוקד המשטרה.

יואב סגלוביץ': מייד עם הקבלה, הגיעו לזירה, וכו' וכו', והיה תיק חקירה.

יואב סגלוביץ': מהעדויות עולה כי לא ניתנה כל הוראה לביצוע הירי, מסיבה פשוטה: עולה כי לאור הסיטואציה שבה נשקפת סכנת חיים מוחשית ומיידית לזולת – וזה התפקיד של המאבטחים – פעלו המאבטחים באופן עצמאי ובהתאם לנוהלי פתיחה באש.

יואב סגלוביץ': התיק נסגר, וב-17 באוקטובר החליטה פרקליטה במחוז תל אביב על גניזת התיק כנגד המאבטחים החשודים בירי בעילה של חוסר אשמה; זאת בהתאם לתמונת הראיות שנאספה בתיק.

יואב סגלוביץ': יש הנחיה לגבי פתיחה באש כנגד בעלי מוגבלויות, אבל, במקרה הזה, יש נוהל מסודר, קבוע, בנוהלי אג"ם.

יואב סגלוביץ': אני חייב להגיד לך, חבר הכנסת עודה, אומנם השעה מאוחרת: בסוף, כשרץ אליך בן אדם עם סכין, אתה צריך לעשות הכול להגן על הסביבה שלך.

יואב סגלוביץ': זה מה שהם עשו, ולכן התיק גם נסגר.

יואב סגלוביץ': היו כמה תנאים הכרחיים.

יואב סגלוביץ': המאבטח זיהה את היריב, אמצעי, זיהה כוונה מצד אותו יריב, נשקפה סכנה מוחשית ומיידית, ונדרשה פעולה מיידית להגן על חיי המאובטחים.

יואב סגלוביץ': ואין גם דרך אחרת למנוע את הפגיעה.

יואב סגלוביץ': המאבטחים שביצעו את הירי לא הושעו, וזאת לאחר שחקירת האירוע העלתה כי המאבטחים שביצעו את הירי פעלו כדין.

יואב סגלוביץ': ראוי לציין שהייתה קבלת תמונה ראשונית של המקרה והיו גם לאחר מכן כמה ישיבות.

יואב סגלוביץ': היה חשוב לי גם דבר נוסף, בגלל השאילתה, ולכן גם ביררתי טרם המענה לך, חבר הכנסת עודה: למעשה, ראש מחלק תשאול מרחב דן מסרה – נציגי הפרקליטות במחוז תל אביב פלילי נפגשו עם נציגי המשפחה ועורכי דינם טרם גניזת התיק.

יואב סגלוביץ': במהלך הפגישה הוסברה להם סיבת הגניזה.

יואב סגלוביץ': ולאחר ביצוע הגניזה הם, כמובן, צילמו את התיק במלואו והגישו ערר למחלקת ערערים בפרקליטות המדינה.

יואב סגלוביץ': כלומר, ההחלטה של הפרקליטות הייתה – ציטטתי רק חלקים קטנים ממנה.

יואב סגלוביץ': היה חשוב שגם נפגשו עם המשפחה.

יואב סגלוביץ': החומר בידי המשפחה.

יואב סגלוביץ': הם הגישו ערר – זה עניין משפטי שהם יצטרכו לקבל עליו את ההחלטה.

יואב סגלוביץ': אבל במקרה הזה, נכון לרגע זה, התיק נסגר כדין בחוסר אשמה כלפי המאבטחים.

צבי האוזר: תודה רבה.

איימן עודה: שאלה נוספת: כבוד סגן השר, זה לא מוזר שירו על בן אדם בעל מוגבלות והיורה לא הושעה מהעבודה עד לסיום החקירה, למשל?

איימן עודה: זה לא מוזר?

יואב סגלוביץ': אתה שואל אותי שאלות על מוזרות.

יואב סגלוביץ': אני מדבר איתך על זה שהם נמצאים בעבודה מאחר שהתיק נסגר נגדם מחוסר אשמה.

יואב סגלוביץ': המקרה הוא מקרה כאוב.

יואב סגלוביץ': אבל, בסוף, כשרץ אליך בן אדם עם סכין, אתה לא בודק כרגע מה מצבו – מוגבל או לא מוגבל.

יואב סגלוביץ': היו, לצערי, אירועים כאלה גם בעבר; לא תמיד יש את הזמן.

יואב סגלוביץ': אני לא עונה במקומם – אני עונה לך על שאלת המוזרות.

יואב סגלוביץ': כשרץ בן אדם עם סכין, אתה צריך להגן על הסביבה שלך.

יואב סגלוביץ': המקרה הוא מקרה עצוב.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, נעשתה בו בחינת עומק, גם על ידי הפרקליטות, והם קיבלו את ההחלטה המקצועית שהם קיבלו על סמך שיקול דעתם המקצועית, ולא מתוך כל שיקול אחר.

יואב סגלוביץ': אני מקבל את ההחלטה המקצועית.

יואב סגלוביץ': אני לא אינסטנציה שיפוטית מעליהם.

יואב סגלוביץ': המשפחה קיבלה את החומר, יפנו למי שיפנו, ואם יקבלו החלטה אחרת – יקבלו החלטה אחרת.

יואב סגלוביץ': אבל, כרגע, התהליך כולו באמת נחקר לעומקם של דברים.

יואב סגלוביץ': ולא פחות מזה, גם דיברו עם המשפחה.

יואב סגלוביץ': הדבר תמיד חשוב – גם במקרים כואבים, לדבר ולהסביר למשפחה.

יואב סגלוביץ': זה דבר שנעשה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה האחרונה לערב זה, חבר הכנסת עודה: מחאות תושבי הנגב.

איימן עודה: כבוד סגן השר, בתאריך 13 בינואר 2022, נקטה המשטרה בכוחניות בפיזור הפגנות תושבי הנגב הערבים, כולל מעצרים המוניים.

איימן עודה: אני הייתי נוכח ואני עד למה שקרה.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: כמה נעצרו?

איימן עודה: כמה קטינים וכמה נשים?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: איזה אמצעים ננקטו לפיזור ההפגנות?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: מה סוג הגז המדמיע שרוסס ומתי הוא נכנס לשימוש?

איימן עודה: 4.

איימן עודה: מה היו ההנחיות לפיזור ההפגנות ומי נתן אותן?

יואב סגלוביץ': קודם כול, נתחיל במספר האירועים.

יואב סגלוביץ': בזמנו הוגשה בקשה על ידי עו"ד טאלב א-סאנע לקיום מחאה של עד 500 איש במחלף מולדה.

יואב סגלוביץ': בבוקר המחאה בוצע סיור שטח יחד עם חבר הכנסת טאלב א-סאנע, בהשתתפות מפקד תחנה ואנשים נוספים.

יואב סגלוביץ': סומן שטח המחאה.

יואב סגלוביץ': חזרו על התנאים בפני כולם.

יואב סגלוביץ': סומן שטח מספיק גדול, שיוכל להכיל את כל המשתתפים, תוך שמירה על ביטחונם.

יואב סגלוביץ': הוסבר למגיש הבקשה כי המשטרה לא תאפשר חסימה של ציר 31, שהוא אחד מהצירים הראשיים בנגב.

יואב סגלוביץ': מגיש הבקשה קיבל את הדברים האלה ולקח אחריות על התנאים.

יואב סגלוביץ': סמוך לשעה 14:00 נערך כוח משטרה לקליטת המפגינים.

יואב סגלוביץ': לאחר כמה דקות החלו להתקהל מעל 700 מפגינים, ובהם צעירים ונשים.

יואב סגלוביץ': שוטרים הכווינו את הציבור להיכנס למתחם, ורובם נכנסו בהתאם להכוונה.

יואב סגלוביץ': כמה דקות לאחר הגעת אנשי ציבור ופוליטיקאים, החלו קריאות של דוברים ברמקול שהוצב במקום אשר הלהיטו את הרוחות.

יואב סגלוביץ': הציבור שהתאסף במקום החל ביידוי אבנים, במוקדים בודדים, לכיוון השוטרים הפרוסים בהיקף ההיערכות.

יואב סגלוביץ': במהלך כל העת, שוטרי סיור ובעלי תפקידים פעלו בהידברות וכיוונו את הציבור לחזור לתוך המתחם.

יואב סגלוביץ': לאחר חצי שעה, כאשר כמות המפגינים גדלה ויציאה מהתיחום שסומן, פנו נציגי המשטרה למגיש הבקשה בבקשה לשלוט בציבור.

יואב סגלוביץ': מגיש הבקשה לא השתלט על הציבור, ולאחר דקות מועטות פרץ כלל הציבור לציר 31 וחסם את תנועת הרכבים משני הכיוונים.

יואב סגלוביץ': מפגינים עצרו את השוטרים, חסמו את הכביש, הפחידו נהגים, טיפסו על מעקה ההפרדה, חסמו את הנתיב הנגדי, רכבו על גבי סוסים על הכביש בתנועה, ואחרים יידו אבנים לכיוון השוטרים.

יואב סגלוביץ': התקבלו דיווחים כי מתבצע יידוי אבנים לכיוון כלי רכב שנתקעו על כביש 31 עקב חסימת ציר.

יואב סגלוביץ': מדובר ביום חמישי אחר הצוהריים, עת הכביש עמוס ברכבים של עוברי אורח.

יואב סגלוביץ': הכוח היה בין כלי הרכב האזרחיים למפגינים, תוך סיוע בניידות תנועה; כרזו למפגינים את נוסח האזהרה הרגיל, ואמרו להם: תתפנו עוד עשר דקות.

יואב סגלוביץ': המפגינים המשיכו בהתפרעות אלימה תוך חסימת הכביש.

יואב סגלוביץ': לקראת סיום הזמן שניתן על ידי מפקד ההיערכות, החל יידוי אבנים וסלעים לעבר השוטרים.

יואב סגלוביץ': בתגובה החלו הכוחות להשתמש בכוח, באמצעים לפיזור מתפרעים, תוך צמצום היכולת לפגוע באזרחים.

יואב סגלוביץ': ציר 31 היה חסום לתנועה בשני הנתיבים במשך ארבע שעות עקב הפרות סדר ויידוי אבנים.

יואב סגלוביץ': מפגינים התפנו לשטח פתוח לכיוון דרום, וחלקו הארי התעמת עם כוחות המשטרה שעות ארוכות ביידוי אבנים.

יואב סגלוביץ': בוצע שימוש במכת"זי מים, רימוני הלם, כדור ספוג, גז מדמיע, וזאת רק לאחר התנהגות אלימה של המתפרעים ויידוי אבנים.

יואב סגלוביץ': שימוש באמצעים מתבצע באישור מפקד מרחב.

יואב סגלוביץ': יובהר כי מלכתחילה שימוש בכוח או אמצעים מתבצע רק לאחר התנהגות אלימה.

יואב סגלוביץ': במהלך ההתפרעות האלימה ויידוי האבנים על שוטרים נעצרו 15 בגירים, שלושה קטינים ואישה אחת, ומהם 11 נעצרו עד תום ההליכים ושמונה שחררו.

יואב סגלוביץ': דווחו כמה אירועים של יידוי אבנים על אזרחים בציר 31, אך לא דווח על פציעות.

יואב סגלוביץ': מתחילת ההפגנה ועד סיום אותו היום, ב-13 בינואר, טופלו בחקירות תחנת - - - שמונה תלונות בדבר נזק כתוצאה מאירועי יידוי אבנים.

יואב סגלוביץ': סיום האירוע, בזירת האירוע, היה שש שעות מתחילת ההפגנה.

יואב סגלוביץ': אני אומר לחברי חבר הכנסת איימן עודה: היתרון שלכם עליי הוא שלעיתים אתם נמצאים שם.

יואב סגלוביץ': החיסרון שלכם עליי הוא שאתם לא באמת, לעיתים, רואים את כל התמונה כולה; כי בהפגנה או באירוע אתה יכול להיות במקום אחד, ובמקום שהוא 300 מטר ממך יהיה גם משהו אחר.

יואב סגלוביץ': לכן מה שאני אומר בעניין הזה, ואני אומר על שאלה ממוקדת ששאלת בסוף, אחרי כל התיאור שנתתי: אותם 15 בגירים ושלושה קטינים ואישה אחת שנעצרו, אם אני זוכר נכון, גם נלקחו להארכת מעצר ראשונית עוד באותו הלילה.

יואב סגלוביץ': באותו הלילה נלקחו להארכת מעצר.

יואב סגלוביץ': כפי שאמרתי קודם, 11 מהם עצורים עד תום ההליכים עד היום.

יואב סגלוביץ': 11 עדיין עצורים עד תום ההליכים.

יואב סגלוביץ': הוגש כתב אישום, והם עצורים.

איימן עודה: כבוד סגן השר, מחאה אזרחית, לסוגיה, לדעתי לפחות, היא צודקת לחלוטין.

איימן עודה: צעירים נעצרו עד עכשיו, עד תום ההליכים.

איימן עודה: אני פונה לכבוד סגן השר: צריך לעשות את הכול, את הכול, בשביל להקל על הצעירים הללו.

יואב סגלוביץ': אני אומר לחברי איימן עודה: אני חושב שאני – אתה יודע שאני מתעסק היום עם הפשיעה בחברה הערבית, וזה חלק מהאירוע.

יואב סגלוביץ': זה לא רק האירוע.

יואב סגלוביץ': זה לא רק העניין של מחאה לגיטימית – מחאה לגיטימית.

יואב סגלוביץ': אני הראשון - - -

איימן עודה: כבוד סגן השר, יש הבדל תהומי בין אנשים שמתעסקים בפשיעה, ואני רוצה שאתה תצליח בתפקיד שלך - -

יואב סגלוביץ': לא, אבל - - -

איימן עודה: - - לבין אנשים שנאבקים למען האדמה שלהם.

איימן עודה: הבדל עצום.

יואב סגלוביץ': אבל, איימן, אני אומר:

יואב סגלוביץ': אנחנו - - -

איימן עודה: לטעמי, הם אנשים שיש להם עמדה פטריוטית שצריך לכבד אותה.

יואב סגלוביץ': אני מכבד כל אחד.

יואב סגלוביץ': אני פחות מכבד אנשים שזורקים אבנים, ואני פה בקול רם לכולם: מי שיזרוק אבנים, מי שיתקוף שוטרים, ייעצר עד תום ההליכים; לא 11 – 100; לא 100 – 1,000.

יואב סגלוביץ': בלי כל קשר, אתה ואני שותפים להחזיק חוק וסדר.

יואב סגלוביץ': מחאה – כן; ויכוח ציבורי – כן; לזרוק אבנים – לא.

יואב סגלוביץ': כל מי שיזרוק אבנים על רכב ייעצר עד תום ההליכים – אחת דינו.

איימן עודה: חבל שהמשטרה התנהגה בברוטליות שם, חבל.

איימן עודה: אני מאשים את המשטרה לגבי מה שקרה בנגב – ממש מאשים אותה – כי אני הייתי שם, וראיתי שאין להם סבלנות לחכות עוד חמש דקות או עשר דקות.

איימן עודה: אחרת, הכביש לא היה נסגר לארבע, חמש ושש שעות.

איימן עודה: היינו מגיעים למתווה מסוים.

יואב סגלוביץ': אני יכול להגיד רק דבר אחד בהקשר הזה, ואני לא יודע מתווה או לא מתווה: אני יודע שמי שמרים יד על שוטר ייעצר.

יואב סגלוביץ': נקודה.

יואב סגלוביץ': תפקיד כולנו, כל נבחרי הציבור באשר הם - -

איימן עודה: שהשוטר לא ירים יד על ילדים קטנים.

יואב סגלוביץ': - - הוא להגיד לכולם שאנחנו רוצים מדינה אוכפת חוק ושומרת חוק.

יואב סגלוביץ': כולנו באותו צד – לא בשני צדדים של המטבע.

איימן עודה: טוב.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אדוני סגן השר, אני רק רוצה לציין, או להודות על התשובות המפורטות והקונסטרוקטיביות.

צבי האוזר: אני חושב שהמוסד הזה של שאילתות הוא מוסד חשוב.

צבי האוזר: הוא לא מן הפה לחוץ, וההתייחסות הרצינית ראויה לציון.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

צבי האוזר: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ' באדר א' התשפ"ב, 21 בפברואר 2022, בשעה 16:00.

צבי האוזר: ישיבה זו נעולה.