ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 111, 2022-02-09 00:00

מיקי לוי: היום יום רביעי, ח' באדר א' התשפ"ב, 9 בפברואר 2022.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת לימור מגן תלם, אופיר כץ, סימון דוידסון, מופיד מרעי, זאב בנימין בגין, עלי סלאלחה וחיים ביטון בנושא: הודעת לוריאל על סגירת מפעל החברה במגדל העמק.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו נעבור לנושא הבא – שאילתות דחופות.

מיקי לוי: השאילתות הראשונות הן לסגן השר לביטחון הפנים, בבקשה.

מיקי לוי: הוא ישיב על שאילתה דחופה מס' 109, מאת חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: הנושא: העברת תוצרי מעקב לחברות פרטיות.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מכובדי סגן השר, פורסם כי המשטרה השתמשה בפגסוס ופאראגון ואולי גם בתוכנה של הממד החמישי למעקב נגד אזרחים או בכלל.

שלמה קרעי: רצוני לשאול: 1.

שלמה קרעי: האם תוצרים אלו הועברו או נחשפו על ידי החברות הפרטיות הנ"ל?

שלמה קרעי: 2.

שלמה קרעי: האם נעשתה בדיקה בעניין?

שלמה קרעי: מהן תוצאותיה?

יואב סגלוביץ': אני אגיד כמה דברים כלליים, ואז אני אתייחס כמובן לשאלה.

יואב סגלוביץ': אכן יש בדיקה, ורק אתמול שמענו שגם עושים בדיקה מעבר לבדיקה של משטרת ישראל לגבי אותם פרסומים.

יואב סגלוביץ': אני מנצל את ההזדמנות הזאת, כי אני נמצא בבית הזה וגם מקשיב לקולות.

יואב סגלוביץ': אנחנו נמצאים בשלב של בדיקה של טענות.

יואב סגלוביץ': הייתה פה קפיצה, לטעמי מטורללת, מבדיקה של טענות, שחייבת להיות, לשלב שאין בו כרגע עובדות, לשלב המסקנות, לשלב הפעולה ולשלב האשמה.

שלמה קרעי: יש עובדות.

שלמה קרעי: שמענו חוקרים.

יואב סגלוביץ': ואני רוצה להגיד כאן לחברי הבית הזה שהבדיקה חייבת להיות, והיא חייבת להיות עד הקצה.

יואב סגלוביץ': המשטרה תפעל רק על פי חוק.

יואב סגלוביץ': אבל קרה פה עוד משהו: דיברו על המשטרה באופן כללי, אז אני אומר לכם, יש עוד 30,000 שוטרים ששומעים את הקולות, גם בבית הזה, גם בתקשורת, הם אלה שמגיעים לתאונות דרכים, הם אלה שמגיעים כאשר מישהו קורא ל-100, והם צריכים להגיע וחייבים להגיע, והם עושים חיפושים בכל מקום שהם צריכים לעשות אותם, נאבקים בפשיעה בחברה הערבית, והם תחת כל הדבר הזה שנקרא "אנחנו עכשיו בודקים, חקירה וצעקות".

יואב סגלוביץ': אני אגיד לכם עוד משהו.

יואב סגלוביץ': יש אנשים ששירתו במשטרה, יש אדם שהיה מפכ"ל משטרת ישראל, קוראים לו רוני אלשיך - -

שלמה קרעי: אתה מנסה לעשות דה-לגיטימציה לביקורת הציבורית, אדוני סגן השר?

יואב סגלוביץ': - - ורוני אלשיך היה סגן ראש השירות, היה מפכ"ל, ושמים אותו כאילו הוא חשוד במשהו, ואני מוחה על העניין הזה.

יואב סגלוביץ': לא בגלל האירוע הזה – בגלל הדרך הבלתי-סבירה שאנחנו פה מנהלים אירועים באופן כללי.

שלמה קרעי: בלתי סביר שאתה תעשה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תהיה לך שאלת המשך.

יואב סגלוביץ': בין טענה לבין עובדה לבין מסקנה יש פער.

יואב סגלוביץ': חייבים לבדוק את הטענות.

יואב סגלוביץ': לגבי עצם השאלה שאתה שאלת.

יואב סגלוביץ': עצם השאלה ששאלת, כפי שאתה יודע כמוני, יש בדיקה, לא נעים להגיד, אני גם לא יודע.

יואב סגלוביץ': לא אתן שום פרט מהבדיקה מדברים שהתפרסמו.

יואב סגלוביץ': אבל אני מבטיח לך, חבר הכנסת קרעי, חשיבות הדמוקרטיה היא לא רק לך ולי, אנחנו באותו צד.

יואב סגלוביץ': צריכים לבדוק ולפעול שהמשטרה – יהיו לה את כל הכלים, אבל שתפעל על פי החוק, וצריך להיזהר זהירות יתר.

יואב סגלוביץ': זה לא לשפוך את המים עם התינוק.

יואב סגלוביץ': אף אחד לא רואה תינוק ואף אחד לא רואה מים; מה שרואים פה זה רק את הכותרת של מחר, ועל זה אני חושב שכולנו צריכים לעשות חשבון נפש.

יואב סגלוביץ': תודה.

מיקי לוי: שאלת המשך, בבקשה.

שלמה קרעי: מכובדי סגן השר, אני חושב שזה ממש מזעזע שאתה עומד כאן ועושה דה-לגיטימציה לביקורת הציבורית הכואבת, הנוקבת, שהתגלתה בימים האחרונים, שמרגלים פה אחרי אזרחי ישראל, שריגלו כאן אחרי ראש ממשלה מכהן.

שלמה קרעי: אני רוצה לשאול אותך, לאור מה שנחשף בימים האחרונים, האם תיתן יד או תיתנו יד לטיוח הראשוני שאתמול פורסם שהוגש על ידי המעורבים לכאורה מתוך אותה מערכת, ותבטלו את הכוונה להקים ועדת חקירה ממלכתית?

שלמה קרעי: ושאלה נוספת, ממתי החלה פאראגון להיות בקשר עם המשטרה?

שלמה קרעי: לא לעבוד אלא להיות בקשר.

שלמה קרעי: אני לא חושב שזה קשור לבדיקה שמתבצעת במקביל.

שלמה קרעי: זו שאלה אחרת ואני רוצה שתיתן איזושהי תשובה ולא רק תמרח אותנו, אדוני.

יואב סגלוביץ': לגבי השאלות הטכניות, כרגע עזבתי ישיבה סגורה של ועדת בט"פ.

יואב סגלוביץ': אם הייתם חלק מוועדות הכנסת, יכולתם להיות שם, לשאול את כל השאלות, לקבל גם את כל התשובות, אני לא איש טכני.

יואב סגלוביץ': לגבי הדברים והנחות העבודה שאתה אמרת, אני אומר לך את דעתי.

יואב סגלוביץ': כולכם שמעתם גם את חבריי חברי הממשלה אומרים את דעתם מה צריך לעשות.

יואב סגלוביץ': דעתי שונה, אמרתי אותה בקול רם.

יואב סגלוביץ': לדעתי טרם שקופצים למסקנות – וחלק מהמסקנות זה להקים ועדה כזו או אחרת – זה לבדוק את העובדות.

יואב סגלוביץ': אנחנו בשלב העובדות.

יואב סגלוביץ': אמרתי עוד משהו, שאם יתברר משהו שהוא איננו תקין, איננו ראוי, כמו שתואר, כמשהו דמוני, שפה חבורת אנשים יושבת בחדרי חושך ועוקבת אחרי אזרחים, אני איתך לגמרי.

יואב סגלוביץ': אנחנו פשוט לא שם עדיין, ובמקום לרדוף אחרי כותרת לאולפן, בוא נבדוק את העובדות כיאה למקום מסודר, הגון.

יואב סגלוביץ': לאו דווקא הבית הזה, הטרלול הכולל שיש לנו במדינה במהלך השבועיים האחרונים.

יואב סגלוביץ': עוד פעם, לבדוק כן, להשתגע לא.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

שלמה קרעי: אז למה אמרת אין - - - מרחוק?

שלמה קרעי: למה שכנעת חברי כנסת לא ליזום ועדת חקירה?

יואב סגלוביץ': מה זאת אומרת למה שכנעתי?

יואב סגלוביץ': אני אומר את הדברים האלה במפורש על הדוכן הזה, לא בהיחבא.

שלמה קרעי: מה אתה מנסה להסתיר?

יואב סגלוביץ': אני חושב שזה פשוט לא נכון.

יואב סגלוביץ': עוד לא הגיע הרגע.

יואב סגלוביץ': אם יגיע הרגע, אתה תשמע את קולי, אבל אינני פופוליסט בעניין הזה, ולכן אני עונה את מה שאני עונה בצורה הכי ברורה.

יואב סגלוביץ': אני איש ציבור, אני נבחר ציבור, יש לי תפקיד, אני אומר את דעתי.

יואב סגלוביץ': זו דעתי, רק על פי חוק, אחרי שנדע את העובדות, לא בשביל כותרת לעיתון אני אשא נאומים.

שלמה קרעי: שמענו באוזנינו חוקרים שאומרים: אנחנו עושים מעשים לא חוקיים.

שלמה קרעי: שמענו אותם באוזנינו.

שלמה קרעי: זה לא רק תחקיר בכלכליסט.

שלמה קרעי: איך אתה ממשיך לעשות דה-לגיטימציה לביקורת הציבורית הזאת?

יואב סגלוביץ': אני עושה דה-לגיטימציה לפופוליזם.

יואב סגלוביץ': את זה אני עושה, ואני עושה את זה בכל הכוח.

שלמה קרעי: אתה מתנהג בפופוליזם.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, סגן השר השיב כמיטב יכולתו.

מיקי לוי: השאילתה הבאה, 113, מאת חברת הכנסת גבי לסקי, בנושא: יחס מחפיר מצד המשטרה.

מיקי לוי: סליחה, אני מתנצל.

מיקי לוי: חבר הכנסת רז, שאלה נוספת מן הצד, ולאחר מכן – חברת הכנסת רון בן משה.

מיקי לוי: אני מתנצל.

מוסי רז: אדוני סגן השר, אנחנו מקיימים שיח על הנושא הזה לא מהיום ולא מאתמול, ואני מעריך את הטיפול שלך בנושא, אבל אני בכל זאת רוצה לשאול.

מוסי רז: מאז שהתפוצצה הפרשה, שאגב לא הופתעתי ממנה כי ברגע שמייצאים את הרוגלה הזאת וברגע שעובדים בשטחים, אז לא פלא שהיא תיכנס גם לתוך הארץ – ברגע שהתפוצצה הפרשה ועד היום הפערים בין הצדדים רק הולכים וגדלים.

מוסי רז: כמעט כל יום, היום נדמה לי שלא, מתפרסמים נתונים חדשים שבדרך כלל מוכחשים, לעיתים חלקם מאושרים באיחור.

מוסי רז: אמרת, אולי בצדק – אני מאמין שבצדק – אני חייב להגיד, אנחנו לא במקום שבו ישבה חבורה של אנשים ותכננה לרגל אחרי הציבור, אבל כן היו כנראה קצינים במשטרה שריגלו אחרי אנשים, ואני חושש שאם לא תעשה פעולה מהירה – אתה אמרת "אנחנו עדיין לא במקום" – שאם לא תעשה פעולה מהירה אנחנו נגיע למקום הזה.

מוסי רז: אני חושב שזה דבר מאוד מאוד משמעותי, ולכן אני רוצה לשאול איך אפשר להיערך, גם שלא נגיע לשם וגם שלא יקרה מה שעלול לקרות, כיוון שבמשך הזמן מי שחטא בפעם הראשונה ועשה דברים כאלה – וברור לי שזה מיעוט בקרב השוטרים במשטרה – ינסה גם להעלים ראיות, לשבש ראיות, לטייח את הדברים, כי ככל שעובר הזמן אנחנו מקילים עליו בכך.

יואב סגלוביץ': אני אנסה לענות על כל מה שנאמר פה, גם מבחינת הידע האישי שלי, לא מתוך האירוע הזה עצמו.

יואב סגלוביץ': אני חוזר על מה שאמרתי גם לחבר הכנסת קרעי: אנחנו נמצאים בשלב הטענות, לא בשלב העובדות, ואנחנו כולנו כבר מדברים על מסקנות.

יואב סגלוביץ': ולכן אני אומר, זה נכון וטוב שעושים בדיקה ויצטרפו לבדיקה של עו"ד עמית מררי, המשנה ליועץ המשפטית לממשלה, מעבר למה שעשו מומחי הטכנולוגיה של המשטרה, בשביל לתת תשובה, נכנסו לעניין הזה גם מומחים טכנולוגיים מהגופים האמיתיים.

יואב סגלוביץ': בסוף מישהו צריך להיכנס לתוך המערכות ולראות.

יואב סגלוביץ': אני יכול להגיד לך דבר אחד מבחינת מה שאני יודע, ככל שאני יודע.

יואב סגלוביץ': דווקא במערכות טכנולוגיות אתה יכול לראות חתימה, חתימה טכנולוגית – היה או לא היה.

יואב סגלוביץ': קודם כל נדע – היה או לא היה.

יואב סגלוביץ': בהנחה שיהיה מה שאני מקווה שיהיה – לא היה – אנחנו נמצאים באירוע אחד; היה – נמצאים באירוע אחר.

יואב סגלוביץ': בשני האירועים האלה אני איתך לגמרי, וגם עם חבר הכנסת קרעי, עם שני האירועים.

יואב סגלוביץ': אני רק מתקומם, ולכן אמרתי מה שאמרתי.

יואב סגלוביץ': תפקידנו כאן כמנהיגי ציבור הוא לעצור דקה אחת לפני שמקבלים החלטות או לפני שאומרים אמירות ולהגיד: בואו נבדוק.

יואב סגלוביץ': מסכים איתך.

יואב סגלוביץ': לדעתי, את הבדיקה הזאת היו צריכים לעשות לפני עשרה ימים.

יואב סגלוביץ': אמרתי את זה בקול רם גם בשיחות בינינו, גם בוועדת הכנסת – בכל המקומות אמרתי את הדברים.

יואב סגלוביץ': טוב מאוחר מאשר אף פעם.

יואב סגלוביץ': התחילו; לדעתי, יסיימו את זה מאוד מהר.

יואב סגלוביץ': אבל אני יכול להבטיח לך דבר אחד: דווקא בתחום הזה, אי-אפשר להעלים.

יואב סגלוביץ': למיטב הבנתי – ואני לא טכנולוג גדול, אבל אני יודע איך מערכות עובדות – אי-אפשר להעלים.

יואב סגלוביץ': נשמע את העובדות ולאחר מכן נקבל את ההחלטות.

יואב סגלוביץ': השיטה הזאת שמקבלים החלטות בלי עובדות – עליה אני מתקומם, בלי לשים אצבע בעין לאף אחד.

יואב סגלוביץ': רק להגיד: לנו יש תפקיד.

יואב סגלוביץ': אנחנו במקום אחר.

יואב סגלוביץ': אנחנו לא מצייצים, אנחנו לא רק כותבים פוסטים; יש לנו אחריות.

יואב סגלוביץ': 30,000 איש מסתכלים גם על הבית הזה, 30,000 איש קוראים גם עיתונים, הם צריכים להישלח למשימות ולעשות אותן הכי טוב, ואסור לוותר להם – הם צריכים לעשות את זה לעשות זה הכי טוב, וגם עליהם צריך לחשוב כאשר כל אחד מאיתנו אומר את מה שהוא חושב.

יואב סגלוביץ': זה כל מה שאמרתי.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת בן משה.

יעל רון בן משה: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעל רון בן משה: אדוני סגן השר, ראשית, אני מתחברת לדבריך ומחזקת את ידיהם של השוטרים והשוטרות שעושים עבודת קודש בכל רחבי המדינה, ובאמת, אני מציעה לראות איך אנחנו מתקנים את אמון הציבור בהם.

יעל רון בן משה: יחד עם זאת, אני רוצה לשאול אותך מדוע לא נפתחה חקירת משטרה בנושא NSO.

יואב סגלוביץ': מדוע לא נפתחה חקירת משטרה?

יעל רון בן משה: בהחלט.

יעל רון בן משה: כבר לפני כמה ימים עלתה ההשערה, וכנראה גם ראיות – שאתם מכירים – על עבירות פליליות שהתבצעו.

יעל רון בן משה: מדוע עד היום לא נפתחה חקירת משטרה?

יואב סגלוביץ': אני לא מכיר עבירות פליליות.

יואב סגלוביץ': אני לא רוצה להגיד שאני יודע הכול.

יואב סגלוביץ': אין לי מושג על עבירות פליליות.

יואב סגלוביץ': אני אגיד לכם משהו כללי שאני מאמין בו תפיסתית.

יואב סגלוביץ': אני לא פותח – גם כשהייתי בשירות, גם כשהייתי בשירות לא פתחתי חקירות – כשהייתי צריך, כשזה היה הסמכות שלי לפתוח בחקירות, לא פתחתי חקירות מקריאת עיתונים, בכל תחום.

שלמה קרעי: החוקרים אמרו במו פיהם, כל אזרחי ישראל - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הם אומרים שהם עושים מעשים לא חוקיים.

שלמה קרעי: איך הוא אומר שהוא לא שמע על מעשים לא חוקיים?

שלמה קרעי: זה פשוט - - -

מיקי לוי: תגיש שאילתה נוספת – אנחנו נדון בה.

מיקי לוי: אדוני סגן השר, תמתין, בבקשה.

מיקי לוי: שאילתה נוספת, מאת חברת הכנסת לסקי, בבקשה, מס' 113: יחס מחפיר מצד המשטרה וכו'.

מיקי לוי: שאלה נוספת מהצד לאחר מכן – חבר הכנסת מרגי וחברת הכנסת רוזין.

מיכל רוזין: תמיד אתה שוכח אותי.

מיקי לוי: לא, הרגע נכנסת, אז לא קלטתי אותך בזווית העין.

יעקב מרגי: מה, שתיים מאותה סיעה?

יעקב מרגי: מיכל, את באותה סיעה.

מיכל רוזין: הכול בסדר, אבל איך הוא יכול להתעלם ממני?

גבי לסקי: כבוד סגן השר, כבוד יושב-ראש הכנסת, שאלתי את השר: ת', צעירה מבאר שבע, זכתה ליחס משפיל ממוקדני המשטרה כשדיווחה על מחשבות אובדניות.

גבי לסקי: לאחר שבועיים שמה קץ לחייה.

גבי לסקי: ברצוני לשאול: 1.

גבי לסקי: אילו צעדים יינקטו למניעת מקרים דומים בעתיד?

גבי לסקי: 2.

גבי לסקי: האם המשרד יחייב את המוקדנים לעבור הכשרות בנושא?

גבי לסקי: תודה רבה.

יואב סגלוביץ': אז קודם כול, כולנו גם שמענו, גם ראינו.

יואב סגלוביץ': גם בעקבות השאילתה, ולא רק, ניסיתי לעשות בדיקה יותר עמוקה, ואולי אני אענה קצת יותר באריכות, מעבר לשאלה שאת שאלת.

יואב סגלוביץ': מקרה קשה, ואני משתתף גם בצער המשפחה על האירוע הקשה הזה.

יואב סגלוביץ': אני אתחיל קצת קודם מבחינת לוחות הזמנים.

יואב סגלוביץ': זה התחיל למעשה, מבחינת האירוע, כבר ב-10 בינואר.

יואב סגלוביץ': בערב התקבלה שיחה במשל"ט דרום, עובדת סוציאלית בתוכנית הלב, שבה נמסר למוקדנית שהיא שוחררה מבית חולים פסיכיאטרי למרות שהיא במצוקה והולכת לעשות מעשה קיצוני.

יואב סגלוביץ': נמסר שהיא מבקשת להתאשפז, ולכן העובדת הסוציאלית ביקשה כי שוטרים ילוו את המנוחה לאשפוז.

יואב סגלוביץ': בעקבות האירוע הזה קיבלה המוקדנית את פרטי המנוחה – אני מתחיל יום קודם, ברשותך – היא נלקחה למחלקה פסיכיאטרית, ושם רופא תורן אמר כי היא לא זקוקה לליווי משטרתי, ולמעשה היא הושארה להמשך טיפול בבית החולים.

יואב סגלוביץ': ב-11 בינואר, ב-24:30, לפנות בוקר, התקבלה שיחת מוקד ובה המנוחה דיווחה כי הפסיכיאטר שיחרר אותה והיא מבקשת אשפוז בכפייה, והיא גם איימה שהיא נשכבת על הכביש וכו'.

יואב סגלוביץ': נפתח אירוע, וכמה דקות לאחר מכן התקבלה שיחה נוספת, בהמשך לאירוע הקודם, ובהמשך, עם השוטר – וזו השיחה, אותה שיחה שפורסמה, אותה שיחה נוראה שפורסמה בתקשורת.

יואב סגלוביץ': עוד באותו ערב – אני אנסה קצת לענות לגבי הטיפול שהיה באותו זמן, על השאילתה.

יואב סגלוביץ': לאחר השיחה הזו שפורסמה ועד ל-4 בפברואר התקבלו עוד 12 אירועים נוספים באותו עניין של המנוחה.

יואב סגלוביץ': עשיתי גם בדיקה אחורה לראות – לא שיש פה הנחות למישהו, אבל חשוב לי גם לסבר פה את האוזן לציבור ולראות גם נקודות כשל אפשריות בכלל, בלי כל קשר לאירוע הנורא, לחוסר התנהגות, לחוסר אנושיות; אני שם את כל זה בצד, וכן חשוב לי לתת איזושהי תמונת יותר רחבה.

יואב סגלוביץ': משנת 2020 נפתחו 166 אירועים שקשורים אליה, ותמיד הם חשש להתאבדות, דברים מן הסוג הזה.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, השיחה הזאת שהייתה ב-11 בינואר, ועוד טרם פורסמה הכתבה לתקשורת, כלומר, מייד אחרי שהייתה השאילתה – הייתה שאילתה כמובן מהתקשורת – מייד עשו בירור מיידי של האירוע הזה, ועוד הטרם פרסום הכתבה השוטר כבר לא היה בתפקידו, כלומר, באותו היום השוטר יצא מתפקידו.

יואב סגלוביץ': אני נתתי את הרקע הקודם כאיזשהו חומר למחשבה.

יואב סגלוביץ': בסוף כן מטפלים בכל סוגי הפניות, וכשאתה מקבל פניות ממישהו, בשלב מסוים אתה עושה דברים שאסור לעשות.

יואב סגלוביץ': אסור להתבלבל – אסור לעשות; זה חומר למחשבה לגבי ריענון, הנעה של אנשים בתפקידים וכו'.

יואב סגלוביץ': אני אומר את זה באופן כללי, לא ספציפית על המקרה הזה.

יואב סגלוביץ': בגלל זה היה חשוב לי לשים גם את התמונה הזאת.

יואב סגלוביץ': ולכן אותו שוטר לא נמצא כרגע – באותו לילה כבר הוא לא היה בתפקידו, הוא נמצא בתפקיד שאין לו למעשה פעילות מול ציבור, כלומר, אין לו אינטראקציות כרגע עם פונים, מתלוננים וכו'.

יואב סגלוביץ': במקביל, יש הליך משמעתי שנפתח, יש המלצה לבית דין למשמעת – אמור להתכנס בית דין למשמעת לדון בעניינו, ובהתאם לממצאי בית הדין תתקבל החלטה פיקודית כזאת או אחרת.

יואב סגלוביץ': לגבי שאלה היותר-רחבה, שגם אליה אני חושב שחשוב להתייחס, למרות האירוע הקשה הזה – אירוע קשה, אין פה איך להקטין – ההדרכה וההכשרה של שוטרים שעובדים במקומות האלה, כמו המשל"ט, שמקבלים באמת אלפי שיחות וצריכים להיות בסופו של דבר הפנים של המשטרה מצד אחד, ומצד שני להיות זה שמסוגל לתת סיוע למישהו בצרה.

יואב סגלוביץ': כלומר, יש כל מיני אירועים שמגיעים ל-100, אבל בסוף בסוף, כשאתה כבר מתקשר, אתה רוצה לקבל מענה טוב.

יואב סגלוביץ': אז אני אגיד קצת לגבי התהליכים שיש במשטרה בכלל לגבי העניין של ההכשרה.

יואב סגלוביץ': יש קורסים ספציפיים למוקדנים במכללה הלאומית לשוטרים.

יואב סגלוביץ': יש הכשרה של כמה משכים כנגזרת מהנוהל – יש נוהל ספציפי, ודרך אגב, הוא פתוח לעיון הציבור.

יואב סגלוביץ': אני הבאתי אותו לפה, ואני אתן לך אותו אחר כך עם זה, אבל הוא פתוח לעיון הציבור – נוהל מסודר לגבי כל הדברים, הדרישות למיניהן.

יואב סגלוביץ': הנושא גם הועבר בשיעורים שבועיים, תדריכים, בהתאם להגדרת מפקדי היחידות.

יואב סגלוביץ': פעמיים בשנה יש גם הכשרה ייעודית – יש הכשרה ייעודית לאנשים הספציפיים האלה על יחידת המו"מ, יחידת המשא ומתן של המשטרה; היא עושה הכשרה לאנשים האלה על מנת שאירועים כאלה לא יהיו, אבל בכלל שיטפלו יותר טוב באירועים, כי מגיעים כל מיני אנשים, כל מיני פניות, בכל מיני שפות, בכל מיני רגשות, בכל מיני אינטראקציות.

יואב סגלוביץ': אז גם זה קיים.

יואב סגלוביץ': וגם כל יחידת מוקד.

יואב סגלוביץ': כל היחידות הן יחידות אורגניות, עם אימון יחידתי שנתי שבמסגרתו מועברים הנושאים האלה.

יואב סגלוביץ': לשנת 2022 הוגדרו שני נושאים רלוונטיים: ניהול שיחת מצוקה, כהגדרה, כאופרציה – איך לנהל שיחת מצוקה, כי היא שונה משיחה שבה מתקשר מישהו: חסם כביש, חסם דרך; הדבר הנוסף זה ממלכתיות בהתנהגות, גם בקודים האתיים.

יואב סגלוביץ': הנושא הזה של ההדרכה, של ההכשרה, נמצא עמוק בגלל הרבה מאוד כשלים שהיו בעבר.

יואב סגלוביץ': כל המערך הזה עבר שינוי מאוד מאוד גדול.

יואב סגלוביץ': זה לא מקטין כהוא זה את האירוע שהיה כאן, ואני רוצה לסיים במה שהתחלתי – אני משתתף באמת בצער המשפחה, וגם באירוע הקשה הזה – בכל מקרה, הופקו הלקחים ברמה הפרטנית, אבל מעבר לרמה הפרטנית, ברמה היותר רחבה.

יואב סגלוביץ': בהמשך אני אתן לך לעיון את הנוהל הספציפי.

גבי לסקי: תודה רבה, כבוד סגן השר, גם על הרגישות.

גבי לסקי: אני רוצה שאלת המשך.

גבי לסקי: לפני כמה ימים העברנו במליאת הכנסת את איחוד קווי ההצלה, של מד"א וקווים אחרים.

גבי לסקי: האם אין מחשבה שבמוקדים של המשטרה, כשיש עניין כזה – יש עמותות וארגונים שיודעים לטפל בדיוק באובדנות ובדברים כאלה – שאפשר יהיה לעשות קישור מהיר בקו המשטרתי ישר לאותם מטפלים, כדי שלא רק ישמעו אותה, אלא שהיא תוכל באמת לקבל טיפול מקצועי, ואולי נצליח למנוע מצבים טרגיים בעתיד.

יואב סגלוביץ': למיטב ידיעתי – אני אומר את זה בזהירות – למיטב ידיעתי, בחלק מהמוקדים יש.

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת מיכל וולדיגר העלתה את זה בהקשר אחר, של טיפול באנשים שנמצאים במצב – נקרא לזה מצב נפשי בעייתי.

יואב סגלוביץ': זה עלה גם בכל מיני אירועים, וגם לזה התייחסתי.

יואב סגלוביץ': גם אם אין, יש התייחסות ספציפית, כולל הכשרה ספציפית של האנשים.

יואב סגלוביץ': בתקווה שמקרים חריגים, קשים, לא יקרו – בסופו של דבר רוב הפניות למוקד – היה פה שדרוג אדיר, לא רק ברמת זמן המענה אלא גם ברגישות הנדרשת.

יואב סגלוביץ': אבל אני לא רוצה לתת לך תשובה חד-חד-ערכית, כי אני ממש לא יודע נכון להיום.

יואב סגלוביץ': אני זוכר שכשאני הייתי כבר היו כאלה.

יואב סגלוביץ': אני לא יודע מה קורה היום.

מיכל מרים וולדיגר: - - -

יואב סגלוביץ': אני יודע שיש, יש דרך לעשות חלק מהדברים האלה, אבל אני לא רוצה לתת לך תשובה כן או לא.

מיקי לוי: יש לו שאלה נוספת, וגם לחברת הכנסת רוזין.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, כפי שידוע לך, אני לא הייתי בישיבת הנשיאות האחרונה.

יעקב מרגי: הגשתי את הנושא הזה כהצעה לסדר-היום.

יעקב מרגי: הצעה לסדר-היום היא כלי יותר רחב ואפשר לפתוח.

יעקב מרגי: מכובדי סגן השר, מעבר לטיפול במוקדן, אני חושב שזה מקרה שצריך להילמד בכל בית ספר לשוטרים.

יעקב מרגי: זה תהליך שיכול לעבור כל נותן שירות עם אדם במצב הנפשי של אותה בחורה.

יעקב מרגי: מי שמכיר את הסיפור האמיתי, את מה שחוותה הבחורה הזאת – צריך לטפל בו, בגלל שזה נתן לנו – סליחה על הביטוי – בוקס בפרצוף ובוקס בבטן.

יעקב מרגי: צריך לקחת את המקרה ולחקור אחורה – גם אם באמת החברה שלה הפיצה את המספר שלה והיא סבלה בגלל זה מפגיעות מיניות, הטרדות, גם את המשפחה, לעומק.

יעקב מרגי: על הפגיעה המינית בתוך המשפחה.

יעקב מרגי: תקווה סבן זה מקרה שצריך – היא כבר שילמה בחייה.

יעקב מרגי: מהטרגדיה הזאת אנחנו צריכים להציל עוד מאות בחורות שנמצאות בסיטואציה הזאת.

יעקב מרגי: אנחנו מכירים אותן מהחיים.

יעקב מרגי: לכן, אני חושב שמעבר לטיפול הנקודתי, צריך לפתוח את הסוגיה הזאת, כדי שמחר לא יהיו לנו עוד מקרים כאלה, ולסייע היום, למנוע היום, לסייע לבחורות במצב דומה; שלא נחשוב שזה מקרה יחיד – תקווה סבן, זיכרונה לברכה.

יואב סגלוביץ': אם אפשר, כי אני פשוט לא מכיר את העובדות – אתה מדבר על משהו שהוא מעבר למה שאני עניתי פה, שהיה לפני?

יעקב מרגי: נשוא השאילתה הוא התוצאה של מה שעברה הבחורה.

יעקב מרגי: לכן, מאחר שזה פורסם באריכות, בפוסט רחב מאוד, כולל מה שהביא אותה לכך, אני חושב שצריך לקחת את התיק הזה ולבדוק אותו לעומק.

יואב סגלוביץ': אני אומר מראש, אני לא הייתי מודע קודם.

יואב סגלוביץ': אני אומר לך, אני אדבר איתך אחר כך ואני אקח את זה לבדוק מה קורה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת רוזין.

מיכל רוזין: כבוד יושב-ראש הכנסת, כבוד סגן השר, כן, גם אני יודעת שעל פי עדותה של חברתה הקרובה, היא סבלה מפגיעה מינית חמורה בתוך המשפחה – לפי מה שנאמר, מצד אחד מחברי המשפחה הגרעינית.

מיכל רוזין: אין ספק שבסופו של דבר, כשאנחנו באים לטפל בסוגיות כאלה, שם המפתח זה הכשרות, הכשרות, הכשרות.

מיכל רוזין: אי-אפשר למנוע הכול, אבל ככל שנכשיר יותר מורים, עובדים סוציאליים, רופאים, אחים, אחיות, רופאות.

מיכל רוזין: כל בעלי המקצוע שרואים ילדים – להבדיל מאנשים בוגרים, את הילדים רואים: רואה בקופת חולה רופא המשפחה; רואה הרופאה במיון; המורה בבוקר, כשהיא באה לבית הספר, היא רואה את הילד.

מיכל רוזין: כולנו רואים.

מיכל רוזין: ככל שיהיו יותר הכשרות ונקדם את ההכשרות האלה, כך נמנע פגיעה בכלל או המשך פגיעה, בוודאי בנושא אובדנות.

מיכל רוזין: כמי שהייתה מנכ"לית איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית, גם אני, אפילו באפון אישי, לא רק המרכזים, קיבלתי טלפונים על אובדנות.

מיכל רוזין: ברגע שיש את ההכשרה הנכונה, מה עושים במקרים האלה, אתה יודע איך לטפל, איך לענות, איך לדבר.

מיכל רוזין: חשוב לי מאוד להדגיש: ב-2020 קבע מבקר המדינה שיש מחדל קשה בנושא של מניעת אובדנות.

מיכל רוזין: הוא דיבר על כך שב-2015 הייתה ישיבה של המועצה הלאומית למניעת אובדנות בשאלת תפקידו של סייר המשטרה בטיפול באדם אובדני.

מיכל רוזין: לצערנו הרב, מאז ועד היום – החלו הכשרות ב-2015, אבל כל ההכשרות נפסקו בשל בעיות בתקצוב.

מיכל רוזין: אני הסתמכתי לא רק הסתמכתי על מבקר המדינה.

מיכל רוזין: בדקתי עם איגוד מרכזי הסיוע לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

מיכל רוזין: הפעם האחרונה שהייתה הכשרה לסיירים, יומנאים, שוטרי שטח, יס"מ, בילוש וכדומה, הייתה לפני שלוש שנים.

מיכל רוזין: התחיל משהו קטן ושוב נפסק.

מיכל רוזין: לכן, השאלה שלי אליך – וזו השאלה הכי קריטית בכל האירוע הזה.

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין, נתת הרצאה באוניברסיטה.

מיכל רוזין: סליחה.

מיכל רוזין: אני שואלת: האם יש בכוונת המשרד לתקצב ולקיים הכשרות בנושא מענים לאנשים אובדניים, כולל פגיעה מינית וכדומה, כמובן?

מיכל רוזין: לעשות את זה באופן מיידי, לתקצב את זה, ולדאוג שכולם, מהיומנאי שיושב בכניסה ועד כל הרצף יעברו הכשרה וידעו איך לנהוג במצבים האלה.

מיכל רוזין: תודה.

יואב סגלוביץ': אני לא יודע לתת תשובה בשליפה מהמותן על הנושא הספציפי הזה.

יואב סגלוביץ': אני נתלה באילנות גבוהים – בחברת הכנסת וולדיגר.

יואב סגלוביץ': ניהלנו איזשהו שיח, ובבדיקה האחרונה שאני עשיתי – אני מדבר עכשיו על סמך הזיכרון בלבד, ואם זיכרוני מטעה אותי – הנושא הזה כן נמצא בהכשרות במכללה לשוטרים.

יואב סגלוביץ': לדעתי את מדברת, גב' רוזין, על משהו אחר – את מדברת על הכשרות משותפות שיעבירו מרכזי הסיוע.

יואב סגלוביץ': את מדברת על זה?

מיכל רוזין: לא רק, לא רק.

מיכל רוזין: גם על אובדנות.

מיכל רוזין: מבקר המדינה - - -

יואב סגלוביץ': אני מדבר על מה שאת רוצה.

יואב סגלוביץ': עזבי לרגע.

יואב סגלוביץ': את דיברת על הכשרות משותפות יחד עם מרכזי הסיוע, נכון?

יואב סגלוביץ': זה על זה.

מיכל רוזין: בנושא האובדנות.

מיכל רוזין: חשוב שגם הנושא הזה יעלה.

יואב סגלוביץ': אני לא רוצה לשלוף תשובה מהמותן.

יואב סגלוביץ': אני אעשה את הבדיקה במהלך השבוע ואני אחזור אלייך.

יואב סגלוביץ': אנחנו נפגשים פה במליאה, ואני אנסה לחזור עם תשובה עניינית.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אנחנו נעבור לסגן שר הביטחון.

מיקי לוי: בדרכך למטה תמתין עוד דקה.

מיקי לוי: אני מבקש באמצעותך, לאחר שבדקתי, להודות ולשבח את כוחות הימ"מ, צה"ל ושירות הביטחון על הסיכול המוצלח של חוליית הטרור בלב שכם.

מיקי לוי: החוליה הייתה חמושה והייתה בדרכה לביצוע פיגוע ירי נוסף כנגד אזרחים ישראלים, לאחר שכבר הייתה אחראית לשורה של פיגועי ירי בשבועות האחרונים.

מיקי לוי: כקצין ששירת בימ"מ, ביחידה ללוחמה בטרור, אני מכיר את היכולות של הלוחמים ומחזק את ידי אחיי הלוחמים.

מיקי לוי: זרועות הביטחון ימשיכו להגן על אזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: תודה.

יואב סגלוביץ': רק תזכור שהימ"מ זה גם משטרה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גילה גמליאל, בבקשה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, מזכירת הכנסת, כבוד סגן השר, השאילתה שלי נוגעת ללימודים אקדמיים לאמ"ן באוניברסיטת בן-גוריון.

גילה גמליאל: לאחרונה עברה החלטת ממשלה 625, שבמסגרתה ניתנו תקציבים לטובת קליטת המשרתים שיבחרו ללמוד בסמיכות לבסיסים כחלק מתוכנית לאומית לחיזוק הנגב.

גילה גמליאל: רצוני לשאול: מדוע משרד הביטחון יוצא במכרז ללימודים אקדמיים עבור משרתי אמ"ן תוך התעלמות מוחלטת מהחלטת הממשלה?

אלון שוסטר: טוב, תודה רבה.

אלון שוסטר: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, חברת הכנסת גילה גמליאל - - -

יעקב מרגי: למה?

אלון שוסטר: מה?

יעקב מרגי: - - -

אלון שוסטר: אה, אוקיי.

אלון שוסטר: על זה אומרים הילדים – שאלתי היום במשרד – למה הוא לא?

אלון שוסטר: אז הוא לא.

אלון שוסטר: אין מצב כזה.

אלון שוסטר: אנחנו לא נמצאים בסיטואציה שתיארת, חברת הכנסת גמליאל.

אלון שוסטר: משרתי אגף המודיעין לומדים במגוון רחב של מוסדות לימוד בכל רחבי הארץ במטרה להכשירם לעבודתם ולפתח את השכלתם.

אלון שוסטר: במסגרת ההיערכות לקראת מעבר אמ"ן לנגב החלה בחינה של צורכי אמ"ן וחלופות לימודים עתידיות.

אלון שוסטר: העבודה נמצאת בראשיתה, וטרם התקבלה כל החלטה בנושא ולא פורסם מכרז.

גילה גמליאל: האם זה אומר, כבוד סגן השר, שאתם תפעלו על מנת להתאים את כל ההתנהלות על בסיס החלטת הממשלה ועל בסיס הצרכים באמת: לחזק את הנגב, לחזק את אוניברסיטת בן-גוריון, שכבר נערכה לקליטה של כל אותם מי שיבואו ללמוד כתוצאה מהחלטת הממשלה?

גילה גמליאל: אני מאמינה ומכירה אותך כמי שהנגב מאוד חשוב לו, אז איך באמת זה יקבל את הביטוי?

גילה גמליאל: כפי שאתה רואה, יש כבר התחלה של היערכות למכרז, מה שסותר בהכרח את ההחלטה עצמה.

אלון שוסטר: כן.

אלון שוסטר: קודם כול, היערכות למכרז היא לא מכרז, ויש בה היבטים שונים שנבדקים.

אלון שוסטר: אבל הרבה לפני מכרז, אנחנו בוחנים, או צה"ל בוחן, את הצרכים – מה בכלל צריך ללמד שם.

אלון שוסטר: אני רוצה רק לחדד: החלטת הממשלה 625 מלפני כמה חודשים כללה סיוע, כולל סיוע שמשרד הביטחון נתן, המדינה נתנה, של 80 ומשהו מיליון שקל, אם אני זוכר נכון, כדי לחזק תשתיות, בניין בעיקר, באוניברסיטת בן-גוריון.

אלון שוסטר: וזה מתוך הנחה שמתוך אלפי הקצינים והחיילים של התקשוב ושל אמ"ן שיגיעו – ודאי שאוניברסיטת בן-גוריון, כחלק מאקו-סיסטם שכולל גם את סורוקה, כמובן את עיריית באר שבע ואת המגזר העסקי, תצטרך לתת ורוצה לתת את תרומתה למשרתים, להשכלתם, ומתוך כך בעצם לקיום המשימה האדירה הזאת של מעבר היחידות החשובות הללו לנגב.

אלון שוסטר: באשר לשאלה באיזה פורמט, איך זה יקרה, יש לנו עניין לחזק את בן-גוריון, כמו יחידות לאומיות אחרות בעלות משמעות לאומית בנגב, יש לנו עניין עצום בהצלחת המהלך, שלא קרה עדיין.

גילה גמליאל: כן.

גילה גמליאל: אבל אם אתה יודע, כבוד סגן השר - - -

אלון שוסטר: יש עוד כמה שנים, ארבע-חמש שנים, עד שיתחיל המעבר, ואנחנו רוצים להיות משוכנעים שכל מה שנעשה יהיה לא רק לכבודו של הנגב ושל צפון הנגב, כמובן, והמטרופולין הגדול באר שבע, אלא גם ישרת את המטרה הלאומית של הצלחת המעבר, ההשתלה הזו מלב גוש דן ללב הנגב הצפוני.

גילה גמליאל: כן, בהחלט.

גילה גמליאל: ראשית, אני בהחלט מודה לך על התשובה, רק השאלה היא: מכיוון שבהנהלת אוניברסיטת בן-גוריון יש באמת חשש משמעותי ודרמטי לפגיעה בכל המערך הזה של קליטת התלמידים העתידים ללמוד באוניברסיטה.

גילה גמליאל: לאור השינוי המתבקש, מה מתכוון סגן השר לעשות על מנת לפעול לחיזוק הנגב, לחיזוק האוניברסיטה ולתעל את זה לאוניברסיטה, שהיא, אין ספק, אחת הטובות בארץ?

אלון שוסטר: נכון.

אלון שוסטר: אני ודאי אוודא שהמהלכים נעשים נכון, וכפי שאמרנו, בשלב הראשון אמ"ן צריך להגדיר מה הוא צריך.

אלון שוסטר: מן הסתם המוסדות הרלוונטיים האקדמיים, המוסדות המשפטיים ומי שעוסק בנושא הרכש יצטרך לראות כיצד מתמודדים עם זה.

אלון שוסטר: ואני מקווה שנצליח גם לפאר את הנגב הצפוני וגם לעמוד במשימה הלאומית האדירה.

אלון שוסטר: תודה רבה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק – לא, אל תרד, סגן השר, בבקשה, יש שאלה נוספת – שתי שאלות נוספות.

אלון שוסטר: אה, אוקיי.

אלון שוסטר: בעניין הזה, כן?

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: מכובדי סגן השר, אני קודם כול רוצה להצטרף לדבריו של יושב-ראש הכנסת ולהודות באמצעותך לכוחות צה"ל שחיסלו את המחבלים.

אלון שוסטר: והמשטרה ושב"כ.

אורית סטרוק: למשטרה היושב-ראש הודה באמצעות סגן השר לביטחון הפנים, ואני מודה באמצעותך לכוחות צה"ל על החיסול המוצלח של חוליית הטרור בשכם, ומקווה שתצליחו ללכוד את המחבל הנוסף שנמלט, ובאמת יישר כוח גדול.

אורית סטרוק: מחבלים צריך לחסל.

אורית סטרוק: עכשיו לשאלה.

אורית סטרוק: אדוני סגן השר, לפני כחודשיים שר הביטחון מינה אותך לעמוד בראש צוות – צוות שוסטר – שאמור לבצע אכיפת חוק ולהדק את אכיפת החוק כלפי התנהגות אלימה של מתנחלים, כפי שכינה את זה שר הביטחון.

אורית סטרוק: בהמשך לדבר הזה, ובעקבות אירוע אלים מאוד מאוד לא ראוי שהתרחש בין הכפר בורין לבין היישוב גבעת רונן, הגיעו אנשי המינהל האזרחי לגבעת רונן, יישוב שנמצא על אדמות מדינה ומיועד להסדרה, והדביקו צווי הריסה על חמישה מבנים אקראיים, שלבעליהם ולדייריהם אין שום קשר לאירוע האלים, שגם אני מגנה אותו בכל פה.

מיקי לוי: תודה.

אורית סטרוק: שנייה אחת.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אבל אי-אפשר.

מיקי לוי: זה צריך להיות קצר, קולע.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, משפט ואני מסיימת.

מיקי לוי: בבקשה.

אורית סטרוק: אני רוצה להגיע לשאלה: איך אני יודעת שאין להם קשר?

אורית סטרוק: כי אף אחד מהם לא זומן אפילו לחקירה.

אורית סטרוק: אני רוצה להבין על איזה הליך חוקי הצוות בראשותך מתבסס כשהוא מחליט שבגלל התנהגות אלימה הסמוכה ליישוב, יהרסו באופן אקראי חמישה בתים ותיקים, שלתושביהם אין קשר, באותו יישוב?

אורית סטרוק: והאם אתה חושב להחיל את העיקרון הזה גם על התנהגויות אלימות של ערבים ביהודה ושומרון?

אורית סטרוק: תודה.

מיקי לוי: רק שנייה.

מיקי לוי: אני מבקש מחברי הכנסת: בשאלות המשך השאלה חייבת להיות קצרה וקולעת.

מיקי לוי: פשוט סדר-היום לא מאפשר שכל אחד ינאם חמש דקות מהצד.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

אלון שוסטר: הבעיה העיקרית היא אם שאלת ההמשך שהיא לא שאלת המשך, היא שאלה אבל לא המשך.

אלון שוסטר: חברת הכנסת סטרוק, אני אוכל לומר רק את הדבר הבא: אני אכן שותף למאמצים להשלטת החוק והסדר, ולהתנגדות שצריך לקבל עבורה תמיכה מקיר לקיר – ערבים, יהודים, מתנחלים פה ומתנחלים שם – משום שהאלימות היא פורענות גדולה.

אלון שוסטר: כוחות הביטחון והחקירות, גם שב"כ וגם משטרה, וצה"ל מסייע, והפרקליטות ויחידות ממשלתיות נוספות, מנסים ככל האפשר לדכא את הפעילות האלימה, כפי שתיארת אותה, בצדק.

אלון שוסטר: אני משוכנע שכל צעד שנעשה הוא צעד מדוד, שיש מאחוריו מסמכולוגיה ותיעוד מתאים.

אורית סטרוק: - - -

אלון שוסטר: אני מאוד מקווה שבכך נצליח, ואת תוכלי לעזור לנו בזה, כדי להביא להפחתה מקסימלית של האלימות הלא-מוסרית, הלא-חוקית, מעוררת המדנים, שמשמיצה את ישראל בין הגויים.

אורית סטרוק: כלומר, הריסת בתים זה צעד מדוד?

אורית סטרוק: זה מה שאני שואלת.

אורית סטרוק: הריסת בתים זה צעד מדוד?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לא, אל תרד.

מיקי לוי: חבר הכנסת מרגי עדיין.

מיקי לוי: שאלה נוספת, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, מכובדי סגן השר, אני הגשתי שאילתה ישירה לשר הביטחון בנשוא השאילתה שהגישה חברת הכנסת גילה גמליאל, ואני רוצה לומר: מעבר בסיסי המודיעין לנגב זה מהלך שחייב שיהיה מערכתי, כולל חשיבתי.

יעקב מרגי: למה זה הקפיץ אותנו ואת אנשי הנגב?

יעקב מרגי: אני אסביר לך.

יעקב מרגי: כי אנחנו יודעים את ההתנגדות של אנשי המודיעין למעבר לנגב, ואילולא הכרעתו של שר הביטחון בנימין גנץ – ועל זה הוא ראוי לכל ברכה והערכה – זה לא היה קורה.

יעקב מרגי: ברגע שההכשרה לא תהיה בנגב – כשמדברים על מעבר לנגב, צריך להעביר את הכול, כולל כל המכלול, לנגב.

יעקב מרגי: ברגע שההכשרה של אנשי אמ"ן תהיה במרכז, אנחנו מחלישים את התוצאה, את התמורה שאנחנו רוצים לצפות לה ממעבר בסיסי המודיעין לנגב.

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר שתי הערות.

אלון שוסטר: אחת, ראש אמ"ן וראשי מינהלת המעבר – הם בשלבי חילופים – תומכים תמיכה בלתי מסויגת.

אלון שוסטר: כשהם רואים את האתגר האדיר, אתגר אדיר מבחינה – קודם כול, הייתי אומר שזה אתגר תשתיתי, הנדסי, זה אירוע של מיליארדים רבים.

אלון שוסטר: ולאחר מכן המשא"נים, מה שנקרא, משאבי האנוש, הם לא פשוטים.

אלון שוסטר: כפי שאתה יודע, אנחנו עסוקים מאוד בחיזוק או בהגדלה של אחוז המתגייסים למקצועות טכנולוגיים באמ"ן ובתקשוב מהפריפריה, ובפרט מהנגב, מצפון הנגב, במסלולים שונים.

אלון שוסטר: הערה שנייה, אוניברסיטת בן-גוריון תהיה אחד היסודות, אבן הראשה להשכלה האקדמית וליחסי הגומלין ולאותו אקו-סיסטם שייווצר, במהרה בימינו בעשור הקרוב, בבאר שבע, בבירת הנגב, המטרופולין הדרומי שלנו.

אלון שוסטר: ואני בטוח שעוד נדבר על זה כהנה וכהנה.

אלון שוסטר: תודה.

מיקי לוי: רק שנייה, חבר הכנסת ארבל, בבקשה.

מיקי לוי: רק שנייה, סגן השר, יש איזו בקשה מיוחדת שאני נענה לה בדקה ה-90.

מיקי לוי: אני מתנצל בפניך, אני מבקש, אם תוכל להשיב, זה לפנים משורת הדין.

מיקי לוי: בבקשה.

משה ארבל: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מודה לך מאוד על האפשרות לפנים משורת הדין.

משה ארבל: אני מבקש להפנות את שאלתי לסגן שר הביטחון בנוגע למניעת יציאה דרך נתב"ג של פלסטינים תושבי יהודה ושומרון.

משה ארבל: ההחלטה הזו, למיטב ידיעתי היא של משרד הביטחון, האם היא נובעת משיקולים ביטחוניים?

משה ארבל: מה הסיבות לה?

משה ארבל: אם כבודו יוכל להשיב.

אלון שוסטר: לא, אני לא אוכל, משום שאני לא מכיר את הנושא.

מיקי לוי: אם אתה יכול, בבקשה, סגן השר, תסור למשרדך, תנסה לברר, ואם מישהו מבאי משרדך יוכל להשיב לחבר הכנסת ארבל דרך המייל שלו.

אלון שוסטר: מאה אחוז.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאלה חשובה, פשוט.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/141/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו נמשיך בסדר-היום ונעבור לשלב החקיקה.

מיקי לוי: הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון – פעוט עם מוגבלות שטרם מלאו לו שישה חודשים), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת צבי האוזר, ולאחר מכן – חברת הכנסת מיכל וולדיגר, אותה הצעת חוק.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת צבי האוזר.

מיקי לוי: ישיב השר מתן כהנא.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני יושב-הראש.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להציג תיקון להצעת חוק שהיא הצעה הומניטרית, הצעה חשובה.

צבי האוזר: ילד חדש שבא למשפחה הוא אירוע מרגש, הוא אירוע חשוב, הוא אירוע מאתגר; אך כשנולד ילד בעל מוגבלות למשפחה, האתגר גדול פי כמה.

צבי האוזר: הצעת החוק שמונחת בפניכם מנסה להקל ולסייע להורים לפעוטות בעלי מוגבלויות כך שיוכלו לשלבם במסגרת שיקומית רלוונטית כבר מגיל 15 שבועות, עם תום חופשת הלידה של היולדת, של האם, וזאת במקום לאחר חצי שנה, כפי שנהוג עד עכשיו.

צבי האוזר: המציאות כיום היא מציאות שמעמיסה נטל כלכלי מורכב על ההורים של הפעוט, וכמובן מייצרת סביבה ביתית בלתי אפשרית בתקופת הזמן בין סיום חופשת הלידה לבין האפשרות לקלוט ילד במעון שיקומי.

צבי האוזר: המצב שהיום יכול להתפרש, חלילה, כאטימות של המערכת, שכן – שוב, אני מחדד את הדברים – נולד ילד עם מוגבלויות, יש חופשת לידה במשך 15 שבועות, בחופשת הלידה הזאת האם או האב נמצאים עם הילד, ואז בתום המועד הזה היכולת של המשפחה לאפשר לילד מעון יום שיקומי, שהוא קריטי להתפתחותו, הוא קריטי להמשך הטיפול בו, לא מתקיימת במשך שבועות רבים, והזכות הזאת, נכון לעכשיו, היא רק בגיל חצי שנה ואילך.

צבי האוזר: בפועל, מה שקורה הוא שהאם נאלצת או לעזוב את העבודה, להיפרד מהעבודה, או שהיא נאלצת לא לחזור, הייתי אומר, לשגרת חיים מסוימת שבמקרים רבים היא כשלעצמה מקילה על האם להמשיך ולנהל חיים, שכן החיים משתנים לחלוטין כאשר נולד ילד בעל מוגבלויות.

צבי האוזר: ההסדר הראוי הוא הסדר ברור, הוא פשוט, כפי שהוא מעוגן בהצעת החוק הזו: בתום חופשת הלידה לתת אפשרות למשפחה, לפי רצונה, לאפשר לילד מעון שיקומי, ולאם, כמו שאמרתי, אפשרות לחזור לעבודה.

צבי האוזר: אם כמובן האם או האב יחליטו להמשיך, לא לשלוח בגיל הזה את הילד למעון יום שיקומי אלא להמשיך לטפל בבית, כמובן שזאת החלטה של המשפחה, והמדינה בסופו של דבר נותנת לה את הגמישות המלאה להתנהל לטובת הילד באותם שבועות.

צבי האוזר: הפתרון הוא פתרון חשוב, הוא הומניטרי, הוא אולי פתרון שנותן מענה למעט יחסית משפחות, תודה לאל, אבל כל סיפור בהקשר זה שאנחנו נתקלים בו הוא עולם ומלואו.

צבי האוזר: ואשר על כן אני קורא לכנסת לקבל את הצעת החוק.

צבי האוזר: הצעת החוק הזאת במקור הונחה על ידי חבר הכנסת דאז גדעון סער, היום שר המשפטים, ואני קורא לכולכם לתמוך בהצעה הזאת.

צבי האוזר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/2584/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חברת הכנסת וולדיגר, בבקשה.

מיקי לוי: הצעת חוק משנה.

מיכל מרים וולדיגר: אדוני יושב-ראש הכנסת, כבוד השר, כנסת נכבדה, לפני שאני אתחיל לגוף העניין, אני רוצה להודות לשר הורוביץ ולכל הפועלים בעניין.

מיכל מרים וולדיגר: אני ראיתי היום הודעה שסינפו את בית החולים אברבנאל, בית חולים פסיכיאטרי, לבית החולים איכילוב.

מיכל מרים וולדיגר: זה מעשה חשוב, גם לגוף העניין וגם למיגור הסטיגמה.

מיכל מרים וולדיגר: זה הזמן.

מיקי לוי: תסבירי.

מיכל מרים וולדיגר: אני אסביר, זה על זמן שלי.

מיכל מרים וולדיגר: טוב, אני אקח את זה.

מיקי לוי: אני אתן לך דקה, אני רוצה פשוט להבין.

מיכל מרים וולדיגר: אני אסביר את זה.

מיכל מרים וולדיגר: בתי החולים הפסיכיאטריים נמצאים כגוף בפני עצמו, למעט כמה בתי חולים יוצאי דופן, כמו למשל תל השומר.

מיכל מרים וולדיגר: כשבן אדם נכנס לבית החולים תל השומר, הוא נכנס, זה כמו כל חולי אחר, בין אם זה חולי פיזי, בין אם זה חולי נפשי, וזה מנרמל את מחלת הנפש, היא נורמלית.

מיכל מרים וולדיגר: זה מצחיק שהעניין של מחלת נפש נורמלי, אבל כן, זה משהו שיכול לקרות לכל אחד מאיתנו.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן כשנכנסים לבית חולים, זו כניסה שממגרת את הסטיגמה.

מיכל מרים וולדיגר: לא צריך לשים בית חולים פסיכיאטרי בצד, קטן, מוחבא מהקהל, מוחבא מעיני השמש, אלא זה צריך להיות חלק ממערך הבריאות במדינת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: מה שקרה היום, השר ניצן הורוביץ – זה תהליך שנמשך כבר הרבה זמן, אבל הוא עשה את המכה בפטיש וסיפח את בית החולים אברבנאל, שזה בית חולים פסיכיאטרי חשוב ביותר בחולון, לבית החולים איכילוב.

מיכל מרים וולדיגר: זה ממש מבורך, ואני מקווה שגם פיזית זה יקרה – זה תהליך – וכך באמת נצליח למגר, על ידי פעולות ולא רק על ידי דיבורים, את הסטיגמה הנוראית, שהיא מיותרת לחלוטין.

מיכל מרים וולדיגר: זה חשוב ביותר.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיכל מרים וולדיגר: כשעושים דברים טובים צריך לציין אותם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיכל מרים וולדיגר: לגוף העניין, קודם כול, תודה לחבר הכנסת צביקה האוזר, שהיה פה לפני שנייה, שבעצם גם הגיש את הצעת החוק הזאת, וכמובן לשר המשפטים, שהגיש את הצעת החוק כשהוא היה חבר כנסת.

מיכל מרים וולדיגר: חשוב מאוד מאוד: יש בינינו הורים שביום בהיר אחד נשמטת להם המציאות מתחת לרגליים, והם הפכים להורים לילד עם מוגבלות.

מיכל מרים וולדיגר: לעיתים המוגבלות ברורה ונגלית לעין, ולעיתים לוקח זמן עד שברור מהי בדיוק המוגבלות, שכאמור הייתה שם קודם אבל לא גילו אותה.

מיכל מרים וולדיגר: הורים אלה נדרשים למשימת חייהם – גידול ילד עם מוגבלות, על כל המשתמע מכך והאתגרים הנלווים לכך.

מיכל מרים וולדיגר: הקושי המנטלי שבעיכול הבשורה בוודאי לא מקל על הצורך ללמוד ולארגן את החיים מחדש.

מיכל מרים וולדיגר: ילדים זה שמחה, כמובן.

מיכל מרים וולדיגר: כל ילד מכניס אור וייחוד שלו לבית, וילד עם מוגבלות – אולי אפילו כפל-כפליים.

מיכל מרים וולדיגר: כן, ילד עם מוגבלות מכניס אור אפילו בכפל-כפליים.

מיכל מרים וולדיגר: אבל כולנו יודעים שילדים גם צריכים טיפול, השקעה והירתמות של ההורים.

מיכל מרים וולדיגר: זה פשוט ונכון לכל ילד באשר הוא, אבל על אחת כמה וכמה כשמדובר בילד עם מוגבלות, שאז נדרשים ההורים לתעצומות נפש ולהתגייסות, גם כלכלית, לנוכח המסע והשליחות שהם נקראים אליהם.

מיכל מרים וולדיגר: קשה לתאר כמה שינויים מייצרת כניסה של ילד עם מוגבלות לבית וכמה חוסן נפשי וכלכלי נדרש מבני המשפחה.

מיכל מרים וולדיגר: הדינמיקה המשפחתית, ובייחוד במשפחות שכבר יש להן ילדים, מתעצמת מחדש.

מיכל מרים וולדיגר: זאת, לנוכח מתח נפשי, חששות ושינוי דפוסי התנהגות והתנהלות בתוך הבית פנימה.

מיכל מרים וולדיגר: נטל המימון נופל גם הוא ברובו על ההורים.

מיכל מרים וולדיגר: מחקרים מצביעים על פער עצום בין הצורך הכלכלי של אותן משפחות לבין התמיכה המתקבלת על ידי הרשויות בפועל.

מיכל מרים וולדיגר: גם בפעמים המעטות שהשירותים מסובסדים, עדיין נדרשים ההורים להשתתפות עצמית גבוהה ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: באופן הגיוני, היינו מצפים שהמדינה תתגייס לעזרת הורים לילדים עם מוגבלות, ותסייע להם יותר מלשאר ההורים.

מיכל מרים וולדיגר: אולם מסתבר שלפעמים המציאות הפוכה.

מיכל מרים וולדיגר: דווקא משפחות של ילדים עם מוגבלות, שכל כך זקוקות לסיוע, מופלות לרעה.

מיכל מרים וולדיגר: כיצד?

מיכל מרים וולדיגר: בעוד משפחות לילדים בלי מוגבלויות זכאיות להכניס את ילדיהן למעונות יום מגיל שלושה חודשים ומעלה, הורים לבעלי מוגבלויות אינם זכאים לכך אלא רק מגיל חצי שנה ומעלה – חצי שנה של שהות בבית בלא סיוע מהמדינה, חצי שנה של חוסר יכולת לעבוד, חצי שנה של טיפול בילד שזקוק למשאבים וליחס רבים יותר משאר הילדים.

מיכל מרים וולדיגר: הצעת חוק זו שאני מעלה בפניכם היום נועדה לתקן את העוול הזה.

מיכל מרים וולדיגר: לפי הצעת החוק הזו, ילד עם מוגבלות שמלאו לו 15 שבועות יהיה זכאי להיכנס למעון יום שיקומי, ממש כפי ששאר הפעוטות זכאים למעונות יום רגילים.

מיכל מרים וולדיגר: מעון יום שיקומי חשוב מאוד להתפתחות של הילד, ובמסגרתו הוא מקבל טיפולים פארה-רפואיים, טיפולים התפתחותיים ושירותים נוספים מותאמים, לפי הצורך.

מיכל מרים וולדיגר: בכך נוכל להקל על אותן משפחות לצלוח את המצב החדש שאיתו הן נדרשות להתמודד.

מיכל מרים וולדיגר: חוק זה יסייע לאימהות או לאבות הרוצים לחזור לעבודה בסיום חופשת הלידה לעשות זאת.

מיכל מרים וולדיגר: הוא יסייע להם להתרגל, ולו במעט, למציאות מורכבת ולא מוכרת של גידול ילד עם מוגבלות.

מיכל מרים וולדיגר: בכך שהצעת החוק תתקבל – בעזרת השם היא תתקבל – תתוקן אפליה של שנים בין הורים לילדים עם מוגבלות לשאר ההורים.

מיכל מרים וולדיגר: סוף-סוף דווקא הורים שזקוקים לכך יותר מכולם יזכו במעון מותאם לפעוטות שלהם.

מיכל מרים וולדיגר: הצעת החוק הזאת ראויה אפוא בכל המובנים, והיא מתקנת את המצב המפלה כיום.

מיכל מרים וולדיגר: אם, חלילה, הפנייה ללב ולשכל הישר עדיין לא עשתה את פעולתה, תרשו לי לפנות כעת גם לכיס, לכיס שלנו, לכיס של המדינה.

מיכל מרים וולדיגר: הצעת החוק הזאת שאנחנו מעלים כעת היא לא רק מוסרית אלא היא גם תורמת למציאות הכלכלית במדינת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: כאמור, המציאות מעוותת כיום.

מיכל מרים וולדיגר: הורים לילדים עם מוגבלות לא יכולים לשלוח את הילדים שלהם – הילדים עם המוגבלות – למעונות יום שיקומיים עד שישה חודשים.

מיכל מרים וולדיגר: בעצם, הדבר הזה מונע מהם לחזור לעבודתם.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר במעין אבטלת לידה כפויה שהם אינם מפוצים עליה.

מיכל מרים וולדיגר: ותרשו לי לגלות לכם סוד: גם הורים לילד עם מוגבלות – אולי בעיקר הם – צריכים להמשיך לקיים שגרת חיים מתפקדת.

מיכל מרים וולדיגר: גם הם נדרשים לחזור לעבודתם ולפרנס את המשפחות שלהם; העומס הכלכלי שמוסיף הטיפול בילד עם מוגבלות בוודאי לא תורם לכך.

מיכל מרים וולדיגר: לא ייתכן שדווקא מהם תמנע המדינה מסגרת כה חשובה, שיש בכוחה לסייע להם בטיפול בילדים שלהם.

מיכל מרים וולדיגר: לכל הפחות היה ראוי שהמדינה תספק להם חופשת לידה ארוכה יותר, כזו שתחפה כלכלית על שלושת החודשים שבהם מונעים מהם לשוב לעבודה בהיעדר מסגרת מתאימה לילד.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו לא יכולים להמשיך לשחק משחק כפול, בטח לא עם הורים שכאלה: מצד אחד נמנע מהם לשוב לעבודתם משום שהם אינם זכאים למעון יום שיקומי עבור הרך הנולד, ומצד שני הם לא זכאים לחופשת לידה ארוכה יותר.

מיכל מרים וולדיגר: לפיכך, ובוודאי כל עוד לא הוארכה חופשת הלידה של אותם הורים, וזה המצב כרגע, אני מפצירה בכם, עבור אותם הורים, לקבל את הצעת החוק שלנו ולאפשר גם להם מסגרת טיפולית הולמת עבור הפעוט.

מיכל מרים וולדיגר: אני ממש מסיימת.

מיכל מרים וולדיגר: במשפחות אלה פעמים רבות בלאו הכי נדרש אחד ההורים לוותר על משרתו ולהישאר באופן צמוד לילד, כך שהעומס הכלכלי שהן חוות הוא רב.

מיכל מרים וולדיגר: במובן הזה הזכאות למעון יום שיקומי מגיל שלושה חודשים היא בבחינת כבשת הרש, ומחובתנו לא לגזול את הזכות הזאת מהם.

מיכל מרים וולדיגר: לפיכך, אני קוראת לכם, חבריי חברי הכנסת הנכבדים, לתמוך בחוק הזה, לתקן עוול ואפליה של שנים ולקדם אותנו צעד נוסף בדרך לחברה חומלת, צודקת ומתוקנת יותר.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, השר כהנא.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, חוק מעונות יום שיקומיים נועד להבטיח לפעוט עם מוגבלות מסגרת שיקומית, טיפולית וחינוכית נאותה, בין היתר באמצעות מתן טיפולים התפתחותיים ופארה-רפואיים לצורך שיפור תפקודו היום-יומי.

מתן כהנא: הצעות החוק הנדונות מבקשות להוסיף להגדרה "פעוט עם מוגבלות" גם פעוט שמלאו לו 15 שבועות, בתנאים המפורטים בהצעת החוק, ובכך לאפשר לאימו של הפעוט לחזור לעבודה עם תום חופשת הלידה בתשלום.

מתן כהנא: חברות וחברי הכנסת, בהתאם לסיכום עם חבר הכנסת צביקה האוזר, שאליו הצטרפה גם חברת הכנסת מיכל וולדיגר, הצעות החוק לא ירחיבו את אוכלוסיית הזכאים למעון יום שיקומי אלא יקודמו באופן שבו רק פעוטות עם בעיות עיכוב התפתחויות, אשר ניתן לאבחן אותן לפני גיל חצי שנה, כגון פעוטות בעלי תסמונת דאון, חירשות ועיוורון, ייכללו בהצעת החוק.

מתן כהנא: אציין כי על פי הערכת גורמי המקצוע מדובר בקבוצה מצומצמת של כ-50–100 פעוטות בשנה, ולהם נמצא פתרון צודק בהצעות חוק אלו.

מתן כהנא: בנוסף, ובהתאם להחלטת ועדת השרים לענייני חקיקה, הצעות החוק יקודמו בתיאום עם משרד הרווחה והביטחון החברתי, משרד האוצר ומשרד הבריאות.

מתן כהנא: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית.

מתן כהנא: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים לשתי הצבעות.

מיקי לוי: בבקשה לתפוס מקומות.

מיקי לוי: הצבעה על ההצעה הראשונה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10

מיקי לוי: נמנעים – אין

ישראל כץ: - - -

מיקי לוי: לא לוחץ עוד?

מיקי לוי: אוקיי, אנחנו נשלח עוד פעם לתקן.

ישראל כץ: לא עובד.

מיקי לוי: מאה אחוז, אנחנו נוסיף אותך.

מיקי לוי: תבקשו – זה כבר מאתמול.

מיקי לוי: בעד – 11, כולל חבר הכנסת כץ, ישראל כץ.

מיקי לוי: אתם צריכים להביא את המחשוב לתקן את זה.

מיקי לוי: אין מתנגדים.

מיקי לוי: אם כך, הצעת החוק תעבור לוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעת החוק השנייה, של חברת הכנסת וולדיגר.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 11, כולל חבר הכנסת ישראל כץ, אין מתנגדים.

מיקי לוי: גם הצעה זו תועבר לוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/2597/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו ניגשים להצעת החוק הבאה שעל סדר-היום – הצעת חוק איסור הפליית אנשים עם עיוורון המלווים בכלבי נחייה (תיקון – אנשים עם הפרעות בתר-חבלתיות או בעלי מוגבלות המלווים בכלב שירות), של חבר הכנסת אופיר סופר.

מיקי לוי: בבקשה.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת - -

מיקי לוי: שקט בבקשה בתאים.

אופיר סופר: - - הצעת החוק החשובה – והייתי אומר:

אופיר סופר: הטריוויאלית – שעולה היום תאפשר ללוחמים נפגעי פוסט-טראומה להסתובב באזורים ציבוריים עם כלבי השירות שלהם.

אופיר סופר: חוסר היכולת של הלוחמים לנוע במרחב הציבורי עם כלב השירות שלהם מגביל אותם ביציאה לעבודה, מגביל אותם ביציאה ללימודים, ואולי, הייתי אומר, מגביל אותם בצרכים הרבה הרבה יותר בסיסיים.

אופיר סופר: הצעת החוק שאותה אני מבקש לתקן, עוסקת באנשים עם מוגבלויות שונות בכלל, וזה צדק שצריך להיעשות, אבל אני, חבריי, מגיע לזה קודם כול מתוך הדאגה ללוחמים, מתוך הדאגה לפצועי צה"ל.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, לאחרונה, ביתר שאת, אנו עדים לשיח על הירידה במוטיבציה לשירות הקרבי; שיח כזה שמדבר על כך שצעירים מהמעמד המכונה גבוה, מוצאים עצמם פחות משרתים ביחידות קרביות, אדוני היושב-ראש, ואילו אחרים, בני הפריפריה הגיאוגרפית והחברתית, בני הציונות הדתית ובני ההתיישבות, עדיין מוצאים את מקומם בשורות הלוחמים.

אופיר סופר: השאלה, בעיניי, אדוני היושב-ראש, אינה כיצד ממלאים את שורות הלוחמים בצה"ל בתגמול כזה או בתגמול אחר, על ידי צבא העם או צבא מקצועי.

אופיר סופר: השאלה בעיניי היא על שינוי פניה של החברה הישראלית.

אופיר סופר: וכשמתבוננים על התהליך הזה, מדובר בתהליך זוחל ודרמטי, מדובר בתהליך זוחל ודרמטי בגלל העומק שלו, בגלל ההיקפים שלו ובעיקר בעיקר בגלל שהוא נוגע בביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

אופיר סופר: כשאני אומר ביטחון לאומי, אני לא מתכוון רק לצד הטכני הביטחוני, אלא אני מתכוון לנרטיב הישראלי: מה אנחנו עושים פה כעם; למה אנחנו כאן בארץ ישראל.

אופיר סופר: וכשנתוני הירידה בשירות מונחים לנגד עינינו, צריך לשאול את השאלה הזאת, כבוד השר: האם החברה בישראל פחות מעוררת השראה לשירות קרבי ולהקרבה?

אופיר סופר: לצערי התשובה היא כן.

אופיר סופר: התשובה היא אכן חיובית.

אופיר סופר: החברה בישראל היום פחות מעוררת השראה לשירות קרבי וללחימה, ואני חושב שמדינת ישראל מבלבלת במסריה – מבלבלת את בני הנוער, מבלבלת את לוחמיה ומבלבלת את אזרחיה.

אופיר סופר: הייתי אומר שזה מאפיין את ישראל בעשורים האחרונים.

אופיר סופר: כולנו מבינים מהם סמלי לאום ומה חשיבותם – הדגל, ההמנון, צה"ל, סמל המנורה – אבל חבריי, אנחנו שוחקים אותם עד דק.

אופיר סופר: כשארגונים כמו בצלם ושוברים שתיקה, אלו שמכפישים את צה"ל בעולם כולו, זוכים ליחס לגיטימי מאנשי חינוך, מנבחרי ציבור ולעיתים אף ממפקדים בצה"ל, זו פגיעה קשה בצה"ל ופגיעה קשה במה שצה"ל מסמל.

אופיר סופר: כשסמלי הלאום, דגל ישראל והמנורה, מבוזים בכיכרות ללא תגובה, הסולידריות הישראלית – תרצו או לא תרצו – נשחקת – והיא נשחקת עד דק.

אופיר סופר: כשדגלי אש"ף, ארגון שאחראי לרצח אלפי ישראלים, מונפים במתנ"ס בעכו, מונפים בחיפה ומונפים בתל אביב, ניתנת לגיטימציה לטרור.

אופיר סופר: אנחנו דמוקרטיה, וחופש הביטוי הוא ערך עליון, אבל אם נמשיך, אדוני היושב-ראש, לזלזל ברגשות הלאומיים, אנחנו במסלול בטוח – אולי איטי, אבל די בטוח – לאבד את המדינה, לא פחות.

אופיר סופר: כמה מילים על שוויון: אוכלוסייה שאינה משרתת בצה"ל זוכה לאפליה מתקנת באוניברסיטאות, בפקולטות לרפואה, וזה קורה על פני לוחמים ומפקדים שנתנו את מיטב שנותיהם לביטחון מדינת ישראל.

אופיר סופר: הם צריכים להתמודד בגיל 25 עם מי שמגיע במסלול חלק בגיל 18 ונכנס לפקולטה לרפואה.

אופיר סופר: שכר אנשי הקבע הלוחמים לעומת עמיתיהם מהיחידות העורפיות זהה כמעט לחלוטין, וזה דבר שהוא בסוף יוצר משהו.

אופיר סופר: לוחמים שנפצעו במהלך אירועי לחימה זוכים בדיוק לאותו יחס שמקבל חייל שנפגע במשחק כדורגל בקריה.

אופיר סופר: אני חושב שאנחנו קצת השתגענו ואיבדנו את הכיוון.

אופיר סופר: כל זה קורה בגלל שערך השוויון טיפס אל על והפך למכת מדינה.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, בניית הרגש החיובי, שהוא כל כך חשוב – ואולי אני אגיד עליו איזו מילה אחר כך – הרגש החיובי והחוויה החיובית כלפי הדגל, ההמנון, צה"ל וסמלי לאום נוספים, אינו נבנה ומתעצב רק במהלך שירותו של החייל בצה"ל, אלא הייתי אומר בתקופת הילדות והנערות.

אופיר סופר: זה נעשה על ידי מערכת החינוך הפורמלית והלא-הפורמלית, על ידי החינוך בבית ובתנועת הנוער ועוד.

אופיר סופר: כאשר מדינת ישראל מוותרת על סיורי המורשת – היה פעם שר חינוך שהכריח את כל התלמידים, מה שנקרא לא הכריח, עודד, שכל תלמידי ישראל יבקרו בחברון, אבל כשמדינת ישראל מוותרת על סיורי המורשת בחצר תל חי – השבוע זה י"א אדר, אומנם אדר א' – בגבעת התחמושת ובכותל המערבי – הייתי אולי מציע לבדוק כמה מהאנשים שמתגייסים היו בירושלים וכמה ביקרו בגבעת התחמושת וכמה יודעים בכלל מה זה חצר תל חי.

אופיר סופר: במקום זה מתנהל שיח פרוגרסיבי שאותו מובילים שוברים שתיקה וארגונים כדמותם, אז הרגש הטוב והבריא, הישראלי – זה עם הנתינה והרצון להקריב והאכפתיות והסולידריות – כל-כולו נפגע.

אופיר סופר: אני חושב שיש כמה דברים שצריך לשמר אותם – בהירות למה אנחנו כאן, עקביות במסרים שלנו.

אופיר סופר: לא הייתי מתעלם מהנושא הרגשי, מהנושא החווייתי, כי בסוף בסוף כולנו יודעים שזה הדבר שמניע את האדם לפעול; זה מה שמניע את האדם ברגעים הקריטיים והדרמטיים ובכלל מניע אותו לפעולה.

אופיר סופר: יש לנו נטייה, בשם השיח האינטלקטואלי – שפיתחנו אותו, וטוב אולי שהוא מתפתח – לזלזל בכל הנושאים האלה – לזלזל ברגש הלאומי, לזלזל בערכים של החינוך.

אופיר סופר: אני אגיד שלי עדיין קשה – לא נתתי על זה את הדעת, אבל קשה לי עם העובדה שתלמידי ישראל ייבחנו במתמטיקה, באנגלית ובמדעים.

אופיר סופר: מה עם תולדות עם ישראל?

אופיר סופר: מה עם התנ"ך?

מיכל מרים וולדיגר: - - - לחלוטין נגד - - -

אופיר סופר: על עצם האמירה.

אופיר סופר: אני לא מדבר כרגע מבחינה טכנית מה יגרום לו ללמוד יותר, מה יגרום פחות, אני מדבר על המסר, על מה זה מעביר הלאה.

אופיר סופר: אני חושב שהפעולות הסותרות האלה, בשם כל מיני ערכים ובשם תכליתיות מסוימת, גורמות לזה שבסופו של יום אנחנו עומדים אל מול שוקת שבורה, ואנחנו לא נפתור את זה רק באיזה תוכנית כזאת או אחרת לעידוד הגיוס או מילוי השורות, כפי שאמרתי.

אופיר סופר: אנשים כותבים: תן להם משכורת גבוהה.

אופיר סופר: לא.

אופיר סופר: משכורת גבוהה אולי זה מרכיב חשוב, ואני בעד לעשות את זה, אבל הוא לא הפתרון האמיתי.

אופיר סופר: הפתרון האמיתי זה בשמירה על הנרטיב הישראלי, נרטיב שכל-כולו נבנה על הקרבה, כל-כולו נבנה על מסירות.

אופיר סופר: הדנ"א הישראלי – אמרנו תל חי, ובזה אני אסיים – הדנ"א הישראלי, על מה הוא נבנה?

אופיר סופר: נבנה על ייבוש הביצות; נבנה על ההעפלה; נבנה על ההתיישבות; נבנה על המחתרות; נבנה על מערכות ישראל.

אופיר סופר: זה הנרטיב – נרטיב של נתינה, נרטיב של הקרבה.

אופיר סופר: אם אנחנו שוחקים את זה עד דק – אני אכניס עוד איזה מילה פוליטית, מה שנקרא, מותר: הממשלה הזאת, עם השותפים שלה, עם המרכיבים האנטי-ציוניים שלה, שוחקים אותה עד דק.

אופיר סופר: אני לא מאשים, אני חושב שהתהליך הזה הוא תהליך ארוך, אבל הממשלה הזאת עם השותפים האלה בהחלט עוזרת לעסק הזה לקרות.

אופיר סופר: צריך לתת על זה את הדעת.

אופיר סופר: זהו, זה מה שיש לי לומר.

אופיר סופר: תודה רבה.

אופיר אקוניס: יש לך עוד 30 שניות.

אופיר אקוניס: על מה שאמרת – ברשותך, היושב-ראש.

צבי האוזר: ברשותו של הדובר.

אופיר אקוניס: חובת הביקורים במרכז בגין, ביד ושם, בכותל, במערת המכפלה – הצעת החוק הראשונה שלי ב-2009 הייתה זאת: חובת ביקורים.

אופיר אקוניס: שר החינוך סער התנגד להצעת החוק.

אופיר אקוניס: הוא אמר שזה יצא בחוזר מנכ"ל.

אופיר אקוניס: הדבר היה באפריל או במאי 2009.

אופיר אקוניס: אני אשמח לראות את חוזר המנכ"ל.

אופיר אקוניס: במשך 13 שנה זה לא קרה, אז יכול להיות, חבר הכנסת סופר, אדוני היושב-ראש, שצריך לחזור ולהביא את זה בחקיקה, משום שבלי היסודות האלה אין קיום לעתיד של העם שלנו.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אקוניס, החקיקה היא מלאכתנו.

צבי האוזר: אתה מוזמן להציג הצעות חוק, ובענייני מורשת אני יכול לייעץ.

אופיר סופר: נגיש ביחד שלושתנו.

אופיר אקוניס: כן, כן.

אופיר אקוניס: ודאי.

אופיר אקוניס: אני אשמח.

אופיר אקוניס: רעיון טוב מאוד.

צבי האוזר: אני אשמח לראות כל נייר ולבחון את הדברים לגופם.

צבי האוזר: תודה רבה לחבר הכנסת סופר.

צבי האוזר: השר שישיב – השר מתן כהנא, בשם שר העבודה והרווחה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, חוק איסור הפליית אנשים עם עיוורון המלווים בכלבי נחייה נחקק במטרה לאסור על הפלייתם בכניסה למקומות ציבוריים ובשימוש במתקנים ציבוריים ובתחבורה ציבורית.

מתן כהנא: הצעת החוק הנדונה מבקשת להרחיב את החוק, כך שיחול גם על אנשים עם מוגבלויות נוספות מלבד אנשים עם עיוורון, אשר מלווים בכלבי שירות, ובנוסף על אנשים עם הפרעה בתר-חבלתית ובעיות רפואיות ונפשיות שונות.

מתן כהנא: חברות וחברי הכנסת, אני מברך על הקלת השימוש בכלבי שירות לאנשים עם מוגבלויות, וברצוני להודות לחברתי, חברת הכנסת אפרת רייטן, שהעלתה את הנושא על סדר-היום, וכן לשאר חברי הכנסת אשר הציעו הצעות דומות.

מתן כהנא: אין כל ספק כי ראוי להרחיב את חוק איסור ההפליה גם לאוכלוסיות נוספות עם מוגבלות, המשתמשות בכלבי שירות, כמו אוכלוסיית העיוורים שמשתמשים בכלבי נחייה.

מתן כהנא: על כן, הצעת החוק הנדונה תוצמד לזו של חברת הכנסת אפרת רייטן, שעברה בקריאה הטרומית.

מתן כהנא: ביחד עם חברי הכנסת שיזמו את החקיקה בנושא והמשרדים השונים הרלוונטיים, נקדם את החוק בהסכמה, לטובת אנשים עם מוגבלויות שזקוקים לכך.

מתן כהנא: אני קורא לתמוך בהצעת החוק הנדונה בקריאה הטרומית.

מתן כהנא: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק איסור הפליית אנשים עם עיוורון המלווים בכלבי נחייה (תיקון – אנשים עם הפרעות בתר-חבלתיות או בעלי מוגבלות המלווים בכלב שירות), התשפ"ב–2021, חבריי חברי הכנסת, אני מזמינכם להצביע.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 13 חברים, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע כי הצעת החוק עברה בקריאה הטרומית, והיא תידון בוועדת העבודה והרווחה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2221/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק הגבלת משקל בתעשיית הדוגמנות (תיקון – פיקוח ואכיפה), התשפ"ב–2021, של חברי הכנסת לימור מגן תלם ואחרים.

צבי האוזר: בבקשה.

לימור מגן תלם: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת נכבדים, אני מתרגשת מאוד להציג את הצעת החוק, שעבדתי עליה זמן רב.

לימור מגן תלם: חוק הפוטושופ לא נולד כמו חוקים רבים שמגיעים למליאה; הוא תולדה של מאבק מתמשך לאורך שנים, לפחות עשור.

לימור מגן תלם: הוא תוצאה של למידה מעמיקה של מחקרים של עובדים סוציאליים, פסיכולוגים, סוציולוגים ועוד.

לימור מגן תלם: כולם חקרו את התופעות שהפציעו בחיינו, עם הופעת הרשתות החברתיות והאופן שבו הרשתות החברתיות משפיעות על חיינו.

לימור מגן תלם: החוק הוא גם בתולדה של מחקרים בני עשרות שנים שחקרו את עולם הפרסום וההשפעות הפסיכולוגיות שלו על ילדים ובני נוער.

לימור מגן תלם: הוא גם תוצאה של מאבק חברתי פורץ דרך של נשים ונערות שבאות ואומרות באומץ שיש מחיר נפשי כבד שמלווה עם החשיפה הגבוהה והבלתי-פוסקת לשקרים, לזיוף, למודל יופי מעוות של רזון.

לימור מגן תלם: מחקר שביצעה חברת פייסבוק בעצמה מצא כי השימוש ברשתות החברתיות – במיוחד השימוש ברשת האינסטגרם – הוריד את הביטחון העצמי והחמיר את הפרעות האכילה בקרב בני הנוער.

לימור מגן תלם: המחיר הכבד הזה הוא בלתי נראה.

לימור מגן תלם: לא סתם אני קוראת לזה המגפה השקטה.

לימור מגן תלם: יש כאלה שמזלזלים בתחושות הכאב, ההשפלה וחוסר הביטחון; יש אנשים שלא יבינו מה זה אומר לגדול בעולם של פוטושופ, כשהמסכות הם הדימוי העצמי החדש והאני העצמי נחבא מהעין.

לימור מגן תלם: אבל אני לא מזלזלת, כי המחירים הם כבדים מנשוא, ואני מודעת למחירים האלה.

לימור מגן תלם: הבריאות הנפשית של ילדינו אינה עניין של מה בכך.

לימור מגן תלם: הפרעות אכילה הן כבר מזמן לא עניין שנוגע למיעוט בלבד; הן נוגעות כבר לכל בית ובית.

לימור מגן תלם: זו תופעה שלצערי הרב מתפשטת ומתגברת בקצב בלתי ייאמן בכל שנה שעוברת.

לימור מגן תלם: התופעה התעצמה בתקופת הקורונה, והיא בעיקר מתעצמת עקב הרשתות החברתיות.

לימור מגן תלם: משפחות שלמות נקרעות.

לימור מגן תלם: העול הנפשי והכלכלי הוא בלתי נסבל.

לימור מגן תלם: אפשר להמשיך לעצום עיניים אל מול השינויים בחברה ובתרבות, אבל גם אפשר לנקוט מעשה.

לימור מגן תלם: אני בחרתי לנקוט מעשה.

לימור מגן תלם: במשך שמונה שנים חוק הפוטושופ שכב בספר החוקים, מעוקר למעשה מכל תוכן, כי לא הייתה אכיפה, והיום אנחנו סוף-סוף משנים את זה.

לימור מגן תלם: הצעת החוק היא שינוי קטן שהוא עולם ומלואו בעבור הנערה הצעירה היושבת בבית וצופה בנו היום.

לימור מגן תלם: החוק יקבע לראשונה כי כל מפרסם, בין בטלוויזיה ובין בעיתונות, חייב לציין הערה על הפרסומת שבוצעה בה הצרת היקפים – שבוצעה בה עריכה של הצרת היקפים.

לימור מגן תלם: אם לא יעשה כן, הוא ייקנס בקנס.

לימור מגן תלם: אני מאמינה שהדרך להתמודד עם בעיות היא לא להעמיד פנים שהבעיות האלה לא קיימות, אלא להבין ולהפנים את הכוח את הכוח שיש לנו בהשפעה על האחרים.

לימור מגן תלם: כשאנחנו לוקחים אחריות אנחנו משנים את העולם שסביבנו.

לימור מגן תלם: זה מה שהצעת החוק באה לעשות: לעודד את המפרסמים להבין את ההשפעה שלהם; לקחת אחריות על ההשפעה שלהם, בעיקר על הנוער, על הילדים שלנו, על הילדים של כולנו.

לימור מגן תלם: אני חייבת לשתף אתכם שמדובר לא רק בבנות אלא גם בבנים.

לימור מגן תלם: זו יכולה להיות הבת שלי, הבת שלך, הבת של כולנו.

לימור מגן תלם: אני מאמינה שהדרך ארוכה.

לימור מגן תלם: עדיין לא נעשה מספיק בדבר הזה - -

סמי אבו שחאדה: - - -

לימור מגן תלם: - - כי לצערנו עדיין אין מספיק מודעות – גם לגבי מבוגרים, אבל המחקרים מראים שזה בעיקר לגבי ילדים - -

סמי אבו שחאדה: אני מסכים לגמרי, זה מסוכן.

לימור מגן תלם: - - אבל אני מסכימה איתך שזה גם לגבי מבוגרים.

לימור מגן תלם: רוב המחקרים באמת מתעסקים היום עם ילדים, כי ההשפעה של הרשתות החברתיות היא רבה הרבה יותר על נוער, אבל אני לחלוטין מסכימה איתך שזה גם על מבוגרים.

לימור מגן תלם: עדיין לא נעשה מספיק בנושא הזה, כי עדיין אין מספיק מודעות ואין מספיק הבנה מצד החברה שלנו.

לימור מגן תלם: אנחנו רק בתחילת הדרך, אבל כמו שאמרתי, צריך להתחיל איפה שהוא.

לימור מגן תלם: כשאני שומעת אימא בוכה בצד השני של הטלפון ונערה מספרת שמודל היופי הזה של הרזון שהיא רואה בפרסומות פוגע בדימוי גוף שלה, פוגע בביטחון שלה, גורם לה לתחושת נחיתות, שהיא לא מרגישה מספיק ראויה, שהיא לא מספיק שווה – אני רוצה לדעת שעשינו הכול בשבילם.

לימור מגן תלם: הבנות, הבנים, המבוגרים, המבוגרות, שואפים למודל יופי מזויף.

לימור מגן תלם: הוא שקרי והוא לא קיים.

לימור מגן תלם: השאיפה הזו גורמת להן לבעיות נפשיות, תסכול, דיכאון והפרעת אכילה קשה.

לימור מגן תלם: ולכן הצעת החוק שלי היא כל כך חשובה, למרות שכמו שאמרתי, באמת זה רק צעד קטן וצעד ראשון בנושא, אבל אם נתחיל את האכיפה בנושא הפרסומות, אני מאמינה שזאת תהיה לפחות תחילת הדרך.

לימור מגן תלם: אני רוצה להודות להרבה אנשים שתמכו בדרך – עזרו, תמכו, הסבירו, שלחו נתונים, מחקרים והעניקו עצה טובה – ואני מבקשת מכם, מכל סיעות הבית, לתמוך בהצעת החוק שלי.

לימור מגן תלם: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יציג את עמדת הממשלה סגן שרת הכלכלה יאיר גולן.

צבי האוזר: בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שאשיב על הצעת החוק, ההגיונית כל כך, הנכונה, של חברת הכנסת - - -

צבי האוזר: אני מבקש לשמור על השקט בירכתי האולם.

יאיר גולן: תודה.

יאיר גולן: לפני שאשיב על הצעת החוק ההגיונית והמתבקשת של חברת הכנסת לימור מגן תלם, ברצוני לומר כמה דברים על אירועי הבוקר: הבוקר היינו עדים לפרובוקציה לאומנית קיצונית בנגב הבאה לומר, בגדול, דבר אחד: הבדואי מסוכן, הבדואי הוא איום, ואנחנו, אנחנו הלאומנים הקיצוניים, נציל אתכם, עם ישראל.

יאיר גולן: זו אמירה שטופת שנאה שבאה לחרחר ריב, לעודד הסתה ולטפח אלימות.

יאיר גולן: בתופעה הזאת צריך להילחם בכל הכוח.

יאיר גולן: בהזדמנות הזאת אני רוצה לומר שיש בדואי אחר, אחר לגמרי, שאני מכיר מסיוריי הרבים בנגב.

יאיר גולן: הבדואי שאני מכיר הוא בדואי שבונה מפעלים.

יאיר גולן: מי שלא מאמין, שילך לראות את המפעלים של אברהים נסאסרה באזורי התעשייה בנגב.

יאיר גולן: הבדואי שאני מדבר עליו מעסיק יהודים ומספק להם עבודה.

יאיר גולן: מי שלא מאמין, שילך לראות את משחטת העופות בשגב שלום.

יאיר גולן: הבדואי שאני מדבר עליו הוא רופא, אח ואחות בבית החולים סורוקה.

יאיר גולן: הבדואי שאני מדבר עליו פותח קאנטרי קלאב לתפארת, נקי ומצוחצח ומתוחזק ברמה מעוררת השתאות ברהט.

יאיר גולן: כן, אלה הבדואים בנגב.

יאיר גולן: לא מדברים עליהם, לא מזכירים אותם, הם נוכחים-נפקדים בתקשורת הישראלית, הם נוכחים-נפקדים בלבבות של רבים מאיתנו.

יאיר גולן: המצב הזה חייב להיפסק.

יאיר גולן: הבדואי שאני מכיר רוצה לחיות את חייו; חיים מכובדים, חיים הגונים, חיים של רווחה, של בריאות טובה, של חינוך ראוי.

יאיר גולן: הבדואי שאני מכיר רוצה בשותפות יהודית-ערבית לתפארת כולנו, לרווחת כולנו.

יאיר גולן: הבדואי שאני מכיר הוא בדואי שאינו אויב, הוא בדואי שהוא שותף.

יאיר גולן: לטובתנו, לטובת כולנו, לא כמעשה של פטרונות, לא כעשיית טובה לאף אחד – מעבר לכך שנעשה טובה גדולה לכולנו – אנחנו צריכים לשים לפנינו כמשימה עליונה לקדם את החברה הבדואית, להביא לרווחתה, לפתור את בעיית היישובים הלא-מוכרים, להביא לכך שאין אזרח במדינת ישראל שחי ללא חשמל, ללא ביוב, ללא מים, ללא מגורים הולמים.

יאיר גולן: כן, יש גם פשיעה בנגב.

יאיר גולן: האם יש צורך להכביר מילים על שבפשיעה צריך להילחם בכל מקום?

יאיר גולן: האם צריך להסביר למישהו שאין אזרח אחד שומר חוק שיכול לתמוך בפשיעה איפשהו?

יאיר גולן: הרי זה ברור מאליו.

יאיר גולן: צריך לתת מענה, והמענה לכך צריך להיות נחרץ, אך המענה המלא אינו רק בתחום אחריותה של משטרת ישראל אלא מהלך כולל, מהלך רב-תחומי, בין-משרדי, שצריך להביא פתרון אחת ולתמיד למה שהוזנח, למעשה, מקום המדינה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה מכאן להתייחס להצעת החוק.

יאיר גולן: הצעת החוק הזאת מקובלת על הממשלה, מקובלת על משרד הכלכלה.

יאיר גולן: אני מציע להמשיך ולקדם אותה במסגרת ועדת העבודה באופן שיביא את הנושא החשוב הזה לידי ביטוי.

יאיר גולן: אני יכול פה להכביר ולהקריא טקסט, אבל באמת, אין פה מה להכביר מילים.

יאיר גולן: כוונתנו באמת לפתור את הלקונה הזאת בחוק הקיים ולהביא לכך שבחורות ובחורים צעירים אינם מנוצלים לרעה על ידי תעשייה, שלא תמיד מודעת לנפשו הרכה של המועמד לתפקיד דוגמנות כזה או אחר.

יאיר גולן: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: אני קורא לחברי הכנסת להיערך.

צבי האוזר: בבקשה, הצבעה.

צבי האוזר: מי בעד, מי נגד?

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 16, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע כי הצעת החוק אושרה בקריאה טרומית וכי הוועדה שתדון בהצעת חוק היא ועדת הבריאות.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2056/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה – הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור נהיגת שטח בדרך שאינה ייעודית לנסיעת שטח), התשפ"א–2021, של חברי הכנסת רם בן ברק, רם שפע ואופיר סופר.

רם בן ברק: תודה רבה, אדוני היו"ר.

רם בן ברק: חברי הכנסת הנכבדים, הצעת החוק שאני מעלה היום להצבעה נוצרה משתי סיבות עיקריות: הראשונה היא שמירה על שטחים חקלאיים מפורעי חוק שבוחרים לרכב עם אופני השטח שלהם והג'יפים דווקא על שדות חקלאיים מעובדים, שבעקבות כך נהרסים כליל.

רם בן ברק: זה קורה חדשות לבקרים, לצערי הרב, בכל יום ובכל מקום בארץ.

רם בן ברק: הצד השני של הצעת החוק בא לשמור על ערכי הטבע שלנו.

רם בן ברק: אנחנו כולנו אוהבים לטייל בטבע, וטוב שנטייל כמה שיותר, אבל כשאנחנו מטיילים, אנחנו רואים שפה ושם אנשים מחליטים לעשות לעצמם דין והם מחליטים לנסוע איפה שאין דרכים.

רם בן ברק: אנחנו רואים טבע, שהיה יכול להיות יפהפה, חרוץ בחריצים והרוס לחלוטין.

רם בן ברק: אני רוצה להגיד לכם ולהסתייג: אני לא, חס וחלילה, נגד ההובי הזה.

רם בן ברק: זה הובי כמו כל הובי, וגם אני בעצמי נוהג לטייל על רכבי שטח שנים רבות.

רם בן ברק: אני חושב שזה ספורט מהנה, ואני מקווה שיהיו כמה שיותר אנשים, אבל הנסיעה בארץ צריכה להיות על דרכים ולא לייצר דרכים חדשות על ידי זה שאתה פוגע בטבע או נוסע על שטחים חקלאיים.

רם בן ברק: לכן, היא לא באה להגביל, היא באה לעצור עבריינות.

רם בן ברק: הצעת החוק באה לעצור עבריינות; היא באה לתת כלים בידי הפקחים כדי שיוכלו לאכוף את החוק – שאני מקווה שיעבור – לתת קנסות, ועל ידי כך לצמצם את התופעה המאוד-לא-מכובדת הזאת של פגיעה בשטחים חקלאיים ובאתרי טבע.

רם בן ברק: אז אני מבקש שכולם יאשרו את החוק.

רם בן ברק: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאני על הדוכן ולדבר קצת על החקלאות הישראלית.

רם בן ברק: החקלאות הישראלית נמצאת עכשיו תחת מתקפה של גורמים מסוימים שחושבים שאפשר להסתמך על חקלאות שכולה מיובאת.

רם בן ברק: אני יודע שעכשיו דנים אם לייבא עוף לארץ.

רם בן ברק: המשמעות של ייבוא עוף לארץ היא שאולי תהיה הוזלה שלו בכמה שקלים, בשקל או שניים.

רם בן ברק: יכול להיות, לא בטוח, כי בדרך כלל היבואנים מהר מאוד מחפים על הרווח על ידי זה שהם מעלים את המחירים כדי להרוויח יותר.

רם בן ברק: אבל המשמעות היא שכנראה בתוך פרק זמן של שנים ספורות לא יהיה כדאי לגדל עופות בארץ, ואז הכול יהיה מיבוא.

רם בן ברק: כנ"ל לגבי עגבניות, לדוגמה.

רם בן ברק: אם אתה - - -

יעל רון בן משה: רם, זה יותר גרוע, כי מדברים על לייבא רק חלקים של העוף, אז חלק אחד - - -

רם בן ברק: על אחת כמה וכמה.

רם בן ברק: על אחת כמה וכמה.

רם בן ברק: אנחנו לא יכולים להרשות את זה לעצמנו.

רם בן ברק: אנחנו, כמו כל המדינות בעולם, מבינים שמדינה צריכה להיות מסוגלת, במה שהיא יכולה, לייצר את המזון שלה לעצמה.

רם בן ברק: הרי אנחנו הולכים לקטסטרופה עולמית בכל מה שקשור למשבר האקלים.

רם בן ברק: הרי כל אנליסט שתשאל אותו יגיד לך שבעוד 10, 15 שנים מהיום אוכלוסיית העולם תגדל מאוד וצריכת המזון תקטן מאוד, כי העולם הולך ונעשה מדברי יותר ויותר, ולכן יהיה מחסור במזון בעולם.

רם בן ברק: ולכן, אנשים – מדינות דואגות כל הזמן, לא משנה באיזה מחיר, לייצר את המזון שלהן בעצמן.

רם בן ברק: איך היא עושה את זה?

רם בן ברק: היא נותנת או מכסים, כדי שיהיה קשה להביא, או תמיכה ישירה לחקלאי – תמיכה ריאלית, כזאת שיוכל להתחרות בשווקים הזולים.

רם בן ברק: אחרי שאני אומר את זה, אני אומר לכם: תסתכלו על השטחים הפתוחים.

רם בן ברק: מה אתם חושבים שיקרה ל-2,000 דונם תפוחי אדמה שעושים היום בעוטף עזה כשלא יגדלו בהם תפוחי אדמה?

רם בן ברק: מה יקרה אחרי שנה, שנתיים, שלוש וארבע?

רם בן ברק: מי יהיה על האדמה הזאת אם לא יחזיקו אותה, אם לא יעבדו אותה?

רם בן ברק: אין דבר כזה לא לעבד אדמה.

רם בן ברק: מי שלא מעבד האדמה, מאבד אותה.

רם בן ברק: ולטובת מי אנחנו נאבד אותה?

רם בן ברק: כולכם יודעים, אני לא רוצה להגיד את זה כאן.

רם בן ברק: כבר יש תופעה כזאת של איבוד אדמה, כי לא כדאי.

רם בן ברק: ממה אתם חושבים שיתפרנסו התושבים שגרים בצפון המדינה אם הם לא יוכלו למכור תפוחים ואגסים במדינת ישראל?

רם בן ברק: מה הם יעשו שם?

רם בן ברק: מה יעשו בשטחים האלה?

רם בן ברק: ממה יתפרנסו תושבי זרעית ושתולה אם לא ייתנו להם לגדל שם ביצים?

רם בן ברק: ממה הם יתפרנסו בדיוק?

רם בן ברק: מה, הם יעשו שם הייטק?

רם בן ברק: יבנו מגדל משרדים ויביאו חברות הייטק לעבוד אצלם?

רם בן ברק: זה הערך היחיד החשוב בעולם, אם זה עולה שקל פחות שקל יותר?

רם בן ברק: מה, אנחנו התבלבלנו?

רם בן ברק: פשוט לא ייאמן הדבר הזה שקורה כאן, במדינה הזאת.

רם בן ברק: אנחנו מסתכלים על אנשים – ואני לא יודע מה, הם אטומים?

רם בן ברק: מה, הם לא מבינים את זה?

רם בן ברק: מה, אנחנו רוצים שכל האוכלוסייה של ישראל תחיה בין גדרה לחדרה ואת כל המזון שלנו נייבא, כמו סינגפור?

רם בן ברק: אנחנו סינגפור?

רם בן ברק: מישהו כאן התבלבל לגמרי.

רם בן ברק: אני מבקש מראש הממשלה ומשר האוצר ומשר החקלאות: תחזרו לערכים הבסיסיים של מדינה נורמלית, עצמאית, שרוצה לחיות כאן, ורוצה לחיות כשהיא דואגת לעצמה ולא מסתמכת על אחרים, כמו שאסור לנו להסתמך בשום דבר על אחרים.

רם בן ברק: תודה רבה.

רם בן ברק: אני מבקש לאשר את הצעת החוק, ואני מבקש מאדוני שזה יהיה בוועדת הפנים.

רם בן ברק: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יעלה ויציג את עמדת הממשלה השר מתן כהנא.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, חברי הכנסת רם בן ברק, רם שפע ואופיר סופר היקרים, שרת התחבורה ביקשה כי אשיב בשמה על הצעת החוק שאותה אתם מביאים להצבעה היום.

מתן כהנא: בהצעת החוק מוצע לקבוע איסור על נהיגה באופנוע, טרקטורון או רכב שטח בדרך שאינה ייעודית לנסיעת שטח.

מתן כהנא: בהצעת החוק מוצע גם להסמיך את שרת התחבורה והבטיחות בדרכים לקבוע הוראות לעניין דרך ייעודית לנסיעת שטח, לרבות הגדרתה, שילוט וסימונה.

מתן כהנא: בנוסף, מוצע לקבוע כי העובר על עבירה זו דינו קנס של 250 ש"ח.

מתן כהנא: שמירה על הטבע ושמירה על החקלאות הינן מטרות חשובות אשר הממשלה לקחה על עצמה לקדם.

מתן כהנא: הדבר בא לידי ביטוי הלכה למעשה בפעולות הממשלה ובפעולות משרד התחבורה בפרט.

מתן כהנא: ככה לדוגמה, ניתן למנות את קידום ואישור החלטת הממשלה על תחבורה נקייה, ביטול כביש עמק האלה, חשמול הרכבת והעברת מדינת ישראל לשימוש בתחבורה הציבורית.

מתן כהנא: כל אלה הן רק חלק מהדוגמאות למימוש מדיניות הממשלה ומשרד התחבורה בנושא.

מתן כהנא: הצעת החוק אשר מובאת לאישור בקריאה הטרומית היום מבקשת לשפר את המנגנונים שבאמצעותם תופקד השמירה על שדות חקלאים ולמניעה של פגיעה בשטחים הפתוחים על ידי כלי תחבורה.

מתן כהנא: משרד התחבורה תומך בהצעת החוק אשר תואמת את מדיניות השרה ואת מדיניות הממשלה.

מתן כהנא: אנו מברכים בהזדמנות זאת את מגישי ויוזמי ההצעה על פעולה נוספת לשמירה על מעט המרחב הפתוח הישראלי.

מתן כהנא: על אף שמשרד התחבורה תומך בהצעת החוק, ישנם כמה הסייגים מקצועיים באשר לנוסח ההצעה.

מתן כהנא: על כן, בהתאם למוסכם עם מגישי ההצעה, המשך קידום החקיקה ייעשה בתיאום עם משרדי הממשלה הרלוונטיים – תחבורה, חקלאות, ביטחון פנים – תוך שימת דגש, בין היתר, על הסוגיות הבאות:

מתן כהנא: הגדרת המונח "דרך ייעודית לנסיעת שטח", הגדרת סוגי כלי הרכב שעליהם חל האיסור, סמכויות השרים לקביעת תקנות ורוחב הסנקציות המוטלות על מפרי החוק.

מתן כהנא: לאור כל האמור, הממשלה תומכת בהצעת החוק, כפוף להמשך תיאום עם המשרדים הרלוונטיים במהלך קידום החקיקה, ובהתאם להערות המהותיות שפורטו לעיל.

מתן כהנא: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: אבקש מחברי הכנסת לתפוס את מקומותיהם.

צבי האוזר: הצבעה – מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: אם כן, אני קובע שהצעת החוק עברה.

צבי האוזר: 17 בעד, מתנגדים – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: הצעת החוק התקבלה בקריאה הטרומית.

צבי האוזר: עכשיו, כעיקרון, אני מבין שהיא אמורה לעבור לוועדת הכלכלה, אבל, חבר הכנסת בן ברק, אתה ביקשת שתעבור לוועדת הפנים?

רם בן ברק: כן.

רם בן ברק: אני רוצה בוועדת הפנים.

צבי האוזר: אוקיי - - -

רם בן ברק: אבל אם יש כאן ויכוח, אז לוועדת הכנסת.

רם בן ברק: אבל - - -

צבי האוזר: אני לא רואה שיש כאן ויכוח.

צבי האוזר: רשום לי - - -

רם בן ברק: ועדת הפנים.

אורלי לוי אבקסיס: ועדת הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: כשיש שתי ועדות, אז זה הולך לוועדת הכנסת - - - אבל אפשר - - -

צבי האוזר: את הצעת שזה יעבור לוועדת הכנסת?

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא הצעתי כלום.

אורלי לוי אבקסיס: אני ביקשתי רק - - - לא הספקתי להצביע.

צבי האוזר: אה, סליחה.

צבי האוזר: אני מתנצל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני מציעה ועדת הפנים.

צבי האוזר: את מציעה ועדת הפנים?

צבי האוזר: טוב, אז אני קובע שוועדת הכנסת תדון בנושא ותבחן איזו ועדה ראויה.

צבי האוזר: אני מוסיף לפרוטוקול את הצבעתה של חברת הכנסת אורלי לוי וגם את - - -

קריאה: הוא לא היה.

קריאה: לא הייתה.

קריאה: אורלי נכנסה - - -

איתמר בן גביר: אני - - - הגעתי.

צבי האוזר: הגעת קצת אחרי.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2871/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אני עובר להצעת החוק הבאה – הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון – הארכת תקופת הערעור של החלטת קצין התגמולים), של חברי הכנסת מוסי רז ואחרים.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת מוסי רז, הנמקה מהמקום.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, יש לציין שזאת הצעה של 61 חברי כנסת – דבר נדיר כאן – אז יש רוב מלכתחילה.

מוסי רז: לעזור לנכי צה"ל – הדרך הטובה ביותר היא לדאוג שלא יהיו יותר נכי צה"ל.

מוסי רז: זה נבצר מאיתנו כרגע, אבל כדאי שנעשה הכול גם כדי למנוע נפגעים במלחמות וגם בתאונות דרכים ובתאונות אימונים.

מוסי רז: כמובן, יש המון דברים שאנחנו צריכים לעזור בהם בתחום של תיקון וטיוב של התגמולים ואלף ואחד דברים.

מוסי רז: התיקון הזה הוא באמת תיקון זעיר, אבל עדיין יכול לסייע.

מוסי רז: הוא מדבר על הארכת תקופת הערעור מ-30 יום ל-60 יום.

מוסי רז: כי מה קורה היום?

מוסי רז: קצין התגמולים מקבל חומר רפואי ועובדתי, ולפיו הוא מקבל החלטה אם להכיר בזיקה בין הפגיעה שבגללה הוגשה הבקשה לבין השירות הביטחוני.

מוסי רז: אם הוא מכיר בזיקה הכול סבבה, כן?

מוסי רז: שום דבר לא סבבה, אבל נפתרה הבעיה שאני מדבר עליה עכשיו.

מוסי רז: מה קורה אם הוא לא מכיר בזיקה?

מוסי רז: לנפגע יש 30 יום לערער.

מוסי רז: ב-30 יום הוא צריך להוכיח את הקשר.

מוסי רז: לפי אתר גלובס, נכון ל-2019, זמן ההמתנה הממוצע, לדוגמה, לבדיקה נוירולוגית הוא 32 יום.

מוסי רז: זאת אומרת, כבר עבר הזמן שלו להציג איזושהי תשובה על ההחלטה.

מוסי רז: בדיקה פסיכיאטרית - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת רז, גם זמנך עבר.

צבי האוזר: משפט לסיכום.

מוסי רז: הדקה הזאת הספיקה, ונראה לי שכולם כאן מבינים שצריך לעשות את התיקון הקטן הזה.

מוסי רז: יש אלף דברים גדולים שצריך לתקן, ועליהם אני אבקש עשר דקות, אבל לתיקון הקטן הזה מספיקה דקה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: סגן השר שוסטר היה צריך להשיב, אבל אני לא רואה אותו במליאה.

צבי האוזר: הממשלה תומכת, אז אנחנו נעמיד את הצעת החוק להצבעה ללא תשובת שר.

צבי האוזר: אני מכריז על הצבעה: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 13

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: 13 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה הטרומית, והוועדה שתדון בהמשך החקיקה היא ועדת העבודה והרווחה.

יוסף טייב: ועדת הכנסת.

צבי האוזר: יש לנו פה בקשה להעביר אותה לוועדת הכנסת.

קריאה: - - -

צבי האוזר: הוא מבקש שוועדת הכנסת היא שתדון בחקיקה?

צבי האוזר: טוב.

מופיד מרעי: למה לוועדת הכנסת?

יוסף טייב: ככה אני רוצה.

מופיד מרעי: למה?

מיכל רוזין: ועדת הכנסת - - - מה זה קשור?

צבי האוזר: הוא רשאי לבקש.

צבי האוזר: אם כך, אני קובע שוועדת הכנסת תתכנס לדיון מקדמי על הוועדה שבה ראוי - - -

מיכל רוזין: אבל זה רק אם נותנים במליאה שתי אופציות לוועדות שונות.

צבי האוזר: נדמה לי - - -

קריאה: - - - בוועדת הכנסת, והיא תדון אם הדיון יהיה בוועדת הכנסת או בוועדת העבודה והרווחה.

צבי האוזר: ועדת הכנסת יכולה בעיקרון גם לדון בהצעת החוק אם היא תשתכנע, ועדת הכנסת עצמה, שזה בתוקף תפקידה.

צבי האוזר: היא כנראה לא יכולה.

צבי האוזר: אני מציע להעביר את הדיון הזה לוועדת הכנסת ולעבור הלאה.

רם שפע: הוא מתכוון - - - בוועדת הכנסת או שהוא מתכוון - - -

צבי האוזר: הוא הציע שהדיון עצמו יהיה בוועדת הכנסת.

צבי האוזר: יש פה שאלה אם ועדת הכנסת יכולה לדון בהליכי חקיקה.

צבי האוזר: לא בשאלה איזו ועדה ראוי שיידון בה הליך החקיקה, אלא מי שעצמה הוועדה.

צבי האוזר: לכן אני מעביר את זה לוועדת הכנסת לדיון מקדמי בשאלה איזו ועדה תדון – ועדת העבודה והרווחה, כפי שביקש המציע, או ועדת הכנסת.

מיכל רוזין: העבודה והרווחה.

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2464/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אני מבקש לעבור להצעת החוק הבאה – הצעת חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע עבירה (תיקון – הרחבת סמכות בית המשפט בנושא קטינים), התשפ"ב–2021, של חברת הכנסת מירב בן ארי.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: לאחר מכן נדון בהצעה דומה, והתשובה תהיה משותפת.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: אדוני השר, גברתי השרה, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להעלות את הצעת חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה (תיקון – הרחבת סמכות בית המשפט בנושא קטינים).

מירב בן ארי: בקצרה: זאת הצעת חוק טובה וחשובה.

מירב בן ארי: הצעת החוק מרחיבה את הסמכויות של בית המשפט להטלת מגבלות שונות על קטין שהורשע בעבירות מין במטרה למנוע מפגש בינו לבין נפגעת העבירה.

מירב בן ארי: כיום שופט רשאי להגביל עבריין מין שהורשע רק אם הוא בגיר או קטין ששהה במעון טיפולי נעול או בכלא.

מירב בן ארי: החוק, במתכונת הנוכחית שלו, לא מאפשר כיום לשופט להטיל מגבלות על עבריין מין קטין שטופל במעון פתוח.

מירב בן ארי: המצב הקיים שבו קטין שביצע עבירת מין חמורה אינו מורחק מבית הנפגעת פוגע באופן קשה בנפגעות ובנפגעי עבירות מין.

מירב בן ארי: הן מוצאות את עצמן חסרות אונים אל מול תוקף שממש מסתובב איתן באותה שכונה.

מירב בן ארי: הוא יכול לחזור ולשהות בסביבה שלהן ואפילו לפגוע בהן.

מירב בן ארי: וכיום, במצב המשפטי הקיים, הנפגעת לא יכולה לעשות כלום.

מירב בן ארי: גם ככה לוקח זמן לנפגעת עבירת מין להגיש תלונה.

מירב בן ארי: אני רואה את זה גם בחוק שלי, של ערכות האונס, ובטח, שערו בנפשכם, מה קורה כשאותו קטין חוזר לסביבה שבה היא גרה.

מירב בן ארי: הצעת החוק הזאת באה לתקן את המצב הקיים ולאפשר לשופט להטיל מגבלות על עבריין מין קטין שטופל במעון פתוח והורשע, ולהרחיק אותו מסביבת המגורים: מהעבודה או מהלימודים של קורבן העבירה.

מירב בן ארי: זאת הצעת חוק חשובה שמתקנת מצב קיים.

מירב בן ארי: אחת המשימות שלקחתי על עצמי בכנסת הזאת זה להיות הפה של נפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

מירב בן ארי: האירוע הזה מטלטל את החיים של אותן נפגעות, שפשוט אותו עבריין חוזר לסביבת הלימודים, המשפחה והחברים, והיום אין מגבלה כזאת.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לשר המשפטים, יו"ר ועדת שרים לענייני חקיקה גדעון סער; אני רוצה להודות במיוחד לשר הרווחה מאיר כהן ולצוות שלו, המנכ"לית, על תמיכה בחוק החשוב הזה; אני גם רוצה להגיד תודה לעיתונאי בר פלג מעיתון הארץ שחשף בפנינו את הלקונה הזאת.

מירב בן ארי: בזכות הכתבה שלו ובזכות הפרסום הגשתי את הצעת החוק הזאת.

מירב בן ארי: וגם להודות על התמיכה של המועצה לשלום הילד, שלא הייתה תמיכה מובנת מאליה, כי עדיין המועצה דואגת לשלומם של הילדים, אבל הם הבינו את גודל האירוע בנושא של פוגעים מינית.

מירב בן ארי: אני קוראת לכל חברי הכנסת לתקן את חוסר הצדק הזה, לראות את טובתם של נפגעות ונפגעי תקיפה מינית ולתמוך בחוק החשוב הזה.

מירב בן ארי: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2601/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אני מבקש מחברת הכנסת עידית סילמן, שהצעתה הוצמדה להצעת החוק, להציג את הדברים בקצרה.

צבי האוזר: שלוש דקות, בבקשה.

עידית סילמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, יש חוקים שנועדו לתקן כשלים או להסדיר נהלים, אבל יש גם חוקים שתכליתם אחרת – פחות פרוצדורלית ויותר אנושית.

עידית סילמן: כזאת היא הצעת חוק מגבלות על חזרתו של עבריין מין לסביבת נפגע העבירה שאנו מציגים כאן היום.

עידית סילמן: זהו חוק שיתיר את ידיהם הכבולות של בתי המשפט ויאפשר להם להורות על הרחקת עבריין המין מאזור מגוריו של הנפגע גם במקרה שעבריין המין שהה במעון פתוח.

עידית סילמן: מדובר בצעד מתבקש, חשוב והכרחי.

עידית סילמן: אני מבקשת להקריא בפניכם כמה נתונים מתוך אוסף מחקרים שבדקו פגיעות מיניות: אחת מכל שלוש נשים עוברות פגיעה מינית במהלך חייה; אחת מכל חמש נשים עוברת אונס; עד גיל 12 שיעור הבנים הנפגעים מינית זהה לשיעור הבנות.

עידית סילמן: והנתון המזעזע ביותר: רק 6% מהפגיעות המיניות מדווחות לרשויות.

עידית סילמן: בואו נבהיר: אדם שפגע מינית באדם אחר נחשב כרוצח.

עידית סילמן: תורת ישראל השוותה כבר לפני אלפי שנים בין רוצח פיזי למי שרוצח את הנפש.

עידית סילמן: ילדות או ילדים שנפגעו מינית יכולים להתהלך בינינו מרוסקים, שבורים, קרועים מבפנים, מבלי יכולת לשקם את חייהם ולשוב לשגרתם שהייתה לפני הפגיעה.

עידית סילמן: רובם מנהלים קרבות עצומים, שמצריכים כוחות נפש אדירים, רק כדי לנסות לייצר תדמית מינימלית של חיים רגילים.

עידית סילמן: עלינו, כחברה, מוטלת האחריות לעשות הכול כדי לסלול עבורם נתיב בטוח, כזה שבו הם לא יצטרכו לחיות בחשש מפני מפגש נוסף של מי שריסק וצילק אותם.

עידית סילמן: לצערנו, רבים מהפוגעים הם מהסביבה הקרובה של הקורבנות – בן משפחה, מורה, מדריך, שכן או חבר.

עידית סילמן: סביבתו הטבעית של כל אדם צריכה להיות גם הבטוחה ביותר, ואין מילים כדי לתאר את גודל העיוות שמתיר לעבריינים לשוב לאותה סביבה קרובה שבה בוצעה העבירה.

עידית סילמן: אנחנו חייבים לשמור על הנפגעים, לשמור אותם קרוב, לתמוך ולהביא להם את הסביבה השקטה והבטוחה ביותר לצמוח מהשבר ולהשתקם.

עידית סילמן: השבת האמון של הנפגעים בסביבתם חייבת לעמוד לנגד עינינו, וכפועל יוצא מכך החשיבות העצומה שיש לחוק הזה.

עידית סילמן: אני מבקשת פה, מעל בימת הכנסת, להודות לחברתי היקרה, שהיא חברת אמת, גם פה בכנסת וגם בחיים, חברת הכנסת מירב בן ארי, שיזמה במקביל את הצעת החוק הזו ועמלה רבות על הקידום שלה ועל קידום חקיקתה.

עידית סילמן: תודה רבה לשר המשפטים גדעון סער, מי שאחראי לוועדת שרים לענייני חקיקה, ולשר הרווחה מאיר כהן, על ההירתמות שלהם וההתגייסות להצעת חוק זו.

עידית סילמן: לחברי ועדת השרים לחקיקה, ובמיוחד לצוות הפרלמנטרי שלי – מה אני בלעדיכם.

עידית סילמן: תודה רבה, חברי הכנסת, אתם מוזמנים, וכדאי וחשוב לתמוך בהצעת חוק זו.

צבי האוזר: תודה רבה לחברת הכנסת סילמן.

צבי האוזר: ישיב בשם הממשלה במשולב על שתי ההצעות, ובשם שר המשפטים – השר מתן כהנא.

צבי האוזר: אני מתנצל מראש, עד שיעלה – אני הטעיתי אתכם, ההצעה לא הייתה מוצמדת; היא עמדה בפני עצמה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ההצעות מבקשות לאפשר לנפגעי ונפגעות עבירה להגיש בקשה לפי החוק גם במקרה שבו מי שביצע את העבירה היה קטין שהורשע ונשלח לריצוי עונשו במעון, לפי פקודת המבחן, ובמועד השחרור מהמעון יגיע לגיל 19.

מתן כהנא: ההצעות נועדו להרחיב את קבוצת נפגעי העבירה ונפגעות העבירה שיתאפשר להם לבקש הרחקה ממקום מגוריהם, ממקום לימודיהם או ממקום עבודתם של מי שפגע בהם.

מתן כהנא: ניתן להעריך כי במרבית המקרים כאשר הפוגעים הם צעירים גם הנפגעים הם צעירים.

מתן כהנא: כלומר, מדובר דווקא בנפגעי עבירה קטינים וקטינות, הזקוקים להגנת יתר.

מתן כהנא: הסמכות של בית המשפט להרחיק את הפוגע מנפגע העבירה נועדה להגן על נפגעי העבירה מפני נזק נפשי שעשוי להיגרם לו אם ייתקל בתדירות בעבריין הפוגע בסביבת מחייתו הקרובה.

מתן כהנא: האפשרות שנפגע עבירה ייתקל בפוגע לאחר שחרורו מהמעון עלולה לפגוע במהלך חייו התקין ובשיקומו של נפגע העבירה.

מתן כהנא: במצב המשפטי הקיים היום, הגשת הבקשה תיתכן רק בעניין של קטינים שהורשעו ושהוטל עליהם עונש של מאסר או אלה שנשלחו למעון נעול לפי חוק הנוער.

מתן כהנא: במצב זה, ישנם נפגעי עבירה קטינים אחרים שלא יכולים להגיש בקשה בהתאם לחוק, משום שגזר הדין שניתן בעניין הקטין שפגע בהם קבע שהם יישלחו למעון בהתאם למסלול חוקי אחר, לפי פקודת המבחן.

מתן כהנא: הענקת ההגנה בהתאם לחוק המגבלות לקבוצה נוספת של נפגעי עבירה, שמרביתם קטינים או קטינות, היא ראויה, ולכן הממשלה תתמוך בקידום הצעת החוק.

מתן כהנא: יש לציין שההצעה כוללת כמה מורכבויות שיצטרכו להידון בהמשך ההליכים.

מתן כהנא: כך, ההסדר של חוק המגבלות הוא הסדר חריג, שמאפשר הטלת מגבלות משמעותיות על אורחות חייו של אדם גם לאחר שזה סיים לרצות את העונש שהוטל עליו על ידי בית המשפט.

מתן כהנא: גילו הצעיר של העבריין הוא בעל משמעות לעניין אפשרות השיקום, עקב הטלת מגבלות ומניעת חזרתו לסביבתו הטבעית; אפשרות שהיא בעלת חשיבות רבה, במיוחד כשמדובר בקטין שביצע עבירה.

מתן כהנא: לכן, בתהליך - - -

צבי האוזר: אדוני השר, אני מבקש - - - תודה רבה.

צבי האוזר: בבקשה תמשיך.

צבי האוזר: לא אמרתי כלום.

צבי האוזר: בבקשה.

מתן כהנא: לכן, בתהליך החקיקה יהיה מקום לשקול גם האינטרס שבשיקום קטינים עוברי חוק ולמצוא את ההסדר המתאים ביותר להרחבת תחולת חוק המגבלות בהתחשב בשיקול הזה.

מתן כהנא: תהליך החקיקה יחייב בחינה מעמיקה של השיקולים השונים כדי לקדם הסדר שיתייחס גם לצורך להגן על נפגע העבירה מנזק נפשי נוסף וגם לקושי להטיל מגבלות על מי שהיה קטין בעת ביצוע העבירה וסיים לרצות את עונשו.

מתן כהנא: נוכח האמור החליטה ועדת השרים לענייני חקיקה לתמוך בהצעת החוק, בכפוף לכך שהמשך הליכי החקיקה ייעשה בהסכמת משרד המשפטים ומשרד הרווחה.

מתן כהנא: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה, אחרי תשובת הממשלה.

צבי האוזר: אני קורא לחברי הכנסת לתפוס את מקומותיהם.

צבי האוזר: הצבעה – מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 21

צבי האוזר: נמנעים – אין

קריאה: - - -

צבי האוזר: לא, אנחנו הצבענו על הצעת החוק הראשונה, של חברת הכנסת מירב בן ארי.

צבי האוזר: 21 בעד, מתנגדים – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: ההצעה - - -

מירב בן ארי: ועדת הרווחה.

צבי האוזר: ההצעה תעבור לוועדת - - -

אחמד טיבי: הוועדה למעמד האישה.

צבי האוזר: ההצעה תעבור לוועדת הרווחה.

צבי האוזר: יש הצעה שהיא תעבור לוועדה למעמד האישה - -

יוסף טייב: זכויות הילד.

צבי האוזר: - - והצעה שתעבור לוועדה לזכויות הילד.

צבי האוזר: היא תעבור לוועדת הכנסת לדיון בוועדה הראויה.

צבי האוזר: פה נקבע, על פי הייעוץ המשפטי, שזה ועדת חוקה, חוק ומשפט, אבל בבקשה.

צבי האוזר: ברשותכם, נעבור להצבעה על הצעת החוק השנייה שהוצגה כאן, של עידית סילמן.

צבי האוזר: אני מבקש לעבור להצבעה.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: מצביעים.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 23

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: אני קובע שגם הצעתה של חברת הכנסת עידית סילמן עברה.

צבי האוזר: בעד – 23, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: גם הצעה זו תעבור לוועדת הכנסת לקביעת הוועדה הייעודית שתמשיך את הליך החקיקה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/296/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אני רוצה לעבור להצעת החוק הבאה.

צבי האוזר: אנחנו נעשה שינוי קל בסדר-היום, ונדון עכשיו בהצעה פ/296/24, הצעת חוק תגמולים לאסירי ציון ולבני משפחותיהם (תיקון – שינוי מועד יום ציון פועלם של אסירי ציון וקביעת פעולות לציונו), התשפ"א–2021, של חברי הכנסת אלכס קושניר, יבגני סובה ויוליה מלינובסקי.

צבי האוזר: ינמק חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: מה, סדר-היום שונה?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא אמורים להיות לפי סדר-היום בחוק של - - -

קריאה: הוא ביקש להקדים, כי גלעד לא היה.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה יהיה בהמשך?

צבי האוזר: אנחנו נחזור להצעת החוק מייד לאחר מכן.

צבי האוזר: בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בסיפור אישי.

אלכס קושניר: סבא שלי גרגורי, זיכרונו לברכה, חי בברית המועצות לשעבר והוא היה מאזין קבוע לתחנת רדיו פירטית, אדוני היושב-ראש, ששמה קול ישראל.

אלכס קושניר: הוא היה גם קורא ספרות ציונית אסורה ואוסף גזרי עיתון על הניצחון במלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים.

אלכס קושניר: החיפוש המתמיד של סבא שלי אחרי מידע מישראל היה בשבילו כמו חמצן.

אלכס קושניר: זה נתן לו חיבור עמוק ליהדותו ונתן לו בעצם מהות ומשמעות לחיים.

אלכס קושניר: אבל כל הפעולות האלו של סבא שלי, שהוא ביצע אותן בסתר, היו מוגדרות כפעילויות חתרניות כנגד ברית המועצות, שבגינם אנשים נשלחו לכלא, לסיביר, ואף נרצחו.

אלכס קושניר: הסיפור הזה הוא לא רק סיפור של סבא שלי – הוא סיפור של מאות אלפי יהודים, אחרי מלחמת העולם השנייה בברית המועצות, שלא יכלו לעלות לארץ ולא יכלו לממש את החלום הציוני.

אלכס קושניר: אני רוצה לשאול שאלה: כמה אנשים פה יודעים מה זה "מבצע חתונה"?

אלכס קושניר: לא הרבה.

אלכס קושניר: ולצערי הרב, זה לא רק פה – זה גם בקרב תלמידי ישראל ובקרב אזרחי ישראל.

אלכס קושניר: והסיבה לכך היא מאוד מאוד פרוזאית.

אלכס קושניר: הסיבה לכך, שתאריך לציון יום פעילות של אסירי ציון נופל באוגוסט, אדוני היושב-ראש, ואז מערכת החינוך פשוט לא מסוגלת לדבר על זה, ולא מסוגלת לציין את היום הזה.

אלכס קושניר: ב-15 ביוני 1970 קמו 12 יהודים והחליטו לצאת למשימת התאבדות כדי לשבור את מסך הברזל ולחשוף בפני העולם את מצוקתם של יהודי ברית המועצות.

אלכס קושניר: לימים, הפעולה הזו קיבלה את השם "מבצע חתונה".

אלכס קושניר: לעסוק בפעילות ציונית בברית המועצות נחשב לפעילות חתרנית שהייתה יכולה לעלות לך בחיים.

אלכס קושניר: למרות זאת, הוגי התוכנית לא ויתרו ועשו מעשה גבורה אמיתי.

אלכס קושניר: יש כאלה שיאמרו: מעשה התאבדות.

אלכס קושניר: לקראת המבצע היה ברור למארגנים שהמידע על המבצע הודלף והם ייעצרו בשדה התעופה, ובכל זאת, הם החליטו לחטוף את המטוס כדי לנסות ולהימלט לישראל.

אלכס קושניר: אחד המארגנים, אדוארד קוזניצוב, אמר:

אלכס קושניר: או שנצליח להימלט או שניעצר, אבל נוכל לעורר את דעת הקהל העולמית בקשר למצוקת יהודי ברית המועצות.

אלכס קושניר: ואכן, הם נעצרו בשדה התעופה על ידי הקג"ב, ונשלחו לכלא לשנים רבות.

אלכס קושניר: אני רוצה להגיד לכם ציטוט של הרב יוסף מנדלביץ', אחד מהגיבורים של המבצע, מכותלי הכלא: כאשר החלטנו לחטוף את המטוס, חלמנו שיהודים ייסעו למדינת ישראל.

אלכס קושניר: בשל כך ישבנו בכלא.

אלכס קושניר: אבל המחשבה שכל יום שלנו בכלא הוא המחיר שאנו משלמים בעבור חירותו של עוד יהודי אחד, היא שנתנה לנו את הכוח להוסיף ולחיות.

אלכס קושניר: ידענו שבלי ארץ ישראל אין לנו חיים.

אלכס קושניר: זה היה אירוע מכונן שבזכותו נפתחו שמי ברית המועצות לשעבר לישראל, ואפשרו ל-300,000 יהודים לפרוץ את מסך הברזל.

אלכס קושניר: "מבצע חתונה" הוא סמל לכמיהה של יהודי ברית המועצות לארץ ישראל.

אלכס קושניר: הפעולות של הגיבורים האלה, ועוד הרבה גיבורים נוספים, שאת חלקם אנחנו מכירים – כמו נתן שרנסקי ויולי אדלשטיין – אבל את רובם אנחנו לא מכירים, עוררה מחאה ענקית והזדהות מוחלטת של עם ישראל למצוקתם של יהודי ברית המועצות והובילה למחאה, גם בארץ וגם ברחבי העולם.

אלכס קושניר: במרוצת השנים הדורות התחלפו.

אלכס קושניר: הסיפור, לצערי הרב, מתחיל להישכח.

אלכס קושניר: אחת הסיבות לכך היא מאוד פרוזאית.

אלכס קושניר: התאריך שבו אנו מציינים את פועלם של אסירי ציון נופל על החופש הגדול, כאשר מערכת החינוך אינה פועלת.

אלכס קושניר: היום, בהצעת החוק שלי, אנחנו הולכים לשנות את זה.

אלכס קושניר: כי הסיפור הזה של גבורת יהדות ברית המועצות חייב להישמע, ועם ישראל חייב לזכור ולשמר אותו.

אלכס קושניר: השינוי הזה הוא מאוד סימבולי, אך בעל משמעות גדולה.

אלכס קושניר: לכן, אני מציע לקבוע ש-15 ביוני, יום "מבצע חתונה", יהפוך להיות יום ציון של פועלם של אסירי ציון.

אלכס קושניר: אני קורא למערכת החינוך, למערכת הביטחון ולכלל המערכות בישראל לציין את היום הזה, כי הסיפור הזה הוא לא רק סיפור של יהדות ברית המועצות אלא סיפור כמיהה לארץ ישראל, סיפור גבורה, סיפור ציוני וסיפור של עם ישראל כולו.

אלכס קושניר: אני מבקש מחברי הכנסת להצביע בעד החוק.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ישיב בשם הממשלה השר מתן כהנא.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: עד שהשר יעלה, אני יכול להגיד לך שגם סילביה זלמנסון הייתה ואריה חנוך.

קריאה: - - -

צבי האוזר: כן, נכון.

צבי האוזר: את אריה אני הכרתי.

צבי האוזר: רק אמירה אחת.

צבי האוזר: אני חושב שאחרי שהפעולה נעשתה, נדמה לי שגם הבית הזה רעש וגעש.

צבי האוזר: לא הייתי כאן כמובן, ולא בדקתי, אבל יש לי תחושה.

צבי האוזר: גם כשסיפרת, הבית פה קצת רעש וגעש, אבל לא בגלל הרצון לתת כבוד למבצעים אלא כי אנשים השיחו - - -

יבגני סובה: - - - זאת בעיה.

צבי האוזר: אני מסכים איתך, כן.

מתן כהנא: חבריי חברי הכנסת, התבקשתי להשיב בשם שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה.

מתן כהנא: הצעת החוק באה לשנות את מועד היום לציון פועלם של אסירי ציון, מיום ה' בתמוז ליום י"א בסיוון, ולקבוע פעולות נוספות לציונו.

מתן כהנא: משרד העלייה והקליטה מציין מדי שנה את יום פועלם של אסירי ציון, באמצעות טקס ממלכתי – יחד עם אסירי ציון ובני משפחותיהם – המעלה על נס את הקרבתם של הפעילים שחרפו נפשם כצעירים וכבוגרים למען תקומת עם ישראל בארצו.

מתן כהנא: הטקס מתקיים בנוכחות נציגי תנועות הנוער, תלמידים וחיילי צה"ל, במטרה לחשוף את פועלם של אסירי ציון והרוגי המלכות לקהל הרחב.

מתן כהנא: בנוסף, הצעת החוק מבקשת להגדיר גופים נוספים, שבמסגרתם יצוין היום, כגון: מליאת הכנסת, ועדת העלייה והקליטה, מליאת הממשלה, בית הנשיא, מערכת החינוך, צה"ל ומשטרת ישראל.

מתן כהנא: עמדת הממשלה, אשר הוגשה בישיבת ועדת השרים לענייני חקיקה, בהסכמה עם המציע, היא לתמוך בהצעת החוק, בכפוף לתנאים הבאים: א.

מתן כהנא: לא יהיה בהצעת החוק חיוב הנוגע לתוכני הלימוד במערכת החינוך וחיוב הנוגע לציון היום במליאת הכנסת; ב.

מתן כהנא: באשר לציון היום בצה"ל ובמשטרת ישראל, המשך הליכי החקיקה יקודמו בהסכמת משרד הביטחון והמשרד לביטחון הפנים.

מתן כהנא: שרת העלייה והקליטה תמשיך לפעול להכרה וחשיפת פועלם של אסירי הציון והרוגי המלכות בקרב החברה הישראלית, שהפכו חלק בלתי נפרד ונדבך חשוב במאמץ לבנות מחדש את ביתנו כאן, ולסלול את הדרך חזרה לישראל, אחרי אלפי שנות גלות.

מתן כהנא: נוכח האמור, אבקש מחבריי חברי הכנסת להצביע בעד ההצעה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ביקש להתנגד חבר הכנסת יואב קיש.

צבי האוזר: יש לך שלוש דקות.

צבי האוזר: בבקשה.

יבגני סובה: מה הבעיה, חטיפת מטוס?

יבגני סובה: מה?

צבי האוזר: בוא נשמע.

יואב קיש: היושב-ראש, אני מתנגד כי יוזם הצעת החוק, חבר הכנסת אלכס קושניר, יו"ר ועדת הכספים, פוגע בציבור בצורה קשה ומפר סיכומים.

יואב קיש: אלכס, כדאי שתקשיב, זה בשבילך.

יואב קיש: אפילו אם אתה לא רוצה להתייחס אליי, אז אגיד לך למי אתה כן צריך להתייחס, כי הם פנו אליי ושאלו אותי ואמרו לי: מה קורה עם הצעת החוק שהסכמת – קואליציה ואופוזיציה – להעביר בהקדם?

יואב קיש: הם אמרו: אתה צריך לתת תשובה לזוגות צעירים – ללירן קקולי, ליסכה איבגי כהן, לאלעד אהרוני, ליהודה רוזנטל, ליוני שמש, ליוחאי שכטר, לדב עבדו או לרות קלמר.

יואב קיש: אתה יודע שהם פנו אליי והם אמרו לי: מה קורה עם מה שסיכמתם עם החוק של העלאת מגן המס מפני רכישה לזוגות צעירים ומשפרי דיור?

קריאות: - - -

יואב קיש: ואתה מסיבות פוליטיות לא מקדם את החוק הזה.

יואב קיש: אתה מתנהג בבריונות כנגד סיכום שהיה, אופוזיציה וקואליציה.

יואב קיש: כבר קיבלתם את התמורות.

יואב קיש: אמרנו שנעביר את זה עד סוף השנה.

יואב קיש: אתה מושך את זה.

יואב קיש: עבר כבר חודש.

יואב קיש: אין לך בושה לפגוע באזרחים; אין לך בושה לפגוע בזוגות הצעירים, בחלשים, רק בגלל איזה נקמנות פוליטית, שגם שם התנהלת כבריון.

צבי האוזר: חברת הכנסת מואטי, סליחה.

צבי האוזר: לא לשוחח בטלפון.

יואב קיש: אני אומר לך בצורה הכי ברורה.

יואב קיש: אני חשבתי שיש לך מילה.

יואב קיש: סיכמנו משהו, כל ועדת כספים סיכמה, ואתה עוצר את החקיקה הזו.

יואב קיש: אל תחבר לי את זה לחקיקות ממשלתיות.

יואב קיש: אמרנו שזה לא יהיה קשור; אל תחבר לי את זה לבעיה שיש לך איתי.

יואב קיש: כולם יודעים, כולל היועצים המשפטיים, שזה היה צריך לעבור מזמן, עוד בהסתייגות לחוק המרכזי.

יואב קיש: הלכנו לנתיב הזה כי האמנו בך, ואתה מוכיח את עצמך כמי שפוגע בזוגות הצעירים ובמשפרי הדיור לחינם.

יואב קיש: תתבייש לך.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת קושניר, אתה יכול לשכנע את המליאה בכל זאת לתמוך בהצעת החוק מול ההתנגדות שהוצגה פה.

צבי האוזר: בבקשה, שלוש דקות, אדוני.

אלכס קושניר: היושב-ראש, אני רוצה להגיד לך שאני מאוד מעריך חברי כנסת שעולים לפה להתנגד לחוק ומדברים על החוק.

אלכס קושניר: אני לא כל כך מבין חברי הכנסת שמנצלים את הדבר הזה ומדברים על משהו אחר.

אלכס קושניר: אבל בלי קשר, אגיד שמדובר בחקיקה כל כך חשובה וכל כך סימבולית, כל כך ציונית, ולבוא ולנצל את הבמה הזאת בשביל לדבר על דברים אחרים – חשובים – אני חושב שזה לא במקום.

אלכס קושניר: ולעניין מה ששאלת, יואב, עם כל הרפש שעכשיו שפכת עליי פה, אענה לך עניינית.

אלכס קושניר: היה סיכום מאוד מאוד ברור שתהיה הצעה ממשלתית.

אלכס קושניר: ההצעה הממשלתית נמצאת כרגע בהערות הציבור.

אלכס קושניר: ברגע שהיא תגיע, נקדם את שתי החקיקות.

אלכס קושניר: פשוט וקל.

אלכס קושניר: אתה מנסה להצטייר - - -

יואב קיש: זה שקר.

יואב קיש: זה שקר, קושניר.

יואב קיש: אמרנו - - -

אלכס קושניר: לא, לא הפרעתי לך.

יואב קיש: רק מילה אחת.

אלכס קושניר: אני לא הפרעתי לך.

אלכס קושניר: אני רק רוצה להגיד לך שבאותו יום שהצבענו פה על החוק הזה נלחמתי כאן כדי שהחוק הזה יעבור.

אלכס קושניר: אתה ראית כמה.

אלכס קושניר: מה שהיה אחר כך זה לא משנה.

אלכס קושניר: אבל אני אגיד לך עוד דבר: אתה לוחם צדק באמת מאוד מאוד גדול, אבל הלחימה הזאת, משום מה, איכשהו יוצאת לאור רק כשאתה באופוזיציה.

אלכס קושניר: כשהיית בקואליציה, ואללה, לא שמענו אותך נלחם כל כך.

אלכס קושניר: אנחנו נלחמים גם בקואליציה וגם באופוזיציה, ונקדם דברים טובים בנושא הנדל"ן, גם במדרגות המס, ברגע שההצעה הממשלתית תגיע.

אלכס קושניר: זה הכול.

אלכס קושניר: לכן יש מהות ויש פופוליזם.

אלכס קושניר: אתה מתעסק בפופוליזם.

אלכס קושניר: זה הכול.

אלכס קושניר: אני מבקש, חברי הכנסת – בחזרה לחוק הזה, זה חוק מאוד מאוד חשוב על אסירי ציון, שתרמו ובאמת עזרו לכולנו לעלות לפה, למדינת ישראל, להוקיר אותם ולהצביע בעד.

אלכס קושניר: תודה רבה.

יואב קיש: קושניר, זה שקר.

יואב קיש: אתה שיקרת עכשיו על הפודיום.

יואב קיש: אין קשר בין הממשלתית לפרטית, שהייתה צריכה לעבור מזמן.

יואב קיש: אל תשקר לציבור.

צבי האוזר: חברים, תודה רבה.

צבי האוזר: שמענו את ההתנגדות ואת התשובה.

צבי האוזר: אני מבקש לעבור להצבעה על הצעת החוק.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 20, נגד – שניים, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק עברה בקריאה טרומית.

צבי האוזר: בהיעדר ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, היא תעבור לוועדת – ועדת הכנסת תדון ותקבע באיזו ועדה ראוי להמשיך ולקדם את הצעת החוק.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בבקשה, מזכירת הכנסת.

צבי האוזר: יש לך הודעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון מס' 11), שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 261), התשפ"ב–2022.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: [הצעת חוק פ/1044/24; נספחות.

ירדנה מלר-הורוביץ: ]

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – חובת יידוע נפגעי עבירה בדבר זכויותיהם), של חבר הכנסת גלעד קריב.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת קריב להציג את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אפשר להצטלם אך לא – זה נשמע קצת, גם נראה, אך בעיקר נשמע לא טוב.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת הנכבדים, אני מבקש להביא בפני הבית הנכבד הזה את הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – חובת יידוע נפגעי עבירה בדבר זכויותיהם), הצעת חוק שהונחה במקור על ידי חברתי יושבת-ראש מפלגת העבודה ושרת התחבורה חברת הכנסת מרב מיכאלי.

גלעד קריב: חוק נפגעי עבירה הוא חוק יסודי וחשוב, שהסדיר את זכויותיהם של נפגעי ונפגעות עבירה בהליך הפלילי שמתנהל מעצם טבעו בין המדינה, המאשימה, לנאשם.

גלעד קריב: בחוק שחוקק בשנת 2000 הושקעה מחשבה רבה.

גלעד קריב: הוא היה תוצר של עבודה מאומצת של ועדה בין-משרדית, שבראשה עמדה גב' יהודית קרפ, מי שהייתה בזמנו המשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

גלעד קריב: מטבע הדברים ובדומה לחוקים רבים אחרים שחוקקו לפני למעלה מ-20 שנים, הצטברו לקחים שונים מאופן הפעלתו של החוק, דבר המחייב תיקונים הנובעים הן מחלוף הזמן הן מהניסיון המצטבר של הפעלת החוק, ולעיתים גם הן מתובנות שהצטברו במהלך השנים ביחס למטרתו ולתכליתו המקורית של החוק.

גלעד קריב: בהקשר זה אני מבקש להציג את הצעת החוק, המעגנת בחוק העיקרי תוספת חשובה, שנועדה להבטיח את קידום מימושן של הזכויות החשובות שמעניק החוק לנפגעי עבירה באמצעות קביעת חובה סטטוטורית של יידוע.

גלעד קריב: תיקון זה מבקש להשלים פער שקיים בחוק, פער המתבסס על ההכרה הבסיסית שאדם לא יכול למצות זכויות שאין הוא יודע באופן ברור שהוא זכאי להן ומבין את מהותן והיקפן.

גלעד קריב: בהקשר זה, חוק זכויות נפגעי עבירה הוא מרכיב אחד בתחום חקיקתי רחב הנוגע למיצוי הזכויות העומדות לרשותם ולעזרתם של אזרחי המדינה.

גלעד קריב: תחום רחב זה דורש טיפול יסודי ומעמיק.

גלעד קריב: בדרך כלל, מי שאינם מודעים לזכויותיהם הם דווקא האזרחים המצויים במצב של חולשה ופגיעות, אלה שזקוקים יותר מכול לזכויות שמוקנות בחוק.

גלעד קריב: על המדינה, בהקשר זה, לא להסתפק במיצוי זכויות פסיבי אלא לפעול באופן אקטיבי להנגשת הזכויות לאותם האזרחים והתושבים ולסייע להם במיצוין.

גלעד קריב: בעניינם של נפגעי עבירה, ישנם סוכנים "טבעיים" לטובת מיצוי הזכויות האקטיבי.

גלעד קריב: אלו הם התובעים והפרקליטים, ולעיתים אף החוקרים המשטרתיים.

גלעד קריב: הם אלו שביכולתם להבטיח את הנגשת המידע ולסייע לנפגעי עבירה לממש את זכותם.

גלעד קריב: נכון להיום, חובת היידוע לפי חוק זכויות נפגעי עבירה איננה מוסדרת באופן הראוי והמקיף בחקיקה הראשית.

גלעד קריב: בפועל, רבים מנפגעי ומנפגעות עבירה כלל אינם מודעים לזכויותיהם מכוח החוק.

גלעד קריב: פעמים רבות, אחד הקשיים המחוללים את האי-נגישות הזו הוא העניין השפתי והעובדה שגם כאשר ניתן מידע הוא לא מונגש בשפה של נפגע עבירה.

גלעד קריב: הצעת החוק מבקשת להסדיר את כל אלה, ולהסדיר היבטים נוספים בכל הנוגע לאופן היידוע של נפגעי ונפגעות עבירה על הזכויות המוקנות להם בחוק תוך הנגשה שפתית והנגשה קוגניטיבית וקביעת תנאי הסף הללו בחקיקה הראשית.

גלעד קריב: בהקשר זה אבקש להדגיש שעל פי המידע המצוי בידינו עיקר הפער בקבלת מידע או בהנגשת המידע לנפגעי עבירה הוא דווקא בשלב שאחרי מתן גזר הדין, בכל הנוגע לסוגיות כדוגמת שחרור מוקדם של העבריין המורשע מן הכלא, יציאתו לחופשה, כוונתו לחזור לאזור המגורים שבו ממשיך להתגורר נפגע העבירה.

גלעד קריב: דווקא ברגעים הללו, כאשר ההליך הפלילי הסתיים, חשוב להבטיח שהמידע ימשיך להגיע בצורה ברורה, מונגשת ומותאמת לנפגעי ולנפגעות עבירה.

גלעד קריב: בעניין זה אציין כי יש לנו סיכום עם ועדת השרים ועם משרד המשפטים כי אנו נמשיך לטייב את הצעת החוק במסגרת דיוני הוועדה.

גלעד קריב: אבקש להזכיר בעניין זה שאך לפני שבוע אישר הבית הנכבד את הצעת חברתי חברת הכנסת שרון רופא אופיר, העוסקת גם היא בזכויות נפגעי עבירה ובזכות העמידה והטיעון העומדים להם בהליכים הפליליים השונים, ובכוונתי כיו"ר ועדת חוקה, חוק ומשפט לקדם את כלל הצעות החוק הנוגעות לזכויות נפגעי ונפגעות עבירה עוד במושב הזה.

גלעד קריב: חבריי וחברותיי, אבקש את תמיכתכם בהצעה החשובה, המשלימה פער שקיים בחוק החשוב המסדיר את זכויות נפגעי עבירה.

גלעד קריב: למדנו בתורה את המצווה "צדק צדק תרדֹף".

גלעד קריב: ואולי מן הראוי לפרשה כך שהמטבע הראשון של הצדק הוא זה המתגלה במערכת היחסים בין המדינה לבין הנאשם, אך ישנו מטבע נוסף של צדק שיש לשלמו, והוא הצדק בין הנאשם או העבריין המורשע לנפגע העבירה.

גלעד קריב: ומן הראוי שנשקוד על השלמת הפערים בחקיקה בשתי הזירות החשובות.

גלעד קריב: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת גלעד קריב.

איתן גינזבורג: ישיב בשם שר המשפטים השר מתן כהנא, בבקשה.

איתן גינזבורג: השר כהנא, לפני שתתחיל בדברים, הייתי רוצה להעביר דרכך מסר לממשלה.

איתן גינזבורג: אני עוקב מהבוקר אחר הצעות החוק שמועלות על ידי חברי הכנסת, והעובדה שאתה נבחרת, בשל היותך שר תורן, להשיב על כל הצעות החוק האלה – נדמה לי שהיה ראוי יותר שהשרים היו מגיעים לכאן, איש איש ממשרדו, והיו משיבים על הצעות החוק, ולא ישתמשו רק בך כשר תורן.

איתן גינזבורג: אני מבין את העומס של השרים, אבל נראה לי שכשיש הצעות חוק שנוגעות למשרדי ממשלה שונים, ראוי שהשר הרלוונטי יגיע לכאן וישיב על הצעות החוק.

יריב לוין: - - -

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: אני רק אומר, לא אתה אשם בנושא הזה, רק הייתי מעביר את הנושא הזה דרכך למזכירות הממשלה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, אני שמח לשמוע קולות - - -

יריב לוין: היושב-ראש, מותר לי לומר משהו בנושא הזה?

איתן גינזבורג: קצר.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, אני מודה לך, אדוני היושב-ראש, על הדברים החשובים - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מנהלי הסיעות, מנהלי הסיעות, אי-אפשר לנהל כך את הדיון.

יריב לוין: אני יכול לומר, אדוני היושב-ראש, שלאורך כל השנים, יושבי-ראש הכנסת הקפידו שלא לאשר מצב כזה, אלא רק במקרים של היעדרות מאוד מוצדקת אפשרו החלפה נקודתית בחוק מסוים, ובוודאי לא משהו גורף.

יריב לוין: ביתר שאת הדבר נכון כאשר הרבה משרי הממשלה הם לא חברי כנסת, וגם ככה כמעט שלא נמצאים פה, וזו כמעט הזדמנות יחידה לשמוע אותם ולדבר איתם.

יריב לוין: ולכן אני פונה באמצעותך ואני מבקש, אדוני היושב-ראש, שאולי תעלה את הנושא הזה בנשיאות, על מנת שתצא איזה פררוגטיבה של יושב-ראש הכנסת ושל הנשיאות לומר שהפרקטיקה הזאת לא תתקיים יותר.

איתן גינזבורג: בהחלט נעלה את זה.

יריב לוין: אני חושב שזה חשוב מאוד.

יריב לוין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה על ההערה, וזאת הסיבה שאמרתי זאת, וסליחה על הזמן שגזלתי ממך, אדוני השר.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: כמובן, הדברים לא היו מכוונים אליך – אתה נמצא פה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

מתן כהנא: כן.

מתן כהנא: תמיד הילדים האלה שנמצאים - - -

יעקב מרגי: - - -

מתן כהנא: אלה שהגיעו בזמן.

איתן גינזבורג: התלמידים שהגיעו בזמן – נוזפים בהם.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק לתיקון חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – חובת יידוע נפגעי עבירה בדבר זכויותיהם), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת גלעד קריב, מבקשת לקדם את זכויות נפגעי העבירה בדרך של הסדרת יידוע נפגע העבירה בהתאם לחוק זכויות נפגעי עבירה.

מתן כהנא: ההצעה מבקשת להטיל על גופי החקירה והתביעה את החובה ליידע את נפגע העבירה בדבר זכויותיו.

מתן כהנא: ההצעה נועדה לפתור מצב שבו רבים מנפגעי העבירה כלל אינם יודעים על זכויותיהם המעוגנות בחוק.

מתן כהנא: בנוסף, עולה כי קיים קושי ייחודי במיצוי הזכויות לנפגעים שעברית אינה שפת אימם.

מתן כהנא: על רקע זה, מבקשת ההצעה לקבוע גם חובת תרגום.

מתן כהנא: הקשיים שהצעת החוק נועדה לתת להם מענה הם קשיים שראוי למצוא את הדרך המתאימה והאפקטיבית לפתרונם.

מתן כהנא: הוועדה הבין-משרדית לבחינת הטיפול בנפגעי עבירות מין בהליך הפלילי בראשות השופטת בדימוס דבורה ברלינר, שהוקמה כדי לבחון את הטיפול בנפגעי עבירות מין בהליך הפלילי, המליצה אף היא על תיקוני חקיקה שנועדו לקדם מטרה דומה למטרה שבבסיס הצעת החוק – הקלה על נפגעי עבירה במימוש זכויותיהם והעברת מידע ברור ונגיש ביחס לכל שלבי ההליך הפלילי.

מתן כהנא: בתהליך החקיקה, משרדי הממשלה הרלוונטיים יערכו בחינה ובירור כדי לקדם תיקוני חקיקה שיסייעו במיצוי זכויותיהם של נפגעי העבירה, ולמפות אילו מהבעיות מקורן בקשיי יישום בפועל ודורשות טיוב יישום זה ואילו מצריכות את תיקון החוק.

מתן כהנא: נוכח האמור, מוצע לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית, כפוף לכך שהמשך הליכי החקיקה ייעשה בתיאום עם משרד המשפטים, משרד ביטחון הפנים, משרד הרווחה והביטחון החברתי ומשרד האוצר.

מתן כהנא: תיאום עם משרד הביטחון יידרש גם אם ייערך שינוי מקביל בחוק השיפוט הצבאי.

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: רק שנייה, כבוד השר, אי-אפשר כך.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת – חבר הכנסת רוטמן, זה מפריע לשר, אי-אפשר לנהל כך דיון.

איתן גינזבורג: סדרנים, נא, בבקשה, להשקיט את מנהלי הסיעות, זה בלתי אפשרי.

איתן גינזבורג: השר פה מוציא את גרונו – הוא לא יכול לדבר.

איתן גינזבורג: בעיקר בצד הקואליציה, מנהלי הסיעות, אי-אפשר כך.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רייטן.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בן ארי.

איתן גינזבורג: חבריי, אנא, שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

מתן כהנא: אני קורא לכם להצביע בעד.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר מתן כהנא.

איתן גינזבורג: ביקשו להתנגד להצעת החוק כמה חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי לעלות ולהתנגד לחוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

אחמד טיבי: תודה רבה, מכובדי היושב-ראש.

אחמד טיבי: הצעת חוק חשובה, חבר הכנסת גלעד קריב.

אחמד טיבי: היום התבשרנו על שני פועלים שנפגעו ונהרגו בנפילה מבניין גבוה בתל אביב, באתר בנייה.

אחמד טיבי: (אומר בערבית:) מתחילת השנה נהרגו עשרה פועלים בתאונות עבודה, ומתוכם שבעה בתאונות בניין.

אחמד טיבי: אלה תאונות שחוזרות על עצמן.

אחמד טיבי: רוב מוחץ של ההרוגים ושל הנפגעים הם פועלים ערבים ופלסטינים.

אחמד טיבי: אמצעי הבטיחות לקויים בחלק גדול מאתרי הבנייה.

אחמד טיבי: בכנסת הוקמה ועדה חשובה לטיפול בנושא הזה ובתאונות עבודה בראשות חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אחמד טיבי: אני בטוח שתתקיים ישיבה קרובה בנושא.

אחמד טיבי: יש להגביר את אמצעי הבטיחות כדי שאנשים שהולכים בבוקר, יוצאים מהבית מוקדם לעבוד כדי לחזור ולפרנס את המשפחה בכבוד, יחזרו חיים ולא בארון מתים.

אחמד טיבי: אני גם רוצה, אדוני היושב-ראש, לדבר על הריסת בית למשפחת אבו ג'אבר בנצרת.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית:) האדמה היא בבעלות פרטית של המשפחה.

אחמד טיבי: אני שוחחתי עם אבו בכר, אבו ג'אבר, והוא הסביר לי שיש רישיון למבנה עסקי, והם הגישו בקשה לשינוי ייעוד למבנה מגורים.

אחמד טיבי: המקום נמצא ליד הדודג' סנטר.

אחמד טיבי: שוחחתי גם עם ראש העיר ועם המהנדס, שליוו את העתירות ותמכו בבעל הנכס.

אחמד טיבי: על הבוקר דחפורים הרסו את הבית הזה.

אחמד טיבי: לפני שבוע עשו אותו דבר עם משפחת מוחארב (אומר בערבית: בשכונת שניר בלוד.).

אחמד טיבי: די, תפסיקו לדבר איתנו בשפת דחפורים.

אחמד טיבי: זאת אדמה פרטית, ובשניר – גם אדמה פרטית, כמו בנצרת.

אחמד טיבי: היה אפשר ורצוי להכשיר את המבנים האלה ולאשר להם להמשיך לחיות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קריב, תרצה להשיב לו?

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה היא הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: אנא תפסו את מקומותיכם על מנת שנוכל להצביע.

איתן גינזבורג: מי בעד הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה?

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 44, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון – חובת יידוע נפגעי עבירה בדבר זכויותיהם), התשפ"ב–2022, התקבלה, ותועבר להמשך דיון בוועדה החוקה, חוק ומשפט.

קריאות: כספים.

איתן גינזבורג: נשמע פה כספים.

איתן גינזבורג: אם כך, זה יעבור לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2527/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק אחריות קבלן שיפוצים, התשפ"ב–2021, שמספרה 2527, של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

איתן גינזבורג: ינמק את הצעת החוק מהמקום – חבר הכנסת צבי האוזר, בבקשה.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, אפשר בבקשה להדליק להאוזר את המיקרופון?

איתן גינזבורג: הנמקה מהמקום.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

צבי האוזר: טוב, נפלאות הקורונה.

צבי האוזר: חברת הכנסת מיכל שיר סגמן הגישה את הצעת החוק החשובה, ואני אציג את הצעתה במילותיה ובנימוקיה.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, אנחנו רוצים שתתארו את הסיטואציה הבאה: דני ושמרית הם זוג צעיר שהחליט להשקיע את מיטב כספם בשיפוץ הדירה שלהם – החלטה שקיבלו לאחר מחשבה מאומצת, לנוכח העובדה שיוקר המחיה בישראל מרקיע שחקים ולנוכח העובדה ששיפוץ במדינת ישראל נע במקרה הטוב בין 25,000 שקל ל-100,000 שקלים בממוצע.

צבי האוזר: בסוף תקופת השיפוץ, ולאחר שהשקיעו זמן וכסף רב בשיפוץ ובבחירת הקבלן, דני ושמרית גילו תקלות רבות, ופנו לקבלן כדי לתקן אותן.

צבי האוזר: לקבלן לא היה אינטרס לעזור.

צבי האוזר: הוא ביטל את טענותיהם ושלח אותם לפנות לקבלן נוסף כדי שיתקן את אותן תקלות.

צבי האוזר: כלומר, לאחר שהשקיעו את מיטב כספם, דני ושמרית הצטרכו להשקיע כסף נוסף בתיקון אותן תקלות.

צבי האוזר: לצערנו, דני ושמרית הם לא היחידים.

צבי האוזר: בישראל משפצים בממוצע כ-350 בתים.

צבי האוזר: רבים מהאזרחים מתמודדים עם בעיות דומות.

צבי האוזר: החוק המוצג לפניכם כאן היום, חברי הכנסת, הוא חוק צרכני, הוא חוק פשוט וצודק.

צבי האוזר: הצעת החוק קובעת כי חלק מהמחויבות של קבלן שיפוצים תהיה לתת תקופת אחריות מוגדרת של מינימום שנה ללקוח בכל שיפוץ שעלותו היא 20,000 שקל ומעלה.

צבי האוזר: כך, לא ייווצר מצב שבו אזרח שם את מיטב כספו על שיפוץ ביתו ונותר ללא מענה ראוי לתקלות ובעיות שצצו בזמן השיפוץ ותקופה קצרה לאחר השיפוץ של אותו אזור.

איתן גינזבורג: תודה.

צבי האוזר: אני אסיים.

צבי האוזר: החוק מיטיב עם אוכלוסיות רגישות בחברה.

צבי האוזר: אנחנו מבינים שיש הסתייגויות, והחוק יתקדם בהתאם להסכמים שהושגו עם משרדי הממשלה הרלוונטיים.

צבי האוזר: אכן, אני מבקש, בשמי ובשם חברת הכנסת שיר סגמן, לתמוך בחוק.

צבי האוזר: אני רוצה לנצל בכל זאת את ההזדמנות לאחל לחברת הכנסת מיכל שיר רפואה שלמה מהקורונה, בשמי ובשם כולנו.

צבי האוזר: גם בנה מיכאל חולה בקורונה, ונאחל מכאן, וירדן – בבידוד.

צבי האוזר: שמות בית"ריים יפהפיים.

צבי האוזר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: כולנו שולחים החלמה מהירה ורפואה שלמה לכולם.

איתן גינזבורג: ישיב על הצעת החוק השר מתן כהנא.

איתן גינזבורג: אתה לא משיב בשם הממשלה?

איתן גינזבורג: השר כהנא, אין תשובה בשם הממשלה?

מתן כהנא: אין תשובה.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אז להצעה הוגשה התנגדות.

איתן גינזבורג: עופר כסיף יציג את ההתנגדות.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - - -

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום נהרגו בתאונה מחרידה בגבעת עמל בתל אביב.

עופר כסיף: שני פועלי בניין אני רוצה להזכיר את הנושא הזה, משום שהוא עולה מדי פעם גם בוועדה של חברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אבל גם במליאה לא פעם ולא פעמיים חבריי ואני העלינו את הנושא הזה.

עופר כסיף: התופעה – וזו תופעה – המגפה של תאונות עבודה היא מגפה שלא ניכר שנלחמים בה מספיק.

עופר כסיף: הדבר הזה, צריך לשים לו סוף.

עופר כסיף: אני רוצה להזכיר פה שבעקבות שאילתה שהגשתי – איתן, אני לא שומע את עצמי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שמרו על השקט, בבקשה.

איתן גינזבורג: תאפשרו לדובר לומר את דבריו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קושניר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלכס קושניר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קושניר, אתה גם עם הגב למליאה ואתה גם מדבר.

עופר כסיף: אני אומר, המגפה הזאת של תאונות עבודה, שפועלים יוצאים בבוקר ולא יודעים אם הם יחזרו, זאת מגפה שצריך להילחם בה בכל הכלים שיש לנו.

עופר כסיף: הדבר הזה כנראה לא מטריד מספיק את יושבי הבית.

עופר כסיף: אני פניתי בשאילתה בנובמבר וקיבלתי תשובה השבוע לגבי המספרים.

עופר כסיף: בשנה שעברה, תשימו לב, מתוך כל ההרוגים, הרוב מוחלט הוא בענף הבנייה, פי שלושה מאשר בענף השירותים והמסחר וענף התעשייה.

עופר כסיף: ההפקרות בענף הבנייה צריכה להיפסק.

עופר כסיף: למה אנחנו מחכים, שהטבח הזה יהיה יותר גרוע?

עופר כסיף: אני קורא פה לכל יושבי הבית להרים את הכפפה ולעשות הכול כדי להילחם במגפה הנוראית הזאת של תאונות עבודה, בעיקר בענף הבנייה; מיידית לשנות את הפיגומים.

עופר כסיף: יש פיגומים שצריכים להחליף אותם.

עופר כסיף: למה זה לא קורה?

עופר כסיף: אני שואל את השרה ואני שואל את סגן השרה, חבר הכנסת יאיר גולן, שזה באחריותו: מה קורה עם זה?

עופר כסיף: למה אנחנו מחכים?

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת כסיף.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה – הצבעה על הצעת חוק אחריות קבלן שיפוצים, של חברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 50

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 50, נגד – 44, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה, ותעבור להמשך דיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2684/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון – הגבלת שימוש בכרטיסי אשראי לסרבני גט), של חבר הכנסת אורי מקלב.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת מקלב להציג את הצעת החוק, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: חבריי, אדוני היושב-ראש, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני חשבתי והייתי בטוח שהממשלה תתמוך בהצעת החוק הזאת, שהיא הצעת חוק מתבקשת ממש היום כדי לפעול נגד סרבני גט.

אורי מקלב: אבל אני כבר אומר מראש, יושבת-ראש הקואליציה, לסיכום, שאנחנו נצביע במועד אחר וגם התשובה, מכיוון שהממשלה, היה ראוי שהיא תתמוך בזה, שהיא תתמוך בהצעת החוק הזאת, וגם ככה אנחנו מצפים.

אורי מקלב: יותר מזה, אנחנו גם יודעים שהממשלה, בכוונתה להביא הצעת חוק כזאת.

אורי מקלב: הצעת החוק הזאת מדברת על סנקציה מול סרבני גט.

אורי מקלב: כפי שאנחנו יודעים לאורך כל ההיסטוריה, בוודאי גם כאן, גם כיום, אנחנו מפעילים את כל מה שאפשר לעשות בצורה חריגה, מה שאנחנו לא עושים בדברים אחרים, ואנחנו מפעילים נגד סרבני גט כדי לשחרר את האישה מעגינותה, כדי שאנחנו נוכל לאפשר לה לקבל את הגט לאחר פסיקה ולאחר דיונים שהיו בבתי הדין.

אורי מקלב: אנחנו רואים גם כיום שישנם אנשים שמסרבים לתת את הגט, מעגנים את נשותיהם, מקשים על נשותיהם, גורמים להן גם קשיים וגם צער.

אורי מקלב: בתי הדין ואנחנו עושים הכול כדי שאנחנו לא ניתן לאישה לסבול וכדי לשחרר אותה מכבלי העגינות.

אורי מקלב: זה דבר שאנחנו עושים במסירות, ואנחנו יודעים כמה היום רבנים ודיינים נוסעים לחוץ ארץ, עוקבים ומחפשים ועושים כל סנקציה אפשרית כדי שאנשים שחויבו לתת את הגט, ייתנו את הגט.

אורי מקלב: יש כמה סנקציות שאנחנו עושים גם כיום בחוק.

אורי מקלב: אחת הסנקציות היא שאנחנו לא מאפשרים לתת לפתוח חשבון או לתת צ'קים, מגביל אותם בצ'קים, כדי להקשות עליהם בחיי היום-יום.

אורי מקלב: אי-אפשר לעבור לסדר-היום כשכזה אחד מעגן את אשתו ולא נותן לה את האפשרות לקבל, לא נותן לה את הגט.

אורי מקלב: אחד הדברים שפעם היו עושים – היינו נותנים צ'קים.

אורי מקלב: היום רוב השימושים הם בכרטיס אשראי; היום את רוב הפעילות הפיננסית אנחנו עושים בכרטיס אשראי.

אורי מקלב: מכיוון שאז כרטיס האשראי לא היה דומיננטי ולא היה פעיל, וזה לא היה דבר שהיה מהותי בהתנהלות הכלכלית של האנשים, לא נכלל בתוך החוק הנושא של כרטיס אשראי, זה לא היה בחוק, לא היה בחוק כרטיס אשראי.

אורי מקלב: לכן, גם היום, יכול להיות שלא מאפשרים לו ואסור לו לפתוח חשבון, להשתמש בחשבון בנק שלו ולתת צ'קים כדי שהוא יוכל להתנהל – היום הוא לא צריך את זה, היום הוא משתמש בכרטיס אשראי, ואם יש לו כרטיס אשראי, אז בעצם אין לו שום הגבלה בהתנהלות הכלכלית שלו ואין לו שום סנקציה שבאמת תזרז אותו או תביא אותו לידי כך שהוא יסכים לתת את הגט.

אורי מקלב: ואנחנו ביקשנו דבר אחד: אם מותר לתת לו הכול, אם אנחנו עושים את הכול, ולא בדברים מעטים – דברים רבים אנחנו לא מאפשרים לו לעשות, אנחנו צריכים להכניס גם את כרטיס האשראי.

אורי מקלב: גם כרטיס האשראי צריך להיות חלק מהתהליך, מההתנהלות היום-יומית שלו, במיוחד ההתנהלות הכלכלית שלו, שהוא לא יוכל להשתמש, וזה יביא אותו לידי כך – עד שהוא יגיד "רוצה אני", זה יביא אותו לידי כך שהוא יבוא לתת את הגט.

אורי מקלב: אני רוצה להזכיר במאמר מוסגר שרק בשבוע האחרון אנחנו הקלנו על חייבים בהוצאה לפועל את הסנקציה של רישיון נהיגה – והיושב-ראש מהנהן בראשו – בהצעת חוק פרטית.

אורי מקלב: אני חושב שהממשלה תמכה בזה, לגבי חייבים, אם אנחנו יכולים להטיל עליהם סנקציות או לא להטיל עליהם סנקציות.

אורי מקלב: אנחנו בסופו של דבר הקלנו בדבר הזה, במיוחד ברישיון נהיגה, ובעוד סנקציות.

אורי מקלב: אמרנו שאנחנו בכל אופן רוצים לתת לאנשים להתנהל ולהתנהג רגיל, בלי לעכב אותם, ואת התהליכים יעשו על ידי עיקולים ועל ידי דברים אחרים.

אורי מקלב: שונה הוא מי שמסרב לתת את הגט.

אורי מקלב: שם אנחנו לא מסתכלים על זה בסלחנות, ושם אנחנו לא מדברים על קשיים.

אורי מקלב: מי שלא עושה את המעשה הזה – אין דבר אחד שאנחנו נותנים לו או שאנחנו באים לקראתו ואנחנו מגלים הבנה למשהו.

אורי מקלב: כפי שידוע, אין לזה תקדים, לדברים שאנחנו מפעילים נגד סרבני גט, כולל, אדוני, מניעת אוכל מיוחד גם ממי שעוצרים אותו וגם ממי שנמצא בבית הסוהר – אם בשביל זה או בשביל מישהו אחר הוא רוצה אוכל כשר או אוכל למהדרין, אנחנו גם את זה לא נותנים לו, ועוד דברים: לא להתפלל במניין ועוד דברים שתלויים בדת.

אורי מקלב: אנחנו אומרים: מי שמסרב לפסיקה כזאת, הוא לא יכול לבוא כשיש לו צורכי דת ויש לו צרכים מיוחדים.

אורי מקלב: אתה לא יכול לבוא ולהפר את הפסיקה, את מה שאתה חייב לעשות, ולהתנהל רגיל ולחזור למערכת היום-יומית.

אורי מקלב: וזה גם מוכח – הוכח שהגבלה כלכלית וכספית ועיקולים באמת מועילים להביא את הבן אדם למחשבה: הגם שאני מתאכזר כלפי מישהי, אפילו שאני מתאכזר כלפי הזולת – כלפי אשתו לשעבר – אבל אתה גם אוהב את עצמך, וברגע שאתה אוהב את עצמך אבל לא מאפשרים לך לאהוב את עצמך – כשאנחנו לא מאפשרים את זה, אנחנו מזהים שאנשים מוכנים, כדי להסיר את המגבלה הזאת – כשהוא רוצה שיסירו מעליו את המגבלה, אז הוא באמת נותן את הגט.

אורי מקלב: כרטיס האשראי זה מצרך יסודי היום, זה מוצר יסודי בחיי היום-יום, ובלי זה קשה לנהל חיים סבירים.

אורי מקלב: כשאנחנו מאפשרים את זה ולא מונעים ממנו – ולכן ציפיתי שהממשלה תתמוך, במיוחד כי הממשלה הגיעה לכנסת בדיונים אחרים והיא אמרה שזו דעתה, שהיא חושבת שזה נכון; אנחנו העלינו זה בוועדת החוקה, העלינו את זה בדיונים אחרים.

אורי מקלב: ולכן, אני כן מקבל את זה שהממשלה – שהקואליציה תאפשר לשנות את עמדת הממשלה.

אורי מקלב: ראיתי שהיושב-ראש רצה להעיר משהו.

צבי האוזר: כן.

צבי האוזר: אני ראיתי שחבר הכנסת אבוטבול לא חושב שכל הדיון המרתק שהצגת כאן על הנושא, שהוא חשוב לסיעה, מעניין אותו.

צבי האוזר: אני מבקש מכל חברי הכנסת לא לשוחח בטלפון מתוך אולם המליאה ולכבד את הדוברים כאן.

צבי האוזר: בבקשה תמשיך.

אורי מקלב: אולי צריך לדון אותו לכף זכות, שאולי הוא מנסה לשכנע סרבן גט לתת את הגט.

אורי מקלב: יכול להיות שזה זה.

צבי האוזר: אם זה מה שהוא עושה, אז אני מבקש את סליחתו.

צבי האוזר: אבל אם זה לא מה שהוא עושה – שיבקש את סליחת הכנסת.

משה אבוטבול: - - -

צבי האוזר: היו פה קודם כיתת ילדים.

צבי האוזר: מזל שהם לא הגיעו.

צבי האוזר: בבקשה, תמשיך.

צבי האוזר: מזל שהם לא ראו.

משה אבוטבול: - - -

אורי מקלב: אבל אני מניח שהוא עושה איזה דבר מצווה.

אורי מקלב: בכל אופן, למה אני אומר את זה?

אורי מקלב: אני רק רוצה לספר – וטוב שיירשם – שבתי הדין והדיינים, באופן אישי, יומם ולילה מתמסרים כדי לשכנע סרבני גט.

אורי מקלב: יש לצערנו נשים שהן נמצאות בכבילותן כבר הרבה הרבה שנים.

אורי מקלב: הדבר הזה מצטמצם, אבל אין משהו שמונע את האנשים – מבחינה אנושית, לשכנע.

אורי מקלב: אנשים נוסעים רחוק, עד חורים, עוקבים ומנסים לראות איפה נמצא סרבן הגט, בין שזה בארץ, ודאי, ובין שזה בחוץ לארץ.

אורי מקלב: והדבר הבסיסי הזה – שיש לנו את זה, את האמצעי הזה, ואנחנו מדברים על אנשים שמשתמשים בזה – בוודאי יש לנו חובה לעשות את זה.

אורי מקלב: ואם אנחנו באמת מדברים, אז אני אנצל את הדקה-שתיים שעדיין יש לי, שאני יכול לדבר בעניין הזה, מכיוון שאין תשובה ואין הצבעה עכשיו.

אורי מקלב: אני רק רוצה להעלות את הידיעה, לקחת ככה ידיעה, שגם שרת התחבורה שותפה לשר האוצר בעליית מחירי התחבורה הציבורית, במיוחד לאוכלוסיות מסוימות, אוכלוסיות שנמצאות בפריפריה, אוכלוסיות באזורים מסוימים.

אורי מקלב: הכול נעשה בצביעות כזאת, שמצמצמים את התעריפים, ובמקום שיש עשרה תעריפים, רוצים לצמצם לארבעה תעריפים, או לשישה תעריפים.

אורי מקלב: לא מביאים בחשבון, שצמצום התעריפים זה לא ייעול, זה בעצם להעלות מחירים.

אורי מקלב: במקום שהמחיר היה שלושה שקלים, עכשיו הוא שישה שקלים.

אורי מקלב: אנשים שנמצאים במקומות רחוקים, או במקומות שהפיזור שלהם גדול, אשר כדי להגיע לחיי היום-יום צריכים להשתמש בתחבורה הציבורית, מבקשים להעלות באופן דרמטי.

אורי מקלב: זה יפגע, וזה עוד חלק מפגיעה באנשים המוחלשים, במשפחות, באנשים שמשתמשים בתחבורה הציבורית.

אורי מקלב: אני אומר את זה כאן, זה לא הנושא עכשיו, ממש לגופו, אבל אני לא יכול להתעלם.

אורי מקלב: אנחנו לא יכולים לראות באיזו אכזריות ובאיזו התנגחות אנחנו מתנהלים מולם.

אורי מקלב: חברת הכנסת מאי גולן, את מוכנה כבר לחוק הבא?

אורי מקלב: אני קצת הארכתי בדבריי, כדי לאפשר לחברת הכנסת מאי גולן, שבאה בהצעת החוק הבאה, להביא את החומרים שהייתה צריכה.

אורי מקלב: בזה אסיים, תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ישיב מטעם הממשלה – השר מתן כהנא, השר לשירותי דת.

צבי האוזר: למה אין תשובה?

צבי האוזר: עד שסוף סוף השר כהנא משיב בענייני משרדו, מדוע אין תשובה?

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, תשובה והצבעה במועד אחר.

מתן כהנא: תודה.

צבי האוזר: התשובה וההצבעה במועד אחר, ועל כן, נעבור להצעת החוק הבאה.

צבי האוזר: לכאורה, עודכנתי שחבר הכנסת יריב לוין אמור להציג עכשיו, אבל אני רואה שהוא איננו נמצא.

צבי האוזר: הוא ביקש.

צבי האוזר: אני מציע שנחזור לסדר-היום המקורי.

צבי האוזר: חברת הכנסת מאי גולן, אני רואה שהיא כאן.

צבי האוזר: את יכולה?

צבי האוזר: איפה יריב לוין?

מאי גולן: מה שאתם רוצים.

צבי האוזר: אינני רואה את - - -

קריאה: - - -

צבי האוזר: סליחה?

קריאה: - - -

קריאה: [הצעת חוק פ/2779/24; נספחות.

קריאה: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה – הצעת חוק חיבור בתים בהתיישבות הצעירה לחשמל, התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת יריב לוין.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, אתם משנים את סדר-היום בלי לעדכן אותנו.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, השר מתן כהנא, אני רוצה – אני מוכרח – לספר לך משהו.

יריב לוין: ביקרתי במאהל של ההתיישבות הצעירה.

יריב לוין: 20,000 ישראלים, שעושים מילואים, משלמים מיסים, חיים בלי אספקת מים וחשמל נורמלית, רק בגלל הססנות של הממשלה.

יריב לוין: נמאס להם.

יריב לוין: נמאס להם, השר כהנא, מהבטחות הסרק של ראש הממשלה.

יריב לוין: הם אינם אזרחים סוג ב'.

יריב לוין: אשרו להם כבר היום חיבור חשמל, חיבור מים.

יריב לוין: מה יש לך לומר על זה?

יריב לוין: השר כהנא, מה יש לך לומר על זה?

יריב לוין: מה תגיד לי, שזה פופוליזם?

יריב לוין: שיש כאן מילה אחת שהיא לא אמת?

יריב לוין: השר כהנא, אתה שותק.

יריב לוין: עכשיו אני אגיד לכם למה הוא שותק, כי את הדברים האלה אמר נפתלי בנט בחודש ינואר בשנת 2021, לא 2022, לפני למעלה משנה.

יריב לוין: נמאס להם מהבטחות הסרק של ראש הממשלה.

יריב לוין: שמעת, השר כהנא?

יריב לוין: הם אינם אזרחים סוג ב'.

יריב לוין: איזו ציניות, איזו חוצפה, איזו יוהרה.

יריב לוין: החיבור לחשמל בהתיישבות הצעירה הוא אחד הנושאים הכי בוערים וחשובים לי ברמה האישית.

יריב לוין: שמעת, השר כהנא?

יריב לוין: את זה אמרה השרה אילת שקד.

יריב לוין: נו, באמת, כל כך חשוב לה, לשרה שקד, ששום דבר לא קורה.

יריב לוין: עוד חורף עובר ושום דבר לא מטופל.

יריב לוין: אנחנו מחויבים לפעול כדי לפתור את הנושא הזה, ולתת שירותים בסיסיים של תשתיות מים, חשמל ומרכיבי ביטחון להתיישבות הצעירה.

יריב לוין: נו, אדוני היושב-ראש, לא תתקשה לנחש, שאת הדברים האלה אמר – לא פחות ולא יותר מאשר ראש מפלגתך – השר גדעון סער.

יריב לוין: מחויבים לפעול לפתרון הנושא.

יריב לוין: אני מאמין לו, רק יש בעיה קטנה: הוא אמר את זה בדיוק לפני שנה.

יריב לוין: ומה קרה מאז?

יריב לוין: כלום ושום דבר.

יריב לוין: אנשים ממשיכים לקפוא מקור.

יריב לוין: ממשיכים לסבול.

יריב לוין: כן, אתה מפהק, השר כהנא.

יריב לוין: מדושן עונג על כורסת השר.

יריב לוין: מה אכפת לך?

יריב לוין: הבטחת להם?

יריב לוין: את מי זה מעניין?

יריב לוין: שיקרת להם?

יריב לוין: לא קרה שום דבר.

יריב לוין: יקפאו מקור?

יריב לוין: הכול בסדר.

יריב לוין: העיקר לא להרגיז את מוסי רז.

יריב לוין: הוא יושב שם דרוך, לראות מה תגיד; לראות מה תאמר.

יריב לוין: שומר עליך, שחס וחלילה לא תחבר את הילדים של החלוצים האלה; שלא תעשה צדק; שלא תעשה את מה שהבטחתם.

יריב לוין: ואל תעלה לכאן ותגיד: אתם לא חיברתם.

יריב לוין: הרי אתם סיפרתם לכולם, שבגלל זה אתם צריכים להיות בשלטון, שבגלל זה אתם תעשו את מה שאנחנו לא עשינו.

יריב לוין: נו?

יריב לוין: אז מה?

יריב לוין: שוב שיקרתם?

יריב לוין: שוב הפקרתם את האנשים?

יריב לוין: שוב אמרתם: עדיף לשבת על הכיסא ולחייך, ולשלם את המחיר למנסור עבאס ולמוסי רז?

יריב לוין: ואיך לשלם אותו?

יריב לוין: על חשבון הילדים האלה.

יריב לוין: אני מציע שתקשיב למה שכותבת לי נטע, ילדה בהתיישבות הצעירה: כפי שאתם יודעים, באזורי שילה יש הפסקות חשמל בלתי רגילות.

יריב לוין: בתור אחותה של ילדה בת שבועיים, אני דואגת מאוד לשלומה.

יריב לוין: אחרי שהיא נולדה נאלצנו להיות שבוע אצל סבתא, בגלל הקור והפסקות החשמל.

יריב לוין: חשבנו שיטפלו בזה, אבל ההפסקות ממשיכות בלי סוף, וזה ממש מפחיד להיות בחושך, בלי חשמל בקור העז.

יריב לוין: היא כותבת באותיות גדולות: אנו זקוקים לעזרה, סימן קריאה.

יריב לוין: שתעזרו עם החשמל לא רק לנו אלא לכל ההתיישבות.

יריב לוין: תראה איזו עוצמה יש בילדה הזאת.

יריב לוין: גם כשהיא קופאת מקור, היא לא חושבת רק על עצמה היא חושבת על כל המפעל, על כל ההתיישבות.

יריב לוין: על כל הילדים שנמצאים במצב שלה.

יריב לוין: והיא אומרת: גם הקורונה מקשה עלינו.

יריב לוין: רק מילה אחת אין פה, אבל זה מה שהיא זועקת - -

צבי האוזר: חבר הכנסת חיים ביטון.

יריב לוין: - - רחמים, רחמים.

יריב לוין: השר כהנא, רחמים, לב יהודי, משהו.

יריב לוין: אני רוצה לומר לך דבר נוסף: נעשה הכול כדי לעזור להתיישבות הצעירה לפחות ברמה ההומניטרית של חיבור חשמל וחיבור מים.

יריב לוין: ואת זה אני אומר גם לחבר הכנסת מוסי רז.

יריב לוין: גם אם יש שם ילדים שאתה חושב שהם לא צריכים להיות שם, תשיג רוב בממשלה שאתה מחזיק, כי אתה אחראי, ותקבלו החלטות אחרות.

מוסי רז: - - - היושב-ראש, אני בא לענות - - -

יריב לוין: אבל כל עוד הם שם, אי-אפשר להתייחס אליהם ככה.

יריב לוין: ואת זה אני לא אומר, את זה אומר חבר הכנסת ניר אורבך – לא אתמול, כבר בנובמבר.

יריב לוין: ומה קרה מאז, ברמה ההומניטרית?

יריב לוין: שום דבר.

יריב לוין: עוד חורף, עוד קור.

יריב לוין: כותבת לי איילת השחר: אני בת 13.

יריב לוין: בעצם, מאז שאני זוכרת את עצמי ילדה קטנה, החורף אצלנו מלווה בהפסקות חשמל.

יריב לוין: חושך בעיקר בערבים.

יריב לוין: אתה שומע, חבר הכנסת אורבך?

יריב לוין: לשבת לקרוא ספר אחרי 16:00 זה אומר שלא תמיד אצליח לסיים אותו כי כבר חושך בחוץ, ובבית החשמל קופץ.

יריב לוין: כבר למדתי שלהתקלח עם מים חמים מהבוילר זה הופך למותרות.

יריב לוין: זה גם אצלך בבית ככה, השר כהנא?

יריב לוין: גם אצלך להתקלח עם מים חמים זה מותרות?

יריב לוין: אני מאוד אוהבת לאפות, וכמות החשמל ביישוב לא מאפשרת לי לאפות ולבשל לכבוד שבת.

יריב לוין: אתה שומע?

יריב לוין: את שומעת, חברת הכנסת בן ארי?

יריב לוין: מדברת הרבה על זכויות נשים, נערות, שצריך להגן עליהן, ומשאירה את כל הנערות והילדים האלה לקפוא מקור, בלב ערל, בלי בושה.

יריב לוין: בלי בושה.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: כי היא מפחדת ממוסי רז, שיפיל את הממשלה; ממנסור עבאס, ממי?

יריב לוין: מדברים גבוהה גבוהה, אבל כשזה מגיע לאנשים שיושבים עוד חורף וקופאים מקור, מצביעים נגד.

יריב לוין: איך אפשר?

יריב לוין: היא כותבת: פשוט בלתי אפשרי ללמוד עם הפסקות החשמל ביישובנו.

יריב לוין: אני מבקשת בכל ליבי, תן לי את ההזדמנות לנגן, לקרוא, להתקלח, ללמוד, לאפות, כמו שכל שאר ילדי המדינה זוכים.

יריב לוין: אתם מקשים את לבכם סתם ככה.

יריב לוין: הרי אף אחד לא יזוז משום.

יריב לוין: אף מתיישב לא יפונה.

יריב לוין: לא ניתן לזה לקרות.

יריב לוין: אז למה להתעלל בהם?

יריב לוין: בשביל מה?

יריב לוין: מצפה ממך ומשאר חברי הממשלה לקדם את נושא אספקת החשמל להתיישבות הצעירה.

יריב לוין: אני אומר לך, השר כהנא, אתה בטח תעלה ותספר שאתם מסדירים ועובדים ואו-טו-טו, והכול תיכף, למרות שזה לא היה חשוב לכם בכלל, במשך חודשים ארוכים וכל החורף תיכף עובר.

יריב לוין: אז אם זה באמת ככה, נעביר את החוק הזה בקריאה טרומית.

יריב לוין: לא יקרה שום דבר.

יריב לוין: אתם בינתיים, כמו שתבטיח לנו תיכף, תסדירו את הכול והבעיה תיפתר.

יריב לוין: אבל אם לא, הכנסת תדאג שהחשמל יחובר; שהילדים האלה לא יסבלו יותר.

יריב לוין: זו האחריות שלכם.

יריב לוין: ולא יעזור לא להסתכל בטלפון ולא לדבר עם חבר הכנסת קארה, שהנושא לא מעניין אותו בכלל.

יריב לוין: השר כהנא, השר כהנא - -

אביר קארה: 12 שנה.

אביר קארה: מה עשיתם בנושא?

אביר קארה: 12 שנה.

אביר קארה: מה עשיתם בנושא?

יריב לוין: - - זה מבחן מוסרי מהמדרגה העליונה.

יריב לוין: אני מצפה שתעמוד בו.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ישיב בשם הממשלה השר מתן כהנא, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: נשמה, קארה, רק אל תטפל בהתיישבות הצעירה כמו שאתה מטפל בבעלי העסקים.

אביר קארה: מה עשית?

אביר קארה: אבל מה עשית?

אביר קארה: מה עשית?

אביר קארה: 12 שנים - - - בנגב.

קטי קטרין שטרית: רק אל תטפל בהתיישבות הצעירה כמו שאתה מטפל בבעלי העסקים - -

אביר קארה: איפה הייתם 12 שנים?

קטי קטרין שטרית: - - אז הם לא יהיו עם חשמל כל החיים.

קריאה: בושה, אתה עכשיו בשלטון.

אביר קארה: - - -

קטי קטרין שטרית: די, די, כמה תגידו - - - פה היה שינוי.

קטי קטרין שטרית: רציתם שינוי, יאללה - - -

אביר קארה: קיבלתם תשובה – לא עשיתם כלום 12 שנה.

קטי קטרין שטרית: עשיתם שינוי - - - שינוי.

שמחה רוטמן: ההחלטה הראשונה של בנט, לא - - - את ההתיישבות הצעירה - - -

קטי קטרין שטרית: זה לא שינוי אחורה, זה שינוי קדימה.

צבי האוזר: בבקשה, השר כהנא, עשר דקות.

קריאה: 300 - - - בנגב.

שמחה רוטמן: איפה זה ההתיישבות הצעירה - - -

מתן כהנא: חברי חבר הכנסת, אדוני היושב-ראש, חברי חבר הכנסת יריב לוין, האירוניה מתהפכת בקברה.

מתן כהנא: האירוניה הטרגית מתהפכת בקברה.

שמחה רוטמן: - - - בלי להגיד גם ביבי, אבל ביבי, אתה מקבל פרס.

מתן כהנא: יש פה חברי כנסת שבדרך כלל מחרימים אותנו.

מתן כהנא: אני מבין שבגלל שהמנהיג של המפלגה לא בארץ אז אתם נשארים כשאנחנו מדברים?

שמחה רוטמן: בגלל שהנושא הוא ההתיישבות הצעירה.

שמחה רוטמן: יש אנשים שאכפת להם מההתיישבות הצעירה, מתן.

קריאה: די, מספיק עם האובססיה הזאת.

קריאה: די.

מתן כהנא: אין דבר שמפחיד את הליכוד – אין דבר שמפחיד את הליכוד יותר מאשר הסדרת ההתיישבות הצעירה.

מתן כהנא: הסדרת ההתיישבות הצעירה - - -

חיים ביטון: יאללה, תעשה.

חיים ביטון: קדימה תעשה את זה.

חיים ביטון: נו, תעשה.

קריאות: - - -

מתן כהנא: אנחנו עושים את זה פי אלף יותר טוב מכל מה שאתם עשיתם.

קריאות: - - -

חיים ביטון: אתם לא עושים כלום.

שמחה רוטמן: - - - ליכוד - - - תעשה את זה.

צבי האוזר: חבר הכנסת רוטמן.

מתן כהנא: כל התקדמות במה שקשור בהתיישבות הצעירה תהיה מבחינת הליכוד אסון, וככה אתם מתנהגים.

שמחה רוטמן: - - יאללה - - -

מתן כהנא: אסון פוליטי.

מתן כהנא: אסון פוליטי לליכוד, וככה אתם מתנהגים.

מתן כהנא: לכן מה שאתם רוצים כאן זה לעשות הכול כדי למנוע כל התקדמות בהסדרת ההתיישבות הצעירה.

מתן כהנא: אתם הרי יודעים היטב – אתם יודעים היטב שהדרך לטפל בנושא ההומניטרי הזה עוברת דרך חיבור חוק החשמל על ידי צו אלוף, ולא באמצעות הצעות חוק מטרילות - -

אבי מעוז: למה אתה לא עושה - - -

מתן כהנא: - - לא באמצעות הצעת חוק מטרילה, יריב לוין, שזה מה שאתה עושה פה.

יריב לוין: - - -

שמחה רוטמן: לא הבנתי, לא הגשת הצעת חוק כזאת רק לפני שנה?

שמחה רוטמן: לפני שנה וחצי לא הגשת הצעת חוק מטרילה כזאת?

מתן כהנא: ברור לגמרי שאם יחובר חשמל להתיישבות הצעירה, אז החברים כאן יהיו בבעיה מאוד מאוד קשה - -

יריב לוין: אני הראשון - - -

מתן כהנא: - - כי הציבור יבין שחבר הכנסת יריב לוין וחבריו לליכוד במשך 12 שנה התעמרו בהתיישבות הצעירה.

מתן כהנא: התעמרתם.

מתן כהנא: חבר הכנסת לוין וכל הצעקנים פה, לא עשיתם כלום בשביל ההתיישבות הצעירה.

מתן כהנא: התעמרתם בהם.

יובל שטייניץ: רגע, איפה היה בנט?

יובל שטייניץ: איפה היו בנט ושקד, הם לא היו איתנו בממשלה?

מתן כהנא: התעמרתם בהם.

מתן כהנא: ראש הממשלה עצר כל אפשרות לעשות משהו בנושא הזה.

יובל שטייניץ: איפה היו בנט ושקד, וגדעון ואלקין, הם לא היו איתנו בממשלה?

מתן כהנא: התעמרתם ומנעתם כל אפשרות להתקדם.

מתן כהנא: גם כשמר נתניהו עמד בראש ממשלת ימין על מלא, עם ממשל אמריקני אוהד, לא עשיתם כלום.

מתן כהנא: עכשיו עומד פה חבר הכנסת יריב לוין ומדבר על תינוקת בת שנתיים.

מתן כהנא: אותה תינוקת בת שנתיים – כבר 12 שנה יש תינוקות בני שנתיים.

מתן כהנא: מה עשית בשבילם, יריב לוין?

מתן כהנא: אלה שזעקו לעזרה, הם התחילו לזעוק לעזרה עכשיו, חבר הכנסת לוין?

מתן כהנא: בוא, תסתכל עליי.

מתן כהנא: חבר הכנסת יריב לוין, אותם אלה שזועקים לעזרה, 12 שנה הם זעקו לעזרה.

מתן כהנא: מה עשית בשבילם?

מתן כהנא: לא עשית בשבילם כלום.

מתן כהנא: כלום לא עשית בשבילם.

מתן כהנא: רחמים אתה אומר?

מתן כהנא: איפה היו הרחמים שלך?

מתן כהנא: 12 שנה לא היו לך רחמים בשבילם?

שמחה רוטמן: - - - מי היה שר הביטחון, מתן?

שמחה רוטמן: מי היה שר הביטחון?

מתן כהנא: שום דבר - - - דיברת פה על משהו הומניטרי.

מתן כהנא: מה עשית הומניטרי 12 שנה?

מתן כהנא: זה היה בידיים שלך, ולא עשית כלום.

מתן כהנא: עכשיו, שכבר יש אפשרות לעשות משהו, אתם רק הורסים ומחבלים בזה.

מתן כהנא: רק הורסים ומחבלים בזה.

מאי גולן: אבל היית איתנו.

מאי גולן: אבל היית איתנו.

מאי גולן: איפה היה בנט?

מאי גולן: איפה היה בנט?

מאי גולן: איפה בנט היה בזמן הזה, הוא לא היה איתנו?

מתן כהנא: בינואר לפני שנה - - -

צבי האוזר: חברי הכנסת, אני מבקש, שמענו את דברי חבר הכנסת לוין בנחת.

צבי האוזר: אני מבקש שאת אותה סובלנות שגיליתם כלפי חבר הכנסת לוין תגלו כלפי תשובת הממשלה.

צבי האוזר: בבקשה.

מאי גולן: אבל עומד פה חבר כנסת ומשקר.

מתן כהנא: בינואר לפני שנה התקיימה, כאן לא רחוק, עצרת מחאה שכללה שביתת רעב של ההתיישבות הצעירה נגד ראש הממשלה דאז, מר נתניהו.

מתן כהנא: כן?

מתן כהנא: יריב לוין, שביתת רעב של ההתיישבות הצעירה נגד ראש הממשלה דאז, מר נתניהו, כשאתה היית אז איתו.

מתן כהנא: בעצרת הזו יושב-ראש מועצת יש"ע פנה למר נתניהו ואמר לו: מצאת זמן ללכת להצטלם עם מתחסנים, אבל לא מצאת זמן לקרוא למתיישבים של ההתיישבות הצעירה.

מתן כהנא: אלה מלח הארץ, המצביעים שלך.

מתן כהנא: עליך לקרוא להם ולדבר איתם.

מתן כהנא: הם הבסיס שלך, אל תבגוד בהם.

מתן כהנא: אל תיתן יד לזה שהם יבחרו בדרך אחרת.

מתן כהנא: צפצפתם עליהם אז, צפצפתם עליהם 12 שנה, וצפצפתם עליהם גם כשהם שבתו רעב.

קריאה: ומה אתם עושים?

קריאה: מה אתם עושים?

מתן כהנא: ראש מועצת שומרון, יוסי דגן: בטייבה במשולש נבנו עשרות מבני ציבור לא חוקיים בעליל, ולהם אין בעיות חשמל, בשונה מההתיישבות הצעירה שהוקמה רובה ככולה על ידי המדינה או בתמיכת המדינה.

מתן כהנא: למי הוא אמר את זה?

מתן כהנא: הוא אמר את זה למר נתניהו, שלא עשה כלום בשביל ההתיישבות הצעירה.

מתן כהנא: כלום.

מתן כהנא: חבר הכנסת יריב לוין, למה לא הסדרתם את ההתיישבות הצעירה 12 שנה?

מתן כהנא: 12 שנה מול ממשל אמריקני אוהד וממשלות ימין על מלא.

מתן כהנא: אתה, חבר הכנסת יריב לוין, שהצעת את הצעת החוק המטרילה הזו - -

קריאה: מה זה אומר על זה?

מתן כהנא: - - וראש הממשלה דאז, נתניהו, לא עשיתם כלום כי לא אכפת לכם.

קריאה: - - - האלה.

אורית סטרוק: - - -

מתן כהנא: לא אכפת לכם, וגם עכשיו, כשכבר יש אפשרות לעזור – גם עכשיו - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, אני מבקש שתשבי במקומך.

צבי האוזר: אנחנו לא קוראים קריאות ביניים בעמידה.

צבי האוזר: בבקשה.

אורית סטרוק: - - -

צבי האוזר: אני מבקש לא להפריע.

מתן כהנא: גם עכשיו - - -

אורית סטרוק: - - - תסביר - - -

מתן כהנא: גם עכשיו, כשיש אפשרות לעשות דברים גדולים בשביל האנשים היקרים האלה, אתם רק מפריעים ומחבלים במאמצים.

מתן כהנא: אתם רק מפריעים ומחבלים במאמצים.

אורית סטרוק: לא נכון - - -

מתן כהנא: אתם עושים הכול כדי להזיק למאמצים האלה.

מתן כהנא: אנחנו, לעומתכם, פועלים על מנת להביא פתרון לסוגיה הזו.

מתן כהנא: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: מתן, תראה מי מבסוטית.

קטי קטרין שטרית: גבי מבסוטית ממך.

קטי קטרין שטרית: מתן, גבי מבסוטית ממך.

מתן כהנא: אני מציע להצביע נגד הצעת החוק המטרילה, שרק מזיקה להתיישבות הצעירה.

מתן כהנא: תודה.

קטי קטרין שטרית: מתן, גבי מבסוטית ממך.

קטי קטרין שטרית: גבי אומרת: כל הכבוד.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת לוין, אם תרצה לשכנע מול תשובת הנגד של הממשלה, אולי בכל זאת, את חברי הכנסת – בבקשה, שלוש דקות.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני רק רוצה לחכות שהשר כהנא ישב.

יריב לוין: אני רוצה לחכות שהשר ישב.

קריאה: לא שומעים.

יריב לוין: אני רוצה לחכות שהשר כהנא ישב, כי כדאי שהוא ישמע את הדברים.

יריב לוין: הבנתי, מזלזל.

יריב לוין: אדוני היושב-הראש, השר אמור להשיב לי.

יריב לוין: הוא אמור להיות כאן כדי לשמוע את הדברים בשם בממשלה ולא לברוח הצידה.

קריאה: מתן - - -

קטי קטרין שטרית: יריב, לא שומעים.

קטי קטרין שטרית: יריב, יריב.

יריב לוין: אז אני מבקש לעצור את הזמן כדי שהשר כהנא יקשיב לדברים.

יריב לוין: יש כבוד לכנסת.

קטי קטרין שטרית: יריב, יריב, את הבמה.

צבי האוזר: יש שר במליאה.

צבי האוזר: אני מבקש להמשיך.

יריב לוין: השר כהנא, לא במקרה ניסית לברוח הצידה אחרי דברי השקר שלך כאן, בלי שנתת שום בשורה להתיישבות הצעירה, שום תשובה על הטענות שיש.

מה קרה?

שב.

יריב לוין: ואני אומר לך יותר מזה: כבר בדצמבר – אדוני, השר יצא מהאולם.

דסטה גדי יברקן: בושה.

קטי קטרין שטרית: בושה, בושה.

יריב לוין: אני לא יודע אם יש כאן שר או אין כאן שר.

יריב לוין: יש גבול לזילות של הכנסת.

צבי האוזר: יש שר.

צבי האוזר: בבקשה – השר מאיר כהן.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, השר כהנא ברח מהאולם כאחרון הפחדנים.

יריב לוין: בושה וחרפה.

יריב לוין: בושה וכלימה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך כמה דברים.

יריב לוין: ראשית, אני, לפני שהגשתי את הצעת החוק הזו, פניתי בכתב לחברי הכנסת של ימינה ואמרתי להם: בואו תצטרפו אליי.

יריב לוין: זה לא עניין פוליטי, זה עניין אנושי, הומניטרי.

יריב לוין: בואו נעשה את זה ביחד.

יריב לוין: הם אפילו לא טרחו להשיב למכתב שלי.

יריב לוין: שנית - -

גבי לסקי: הומניטרי זה לפרק את המאחזים - - -

יריב לוין: - - כאשר בדצמבר – בדצמבר – ניתנה ההתחייבות שיתקיים בנושא הזה דיון בוועדת חוץ וביטחון, עד היום הדיון הזה לא התקיים ונדחה פעם אחר פעם על ידי יושב-ראש הוועדה רם בן ברק והקואליציה שלכם.

יריב לוין: למה, אדוני היושב-ראש?

יריב לוין: הנושא הזה לא חשוב?

יריב לוין: לא צריך לתת פתרונות לאנשים האלה?

יריב לוין: אבל אני אומר לך מה שיא החוצפה.

יריב לוין: אומר השר כהנא, זה שברח מכאן עכשיו: אני כאן כדי להביא את הצעקה שלהם ולהסביר את מרקם החיים שלהם.

יריב לוין: זה עניין הומניטרי לחלוטין.

יריב לוין: לא ייתכן שמסדירים התיישבות בלתי חוקית של בדואים בדרום, ואנשים חלוצים שהממשלה שלחה להתיישב ביהודה ושומרון לא מסדירים.

יריב לוין: שמעתם?

יריב לוין: לא להאמין.

גבי לסקי: מי?

גבי לסקי: מי שלח?

גבי לסקי: מי שלח אותם?

גבי לסקי: מי שלח אותם, יריב לוין?

יריב לוין: את העוול הזה צריך לתקן.

יריב לוין: זה מה שאומר הצבוע הזה שבורח מכאן.

יריב לוין: בושה וכלימה.

יריב לוין: אני אומר לך, חבר הכנסת אביר קארה, למה רע"ם יכולה לא לבוא ולא להצביע כשיש דברים שהם עקרוניים בעבורה?

יריב לוין: למה מרצ יכלה להצביע, חברת הכנסת זועבי, בניגוד למשמעת הקואליציונית על משהו שהיה חשוב לה?

יריב לוין: ואתם, לא אכפת לכם מכלום –לא מהילדים - -

אביר קארה: - - -

יריב לוין: - - לא מהילדים הקטנים שקופאים שם מקור.

צבי האוזר: משפט סיכום.

יריב לוין: תתביישו לכם.

אביר קארה: - - - ההתיישבות הצעירה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה, ועל פי בקשת האופוזיציה תתקיים הצבעה שמית.

צבי האוזר: אני מבקש ממזכירת הכנסת להתחיל להקריא שמות.

צבי האוזר: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד

קריאה: בושה.

גבי לסקי: - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב –

קריאה: - - -

יואב קיש: עברו, עברו אותך.

יואב קיש: לא סופרים.

יואב קיש: לא סופרים - -

קריאה: שנת צוהריים.

יואב קיש: - - לך לשנ"ץ.

אמיר אוחנה: - - - שנת צוהריים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד

קריאה: תתביישי לך - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד יריב לוין – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

צבי האוזר: מזכירת הכנסת מציעה לקרוא בשמות האנשים שלא נכחו בהצבעה הראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד נפתלי בנט – נגד קרן ברק – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד בנימין גנץ – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת יעל רון בן משה – אינה נוכחת מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יש מישהו שנוכח באולם ולא הצביע?

צבי האוזר: אם כך, אני מכריז על נעילה ועל סיום ההצבעה.

צבי האוזר: אבקש לחשב את מניין הקולות.

צבי האוזר: אלה תוצאות ההצבעה: 48 הצביעו בעד, 59 הצביעו נגד, נמנעים – אין.

צבי האוזר: אני קובע שהצעת החוק לא התקבלה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת החוק הבאה.

מוסי רז: היושב-ראש.

צבי האוזר: הצעת חוק העונשין (תיקון) – אני מתנצל מראש.

צבי האוזר: אכן, מוסי רז ביקש הודעה אישית.

צבי האוזר: לפני שנעבור להצעה הבאה – בבקשה, מוסי רז.

יריב לוין: אני מבטיח לך שמה שלא תבחר, אני לא אקפח אותך - - -

צבי האוזר: בבקשה, עד חמש דקות.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, חבר הכנסת לוין הזכיר אותי, ואני רוצה להגיד כאן דברים ברורים.

מוסי רז: ממשלת נתניהו, בישיבתה ביום 2 באוגוסט 1996, לפני יותר מרבע מאה, החליטה שלא יוקמו יישובים חדשים ללא החלטת ממשלה.

מוסי רז: הסיבה הייתה ברורה מאוד: הקמת התנחלויות חדשות - -

אביר קארה: - - -

מוסי רז: - - פוגעת במדינת ישראל, פוגעת בביטחון המדינה, היא איננה מוסרית, ולכן אסור לעשות אותה.

משה ארבל: - - - חוק החשמל - - -

מוסי רז: אבל מה כן עשו?

מוסי רז: נתנו אור ירוק – חבר הכנסת לוין הגדיל לעשות ואמר:

מוסי רז: שלחו אותם לשם; איש לא שלח אותם לעלות על הגבעות – וחיברו אותם לכבישים ולמים ולכל דבר - -

קטי קטרין שטרית: טוב מאוד.

מוסי רז: - - רק לא לחשמל.

מוסי רז: השאירו אותם בני ערובה.

מוסי רז: באה ממשלת בנט, הממשלה הימנית ביותר בתולדות ישראל ביחס שלה לשטחים הכבושים - -

מאי גולן: ממש.

יריב לוין: - - -

מוסי רז: - - וחבר הכנסת אורבך היה שם כדי להכשיר את ההתנחלות הבלתי-חוקית אביתר, ואתם, האופוזיציה, נשארתם בלי נושא לפעול עליו, מפני שהמדיניות הימנית קיצונית שלכם נתפסה על ידי הממשלה.

מוסי רז: מה תעשו?

מוסי רז: תגידו: לא חיברו אותם לחשמל.

מוסי רז: הלו, הייתם 25 שנה בממשלה עכשיו, 12 ברצף, ראש הממשלה היה נתניהו.

מוסי רז: למה לא חיברתם אותם?

מוסי רז: משום שאתם יודעים כמוני – הסיפור איננו חשמל.

מוסי רז: ראשית, רובם מחוברים.

מוסי רז: אולי לא מספיק, אולי לא מספיק – רובם מחוברים.

מוסי רז: אבל אתם רציתם להשאיר אותם בני ערובה, כי זאת תמיד השיטה שלכם: להשאיר את הפלסטינים בני ערובה, להשאיר את אזרחי ישראל בני ערובה, ואפילו את המתנחלים, ששלחתם או לא שלחתם.

מוסי רז: יום אחד נגלה אם הם הלכו לשם בקריצה שלכם או סתם בניגוד לחוק; אם חיברו אותם המועצות האזוריות לכל התשתיות בקריצה שלכם, או סתם בניגוד לחוק.

מוסי רז: יום אחד עוד זה יתגלה, ונדמה לי שאנחנו פחות או יותר יודעים.

מוסי רז: אז אף אחד לא קונה את הדמעות האלה.

מוסי רז: היו לכם 25 שנים לפתור את הבעיה הזאת, וההשוואה לבדואים היא השוואה לא הולמת, לא הוגנת, ואתם יודעים את זה.

מוסי רז: הם חיים בבתיהם, בתוך מדינת ישראל, במקומות שלעיתים האדמה הופקעה על ידי המדינה.

מוסי רז: מה משמעות ההפקעה?

קריאות: - - -

מוסי רז: משמעות ההפקעה היא שאני מודה שזה שלך, לכן אני מפקיע.

מוסי רז: מה קרה באביתר?

מוסי רז: למי הלך לסייע חבר הכנסת אורבך?

מוסי רז: למי שעשה את ההפך הגמור.

מוסי רז: הוא הלך לאדמות מבלי שהיה ידוע של מי הבעלות, אבל כן היה ידוע שאלה אדמות פלסטיניות של שטח C.

מוסי רז: מה הוא שטח C?

מוסי רז: ההגדרה של שטח C זה השטח שנתניהו התחייב באוסלו – גם בפרוטוקול חברון – לסגת מכל הגדה המערבית, למעט מהתנחלויות ובסיסי צבא.

מוסי רז: זאת אומרת, מאביתר היה אמור לסגת לו היה מקיים את ההסכם שהוא, הוא, נתניהו, חתם עליו.

מוסי רז: אבל מה לו ולקיום הסכמים?

מוסי רז: הוא לא שמע בכלל על המושג הזה, קיום הסכמים.

מוסי רז: הוא שמע רק על הפרות הסכמים, רק על הפרת חוק.

מוסי רז: וזה מה שאתם עושים שוב ושוב.

מוסי רז: אז לנטע יש לי להגיד שאני כואב את זה שאין לה חשמל, ואני בעד שחברת חשמל תבוא ותחבר אותה לחשמל, אבל אני בעד שגם יבוא הצבא קודם, ויאכוף את החוק שם, ויפנה אותם מהבתים שלהם, ושיפנו אותם למרכזי קליטה בישראל – יעלו אותם לגור בישראל, יעלו אותם לגור בישראל - -

קריאות: - - -

מוסי רז: - - יגורו בישראל ויהיה להם חשמל.

קריאות: - - -

מוסי רז: לא להפרות חוק.

מוסי רז: הממשלה הזאת נגררה אחריכם יותר מדי פעמים.

מוסי רז: נכנעה באביתר – מה שאפילו אתם לא נכנעתם.

קריאות: - - -

מוסי רז: יופי, יישאר כאן בסיס צבאי - - -

יריב לוין: אז למה אתה לא מפרק אותה?

יריב לוין: למה אתה לא מפיל אותה?

יריב לוין: למה - - -

מוסי רז: אני לא מפיל את הממשלה - -

יריב לוין: אז אל תדבר.

יריב לוין: אל תגיד סתם דברים.

מוסי רז: - - משום שאני רואה אתכם; אני רואה את האלטרנטיבה ואני אומר: טוב שותפות יהודית-ערבית; טוב שותפות בין חילונים לדתיים.

יריב לוין: אמרת שזאת הממשלה הכי ימנית - - -

מוסי רז: על האלטרנטיבה הזאת, שאיבדה לגמרי את הכיוון שלה, איבדה לגמרי את המצפון שלה – אני מעדיף את הממשלה הזאת על האלטרנטיבות שאני רואה.

מוסי רז: הממשלה הימנית ביותר בתולדות מדינת ישראל בהתנהלותה בשטחים הכבושים, אבל עושה דברים טובים בסביבה, בחברה, בבריאות, בשותפות היהודית-ערבית.

מוסי רז: וכשאני רואה את האלטרנטיבה – היא יותר טובה, הממשלה הזאת.

יריב לוין: אתה מעדיף את הממשלה הכי ימנית, הכי ימנית - - - 3,000 - - - כל המדינה - - -

יריב לוין: [הצעת חוק פ/1291/24; נספחות.

יריב לוין: ]

איתן גינזבורג: טוב, חברי הכנסת, הנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור הנפת דגל של ישות עוינת), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת מאי גולן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת גולן להציג את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עשר דקות.

מאי גולן: אבל אתה רואה שעוד לא התחלתי, נכון?

איתן גינזבורג: ומה את רואה, שהתחלתי?

מאי גולן: כן, זה התחיל.

איתן גינזבורג: לא, אבל אני לא עושה את זה בדרך כלל.

איתן גינזבורג: בדרך כלל אני מתחיל רק אחרי שאת אומרת "אדוני היושב-ראש" - - -

מאי גולן: אתה עושה את זה רק כשמדובר בי.

איתן גינזבורג: חס וחלילה.

איתן גינזבורג: אחרי שאומרים "כנסת נכבדה", אני מתחיל.

איתן גינזבורג: בבקשה.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת - - -

איתן גינזבורג: שימי לב.

איתן גינזבורג: את רואה?

מאי גולן: כן.

מאי גולן: אני מודה לך מאוד, היושב-ראש, מאוד, על האדיבות.

מאי גולן: תודה.

איתן גינזבורג: נדיבות.

איתן גינזבורג: את אמרת – נדיבות.

מאי גולן: אני חוזרת בי.

מאי גולן: אחרי הפעם שעברה – חוזרת בי.

מאי גולן: אגב, אני יכולה להגיד לך מאמר, שלא תוריד לי מהדקות?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: בואי - - -

מאי גולן: למה?

מאי גולן: פתחנו.

מאי גולן: כדאי.

איתן גינזבורג: עדיף שלא, עדיף שלא.

מאי גולן: למה?

מאי גולן: כדאי.

איתן גינזבורג: עדיף שלא.

איתן גינזבורג: עדיף שלא.

מאי גולן: עדיף שלא.

מאי גולן: בסדר.

מאי גולן: טוב, אני עומדת היום לפניכם ומגישה תיקון להצעת חוק העונשין שיאסור הנפת דגל של ישות עוינת, תיקון, שעל פניו – על פניו, כן?

מאי גולן: לא אם היינו בממשלה הזאת – אין טבעי יותר ממנו לעם ישראל ולעם היהודי.

מאי גולן: כולנו יודעים מהו דגל עבור המדינה הזאת, מה הוא מסמל, כמה הוא מוחשי, מה הוא מבטא – לאום, מדינה, ריבונות, קוממיות, כל הדברים האלו.

מאי גולן: אבל מה לעשות?

מאי גולן: מה שברור מאליו בממשלה במדינת העם היהודי הוא לא ברור בממשלה הפלסטינית הראשונה בראשות מנסור עבאס וראש הממשלה בכותרת בלבד נפתלי בנט.

מאי גולן: אבל אני רוצה להסביר מעט את הדרישה לתיקון הזה בחוק, שכן זה נראה נורא לגיטימי וטבעי שאנחנו לא ניתן לדגל של ישות עוינת שמתכחשת לעם היהודי ולמדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית להיות פה.

מאי גולן: אבל איפה אנחנו נתקלים בדבר הזה?

מאי גולן: הרי אין לי בעיה שאדם יתלה את דגלו בביתו, בסלון שלו, כשהוא מארח, ואפילו בפתח ביתו.

מאי גולן: מה הבעיה?

מאי גולן: הבעיה היא שזה גורם להסתה.

מאי גולן: למשל, ראינו לא מזמן לוויה של מחבלים שניסו, כמובן, להתנקש ביהודים.

מאי גולן: ולמה נהפכה הלוויה הזאת?

מאי גולן: ללוויה של תמיכה בטרור ופעילות כנגד מדינת ישראל.

מאי גולן: מה הניפו באותם מקרים, באותן לוויות?

מאי גולן: כמובן, דגל אש"ף.

מאי גולן: כלומר, למה נהפך הסמל הזה של הדגל?

מאי גולן: לסמל של תמיכה בטרור.

מאי גולן: זה, למשל, במקרה הזה.

מאי גולן: לא מזמן ראינו עוד מקרה באוניברסיטת תל אביב.

מאי גולן: סטודנטים של תא בל"ד ביחד עם חברי כנסת מהמפלגה רוקדים עם אותם דגלים, והגדיל ועשה גם – אמר יושב-ראש בל"ד שזהו הדגל שלהם והם גאים בו.

מאי גולן: שוב אני אומרת: אין לי בעיה; שום בעיה אין לי עם הלאומיות הזאת, עם הסמליות הזאת.

מאי גולן: אבל אם הוא כל כך מתגאה ומצהיר שהוא פלסטיני – שיתכבד נא, ויעבור מעבר לרשות הפלסטינית, מעבר לגדה, שבשליטת חמאס, יחיה שם, שהם ישלמו לו את המשכורת, שהם ייתנו לו את העוזרים.

מאי גולן: הרי איפה נשמע כדבר הזה?

מאי גולן: זה לא היה מתקבל בשום מדינה דמוקרטית שיש לה את הזכות הריבונית להגן על הקיום שלה ועל הלאומיות שלה.

מאי גולן: אנחנו ראינו רק לא מזמן שבזמן מלחמה – כן?

מאי גולן: שתנועת הטרור חמאס, בזמן מבצע שומר חומות, ולאחר מכן קריאות חמאס לערביי ישראל לצאת ולפגוע באויב הציוני – כך הם קראו לו – ראינו את הפרעות בלוד, ביפו, ברמלה, בעכו.

מאי גולן: ראינו איך בתי כנסת הושחתו.

מאי גולן: ראינו איך אימהות עם ילדים הוברחו מבתיהם אחרי שהבתים נשרפו.

מאי גולן: אבל אותם ערביי ישראל יצאו כשהם עטופים באותם דגלים, הדגלים של המדינה שלהם – ויצאו לאן?

מאי גולן: לפגוע באזרחים ישראלים.

מאי גולן: זאת הלאומיות.

מאי גולן: עכשיו אני רוצה להגיד לכם שוב: אני יודעת שבחוק אין איסור להניף את דגל אש"ף, אין, שהרי זה הוא סמלם ותרבותם של העם הפלסטיני.

מאי גולן: אבל מה השאלה?

מאי גולן: כשזה קורה בהתקהלות, וזה מסית, וזה גורם להתקהלות אסורה ומסוכנת שכל מטרתה היא לפגוע באזרחי מדינת ישראל שכל חטאם הוא שהם יהודים – הרי שההתקהלות הזאת היא אסורה, והרי שהנפת הזאת גם היא צריכה להיות אסורה.

מאי גולן: כך היה קורה, שוב, בכל מדינה דמוקרטית.

מאי גולן: ואל תספרו לי שהנפת הדגל הזאת היא סמלית, ואל תספרו לי שהיא לא התרסה, כי היא התרסה והיא זלזול והיא התגרות, והיא חוסר נאמנות למדינה, שנותנת לאותם אנשים ביטחון שהם לא היו מקבלים בסוריה ולא בעירק ולא בעזה ולא באיראן, ולא בשום מקום שהם כל כך גאים להיות בו.

מאי גולן: עכשיו, אני שואלת את עצמי מה היה אמור יותר טבעי לראש ממשלה כמו נפתלי בנט, יו"ר מועצת יש"ע לשעבר, מאשר להגיד: נכון, במדינת העם היהודי, היחידה שיש לנו – לא עשרות מדינות למוסלמים, לא עשרות מדינות לאפריקנים, אחת קטנה, מוקפת אויבים שרוצים להשמיד אותה; אחת קטנה שנלחמת כל יום על הזכות שלה להיות קיימת – הייתי מצפה ממנו דווקא לתמוך בחוק הזה.

מאי גולן: אבל נכון, ועדת שרים לענייני חקיקה, שהיא כמובן ועדת השרים של הממשלה הפלסטינית הראשונה, עשר מעלות פלסטין, לא ימינה, כמובן פוסלת חוק שכזה.

מאי גולן: אבל נחשו מה?

מאי גולן: יש לי סקופ, סקופ שאף אחד לא ידע עליו: מי הגיש את אותה הצעת חוק בדיוק, ואפילו בצורה יותר חמורה ממה שאני, שכוללת קנס ומאסר בפועל.

מאי גולן: מי?

יוראי להב-הרצנו: קטי שטרית.

מאי גולן: לא קטי שטרית.

מאי גולן: יוראי חושב שזאת קטי שטרית, לא.

מאי גולן: טופורובסקי, יש לך ניחוש אולי?

מאי גולן: אין ניחוש, הבנתי.

מאי גולן: אני אספר לכם: ישראל ביתנו.

מאי גולן: המפלגה שהיום יושבת כאן, בממשלה, שיושבת ביחד עם הקואליציה הזאת.

מאי גולן: עוד הגדיל ואמר יו"ר הסיעה בזמנו, רוברט אילטוב, את הדברים הבאים, וחשוב לי לצטט אותם: מדי יום אנו נחשפים לאירועים שונים, המתקיימים במדינת ישראל, שבהם מניפים דגלים ומשתמשים בסמלים של מדינות אויב וארגוני טרור הפועלים להשמדתה של מדינת ישראל, במעטפת הגנה של חופש הביטוי.

מאי גולן: זכותה האלמנטרית של כל מדינה היא לשמור על חירותה ועל עצם קיומה בפני אויבים מחוץ ובפני הנוהים אחריהם מבית.

מאי גולן: " כן, כן, חברים, אותה מפלגה מושחתת שכל קיומה היום בשביל שחיתות, יושבת היום בממשלה מושחתת, אנטי-ציונית, שנשענת כמובן על התנועה האסלאמית, ואיך אמר – ואגב, צדק בזמנו – מי שהיה ראש הממשלה לשעבר ושלעתיד בנימין נתניהו?

מאי גולן: הוא אמר אז: ליברמן כבר עמוק בגוש השמאל.

מאי גולן: הוא אמר וצדק.

מאי גולן: הינה ההוכחה.

מאי גולן: בשביל קצת תאוות שלטון וקצת שררה, הוא זרק את כל ערכיו – שאני לא חושבת שבאמת היו לו – וכל ערכי המחנה הלאומי.

מאי גולן: אז אם כבר אנחנו מדברים על אובדן דרך וערכים, אני שואלת אותך, נפתלי בנט, שאין ספק שבאמת עשית היסטוריה; עשית דרך מאוד ארוכה באובדן מצפון, שאי-פעם כנראה לא היה לך.

מאי גולן: אם כבר דיברנו על זה, אני אומרת: שמכיוון שדאגת להפיל את הצעת החוק שלי, אתה ושר המשפטים שלך, יו"ר ועדת השרים לענייני חקיקה, שאי-פעם, היה היה, היה ימין וערכי, אתה, נפתלי בנט, ראש הממשלה הראשון בהיסטוריה – שאגב, מביא הצעת מחליטים בנוגע לוועדת חקירה לרכש הצוללות ובוחר להימנע.

מאי גולן: אז אני אומרת: אתה נמנע במה שאתה אמור להיות בעד; מצביע נגד מה שהאמנת בו פעם; מצביע בעד למה שהיית נגד.

מאי גולן: תחליט משהו, ריבונו של עולם, תצביע בעד, תצביע נגד, לא משנה, העיקר תעשה משהו.

מאי גולן: כמו רוח רפאים, עלה נידף ברוח.

מאי גולן: אגב, בדיוק כמו הכהונה שלך, אפס החלטות, אפס מצביעים, אפס מנדטים, אפס אחד גדול.

מאי גולן: בדקה שנשארה לי אני אגיד על החוק שהוא מדבר על כך כי התקהלות אסורה היא גם זו שבמהלכה מוצגים דגלים של מדינות אויב ושל מדינות לא ידידותיות.

מאי גולן: אני מדגישה: מי שאינו מכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

מאי גולן: כל מה שאני מבקשת בהצעת החוק הזאת זה את כלל ההדדיות: מדינה שאני, כיהודייה גאה, לא יכולה להניף את דגל ישראל שלי בשטחה בצורה בטוחה, זו מדינה שאין לאפשר לה להניף את דגלה בשטח ישראל.

מאי גולן: הדדיות – דבר שהוא אינו קיצוני, הוא אינו גזעני, הוא אינו פאשיסטי, הוא סך הכל מבקש את הדבר הנכון והצודק למדינת ישראל, כדי לשמור על סמליה ועל תרבותה שלה ולא על סמלים של מדינה – של עם, שכל רצונו הוא להשמיד את מדינת העם היהודי, במקרה הטוב, אם לא להטביע אותנו בים, ולא להשאיר לנו כל זכר וכל קיום.

מאי גולן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מאי גולן.

איתן גינזבורג: ישיב, בשם שר המשפטים, השר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת מאי גולן, אני משיב בשם שר המשפטים גדעון סער.

מאי גולן: ודאי, הוא לא יטרח להביא את עצמו.

חמד עמאר: בהצעת החוק מוצע לקבוע כי יראו כהתקהלות אסורה, אשר דינה מאסר שנה, את ההתקהלות מהסוג הבא: שלושה אנשים לפחות שמניפים בפומבי דגל של מדינת אויב או של מדינה, ישות או גוף, שאינם ידידותיים למדינת ישראל, או שאינם מאפשרים הנפת דגל מדינת ישראל בתחומם.

חמד עמאר: מוצעת הגדרה לא ברורה ורחבה למונח ידידותי לישראל: מי שמכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

חמד עמאר: עוד מוצע, להרחיב את הסמכות לפיזור הפגנה, כך שזו תחול גם בהפגנות שבהן מונפים דגלים כאמור.

חמד עמאר: ועדת השרים לענייני חקיקה סברה שיש להתנגד להצעה זו.

מאי גולן: ודאי, לא ציפיתי אחרת.

חמד עמאר: העבירה המוצעת פוגעת פגיעה קשה וחמורה בגרעין של חופש הביטוי, ובפרט בחופש המחאה והביטוי הפוליטי.

חמד עמאר: היא רחבה ועמומה ומעוררת קשיי יישום משפטיים גם במישור הפלילי, ועל כן יש בה קשיים חוקתיים, שעלולים לעלות כדי מניעה לקידומה.

חמד עמאר: ההצעה מבקשת לאסור, הלכה למעשה, ללא טעמים מהותיים של פגיעה בביטחון הציבור או המדינה, כל השתתפות בהפגנה אשר נעשתה בה הנפת דגלים של שורת גורמים רחבה למדי, בלתי מוגדרת ועמומה: מי שאינו ידידותי למדינת ישראל, או מי שאינו מאפשר הנפת דגל ישראל בתחומו.

חמד עמאר: אבהיר כי אומנם הנפת דגל עשויה לחצות את גבולות המחאה הלגיטימית, באופן אשר עשוי להצדיק חקיקתה של עבירה פלילית.

חמד עמאר: בחוק המאבק בטרור, התשע"ו-2016, יש עבירה פלילית הקשורה באופן ספציפי בהנפת דגל לשם הזדהות עם ארגון טרור.

חמד עמאר: התכלית של עבירה זו בחוק המאבק בטרור קשורה בחשש המשמעותי לעידוד או להסתה לביצוע פעולות טרור, ומהצורך למנוע תמיכה בארגוני הטרור ועידוד פעילותם, או תמיכה בארגונים הפועלים לסיוע ולקידום ארגונים העוסקים בטרור.

חמד עמאר: לעומת זאת, ההצעה הנוכחית מבוססת על היבטים מדיניים-הצהרתיים בלבד, ואינה כוללת כלל מבחנים מהותיים הנוגעים לפעילותם של הישות או של המדינה, שעל דגלן מוטל האיסור המוצע.

חמד עמאר: בהקשר זה, הפגיעה בחופש הביטוי מחריפה נוכח עמימותה של העבירה המוצעת.

חמד עמאר: כיצד ידע אדם המשתתף בהתקהלות, מיהם מדינה, ישות או גוף שאינם ידידותיים למדינת ישראל, ומיהם אותם גופים שאינם מאפשרים הנפת דגל ישראל בתחומם?

חמד עמאר: ההגדרה המוצעת לעניין זה אינה מסייעת אלא מגבירה את העמימות וחוסר הוודאות, שכן כיצד ידע אדם אם אותם מדינה, ישות או גוף הכיר בישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית?

חמד עמאר: עמימות זו יוצרת קשיים גם במישור האכיפתי הפלילי בהקשר זה, כי העבירה הקבועה בחוק המאבק בטרור מתבססת על רשימה מוכרזת וברורה של ארגוני טרור.

אופיר אקוניס: - - -

חמד עמאר: אני חושב – לא, אני עוד לא סיימתי.

חמד עמאר: יש לי עוד קרוב לחמש דקות.

חמד עמאר: אני אסיים את הדברים שאני צריך להגיד, אבל יש לי עוד זמן ואני מבין שהצעת – מה?

אופיר אקוניס: - - - זאת זכות ולא חובה.

חמד עמאר: איזו זכות ואיזו חובה?

חמד עמאר: לא הבנתי.

אופיר אקוניס: הזמן - - - זאת אפשרות ולא חובה.

אופיר אקוניס: אתה יכול לרדת.

אופיר אקוניס: לזה התכוונתי.

חמד עמאר: תאמין לי, חברי, נכנסנו לכנסת ביחד באותו זמן.

חמד עמאר: נשבענו ביחד באותו יום.

חמד עמאר: ישבתי כאן כסגן יושב-ראש הכנסת הרבה זמן, ואני יודע מה מותר, מה אסור, מה הזכות, מה מותר.

חמד עמאר: תסמוך עליי, אני יודע הכול.

חמד עמאר: את תקנון הכנסת – קראתי אותו, את כל תקנון הכנסת.

חמד עמאר: אני חושב, שגם יריב לוין, חבר הכנסת יריב לוין קרא את כל התקנון.

חמד עמאר: כיושב-ראש ועדת הכנסת הוא שינה הרבה בתקנון הכנסת ועשה עבודה מעולה שם, בנושא של תקנון הכנסת.

חמד עמאר: לכן אני מכיר בדיוק מה מותר לי, ואם אני צריך להישאר כאן את עשר הדקות או לא.

חמד עמאר: יש לי את הזכות לעמוד כאן ולדבר אליכם ולהסביר שהצעת החוק הזאת שמביאה חברת הכנסת מאי גולן, לפי תשובתו של שר המשפטים, שאומר שיש חוק ברור בנושא של הנפת דגל בתמיכה בארגוני טרור, ואני חושב ומצדיק את הדברים וההסברים.

חמד עמאר: איך אדם מן השורה יכול לדעת אם הישות הזאת, המדינה הזאת, מתירה להרים דגל ישראל אוסרת להרים דגל ישראל.

מאי גולן: מאוד פשוט - - -

חמד עמאר: לכן אני חושב, אנחנו מפילים על האזרח דברים שהוא לא יכול לעמוד בהם.

מאי גולן: - - - זה לא נכון.

חמד עמאר: זו התשובה הברורה - -

מאי גולן: הרי אתה יודע שזה לא נכון.

חמד עמאר: - - של שר המשפטים שהוא קיבל אותה, ואני חושב שתשובתו של השר הייתה מאוד ברורה, ואני הקראתי את זה בצורה מאוד ברורה - -

מאי גולן: הקראת מאוד יפה.

חמד עמאר: - - ואני מאמין שהקשבתי לכל מילה ומילה שאמרת - -

מאי גולן: לכל מילה.

חמד עמאר: - - שאמרתי והבנת למה שר המשפטים - -

מאי גולן: לא הסכמתי, אבל אהבתי את סגנון הקריאה שלך.

חמד עמאר: - - שר המשפטים, למה החליט להתנגד להצעת החוק וועדת השרים לחקיקה החליטה בישיבתה להתנגד להצעת החוק.

חמד עמאר: אבל בכל מקרה, הצעת החוק מגיעה לכאן, ואני חושב שאנחנו אמורים להתנגד להצעת החוק.

חמד עמאר: הקואליציה מתנגדת להצעת החוק, ולא תתמוך בהצעת החוק האמורה.

חמד עמאר: אני אמור למשוך עשר דקות, נכון אדוני היושב-ראש?

חמד עמאר: זכותי לדבר עשר דקות.

חמד עמאר: זכותי לדבר עשר דקות.

חמד עמאר: אני חושב שהיום אנחנו במשרד האוצר גם – קואליציה, איפה אנחנו עומדים?

חמד עמאר: יש לי עוד שתי דקות, אני יכול למשוך את שתי הדקות, אבל אם לא תהיו מוכנים עוד שתי דקות, היושב-ראש הוא מאוד מאוד קשה, והוא מדבר ישר, נותן לך עשר דקות ואומר לך: תרד.

חמד עמאר: הוא לא מתפשר, אני כבר מכיר אותו.

חמד עמאר: אז תעשו את הגיוס הזה.

חמד עמאר: יש לנו עוד דקה וחצי, תעשו את הגיוס הזה, תגייסו את כולם שנצביע.

חמד עמאר: ואני חושב – אני בטוח, לא רק חושב – שחברת הכנסת מאי גולן תצטרך לבוא, לענות כאן ולהשיב - - -

חיים כץ: - - - תעמוד דקה ורבע - - -

חמד עמאר: לא, לא, לא, לא יהיה לי יותר קל.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: חברת הכנסת מאי גולן, אני בטוח שהיא תעלה לכאן והיא תסביר למה שכל התשובה שהקראתי בצורה ברורה, היא תגיד: לא ואני לא מקבלת את כל מה שאמר שר הביטחון, ואני לא אמליץ לחבר'ה שלי להצביע נגד הצעת החוק שלי, לכן אני מבקשת מהאופוזיציה להצביע איתי, ונביא את הצעת החוק ונראה איך אנחנו מצליחים להעביר אותה.

חמד עמאר: אני אומר לך, הצעת החוק לא תעבור.

חמד עמאר: היא תיפול.

חמד עמאר: אבל זכותך כחברת כנסת להביא הצעות חוק, ואני חושב שזו העבודה החשובה של חברי הכנסת, לנסות ולקדם הצעות חוק ולהביא אותן כאן.

חמד עמאר: יש הצעות חוק שאני, באמת, אפילו כמחויב לא לתמוך בהם כחבר קואליציה – לעומת עכשיו, שאני לא מצביע – אבל יש הצעות חוק טובות, שאני מצביע לפעמים בניגוד לעמדה שלי.

חמד עמאר: אבל הצעת החוק הזאת, אני חושב באמת שאין מקום להביא אותה כאן, כי חוק המאבק בטרור נותן את הפתרון לנושא הזה.

חמד עמאר: אין מקום להביא את הצעת החוק הזאת.

חמד עמאר: לכן, אני אסיים ואני אפנה לקואליציה להצביע נגד הצעת החוק הזו.

חמד עמאר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גולן, איפה את?

איתן גינזבורג: רוצה להשיב?

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

מאי גולן: כן.

מאי גולן: אני אשיב בשלוש הדקות האלו.

מאי גולן: השר חמד עמאר, אין בליבי עליך, אני יודעת שאתה מקריא תשובה לקונית של שר המשפטים.

מאי גולן: הקשבתי קשב רב לאותה תשובה לקונית של שר המשפטים, שאמר באמת דברים לא קשורים בעליל, לא נכונים בעליל, לא נוגעים אפילו לחוק.

מאי גולן: באמת אין לי מושג מאיפה הוא הביא אותם.

מאי גולן: אבל אני מבינה.

מאי גולן: בסופו של יום אין פה באמת שיקולים אובייקטיבים מהותיים לגבי איזה חוק כן חשוב למדינת ישראל ואיזה לא.

מאי גולן: הכול פוליטי, הכול עסקני, הכול קומבינטורי, הכול לא אכפתי.

מאי גולן: אני רוצה להגיד לך, שר המשפטים גדעון סער, שאתה מדבר על פגיעה בחופש הביטוי, אני לא יודעת אם היית ברמלה או בלוד בזמן הפרעות, או אם יצא לך או למישהו מיקיריך להיתקל בהפגנה משולהבת של אותם פורעים, שהם נגד העם היהודי ונגד אזרחי מדינת ישראל.

מאי גולן: לו היית יודע כמה אותו דגל עוזר ומלהיט ומסית ומשלהב, אולי היית חושב אחרת.

מאי גולן: אני יודעת שאתה חושב אחרת, אבל בכל זאת זה חוק של חברת הכנסת מאי גולן, של הליכוד, ואתה אמרת: תמות נפשי עם פלישתים, אני לא אתן שאף חוק שלהם יעבור, ולא משנה כמה הוא צודק.

מאי גולן: אני גם רוצה להגיד שאין שום קשר למאבק בטרור.

מאי גולן: להפך, אם היית מדבר על מאבק בטרור, היית מעביר את החוק הזה.

מאי גולן: אני רוצה גם לומר שאתה אומר - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

מאי גולן: אל תפריע לי.

מאי גולן: אל תפריע לי.

סמי אבו שחאדה: - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מאי גולן: אני רוצה להודות ואתה מפריע לי, אני לא שומעת.

סמי אבו שחאדה: - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מאי גולן: תתמוך בטרור בחוץ.

מאי גולן: תתמוך בטרור בחוץ.

סמי אבו שחאדה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, נשמעה קריאת הביניים.

מאי גולן: אני רוצה - - - אחרי הזמן שלי.

מאי גולן: יש פה אנשים - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני מבקש.

מאי גולן: אני לא מצפה מאנשים שתומכים בטרור לתמוך באיסור הנפת הדגל הזה.

מאי גולן: מספיק.

סמי אבו שחאדה: - - -

מאי גולן: לא ציפיתי ממך.

מאי גולן: אני רוצה להודות לחברת הכנסת לשעבר ענת ברקו על הצעת החוק הזאת, שהיא הגישה.

סמי אבו שחאדה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, די.

אביר קארה: - - -

איתן גינזבורג: סגן השר קארה, תודה.

מאי גולן: אני רוצה גם לקרוא - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

מאי גולן: כן.

מאי גולן: ברור.

מאי גולן: הוא עוטף את עצמו בדגל ומשלהב את הפורעים בעם היהודי להמשיך, אז לו אין טעם לענות.

מאי גולן: אני גם רוצה לקרוא לחברי הקואליציה שעוד יש מצפון בליבם: אני יודעת שאתם מחויבים למשמעת קואליציונית, אבל תזכרו שבסופו - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

מאי גולן: אל תפריע לי.

מאי גולן: הדברים שלך הם כל כך נבובים שאין טעם לענות.

מאי גולן: אני קוראת למי שעוד מצפון בליבו להצביע בעד הצעת חוק שכל חטאה הוא להפסיק את השלהוב וההסתה בתוך הפגנות כאלו ואחרות.

מאי גולן: היא לא פוגעת כלל וכלל בחופש הביטוי.

מאי גולן: תזכרו את כלל ההדדיות: מי שאינו מאפשר לנו להניף את דגל ישראל בשטחו, אין שום סיבה שיניף את דגלו שלו אצלנו, כשהוא אינו מכיר במדינת ישראל כמדינה מדינה יהודית ודמוקרטית.

מאי גולן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מאי גולן.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: אנא תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד הצעת החוק?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 43

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 43, נגד – 52, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להודעת יושב-ראש ועדת הכנסת חבר הכנסת ניר אורבך, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי הצעות החוק הבאות יועברו לדיון בוועדת החוץ והביטחון: הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, מ/509); הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"א–2021, פ/1994/24, של חבר הכנסת צבי האוזר; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2021, פ/2276/24, של חבר הכנסת שמחה רוטמן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, פ/2997/24, של חבר הכנסת אבי דיכטר.

): תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2478/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – ביטול האפשרות לצוות על עיכוב יציאה מהארץ בגין חוב כספי נמוך), של חבר הכנסת גדי יברקן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, להציג את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: עד עשר דקות לרשותך.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לכל חברי הכנסת מכל הסיעות, ובעיקר לחבריי החברתיים מהקואליציה, באנו לכנסת לסייע לעם ישראל ולשכבות המוחלשות בישראל.

דסטה גדי יברקן: אדוני, החוק שאני מציע היום הוא חוק שחייבים לתקן אותו, ונתקלתי בו לפני כמה חודשים כשהייתי בדרך לטיסה עם זוג חברים.

דסטה גדי יברקן: חברי שמואל שילם דוח חניה, ועיריית תל אביב החליטה לעכב אותו, שלא יוכל לצאת מגבולות ישראל.

דסטה גדי יברקן: הוא בא לעלות למטוס ואומרים לו: אדוני, יש לך חוב, ואתה לא יכול לטוס.

דסטה גדי יברקן: בן אדם, משפחה מסודרת – עובדים ואין להם שום חובות.

דסטה גדי יברקן: ומה לעשות, חברי שמואל נשאר ואני המשכתי לטיסה.

דסטה גדי יברקן: ואמרתי: זה לא הגיוני.

דסטה גדי יברקן: אני חייב לתקן את החוק הזה.

דסטה גדי יברקן: עשיתי בדיקה, ואפילו על 100 שקל דוח חניה, או חוב לחברת טלפון, או חוב כזה או אחר בסכומים זניחים שאפילו החייבים לא יודעים על קיומם – מסתבר שיש נגדם צו עיכוב יציאה מישראל.

דסטה גדי יברקן: אמרתי לעצמי: איך זה יכול להיות?

דסטה גדי יברקן: מה, כל בן אדם שמחליט שיש לו משהו שלא שולם מגיע להוצאה לפועל, והמדינה נותנת את כל הכלים שלה לאזרחים פרטיים כדי לעכב אנשים בגלל סכומים קטנים – אני לא מדבר על סכומים גדולים.

דסטה גדי יברקן: לכן, אדוני היושב-ראש, בכל מדינות העולם מאפשרים לעכב יציאת אדם מהמדינה בשל עבירה פלילית, חובות גדולים או חוב מזונות לאישה.

דסטה גדי יברקן: לעיתים נגרם עוול למעוכב היציאה כאשר מתברר כי כבר שילם את החוב, ועורכי הדין לא מיהרו להסיר את בקשת העיכוב.

דסטה גדי יברקן: גופים כגון בנקים וחברות סלולר מפעילים סוללת עורכי דין המשתמשים בבקרי הגבול ובשערי היציאה מהארץ כמנגנון לגביית חובות יעיל כלפי הפרט.

דסטה גדי יברקן: אני מבקש מכם, חבריי חברי הכנסת, לעשות לזה סוף.

דסטה גדי יברקן: בוודאי, מי שיש לו חוב יצטרך לשלם אותו, ובוודאי אם זה חובות גדולים של עשרות אלפי שקלים – מעל 50,000 שקל – בוודאי צריך להסדיר את זה.

דסטה גדי יברקן: אבל אם מדובר בחובות קטנים, אין הצדקה לעכב משפחה שלמה שמתכוונת לצאת או אדם.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שאנחנו יכולים להביא בשורה לאזרחי מדינת ישראל גם בעניין הזה.

דסטה גדי יברקן: בשבוע שעבר העברנו חוק שיזמתי עם כניסתי לכנסת ב-2019, בכנסת הראשונה שנכנסתי אליה.

דסטה גדי יברקן: עבר חוק חשוב: ביטול הגבלת רישיון נהיגה בגין חוב, כולל חוב מזונות.

דסטה גדי יברקן: כולנו התגייסנו והעברנו את החוק הזה.

דסטה גדי יברקן: אני מקווה שהחוק הזה יעבור עכשיו בתמיכה של כולכם.

דסטה גדי יברקן: אני לא רואה שום הצדקה או היגיון פוליטי להתנגד לחוק הזה, משום שאינו על התיישבות צעירה או התיישבות בדואים בדרום או – רחמנא ליצלן – על ירושלים או שלמות העם; מדובר כאן בחופש תנועה של אזרחי מדינת ישראל שאפילו לא ידעו על קיומו של חוב.

דסטה גדי יברקן: מה שהיה בסיפור שהתחלתי בו: חברי שמואל נשאר בארץ, בסופו של דבר.

דסטה גדי יברקן: בחזרה הוא הלך הביתה, ולמוחרת הוא בא לבדוק ואמרו לו: אדוני, אין לך שום חוב; אתה כבר שילמת אותו – רק במערכת עדיין לא עדכנו.

דסטה גדי יברקן: זה אומר שהוא סתם נשאר בארץ כי מישהו החליט שיש לו הכוח הזה.

דסטה גדי יברקן: לנצל את הכוח של המדינה על גופים או אנשים פרטיים שלא בצדק.

דסטה גדי יברקן: במקרה זאת הייתה עיריית תל אביב.

דסטה גדי יברקן: חבריי, אני מבקש לאשר את החוק הזה בתמיכה.

דסטה גדי יברקן: אני מבקש מכולכם להצביע בעד.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יברקן.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1140/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: להצעה הזאת הוצמדה הצעת חוק של חבר הכנסת ישראל אייכלר, שמספרה 1140.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אייכלר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

אופיר אקוניס: רק אם תוכל להגיד מה זה חוב כספי נמוך.

יואב קיש: 40,000 שקלים.

אופיר אקוניס: זה כתוב?

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להודות לחבר הכנסת גדי יברקן על כך שאימץ את הצעת החוק שכבר הגשתי בכנסת התשע-עשרה, העשרים והעשרים-ושלוש, וגם עכשיו.

ישראל אייכלר: אני חושב שהוא עושה דבר גדול מאוד, כי אסור שדווקא האנשים הקטנים, עם הבעיות הקטנות, ייפלו לרגלי כל הסערות הגדולות ויסבלו.

ישראל אייכלר: התיקון הזה אומר שבחוק ההוצאה לפועל לא יינקטו אמצעים כמו עיכוב יציאה מן הארץ במקרה שבו קרן החוב קטנה מ-40,000 שקל, למעט אם מדובר בחוב מזונות.

ישראל אייכלר: בעניין מזונות, אנחנו לא רוצים שאנשים יעשו שום דבר, אלא לשלם.

ישראל אייכלר: אבל בדברים האחרים – למה הגשתי את הצעת החוק?

ישראל אייכלר: כי קרה מקרה שבו אישה הייתה עם תינוקת, באמצע הלילה, בדרך למטוס, והתברר שיש לה איזה חוב מלפני שנים בחברת סלולר שהיא כבר עזבה אותה מזמן בסך – נדמה לי שזה היה פחות מ-1,000 שקל, והריצו אותה, ולא היה בנק בשדה התעופה שהיה פתוח.

ישראל אייכלר: לא רק שהיא כמעט – עיכבו את המטוס יותר מחצי שעה עד שנמצא איזשהו סניף פתוח באמצע הלילה, ומישהו עשה לה טובה והלווה לה 1,000 שקלים או משהו דומה, כדי שהיא תוכל לעלות.

ישראל אייכלר: אז זה אחד העוולות החמורים ביותר שנעשים במדינת ישראל.

ישראל אייכלר: יש יותר מדי חוקים במדינה הזאת.

ישראל אייכלר: ויש אנשים שכל תפקידם, משכורתם וחייהם הם למצוא את הפרצה כדי להפיל אנשים.

ישראל אייכלר: זאת אחת הדוגמאות.

ישראל אייכלר: כמובן, אנחנו לא רוצים שאדם שיש לו חוב של 100,000 שקל יברח מהארץ, או שבעל מכולת שיש לו ספק שהוא חייב לו כמה גרושים, שיהיה לו חוק דומה של עיכוב יציאה מהארץ שהעורך דין מוציא ברגע מבית המשפט.

ישראל אייכלר: זה יכול להיות חברות סלולריות; זה יכול להיות עיריות, בגלל ארנונה; בנקים, גופים גדולים.

ישראל אייכלר: אגב, אנשים פשוטים שאין להם כסף לעורכי דין, ואין להם מחלקות של ייעוץ משפטי לא מוציאים כל כך מהר עיכוב יציאה מן הארץ.

ישראל אייכלר: ואני שואל את חברי הכנסת: אדם שחייב, נניח, 5,000 שקל, ואפילו 20,000, נראה לכם שיברח מן הארץ וישאיר את המשפחה ואת הבית ושצריך לעכב את היציאה שלו?

ישראל אייכלר: ולכן אני מציע להגביל את השימוש במנגנון הזה לחובות העומדים על סכום של 40,000 שקל, ואם תרצו 30,000 – אני אתפשר על זה.

ישראל אייכלר: אבל בכל אופן, אני רוצה שיהיה הבדל גדול בין עיכוב יציאה מן הארץ על פשע או על חוב גדול לבין משהו זוטר שיכול למרר חיי הרבה אנשים על לא עוול בכפם.

ישראל אייכלר: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

איתן גינזבורג: ישיב, בשם שר המשפטים, השר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: השר - - - הכול בסדר.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – חברי חבר הכנסת מלכיאלי, אני משיב בשם שר המשפטים גדעון סער.

חמד עמאר: אני חושב שמשא ומתן היה צריך להתנהל מול השר גדעון סער, שר המשפטים – לא מולי.

מיכאל מלכיאלי: כולם נורבגים – לא פוגשים אותם, כבוד השר, לא רואים אותם.

מיכאל מלכיאלי: הם לא - - -

חמד עמאר: סעיף 14 לחוק ההוצאה לפועל קובע את סמכות הרשם לתת צו עיכוב יציאה מהארץ לחייב אם הוא עתיד לצאת מהארץ מבלי לפרוע את חובו או להבטיח את פירעונו.

חמד עמאר: הצעת החוק מבקשת לקבוע כי לא תעוכב יציאת חייב מהארץ במקרים שבהם קרן החוב קטנה מ-40,000 שקל, למעט חוב מזונות.

חמד עמאר: בפתח הדברים אציין כי בכל הנוגע לטעמים שעומדים בבסיס הצעת החוק מושא עניינו לעניין ההשלכה של עיכוב טיסות על הציבור וחברות התעופה – אין בכך ממש.

חמד עמאר: נכון להיום, בדיקת קיומו של צו עיכוב יציאה מהארץ נעשית כבר בשלב הראשוני של הבידוק הביטחוני, ובכך ניתן לחייב זמן מקסימלי אפשרי להסדרת החוק מבלי לעכב את הטיסה ואת המטוס.

חמד עמאר: עיכוב יציאתם של חייבים מהארץ משמש כלי מרכזי בהוצאה לפועל כדי לתמרץ חייבים לשלם את חובם.

חמד עמאר: ואולם, מובן כי לצד הצורך במתן כלים אפקטיביים לגבייה של תשלומים, יש להבטיח כי גבייה זו תיעשה תוך הגנה על זכויות הפרט של החייב.

חמד עמאר: איזון זה מתחייב הן ביחס לכלי של עיכוב יציאה מהארץ והן ביחס לכלל כלי הגבייה האחרים הקבועים בחוק.

חמד עמאר: כך למשל, בימים אלו – בעצם כבר עבר – עתיד להיכנס לתוקף חוק של משרד המשפטים אשר מהווה בשורה של ממש, שמבטל את הסמכות להטיל הגבלה על רישיון הנהיגה של חייבים המשתמטים מתשלום, בשים לב לכך שנמצא כי לא ניתן לקשור בינו לבין גבייה בפועל לנוכח מידת הפגיעה הנובעת ממנו.

חמד עמאר: זה חוק שעבר השבוע בקריאה שנייה ושלישית – חוק שהיה מגביל הרבה אנשים.

חמד עמאר: אני בעצמי הגשתי את הצעת החוק, והצלחתי להעביר אותה בהוראת שעה בכנסת הקודמת.

חמד עמאר: עכשיו משרד המשפטים הביא את החוק – וגם הייתה הצעת חוק מוצמדת.

חמד עמאר: חבר הכנסת אחמד טיבי, הייתה לכם הצעת חוק מוצמדת.

חמד עמאר: גם לחלק מחברי הכנסת היו הצעות חוק מוצמדות, והם הצליחו להעביר את הצעת החוק, כי באמת אין שום הצדקה לתלות רישיון נהיגה בחוב; כי רוב האנשים החייבים – לחלק גדול מהם הרישיון מהווה הכנסה; כי הוא עובד כנהג במקומות מסוימים, וברגע שלוקחים לו את הרישיון, אז בעצם הוא לא יכול להחזיר את החוב, והוא לא יכול להיפטר מהבעיה של הוצאה לפועל – ובזה אנחנו גורמים לו עוול גדול.

חמד עמאר: בנוסף, אנחנו גורמים להרבה נהגים לעלות על הרכב ולנהוג ללא רישיון, ללא ביטוח, כתוצאה משלילת הרישיון.

חמד עמאר: ולכן היה טוב, ועשה טוב – אני באמת מברך אותו – שר המשפטים גדעון סער, שלקח על עצמו את הנושא, והעביר אותו כחוק, ולא בהוראת שעה.

חמד עמאר: היום גם נושא זה יכול לעזור מאוד לאותם אנשים שחייבים.

חמד עמאר: במערכת ההוצאה לפועל יש 503,288 חייבים, ו-245,733 חייבים שלהם עיכוב יציאה מהארץ בשל חובם.

חמד עמאר: מנתוני רשות האכיפה והגבייה עולה כי רובם המוחלט של החייבים שלהם עיכוב יציאה מהארץ אכן משלמים את חובם בעת הגיעם לשדה התעופה.

חמד עמאר: גם אם יש שיטענו כי יש מקום לבחון שוב את האיזון להטלת הגבייה על עיכוב יציאה מהארץ, הרי שכלל לא ברור מה הבסיס לקביעת הגבלה של 40,000 שקל המוצעת בהצעת החוק.

חמד עמאר: אני יכול לשאול אתכם, מציעי הצעת החוק, למה 40,000 שקל?

חמד עמאר: חבר הכנסת גדי, למה 40,000 שקל?

חמד עמאר: גם שר המשפטים שואל למה החלטתם עד 40,000; מתחת ל-40,000.

חמד עמאר: למה קבעתם את הסכום הזה ולא סכום אחר?

דוד אמסלם: הרי כל סכום שהיינו קובעים היית שואל למה - - -

דסטה גדי יברקן: - - -

חמד עמאר: אבל גם בתשובה שנותן שר המשפטים - - -

דוד אמסלם: כבוד השר, אני רוצה לשאול אותך שאלה.

דוד אמסלם: הרי על כל סכום שהיינו קובעים היית שואל למה.

דוד אמסלם: על כל סכום היית שואל למה.

דוד אמסלם: לא הבנתי את השאלה שלך.

דוד אמסלם: לאיזה סכום אתה מסכים?

דוד אמסלם: 37,500 שקל הולך?

חמד עמאר: שאלתי, שאלתי – אני שאלתי את המציע.

דסטה גדי יברקן: אני אגיד לך - - -

חמד עמאר: לפי התשובה של שר המשפטים, רוב החייבים חייבים עד 40,000 שקל.

חמד עמאר: רוב החייבים חייבים עד 40,000 שקל, ואתה מציע עד 40,000.

חמד עמאר: וכאן שואל גם הזה – ברור מה הבסיס לקביעה המגבילה של 40,000 שקל המוצעת בהצעת החוק.

דסטה גדי יברקן: כבוד השר, כבוד השר, אני רוצה לענות.

דסטה גדי יברקן: החוק שאני כרגע מציע יכול להיות אפילו תיקון עוול לכל מיני אנשים שעושים תספורות על מאות מיליונים.

דסטה גדי יברקן: אנשים מסכנים, קשי יום, שהיה להם חוב לטלפון, לחניה, לכל מיני דברים קטנים, והחוב הזה תפח - - - הם אפילו לא יודעים.

דסטה גדי יברקן: הדוגמה שהבאתי: חבר שלי שילם את החוב – אפילו שילם את החוב – אבל באו אנשים מההוצאה לפועל בעיכוב, כי לא שמו ביטול במחשב.

דסטה גדי יברקן: על 100 שקל דוח חניה.

דסטה גדי יברקן: החובות האלה תופחים.

דסטה גדי יברקן: זה מאות אלפים, כמו שאתה מכיר – אזרחי מדינת ישראל.

דסטה גדי יברקן: לא מדובר בטייקונים, שנעשה להם תספורת – מדובר במסכנים, שיוכלו - - -

חמד עמאר: לכן שר המשפטים כאן אומר שבחינה זו צריכה להיעשות במשנה זהירות, על בסיס מסד נתונים רחב, יחד עם כלל משרדי הממשלה הרלוונטיים לעניין.

חמד עמאר: לכן הוא גם מדבר על כך שצריך לבדוק את כל הנתונים.

חמד עמאר: נוכח האמור, הממשלה מתנגדת להצעת החוק.

חמד עמאר: בתחילת החודש כל חייל צה"ל הרגיש, במשכורת שלו, תוספת של 50% לדמי הקיום שלו.

חמד עמאר: לא רק חיילי צה"ל – גם משרתי שירות לאומי, שירותי אזרחי, קיבלו תוספת של 50% במשכורת; צעד שמאוד יכול לעזור לחיילים בסדיר; להרים את המשכורת ואת דמי הקיום שלהם ב-50%.

חמד עמאר: זה מאוד יעזור לאותם חיילים סדירים, שיוכלו לגמור את החודש בכבוד.

חמד עמאר: אני חושב שהצעד שעשה שר האוצר בנושא הזה הוא צעד מאוד חשוב, בשיתוף פעולה עם משרד הביטחון.

חמד עמאר: זה הביא לתוספת רצינית מאוד במשכורת של אותם חיילים.

חמד עמאר: ואני באמת מברך את שר האוצר על ההחלטה האמיצה, על ההחלטה להעלות את שכר חיילי צה"ל בסדיר ב-50%, וגם של בנות שירות לאומי ב-50%.

חמד עמאר: גם משרד הביטחון היה שותף לנושא.

חמד עמאר: שני המשרדים הביאו את הצעד הזה.

חמד עמאר: אני חושב ובטוח שכל חיילי צה"ל מרגישים ורואים את זה במשכורת שלהם.

חמד עמאר: הם יכולים לעשות יותר דברים במשכורת שהם מקבלים.

חמד עמאר: ממילא המשכורת שלהם היא מאוד נמוכה, והצעד הזה עזר להרבה משפחות.

חמד עמאר: כאבא של חייל אני יודע.

חמד עמאר: אין אבא של חייל שלא היה נותן לו בסוף שבוע דמי כיס, בנוסף למה שהוא מקבל מצה"ל.

חמד עמאר: אני מקווה ומאמין שאחרי התוספת הזו – זה יעזור להרבה משפחות, ולילדים שלהן; לא להוציא דמי כיס ממשפחות חלשות, מאנשים קשיי יום ועניים.

חמד עמאר: אני באמת מברך את שני השרים על הצעד הטוב הזה שהם עשו.

חמד עמאר: בנוסף, לקחו עוד החלטה בקשר לאותם משרתי שירות אזרחי, שירות לאומי, שגם הם קיבלו תוספת של 50%.

חמד עמאר: לא השאירו אותם מאחור, וגם הם קיבלו את ה-50%.

חמד עמאר: בחודש הזה, אדוני היושב-ראש, ובחודש שעבר, נעשו כמה צעדים מאוד טובים לאותם אנשים.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

חמד עמאר: בהצעת החוק הבאה, שאני אעלה לענות עליה, אני אוסיף עוד דברים שנעשו בנושא.

חמד עמאר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: לנוכח התנגדות הממשלה, ישיב לממשלה חבר הכנסת אמיר אוחנה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: חברי הממשלה, חברי הכנסת, זה שאתה פרנואיד לא אומר שלא רודפים אחריך – זו אמירה שנהוג לייחס לכותב מלכוד 22, הסופר היהודי האמריקאי ג'וזף הלר.

אמיר אוחנה: זהו הלך הנפש שאליו הכניסו את אזרחי ישראל הפושעים והעבריינים שפעלו בתוך משטרת ישראל, בידיעת ובגיבוי גורמים מאפיוזיים בתוככי הפרקליטות והייעוץ המשפטי לממשלה.

אמיר אוחנה: ושלא יתפרש, חס וחלילה, שהכוונה היא לכל, או אפילו לרוב, שוטרי ופרקליטי ישראל העושים את עבודת הקודש של המלחמה בפשיעה והגנה על אזרחי ישראל יום-יום.

אמיר אוחנה: הכוונה היא למיעוט, אבל הוא קיים.

נעמה לזימי: - - -

אמיר אוחנה: מנכ"לים, ראשי ערים, בעלי חברות, אבנר נתניהו – מה עשה לכם אבנר נתניהו?

אמיר אוחנה: – וכל מי שהיו איתם בקשר כלשהו, טלפוני, סמ"סי, ווטסאפי ועוד.

אמיר אוחנה: ולי אין צל של ספק שזהו אך ורק קצה הקרחון ביחס למה שעוד ביצעו; למה שפעם היה מי שכינה אותם "כנופיית שלטון החוק".

אמיר אוחנה: מי עוד?

אמיר אוחנה: עורכי דין?

אמיר אוחנה: עיתונאים?

אמיר אוחנה: חברי כנסת?

אמיר אוחנה: שרים?

אמיר אוחנה: כי מידע הוא כוח, והכנופיה – עניינה בכוח.

אמיר אוחנה: הכנסתם מדינה שלמה - - -

גלעד קריב: - - -

אמיר אוחנה: על מה אתה מגן?

אמיר אוחנה: על מה אתה מגן וצועק כאן?

גלעד קריב: אני לא מגן על שום דבר, אתם מגינים.

אמיר אוחנה: אז תשתוק.

אמיר אוחנה: אז תסתום את הפה.

אמיר אוחנה: אז תשתוק.

איתן גינזבורג: לא, חבר הכנסת אוחנה.

גלעד קריב: אני לא אסתום.

גלעד קריב: אתם מגינים.

גלעד קריב: אתם מגינים.

גלעד קריב: אתם - - -

אמיר אוחנה: הכנסתם מדינה שלמה לחרדה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוחנה.

אמיר אוחנה: אתה אומר לי?

אמיר אוחנה: במקום להשתיק אותו, אתה משתיק אותי?

איתן גינזבורג: לא, לא, בסדר, אבל המילים, המילים.

אמיר אוחנה: מוטטתם את הצורך הכל-כך בסיסי של כל אדם לפרטיות.

גלעד קריב: - - - אתה צריך להתפטר.

נעמה לזימי: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קריב, תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גלעד קריב, תודה.

אמיר אוחנה: על מי אתה מגן פה?

אמיר אוחנה: על מה אתה מגן כאן?

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לזימי, חבר הכנסת קריב.

גלעד קריב: הכנופיה היחידה היא שלכם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קריב.

אמיר אוחנה: ביתו של אדם הוא מבצרו; הפרטיות היא נשמתו.

אמיר אוחנה: זה ד' אמותיו של כל אדם, ובהם הוא אמור להרגיש בטוח.

נעמה לזימי: - - - היא שלכם.

נעמה לזימי: אתם - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לזימי, אנא, שבי.

איתן גינזבורג: בבקשה.

קריאות: הוא שכח שהוא היה שר המשפטים.

קריאות: הוא שכח - - - שר המשפטים.

אמיר אוחנה: אני רוצה להקריא מתוך הווטסאפ המשפחתי שלנו הבוקר.

אמיר אוחנה: בשעה 08:03 כותבת אחותי - -

קריאה: אדוני, לא שומעים אותך.

אמיר אוחנה: - - בשעה 08:03, בווטסאפ המשפחתי שלנו, כותבת אחותי כך – אחותי היא אישה בוגרת, בעלת כמה וכמה תארים אקדמיים ומקצועיים, בעלת משפחה – שאלה שמנקרת בי: האם ייתכן שכשלאבא השתגע הטלפון לפני כשנה וחצי, האם יכול להיות ששמו אותו בהאזנה כאבא של שר הבט"פ?

אמיר אוחנה: זה מה שחשדתי בו אז, וכעת חשדי התגבר.

אמיר אוחנה: לאן הבאתם אותנו?

אמיר אוחנה: משפחה - - -

איתן גינזבורג: נא לסיים, בבקשה.

קריאות: - - -

גלעד קריב: - - - חצוף - - -

אמיר אוחנה: תפסיקו להתגונן – אני לא מדבר עליכם.

אמיר אוחנה: תפסיקו להתגונן כבר.

נעמה לזימי: - - - אצלכם.

מיכאל מלכיאלי: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוחנה, נא לסיים, בבקשה.

אמיר אוחנה: דיברו כל כך הרבה.

אמיר אוחנה: דקה אחת.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: אנחנו עומדים על הזמנים, אדוני.

אמיר אוחנה: משפחה שעוסקת ברצינות תהומית בשאלה: האם התקינו אצל האב, בן 87, מכשירי ציטוט.

אמיר אוחנה: הפכתם אותנו לאויבי ישראל.

גלעד קריב: מי זה "הפכתם"?

אמיר אוחנה: אני מגיש היום, יחד עם חברת הכנסת יואב קיש, הצעת חוק שתאפשר למבקר המדינה להעניק צו הגנה לחושפי שחיתויות גם מתוך המשטרה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

קריאה: - - - לצו הגנה.

אמיר אוחנה: ואני קורא לגורמים בתוך המשטרה שלקחו יד: צאו החוצה לאור השמש.

אמיר אוחנה: תהיה לכם הגנה.

אמיר אוחנה: צאו החוצה וספרו מה נעשה כאן.

אמיר אוחנה: אני קורא לכל חברי הכנסת, מכל סיעות הבית, לחתום על הצעת החוק הזו.

אמיר אוחנה: אור השמש הוא המחטא הטוב ביותר.

אמיר אוחנה: תחתמו על זה.

אמיר אוחנה: תפסיקו לצעוק.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אמיר אוחנה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה, הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: אנא, שבו במקומותיכם.

איתן גינזבורג: ראשית, נצביע על הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – ביטול האפשרות לצוות על עיכוב יציאה מהארץ בגין חוב כספי נמוך), של חבר הכנסת יברקן.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 53, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק זהה, מוצמדת, של חבר הכנסת ישראל אייכלר.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברי הכנסת, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 54, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1474/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק הפיקוח על ייצוא ביטחוני (תיקון – הגבלות על ייצוא ביטחוני לכוחות הביטחון שביצעו הפרות חמורות של זכויות אדם), של חברי הכנסת כסיף ותומא סלימאן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת כסיף להציג את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

עופר כסיף: אני מבקש שיהיה שקט.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא, שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת רם שפע, יואב בן צור, השר עמאר, זה מפריע לדובר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מנסור עבאס, זה מפריע לדובר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בן צור.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, תסייע לי בגזרתך מאחוריך.

איתן גינזבורג: תפנה רגע את מבטך ימינה.

איתן גינזבורג: אם תפנה את מבטך ימינה – בדיוק, תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, התיקון לחוק הייצוא הביטחוני, שאני מעלה היום יחד עם חברתי חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, צריך היה לעבור בקלות, שכן מצב שבו ישראל סוחרת בנשק עם משטרים המפרים שיטתית ובחומרת יתר זכויות אדם הוא לא מצב שעימו בעל מוסר אנושי בסיסי יכול להסכים.

עופר כסיף: למרבה החרפה, זה המצב ששורר כרגע.

עופר כסיף: כפי שאמר אחד מגיבורי הסרט שר המלחמה: כל יום אנשים יורים זה בזה.

עופר כסיף: אני מסתכל באיזה רובים הם השתמשו ושואל את עצמי: למה לא בשלי?

עופר כסיף: וכך פועלת ישראל זה שנים: מספקת כלי הרג למטרות רווח גרידא – כספי ופוליטי.

עופר כסיף: דמים למען דמים.

עופר כסיף: לפי מרשם של האו"ם, בשנת 2008 ייצאה ישראל אמצעי לחימה לצ'אד, רואנדה וקונגו, שבהן התחוללו מלחמות אזרחים עקובות מדם.

עופר כסיף: בקונגו אף חימשה ישראל מיליציות שעשו שימוש בילדים כלוחמים.

עופר כסיף: עולה גם כי ב-2011 נמכר נשק לקניה, בזמן שלפי משרד החוץ האמריקאי, כוחות הביטחון שם היו מעורבים בעינויים, אונס והריגה ללא משפט.

עופר כסיף: ישראלים מכרו נשק לצדדים המעורבים במלחמת האזרחים הרצחנית בדרום סודאן מ-2013, וקצינים של צבא מיאנמר סיירו בתערוכות נשק בישראל בזמן שחבריהם עסוקים בטיהור אתני של בני הרוהינגיה ובדיכוי של הכוחות הדמוקרטיים במדינתם.

עופר כסיף: ברחבי העולם אף דווח שבקרב סביבתו של העיתונאי הסעודי ג'מאל ח'אשוקג'י, שנרצח על ידי שלטונות סעודיה, הושתלה הרוגלה הישראלית פגסוס מבית NSO סמוך להירצחו.

עופר כסיף: למצב הזה מתנגדים בשמאל ומתנגדים בימין.

עופר כסיף: מתנגדים מטעמים הומניסטיים ומתנגדים מטעמים דתיים.

עופר כסיף: אפילו שר הביטחון התבטא בנושא ואמר ב-2019 את הדברים הבאים: אני מקבל את זה שישראל לא צריכה למכור נשק למשטרים רצחניים, נקודה.

עופר כסיף: כשאנחנו נהיה בשלטון, אנחנו לא נמכור נשק למדינות רצחניות.

עופר כסיף: נקודה.

עופר כסיף: בני גנץ משמש כשר ביטחון כבר זמן רב.

עופר כסיף: האם מכירת הנשק למשטרים רצחניים פסקה?

עופר כסיף: האם יממש את הבטחותיו בנושא?

עופר כסיף: בין 21 ל-23 במרץ, בגני התערוכה בתל אביב, תתקיים תערוכת הנשק הגדולה בישראל – ה-ISDEF.

עופר כסיף: מבט חטוף ברשימת המשלחות שישתתפו בה חושף את גודל והיקף פשע הסחר באמצעי ההרג.

עופר כסיף: בתערוכה ישתתפו, בין השאר, נציגים מגאנה, זמביה, אנגולה, קניה, קזחסטן, הפיליפינים, ועוד.

עופר כסיף: לפי ה-State Department, חברי הכנסת – לא אמנסטי אינטרנשיונל, לא רופאים לזכויות אדם או איזה ארגון זכויות אדם "קיצוני" במירכאות – אלא ה-State Department אמר שבכל המדינות שהזכרתי מפעילים השלטונות וסוכניהם מבחר של אמצעי דיכוי, כגון הרג שרירותי ולא חוקי, העלמת אזרחים, עינויים קשים, ענישה אכזרית ובלתי אנושית, תנאי כליאה קשים ומסכני חיים, מעצרים פוליטיים ושרירותיים, הגבלות קשות על חופש הביטוי, הגבלה של העיתונות הכוללת אלימות או איום באלימות על עיתונאים, צנזורה, כליאה ותביעה כנגד עיתונאים חפים מפשע, הגבלות על חופש האספה, מקרי שחיתות חמורים ללא חקירה אמיתית ולקיחת אחריות, אלימות נגד נשים, חוקים נגד קהילת הלהט"ב ורדיפתה, עבדות ילדים, ועוד.

עופר כסיף: גם מהפיליפינים, שבראשה עומד הנשיא רודריגו דוטרטה, שהשווה עצמו בגאון לאדולף היטלר, תגיע משלחת "מכובדת".

עופר כסיף: אלו רק חלק מהמדינות שאליהן ישראל מייצאת נשק.

עופר כסיף: נשק ישראלי שיימכר לאותן מדינות ישמש בדיוק לאותן הפרות זכויות אדם שהזכרתי: יוציאו להורג ללא משפט ברובי תבור, ילדים חיילים יתרוצצו בג'ונגלים כשהם נושאים רובי גליל, ועיתונאים יירדפו בעזרת תוכנות רוגלה כחול לבן.

עופר כסיף: חברי הכנסת, בסרט שהזכרתי קודם – שר המלחמה – אומר אחד הגיבורים: אתה מתעשר על ידי כך שאתה נותן לאנשים העניים ביותר את האמצעים להמשיך להרוג זה את זה.

עופר כסיף: מכירת נשק למשטרים דכאניים, קל וחומר רצחניים, למען בצע כסף, כוח ושררה, מנוגדת במהותה לתפיסה האוניברסלית הרואה באדם ערך, ולא אמצעי גרידא.

עופר כסיף: גם רבנים רבים מתנגדים לייצוא הנשק למדינות רודניות, וחלקם, מן הסתם, על בסיס הדברים הבאים שכתב הרמב"ם בפרשנות למשנה – ואני מצטט את הרמב"ם: "אין מוכרין להם כל דבר שיש בו נזק לרבים, כגון כלי מלחמה כולן וכלי יסורין, כגון שלשלאות וכלי ברזל וצינוקים.

עופר כסיף: וכמו כן, אין מתקנין להם כלי מלחמה, ואין מלטשין להם החרבות והרמחים וכיוצא בהם, שלא לעזור המשחיתין בארץ להשחית".

עופר כסיף: הרב יובל שרלו במאמר שכותרתו: "נשמרת מכל דבר רע – על מדיניות ייצוא הנשק של ישראל", ומוסיף וכותב כך בעלון "שבתון" מאוגוסט 2018: "ונשמרת מכל דבר רע – מדינת ישראל מחויבת להכריע הכרעה חד-משמעית ובלתי מתפשרת כי אין היא מוכרת נשק, לא באופן ישיר ולא באופן עקיף, למדינות שבהן מתרחש רצח עם ומופרות ברגל אכזרית זכויות אדם - - - מדינת ישראל מחויבת להקמת מנגנוניים פנימיים אשר לא יאפשרו לברוני סוחרי הנשק לייצא מוות והרס לעולם, כאשר הם טובלים במדמנה של כספים טמאים ומעשי שוחד אין-סופיים - - - זהו חלק בלתי נפרד" – כותב שרלו – "מקדושת המחנה שאנו מצווים עליו, ובכך אנו הולכים" – הוא אומר – "בדרכו של הקב"ה ובדרכה של תורה".

עופר כסיף: כך כותב יובל שרלו.

עופר כסיף: הגיע הזמן לתרגם את ההסכמה הרחבה בציבור המתנגד למכירת נשק למשטרים רצחניים לחקיקה שתפקח באופן רציני על ייצוא הנשק.

עופר כסיף: בחוק הנוכחי – הפיקוח על ייצוא ביטחוני, מ-2007 – אין ביטוי מפורש לשיקולים הנוגעים לזכויות אדם ולעמידה בכללי המשפט הבין-לאומי ההומניטרי, אלא רק לאמברגו של מועצת הביטחון של האו"ם; שלה, כידוע, יש מגבלות פוליטיות רבות.

עופר כסיף: חברי הכנסת, אנחנו חייבים להיות יותר אקטיביים ולמנוע הישנות של מכירת נשק למדינות רצחניות.

עופר כסיף: על כן, התיקון לחוק מציע להקים ועדה שתבחן באופן מעמיק עסקאות נשק טרם אישורן.

עופר כסיף: אסיים את דבריי בכמה שורות שעיבדתי, בעי"ן, מתוך שירו האלמותי של בוב דילן, "אדוני המלחמה".

עופר כסיף: דווקא סופו של השיר הוא העוצמתי והרלוונטי ביותר, אבל אחסוך אותו מכם בשל חריפותו היתרה, אפילו עבורי.

עופר כסיף: וכך כותב דילן, בתרגומו המופתי של יהונתן גפן: "אתם – אדוני המלחמה שרוצים להרוס את העולם.

עופר כסיף: / אתם – שהמצאתם את הרובים ואת הלהביור.

עופר כסיף: / אתם – שבראתם את מטוסי הנפל"ם והקרב.

עופר כסיף: / אתם – שלא עשיתם דבר בשבילי מלבד לזרוע הרס מסביבכם.

עופר כסיף: / אתם – שמשחקים בעולם שלי כאילו שזה צעצוע שלכם.

עופר כסיף: / אתם – ששמים לי רובה ביד ואומרים 'נו, ישחקו הנערים'.

עופר כסיף: / אבל אני מביט לכם בתוך העיניים.

עופר כסיף: / ורואה את המוח שלכם – המפחיד.

עופר כסיף: / כמו שרואים דרך המים את הבוץ בקרקעית".

עופר כסיף: ואני אוסיף למילים של דילן.

עופר כסיף: לכם, ברוני המלחמה, אני אומר: לכו ועזבונו לנפשנו בשקט ובשלום.

עופר כסיף: חברי הכנסת, הצעה זו לא אמורה להיות עניין של שמאל או ימין, אופוזיציה או קואליציה.

עופר כסיף: זה עניין של אנושיות ומוסר בסיסיים.

איתן גינזבורג: תודה.

עופר כסיף: הצביעו בעד החוק ועזרו למנוע יצוא נשק ישראלי למשטרים רצחניים.

עופר כסיף: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עופר כסיף.

איתן גינזבורג: ישיב סגן שר הביטחון, בבקשה, אלון שוסטר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך.

אלון שוסטר: כבוד יושב-ראש הישיבה, חברות וחברי הכנסת, הממשלה מתנגדת להצעת החוק של חברי הכנסת כסיף וסלימאן.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר שהנושא הוא חמור ורציני.

אלון שוסטר: אבל, לעניות דעתי, ואני אנסה לנמק אותה, הממשלה, ובראש משרד הביטחון, מודעים לסכנות שעליהן התריע, או שמפניהן התריע, חבר הכנסת.

אלון שוסטר: ואני מניח שאנחנו עושים ונעשה כל מה שצריך כדי שהפעולות הכלכליות לא תזוהמנה.

אלון שוסטר: בהצעתם מבקשים חברי הכנסת להגביל את שיקול דעת משרד הביטחון בדיונים בבקשות לרישיונות שיווק או ייצוא ביטחוני באמצעות הקמת ועדה מוסמכת ייעודית להיבטי זכויות אדם.

אלון שוסטר: בכך מבקשים חברי הכנסת להגביל את סמכותו של משרד הביטחון כרשות המוסמכת לעניין.

אלון שוסטר: מוצע כי הקביעה כי מדינה מסוימת תיכלל ברשימת היעדים האסורים תתקבל בוועדה שימנה שר החוץ על דעת כל סיעות הכנסת, ואשר תבדוק הפרות זכויות אדם חמורות על ידי כוחות ביטחון ביעדי הייצוא.

אלון שוסטר: הצעת החוק מבקשת להתבסס, בין היתר, על מידע מיחידים ומארגונים שאינם פועלים מטעם ממשלת ישראל, על הפרות חמורות של זכויות אדם.

אלון שוסטר: משרד הביטחון סבור כי הצעת החוק אינה מוסיפה על תהליך קבלת ההחלטות, הקיים כבר היום, בבקשות למתן רישיונות, שבו לוקח חלק גם משרד החוץ, בהתאם לקבוע בהוראות חוק הפיקוח.

אלון שוסטר: שיקולי שמירה על זכויות אדם משולבים כבר עתה בהליך הפיקוח על ייצוא ביטחוני, שמרכז אגף הפיקוח על ייצוא ביטחוני במשרד הביטחון.

אלון שוסטר: בנוסף, מדינת ישראל, ובכלל זה מערך הפיקוח, מחויבים להחלטות מועצת הביטחון של האו"ם.

אלון שוסטר: עם כניסתו של שר הביטחון בני גנץ לתפקידו, הוא כינס פורום רחב, והנחה לחדד את הנהלים, ולהימנע מאספקת אמל"ח – אמצעי לחימה – שישמש לפגיעה בזכויות אדם.

אלון שוסטר: בנוסף, לאורך השנה עודכנה מדיניות הייצוא, ולפי דוח שהוציא משרד הביטחון רק לאחרונה נשללו או הושהו מעל 3,000 רישיונות, בדיוק מתוך מדיניות זו.

אלון שוסטר: בנוסף, עודכנו לאחרונה טופסי משתמש הקצה בכל הנוגע לייצוא סייבר, באופן שמגדיר במפורט את השימוש שניתן לעשות באמצעים אלו.

אלון שוסטר: אפ"י – אגף לפיקוח על ייצוא ביטחוני – ממשיך להתעדכן ולעדכן נהלים כל העת, ולקיים את מגוון השיקולים, ובראשם סוגיית השמירה על זכויות האדם והאמנות הבין-לאומיות.

אלון שוסטר: בנוסף לכל האמור, הצעת החוק מבקשת לקבוע כי הוועדה תעדכן את השלטונות במדינות שאליהן נאסר ייצוא בטחוני, וכי יש לפרסם את פרטי אלו שהוחלט לאסור את היצוא הביטחוני אליהן.

אלון שוסטר: בהקשר זה יובהר כי מדינת ישראל אינה מפרסמת את מדיניות הייצוא הביטחוני שלה, מטעמים ביטחוניים ומדיניים.

אלון שוסטר: חשיפת מידע כמוצע על ידי חברי הכנסת עלולה לפגוע באינטרסים אלה.

אלון שוסטר: אשר על כן אני מבקש להסיר את הצעת החוק מסדר-יומה של הכנסת.

אלון שוסטר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן שר הביטחון.

איתן גינזבורג: אתה רוצה להשיב?

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כסיף ירצה להשיב על הדברים.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, חברי הכנסת, אני רוצה לשאול את אלה שמתכוננים להצביע נגד ההצעה – כולל סיעתו של המשיב לי, אבל גם אחרים – אני רוצה לשאול בעיקר את אלה שרואים את עצמם, מציגים את עצמם, כמפלגות או כסיעות מרכז שמאל: מה אתה בעצם עושים בממשלה?

עופר כסיף: למה אתם בקואליציה?

עופר כסיף: הרי אתם מצביעים באופן עקבי נגד כל מה שאתם עצמכם מתיימרים לתמוך בו, ובעד מה שאתם אמורים להתנגד לו – אם אני מסתכל על מה שאתם בעצמכם הרי אומרים ועושים.

עופר כסיף: הרי חלקכם העליתם הצעות דומות בעבר, אפילו זהות.

עופר כסיף: מה השתנה?

מוסי רז: אפילו זהות ואפילו היום.

עופר כסיף: ואפילו היום.

עופר כסיף: אז אני אומר: תראו, תסתכלו על הרשימה המאוד מאוד חלקית של מה שאתם עשיתם.

עופר כסיף: הצבעתם בעד מה שמכונה: מתווה אביתר.

עופר כסיף: ברחתם מהצבעה, או שהצבעתם בעד חוק האזרחות הגזעני.

עופר כסיף: פשע הנטיעות בנגב חתום על שמכם; אתם חתומים על הפשע הזה.

עופר כסיף: הייתם בעד מיליטריזציה נוספת של המשטרה על ידי הוספת כוחות צבא בעת הפגנות והפרות סדר, לכאורה.

עופר כסיף: בעצם הפכתם למה שאתם טענתם שאתם רוצים להחליף או לשנות.

עופר כסיף: מה שקרה זה שמרוב מאמץ ותשוקה מוצדקים למנוע ממשלת ימין קיצוני הפכתם בעצמכם לכזאת.

עופר כסיף: מתוך שאיפה ראויה לעצור את מדיניות הליכוד הכושלת והנפשעת הפכתם אתם למוציאים לפועל של אותה מדיניות.

עופר כסיף: הממשלה לא יכולה יותר להיות אצלכם אמצעי, כי היא לא אמצעי לכלום.

עופר כסיף: אז מה כן הממשלה בעבורכם?

עופר כסיף: ניכר שהיא הפכה בעבורכם למטרה בפני עצמה, תוך מכירת חיסול מוחלטת של העקרונות שלכם, הפעם בהקשר של מניעת ייצוא של אמצעי לחימה למשטרים רצחניים.

עופר כסיף: אתם תהיו או תמשיכו להיות חתומים על כל "ילד לוחם", מה שנקרא, שהורג ונהרג.

עופר כסיף: אתם תמשיכו להיות חתומים על כל עיתונאי שמעונה משום שהוא תחת מעקב, באמצעים שאתם אפשרתם לייצא.

עופר כסיף: אתם תהיו אחראים לאונס הבא של אישה תחת משטר רודני, שרוצה להתנקם בה, משום שהיא השמיעה קול מחאה.

איתן גינזבורג: תודה.

עופר כסיף: אתם האשמים, אתם אדוני המלחמה שעליהם כתב בוב דילן.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת כסיף.

איתן גינזבורג: הצבעה מס' 15

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 28

איתן גינזבורג: ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק הפיקוח על ייצוא ביטחוני (תיקון – הגבלות על ייצוא ביטחוני לכוחות ביטחון שביצעו הפרות חמורות של זכויות אדם), התשפ"א–2021, לא נתקבלה.

איתן גינזבורג: בעד – חמישה, נגד – 28, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: הנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הצמדת קצבת אזרח ותיק לקו העוני), התשפ''א–2021, של חבר הכנסת יואב קיש.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, להציג את הצעת החוק.

יואב קיש: המשקפיים שלי, סליחה.

איתן גינזבורג: עד שיגיעו המשקפיים – הודעה למזכירת הכנסת.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

אלינור ימין: הצעת חוק הגנה על עובדים (חשיפת עבירות ופגיעה בטוהר המידות או במינהל התקין) (תיקון מס' 4) (הארכת תקופת ההתיישנות), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת נירה שפק; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון מס' 63) (הסדרי עבודה גמישים להורה עצמאי), התשפ"ב–2022, של חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין וקבוצת חברי כנסת; והצעת חוק דמי מחלה (תיקון מס' 6) (חישוב היעדרות לחולים במחלה קשה), התשפ"ב–2022, של חברות הכנסת אורלי לוי ונעמה לזימי.

איתן גינזבורג: תודה רבה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1642/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

יואב קיש: תודה, כבוד היושב-ראש.

יואב קיש: ראשית אני רוצה לומר שבהסכמה עם הקואליציה ועם השר מאיר כהן, אנחנו נהפוך את הצעת החוק הזאת להצעה לסדר-היום.

יואב קיש: אני אומר את זה בתחילת דבריי, אבל אני כן רוצה לנצל את הזמן ולדבר על כמה דברים אחרים.

יואב קיש: ויש יו"ר ועדה נוסף, ששמו רם בן ברק, שהתחייב לפני כחודשיים שבתוך ארבעה שבועות הוא עושה דיון על פתרון בעיית החשמל להתיישבות הצעירה, ואפילו את זה – דיון בוועדה, עם הבטחה ברורה – הוא לא מסוגל לעמוד בהבטחות לאופוזיציה.

יואב קיש: אז אני אומר לכם, חברי הקואליציה, ובעיקר לאותם ראשי ועדות: ניצול הכוח שלכם, אי-עמידה בסיכומים עם האופוזיציה, זלזול בהם, בסופו של דבר יביאו לכך שאנחנו לא נבוא אתכם לסיכומים, שהלילות פה יהיו לילות ארוכים, ואתם תפסידו הרבה ממה שאפשר לעשות כשכנסת מתפקדת.

יואב קיש: לא יכול להיות שראשי ועדות מנצלים את כוחם ומפירים סיכומים ברורים שהיו בין הקואליציה לאופוזיציה.

יואב קיש: רציתי לדבר על נושא שמסעיר כנראה גם הרבה מאוד אנשים פה בבית הזה וגם מחוץ לבית הזה, וזה על תוכנת הריגול, הרוגלה של NSO.

יואב קיש: היום שמעתי אמירה של מקורבי מנדלבליט שהתפרסמה שהוא אומר: לא הייתי מאשר לעולם מעקב אחרי מובילי הפגנות – ובזה כאילו מעביר את הכדור למשטרה.

יואב קיש: ראשית, אם כך, אז אני שואל את מנדלבליט: אוקיי, על מובילי הפגנות לא היית מאשר, אבל בדיקה של ראשי ערים כן?

יואב קיש: של מנכ"לים של משרדים כן?

יואב קיש: של עיתונאים?

יואב קיש: אז מה, אז מובילי הפגנות – אז הכול פטור?

יואב קיש: אמרה היועמ"שית החדשה שהגיעה לתפקידה שהדבר המרכזי שהיא רוצה לעסוק בו זה להחזיר את אמון הציבור במערכת החוק, במשטרה ובפרקליטות.

יואב קיש: אני חייב לענות לה בשני דברים: ראשית, כשהפרשה התחילה להתגלגל, יושב, נדמה לי, תת-ניצב יואב תלם ואומר: לא היה ולא נברא, וניצבי המשטרה אחד אחרי השני באים ואומרים את זה.

יואב קיש: ואז מתגלה הקלטה לפני חקירתו של פילבר שמדברים בדיוק על זה – על אפליקציה, צל"ש, טר"ש – ומסתבר בזיהוי קולי שמדובר באותו תת-ניצב יואב תלם.

יואב קיש: אז איך אתם רוצים שאנחנו נאמין למילה שאתם אומרים?

יואב קיש: עכשיו, מה קורה?

יואב קיש: הזמן עובר, וחוץ מאותה הקלטה שנמצאה – ולכן המקרה הזה כבר כביכול לא מוכחש – אז עכשיו לאט-לאט אומרים: לא היה, לא היה, לא היה.

יואב קיש: אני אומר לכם - - -

זאב בנימין בגין: אמרת "כביכול", זה היה מאוד חשוב.

יואב קיש: בסדר.

יואב קיש: הכול מסתמך על טורים עיתונאיים.

יואב קיש: אני הרי לא יושב במערכת עצמה.

זאב בנימין בגין: אתה בכנסת.

יואב קיש: אבל אני אומר לך מה כן הפריע לי, וזה לא כביכול: יואב תלם אמר יום אחרי הפרסום – תת-ניצב: לא היה ולא נברא, ויומיים-שלושה אחרי זה – הקלטה בקולו בדיוק מה עשו לפילבר.

יואב קיש: אז להגיד "כביכול" – פה אני לא אומר "כביכול"; פה, אני אומר בבירור מה היה.

יואב קיש: בבירור מה היה.

יואב קיש: מה כביכול?

זאב בנימין בגין: - - -

יואב קיש: לא.

יואב קיש: אני לא אמרתי, לא במקרה הזה.

זאב בנימין בגין: - - -

יואב קיש: חבר הכנסת בני בגין, במקרה - - -

זאב בנימין בגין: יואב, אתה היית בארגון שמתחקר, ולא מביאים מסקנות לפני שמסיימים את התחקור.

יואב קיש: ברור.

יואב קיש: אבל אנחנו שואלים מי יתחקר.

יואב קיש: בני, אנחנו שואלים מי יחקור, מי יתחקר.

יואב קיש: במקרה הזה, כשיש פה חשש כבד לעבירות פליליות שנמצאו במסגרת, אנשים במערכת המשטרה ובמערכת הפרקליטות, זה לא יכול להישאר בידיים שלהם.

יואב קיש: אני אתן לך דוגמה נוספת.

יוסף טייב: אז בידי מי?

יואב קיש: אני אתן לך דוגמה נוספת.

יוסף טייב: בידי מי?

יואב קיש: אני כיו"ר ועדת הפנים הבאתי – אולי מירב בן ארי פה, אני לא רואה אותה, אולי היא זוכרת, היא הייתה בכנסת העשרים.

יואב קיש: הינה, מיכל רוזין ומוסי רז, אולי אתם זוכרים.

יואב קיש: הבאתי כיו"ר ועדת הפנים את תת-ניצב גיא ניר לדיון – דיון סוער, דרך אגב, לא דיון קל, כי זה היה דיון שבא לבחון - - -

מיכל רוזין: אני - - - לדיון מהיר על מסמך יצחקי.

יואב קיש: הינה, בבקשה.

יואב קיש: מסמך יצחקי, לא? וגיא ניר הגיע, תת-ניצב.

יואב קיש: אני אומר לך, המשטרה התעללה בו והלכה וחיפשה את הראש שלו באופן אישי סתם, אני אומר לך את זה עכשיו.

יואב קיש: אני אומר לך שהוא צריך לקבל הגנה של חושף שחיתויות.

יואב קיש: והוא בא ודיבר על הדברים האלה, והוא דיבר על הדברים הנוראים שעשו במשטרת ישראל.

יואב קיש: אבל אתה יודע איך סתמו לנו את הפה?

יואב קיש: ושלא יעשו לנו את זה גם עכשיו – הם אמרו: הכול נבדק, הכול נחקר, אין ולא היה, והיועמ"ש נתן גיבוי.

יואב קיש: ואני אומר לך, הדברים האלה לא יכולים להישאר בידיים של הפרקליטות.

יוסף טייב: רק סליחה, יואב, אתה אמרת - - -

יואב קיש: רגע, לא שומע שניים.

יואב קיש: בני, שנייה.

יואב קיש: שנייה, יוסי, תן לבני.

זאב בנימין בגין: אני חוזר - - - להקשיב לך - - - אפשר לומר.

זאב בנימין בגין: אני חוזר על מה שאמרתי בוועדת החוקה: כן, אני מאמין לעמית מררי, עורכת הדין, המשנה ליועצת המשפטית לממשלה – פלילי, ואני מאמין ביכולת של הוועדה הקטנה שהיא עומדת בראשה להגיע לבירור ראשוני לעומקו - - -

יואב קיש: אז אני אומר לך ככה: לפי מה שאני יודע, הם קיבלו לבדוק שנתיים אחורה.

יואב קיש: אני לא יודע אם זה שׁוּנה.

יואב קיש: זה שׁוּנה?

יואב קיש: מאיפה הבנת?

קריאה: פורסם.

יואב קיש: פורסם.

יואב קיש: אני לא יודע.

יואב קיש: אני שמעתי שהם קיבלו שנתיים.

יואב קיש: אחת הטענות – אמרנו: למה שנתיים?

יואב קיש: אנחנו מדברים על מ-2015, אלה השנים, אז זה כבר התחיל להריח לא טוב.

יואב קיש: אני אומר לך יותר מזה: מצטער, אני פה חולק עליך – אני לא מאמין להם.

יואב קיש: אני לא מאמין כי יש שם אנשים שעשו, כנראה – הינה, כביכול, כי את זה אני לא יודע, את זה אני עוד לא יודע – יש חשש כבד לעבירות פליליות בתוך המערכת הזאת.

יואב קיש: הדבר הזה חייב להיבדק על ידי גורמים חיצוניים.

יואב קיש: ויוסי, לשאלתך – מי?

יואב קיש: גם אני לא יודע מי.

יוסף טייב: אני שואל אותך.

יואב קיש: גם אני לא יודע.

יוסף טייב: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

יואב קיש: רק שנייה, תן לי לסיים את הנקודה הזאת, תכף, אני אסיים את הנקודה.

יואב קיש: ולכן, דבר אחד בוודאות, וזה מתחזק עוד, אני אומר לך, אחרי שנים של ניסיון, ואחרי שראיתי את תת-ניצב גיא ניר, וכל מה שהוא אמר, ואיך שהמערכת רמסה אותו ודיכאה אותו, ומנעה ממנו ומאיתנו להגיע לחקר האמת – את הדבר הזה, אני אומר לך, אסור לעשות את הטעות הזאת עוד פעם.

יואב קיש: כן, יוסי.

יוסף טייב: רק שאלה אחת אליך: מכיוון שעמד פה קודם מי שהיה שר המשפטים והשר לביטחון פנים - - -

יואב קיש: טוב, את זה תשאל אותו.

יואב קיש: אל - - -

יוסף טייב: רק סליחה, תן לי לשאול אותך שאלה.

יוסף טייב: הוא קרא לכולם, הוא אמר: המאפיוזה, הפושעים במשטרה ובפרקליטות.

קריאה: היושב-ראש - - - ותשב.

קריאה: אבל תשב.

מאיר פרוש: הוא מהקואליציה.

יוסף טייב: סליחה.

יוסף טייב: ומכיוון שאתמול ושלשום עולים ומדברים על זה שאי-אפשר לסמוך על ועדת חקירה ממלכתית או ממשלתית ועל כלום, אז אני שואל אותך – "בתוך עמינו אנחנו יושבים" – איזה הרס מוסדי זה ואיך אתה תפתור את זה?

יואב קיש: אוקיי.

יואב קיש: אז קודם כול אני אגיד לך איפה הבעיה, ואני אומר לך בצורה ברורה.

קריאה: ההרס המוסדי הכי גדול – זה שאתם בקואליציה.

יוסף טייב: אני אחזור על השאלה: האם יש לך משטרה אחרת?

יואב קיש: אז קודם כול, בשביל שהמשטרה הזו תהיה חזקה, הדבר המרכזי שהיא צריכה להחזיר לעצמה זה את אמון הציבור.

יואב קיש: וכשרואים איך היא מתנהגת לאותו בחור החרדי, חיים מזרחי, והדבר הזה עובר כאילו הכול בסדר – עזוב, אין אמון במשטרה.

יואב קיש: אני לא אומר את זה רק על דעת עצמי - -

יוסף טייב: מה אתה מציע?

מאיר כהן: - - אני אומר את זה לפי הסקרים.

מאיר כהן: אנחנו רואים שהם מאבדים את האמון בהתנהגות שלהם, ולכן הם לא יכולים להיות - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, הוא כבר לקראת סיום דבריו, אז תנו לו בבקשה לסיים את דבריו.

זאב בנימין בגין: - - - לבדוק את העובדות.

זאב בנימין בגין: אתה לא יודע - - -

יואב קיש: בני, תן לי לענות לך.

יואב קיש: הם לא יכולים להיות אלה שבודקים – לא הם, לא הפרקליטות.

יואב קיש: הכלי הכי משמעותי שיש לנו היום זו ועדת חקירה ממלכתית בראשות שופט.

יואב קיש: אני אומר לך שיש הרבה מאוד אנשים שחוששים שהממשלה הנוכחית הזאת תמנה איזשהו מתווה שימסמס את העניין הזה.

יוסף טייב: אבל הם כולם - - -

מאיר כהן: ולכן, מה שאנחנו הצענו – שהנשיא, ונציגי הקואליציה והאופוזיציה יבחרו ביחד מתווה מתאים לזה.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חבר הכנסת יוסי שיין, אנחנו לא צועקים בעמידה.

יואב קיש: הנקודה הכי בעייתית היום – אני אומר את זה לכם, ואני אומר את זה בכאב – שאין אמון במערכת אכיפת החוק לנוכח הדבר הזה.

יואב קיש: הם הביאו את זה על עצמם, ואין אף אחד, וזה לא קשור – לא אמרתי מילה על משפט נתניהו.

יואב קיש: אני בכוונה לא הולך לשם.

יוסף טייב: - - - תראה, שמגר, שנים - - -

יואב קיש: אני אומר לכם שאתם – השמאל והימין במקום הזה חייבים להתאחד כדי שזה לא יושתק, לא ינופנף, ייחקר ונגיע לחקר האמת בנושא.

יואב קיש: תודה.

יוסף טייב: אדוני, אפשר להגיב כרגע?

יוסף טייב: הוא הזכיר את שמי.

יוסף טייב: אפשר לעלות רגע להגיד משהו?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יואב קיש.

איתן גינזבורג: ישיב שר הרווחה מאיר כהן.

מאיר פרוש: - - -

יוסף טייב: אז מה אתה רוצה לעשות, תגיד לי?

מאיר פרוש: לסגור את המדינה צריך.

יוסף טייב: אתה כבר אמרת שאתה רוצה לעזוב את הארץ - - -

מאיר פרוש: - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת יוסי שיין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פרוש, תודה.

איתן גינזבורג: בואו נאזין לשר.

מאיר פרוש: - - -

איתן גינזבורג: שוין.

איתן גינזבורג: קדימה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש הנכבד, חברות וחברי הכנסת, אדוני חבר הכנסת יואב קיש, אנחנו מקבלים שהצעת החוק שלך תהפוך להצעה לסדר-היום.

מאיר כהן: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר הרווחה מאיר כהן.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על הצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: מי בעד ומי נגד ההצעה לסדר-היום?

איתן גינזבורג: זו הצבעה על הצעה לסדר-היום.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אחרי שנצביע נקבע את הוועדה, בסדר?

איתן גינזבורג: בבקשה, הצבעה על הצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 17

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 17, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני מוסיף את קולו של סגן השר שוסטר, אז 18 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אנחנו נעביר את ההצעה לסדר-היום שהתקבלה לוועדת העבודה והרווחה של הכנסת, בהסכמת המציע והממשלה.

משה גפני: אני הייתי בעד - - -

איתן גינזבורג: אז אנחנו נכריז לאומה שחבר הכנסת גפני תומך בהצעה לסדר-היום.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: וגם חבר הכנסת בן צור.

איתן גינזבורג: עוד מישהו?

איתן גינזבורג: שידעו כולם.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2583/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: חברים, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת תשלום דמי חניה במוסד רפואי).

איתן גינזבורג: יציג את הצעת החוק שהגיש חבר הכנסת משה ארבל.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא כבודו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

משה ארבל: תודה רבה, מכובדי היושב-ראש.

משה ארבל: כבוד השר, חבריי חברי הכנסת - - -

מאיר פרוש: - - - אין מי שיחקור.

מאיר פרוש: תשאיר את הסירחון כמו שהוא.

מאיר פרוש: שמענו פעם כזה דבר?

מאיר פרוש: אין מי שיחקור כי כולם נגועים בעניין הזה.

מאיר פרוש: תשאיר את הסירחון.

משה ארבל: מי אמר את זה?

מאיר פרוש: הוא.

מאיר פרוש: חבר כנסת מהנאורים.

משה ארבל: הוא פרופסור, הוא איש אקדמיה, הוא יודע על מה הוא מדבר.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, עם ישראל נאנק תחת יוקר המחיה.

משה ארבל: בדיקות שנעשו בקרב מדינות ה-OECD הראו שממוצע המחירים בישראל נכון לסוף שנת 2021 היה גבוה ב-22% מרמת המחירים הממוצעת בקרב כלל המדינות.

משה ארבל: לפי נתונים אלו, ישראל במקום הרביעי בין כל המדינות שנמדדו ביוקר המחיה.

משה ארבל: אמרנו שנתונים אלו היו נכונים לפני חודשיים.

משה ארבל: מאז, לצערי, שמענו רק על עליות מחירים.

משה ארבל: בדיקות על מוצרים ישראליים מראות, פעם אחר פעם, בכמעט כל בדיקה, לגבי כל מוצר, שאותם המוצרים בישראל יקרים יותר.

משה ארבל: תירוצים יש בלי סוף.

משה ארבל: ישראל היא באמת מדינת אי, אבל כיצד נסביר, אם כך, שמוצרים ישראליים שמיוצרים פה, במפעל בארץ – דוגמת מוצרי עלית, למשל – נמכרים יותר בזול בחו"ל?

משה ארבל: ביסלי, במבה, פסק זמן, יותר יקרים בארץ, לפי בדיקת חדשות 12.

משה ארבל: הצרכן הישראלי משלם ומשלם.

משה ארבל: חלק ניכר מהמשכורת הולך למוצרי מזון וזה מקשה עוד יותר על צבירת הון לרכישת דירה למגורים.

משה ארבל: שמענו בשבוע שעבר שבעקבות הלחץ הציבורי הסכימו היבואניות הגדולות להקפיא, לזמן מוגבל, חלק מעליות המחירים.

משה ארבל: הייתי אומר שזה פלסטר, אבל זה אפילו לא פלסטר.

משה ארבל: אזרחי ישראל גם היום משלמים סכומים לא סבירים על מוצרי בסיס.

משה ארבל: המחירים הולכים בכיוון אחד – למעלה.

משה ארבל: אם לא עכשיו, אז עוד חודשיים, והחברות ידאגו שהעליות בעוד חודשיים יפצו אותן על הדחייה.

משה ארבל: שמענו שהממשלה שוקלת, חושבת ומתכננת איך להוריד את יוקר המחיה, אילו רפורמות לבצע.

משה ארבל: אבל בזמן שהממשלה שוקלת רפורמות להורדת יוקר המחיה, היא מאמצת רפורמות שמעלות את יוקר המחיה.

משה ארבל: ממשלה שמעלה מיסים, מקשה את ליבה לחלשים.

משה ארבל: היא יודעת לפגוע במדויק במוצרים שנרכשים על ידי האוכלוסיות החלשות בתכנון מראש, והייתי אומר, אפילו ברוע.

משה ארבל: כשהאזרח הישראלי משלם מכל כיוון יותר ויותר כסף על פחות ופחות, צריכה הכנסת להתערב ולדאוג שלכל הפחות מוצרי יסוד ושירותים בסיסיים יהיה ניתן לצרוך והם יהיו שווים לכל נפש, גם לאוכלוסיות החלשות ביותר.

משה ארבל: אין בסיסי יותר משירות רפואי, וחלק אינטגרלי מהשירות הרפואי זה הזכות להגיע לשירות רפואי, והזכות לליווי של המשפחה, של היקרים, של המקורבים.

משה ארבל: גם שירות לחולה וגם שירות למבקרים.

משה ארבל: בחלק מבתי החולים בארץ נאלצות משפחות במצוקה להכריע אם לבקר את החולה; אם לבקר אותו רק פעם או פעמיים, ולהשאיר אותו לבד, כדי לא להוציא מאות שקלים בכמה ימים – לפעמים ביום אחד בלבד – וכל זה על חניה.

משה ארבל: שירות של חניה בבתי החולים, ככל שמדובר בביקור של קרובי משפחה, הוא שירות חיוני ובסיסי; זה שירות שצריך להיות פתוח לכולם בעלות מינימלית.

משה ארבל: מטרת הצעת החוק שלי, כשותף ליוזם הראשון, הלוא הוא חברי, חבר הכנסת ינון אזולאי, להגביל את הסכום שמשלמים מבקרי בתי החולים בעד חניה בחניוני בתי החולים.

משה ארבל: ב-1 במאי 2017 הפיץ משרד הבריאות חוזר לבתי החולים.

משה ארבל: בחוזר נקבע שמחיר החניה המרבי למשך 24 שעות בחניון בית חולים יהיה 20 ש"ח בלבד לכל רכב - - סליחה.

איתן גינזבורג: קח מים.

משה ארבל: תודה.

משה ארבל: ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו.

איתן גינזבורג: אמן.

משה ארבל: - - ללא הגבלה של מספר כניסות ויציאות מהמרכז הרפואי במהלך 24 שעות.

משה ארבל: חוזר זה חל על המרכזים הרפואיים הממשלתיים הכלליים, המפעילים מגרשי חניה גם באופן ישיר וגם באמצעות זכיינים.

משה ארבל: עם זאת, בחלק מחניוני בתי החולים נקבע סכום גבוה יותר בעד חניה.

משה ארבל: אשר על כן, חברי חברי הכנסת ינון אזולאי ואנוכי, החתומים על החוק הזה, מציעים להגביל את הסכום שמפעילי חניונים במוסדות רפואיים רשאים לגבות עד תקרה מקסימלית של 20 שקלים ליום, לרכב אחד, שיהיה רשאי להיכנס ולצאת מהחניון במהלך היום, בתנאי שמדובר במי שהגיע למוסד הרפואי לצורך קבלת טיפול רפואי ויציג אישור מהמוסד הרפואי, שבו ביקר ביום החניה.

משה ארבל: כמו כן, מוצע לקבוע כי מי שמבקר קרוב משפחה המאושפז במוסד הרפואי במשך למעלה משבוע, יהיה זכאי לשלם סכומים מופחתים בעבור החניה של רכב אחד ביום.

משה ארבל: כן מוצע לקבוע כי מי שמבקר קרוב משפחה מאושפז במוסד רפואי במשך למעלה משבועיים יהיה פטור מתשלום דמי חניה.

משה ארבל: כמו כן, מוצע שמוסדות רפואיים יחויבו ליידע את הציבור בדבר תעריפי החניה, ולמנות גורם שיהיה אחראי על הטיפול בפניות הציבור בנושא הסדרי החניה במוסדות רפואיים.

משה ארבל: מדובר בהצעת חוק חשובה, חברתית.

משה ארבל: חבריי חברי הכנסת ממרצ, הצעת החוק הזו הוצעה בעבר גם על ידי חברנו, חבר הכנסת אילן גילאון.

מוסי רז: כבר הצבעתי נגד - - -

משה ארבל: יש לך תמיד הזדמנות לתקן.

משה ארבל: כל זמן שהנר דולק, אפשר עוד לתקן.

משה ארבל: אין סיבה להבחין בין דם לדם, לא לגבי הטיפול הרפואי עצמו ולא לגבי האפשרות להגיע לטיפול רפואי או לזכות בביקור בני משפחה ויקרים.

משה ארבל: אני רוצה לשתף אתכם – חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, לקרוא לו ב - - -

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: שנינו הגשנו את אותה הצעה.

משה ארבל: אני רוצה לציין שגם חבר הכנסת אוסאמה סעדי וגם חבר הכנסת טיבי הגישו הצעה זהה.

משה ארבל: ואני רוצה לשתף אתכם מפרוטוקול ועדת שרים לחקיקה – אל תשאלו איך, אבל הודלף לי.

משה ארבל: ביום ראשון האחרון - - -

איתן גינזבורג: יש הדלפות מהממשלה?

משה ארבל: יש אנשים מיוחסים שמצליחים להשיג מידע, לשים עליו את היד, ולא מפגסוס.

משה ארבל: שימו לב, רבותיי.

איתן גינזבורג: זה רק מי שהיה ראש מטה של שר הפנים.

משה ארבל: נציג אגף התקציבים, בדיון על החוק הזה, טען בוועדת שרים לחקיקה: העלות התקציבית של החוק היא 12 מיליון שקל.

משה ארבל: היא עלולה לייצר ביקושים גבוהים באזורים מרכזיים, ובתי החולים לא יוכלו לאכוף את החניה לחולים בלבד.

משה ארבל: נציג משרד הבריאות השיב: אנחנו תומכים בהצעה אבל מבקשים לדחות את ההצבעה כדי לדון בעלויות התקציביות עם האוצר.

משה ארבל: מבקשים דחייה, שימו לב, בשלושה שבועות.

משה ארבל: נציג משרד התחבורה בדיון אומר:

משה ארבל: גם אנחנו תומכים בעמדת משרד הבריאות.

משה ארבל: ואז מגיע אביר זכויות האזרח, שר המשפטים גדעון סער, ואומר: כרגע אנחנו דוחים בשלושה חודשים.

משה ארבל: נציגים מקצועיים אומרים שלושה שבועות – אנחנו דוחים בשלושה חודשים, ואם תגיעו להבנה עם משרד האוצר לפני כן, זה יעלה קודם.

משה ארבל: שימו לב למשפט שאומר גדעון סער בוועדת שרים לחקיקה: ולא חייב שזה יגיע דרך האופוזיציה.

משה ארבל: זאת אומרת, יוקר המחיה, כסף שאנשים משלמים, חולים שסובלים – לא נורא.

משה ארבל: שלושה שבועות, שלושה חודשים.

משה ארבל: מה מפריע לו? שזה מגיע דרך האופוזיציה.

משה ארבל: זה מה שמפריע לשר המשפטים.

משה ארבל: משיב לו נחמן שי: מצוין.

משה ארבל: מה מצוין?

משה ארבל: שהאופוזיציה לא תדאג לחולים, שהאופוזיציה לא תדאג למסכנים.

משה ארבל: מי שצריך לדאוג זה רק הקואליציה, ואם זה ייקח זמן, שייקח זמן.

משה ארבל: ואם בינתיים יוקר המחייה עולה, ואם בינתיים החניה בחניונים בבתי החולים יקרה מדי – לא נורא.

משה ארבל: נסתדר.

משה ארבל: אז אני אסביר לכם, אזרחי מדינת ישראל: חברי הכנסת והשרים, כשהם מגיעים לביקור בבית חולים, לוקחים קבלה, מגישים אותה לחשבות הכנסת, ויכולים לקבל החזר מלא על החניה ששילמו.

משה ארבל: זה לא מדאיג אותם, זה לא מדאיג את גדעון סער וזה לא מדאיג את נחמן שי וזה לא מדאיג את חמד עמאר.

משה ארבל: אף אחד מהממשלה הזו, זה לא מדאיג אותו.

משה ארבל: אבל אנחנו מודאגים, כי זה עולה לכם כסף.

משה ארבל: לכן, אנחנו כאן, ואנחנו מבקשים לא לחכות שלושה חודשים, ולא לחכות אחרי הפגרה, ולפתור את הבעיה הזאת כאן ועכשיו.

משה ארבל: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה ארבל.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2342/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: הצעת חוק זו הוצמדה להצעת חוק של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שמספרה 2342.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, חברי אוסאמה סעדי ואני הגשנו את ההצעה הזאת.

אחמד טיבי: מדובר בהצעה חברתית ממדרגה ראשונה, הבעיה של דמי חניה בבתי חולים.

אחמד טיבי: יש בתי חולים שהסכום יכול להגיע בסוף היום – כשאתה בא לבקר בן משפחה חולה – 160-150 שקל.

אחמד טיבי: היו מקרים כאלה.

משה ארבל: יותר זול לקבל קנס.

אחמד טיבי: יש בתי חולים שהמחיר בהם זול יותר.

אחמד טיבי: לכן, הבקשה היא להגביל את המחיר שאפשר לגבות ממי שבא וחונה בחניון בתי החולים.

אחמד טיבי: עקרונית, משרד הבריאות תומך; כך גם משרד התחבורה.

אחמד טיבי: אני מבין שלא מתנגדים.

אחמד טיבי: שמעתי בדברים שציטט חברי משה ארבל, שאומרים: הצעה טובה, אבל למה רק דרך האופוזיציה?

אחמד טיבי: אולי דרך הקואליציה?

אחמד טיבי: מה יש להגיד על דבר כזה?

אחמד טיבי: אני מבקש שתעבירו את ההצעה בטרומית, ואחר כך, כשהיא תגיע מנציג הקואליציה, נצביע בעבורה.

אחמד טיבי: מקובל עליך?

משה ארבל: אנחנו גם נתמוך.

אחמד טיבי: נתמוך.

אורלי לוי אבקסיס: גם אני.

אחמד טיבי: גם את.

אחמד טיבי: העיקר, לאזרח ומי שנאלץ לשלם בין 100 ל-160 שקל בסוף היום, בחניה של בית חולים, זה חשוב.

אחמד טיבי: לכן, אני פונה לחבריי גם במרצ, גם במפלגת העבודה וגם ברע"מ: אם אתם לא רוצים לתמוך בהצעה שלי או שלנו, לפחות אל תצביעו נגדה.

אחמד טיבי: הצעה טובה, הצעה אנושית.

אחמד טיבי: אני שמעתי את ההסברים שלך, מוסי.

מוסי רז: הצעה הזאת לא טובה - - - גם כשחבר מהסיעה שלנו - - -

אחמד טיבי: אתה טועה.

אחמד טיבי: השקפת העולם שלך על איכות הסביבה בחניונים לא תופסת כאן.

אחמד טיבי: בוא תראה מה קורה בבתי חולים אחרים.

אחמד טיבי: אני אומר לך, זה מגיע עד 160 שקל בצפון, במרכז, בדרום.

אחמד טיבי: יש אנשים שלא יכולים לעמוד במעמסה הזאת.

אחמד טיבי: והם באים יום אחרי יום.

אחמד טיבי: ארבל, הם באים יום אחרי יום לבית חולים, לבקר את האימא, את האח, את האישה, את הבעל.

אחמד טיבי: לכן, אני קורא לכם להתעלות מעל שיקולי אופוזיציה–קואליציה.

אחמד טיבי: אגב, כבר היו דברים מעולם, שמהקואליציה הצביעו נגד האופוזיציה וההפך.

אחמד טיבי: בואו לפחות נתאחד על ההצעה החברתית, שאין בה שום רגישות – לא פוליטית ולא לאומית.

אחמד טיבי: למען הציבור, למען האזרח, להגביל ל-20 שקלים, 25 שקלים.

משה ארבל: האוצר אומר 12 מיליון בשנה.

אחמד טיבי: עזוב, עזוב.

אחמד טיבי: אנא, אל תפילו את ההצעה הזאת שלנו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת טיבי.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1561/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: עוד הצעה מוצמדת, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: חבריי חברי הכנסת, חבריי להצעה, תראו, את הצעת החוק הזאת יזמנו בגלגולים שונים עוד מהכנסת התשע-עשרה.

אורלי לוי אבקסיס: היו לנו חברים גם בקואליציה וגם באופוזיציה.

אורלי לוי אבקסיס: ידענו לשתף פעולה וידענו גם לקדם תהליכים.

אורלי לוי אבקסיס: גם בהצעת החוק הזאת הייתה לנו התקדמות מסוימת.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, לא הצלחנו לחוקק אותה כחוק מן המניין, בספר החוקים של מדינת ישראל, אבל כן הצלחנו להביא לכך, שבשנת 2020 היה חוזר מנכ"ל שדיבר על הגבלה – כמה אפשר לגבות מאותו אדם, מאושפז, חולה, שמגיע למוסד הרפואי.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לכם את האמת, לפעמים חוזר מנכ"ל פותר הרבה מאוד בעיות.

אורלי לוי אבקסיס: לפעמים הוא אות מתה, ובפעמים אחרות, קשה מאוד לאכוף ואין באמת שיניים, בטח ובטח בנושא של החניונים.

אורלי לוי אבקסיס: הצעת החוק הזאת, שיזמנו אותה עוד בכנסת התשע-עשרה9, היו שותפים לה גם חברי אילן גילאון וגם אחרים, חברים מהאופוזיציה וחברים מהקואליציה דאז.

אורלי לוי אבקסיס: זו הייתה תוצאה של חשיפת עוולות חברתיות, שהגיעו דווקא מהציבור, מלמטה, שהם נאלצים להוציא סכומים לא מעטים על חניות במתחמי בתי החולים.

אורלי לוי אבקסיס: למה חוזר מנכ"ל לא מספיק?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו באים לבדוק איפה הוא תפס ואיפה לא.

אורלי לוי אבקסיס: אז אנחנו מגלים, שהמחירים האלה לא באמת השתנו, בטח ובטח לא בחלק מהמקומות, כמו איכילוב או הדסה.

אורלי לוי אבקסיס: שם, אנחנו מבינים, שבעצם מבקשים מאנשים במצטבר – אם מדובר בשבוע, למשל – 532 שקלים נוספים על חניון.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו על תושב פריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: לעיתים, בגלל קריסת המערכת הציבורית, ובעיקר בפריפריה, הרבה מאוד מהשירותים לא ניתנים, ובטח לא ניתנים מספיק טוב.

אורלי לוי אבקסיס: או שהתורים ארוכים מדי.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, אוכלוסיות – לפעמים גם אוכלוסיות מוחלשות – מגיעות מהפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: תבין מה הם נאלצים: לנסוע ברכב, למלא דלק, אם לא בתחבורה ציבורית, להגיע, להחנות את הרכב, להוציא כסף על לינה, על אוכל, על כל המשתמע מכך, ולהוסיף על זה למעלה מ-500 שקל הוצאות.

אורלי לוי אבקסיס: על מה?

אורלי לוי אבקסיס: הם לא יצאו לבלות.

אורלי לוי אבקסיס: הוצאות על כך, שהקרוב שלהם, או הוא בעצמו, מתאשפז בבית החולים.

אורלי לוי אבקסיס: זה ההבדל בין כוחו של חוק לבין הוראת מנכ"ל.

אורלי לוי אבקסיס: חוזר מנכ"ל, הרבה מאוד פעמים גם אתה יודע, לא מחדשים אותו, מה שאומר, שעולם כמנהגו נוהג.

אורלי לוי אבקסיס: אני התעוררתי הבוקר לאחת הבשורות האטומות, המנותקות, ותופעה מתמשכת של רוע צרוף של הקואליציה הזאת, שחושבת שהתפקיד שלה הוא להיות מדינת תל אביב רבתי.

אורלי לוי אבקסיס: עושים מס גודש, עושים מטרו רק במרכז, ואת הכסף לתכנון כביש 6 לצפון, לוקחים אותו למרכז.

אורלי לוי אבקסיס: התכנון של הרכבת לאילת לוקחים למרכז.

אורלי לוי אבקסיס: והיום שר האוצר עם שרת התחבורה הצבועה, שמדברת על שוויון וכדומה, רוצים לבטל את ההנחות בתחבורה הציבורית בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: תגידו, יש יותר רוע מזה?

אורלי לוי אבקסיס: ואני חשבתי שהם ירוקים, שאכפת להם מהאקלים, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: מסתבר, שמבחינתם אם אתה חי בפריפריה הגיאוגרפית של מדינת ישראל, אתה לא ראוי.

אורלי לוי אבקסיס: לא למקומות עבודה, כמו שצריך.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו בפריפריה, השכר הממוצע לנפש קטן ב-25% מהמרכז.

אורלי לוי אבקסיס: אז תוסיף עליהם גם את הנסיעה באוטובוס, בתחבורה ציבורית בפריפריה.

אורלי לוי אבקסיס: תכפיל אותה.

אורלי לוי אבקסיס: תגידו לי, מה קרה לכל אותם אידאולוגים?

אורלי לוי אבקסיס: מה קרה לאותם דגלים שהונפו?

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לכם מה: רואים את הצביעות שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: אתם טובים בלדבר.

אורלי לוי אבקסיס: אתם אנשים רעי לב, כי אם אותו בן אדם מגיע מהפריפריה ומשלם את הדלק ואת המכונית, ובסוף גם צריך לשלם למעלה מ-500 שקל – תתביישו לכם, איבדתם את זה לגמרי.

אורלי לוי אבקסיס: כנראה שרגש אף פעם לא היה שם.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורלי לוי.

אורלי לוי אבקסיס: רק, אדוני היושב-ראש, אחמד טיבי עלה לפה קודם והציע הצעה שאנחנו, המציעים האחרים, מוכנים לקבל.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא רוצים רק יוקרה, אנחנו לא רוצים שיהיה לנו עוד חור בחגורה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים להביא לשינוי, לכן אני מוכנה להצעת הפשרה של חבר הכנסת טיבי, שעליה הסכימו גם ינון אזולאי וגם משה ארבל, שאנחנו נעביר אותה בטרומית - -

מנסור עבאס: אוקיי, בסדר.

אורלי לוי אבקסיס: - - ונחכה שמישהו מהקואליציה יגיש, ואז יצטרף ונמשיך לקדם.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

מנסור עבאס: בואי נשמע את נציג הממשלה, מה הוא משיב.

מנסור עבאס: בבקשה, השר חמד עמאר.

מנסור עבאס: בבקשה.

שלמה קרעי: אחרי שהוא הקריא את מה שהיה בוועדת שרים, אני הייתי קובר את הראש באדמה.

שלמה קרעי: קובר את הראש באדמה, השר עמאר.

חמד עמאר: אתה, לא אני.

חמד עמאר: (אומר דברים בשפה הערבית).

מנסור עבאס: (אומר דברים בשפה הערבית).

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני התבקשתי על ידי שרת התחבורה להשיב בשמה על הצעת החוק - -

אורלי לוי אבקסיס: היא פחדה להגיד את זה בעצמה, בקולה, כדי שלא תיחשף עוד יותר הצביעות שלה לעיני כול?

חמד עמאר: - - של חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס וחברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי.

אורלי לוי אבקסיס: - - - לעשות את העבודה השחורה.

חמד עמאר: הצעת החוק שאותה מגישי ההצעה מביאים להצבעה כיום היא הצעה חשובה במהותה, אשר עוסקת בשיפור התנאים של באי ובאות בתי חולים.

חמד עמאר: הצעה זו הוגשה בעבר על ידי חברי כנסת רבים ממפלגות העבודה ומרצ, והצעה בנוסח דומה הוגשה בעבר גם על ידי שרת התחבורה הנוכחית.

חמד עמאר: לגופה של הצעת החוק, הצעת החוק מבקשת להטיל פיקוח על מחירי חנייה בבתי החולים.

חמד עמאר: פקודת התעבורה איננה המקום להטלת פיקוח על מחירים.

חמד עמאר: לשם כך קיים חוק ייעודי – חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים התשנ"ו–1996.

חמד עמאר: שם נמצאים כל ההסדרים הרלוונטיים, כולל עילות לפיקוח, מנגנוני פיקוח שונים ועוד.

חמד עמאר: אם אכן נדרש לטפל בסוגיה זו בחקיקה ראשית, אנו סבורים כי הדרך הנכונה לטפל בכך היא באמצעות צו פיקוח לפי החוק.

חמד עמאר: מן הטעם הזה, סעיף 70ב1 הקיים איננו מסדיר מחירים ולא מגביל את הסכום שניתן לגבות תמורת שעת חנייה.

חמד עמאר: הוא רק מחייב שהמחיר החל מהשעה השנייה יהיה במדרגות של רבע שעה ולא של שעות שלמות כפי שהיה נהוג בעבר.

חמד עמאר: על אף כל האמור לעיל, הממשלה אכן רואה בהצעת החוק הצעה חשובה מבחינה מהותית.

חמד עמאר: אין ספק כי על המדינה לעשות ככל שביכולתה לשפר את התנאים הניתנים למבקרי ולמבקרות בבתי חולים.

חמד עמאר: לפיכך, הוצע למגישי ההצעה כי ועדת השרים לענייני חקיקה תמשיך לדון בהצעת החוק בעוד שלושה חודשים לצורך המשך בחינה במשרדי הממשלה השונים, הן מבחינת יישום והן מבחינת עלויות, מימון ותקציב.

חמד עמאר: כמו כן, ככל שמשרדי הממשלה יגבשו את מדיניותם מוקדם יותר, ניתן יהיה להביא את ההצעה לוועדת השרים בתקופת זמן קצרה משלושה חודשים.

חמד עמאר: ככל שמגישי ההצעה יחליטו להביא את הצעת החוק להצבעה בשלב זה, בטרם סיימה הממשלה לבצע את מלוא הבדיקות ולגבש את עמדתה, הממשלה תיאלץ להתנגד להצעת החוק.

חמד עמאר: אני הצעתי, אחרי שדיברו איתי גם מטעמה של השרה, שהיא מבקשת לדחות את זה בשלושה שבועות.

חמד עמאר: אני פונה לחברי הכנסת שהציעו את הצעת החוק, אם הם מסכימים לדחות בשלושה שבועות, ואז להביא את זה להצבעה.

חמד עמאר: חבר הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל, חבר הכנסת אחמד טיבי, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, האם אתם מסכימים לדחות את זה בשלושה שבועות?

ינון אזולאי: - - -

חמד עמאר: לא, אני לא יכול לרדת.

חמד עמאר: אם אתה לא תיתן לי את התשובה עכשיו, אני אשאר לדבר עשר דקות, אבל אם אתה תגיד לי, שאתה מסכים לדחות את זה בשלושה שבועות, אז אני ארד ואז נדחה את זה בשלושה שבועות.

חמד עמאר: חבר הכנסת טיבי, אתה מסכים או שאתה קשור בהם יותר?

חמד עמאר: חבר הכנסת ינון וחבר הכנסת ארבל?

אחמד טיבי: לא.

חמד עמאר: אתם לא מוכנים לדחות את זה?

ינון אזולאי: אני אעלה להשיב.

חמד עמאר: אני אומר לכם, אם אתם באמת רוצים להעביר את הצעת החוק וזה חשוב לכם, לא חשוב להביא את הצעת החוק.

חמד עמאר: אתם אומרים שאתם רוצים לטפל באותה אוכלוסייה חלשה, וכשהשרה באה לכאן אחרי שוועדת השרים אמרה שלושה חודשים, ומבקשת לדחות את זה בשלושה שבועות, ואתם אומרים לא, אז כל המטרה שלכם היא להביא הצעת חוק ולהצביע עליה.

חמד עמאר: המטרה היא לא האזרח, שאתם רוצים לתת לו את השירות.

חמד עמאר: לכן אני שואל אתכם שוב: האם אתם מסכימים לדחות את זה בשלושה שבועות?

חמד עמאר: התשובה שלכם ברורה: לא.

חמד עמאר: אז מה שאתם רוצים זה להביא את זה להצבעה, ואם זו התשובה שלכם, זה אומר שאתם רוצים להוריד את הצעת החוק, ואני מקווה שהשרה תדון בהצעת החוק, תביא הצעת חוק שלה, ואז תקדם אותה.

חמד עמאר: אבל אני אדבר על דברים.

חמד עמאר: ברגע שאני יורד מכאן – תבין, אדוני היושב-ראש, ברגע שאנחנו נצביע, אני כבר נתתי את התשובה ואין אפשרות אחרי זה לדון ולדחות את זה בשלושה שבועות.

חמד עמאר: לכן אני רוצה לדבר על דברים חשובים, שהממשלה עשתה החודש – רק בהתחלת השנה נכנסו לפועל והרגישו אותם אזרחי מדינת ישראל.

חמד עמאר: כמו שאמרתי קודם, נושא של 50% עלייה בשכר החיילים בסדיר ובדמי קיום.

חמד עמאר: אני חושב שזה דבר שעוזר.

חמד עמאר: זה דבר שעוזר.

קריאה: - - -

חמד עמאר: אתם יודעים, אני מחליט מתי אני מתייחס ומתי אני לא מתייחס.

חמד עמאר: כשאני מחליט שאני מסתכל על הקואליציה, אז אני לא רוצה להתייחס, אתם יכולים לצעוק עד מחר, מצד שמאל אני לא שומע.

חמד עמאר: יש לי בעיית אוזניים, אז אני לא שומע אתכם עכשיו.

חיים ביטון: אין בושה?

חיים ביטון: אתה לא שומע את האזרחים, לא רק אותנו.

איתמר בן גביר: - - - מה זה הדבר הזה?

איתמר בן גביר: חוצפן.

חמד עמאר: אני שומע רק את היושב-ראש שיושב לשמאלי, מצד ימין אני לא שומע.

חמד עמאר: יש לי בעיה, מה אני אעשה?

חמד עמאר: הוספנו 50% לשכר החיילים בסדיר, הוספנו 50% למשרתי שירות אזרחי לאומי ב-50%.

חמד עמאר: אני חושב ששני הדברים האלה עוזרים מאוד למשפחות קשות יום.

חמד עמאר: אני מכיר את זה, ואמרתי את זה גם קודם, כאבא לחייל הייתי צריך לתת לו דמי כיס.

חמד עמאר: אני חושב שאנחנו עזרנו להרבה משפחות.

חמד עמאר: בנוסף, בסוף החודש הקודם, ב-27 בחודש, כל אזרח ותיק במדינת ישראל הרגיש וקיבל לחשבון שלו – קרוב ל-250,000 איש הרגישו את זה – תוספת בשכר למקבלי הבטחת הכנסה.

חמד עמאר: אזרחים ותיקים שמקבלים הבטחת הכנסה, הייתה תוספת לשכר שלהם, שנעה בין 500 ל-700 שקל.

חמד עמאר: אני חושבת שזו תוספת נאה מאוד לאותם קשישים.

חמד עמאר: בנוסף, ירגישו את זה בסוף החודש גם הנכים.

חמד עמאר: אחרי שנים רבות שלא הגיעו להסדר עם הנכים, הצלחנו בממשלה הנוכחית להגיע להסדר עם הנכים בסכום של 2.7 מיליארד שקל.

חמד עמאר: אני חושב שעזרנו להרבה נכים.

חמד עמאר: אני זוכר, רק בממשלה הקודמת, רק בכנסת הקודמת, כמה הנכים היו מגיעים וחוסמים את הדרכים.

חמד עמאר: אחרי שעלתה והגיעה הממשלה החדשה, היא הגיעה איתם לסיכומים בסכום של 2.7 מיליארד שקל.

חמד עמאר: נכי צה"ל בסכום של מיליארד שקל.

חמד עמאר: אני חושב שצעדים אלה, שעשתה הממשלה הם צעדים חסרי תקדים, שעזרו למשפחות קשות יום, משפחות שצריכות את העזרה, אותן משפחות שהממשלה הזאת עזרה להן ונתנה להן את כל התוספות האלה.

חמד עמאר: בנוסף, אנחנו קידמנו את חוק הבידוד לעצמאים והעברנו אותו בקריאה שנייה ושלישית - -

קטי קטרין שטרית: חמד, חמד, חמד.

חמד עמאר: - - כבר בחודש הקודם, החודש שעבר, שנותן להם עד שלושה ימי בידוד.

חמד עמאר: החלנו את זה רטרו מחודש יולי.

חמד עמאר: בחודש ינואר, בגלל שהיו הרבה בידודים, הרמנו את זה משלושה ימים – גם לעצמאים וגם לשכירים לארבעה ימים.

חמד עמאר: העלינו את זה לשכירים.

חמד עמאר: בהתחלה הייתה הצעה: 430 שקל, והעלינו את זה ל-570 שקל.

חמד עמאר: אני חושב שעזרנו מאוד לעצמאים בנושא הזה.

חמד עמאר: גם חוק היטלים על עובדים זרים – ביטלנו את ההיטלים שהיו עולים אלפי שקלים לאותם בעלי מסעדות, בעלי מקומות אירועים, עובדי בניין, שהיו צריכים לשלם הרבה כסף והרבה היטלים על אותם עובדים זרים.

חמד עמאר: ביטלנו את ההיטלים.

חמד עמאר: אני חושב שהצעדים האלה שעשתה הממשלה בחודש האחרון – הרגיש כל אזרח ואזרח את התוספת ואת הדברים שעשינו בשבילו.

חמד עמאר: אני מקווה שגם היום נביא הצעה מאוד טובה.

חמד עמאר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה רבה, השר חמד עמאר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ינון אזולאי, שלוש דקות, בבקשה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, רק תראו לאיזה חוק ראש הממשלה הצליח – הפריעו לו בשנת הצוהריים שלו.

מיכאל מלכיאלי: ויתר על שנת הצוהריים - - -

ינון אזולאי: ויתר על שנת הצוהריים – חוק שבא להיטיב עם משפחות של החולים.

ינון אזולאי: אני רק רוצה להגיד לכם דבר אחד: החוק הזה – אני מכיר, ואני הבאתי אותו, בהכירי שמור אבי, זיכרונו לברכה, שכב בבית החולים והייתי סועד וסומך אותו.

ינון אזולאי: כאשר הייתי יוצא מחניית בית החולים, היו ימים שהייתי מגיע ל-150 ו-160 שקל ליום.

ינון אזולאי: לא הייתי חבר כנסת – הייתי משלם את זה.

ינון אזולאי: 160-150 שקל ליום לאותם אלה, משפחות החולים.

ינון אזולאי: אילן גילאון, חבריי ממרצ – מיכל ומוסי, שמעתם?

ינון אזולאי: בפעם שעברה הצבעתם נגד.

ינון אזולאי: סליחה, מוסי, אתה הצבעת נגד – הרי הוא עשה את זה.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: מהמקום שהוא הכיר את זה.

ינון אזולאי: מהבילויים שלו בבתי החולים, מהמקומות האלה, כי הוא ידע גם מה זה לבקר חולים, הוא ידע מה זה המסכנים האלה, מה זה החלשים, המשפחות האלה.

ינון אזולאי: מה אנחנו מבקשים?

ינון אזולאי: אנחנו מבקשים שאותם עשירים, בקניונים של בתי החולים, הם אלה שיוותרו על מעט כסף בשביל אותן משפחות חולים.

ינון אזולאי: ועל מה הממשלה לא מוותרת?

ינון אזולאי: על אגו, על אגו.

ינון אזולאי: מוסי, עדיף לך לא לדבר.

ינון אזולאי: הממשלה – על אגו.

ינון אזולאי: מה אומר גדעון סער?

ינון אזולאי: שנביא את זה כממשלה, שנביא את זה כהצעה ממשלתית, ולא כאופוזיציה.

ינון אזולאי: למה האופוזיציה צריכה להיטיב עם האזרחים?

ינון אזולאי: זה לא משנה לו בכלל?

ינון אזולאי: אגלה לכם עוד משהו: לגדעון סער כנראה שיש חשבון אישי איתי, כי השבוע אני אמרתי, באחד הראיונות, שהוא כפייתי.

ינון אזולאי: אם זה לא כפייתיות, אז מה זה כפייתיות?

ינון אזולאי: גדעון סער, תפסיק לעשות את השיקולים הצרים שלך.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שתעשה את השיקולים למען עם ישראל.

ינון אזולאי: לא יכול להיות שעם ישראל – שהחלשים יפסידו.

ינון אזולאי: חמד עמאר, השר חמד עמאר, השר במשרד האוצר, אתה יודע למה לא השתכנעתי?

ינון אזולאי: כי אתה לא האמנת במה שאתה הקראת בכלל.

ינון אזולאי: לא האמנת במה שהקראת.

ינון אזולאי: אתה מקריא משהו, ואתה לא יודע על מה אתה מדבר.

ינון אזולאי: שמים אותך פה כל היום רק לדקלם.

ינון אזולאי: תביאו פעם אחת תשובה נורמלית.

ינון אזולאי: פעם אחת תגידו: אנחנו מעבירים, בואו נעשה משהו.

ינון אזולאי: אבל, כנראה שהחלשים – זה לא מעניין אתכם; יוקר המחיה – לא מעניין אתכם.

ינון אזולאי: מעניין אתכם רק דבר אחד: איך לעשות רע; איך לעשות רע לאותם אזרחים, לחלשים האלה.

ינון אזולאי: מביאים ראש ממשלה בשביל החוק הזה, שמיטיב עם משפחות החולים, שמיטיב איתן.

ינון אזולאי: זו בושה וכלימה.

ינון אזולאי: בושה וכלימה איך אתם ממשיכים להסתכל על האזרחים בעיניים.

ינון אזולאי: האמת היא שכבר אין לכם אזרחים שאתם מסתכלים עליהם.

ינון אזולאי: הם לא איתכם.

ינון אזולאי: ראש הממשלה, גם אם תמשיך לכסות את הפנים שלך - -

מאי גולן: כי הוא פשוט בשנ"ץ.

ינון אזולאי: - - וגם אם תמשיך להסתכל בטלפון שלך, תדע לך שעם ישראל גם לא מסתכל עליך.

ינון אזולאי: הגיע הזמן - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ינון אזולאי.

ינון אזולאי: - - ראש הממשלה, שתלך הביתה ונגמר.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ינון אזולאי.

ינון אזולאי: מספיק.

ינון אזולאי: האזרחים לא מאמינים בך - -

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: אנחנו - - -

ינון אזולאי: - - ולא נותנים בך אמון.

ינון אזולאי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיב.

מנסור עבאס: את רוצה?

מנסור עבאס: בבקשה.

יואב קיש: לא צריך, לא צריך, לא צריך.

יואב קיש: אנחנו מושכים את - - -

אורלי לוי אבקסיס: אוסאמה.

אוסאמה סעדי: לא צריך?

אופיר אקוניס: לא צריך.

מנסור עבאס: אתם מושכים את זה?

יואב קיש: לשבת.

יואב קיש: מצביעים.

יואב קיש: לשבת.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי לוי, את רוצה?

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי לוי, את לא רוצה?

מנסור עבאס: חבר הכנסת אחמד טיבי?

יואב קיש: לא.

יואב קיש: הצבעה, היושב-ראש.

תצביע, היושב-ראש.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: שמית?

קריאה: בושה וחרפה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה שמית על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה - -

אופיר כץ: בושה וחרפה.

אופיר כץ: תתבייש לך.

מנסור עבאס: - - (הגבלת תשלום דמי חניה במוסד רפואי) – קודם כול, הצעת החוק של חבר הכנסת ינון אזולאי.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי מזכירת הכנסת.

קריאה: אתה בושה וחרפה.

קריאה: מה זה?

יעקב מרגי: אם הייתה ועדת אתיקה, היא הייתה עובדת קשה.

קריאה: - - -

מנסור עבאס: תודה רבה לכם.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי.

קריאה: אתה מבייש את הכנסת.

מנסור עבאס: אלקטרונית?

קריאה: בושה לכנסת.

קריאה: מה זה?

קריאה: אנחנו לא חייבים - - -

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 49

מנסור עבאס: נמנעים – 1

מנסור עבאס: חבר הכנסת בנימין נתניהו, בעד?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: 50 חברי כנסת בעד, עם חבר הכנסת בנימין נתניהו, ו-49 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: ההצעה התקבלה.

מנסור עבאס: היא עוברת לוועדת הכלכלה?

מנסור עבאס: מה?

משה ארבל: כספים.

איתן גינזבורג: - - -

מנסור עבאס: שנייה.

מנסור עבאס: סליחה, חברי הכנסת.

מנסור עבאס: תנו לי להקשיב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתן גינזבורג.

מנסור עבאס: תנו לי להקשיב.

קריאות: - - -

קריאה: הייתה הצבעה.

קריאה: יש תוצאה.

מנסור עבאס: אני לא שומע אותך.

מנסור עבאס: בוא אליי.

מנסור עבאס: אני לא שומע אותו.

מנסור עבאס: בבקשה.

קריאה: הוא אומר שזה לא נקלט - - -

מנסור עבאס: זה נקלט או לא?

איתן גינזבורג: לא נקלט.

קריאה: אומר שהצביע וזה לא נקלט.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: שנייה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: סליחה, אתם צועקים ומפריעים לי לנהל את הישיבה.

מנסור עבאס: חכו רגע.

קריאה: אבל - - -

מנסור עבאס: לא.

גלית דיסטל אטבריאן: למה?

גלית דיסטל אטבריאן: למה, כי אתה עובד בשביל הקואליציה?

גלית דיסטל אטבריאן: למה לחכות?

מנסור עבאס: מה?

מנסור עבאס: לא הצביע?

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתן גינזבורג, מה אתה מצביע?

איתן גינזבורג: נגד.

מנסור עבאס: נגד.

מנסור עבאס: אז 50 חברי כנסת נגד, 50 - - -

אופיר אקוניס: לא.

קריאות: מה זה?

קריאה: רגע, רגע.

מנסור עבאס: הוא בדק.

מנסור עבאס: תבדקי, בבקשה.

יואב קיש: - - -

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: בסדר.

מכלוף מיקי זוהר: נכנס אחרי ההצבעה – גינזבורג - - -

קריאה: מה זה?

קריאה: מה זה?

קריאה: גם נתניהו הצביע וגם איתן - - -

מנסור עבאס: אוקיי, בסדר.

מנסור עבאס: אז שני חברי הכנסת, בנימין נתניהו – גם הוא לא הופיע, ואז הוא הצביע בעד.

מנסור עבאס: קיבלתי את זה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתן גינזבורג הצביע נגד, וקיבלתי את זה.

מנסור עבאס: 50 בעד ו-50 נגד.

מנסור עבאס: ההצעה לא עברה.

מנסור עבאס: בבקשה, אנחנו עוברים להצבעה הבאה – על הצעת החוק של חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, בואו שבו.

מנסור עבאס: בואו שבו.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: יש לכם עוד שתי הזדמנויות.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: אנחנו חוזרים – מה?

איתן גינזבורג: - - -

מנסור עבאס: בוא, איתן.

מנסור עבאס: בוא אליי.

אופיר כץ: בוא, לך אליו.

אופיר כץ: תנהלו את הכול לבד - - - רמאים, שקרנים, נוכלים.

אופיר כץ: חבורת נוכלים.

איתן גינזבורג: - - -

מנסור עבאס: לא מבין.

מנסור עבאס: איתן, תדבר - - -

יואב קיש: מנסור - - - נתניהו בעד.

יואב קיש: אתה לא יכול - - -

מנסור עבאס: לא, לא.

מנסור עבאס: אני - - -

יואב קיש: - - -

קטי קטרין שטרית: על איזה חוק אתם מתעקשים?

קטי קטרין שטרית: אנשים - - -

מנסור עבאס: לא לא לא, שנייה.

מנסור עבאס: תני לי להסביר.

מנסור עבאס: לא, לא, תני לי להסביר.

מנסור עבאס: תנו לי להסביר.

מיכאל מלכיאלי: אין מה להסביר.

מנסור עבאס: חברי הכנסת – בוא תקשיב.

קריאה: - - -

מנסור עבאס: אתם לא תמצאו - - -

קריאה: - - -

אלי כהן: - - - הצבעה.

מנסור עבאס: תקשיב, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, לא.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

מנסור עבאס: אתם - - -

גלית דיסטל אטבריאן: - - - הצבעה - - -

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, חברי הכנסת.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה בושה לכיסא שאתה יושב עליו.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה בושה לכיסא שאתה יושב עליו - - -

מנסור עבאס: שנייה, שנייה, שנייה.

קריאה: הוא לא היה במקום.

קריאה: הוא היה.

קריאה: הוא בטעות - - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: בואו, שבו במקומכם.

מנסור עבאס: נא לשבת.

מנסור עבאס: אנחנו מסיימים את זה.

מנסור עבאס: הצבעה ראשונה: 50 חברי כנסת בעד, 50 חברי הכנסת נגד.

קריאות: לא, לא, לא - - -

מנסור עבאס: ההצעה לא עברה.

קריאות: - - -

קריאה: אתה לא ממשיך את ההצבעה.

ינון אזולאי: - - -

משה ארבל: סליחה.

משה ארבל: אתה הכרזת קודם - - - 49 - - - יש יועצת משפטית.

משה ארבל: זה לא הפקרות פה.

משה ארבל: מה קרה לך?

אמיר אוחנה: אתה הכרזת על התוצאה – גמרנו - - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: אוקיי, אז הייעוץ המשפטי יגיד - - -

משה ארבל: מה זה, של אבא שלך?

מנסור עבאס: שב במקומך, שב.

קריאות: - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אתה משכת את הזמן כדי שהם יקבלו.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה לא יושב-ראש - - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: נא לשבת.

מנסור עבאס: בסדר, אתם עושים עכשיו מהומה.

מנסור עבאס: נא לשבת.

קריאות: - - -

קטי קטרין שטרית: מנסור, אתה הכרזת על התוצאה.

קטי קטרין שטרית: אתה לא יכול לחזור בך.

קטי קטרין שטרית: אתה לא יכול.

קריאות: - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אתה משכת את הזמן, מנסור - - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: כן, כן, יובל.

מנסור עבאס: אפשר לבדוק את זה בסרטון?

יובל שטייניץ: - - -

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: בודקים את זה.

מנסור עבאס: אפשר לבדוק את זה.

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אתה הכרזת - - -

מנסור עבאס: אתם יכולים לשבת.

מנסור עבאס: בבקשה, אורלי, שבי במקומך.

מנסור עבאס: את יכולה לשבת?

גלית דיסטל אטבריאן: הכול רקוב פה.

גלית דיסטל אטבריאן: אתם רקובים - - -

משה אבוטבול: - - - נוכלים ורמאים - - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: הוא בודק?

מנסור עבאס: הוא מחזיר לנו תשובה?

קריאה: - - -

מנסור עבאס: אבל הוא שינה לפני שתמה ההצבעה, לפני שתמה ההצבעה.

מנסור עבאס: אני ראיתי שהוא הצביע, ואז הוא אמר לי שהוא משנה את ההצבעה שלו.

מנסור עבאס: כנראה שהמכשיר נתקע, אחרת הוא היה יכול לשנות.

מנסור עבאס: בסדר?

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, תביאו את פגסוס ותבדקו - - -

קטי קטרין שטרית: מנסור - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תקשיבו לי.

קטי קטרין שטרית: חניה בבית חולים.

קטי קטרין שטרית: אתם לא מתביישים?

קטי קטרין שטרית: אתם לא מתביישים?

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו יוצאים להפסקה של חמש דקות – בודקים ואז חוזרים.

מנסור עבאס: בסדר?

מנסור עבאס: תודה רבה לכם.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אני מחדש את הישיבה.

מנסור עבאס: התוצאה: 50 חברי כנסת בעד, 50 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: ההצעה לא עברה, וזאת בהסכמה בין נציגי הקואליציה לאופוזיציה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה שמית על הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (הגבלת דמי חניה במוסד רפואי), של חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי סגנית מזכירת הכנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מנסור עבאס: סגנית המזכירה תקרא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד קרן ברק – אינה נוכחת מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – בעד עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מנסור עבאס: האם יש חברי כנסת או חברות כנסת שלא הצביעו ומעוניינים להצביע?

מנסור עבאס: אין.

מנסור עבאס: ההצבעה תמה.

מנסור עבאס: להלן תוצאות ההצבעה: 51 חברי כנסת בעד, 51 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: ההצעה לא עברה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה השלישית, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – הצבעה שמית, בהתאם לבקשת הממשלה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי סגנית מזכירת הכנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מנסור עבאס: סגנית המזכירה תקרא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת אופיר סופר – אינו נוכח עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד אלכס קושניר – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מנסור עבאס: האם יש חברי כנסת, חברות כנסת, שלא הצביעו ומעוניינים להצביע?

מנסור עבאס: אין.

מנסור עבאס: ההצבעה תמה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי.

מנסור עבאס: להלן התוצאות: 51 חברי כנסת בעד, 52 חברי כנסת מתנגדים.

מנסור עבאס: גם הצעה זו לא עברה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1943/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעת חוק הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מס בשיעור אפס לתרופות), של חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מנסור עבאס: כמובן שמוצמדות להצעת החוק עוד הצעות חוק, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן וגם של חבר הכנסת ינון אזולאי.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד ביטן, בבקשה.

יעקב ליצמן: - - חבריי חברי הכנסת - -

מנסור עבאס: תהיה בריא.

יעקב ליצמן: - - הצעת החוק שלי מדברת על אנשים שצריכים תרופות, לפעמים גם תרופות יקרות.

יעקב ליצמן: הם צריכים את התרופות וועדת הסל לא אישרה את התרופה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להזכיר שהיום הסל זה 500 מיליון שקל שאני סידרתי כשהייתי שר הבריאות, וזה נשאר היום, אבל בכל זאת זה לא מספיק כסף לכל התרופות שצריכים.

יעקב ליצמן: עכשיו, אחת הדרכים – ואין סיבה בעולם שיטילו מס ערך מוסף על מי שרוצה להביא את התרופה בכוחות עצמו או שיקנה את זה ברחוב.

יעקב ליצמן: אין סיבה.

יעקב ליצמן: זו הצלת חיים.

יעקב ליצמן: אני מבין שוועדת הסל לא יכולה לאשר את כל התרופות, כי זה הרבה כסף.

יעקב ליצמן: אבל התרופות האלה – המע"מ, מה שהממשלה מטילה עליהן, אין סיבה להטיל את זה.

יעקב ליצמן: בזמנו, כשהייתי שר הבריאות, ניסיתי להוריד את המע"מ על התרופות.

יעקב ליצמן: בגלל הלחץ שלי העלו את הסל מ-300 מיליון שקל ל-500 מיליון שקל, אבל זה לא מספיק.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, כל התרופות החדשות הן יקרות מאוד.

יעקב ליצמן: למחלות הקשות זה יקר מאוד, במיוחד אלו החדשות.

יעקב ליצמן: אפשר להציל את - - -

יצחק פינדרוס: - - - מ-300 ל-500 - - -

תמר זנדברג: לא - - -

יעקב ליצמן: גברתי, גברתי, גברתי השרה, גברתי השרה, לא ראיתי ששר הבריאות הנוכחי העלה בשקל אחד את התרופות.

יעקב ליצמן: באחד לא.

יעקב ליצמן: אני העליתי את זה ב-200 מיליון שקל.

תמר זנדברג: אתה טועה - - -

יעקב ליצמן: לא עשיתם כלום, כלום, בשביל סל התרופות - -

תמר זנדברג: - - - רגע, למה אתה - - -

יעקב ליצמן: - - סל התרופות היום הוא כמו שאני עשיתי את זה.

תמר זנדברג: אבל למה את המע"מ לא ביטלת?

תמר זנדברג: מה שאתם עושים - - -

יעקב ליצמן: אז הבאתי - - - כי הבאתי את הכסף - -

תמר זנדברג: - - -

יעקב ליצמן: - - ואתם לא עשיתם כלום.

יעקב ליצמן: לא העליתם שום דבר - - - אל תבלבלי את הראש - - - בשקל האחד לא העליתם את זה.

יעקב ליצמן: אני העליתי את זה ב-200 מיליון שקל.

חיים כץ: זה לא מכובד ששרה צועקת משם.

חיים כץ: אין דבר כזה - - - היא לא חברת כנסת.

יעקב ליצמן: כשהיא עומדת, אדוני היושב-ראש.

יעקב ליצמן: היא עומדת.

מנסור עבאס: השרה תמר זנדברג, את יכולה לשבת.

יעקב ליצמן: אני אשמח מאוד אם שר הבריאות יבוא ויגיד כמה הוא הוסיף לוועדה לסל.

יעקב ליצמן: שקל אחד לא.

יעקב ליצמן: זה מרצ – שקל אחד לא.

יעקב ליצמן: אני הוספתי 200 ל-300 מיליון.

יעקב ליצמן: , אתם לא עשיתם כלום.

תמר זנדברג: למה את המע"מ לא הורדתם?

תמר זנדברג: למה את המע"מ לא הורדת?

תמר זנדברג: מה קרה - - -

יעקב ליצמן: כלום.

יעקב ליצמן: כלום לא.

תמר זנדברג: למה את המע"מ לא הורדת?

תמר זנדברג: מה קרה - - -

יעקב ליצמן: אני הבאתי את הכסף במקום המע"מ.

יעקב ליצמן: הבאתי את הכסף במקום המע"מ.

יעקב ליצמן: אבל לא עשיתם כלום.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: אתם יכולים לדבר, אתם יכולים קשקש, לבלבל את הראש – לא עשיתם כלום בזה.

יעקב ליצמן: ולכן הדרך לעשות את זה, להציל את האנשים – צריכים להוריד את המע"מ.

יעקב ליצמן: ניסיתי, ובמקום זה קיבלתי כסף תוספת לסל, אבל זה לא מספיק היום.

יעקב ליצמן: היום יש תרופות חדשות, יקרות.

יעקב ליצמן: לצערי, נדמה לי שסרטן זה הגורם שהורג הכי הרבה אנשים במדינה היום.

יעקב ליצמן: זה עבר את התקפי הלב; פעם היו התקפי לב והיום זה סרטן.

יעקב ליצמן: לכן, צריך לחפש פתרון איך האנשים האלה יקבלו את תרופות.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד רק דבר אחד: שר האוצר יצטרך לתת את הדין על כל העלאות המחירים שהוא עשה כאן.

יעקב ליצמן: כמובן, באופן אוטומטי בכל דבר הוא מאשים את החרדים, הוא לא מאשים את הדברים שהוא עשה.

יעקב ליצמן: הוא עשה את זה בכל דבר.

יעקב ליצמן: איך הוא רוצה בהתייקרויות כאלה שיש ברחוב שלאנשים יהיה כסף לקנות תרופות?

יעקב ליצמן: איך יכול להיות שבן אדם שצריך כסף כל חודש – במיוחד אנשים חולים, אנשים מבוגרים, שצריכים הרבה כסף כל חודש לתרופות; אני לא מדבר על אלה שבסל, אני מדבר על אלה שלא בסל – בהתייקרויות כאלה, איך הוא רוצה שיקנו תרופות?

יעקב ליצמן: לכן זאת הצעת החוק שלי.

יעקב ליצמן: אני שמח שיש מצטרפים לזה.

יעקב ליצמן: אני אשמח שכולם יצטרפו לחוק הזה.

יעקב ליצמן: לפי ההתפרצות של השרה, אני הבנתי שהם לא סובלים שעוזרים לחולים והם לא סובלים שעוזרים לאנשים חלשים.

יעקב ליצמן: כל הבעיה שלהם היא רק לשמור על הכיסא שלהם.

יעקב ליצמן: אז הציבור ישפוט את זה.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה לך, חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1600/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן ואחרים.

מנסור עבאס: ינמק חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, אכן, חברתי חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן הגישה את ההצעה שאני אפרט.

איימן עודה: היא הרגישה הרעה קלה במצבה הבריאותי.

איימן עודה: אנחנו מאחלים לה החלמה מהירה ורפואה שלמה.

איימן עודה: היא תחזור ביום שני.

איימן עודה: היא ביקשה ממני לנמק.

איימן עודה: שמעתי את שר הבריאות לשעבר חבר הכנסת ליצמן.

איימן עודה: אני מקבל את הנימוק שלו.

איימן עודה: אני חושב שהמבחן המוסרי של כולנו זה איך לעמוד לצד המוחלשים ביותר.

איימן עודה: לעמוד לצד המוחלשים ביותר –כלומר לעמוד לצד החברה כולה, כלומר כשיש אפשרות לכל האוכלוסיות לשוויון הזדמנויות ואופק לכל הקבוצות זה דבר שייטיב עם החברה כולה.

איימן עודה: אף אחד פה לא עושה טובה לאף אחד אחר, זאת טובת החברה כולה.

איימן עודה: חברתי חברת הכנסת תמר זנדברג, שמעת את מה שאמר חבר הכנסת ליצמן - -

תמר זנדברג: יש לי עדכון לחבר הכנסת ליצמן: שר הבריאות ניצן הורוביץ הוציא 550 מיליון שקל על סל התרופות.

תמר זנדברג: לא 200 – 550.

יעקב ליצמן: לא - - -

איימן עודה: אני חושב שמה שדיברתם, כבוד השרה זנדברג – אלה דברים טובים.

איימן עודה: הטענה שלך כלפי ליצמן היא חשובה; הטענה של ליצמן כלפייך היא גם חשובה.

איימן עודה: אבל יש דבר יותר חשוב משתי ההערות שלכם.

איימן עודה: מה תצביעו היום – זה דבר יותר חשוב משתי ההערות.

איימן עודה: הלב שלנו נמצא עם המוחלשים ביותר, עם הנזקקים, או לא.

איימן עודה: לפי טענת מוסי רז ממרצ, הממשלה היא הימנית ביותר גם כלפי השטחים הכבושים אבל גם בהעלאת המחירים, במיוחד בחודש הזה, חודש ינואר.

איימן עודה: לכן השאלה החשובה ביותר עכשיו היא מה תצביעו לגבי הצעת החוק הערכית כל כך, האנושית כל כך, הצודקת כל כך.

איימן עודה: אני פונה לחברי הכנסת: תצביעו בעד פטור ממס ערך מוסף על תרופות מצילות החיים.

איימן עודה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2631/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: ההצעה הבאה – של חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, ההצעה הזאת הונחה לראשונה על ידי מור אבי, זיכרונו לברכה, בכנסת התשע-עשרה.

ינון אזולאי: ההצעה הזאת באה ממקום שהוא הרגיש מה זה שאנשים חולים ואין להם מי שיכול לממן את התרופה שלהם - - -

מיכל רוזין: - - -

ינון אזולאי: מיכל, מיכל, תאמיני לי - - -

מיכל רוזין: - - -

ינון אזולאי: כבוד היושב-ראש, תעצור לי את השעון.

מיכל רוזין: - - -

ינון אזולאי: מיכל, מיכל רוזין - -

קריאות: - - -

ינון אזולאי: אתה רוצה להשתיק אותם או שאתה מעדיף לעצור לי את השעון?

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל, חבר הכנסת שיין.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת ליצמן, בוא נקשיב לחבר הכנסת אזולאי.

יוסף טייב: - - -

מנסור עבאס: בוא תקשיב לו.

מנסור עבאס: עכשיו נשמע מה תשובת הממשלה, בסדר?

ינון אזולאי: אני אמרתי שהצעת החוק הזאת הגיעה ממקום – כבוד השר, תקשיב ותענה על מה שאנחנו מדברים עליו, זה מאוד חשוב.

מנסור עבאס: הוא עוד מעט יעלה וישיב.

מנסור עבאס: הוא מקשיב.

ינון אזולאי: על מה שאנחנו מדברים עליו, כי אני אומר לך שזה בא ממקום של אותה מצוקה שמור אבי חלה והכיר את המצוקה הזאת – תרופות שהן מצילות חיים שלא נמצאות בסל התרופות.

ינון אזולאי: גם דודי אמסלם העלה את זה בכנסת הזאת והוא מכיר את זה מהמשפחה, מאח שלו, והפלתם את זה.

ינון אזולאי: אני יודע שבאוצר להגיד: להוריד את המע"מ – זה מילה מגונה.

ינון אזולאי: זה ידוע.

ינון אזולאי: אתה מדבר על מע"מ – אמרת מילת גנאי.

ינון אזולאי: האמת – גם אצלנו כאזרחים זאת מילת גנאי.

ינון אזולאי: תפסיקו לקחת את המע"מ.

ינון אזולאי: יכול להיות.

ינון אזולאי: אבל אנחנו מדברים על אנשים שנמצאים – ואתה יודע מה, לפעמים זה גם אנשים ממעמד הביניים ולא רק החלשים ביותר, שאין להם הכסף הזה, והם עלולים למות, לא משהו אחר, רק בגלל שאין להם את הכסף הזה.

ינון אזולאי: ומי נכנס במקום המדינה?

ינון אזולאי: עמותות פרטיות, למשל עמותת "חברים לתרופה".

ינון אזולאי: אתה יודע שהם נמצאים ונותנים.

ינון אזולאי: אתה מבין מה שאני אומר?

ינון אזולאי: העמותות הן לא הפתרון, אתם צריכים לתת להם סיוע.

ינון אזולאי: ומה שקורה זה שאנשים מתים בגלל שאין להם תרופה, אין להם תרופה למחלה.

ינון אזולאי: אדוני השר, תעשה לי טובה, אל תעמוד ותגיד לנו: 12 שנה – מה עשיתם?

ינון אזולאי: כי עמד פה הרב ליצמן ואמר מה הוא ניסה לעשות.

ינון אזולאי: וגם אם לא ניסו וגם אם לא עשו זה לא בסדר, זה לא ראוי, זה לא נכון, אני מסכים איתך, אבל אני מצפה שאתה, כשאתה עומד פה, אל תסתכל על הדף, מה כתבו לך, תסתכל בעיניים של האזרחים האלה שצופים בנו; תסתכל על אותם חולים; תסתכל מהמקום שאתה מכיר.

ינון אזולאי: אתה יודע מה זה חלש, ואני אומר לך, כשאתה עולה לפה לפעמים אני מתפלא עליך כי אני יודע שאתה מקריא ואתה לא מאמין במה שאתה מקריא, כי אתה יודע שזה מה שנתנו לך.

ינון אזולאי: עזוב אותך.

ינון אזולאי: לפעמים אנחנו באים אליך עם הצעות: תעבירו בטרומית ואחר כך מדבר – ואתם דוחים את זה.

ינון אזולאי: עזבו את האגו, תסתכלו מה טוב לאזרחים, תסתכלו איך האזרחים חיים בסכנת מוות כל רגע.

ינון אזולאי: תעזרו להם.

ינון אזולאי: הוסיפו או לא הוסיפו – זה לא מעניין.

ינון אזולאי: כרגע יש תרופות מצילות חיים שלא נמצאות בסל התרופות - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ינון.

ינון אזולאי: - - ואת זה אנחנו מבקשים לפטור ממע"מ – הצלת חיים.

מנסור עבאס: תודה.

ינון אזולאי: תצילו חיים.

ינון אזולאי: אל תהרגו את החולים.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ינון אזולאי.

מנסור עבאס: ישיב השר במשרד האוצר חמד עמאר, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – חבר הכנסת יעקב ליצמן, בזמנך, כשאתה היית שר הבריאות, סל הבריאות היה 500 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: 300.

חמד עמאר: אתה היית - - -

יעקב ליצמן: תדייק - - -

חמד עמאר: אתה ציינת גם את זה, אתה אמרת שהיה 500.

חמד עמאר: נכון או שאני טועה?

יעקב ליצמן: - - -

חמד עמאר: אני אומר שהיה בזמנך 500 מיליון שקל.

חמד עמאר: סל הבריאות - - -

יעקב ליצמן: היה 300 ועלה ל-500.

חמד עמאר: סל הבריאות היום, שאושר עכשיו, לבסיס: 550 מיליון שקל, ועוד - - -

יעקב ליצמן: איזה הבדל, איזה הבדל.

חמד עמאר: ועוד תוספת 50 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: וואו.

חמד עמאר: אז יצא שסל הבריאות הוא 600 מיליון שקל - - -

יעקב ליצמן: לא - - -

חמד עמאר: 600 מיליון שקל - - -

יעקב ליצמן: לא, לא, תדייק - - -

חמד עמאר: 550 ועוד 50.

חמד עמאר: ועוד 50.

יעקב ליצמן: לא, אתה לא מדייק.

חמד עמאר: זה סל הבריאות היום – תוספת של 100 מיליון שקל מאז שאתה היית שר הבריאות עד היום.

חמד עמאר: ואני חושב ששר הבריאות עושה עבודה מעולה במשרד הבריאות, ואנחנו היום עם סל הבריאות הטוב ביותר – ככה נאמר על ידי כולם.

חמד עמאר: סל הבריאות שאושר השנה הוא סל הבריאות הטוב ביותר.

חמד עמאר: זה נאמר.

אופיר כץ: זה נאמר על ידי כולם?

חמד עמאר: ואתה אמרת שלא הוספנו שקל אחד לסל הבריאות.

חמד עמאר: אז מה שהוספנו לסל הבריאות זה בבסיס 550 במקום 500, ועוד 50 תוספת.

חמד עמאר: זה יצא 600.

חמד עמאר: זה אומר שהוספנו עוד 100 מיליון שקל לסל הבריאות.

חמד עמאר: בנוסף, הכנסנו לבסיס של משרד הבריאות עוד שני מיליארד שקל.

חמד עמאר: לבסיס של משרד הבריאות עוד תוספת של שני מיליארד שקל.

חמד עמאר: ואני חושב - - -

שלמה קרעי: כי הרגתם את כל - - -

חמד עמאר: אני חושב שכשבאים ונותנים נתון כאן, צריך לדייק.

חמד עמאר: נאמר שלא עלה סל הבריאות בשקל, והתברר מבדיקה שלי – שעשיתי עכשיו – אחרי ששמעתי אותך אמרתי, אולי אני טועה, כי כתבתי את המספר הזה, ואני בכל מקרה רוצה לברר עוד פעם עם משרד האוצר.

חמד עמאר: דיברתי עם הרפרנט של האוצר, רפרנט הבריאות, והוא עדכן אותי בנתונים המדויקים של סל הבריאות.

שלמה קרעי: אבל שהוא ינטרל את הקורונה.

שלמה קרעי: השר עמאר, תנטרל את הקורונה.

שלמה קרעי: הקורונה זה משהו מיוחד שאתם גרמתם.

חמד עמאר: אני אומר לך, אדוני חבר הכנסת ליצמן – לחבר הכנסת איימן עודה אני לא יכול לבוא בטענות.

חמד עמאר: הוא יכול לעלות כאן ולהעלות כל הצעת חוק.

חמד עמאר: הוא היה באופוזיציה, הוא עכשיו באופוזיציה.

חמד עמאר: אני לא זוכר אותו בקואליציה.

חמד עמאר: אני מקווה ורואה שגם בעתיד הוא לא יהיה בקואליציה.

חמד עמאר: אז אם הוא בא ומעלה הצעת חוק כזאת – זכותו.

חמד עמאר: אבל מי שהיה שר הבריאות, שהיה ממונה על הבריאות שנים רבות, אני חושב שהכי קל לבוא ולהעביר הצעת חוק כזאת.

חמד עמאר: הרי הוא מגיע לדיונים בתקציב.

חמד עמאר: אני הייתי חלק מהדיונים בתקציב עם כל השרים, וכל השרים באים עם הדרישות שלהם, ויושבים ומנהלים משא ומתן שעות רבות.

חמד עמאר: ואני חושב, אדוני, חבר הכנסת ליצמן, בתור שר הבריאות, גם שר האוצר ישב איתך וניהל משא ומתן שעות רבות.

חמד עמאר: אני חושב שאם היית עומד על הדרישה שלך בתור שר הבריאות – שאתה לא תצביע עם חוק התקציב בלי שאתה תקבל את הפטור ממע"מ על תרופות – אני חושב שבכוח שלך – ואני מכיר אותך – היית מקפל אותו והיית מכניס את זה, ולא היינו צריכים היום לעמוד ולענות לך על ההצעה.

חמד עמאר: אבל אני אומר לך, אנחנו הוספנו שני מיליארד למשרד הבריאות; אנחנו הוספנו 100 מיליון לסל הבריאות.

חמד עמאר: אני חושב שמה שאנחנו עושים היום בממשלה ובאוצר וכל המהלכים שעשינו – ומניתי את כל המהלכים שעשינו – אני היום אומר לך, בשמונה בערב לעם ישראל בשורות מאוד טובות על התוכנית של הממשלה ושל משרד האוצר במלחמה ביוקר המחיה.

חמד עמאר: נצליח להוזיל את יוקר המחיה.

חמד עמאר: עשינו מהלכים - - -

איימן עודה: כבוד השר, אנחנו חלק מעם ישראל ומכל הדברים שקרו?

חמד עמאר: לא שמעתי.

איימן עודה: אנחנו חלק מעם ישראל - - -

חמד עמאר: אם אתה יושב כאן בכנסת ישראל, חברי, חבר הכנסת איימן עודה, אתה חלק מעם ישראל.

חמד עמאר: אם אתה לא חלק מעם ישראל, לא היית יושב בפרלמנט של מדינת ישראל.

חמד עמאר: או שאני טועה?

איימן עודה: או של כל - - - ישראל - - -

חמד עמאר: כשאני מדבר על עם ישראל אני כולל כל מי שגר במדינת ישראל.

חמד עמאר: אני חלק מעם ישראל.

חמד עמאר: אני חלק מעם ישראל.

איימן עודה: - - -

חמד עמאר: מי שגר כאן הוא חלק מעם ישראל.

חמד עמאר: כל אחד שיושב כאן

חמד עמאר: בפרלמנט הישראלי הוא חלק מעם ישראל, אז אנחנו כולנו חלק.

חמד עמאר: אנחנו לא יכולים חלק כחלק, וחלק לא כחלק.

חמד עמאר: אנחנו כן.

חמד עמאר: חשוב מאוד להגיד את זה.

מנסור עבאס: - - -

חמד עמאר: הינה, חבר הכנסת מנסור מתערב בשיחה.

חמד עמאר: אני מקבל את ההערה של חבר הכנסת מנסור.

חמד עמאר: אני מבין אותו, הוא מבין אותי, ואנחנו נגענו באותן נקודות.

חמד עמאר: אז מה שאנחנו צריכים - - -

מאי גולן: - - -

מה הוא אמר?

מה הוא אמר?

חמד עמאר: יש דברים שאני לא צריך להגיד לך מה הוא אמר; אני לא חייב להגיד לך מה שהוא אמר.

חמד עמאר: תלך למצלמות אחרי זה, תנסה לנתח את שפת השפתיים שלו, את מה שהוא אמר, ואז אתה יכול לדעת מה שהוא אמר הרגע.

חמד עמאר: חבר הכנסת ינון אזולאי – שמדבר בטלפון עכשיו – חבר הכנסת ינון, זאת הצעת חוק חשובה, אני אומר לך, וכל מילה שאמרת נוגעת וחשובה.

חמד עמאר: אבל גם אתה רק לפני שמונה חודשים היית חלק מהממשלה.

חמד עמאר: אני לא חושב שש"ס – מפלגה עם שמונה, שבעה, תשעה מנדטים – לא היה לה כוח לבוא לדפוק על השולחן ולהגיד: תשמעו, אנחנו, ש"ס, חשוב לנו שעל תרופות לא ישלמו מע"מ, ואנחנו לא רוצים לתמוך בתקציב בלי שהנושא הזה יעבור.

חמד עמאר: אתה לא דפקת על השולחן.

חמד עמאר: אתה לא דפקת על השולחן.

חמד עמאר: התקציב עבר, וסל התרופות עם תרופות פטורות ממע"מ לא היה.

חמד עמאר: אבל אנחנו עשינו דברים אחרים.

חמד עמאר: אנחנו הוספנו לסל התרופות את מה שאמרתי, קרוב ל-100 מיליון שקל.

חמד עמאר: הוספנו לבסיס של משרד הבריאות עוד שני מיליארד שקל.

חמד עמאר: ואני אומר לך, אנחנו נקים עוד שני בתי חולים גדולים במדינת ישראל.

חמד עמאר: רק השבוע ישבנו על הנושא של בתי חולים בדרום.

חמד עמאר: אני אומר לך, אנחנו יושבים על זה; במשרד האוצר מודעים לדבר הזה; אישרנו הקמת שני בתי חולים, ואני מאמין - -

אופיר אקוניס: איפה?

אופיר אקוניס: איפה?

אופיר אקוניס: באיזה מקום?

חמד עמאר: - - אני מאמין שנצליח להקים את שני בתי החולים.

חמד עמאר: גם תקצבנו את כל התכנון, ואנחנו מצליחים להתקדם.

חמד עמאר: אחד בקריית אתא – אם אתה לא יודע.

חמד עמאר: קרוב מאוד - - -

אופיר אקוניס: קריית אתא זה החלטה שלנו, לא שלכם.

אופיר אקוניס: החלטה שלנו, מה לעשות.

חמד עמאר: החלטה שלכם שלא בוצעה.

חמד עמאר: אנחנו באנו, תקצבנו תכנון.

חמד עמאר: אתם דיברתם, אנחנו עשינו.

חמד עמאר: אנחנו באנו, תקצבנו את התכנון.

חמד עמאר: התחלנו בתכנון.

חמד עמאר: עשינו אבן פינה והתחלנו להתקדם.

תמר זנדברג: - - -

חמד עמאר: השרה זנדברג, אמרתי בדיוק מה שהיה.

חמד עמאר: סל התרופות היה 500 מיליון שקל, והועלה עכשיו בבסיס ל-550 מיליון, והוספו על זה עוד 50 מיליון.

חמד עמאר: סל התרופות של השנה הוא 600 מיליון.

חמד עמאר: ועדת התרופות אמרה שזה הסל הטוב ביותר שהיה בשנים האחרונות.

חמד עמאר: לכן אני אומר: שר הבריאות עושה עבודה מעולה במשרד הבריאות, ומקדם את כל נושא הבריאות במדינת ישראל, ואני סומך עליו ותומך בכל המעשים והצעדים שהוא מקדם בממשלה ובמשרד הבריאות.

חמד עמאר: אז אני אומר:

חמד עמאר: אני חושב שהצעת החוק הזאת – לא להצביע בקואליציה, כי ועדת שרים החליטה לא לתמוך בהצעת החוק.

חמד עמאר: אני מבקש מחברי הקואליציה לא לתמוך בהצעת החוק, עם כל הרגישות של העניין.

חמד עמאר: אנחנו ניתן מענה ואנחנו רגישים לכל אחד ואחד; לכל אזרח במדינת ישראל, רגישים מאוד.

חמד עמאר: אני הבנתי כל מילה שחבר הכנסת ינון דיבר כאן, וכל אחד מכם שעלה כאן – חבר הכנסת איימן, חבר הכנסת יעקב ליצמן, שר הבריאות לשעבר – כל מילה שאמרתם, שמעתי.

חמד עמאר: אנחנו נעשה את הכול על מנת שלא יהיה מצב שאזרח במדינת ישראל לא יכול לרכוש תרופה.

חמד עמאר: זה התפקיד שלנו.

חמד עמאר: את זה אנחנו עושים, ולכן אנחנו העלינו את סל התרופות ב-100 מיליון שקל נוספים, ואני מקווה ומאמין שנצליח לפתור את הבעיה הזאת, ולא יהיה מצב שאזרח – כמו שאמרת, קשה יום, אזרח של מעמד הביניים, אזרח שהתרופה היא מצילת חיים – ולא יקבל אותה.

חמד עמאר: זה תפקידנו ואת זה אנחנו נעשה בממשלה הזאת.

חמד עמאר: אנחנו נמשיך לקדם את נושא הבריאות ואת כל הנושאים האחרים.

חמד עמאר: היום שר - - -

קריאה: - - -

חמד עמאר: אתה עלית.

חמד עמאר: לא שאלתי את ינון על הזמן.

חמד עמאר: ישבתי ושמעתי אותו.

חמד עמאר: הוא עבר את הזמן ולא שאלתי.

חמד עמאר: אז אם אתה - - -

משה ארבל: - - -

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: משפט אחרון.

חמד עמאר: היום שר האוצר וראש הממשלה יציגו את התוכנית שלהם למאבק ביוקר המחיה.

חמד עמאר: אני חושב שהממשלה הזו לקחה את נושא יוקר המחיה, ואנחנו במשרד האוצר.

חמד עמאר: זהו הנושא החשוב ביותר.

חמד עמאר: זה נושא שאנחנו דנים בו.

חמד עמאר: כל יום מקיימים דיונים בנושא, דנים בנושא.

קריאה: - - -

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: גם נתתי לינון.

מנסור עבאס: נתתי לינון.

חמד עמאר: אני מאמין שאנחנו נצליח בסופו של דבר להוריד את יוקר המחיה.

מנסור עבאס: השר חמד עמאר, נגמר הזמן.

מנסור עבאס: בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, הייתה בינינו שיחה קצרה.

חמד עמאר: דיברנו, השיחה תישאר בין שנינו.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: הם באים בטענות כאילו שלא נתתי להם מעבר לזמן.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: ישבתי שם ושמעתי את חבר הכנסת ינון אזולאי.

חמד עמאר: הוא עבר את הזמן ואף אחד לא דיבר.

חמד עמאר: ישבתי, שמעתי אותו בקשב רב ולא התערבתי.

חמד עמאר: אבל אם אתה מבקש ממני, אדוני היושב-ראש, לרדת, אני יורד.

חמד עמאר: אני לא אשאר לדבר, כשאתה מבקש ממני לדבר.

חמד עמאר: תודה רבה.

שלמה קרעי: חמד, לא לגנוב הצבעות.

שלמה קרעי: לא לגנוב.

מנסור עבאס: תודה, השר חמד עמאר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הגילוי של השרה זנדברג: הוסיפו 550 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: לא הוסיפו.

יעקב ליצמן: היה 500 והוסיפו 50 מיליון שקל.

יעקב ליצמן: אבל זה נקרא תוספת?

יעקב ליצמן: אני לבד הוספתי 200 מיליון שקל.

קריאות: - - -

יעקב ליצמן: ב.

יעקב ליצמן: אדוני, איפה השר חמד?

יעקב ליצמן: איפה השר במשרד האוצר?

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: זה שאמרת, אדוני השר, שהוסיפו לתקציב משרד הבריאות 2 מיליארד שקל, זה בלוף אחד גדול.

יעקב ליצמן: זו המשכורת ועוד כל מיני דברים, ושום דבר למערכת הבריאות לא הוספת.

יעקב ליצמן: זה היה השוטף, שעולה למשכורת ולכל מיני דברים אחרים.

יעקב ליצמן: על הטענה שבאוצר לא אוהבים פטור ממע"מ, אני רוצה להזכיר לחברי הכנסת שהיינו בוועדת כספים – אני, איציק כהן וגפני, והשר, היה שר אוצר אחד, איזה מישהו, לפיד – הוא הציע פטור ממע"מ על דירות.

יעקב ליצמן: אנחנו אז, בזמנו, התנגדנו, כי הוא רצה לעשות מזה הרס.

יעקב ליצמן: רק למקומות מסוימים, איפה שהחרדים לא יהיו.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מנסור עבאס: כן, בבקשה, חבר הכנסת ינון אזולאי.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: שמית?

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית, חבר הכנסת יואב קיש.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה הראשונה, של חבר הכנסת יעקב ליצמן, הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – מס בשיעור אפס לתרופות).

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 45 חברי כנסת בעד, 48 מתנגדים.

מנסור עבאס: ההצעה לא התקבלה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס במכירת תרופות מצילות חיים).

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 45 חברי כנסת בעד, 47 נגד.

מנסור עבאס: גם ההצעה הזו לא התקבלה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה השלישית, של חבר הכנסת ינון אזולאי, הצעת חוק מס ערך מוסף.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 44

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 44 חברי כנסת בעד, 48 מתנגדים.

מנסור עבאס: גם הצעה זו לא התקבלה.

מנסור עבאס: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית על מחדל חמור ופגיעה במאגר מנות הדם בישראל << הלסי >>

מנסור עבאס: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית למחדל חמור ופגיעה במאגר מנות הדם בישראל, מס' 1873, של חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: בבקשה, עשר דקות, אדוני.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כידוע, יש מחסור במנות דם.

אבי מעוז: בנק הדם במגן דוד אדום יוצא בפרסומות למלא את המחסור.

אבי מעוז: כחלק מהמחסור, יש אלפי תורמים שכבר כמה חודשים לא יכולים לתרום.

אבי מעוז: אני רוצה לעמוד על כך ולהציע לכנסת להקים ועדת חקירה פרלמנטרית על הסיבות שגרמו למחסור במנות דם.

אבי מעוז: חלק מהסיבות קשורות לנגיף הקורונה, אבל חלק מהסיבות קשורות לשינוי הטפסים שנעשה במגן דוד אדום.

אבי מעוז: אני רוצה לשים מסגרת לדיון.

אבי מעוז: אני לא הולך לדבר על המשפחה ועל ערכי המשפחה כרגע, אני הולך לדבר רק על מימוש זכותם של אלפי תורמים לתרום דם ולמלא טפסים כפי שהם רואים לנכון.

אבי מעוז: שאלתי את שר הבריאות שאילתה לפני שלושה חודשים.

אבי מעוז: שאלתי אותו: מי קיבל את ההחלטה על שינוי הטפסים?

אבי מעוז: מה הייתה הסיבה לכך?

אבי מעוז: במגן דוד אדום שינו את הטפסים.

אבי מעוז: במקום לכתוב: ארץ מוצא האב וארץ מוצא האם, שינו את הטפסים לארץ מוצא הורה 1 וארץ מוצא הורה 2, ולאחר מכן מחקו בכלל את הצורך במילוי הרובריקות האלה.

אבי מעוז: שאלתי את שר הבריאות: מי קיבל את ההחלטה על שינוי הטפסים?

אבי מעוז: מה הייתה הסיבה לכך?

אבי מעוז: מדוע לא מסופקים לציבור התורמים הטפסים המקוריים?

אבי מעוז: ומי מוסמך לקבל את ההחלטה שהנוסח החדש בטפסים, על כל משמעויותיו, חשוב יותר למדינת ישראל מאשר אלפי מנות דם לבנק הדם?

אבי מעוז: התשובה הייתה כזאת: התשובה התקבלה לפני למעלה מחודש וחצי.

אבי מעוז: ציבור תורמי הדם הוא ציבור מגוון וכל מנת דם חשובה.

אבי מעוז: השינוי בטפסים נעשה על ידי בנק הדם, בהסכמת הוועדה המייעצת למשרד הבריאות ברפואת עירויים, ובאישור משרד הבריאות, וזאת כדי לאפשר לכל אדם, יהיו השקפותיו אשר יהיו, להשיב לשאלון מתוך כבוד והכלה אז מתוך כבוד והכלה שינו את הטפסים להורה 1 והורה 2, אבל מתוך כבוד והכלה לא מוכנים לבקשת אלפי תורמים לחתום ולמלא טפסים דווקא שכתוב בהם: ארץ מוצא אב וארץ מוצא אם.

אבי מעוז: הרי זה אותו כבוד והכלה.

אבי מעוז: בשם הכבוד וההכלה כופים על הרוב מחיקת אב ואם, בלי שום כבוד והכלה לציבור התורמים הרחב.

אבי מעוז: אלפי תורמים מוכנים ורוצים לתרום דם ובתנאי שימלאו את הטפסים ששימשו את בנק הדם ואת מגן דוד אדום במשך עשרות שנים.

אבי מעוז: אז אומרים לנו: אי-אפשר כמה סוגי טפסים.

אבי מעוז: גם זה לא נכון.

אבי מעוז: בהתרמות דם בציבור החרדי יש טפסים אחרים, שהותאמו בהתאם לאותו ציבור שתורם דם.

אבי מעוז: לפני ארבעה חודשים פרופ' שנער, שהיא סמנכ"לית שירותי הדם במד"א, הסבירה למה יש צורך בארצות המוצא של ההורים.

אבי מעוז: לאחר מכן, אחרי שהיא הסבירה את זה, פתאום אפשר לבטל את אותן רובריקות, שכתוב בהן ארץ מוצא אב וארץ מוצא אם.

אבי מעוז: ככה היא הסבירה את זה: בשאלון הקיים יש לנו ארץ מוצא ההורים: ארץ מוצא אב וארץ מוצא אם.

אבי מעוז: ובעצם למה זה קיים?

אבי מעוז: זה קיים, בלי להיכנס יותר מדי לביולוגיה והמטולוגיה, כי סוג הדם נקבעים באופן גנטי וכו', אני מדלג: ויש למשל סוגי דם – מסוגי הדם הנדירים, אנחנו מדברים, לא רק A, B, O, RH, אלא תת-סוגי דם מאוד נדירים, שהם, למשל, יכולים להיות שכיחים באוכלוסייה של יוצאי תימן או של יוצאי אתיופיה או של יוצאי רומניה וכו'.

אבי מעוז: ולכן אנחנו שומרים את המידע הזה, על ארץ מוצא האב והאם, כדי שבמידה ונצטרך לאתר מנות מהסוג הזה, נוכל בקלות לשלוף מהמחשב את אותם תורמים, שהוריהם הגיעו מארצות האלה.

אבי מעוז: אז זאת המטרה של הסעיף הזה.

אבי מעוז: כלומר, גם פרופ' שנער מודה שסוג – שארץ מוצא של האב והאם או ארץ מוצא של ההורים נדרש, כדי שאם נצטרך ויהיה מצב של הצלת חיים לגבי תרומת דם של תת-סוג דם מארצות המוצא של תימן, או אתיופיה, או רומניה – ויש עוד ארצות מוצא כאלה – אז נוכל בקלות למצוא את סוג הדם הזה, את התורמים האלה, ולהציל חיי אדם.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, דמוקרטיה היא שלטון הרוב.

אבי מעוז: נראה לי פה, עם הממשלה הזאת, הנוכחית, אנחנו מייצרים דמוקרטיה חדשה.

אבי מעוז: דמוקרטיה שבה כפייה של דעת המיעוט על דעת הרוב.

אבי מעוז: השרה שקד אמרה רק אתמול: צריך להזכיר למרצ שמיעוט לא יכול לכפות את דעתו על הרוב.

אבי מעוז: היא אמרה את זה בקשר לחוק האזרחות.

אבי מעוז: אני רוצה להזכיר לשר הבריאות, שמיעוט לא יכול לכפות את דעתו על הרוב.

אבי מעוז: עשית שינוי, לקחת ושינית את הטפסים.

אבי מעוז: בסדר, שינית את הטפסים להורה 1, הורה 2.

אבי מעוז: לא בסדר, לטעמי, אבל כבר עשית את זה.

אבי מעוז: לקחת טפסים ומחקת בכלל את המשבצות האלה, שבהן כתובים ארצות מוצא של ההורים.

אבי מעוז: אבל כשבאים לך אלפי תורמים ואומרים: אנחנו רוצים לתרום; תן לנו את הטפסים המקוריים; כתוב שם אב ואם – לזה הוא לא מוכן.

אבי מעוז: הוא לא מוכן.

אבי מעוז: והוא מוכן שלא יתרמו דם – כי הם לא מוכנים לתרום דם במצב הזה.

אבי מעוז: אני מציע למגן דוד אדום, מתוך כבוד והכלה, לעשות עוד כמה שינויים.

אבי מעוז: אפשר להסיר את סמל מגן דוד, מתוך כבוד והכלה כלפי המוסלמים והנוצרים.

אבי מעוז: אפשר למחוק את המילה "בישראל", מתוך כבוד והכלה כלפי חסידי מדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: אפשר למחוק את אזכור הבדיקות שעושים למנות הדם – כדי לשלול להימצאות נגיפים מסוימים – מתוך כבוד והכלה כלפי החולים באותן מחלות.

אבי מעוז: אפשר למחוק סעיף על נשים בהריון, מתוך כבוד והכלה כלפי נשים שלא זכו לפרי בטן.

אבי מעוז: אפשר למחוק את סעיף המין, זכר או נקבה, מתוך כבוד והכלה כלפי כאלה שחושבים שהם לא זכר או נקבה.

אבי מעוז: אפשר למחוק את השאלה על חיסונים, מתוך כבוד והכלה כלפי מתנגדי החיסונים.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש - -

מנסור עבאס: כן.

אבי מעוז: - - יש שתי מגפות בעולם.

אבי מעוז: יש את מגפת הקורונה ויש מגפה אחרת, מגפה של הפוסט-מודרנה והפרוגרסיביות, שהיא בעד מחיקה וטשטוש של כל הזהויות.

אבי מעוז: לצערי הרב, הממשלה הנוכחית מכחישה את שתי המגפות.

אבי מעוז: מכחישת קורונה – הכלת מתים.

אבי מעוז: אומיקרון זה כמו שפעת.

אבי מעוז: תוך ארבעה שבועות נמגר אותה.

אבי מעוז: וישנם גם מכחישים של המגפה השנייה, והם פועלים באופן אקטיבי לכפות את דעת המיעוט על הרוב.

אבי מעוז: זו ממש כפיית הדם.

אבי מעוז: צריך להיזהר ולהישמר ממגפת הקורונה.

אבי מעוז: אבל צריך גם להיזהר ולהישמר שבעתיים ממגפת הפוסט-מודרנה.

אבי מעוז: אסור להכיל מתים.

אבי מעוז: אסור להכיל את הפוסט-מודרנה.

אבי מעוז: חייבים לחזק את הזהות היהודית.

אבי מעוז: זו לא מדינה פוסט-מודרנית, וזו לא מדינה פוסט-ציונית.

אבי מעוז: זאת כפיית ההכחשה עלי ידי המכחישים של הקורונה, וכפיית הדם, והכפייה הפרוגרסיבית והפוסט-מודרנית כנגד זהותה היהודית של מדינת ישראל.

אבי מעוז: על כן, אני מציע לכנסת להקים ועדת חקירה פרלמנטרית לחקור את התנהגות מגן דוד אדום ולחקור את כפיית שר הבריאות על גוף ציבורי, כמו מגן דוד אדום, את דעתו הפרטית ואת האג'נדה הפרטית שלו.

אבי מעוז: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: השרה תמר זנדברג משיבה בשם שר הבריאות, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: התבקשתי להשיב בשם שר הבריאות, והתשובה היא כדלקמן: המחסור הזמני בתרומות דם נגרם בשל גל התחלואה באומיקרון.

תמר זנדברג: המאובחנים ואלה שבאו איתם במגע, מנועים מלתרום דם.

תמר זנדברג: ועל כל זאת יש להוסיף את החשש של התורמים מהידבקות.

תמר זנדברג: מחסור דומה קיים גם באירופה, בארצות הברית ובאפריקה.

תמר זנדברג: הוא היה קיים גם בפרוץ מגפת הקורונה, בתקופת הסגרים.

תמר זנדברג: על פי הצהרת מומחים וארגונים ברחבי העולם, המחסור העולמי בדם בעקבות הפנדמיה הוא הגרוע ביותר שנצפה ב-40 השנים האחרונות.

תמר זנדברג: בהמלצה צוות הטיפול במגפות – הצט"מ – משרד הבריאות הנחה לקצר את משך הזמן, שאחריו מחלימים מקורונה ומי שנחשפו לנגיף יכולים לתרום דם.

תמר זנדברג: בימים האחרונים ניכרת התאוששות בתרומות הדם במד"א עד ל-1,100 מנות דם ליום, שצפויה להביא לעלייה במלאי הדם הארצי, ותוך כמה ימים צפוי מלאי הדם הארצי לשוב לרמה הנדרשת.

תמר זנדברג: כך שלאותו חרם, כביכול, אין שום השפעה, אלא הציפייה היא שבנק הדם יחדש את עצמו בתוך כמה ימים.

תמר זנדברג: לעניין החרם המדובר, שהוא כאמור חרם שולי, קיצוני וחסר משמעות, חשוב לדעת שלאף - -

בועז טופורובסקי: - - -

תמר זנדברג: מאה אחוז.

תמר זנדברג: - - חשוב לדעת שלאף מגזר בישראל אין בעלות על בנק הדם או על תרומות הדם.

תמר זנדברג: אין בעלות וגם לא מונופול.

תמר זנדברג: בנק הדם הוא משאב ציבורי מציל חיים.

תמר זנדברג: הכללים לתרומת דם מתעדכנים מעת לעת, בהמלצה צוות מקצועי מייעץ ובהוראת שר הבריאות.

תמר זנדברג: כמו מערכת הביטחון, משרד המשפטים או מערכות ציבוריות נוספות, גם מד"א בחר לעדכן את השפה בטפסיו, כדי שתהיה א-מגדרית הן באופן ניסוח השאלות והן בשאלה ביחס להוריו של התורם.

תמר זנדברג: המידע על ההורים היה נדרש בעבר, כדי לאתר דם המתאים לטיפול במחלות נדירות.

תמר זנדברג: אך עם חלוף השנים והתפתחות הטכנולוגיה, המידע על הוריו של התורם פשוט אינו נדרש עוד.

תמר זנדברג: לכן, בצעד חכם, הסירו מד"א את הסעיף המיותר מהשאלון.

תמר זנדברג: ההחלטה להיתלות בנושא הזה כדי להצדיק חרם על בנק הדם הלאומי היא חשוכה וחסרת אחריות.

תמר זנדברג: אין הבדל בין דם לדם.

תמר זנדברג: מערכת הבריאות היא ספינת הדגל של השוויון בישראל, והיא מטפלת בכל אדם באשר הוא אדם, ללא הבדל דת, גזע, מין, נטייה מינית או הרכב משפחתי.

תמר זנדברג: עכשיו, אני רוצה להוסיף, אדוני היושב-ראש, שבאמת אני בהתחלה שמעתי על האירוע הזה בתקשורת – אני לא שרת הבריאות, רק מייצגת פה את השר – ואני נחרדתי.

תמר זנדברג: אמרתי: הייתכן שיש אנשים שמוכנים לדחות פיקוח נפש בגלל טופס?

תמר זנדברג: לא חשוב מה כתוב בטופס.

תמר זנדברג: בגלל חתיכת נייר?

תמר זנדברג: לא חשוב כרגע מה כתוב בה.

תמר זנדברג: מה זה בכלל משנה?

תמר זנדברג: דם מיועד לטיפול רפואי להצלת חיים.

תמר זנדברג: זה פיקוח נפש, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: בגלל איזה כמה מילים שכתובות שם לעמוד מנגד כאשר צריך להציל חיים?

משה גפני: למה את נלחמת על זה?

תמר זנדברג: איפה נשמע כדבר הזה?

משה גפני: למה את נלחמת על זה?

תמר זנדברג: אבל אחרי - - -

קריאות: - - -

תמר זנדברג: אני אסביר.

תמר זנדברג: אני אסביר.

מיכאל מלכיאלי: אל תסבירי, לכם אין פיקוח נפש.

תמר זנדברג: אני אסביר.

תמר זנדברג: אני אסביר לך, חבר הכנסת גפני.

יוסף טייב: 500 מתים.

מיכאל מלכיאלי: 500 מתים בכל יום.

קריאה: איפה פיקוח נפש?

קריאה: את לא עשית כלום.

תמר זנדברג: 500 מתים ואתה לא מוכן לתרום דם?

תמר זנדברג: תתבייש.

קריאות: - - - תתביישו אתם.

תמר זנדברג: אבל אחרי - - -

קריאות: - - -

תמר זנדברג: אבל אחרי שבחנתי את העניין הלכתי לאותו טופס מדובר, לראות מה כבר יכול להיות כתוב בו שידחה הצלת חיים.

מיכאל מלכיאלי: אז למה אתם מתעקשים?

משה גפני: מה הטופס חשוב?

תמר זנדברג: אבל תקשיבו, אני אגלה לכם משהו שאתם לא יודעים.

תמר זנדברג: הסתכלתי בטופס וראיתי שלא כתוב שם את זה.

תמר זנדברג: זה הוסר.

תמר זנדברג: ריבונו של עולם, אין טופס.

תמר זנדברג: לא כתוב בו "הורה 1" ו"הורה 2".

תמר זנדברג: אין את זה.

משה גפני: כל הכבוד - - -

קריאות: - - -

תמר זנדברג: ועדיין אתם באובססיה.

תמר זנדברג: כלומר, הפכתם את המלחמה הזאת לאובססיה ריקה ומיותרת, חשוכה וקיצונית.

שלמה קרעי: אתם הקיצונים.

תמר זנדברג: אבל אתם יודעים מה הדבר הכי טוב?

תמר זנדברג: שהיא גם אובססיה שולית.

תמר זנדברג: היא אובססיה שולית, כי החרם הזה - - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תנו לשרה להשלים את דבריה, בבקשה.

תמר זנדברג: זאת תופעה שולית, ומה שאתה מייצג לא מייצג אף אחד.

תמר זנדברג: אין חרם כזה.

תמר זנדברג: בנק הדם ברוך השם, חזר לפעילות מלאה, בגלל אותו מחסר שהיה בכל העולם וגם בישראל בגלל נגיף האומיקרון, ובתוך כמה ימים מחדש את עצמו ובא לציון גואל.

שלמה קרעי: שיבוא כבר הגואל, יגאל אותנו מכם.

קריאות: - - -

תמר זנדברג: אין שום בעיה, הכול בסדר.

תמר זנדברג: אין טופס ואין לא טופס, וכל הפטיש האובססיבי הזה פשוט היה כלא היה.

תמר זנדברג: הוא לא קיים, הוא מיותר, הוא שולי, הוא קיצוני, הוא חשוך - -

אבי מעוז: כבוד והכלה זה רק לצד אחד.

תמר זנדברג: - - אין בו ממש.

אבי מעוז: כבוד והכלה זה רק לצד אחד.

תמר זנדברג: אני רוצה לומר שמערכת הבריאות היא מהמערכות החשובות, הציבוריות, השוויוניות.

תמר זנדברג: לפני כמה שנים ראיתי סקר - -

מיכאל מלכיאלי: היא לא שוויונית בין המרכז לפריפריה.

תמר זנדברג: - - שבו שאלו את כל הציבור בישראל, איפה אתם פוגשים את כלל הציבור הישראלי, ערבים, יהודים, עולים מברית המועצות לשעבר, מזרחים, אשכנזים?

תמר זנדברג: איפה בארץ אפשר בצורה כזאת לשמוע את כל השפות, לקבל שירותים מכל המגזרים, המגדרים, באמת מכולם?

תמר זנדברג: והתשובה היא במערכת הבריאות, בבתי החולים, בקופות החולים, במרכזים הרפואיים, טיפול רפואי שוויוני, ציבורי, לא פרטי כמו במדינת אחרות.

מיכאל מלכיאלי: הוא לא שוויוני, כבוד השרה.

מיכאל מלכיאלי: בין הפריפריה למרכז הוא לא שוויוני.

תמר זנדברג: אתה צודק, ובאמת היה כאן דיון קודם על סל התרופות, שבקדנציה הזאת גדל – לא בתוספת חד-פעמית, חבר הכנסת ליצמן, אלא בתוספת קבועה לבסיס הסל - -

יעקב ליצמן: לא נכון.

קריאות: - - -

תמר זנדברג: - - שילווה אותנו מעתה והלאה מדי שנה בסל תרופות ובסל בריאות.

שלמה קרעי: זה כל שנה ככה.

שלמה קרעי: את לא מכירה את הנתונים.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: לא נכון.

תמר זנדברג: תלמד את הפרטים, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: כל שנה מוסיפים 500 מיליון שקל לסל התרופות.

תמר זנדברג: אבל התוספת הזאת היא תוספת קבועה לבסיס הסל.

יואב קיש: אני מופתע שאת לא יודעת את זה.

יואב קיש: איך את לא יודעת את זה?

תמר זנדברג: או הינה, גם סגן השר הצטרף לדיון.

תמר זנדברג: אתה בוודאי יודע שהתוספות - - -

יואב קיש: אני שמח שכשאת רואה אותי את מחייכת, תמר.

משה גפני: ליצמן היה שר בריאות יותר טוב - - -

תמר זנדברג: מי אמר לך את זה?

משה גפני: אני אומר.

תמר זנדברג: אתה אומר.

קריאות: - - -

תמר זנדברג: אתה אומר.

תמר זנדברג: אז אמר.

קריאות: - - -

תמר זנדברג: איך אומרים ביידיש?

תמר זנדברג: "אוט ער געזוקט" – אז אמר.

מיכאל מלכיאלי: לא אומרים את זה ככה.

תמר זנדברג: איך אומרים ביידיש?

תמר זנדברג: תגיד אתה.

תמר זנדברג: איך אומרים?

מיכאל מלכיאלי: הוא יעזור לך.

תמר זנדברג: איך אומרים?

תמר זנדברג: לשמוע מש"ס איך אומרים ביידיש.

תמר זנדברג: אני חייבת.

תמר זנדברג: איך אומרים?

מיכאל מלכיאלי: קצת שונה.

משה אבוטבול: - - -

תמר זנדברג: אני לומדת מש"ס איך אומרים ביידיש.

קריאה: - - -

תמר זנדברג: אז יפה, אז למדה משהו.

תמר זנדברג: למדה מה גפני אומר על ליצמן.

תמר זנדברג: יפה מאוד, כל הכבוד.

קריאה: - - -

תמר זנדברג: אוט ער געזוגט – זה מה שאמרתי, ותיקנו אותי חברי הכנסת מש"ס.

תמר זנדברג: אני שמחה על התיקון.

תמר זנדברג: אבל באמת אני חושבת שאתה צודק, חבר הכנסת מלכיאלי, שפער מאוד מאוד משמעותי שנותר זה בין מרכז לפריפריה, וזה באמת פער כואב מאוד וקשה מאוד, שבהחלט מצריך תיקון, שמצריך הקמת בית חולים חדש, ומצריך - - -

שלמה קרעי: - - -

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: בהצעה לסדר-היום לא.

תמר זנדברג: זה לא הצעת חוק.

שלמה קרעי: גברתי, את עדיין לא יושבת-ראש.

תמר זנדברג: אבל אני מכירה את התקנון, ובהצעה לסדר-היום לא מגיע, מה לעשות.

תמר זנדברג: לא נורא, נצביע.

אבי מעוז: את מפחדת שנענה לך?

תמר זנדברג: חס וחלילה.

תמר זנדברג: הינה, תענה.

אבי מעוז: הינה, אני אענה לך.

תמר זנדברג: לא הוא, אתה.

שלמה קרעי: א.

שלמה קרעי: אין פה עניין של הצלת חיים, כי אנשים הולכים לתרום בתל שומר.

שלמה קרעי: שם תורמים דם, כי שם המטורללים של החבורה שלך לא מנסים לשנות סדרי עולם.

שלמה קרעי: תורמים דם.

תמר זנדברג: האמת, מה שאתה אומר זה לא רציני.

תמר זנדברג: תורמים דם במד"א לבנק הדם, כדי שכאשר חס וחלילה יש אירוע רב-נפגעים, יש ניתוח, צריך מנות דם לצורך מערכת הבריאות.

שלמה קרעי: קודם כול תורמים, תורמים דם - - -

תמר זנדברג: תקשיב, זה פשוט לא מכבד, מה שאתה אומר.

תמר זנדברג: מכל המגזרים, מכל המגדרים, מכל הנטיות המיניות - -

אבי מעוז: מה הבעיה לתת טופס - - -

תמר זנדברג: - - לכולם - - - יכולים לדרוש - - - צריכים דם, צריכים שירות של בנק הדם.

אבי מעוז: מה הבעיה לתת טופס שכתוב עליו אב ואם?

תמר זנדברג: והמילים האלה שאתה מתאר, אנשים שבאים לתרום דם, ובמיוחד את אלה שנעזרים בשירות הזה של בנק הדם, סלח לי, זה מבייש אותך.

תמר זנדברג: בנק הדם - - -

שלמה קרעי: תמר, את לא יכולה להגיד - - - -

תמר זנדברג: בנק הדם נותן שירות - - -

שלמה קרעי: אתם לא יכולים לבוא ולבקש מאנשים להקריב את נפשם – הדם הוא הנפש – ומצד שני לפגוע בציפור נפשם.

תמר זנדברג: מי פוגע?

שלמה קרעי: אתם פוגעים בהם.

תמר זנדברג: אף אחד לא פוגע.

אבי מעוז: תנו להם טופס - - -

תמר זנדברג: לא כתוב שם כלום בטופס.

אבי מעוז: אז תני להם טופס.

אבי מעוז: מה הבעיה?

תמר זנדברג: מה יש לך עם הטופס?

אבי מעוז: תני להם טופס.

תמר זנדברג: זה טופס, חתיכת נייר.

תמר זנדברג: תגידו לי, השתגעתם?

אבי מעוז: מה אכפת לך?

אבי מעוז: תני להם טופס.

אבי מעוז: אנחנו השתגענו?

אבי מעוז: אתם השתגעתם?

תמר זנדברג: הטופס הזה הפך להיות קורבן במסע חשוך - - -

מנסור עבאס: כן, גברתי השרה, אנחנו חייבים לעבור.

תמר זנדברג: לעבור למה?

מנסור עבאס: סיימת את זמנך.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: לא סיימתי, יש לי עוד מה להגיד.

תמר זנדברג: שנייה.

שלמה קרעי: אם אתה מוסיף לה, תוסיף גם לו.

מנסור עבאס: בבקשה, משפט אחרון.

תמר זנדברג: בסדר, אדוני היושב-ראש, אם אתה מתעקש, אני אסיים את דבריי ואבקש להוריד את ההצעה מסדר-היום.

תמר זנדברג: תודה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעתו של חבר הכנסת אבי מעוז: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית למחדל חמור ופגיעה במאגר מנות הדם בישראל.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 20

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 20 חברי כנסת בעד, 26 חברי כנסת מתנגדים.

מנסור עבאס: ההצעה לא התקבלה.

מנסור עבאס: << הלסי >> עליית מחירי החשמל << הלסי >>

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעות דחופות לסדר-היום של כמה חברי הכנסת, בנושא: עליית מחירי החשמל, מס' 1803, 1804, 1813, 1815, 1857 ו-1889.

מנסור עבאס: חברת הכנסת נעמה לזימי.

מנסור עבאס: נעמה, בבקשה.

נעמה לזימי: כבוד יו"ר הכנסת, כנסת נכבדה, אפתח ואומר לפני הכול: חשמל זאת זכות יסוד.

נעמה לזימי: עליית מחירי החשמל לא מתקבלת על הדעת.

נעמה לזימי: בעוד דוח העוני מלמד אותנו שהפערים מתרחבים, ושיותר ויותר קשה לסיים פה את החודש, העלייה הזאת חמורה עוד יותר.

נעמה לזימי: בימי החורף הקרים, כשאנחנו זקוקים לחשמל, לחימום, לתאורה נוספת בשל השקיעה המוקדמת, לשמירה על מזון ולמכשור רפואי; כשהמחירים של מוצרים בסיסיים מאמירים עד לרמה בלתי נסבלת, הממשלה מעלה את מחירי החשמל.

נעמה לזימי: מחיר החשמל היה אמור לעלות ב-4.9%, בסוף היה אמור לעלות ב-5.7%, וכרגע נבדקת אופציה להקל את העלייה.

נעמה לזימי: אבל צריך להגיד את זה בקול חד וברור: כל עלייה במחיר החשמל היא רעה, מסוכנת ופוגעת בשכבות החלשות ביותר.

נעמה לזימי: זאת, משום שהגיע הזמן להכיר ולומר בצורה מפורשת: בשנת 2022 חשמל לא צריך להיות מוצר אלא זכות אנושית בסיסית.

נעמה לזימי: אני רוצה להקריא לכם קטע מתוך כתבתה של הדר גיל-עד מידיעות אחרונות, מתאריך ה-19 בינואר: "אתמול, באחד הימים הקרים ביותר השנה, התעוררה רינה" – בת 55 – "כשהיא רועדת מקור אחרי שדירתה שוב נותקה מחשמל.

נעמה לזימי: במשך שעות ארוכות היא ישבה ללא חימום וחיפשה מישהו שיסייע לה בתשלום החשמל.

נעמה לזימי: כמו אזרחים רבים במדינת ישראל שמתמודדים עם קשיים כלכליים, משתמשת ב'טוקמן' – מונה תשלום מראש לשימוש בחשמל.

נעמה לזימי: בכל פעם שהוא מסתיים היא מוצאת עצמה ללא חשמל".

נעמה לזימי: בצער רב, רינה היא לא היחידה שקשיים כלכליים מונעים ממנה להתחמם.

נעמה לזימי: המאבק לאיסור ניתוקי חשמל הוא סמל למאבק על הזכויות הבסיסיות והאנושיות ביותר של האדם – הזכות לביטחון וחיים בכבוד.

נעמה לזימי: נסו רגע להיכנס לנעליה של אותה משפחה, של אותה אישה מבוגרת או קשיש ערירי החיים לבדם תחת מציאות שבה עלולים לנתק אותם מחשמל בכל רגע משום שאין להם את האמצעים לשלם.

נעמה לזימי: נחשפתי למקרים מזעזעים של אנשים שנסמכים על ציוד רפואי חשמלי כדי לחיות או לשפר ולהקל את מצבם הבריאותי, ונותקו מחשמל בטעות, למרות שהם אמורים להיות מוגנים מכך בחוק.

נעמה לזימי: הטעות אולי תוקנה, וטוב שכך, אבל עצם העובדה שטעות כזאת יכולה להתרחש צריכה להדיר שינה מהעיניים של כולנו.

נעמה לזימי: יש מי שאומרים שהמת"מים, מוני תשלום החשמל שמשלמים עליהם מראש, הם פתרון מעולה למשפחות בעוני – משלמים מראש כדי להטעין חשמל ואז לא נצבר חוב.

נעמה לזימי: אבל מה קורה?

נעמה לזימי: ברגע שאוזל הכסף במונה, מנותקת המשפחה מאספקת חשמל עד להטענה הבאה.

נעמה לזימי: ככה, ביום בהיר אחד, בבת אחת, משפחה בעוני מנותקת מהחשמל.

נעמה לזימי: הרעיון שבישראל של היום אדם עלול למצוא את עצמו מנותק מחשמל משום שהוא עני מדי הוא חולה בבסיס תפיסתו.

יריב לוין: חברת הכנסת לזימי, חברת הכנסת לזימי, את יודעת, היה יוצא ליבי אל דברייך אלמלא את הצבעת היום נגד חוק החשמל והשארת 20,000 איש, כולל ילדים וילדות ותינוקות, בלי חשמל בחורף.

יריב לוין: אז - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת לוין.

נעמה לזימי: הייתי אומרת שיש משמעות לדברים שאתה אומר אם לא היית מפקיר את הסיפור הזה עשרות שנים.

נעמה לזימי: אצלכם, תחת משמרתכם, לא עבר איסור ניתוק החשמל.

נעמה לזימי: אל תהיה צבוע.

יריב לוין: - - - לא תומכת בה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, בואו נקשיב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת יריב לוין.

נעמה לזימי: לא, באמת, שיא הצביעות.

נעמה לזימי: חצי שנה הם באופוזיציה – נזכר להיות לוחם חברתי.

נעמה לזימי: בסדר.

יריב לוין: זו פשוט צביעות.

יריב לוין: לא נראה שבאמת אכפת לך שאנשים נמצאים בלי חשמל, מה לעשות.

נעמה לזימי: לא, ומה אני אגיד לך?

נעמה לזימי: אתה שיא האכפתיות והחברתיות.

נעמה לזימי: אתה פשוט לוחם חברתי אמיתי.

נעמה לזימי: אנשים חלשים ממש בדם שלך.

נעמה לזימי: בזעט, אמרנו על זה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת לוין, בוא נקשיב לדברים של חברת הכנסת נעמה לזימי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נעמה, תמשיכי, בבקשה.

יריב לוין: את יכולה להמשיך לנאום, זה בסדר, אבל זה לא משכנע אף אחד.

נעמה לזימי: העיוות הזה לא קרה יש מאין.

נעמה לזימי: יש את מי להאשים, לבושתי.

נעמה לזימי: צריך להאשים את ממשלות ישראל לדורותיהן, שלא דאגו להגדיר את הזכות לחשמל כזכות אדם – הלך מהאולם ברגע – ואף לא טרחו להציב מנגנוני הגנה ורשת ביטחון שישמרו על החלשות והחלשים ביותר בחברה.

נעמה לזימי: רק לאחרונה הורה בית משפט העליון לצדק לבחון את הקריטריונים לניתוק חשמל, אבל מי שתחליט על הקריטריונים זאת חברת החשמל, שתוכל לנווט ולבחור איזו משפחה תתחמם בחורף ואיזו לא.

נעמה לזימי: אני שמחה על החלטת בית המשפט.

נעמה לזימי: כמו פעמים רבות, גם במקרה הזה הוא הקדים את זמננו, המחוקקים.

נעמה לזימי: בעצמי הגשתי הצעת חוק – הינה, היא פה, מונחת – לאיסור ניתוק משירותי חשמל, ועם עליית מחירי החשמל אני מבינה כמה חשוב שנאשר את הצעת החוק הזו פה, בכנסת ישראל, כמה שיותר מהר.

משה ארבל: מתי לא היה לאנשים חשמל?

נעמה לזימי: אני בדיוק דיברתי על זה.

נעמה לזימי: משה, לא הקשבת לי, אני מבינה.

משה ארבל: לא, אני - - -

נעמה לזימי: לא.

נעמה לזימי: זה לא לעניין.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל מכיוון שגם נגמר הזמן - -

נעמה לזימי: לא, לא, רגע.

נעמה לזימי: לא הגיעו מלא שהיו בהצעה, לקחתי את זמנם.

נעמה לזימי: תני לי רגע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא לא לא, נעמה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, משפט אחרון, יש עוד - - -

נעמה לזימי: לא.

נעמה לזימי: אבל קודם כול, ג'ידא, הפריעו לי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בסדר, ואני נתתי לך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נעמה, אני נתתי לך כמעט עוד דקה.

נעמה לזימי: אז רק תיתני לי לסיים עוד ממש בקטנה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יאללה, משפט אחרון.

נעמה לזימי: תודה.

נעמה לזימי: כאשר ניגשת הממשלה לעשות דבר מבורך, להתמודד עם משבר האקלים ולהירתם למאמץ הבין-לאומי להציל את האנושות מהכחדה, זה בלתי נתפס בעיניי כי דווקא החלשים והעניים ביותר הם שצריכים לשלם מחיר ראשונים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

נעמה לזימי: אין ספק שהמשק צריך לעבור, ובהקדם - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, נעמה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת נעמה - - -

נעמה לזימי: בבקשה, ג'ידא, אני ממש מבקשת ממך, זה חשוב.

נעמה לזימי: ובאמת הלכו כמה ח"כים, נשארנו לבד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: רגע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה אמור להיות נאום של שלוש דקות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני כבר נתתי לך ארבע דקות, ואת נכנסת עכשיו לדקה החמישית, ויש עוד אנשים אחרים שרוצים לדבר, אז בבקשה, נעמה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

נעמה לזימי: אז אני רק אגיד שהמשק צריך לעבור בהקדם לאנרגיה מתחדשת, ואני הראשונה להציע שהמדינה תשקיע בזה, אבל לציבור אין בחירה, הוא מקבל היום את החשמל מחברת החשמל, והאחריות המלאה היא עלינו.

נעמה לזימי: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בסדר גמור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חברת הכנסת נעמה לזימי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יעלה, בבקשה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, כבוד הרב.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת-ראש, חברי הכנסת, כולנו זוכרים שתגליות שדות הגז יוזילו את החשמל – את הבשורה הגדולה הזאת?

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים שהנושא של חברת החשמל, של מחירי החשמל, זה הדבר הכי דחוי והכי משעמם – בעמ' 28, אם היה פה עיתון – אבל למעשה הוא המוצר הבסיסי היום, ובלעדיו אי-אפשר לשרוד בעולם: זה אומר חימום בחורף, זה אומר בישול, זה אומר מיזוג בקיץ, זה אומר תאורה בלילה, חיבור לחמצן לחולים.

ישראל אייכלר: אי-אפשר להפריז בחשיבותו של החשמל וכמה הוא מוצר בסיסי.

ישראל אייכלר: ממשלה נורמלית שרוצה לעבוד עבור האזרחים דואגת להוריד את מחיר החשמל.

ישראל אייכלר: תעריף החשמל הולך ומתייקר, והפעם הוא התייקר בשיעור חד מאוד.

ישראל אייכלר: גם אם הם יורידו את ההתייקרות הגדולה, עדיין הוא עוד יותר יקר ממה שצריך להיות, בפרט כאשר יש כל כך הרבה שדות גז.

ישראל אייכלר: בניגוד להערכות המוקדמות, שהעלייה תהיה פחות מ-5%, זה עלה ב-5.7%.

ישראל אייכלר: גם אם יורידו את זה, זה עדיין יקר מאוד, והכול בגלל שהמדינה קונסת אותנו על זה שהיא משתמשת בפחם.

ישראל אייכלר: מעלים את מס הבלו על הפחם – ומי הנאשם שמשתמש בפחם?

ישראל אייכלר: אנחנו.

ישראל אייכלר: איך?

ישראל אייכלר: כי יש חברת חשמל אחת, והיא מחליטה, ומשרד האנרגיה מחליט בכמה פחם ישתמשו, אז במקום שהם ישלמו את הקנס לנו, אנחנו משלמים את הקנס להם, למדינה, לאוצר.

ישראל אייכלר: הטענה שהפחם התייקר היא ממש לעג לרש, כי המדינה היא הנושאת באחריות לשערורייה הזאת שיהיו פה אנשים שיהיה להם קשה להדליק אור, להשתמש בחימום ובלי אוכל.

ישראל אייכלר: החשמל הוא לא הדבר היחיד שמתייקר כאן.

ישראל אייכלר: הסיפור הקשה של מדינת ישראל בחודשים האחרונים זה לא איומים ביטחוניים ומדיניים אלא יוקר המחיה, וחבל שהנושא של החשמל והדברים האלה מורידים את הנושא של יוקר המחיה.

ישראל אייכלר: גם את התחבורה הציבורית הולכים לייקר, גם לקשישים וגם לאנשים אחרים.

ישראל אייכלר: מי שאשם בכך זה האוצר.

ישראל אייכלר: כבוד היושבת-ראש, את יודעת שכל הסיפור של יוקר המחיה לא היה טבעי פה במדינה.

ישראל אייכלר: כבר הרבה זמן לא היה יוקר מחיה.

ישראל אייכלר: שר האוצר רצה להציק לקבוצה מסוימת, שזה החרדים והמשפחות ברוכות הילדים, והטיל מס על כלים חד-פעמיים ושתייה מתוקה, והוא חשב שכך זה ייגמר, אבל כמו שפותחים בקבוק והשד יוצא מן הבקבוק – כל המחירים עלו.

ישראל אייכלר: ועכשיו עם מחירי חשמל גבוהים כאלה, גם המפעלים שישלמו יותר לחשמל ייקרו את המוצרים שהם מייצרים, ושוב אנחנו נשלם את היוקר הזה.

ישראל אייכלר: ולכן, אסור להשתמש יותר בחשמל כדי להוציא כסף מהאזרחים.

ישראל אייכלר: החשמל – לכאורה, מחירו היה צריך להיות חינם.

ישראל אייכלר: יש מדינות שבהן יש מים חינם; פה היה צריך להיות חשמל חינם, אבל אי-אפשר לעשות חשמל חינם, כי זה עולה כסף.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ישראל אייכלר: אז לפחות, בפרט כשמבטיחים לנו – בזה אני מסיים – הבטיחו לנו אוצרות גז, שהחשמל יהיה ממש כמעט חינם, ואני עדיין מחכה לתוצאה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, כבוד הרב אייכלר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת עלי סלאלחה – אינו נוכח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: גברתי היושבת-ראש, חברות וחברי הכנסת, נושא מאוד חשוב שייגע בכל האזרחים במדינה – עליית מחירי החשמל; שוב, עליית מחירים עם ממשלת השינוי.

סמי אבו שחאדה: החברים שדיברו לפניי דיברו על ההשלכות של העלייה על מחירי החשמל הביתי והפגיעה בשכבות המוחלשות בחברה, רק שמחירי החשמל לא ישאירו כלום בלי להעלות את המחירים שלו, כי העניין הוא שגם בתעשייה יעלו מחירי החשמל, ולמי זה יעבור?

סמי אבו שחאדה: למי זה יתגלגל?

סמי אבו שחאדה: זה יתגלגל לאזרח הפשוט.

סמי אבו שחאדה: כל החברות, כל מי שעושה משהו במדינה, צריך חשמל.

סמי אבו שחאדה: עליית מחירי החשמל תעלה גם את מחירי המים וגם את מחירי תעשיית המזון וגם את המחירים בסופר וגם את המחירים של כל מה שמייצרים.

סמי אבו שחאדה: כלומר, זה לא יהיה רק בין 5% ל-6% האלה שאנחנו מדברים עליהם בעליית מחירי החשמל.

סמי אבו שחאדה: מדובר בעלייה של מחירים בכל תחומי החיים שתהיה מושפעת מעליית המחיר בחשמל.

משה ארבל: סמי, חבר הכנסת אבו שחאדה, העלו את המס על הפחם, ואז אמרו שמחיר הפחם עלה, ואז חייבים להעלות - - -

תמר זנדברג: זה לא נכון.

סמי אבו שחאדה: העניין הוא - - -

תמר זנדברג: חבר הכנסת ארבל.

סמי אבו שחאדה: העניין הוא לא רק העניין של פחם.

משה ארבל: ירון זליכה אמר.

משה ארבל: הוא לא יודע מה הוא אומר?

סמי אבו שחאדה: לצערנו, מה שטען פה הרב אייכלר מאוד מאוד מאוד מדויק וחשוב.

סמי אבו שחאדה: המדינה – סליחה.

קריאה: - - -

סמי אבו שחאדה: המדינה אכן גילתה אוצר שנקרא הגז הטבעי, והיא הבטיחה לאזרחים שהאזרח הפשוט הולך ליהנות מזה, כי זה משאב טבע.

סמי אבו שחאדה: בינתיים, מי שנהנה מזה, כפי שיודעת גברתי השרה, מי שנהנה מזה זה מי שהחזיר כבר את ההשקעה שלו ב-50%, והוא ממשיך למכור עכשיו גז לכל העולם, רק שזה לא מוריד – המדינה עברה לייצור חשמל בגז טבעי, היא אומרת, כי הוא פחות מזיק וכו', ומצד שני, זה משאב טבעי, אבל זה לא הוריד את מחירי החשמל כפי שהמדינה הבטיחה לאזרחים.

סמי אבו שחאדה: יש המון מה לעשות בכל הנושא הזה של החשמל.

סמי אבו שחאדה: אני מסכים לכל הטיעונים שנאמרו פה.

סמי אבו שחאדה: חשמל לא אמור להיות איזשהו דיון כזה של להיאבק בשנת 2022 למי מגיע חשמל ולמי לא מגיע חשמל.

סמי אבו שחאדה: זה לא אמור להיות issue.

סמי אבו שחאדה: חשמל אמור להיות זכות בסיסית בכל מדינה מתוקנת.

סמי אבו שחאדה: מדינת ישראל יכולה לאפשר את זה.

סמי אבו שחאדה: בינתיים, לפחות בחלק הזה של העלייה של המחירים, אפשר לנהל על זה דיון יותר רציני ומעמיק בוועדת הכלכלה, ולדעתי שם אפשר באמת לגעת בסוגיה הזאת בעומק שלה ולנסות למנוע לפחות את ההענשה הזאת של האזרחים בכלל, גם בעליית מחירי החשמל וגם בעליית המחירים שתהיה התוצאה של עליית מחירי החשמל.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, ותודה שעמדת בדיוק בזמן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה – אינו נוכח, פעם ראשונה; חברת הכנסת מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת; חברת הכנסת יעל רון בן משה – גם היא איננה נוכחת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על כן תשיב בשם הממשלה השרה תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: לפני שאני משיבה, אני חייבת לומר, גברתי היושבת-ראש, איזה כבוד וגאווה, חברת סיעתי ג'ידא רינאוי זועבי, הסגנית, יושבת בראש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה, תודה.

תמר זנדברג: פעם ראשונה שאני לפחות פה כשאת מנהלת.

משה ארבל: יש כאן קונסנזוס בין כל חברי הבית, קואליציה ואופוזיציה.

תמר זנדברג: על מה?

משה ארבל: על הנעימות שבה היא מנהלת את - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

תמר זנדברג: אז יפה מאוד.

תמר זנדברג: אז באמת ברכות.

תמר זנדברג: הולם אותך הכיסא, וכל הכבוד.

תמר זנדברג: חברות וחברים, שרת האנרגיה ביקשה שאשיב בשמה.

תמר זנדברג: הגורם המרכזי לעלייה בתעריף החשמל בשנת 2022 הוא מחיר הפחם העולמי, שעלה במהלך השנה האחרונה בלמעלה מ-100%.

תמר זנדברג: חבר הכנסת ארבל, האזנת?

תמר זנדברג: בשנת 2021 כ-23% מסך הייצור המשקי של החשמל נעשה באמצעות פחם.

תמר זנדברג: עם זאת, החל מהשנה הקרובה שיעור הייצור בפחם צפוי לרדת בהדרגה עד להפסקה מוחלטת של השימוש בו בשגרה בסוף שנת 2025.

תמר זנדברג: אני רוצה רגע לעצור פה ולומר שמשבר הקורונה מביא בעקבותיו גם משבר כלכלי ועליית מחירים שאנחנו רואים אותם בכל העולם.

תמר זנדברג: היא באה במקביל למשבר שכרגע זה לא נראה, אבל הוא משבר באמת הרבה הרבה יותר גדול, וזה משבר האקלים, שמחייב אותנו לצאת בהדרגה מהשימוש בכלל הדלקים הפוסיליים, כמובן פחם, וגם גז, ולעבור לאנרגיות מתחדשות, שיש להן באמת את כל היתרונות, לרבות יציבות המחירים.

תמר זנדברג: אבל כמובן, פליטות גזי החממה - - -

סמי אבו שחאדה: גברתי השרה, כל זה נכון וחשוב, רק שזה לא אשמת האזרח.

תמר זנדברג: לא, בסדר.

תמר זנדברג: אין לי - - -

סמי אבו שחאדה: כל זה נכון וחשוב, אנחנו מסכימים, רק שזה לא אשמת האזרח.

תמר זנדברג: לא, לא, הכול בסדר, אני רק אומרת.

תמר זנדברג: רגע, אני תכף אגיד למה לא רק שזה לא אשמת האזרח – להפך, זה יועיל לאזרח, אבל עוד שנייה אני אגיע לזה.

תמר זנדברג: בינתיים אני רק - - -

משה ארבל: - - - ניתוק חשמל גם מיכל רוזין יזמה, ואתם הצבעתם נגד בוועדת שרים.

תמר זנדברג: אני רק עניתי לחבר הכנסת ארבל, שאמר שהעלייה בתעריף החשמל נבעה ממס שהטילה הממשלה.

תמר זנדברג: הדבר לא נכון.

תמר זנדברג: הוא נבע מעליית מחיר עולמי, שעלה בלמעלה מ-100%.

תמר זנדברג: ההפרש בין גובה התעריף שפורסם לשימוע ובין גובה התעריף שנקבע בהחלטה הסופית נבע באופן כמעט בלעדי מהמשך התייקרות הפחם שחלה במהלך חודש ינואר.

תמר זנדברג: עוד יצוין כי ההשפעה של עליית מחירי הפחם התמתנה בשל ירידת שער הדולר, אך בסך הכול הביאה להתייקרות של כ-12% בעלות המוכרת לשם חישוב התעריף.

תמר זנדברג: עליית מדד המחירים לצרכן והגידול בכמות האנרגיות המתחדשות המשולבות במשק הביאו להתייקרות נוספת בעלות המוכרת.

תמר זנדברג: חשוב לציין כי בשל עליית מחירי הפחם כאמור, תעריף החשמל לצרכן הביתי היה צריך לעלות ב-10%, אולם כמה גורמים הביאו להתמתנות העלייה בתעריף החשמל.

תמר זנדברג: בנוסף, נרשמה ירידה במחירי הגז, שהושפעה בין היתר גם מהירידה בשער הדולר.

תמר זנדברג: כפי שאתם יודעים, הכבדת יוקר המחיה על הציבור, בעיקר על מעמד הביניים והשכבות החלשות, מעסיקה מאוד את הממשלה, לרבות שרת האנרגיה.

תמר זנדברג: אני יכולה לומר ששרת האנרגיה, בתהליכים אחרים שאנחנו עושים – בתחום מס הפחמן ובמסגרת צעדים אחרים במאבק במשבר האקלים, אנחנו סיכמנו, שרת האנרגיה וכלל הממשלה, על עצירה בעליית מחירי החשמל על לא יותר מ-5% בשנת 2028, ובנוסף על סבסוד בסך, אם אינני טועה, 200 מיליון שקלים – אני מקווה שאני לא מטעה אתכם – לשכבות החלשות שייפגעו על מנת לפצות אותם בחזרה.

תמר זנדברג: אתם צודקים מאוד, חברי הכנסת לזימי, ארבל ואבו שחאדה, לגבי הנושא של ניתוקי חשמל.

תמר זנדברג: שרת האנרגיה גם ביקשה למסור שבעקבות פסיקת בג"ץ שניתנה לפני כשלושה שבועות בנושא ניתוקי החשמל, רשות החשמל פועלת לשינוי אמות המידה כך שצרכנים בעלי קשיים כלכליים חמורים ו/או בעיות רפואיות לא ינותקו מחשמל.

משה ארבל: למה היינו צריכים לחכות לפסיקה?

משה ארבל: יכולנו לעשות את זה בעצמנו כאן, בבית הזה.

נעמה לזימי: אבל הם עדיין נשארים עם המת"מ.

נעמה לזימי: המת"מ אחר כך מנתק.

תמר זנדברג: אין לנו ויכוח על הנושא של הניתוקים.

תמר זנדברג: אני כן אגיד, אפרופו המעבר לאנרגיות מתחדשות, שמעבר לתועלות, גם הסביבתיות, גם הבריאותיות – ואתם יודעים שייצור דלקים פוסיליים לא רק פולט גזי חממה אלא גם מזהם את האוויר שאנחנו נושמים כאן ועכשיו באופן שפוגע אפילו יותר בשכבות החלשות והמוחלשות, וגורם לנזקים בריאותיים וגם להוצאות בריאות.

תמר זנדברג: אני רק אגיד שאחת התועלות החשובות, נוסף להפחתת פליטות גזי חממה, שיפור מצב הסביבה, שיפור הבריאות וכו', זה גם יציבות המחירים.

תמר זנדברג: השמש היא קבועה – אין לה תנודתיות, אין לה שוק, אין לה בורסה, אין לה עליות של 100%.

נעמה לזימי: אבל הכול נכון, אז שהאוצר ישקיע בזה לא על חשבון ייקור לאנשים - - -

תמר זנדברג: לא לא לא.

תמר זנדברג: חברת הכנסת לזימי, כרגע עניתי.

תמר זנדברג: הייקור הזה נבע מעליית מחיר עולמית.

תמר זנדברג: זאת הסיבה שאנחנו צריכים להפחית את השימוש בפחם, להפחית את השימוש בדלקים הפוסיליים ולהאיץ את המעבר לאנרגיות מתחדשות – מהרבה סיבות, סביבתיות, בריאותיות, וגם מסיבות של יציבות המחירים.

משה ארבל: הפחתת השימוש באמצעות ניתוקים.

תמר זנדברג: אמרתי, דיברתי על הניתוקים ואמרתי שאני מסכימה איתכם על זה, וגם נאמר כאן שרשות החשמל ושרת האנרגיה פועלות בנושא.

תמר זנדברג: אני רק אסיים לגבי מחירי המים, שמניחים שיעלו בגלל מחירי החשמל: מדובר בפייק ניוז, מוסרת שרת האנרגיה.

תמר זנדברג: מחירי המים לא רק לא עולים, אלא בפעם האחרונה שהם התעדכנו בחודש ינואר הייתה הוזלה בתעריפי המים לבית בכ-1.6%.

תמר זנדברג: אנו פועלים כעת כממשלה על מנת למצוא דרכים נוספות לבלום את יוקר המחייה.

תמר זנדברג: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, כבוד השרה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לאיזו ועדה את מציעה שההצעה - - -

תמר זנדברג: מה שהמציעים - - -

סמי אבו שחאדה: כלכלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כלכלה, בסדר גמור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בואו נצביע, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי בעד ומי נגד שההצעה תועבר לוועדת הכלכלה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, בעד – שישה, נגד – אפס ואין אף נמנע, ועל כן אנחנו מעבירים את ההצעה לוועדת הכלכלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: << הלסי >> מצבם הקשה של עובדי ענף הלול שנפגעו באופן חמור מהתפשטות שפעת העופות בישראל << הלסי >>

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו עוברים להצעות דחופות לסדר-היום בנושא: מצבם הקשה של עובדי ענף הלול שנפגעו באופן חמור מהתפשטות שפעת העופות בישראל, מס' 1805, 1806, 1807, 1812 ו-1816.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת ענבר בזק – אינה נוכחת.

ענבר בזק: אני פה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה, סליחה, סליחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: פשוט עברת ככה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת ענבר בזק, ואני ממש מתנצלת.

ענבר בזק: באתי, חסכתי את הזמן.

ענבר בזק: תודה.

ענבר בזק: כבוד היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני כמה שבועות ביקרתי במושב מרגליות שעל גבול הצפון.

ענבר בזק: פגשתי שם לולנים שכבר יותר מחודש לא עוצמים עין מדאגה ומחשש מפני העתיד וגם מפני ההווה – הכול בעקבות גל התפרצויות נרחב של מחלת שפעת העופות שבעקבותיו קיבלו לולנים רבים צווים להשמדת מאות אלפי עופות שברשותם כדי לעצור את ההתפשטות.

ענבר בזק: מדובר בכמה עשרות משפחות של לולנים שגרים ביישובים צמודי גדר בגבול הלבנון ומטה לחמם הושמד ביום בהיר אחד, וכתוצאה מכך חרב עליהם עולמם.

ענבר בזק: אין להם נכון להיום שום מקור פרנסה.

ענבר בזק: עולה שגם בחודשים הקרובים לא יהיה להם שום מקור הכנסה, שכן יש איסור מוחלט להכניס ללולים עופות חדשים.

ענבר בזק: הלולנים אומנם צפויים לקבל פיצוי על העופות המושמדים, אך ככל הידוע לי, הפיצויים עוד לא הועברו להם, והם אף קיבלו חיווי ממשרד החקלאות שהם צפויים להתעכב זמן רב.

ענבר בזק: חשוב גם לציין שלצד הפיצוי הישיר על השמדת העופות, קיים נזק עקיף משמעותי מאוד אשר לגביו הם אינם צפויים לקבל החזר או פיצוי כלשהו.

ענבר בזק: הנזק העקיף הזה מתבטא בין השאר בהשבתת תחנות מיון מקומיות, בהשמדת תערובות וביצים ובהשבתת לולים שנדרשו להשמדה ביחד עם העופות, אשר בגינם לא משולם פיצוי, ויותר מזה – באיסור הכנסת מטילות חדשות בטווח החודשים הקרובים, ללא כל ודאות ברורה לגבי המועד הצפוי לכך.

ענבר בזק: מצב דברים זה משמעותו אבטלה מוחלטת עבור כל הלולנים, שרובם תושבי קו העימות, ואין להם מקורות פרנסה אחרים.

ענבר בזק: מכיוון שאירוע שפעת העופות לא הוכר כאסון טבע, הוא אינו מקנה סיוע גם במסגרת זו.

ענבר בזק: יצוין גם כי אף שקיים ביטוח חקלאי המכסה ומעניק פיצוי במקרה של כמה מחלות אחרות על ידי חברת קנט, המבטחת את חקלאי ישראל, הרי במקרים של שפעת העופות טרם אושר הסדר ביטוחי, ולכן אין ללולנים כל דרך להבטיח את עתידם ולהגן על עצמם מפני נזק נוסף.

ענבר בזק: עקב כך מצויים הלולנים ותחנות המיון המקומיות בחוסר אונים קשה ביותר, במצב כלכלי חמור, ועומדים בפני שוקת שבורה.

ענבר בזק: לנוכח האמור, אבקש להעלות הצעה דחופה לסדר-היום במליאה ולדון בנושא.

ענבר בזק: אני מבקשת שהוא יידון בוועדת הכלכלה, אם אפשר, על מנת למצוא דרכים ופתרונות לסייע ללולנים בשעתם הקשה.

ענבר בזק: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת זאב בנימין בגין – אינו נוכח; חבר הכנסת מופיד מרעי – אינו נוכח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

יצחק פינדרוס: היום בלילה מורידים מכסים על עופות, אז זה יעזור לך.

יצחק פינדרוס: מסיבת עיתונאים ב-20:00.

יצחק פינדרוס: מורידים מכסים על לולים, אז זה יעזור לך.

מוסי רז: גברתי היושבת-ראש, בהצלחה בתפקיד החדש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

מוסי רז: לא יצא לי עדיין לדבר כשאת יושבת בראש.

מוסי רז: ואם מורידים מכסים, לא בטוח שזה מעשה נכון.

מוסי רז: אני כאן כדי לדבר – חברת הכנסת ענבר בזק דיברה מאוד יפה על המצוקה של המגדלים, שזו מצוקה אמיתית של אנשים שהם בדרך כלל – לא תמיד, אבל בדרך כלל – קשי יום, בדרך כלל מרוחקים, בפריפריה הגיאוגרפית של מדינת ישראל, ואין להם הרבה אלטרנטיבות לגידול הזה.

מוסי רז: במצב שנוצר – אני לא בטוח שהוא תופעת טבע; יכול להיות שיכולנו להימנע ממנו, אבל לא הצלחנו להימנע – משרד החקלאות צריך לזרז כמה שניתן את הפיצוי שלהם.

מוסי רז: אבל אנחנו גם צריכים לנצל את ההזדמנות הזאת – אני אומר בתור אחד שלא אכל ביצה כבר, תכף מגיעים לשמונה שנים.

מוסי רז: בתור אחד שלא אוכל ביצים וגם לא אוכל עופות - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן, הבנו, הבנו.

מוסי רז: - - אנחנו צריכים לנצל את המצב שנוצר לא רק לטובת המגדלים – צריך לנצל אותו לטובת המגדלים, שבאמת יפוצו על כל הפגיעה, וברור שהפגיעה היא לא רק חודש או חודשיים מאז שקרה מה שקרה, כי ייקח הרבה זמן עד שהם יוכלו להחזיר את הלולים שלהם למה שהיה – אלא כדי ליצור סטנדרטים חדשים, מתקדמים יותר ומתאימים לעשור השלישי במאה ה-21.

מוסי רז: צריך לנצל את המצב שנוצר כדי לעודד את הישראלים לצרוך פחות מהחי, לצרוך פחות עוף וביצים.

מוסי רז: משרד הבריאות כל הזמן מצביע על זה שהישראלים צורכים הרבה יותר ביצים והרבה יותר עוף ממה שמומלץ בריאותית.

מוסי רז: עוד לא דיברתי על סיבות מוסריות ואחרות.

מוסי רז: צריך לנצל את המצב שנוצר על מנת לעבור כמה שניתן יותר לגידולי חופש, או לפחות לכלובי מעוף, שבהם יש רווחה יותר גדולה לעופות.

מוסי רז: אגב, יכול להיות שאם זה היה, פחות עופות היו מושמדים, כי הצפיפות הייתה מידבקת פחות.

מוסי רז: אני לא רוצה להגיד מה היה קורה אילו, אבל הדבר הזה חשוב.

מוסי רז: זה מה שקורה בכל אירופה.

מוסי רז: גם משרד החקלאות צריך להגיד, ברפורמה שהוא הביא הוא רוצה שזה מה שיהיה לגבי כלובים חדשים, אז הינה הזדמנות לנצל את המצב גם לטובת המגדלים, גם לטובת בעלי החיים וגם לטובת הבריאות של האזרחיות והאזרחים, שאולי יעברו לאוכל יותר בריא מביצים ועופות.

מוסי רז: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת רם שפע – אינו נוכח, ועל כן תשיב בשם הממשלה השרה תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

תמר זנדברג: התבקשתי להשיב בשם שר החקלאות.

תמר זנדברג: באמצע דצמבר 2021 החל אירוע שפעת עופות קשה שנמשך כחודשיים וגבה מחירים קשים הן מעובדי ענף הלול, הן מבעלי החיים והן מתושבי האזור, שהיו נתונים להגבלות תנועה.

תמר זנדברג: כדי להבין את גודל האירוע, צריך להכיר את המספרים: הומתו במהלך האירוע מעל מיליון עופות.

תמר זנדברג: באגמון החולה, אחת מפניני הטבע היפות בישראל, פונו כ-8,000 עגורים מתים, והשמורה – אגב, לא רק השמורה הזאת – הייתה סגורה למבקרים לפרקים כדי למנוע הדבקת אדם.

תמר זנדברג: היו שישה מוקדים של שפעת עופות המוגדרים כמגה-אירועים, בהגדרת משרד החקלאות.

תמר זנדברג: הזכירה חברת הכנסת בזק את מושב מרגליות.

תמר זנדברג: אני יכולה לספר לכם שחלק מהיישובים בצפון היו ממש על סף פינוי, ממש כך, כדי למנוע הדבקה.

תמר זנדברג: זה באמת היה אירוע מאוד מאוד קשה.

תמר זנדברג: האבדה עבור הלולים הנגועים כבדה, ולכן פעלנו במהירות האפשרית סביב השעון לסיום האירוע ולמתן סיוע למגדלים שנפגעו.

תמר זנדברג: דיבר חבר הכנסת מוסי רז – דיברת, חברת הכנסת בזק, על ענף הלול ועל העובדים בו.

תמר זנדברג: הוסיף, בצדק, חבר הכנסת מוסי רז את הנושא של הצורך להסתכל באופן כללי על הענף הזה, לצמצם את הצריכה למען בעלי החיים.

תמר זנדברג: גם אני לא אכלתי לא ביצה ולא עוף למעלה משבע שנים, אני חושבת, שבע פלוס.

תמר זנדברג: אני רוצה להוסיף זווית, והיא הפגיעה שהייתה בחיות הבר.

תמר זנדברג: הוזכרו כאן בתשובה העגורים, שמורת החולה ואגמון החולה.

תמר זנדברג: היו שם אלפי עופות – אני הייתי שם באגמון, וזה היה מחזה מכמיר לב: פשוט אלפי גופות של עגורים שצפו באגמון במחזה ממש סוריאליסטי.

תמר זנדברג: זה היה מדהים לראות, מדהים וכואב.

תמר זנדברג: היה גם חשש שזה יעבור דרך חיות בר אחרות בגלל עופות דורסים שאכלו את הגופות האלה.

תמר זנדברג: למזלנו, כנראה שבפעם הזאת זה הוגבל לעופות בלבד, ולכן נמנעה מגפה הרבה הרבה הרבה יותר קשה.

תמר זנדברג: צריך גם לומר שהמגפה הזאת מתפשטת יותר בגלל הצפיפות, גם בלולים המאוד-מאוד-צפופים, גם בגלל הצפיפות של חיות הבר באגמון החולה.

תמר זנדברג: כבר עכשיו יש צוותים בהובלת משרד החקלאות – גם המשרד להגנת הסביבה, אפילו המל"ל מעורב שם – כדי להתכונן לעונה הבאה, לעונת הנדידה באביב ובסתיו הבא, כדי להיערך מבעוד מועד, כי זה באמת אירוע מאוד מאוד קשה, שגם הולך ומחמיר עם השנים.

משה ארבל: הליך ההמתה הקיים היום הוא הליך אכזרי.

תמר זנדברג: נכון, אתה צודק, חבר הכנסת ארבל.

תמר זנדברג: גם על זה אנחנו דיברנו – גם ההמתה וגם הקבורה, שזה בעצם סוג של הטמנת פסולת.

תמר זנדברג: אנחנו ננסה להפיק לקחים לאירוע הבא, שיכול להיות כבר באביב, ובוודאי - - -

ענבר בזק: תמר - - -

תמר זנדברג: רגע, רגע, שנייה, עוד לא סיימתי להקריא את התשובה.

תמר זנדברג: אני רק הוספתי את הנושא של חיות הבר.

תמר זנדברג: עכשיו אני חוזרת לתשובה של משרד החקלאות.

תמר זנדברג: לאורך כל התקופה עבדו צוותי העבודה של משרד החקלאות לטפל באירוע במלוא האפקטיביות והנחישות, תוך הפגנת רגישות לתושבי המקום, לעובדי ענף ההטלה ולבעלי החיים שנפגעו.

תמר זנדברג: משהסתיים האירוע החלה ועדת הפיצויים את עבודתה במרץ לאישור הפיצויים המגיעים למגדלים, ואני שמח – כך מוסר שר החקלאות – לומר כי מעל 60% מהבקשות כבר אושרו, והשאר בדיון מתקדם ובהמתנה להשלמת פרטים.

תמר זנדברג: מחלת שפעת העופות נכללת ברשימת המחלות בפקודת בעלי החיים.

תמר זנדברג: בהתאם לפקודת מחלות בעלי חיים, מגדלים שנפגעו כתוצאה מהוצאת צו השמדת בעלי חיים עקב התפרצות מחלות, זכאים לפיצויים על שווים הכלכלי של בעלי החיים שהומתו.

תמר זנדברג: המטרה בהוראה זו היא לעזור למגדלים להשתקם כלכלית.

תמר זנדברג: בנוסף, אנו נבחן את שירות הביטוח שמציעה קנט, הקרן לביטוח נזקי טבע בחקלאות לחקלאים, ואם נדרשים שינויים ושיפורים, נפעל לטובת העניין.

תמר זנדברג: אנו לא נשאיר אף ענף חקלאי לבד.

תמר זנדברג: תמיד נהיה שם כדי לוודא כי כולם מקבלים מענה.

תמר זנדברג: לפי התשובה פה 60% כבר קיבלו את הכסף והשאר נמצאים בתהליכים.

ענבר בזק: אני קיבלתי מסר אחר מהשטח.

ענבר בזק: יכול להיות שאני קיבלתי מה-40%.

תמר זנדברג: בדיוק, או שקיבלת מה-40%, או שיש פה – אבל מהתשובה אני רואה ששר החקלאות – ואני גם חייבת לומר, מכיוון שגם המשרד שלי היה מאוד מעורב באירוע, שוב, מההיבט של חיות הבר והתפשטות המגפה עצמה, אני רוצה לספר לכם שמשרד החקלאות בהובלת שר החקלאות פשוט תפקדו באירוע הזה, ממש לקחו על עצמם.

תמר זנדברג: תבינו, זה כמו אירוע חירום – תחשבו, משבר הקורונה, שכל המדינה שומעת עליו – שמוביל משרד הבריאות, וכאן משרד החקלאות לקח על עצמו, כולל עובדים שעבדו מסביב לשעון ואמצעים מיוחדים.

תמר זנדברג: זה באמת היה האירוע מאוד מאוד קשה.

תמר זנדברג: תיאר פה שר החקלאות את השינויים שהענף צריך לעבור כדי להוריד את הסיכויים לאירועים דומים, וגם על חשיבות הנחיות השירותים הווטרינריים ועל הצורך לעמוד בהן.

תמר זנדברג: בקיצור, יש גם צוות הפקת לקחים, אבל לנושא הפיצויים – את רואה שהשר על הפרטים ומודע, אז אני מציעה לדבר איתו ישירות כדי לראות אם יש עוד איזשהן לקונות שצריך לטפל בהן.

תמר זנדברג: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כבוד השרה, לאיזו ועדה את מציעה שאנחנו נעביר?

תמר זנדברג: אני חושבת שלכלכלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לכלכלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, אנחנו עוברים כעת להצבעה על להעביר את ההצעה הדחופה לוועדת הכלכלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי בעד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי נגד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, שישה אנשים בעד, אין מתנגדים, ואין נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על כן, אנחנו מעבירים את ההצעה הדחופה לוועדת הכלכלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: << הלסי >> אי-מתן כניסה לארץ לילדים יהודים שאינם אזרחי המדינה << הלסי >>

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצעה הדחופה הבאה לסדר-היום, בנושא: אי-מתן כניסה לארץ לילדים יהודים שאינם אזרחי המדינה, מס' 1864, 1875 ו-1877.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יצחק פינדרוס: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, יש כמה דברים שהממשלה – שפתחה כמעט הכול – השאירה.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, עד לפני יומיים הכנסת הייתה המקום היחיד במדינת ישראל שלא יכולת לשבת לאכול ארוחת צוהריים.

יצחק פינדרוס: המקום היחיד במדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: אם רצית לשבת, היית צריך ללכת פה ממול.

יצחק פינדרוס: אבל אחד הדברים היה שמדינת ישראל פתחה את השמיים.

יצחק פינדרוס: פתחה את השמיים.

יצחק פינדרוס: לצערי הרב, אחת הסיבות הייתה כי מדינת ישראל ירדה למקום ה-64 בהדבקה, ואז מישהו – שאין בזה היגיון לסגור את השמיים כשאתה נמצא במקום הכי נמוך מבחינת האי-הדבקה.

יצחק פינדרוס: אפשר לומר היום כמעט בוודאות שיותר ממחצית מאזרחי ישראל נדבקו באומיקרון.

יצחק פינדרוס: אם יותר מ-25% נדבקו לפי הבדיקות ה-PCR והבדיקות של משרד החינוך, ורוב הבדיקות שנעשו הן בדיקות ביתיות, אז ההערכה היא שמעל 50%.

יצחק פינדרוס: אבל ראו זה פלא – וזה אחד הדברים שאנחנו נתקלים בהם פעם אחר פעם בחוסר התייחסות של משרד הבריאות, ואני את זה אומר – יעידו חבריי, אמרתי את זה כשהייתי חבר קואליציה פעם אחר פעם, גם על יולי אדלשטיין כשהיה קודם.

יצחק פינדרוס: אמרתי את זה ברור.

יצחק פינדרוס: יש פה בעיה אמיתית.

יצחק פינדרוס: באות משפחות שהן קשורות בטבורן למדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: חלקם – אפילו רובם – מרכז חייהם כאן, אבל הם עדיין לא אזרחים.

יצחק פינדרוס: ואני לא רוצה להגיד לכולם – עבר פה חוק האזרחות – מה עובר יהודי שרוצה לעשות עלייה לישראל.

יצחק פינדרוס: תאמינו לי, הוא עובר ויה דולורוזה.

יצחק פינדרוס: ותוך כדי, משהו מוזר – הכניסה רק למחוסנים.

יצחק פינדרוס: אוקיי, הגיוני.

יצחק פינדרוס: רוב מדינות העולם לא נותנות חיסון מתחת לגיל 12.

יצחק פינדרוס: בוא נלך לפי מדינת ישראל, שלא נותנים חיסון מתחת לגיל 5.

יצחק פינדרוס: ילד מעל שנה שאינו מחוסן אינו יכול להיכנס למדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: מה, אנחנו באמת השתגענו?

יצחק פינדרוס: תבדקו מה קורה בכל מדינות העולם.

יצחק פינדרוס: ארצות הברית, בריטניה, בלגיה, הולנד – עד גיל 18 מותרת כניסת ילדים ללא חיסון.

יצחק פינדרוס: בואו נגיד שנלך למחמירים: גרמניה, יוון – עד גיל 6-5 לא צריכים בכלל לבצע בדיקה בכניסה.

יצחק פינדרוס: למה הדבר המוזר הזה?

יצחק פינדרוס: אין-ספור טלפונים, גם לאנשי משרד הבריאות, גם לאנשי משרד הפנים – אומרים לי: אלה הנהלים.

יצחק פינדרוס: בסוף אתם יוצרים עוול לאנשים.

יצחק פינדרוס: הייתי עד לסיפור לפני שבוע: אדם שהגיע מחוץ לארץ – החזירו אותו חזרה במטוס; אדם שהגיע מדרום אמריקה, 30 שעות טיסה.

יצחק פינדרוס: 30 שעות טיסה.

יצחק פינדרוס: הגיע – החזירו אותו חזרה כי הילד שלו בן השנתיים לא היה מחוסן.

יצחק פינדרוס: למען השם, איך אתם רוצים שהוא יתחסן?

יצחק פינדרוס: אין מדינה אחת בעולם שמוכנה לחסן מתחת לגיל 5.

יצחק פינדרוס: בואו נגיד שאתם חושבים שאפשר – אפילו מדינת ישראל לא מוכנה לחסן מתחת לגיל 5.

יצחק פינדרוס: מה ההיגיון בדבר הזה?

יצחק פינדרוס: ואני רוצה לומר שזה חלק מאותה התנהלות של התעלמות מהמצוקה של אנשים שהמציאות היא שמרכז חייהם כאן, בארץ.

יצחק פינדרוס: הם חיים פה בארץ, הם נמצאים פה בארץ, ולא נותנים להם להיכנס לארץ במצב התחלואה שהייתה במדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: אין בזה היגיון ואין לזה הסבר.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת יוסף טייב, בבקשה.

יוסף טייב: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת פינדרוס, הצעה לסדר-היום חשובה מאוד.

יוסף טייב: החלטתי להצטרף אליה בעקבות עשרות פניות בשבועיים הקצרים שאני נמצא פה בבניין, של תושבי חוץ-לארץ, כמו שאמרת, שחלקם אפילו גרים פה.

יוסף טייב: חלקם סטודנטים נשואים.

יוסף טייב: יצאו לבקר את הוריהם וצריכים לחזור, ואנחנו רואים פתאום פלא:

יוסף טייב: ההורים יכולים להיכנס חזרה לישראל אבל הילדים, משום מה, חייבים להישאר שם.

יוסף טייב: אין שום היגיון, כמו שאמרת.

יוסף טייב: בחלק מהמדינות לא ניתן לחסן ילדים עד גיל 5 ובחלק מהמדינות עד גיל 12 ו-18.

יוסף טייב: אין שום היגיון.

יוסף טייב: יש פה חוסר היגיון, חוסר הבנה, חוסר – אני לא יודע איך להגדיר את זה.

יוסף טייב: יש פה בעיה.

יוסף טייב: בעצם, הבעיה הזאת, יש לה שלושה גורמים: משרד החוץ, משרד הבריאות ומשרד הפנים.

יוסף טייב: לצערי, אני לא רואה פה איזשהו חיבור בין שלושת הגורמים האלה, שמצליחים להגיע להבנה.

יוסף טייב: אני פונה למשרד החוץ ואומרים לי: זה משרד הבריאות.

יוסף טייב: אתה פונה למשרד הבריאות, אומרים: לא, אבל יש הגבלות של משרד הפנים.

יוסף טייב: אז, אני מציע ששלושת השרים אולי יישבו יחד עם הצוות המקצועי שלהם, וינסו להגיע להבנות, כדי לתת לאותם אנשים להיכנס.

יוסף טייב: לא ייתכן שמדינת ישראל תיתן לחלק ממשפחות עולים, לצורך העניין, להגיע לפה, בגלל החוק – קרבה ראשונה – אבל כשהם באים להגיע בשביל לוויה, בשביל חתונה או בשביל איזושהי שמחה, בעצם, ברגע האחרון הם חייבים לבטל את אותה טיסה, כי בעצם לא נותנים לילדיהם להגיע ואין למי להשאיר את הילדים שם בחו"ל.

יוסף טייב: לכן, אני חושב שהנושא הזה חשוב מאוד.

יוסף טייב: הוא חייב לעלות לסדר-היום של הכנסת ולהגיע לוועדה, כדי לדון בנושא בצורה המהירה ביותר, וכדי לפתור את הדבר הזה.

יוסף טייב: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תשיב, בשם הממשלה, השרה תמר זנדברג.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

משה ארבל: היא השרה שיודעת הכול.

ג'ידא רינאוי-זועבי: באופן כללי, זה כן נכון.

תמר זנדברג: מילא שאני יודעת הכול, פשוט את ההצעה הזאת – ביקש שר האוצר שאשיב בשמו.

יצחק פינדרוס: מה?

תמר זנדברג: למה שר האוצר?

יצחק פינדרוס: בימים ההם אין ממשלה בישראל איש הישר בעיניו יעשה.

יוסף טייב: ניתוק.

קריאה: ראש הממשלה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא היית צריכה להגיד: שר האוצר.

תמר זנדברג: אבל זה מה שכתוב לי.

יצחק פינדרוס: - - - ממשלה בישראל - - -

תמר זנדברג: אבל, חבר הכנסת פינדרוס, תראה מה עונה שר האוצר.

משה ארבל: כשבנט רוצה להוריד את יוקר המחיה, הוא הולך לאוצר.

משה ארבל: זה המצב.

משה ארבל: יש ראש ממשלה בישראל.

תמר זנדברג: חבר הכנסת פינדרוס, תראה מה עונה שר האוצר.

תמר זנדברג: הוא עונה, שעל פי הנחיות משרד הבריאות – כלומר, איכשהו - - -

יוסף טייב: איך שר אוצר - - -

תמר זנדברג: - - זרים שאינם מחוסנים - - -

משה ארבל: תמר זנדברג, לא לכבס את הכביסה המלוכלכת בחוץ.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: רק מעניין אותי אם זו טעות הדפסה או - - -

משה ארבל: לא, לא, לא.

משה ארבל: יש דברים - - -

יוסף טייב: כך דברים מתנהלים.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: אז, על פי הנחיות משרד הבריאות, זרים שאינם מחסונים נדרשים לבידוד מלא עם הגיעם לארץ - -

יצחק פינדרוס: אין בעיה.

תמר זנדברג: - - עד כה לא הייתה הצדקה אפידמיולוגית לכך שילדים המגיעים למטרות תיירות יהיו פטורים מבידוד בעוד על שאר האוכלוסייה הלא-מחוסנת תחול חובת בידוד מלא.

תמר זנדברג: במקרים חריגים, משפחות בעלות אשרות כניסה אשר ילדיהן לא מחוסנים רשאיות לפנות לוועדה ההומניטרית של רשות האוכלוסין וההגירה לקבלת אישור חריג לכניסת הילדים הלא-מחוסנים יחד עם הוריהם לישראל.

יוסף טייב: - - -

יצחק פינדרוס: מה שהקראת עכשיו סותר את ההתחלה.

יצחק פינדרוס: בהתחלה אמרת: צריכים בידוד.

יצחק פינדרוס: אין לי בעיה – תעשו בידוד.

תמר זנדברג: נו?

יצחק פינדרוס: את אומרת עכשיו: הם רשאים להיכנס לישראל.

יצחק פינדרוס: אני בעד.

יצחק פינדרוס: שייתנו להם להיכנס עם בידוד, שמידוד, מה שאתם רוצים.

תמר זנדברג: נו?

תמר זנדברג: עם בידוד אין בעיה.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: אין.

יצחק פינדרוס: זו הבעיה.

יצחק פינדרוס: אין בידוד.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: אתה מבקש פטור מבידוד.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: אני מבקש שייתנו להם להיכנס ולא יחזירו אותם למטוס חזרה.

משה ארבל: אזרחים זרים.

משה ארבל: אזרחים זרים.

יוסף טייב: יש בעיה נוספת: מבקשים לבקש את הבקשה – בסדר גמור.

יוסף טייב: תבוא המשפחה ותבקש בקשה שילדיה יוכלו להיכנס.

יוסף טייב: הבעיה היא שהזמן של הבקשה, קודם כול, זה בין שלושה שבועות לחודש.

יצחק פינדרוס: עזוב.

יוסף טייב: מחייבים אותם לקנות את כרטיסי הטיסה עוד לפני קבלת האישור.

יצחק פינדרוס: אתה מדבר על - - - אני רוצה שייתנו להם להיכנס.

יצחק פינדרוס: עזבי את הבידוד.

יצחק פינדרוס: אני מוכן שיבודדו אותם חודשיים.

יצחק פינדרוס: מה זה משנה?

יצחק פינדרוס: אבל תנו להם להיכנס.

יצחק פינדרוס: מחזירים אותם בטיסה.

תמר זנדברג: בכל מקרה, אגיד את הסוף של התשובה ואולי זה – בימים אלו, משרד הבריאות, בהנחיית שר הבריאות, פועל לגבש מתווה שיאפשר, תחת תנאים מסוימים, כניסת ילדים ממדינות זרות שאינם בני חיסון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוה.

תמר זנדברג: משרד הבריאות צפוי להציג את המתווה בקרוב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יכולתם להמתין קצת בסבלנות.

יצחק פינדרוס: אני מבקש להעביר את זה לוועדת הבריאות כדי שתעקוב אחרי זה.

תמר זנדברג: בבקשה.

יצחק פינדרוס: את מבינה שאמרת שלושה דברים - - - ששר האוצר - - -

תמר זנדברג: אני מסכימה איתך, ואני בעד שוועדת הבריאות תעקוב אחרי הנושא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, אנחנו נצביע על העברה של ההצעה לוועדת הבריאות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו נצביע כאת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

יצחק פינדרוס: תשמע, זה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, תוצאות ההצבעה: בעד – שישה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על כן, ההצעה עוברת לוועדת הבריאות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: << הלסי >> תגובת ממשלת ישראל על דוח אמנסטי << הלסי >>

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצעות דחופות לסדר-היום בנושא: תגובת ממשלת ישראל על דוח אמנסטי, מס' 1850, 1874, 1884, 1885 ו-1890.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת יום טוב חי כַּלְפוֹן, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אגב, זה כַּלְפוֹן או כַלְפוֹן?

יום טוב חי כלפון: כַּלְפוֹן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי, כי בערבית יש כַלְפוֹן - -

יום טוב חי כלפון: כן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - שזה אותו דבר.

יום טוב חי כלפון: דומה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יום טוב חי כלפון: גברתי היושבת-ראש, גברתי השרה, כנסת נכבדה, ביום 1 לפברואר האחרון פרסם ארגון אמנסטי דוח שכותרתו:

יום טוב חי כלפון: האפרטהייד הישראלי נגד הפלסטינים – מערכת דיכוי אכזרית ופשע נגד האנושות.

יום טוב חי כלפון: מדובר בדוח עוין, מגמתי ושקרי שמתפרס על פני למעלה מ-200 עמודים, ורווי טענות לאפרטהייד כלפי פלסטינים בכל המקומות שיש לישראל שליטה עליהם, כולל בתוך גבולות 1948 – כלומר כולל ביחס לאוכלוסייה הערבית הישראלית.

יום טוב חי כלפון: בניגוד למה שמקובל לחשוב שמספרים לנו שבעצם יש כיבוש בקווי 67' וששם יש אפרטהייד, לפי מנסחי הדוח, בעצם, הם מספרים לנו שזה לא רלוונטי 67' כן או לא.

יום טוב חי כלפון: 48' – אפרטהייד – מעצם קיומה של מדינת ישראל יש אפרטהייד כלפי האוכלוסייה הפלסטינית – ואני מצטט את הדוח.

יום טוב חי כלפון: הם אומרים: עצם הקמתה של מדינת ישראל ב-48' הובילה למערכת דיכוי של הפלסטינים משני צדי הקו הירוק.

יום טוב חי כלפון: בדוח כמובן קריאה לחרם על ישראל, והעמדת ראשיה לדין בפני בית הדין הפלילי הבין-לאומי בהאג.

יום טוב חי כלפון: אבל, תראו, הם לא מסתפקים בגבולות 48' וביהודה ושומרון.

יום טוב חי כלפון: תראו מה הם כותבים גם בדוח.

יום טוב חי כלפון: הם מדברים גם על עזה ועל ההתנתקות.

יום טוב חי כלפון: הם כותבים בעמוד 21 שם, שכביכול הייתה "התנתקות" במירכאות, ושלמעשה, לטענתם, גם בעזה, שממנה ישראל יצאה ב-2005 עד הסנטימטר האחרון, יש אפרטהייד.

יום טוב חי כלפון: אז, בעצם, מה שאומרים לנו הוא, שאם יום אחד יהיו פה שתי מדינות ואם נצא מהשטחים עד הסנטימטר האחרון זה יפתור - -

סמי אבו שחאדה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, יהיה לך תכף את הזמן שלך.

סמי אבו שחאדה: - - -

יום טוב חי כלפון: - - את העניין הבין-לאומי של ישראל, אנחנו רואים שהכול כאן

יום טוב חי כלפון: שקר - -

סמי אבו שחאדה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יום טוב חי כלפון: - - ומה שכתוב בדוח הזה, בעצם, זה שזה לא כיבוש או לא כיבוש, לא קווי 67' ולא משהו אחר.

יום טוב חי כלפון: הם מתנגדים לעצם קיומה של מדינת ישראל, ולא משנה באילו גבולות.

יום טוב חי כלפון: אז כמובן, יש גם משהו קצת אירוני, כי במדינה הזאת שיש אפרטהייד הדוח פורסם בירושלים בנוכחות חברי כנסת מישראל – ואחד מהם יושב פה – אבל יש אפרטהייד כאן, כמובן.

יום טוב חי כלפון: הם באים לבירת ישראל, מציגים את הדוח שלהם, משמיצים את ישראל, והם טוענים שיש כאן אפרטהייד.

משה ארבל: כלפון, אתה מבין את האבסורד.

משה ארבל: תבין את האבסורד - - - יבוא להשיב.

יום טוב חי כלפון: זו לא פעם ראשונה שארגון זה וארגונים בין-לאומיים דומים - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת ארבל, בוא נקשיב.

יום טוב חי כלפון: - - מוציאים את דיבתה של מדינת ישראל רעה ומנסים לפגוע בה באמצעות קריאות לחרם.

יום טוב חי כלפון: לכן נדרשים מצד ממשלת ישראל צעדי תגובה ממשיים בדמות הפעלת חוק החרם - -

משה ארבל: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת משה ארבל.

יום טוב חי כלפון: - - בדמות מניעת כניסתם של אותם אנטישמים מנסחי הדוח לישראל.

יום טוב חי כלפון: לסיום, גברתי היושבת-ראש, אני אצטט את חיים הרצוג, אביו של נשיא המדינה הנוכחי, שהתייחס למסמך אחר, אבל הוא די דומה לדוח הזה: עבורנו העם היהודי מדובר בדוח המבוסס על שנאה, שקר ובערות, משולל כל ערך מוסרי או חוקי, ואין זה עבורנו יותר מפיסת נייר ועלינו להתייחס אליה ככזאת - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

יום טוב חי כלפון: - - דוח אנטישמי שייזרק לפח האשפה של ההיסטוריה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת יום טוב חי כלפון.

יוסף טייב: סוף-סוף דבר אחד שאנחנו מסכימים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת נעבור לחבר הכנסת אבי מעוז – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב קיש – אינו נוכח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

סמי אבו שחאדה: חברות וחברי הכנסת, אכן, עוד דוח.

סמי אבו שחאדה: זה לא הדוח היחיד שמדבר על אפרטהייד בישראל, זה דוח שמתווסף לדוחות של ארגון בצלם, Human Rights Watch, הדוחות של עדאלה, ועכשיו עוד ארגון זכויות אדם ידוע בכל העולם וחשוב – אמנסטי.

סמי אבו שחאדה: כשגם בעדאלה וגם בצלם וגם ב-Human Rights Watch וגם באמנסטי אומרים שישראל מפעילה משטר של אפרטהייד.

סמי אבו שחאדה: כדאי שלפחות הישראלים יתחילו לחשוב, כי הרי יש קונסנזוס בין ארגוני זכויות האדם בכל העולם, גם המקומיים וגם הבין-לאומיים, שישראל מפעילה משטר של אפרטהייד.

סמי אבו שחאדה: אני לא יודע, בכל פעם שיוצא דוח רציני וחשוב של ארגון זכויות אדם, אנחנו שומעים את כל הטיעונים ההזויים של אנטישמיות וגזענות, וכו' - -

יוסף טייב: יש לך ספק - - -

סמי אבו שחאדה: - - ואתה שואל את עצמך - -

יוסף טייב: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת טייב, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: - - למה הישראלים מפחדים מדוחות ארגוני זכויות אדם.

יוסף טייב: אנחנו מפחדים - - -

סמי אבו שחאדה: למה ישראלים מפחדים מהאמת?

יצחק פינדרוס: מי מפחד - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פינדרוס, חבר הכנסת טייב, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: למה האמת מדאיגה את הישראלים?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו ניתן לחבר הכנסת סמי אבו שחאדה להמשיך את דבריו, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אם ישראלים אכן מאמינים בצדקת דרכם, אני במקומכם הייתי לוקח את אמנסטי להאג - -

יוסף טייב: זה מה - - -

סמי אבו שחאדה: - - לא הייתי מפחד מבית הדין הבין-לאומי, הייתי הולך לשם שמח, ומוכיח - -

יצחק פינדרוס: אני גם - - -

סמי אבו שחאדה: - - את כל הקלישאות והטיעונים ההזויים שלכם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: כל הטיעונים – תלכו לבית המשפט.

סמי אבו שחאדה: אם אתם לא מפחדים - -

משה ארבל: - - -

סמי אבו שחאדה: - - תלכו לבית המשפט.

סמי אבו שחאדה: אתם לא הולכים, כי אתם יודעים שהם צודקים.

יוסף טייב: - - - איפה - - -

סמי אבו שחאדה: אתם מפחדים כי אתם יודעים שאמנסטי צודקים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת טייב, אני לא רוצה לקרוא אותך קריאה ראשונה, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: זה לא מקרי, גברתי היושבת-ראש.

סמי אבו שחאדה: ישראל מפחדת כי היא יודעת מה היא עושה, כי היא מבינה את הפשעים שהיא עושה.

יצחק פינדרוס: לא מספיק - - -

סמי אבו שחאדה: על זה נאמר: על ראש הגנב בוער הכובע.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, יש הגדרות שונות בין החוקרים מה זה אפרטהייד.

סמי אבו שחאדה: יש הגדרות שונות, אבל יש איזושהי הסכמה.

סמי אבו שחאדה: אין הגדרה שישראל לא יושבת בה מצוין.

סמי אבו שחאדה: לא משנה, יש ויכוח רציני על מה אפשר להגדיר אפרטהייד ומה לא, בכל ההגדרות האלה אתם יושבים מצוין.

סמי אבו שחאדה: לכן אתם דואגים.

סמי אבו שחאדה: זה לא היה מדאיג את מי שבאמת היה חושב שאין לו אפרטהייד.

סמי אבו שחאדה: אם היית טוען את זה על מדינה מתוקנת ודמוקרטית בעולם, זה היה נראה הזוי, אבל הישראלים דואגים - -

יוסף טייב: - - -

סמי אבו שחאדה: - - ונלחמים בזה ורוצים לחוקק נגד זה חוקים ויוצאים נגד אמנסטי ונגדHuman Rights Watch - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת אבו שחאדה, נגמר הזמן.

סמי אבו שחאדה: אני מסיים, גברתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יופי.

סמי אבו שחאדה: - - נגד בצלם ונגד עדאלה ונגד כל ארגוני זכויות האדם, כי הפושעים יודעים מה הם עושים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: ייתכן שתצליחו לברוח מהעונש הזה לתקופה מסוימת, אבל זה לא יימשך לעד.

סמי אבו שחאדה: תודה, גברתי היושבת-ראש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

יוסף טייב: - - - מדינת ישראל, שנותנת למישהו כמוך - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת חבר הכנסת צבי האוזר, בבקשה – אינו נוכח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על כן ישיב בשם הממשלה השר יועז הנדל, בבקשה.

משה ארבל: למה תמר זנדברג ברחה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: ישיב בשם הממשלה השר יועז הנדל, בבקשה.

משה ארבל: אם היא חושבת שאנחנו מדינת אפרטהייד, שתגיד.

יועז הנדל: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

יועז הנדל: תודה רבה, חבריי חברי הכנסת.

יועז הנדל: חבר הכנסת משה ארבל, אני שמח להשיב בשם ממשלת ישראל על הטענות שהושמעו כאן.

משה ארבל: איזו ממשלה?

משה ארבל: כולל זנדברג?

יועז הנדל: ואני שמח – יש לנו ממשלה אחת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת ארבל, לא הייתי רוצה עכשיו לקרוא אותך קריאה ראשונה.

יועז הנדל: תמיד, חבר הכנסת ארבל, יש לנו - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא קריאה ראשונה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יועז הנדל: תמיד יש לנו ממשלה אחת נבחרת במדינת ישראל; פעם הממשלה הנבחרת היא כזאת ופעם היא אחרת, ולכן הדמוקרטיה הישראלית היא דמוקרטיה חזקה.

יועז הנדל: אני גאה לעמוד כאן ולענות בשם ממשלת ישראל, דווקא אחרי שחבר הכנסת סמי אבו שחאדה מדבר.

יועז הנדל: כידוע לכם, סמי אבו שחאדה לא הגיע לכאן מפולין ולא מקהילות יהודיות בארצות ערב.

יועז הנדל: הוא ערבי ישראלי ויושב בפרלמנט הישראלי.

יועז הנדל: גברתי היושבת-ראש, גם את שייכת לערביי ישראל, ואני חושב שזה קצת אבסורד לדבר על אפרטהייד, כאשר אנחנו מסתכלים על הרכב הכנסת הנוכחית, על ההרכב של הממשלה, על היכולת של אזרח ישראלי ערבי להגיע לכל מקום ללא גבולות במדינת ישראל - -

סמי אבו שחאדה: דווקא מה שאמרת מוכיח - - -

יועז הנדל: - - וכאשר אנחנו מסתכלים - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נתתי לך להגיד את כל מה שהיה לך להגיד, כעת אנחנו נקשיב לדברי השר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: הוא מתעלם מהזהות שלי, הוא ממשיך למחוק - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני לא ארשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יועז הנדל: חבר הכנסת אבו שחאדה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: כבוד השר, תמשיך.

סמי אבו שחאדה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אבו שחאדה, לא הייתי רוצה לקרוא אותך קריאה ראשונה.

סמי אבו שחאדה: גברתי היושבת-ראש - - -

יועז הנדל: גם אם תצעק, גם אם תצעק, דבריך לא יהיו נכונים.

סמי אבו שחאדה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: היה לך את כל הזמן, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

יועז הנדל: רק צעקותיך מוכיחות את טענתי.

יועז הנדל: מכיוון שאתה יושב בכנסת ישראל, בפרלמנט הישראלי, ומנהל ויכוח - -

סמי אבו שחאדה: (אומר דברים בשפה הערבית).

יועז הנדל: - - איתי - -

סמי אבו שחאדה: - - - לא - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה - -

יועז הנדל: - - ואנחנו שווים בזכויות הפרט שלנו במדינת ישראל - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - אני לא הייתי רוצה לקרוא לך קריאה ראשונה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יועז הנדל: מדינת ישראל היא מדינת לאום יהודית ודמוקרטית, שבה יש שוויון זכויות פרט מלא לכל אדם, והשמים הם הגבול.

יועז הנדל: אתה יודע איפה הבעיה?

יועז הנדל: דווקא בשוויון הזכויות והחובות, לא רק בשוויון הזכויות מכיוון שגם ערבי ישראלי במדינת ישראל צריך לממש את כלל הזכויות שלו ואת כלל החובות, כך אני רואה את עתידה של מדינת ישראל.

יועז הנדל: וכאשר אנחנו מסתכלים על אותם ארגונים, האם הם פועלים למען - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

יועז הנדל: האם הם פועלים למען זכויות אדם?

סמי אבו שחאדה: חוץ מזה שהרסתם - - -

יועז הנדל: האם באמת מעניין אותם זכויות אדם?

סמי אבו שחאדה: כבוד השר, לקחתם - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, קריאה ראשונה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: קריאה ראשונה.

סמי אבו שחאדה: - - -

יועז הנדל: כי הרי, אם כך היה הדבר - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, קריאה שנייה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבל.

יועז הנדל: אם כך היה הדבר, חבר הכנסת אבו שחאדה, אז כנראה היינו היום מוצאים תרעומת גדולה על היחס לקהילה הלהט"בית ברשות הפלסטינית, אפילו בציבור הערבי-ישראלי שיש בו מה לשפר, וגם בציבורים אחרים, היינו מוצאים תרעומת גדולה על חופש העיתונות ברשות הפלסטינית.

יועז הנדל: והינה הפלא ופלא, אין צפצוף, אין קול ואין עונה.

יועז הנדל: היינו מוצאים תרעומת גדולה על כך שאין בחירות כל כך הרבה שנים ברשות הפלסטינית, על עינויים, על הרבה מאוד כללים שלא חלים - -

סמי אבו שחאדה: הדוח מדבר על ישראל.

יועז הנדל: - - ברשות הפלסטינית.

סמי אבו שחאדה: הדוח מדבר על ישראל, ואם היה לך טיעון ענייני - - -

יועז הנדל: ואני מסתכל - - -

סמי אבו שחאדה: אם היה לך טיעון ענייני, לא היית - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, חבל שאני אוציא אותך עכשיו מהאולם.

סמי אבו שחאדה: אתה בורח כי אין לך טיעון ענייני.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, קריאה שלישית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, צא מהאולם.

סמי אבו שחאדה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבל, אבל צא מהאולם בבקשה.

יועז הנדל: אני מסתכל עליך, אבו שחאדה, אני מסתכל עליך, ולמרות הלאומנות שלך ולמרות הבדלנות שלך ולמרות הניסיון שלך שוב ושוב לפגוע בדו-קיום – ובעיניי זה המרכיב הכי בעייתי ברשימה המשותפת:

יועז הנדל: פגיעה בדו-קיום של יהודים וערבים, במקום לעודד דו-קיום, במקום לעודד השתלבות – למרות זאת אנחנו יושבים כאן ומנהלים ויכוח.

יועז הנדל: (חבר הכנסת סמי אבו שחאדה יוצא מאולם המליאה.

יועז הנדל: ) אולי עכשיו, גברתי היושבת-ראש, הוצאת אותו, אבל אנחנו מנהלים פה ויכוח, מנהלים פה הרבה מאוד ויכוחים, פולמוסים, בתוך הבית הזה, וכולם חיים בשלום ובשלווה.

יועז הנדל: לכן, אני מתייחס לדוח הזה כעוד חלק ממופעי הצביעות הגדולים שיש בקהילייה הבין-לאומית, החל מהמועצה לזכויות אדם של האו"ם שבה נבדקת ישראל חדשות לבקרים, ושוב פעם ושוב פעם ושוב פעם, ודווקא אותן מדינות, שבהן יש דיקטטורה ואותן מדינות שלא מקפידות על זכויות אדם, בודקות את מדינת ישראל.

יועז הנדל: אני מסתכל על אלה שתומכים דווקא בדוחות האלה, המגמתיים, ואת יודעת מה המסקנה שלי?

יועז הנדל: המסקנה שלי, גברתי היושבת-ראש, שלא זכויות אדם בליבם ולא הרצון לשפר ולתקן עולם, אלא הרצון להניע מהלך פוליטי ולנצח במהלך פוליטי.

יועז הנדל: אולי גם סוג של אנטישמיות חדשה, של שנאת ישראל – מדינת ישראל במקרה הזה.

יועז הנדל: ובשנאת מדינת ישראל באמת הם חוצים כל גבול.

יועז הנדל: וזה כבר לא יהודי או ערבי או דרוזי – זה פשוט מי שנאמן ומרגיש גאה להיות במדינת ישראל.

יועז הנדל: ואני, אם חבר הכנסת אבו שחאדה היה כאן עכשיו הייתי מזכיר לו שאין מדינה יותר טובה לחיות בה – לא למוסלמי, לא לנוצרי, לא ליהודי, לא לדרוזי – מאשר מדינת ישראל במזרח התיכון.

יועז הנדל: מדינה שבה לא הכול מושלם.

יועז הנדל: יש לנו המון בעיות – השבוע התמודדנו עם פרשת פגסוס – אבל מדינה שבה בסופו של דבר יש איזונים ובלמים.

משה ארבל: לא התמודדתם – ברחתם.

יועז הנדל: איזונים ובלמים.

יועז הנדל: ומדינה שבה יש חופש פרט, ויש זכויות פרט, ויש חופש עיתונות, ויש חופש להתפלמס בפרלמנט שלנו, ויש בחירות, ומתקוטטים.

מאי גולן: יש לך כישרון מדהים להתעלם מקריאות ביניים.

מאי גולן: באמת, אני - - -

יועז הנדל: והינה, חברת הכנסת מאי גולן מנהלת ויכוח עם הממשלה - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: ועוד בטלפון.

יועז הנדל: - - כרצונה.

חיים כץ: עבירה גדולה.

חיים כץ: עבירה גדולה.

חיים כץ: לגנוב מפה הצבעה זה לא עבירה.

חיים כץ: זה מותר.

חיים כץ: לגנוב הצבעה –מותר - - -

יועז הנדל: לכן, חבר הכנסת חיים כץ, אני משוכנע שאתה מסכים איתי, וחבר הכנסת ארבל - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בואו נקשיב לדברי השר, בבקשה.

חיים כץ: אני מסכים איתך בהכול.

יועז הנדל: יפה, אני שמח.

יועז הנדל: אני יודע שכך.

יועז הנדל: אני יודע שכך.

יועז הנדל: לא תמיד אתה יכול להגיד את זה בקול, אבל אני יודע שאתה תמיד מסכים איתי על הכול.

חיים כץ: למה?

חיים כץ: מותר לי להגיד שאני מסכים איתך.

יועז הנדל: אתה – מותר לך.

יועז הנדל: אתה כבר במעמד שמותר לך.

חיים כץ: - - - מנסה לעשות את עבודתך הכי טוב.

יועז הנדל: תודה רבה, חבר הכנסת כץ.

יועז הנדל: אני מודה לך על הדברים.

יועז הנדל: ואני יודע שלא פשוט להגיד את זה תמיד.

יועז הנדל: אני מחכה שחברת הכנסת גולן גם תאמר את הדברים.

מאי גולן: - - - אל תעצור את נשימתך, יועז.

יועז הנדל: בסדר.

יועז הנדל: אז אני באמת רוצה להגיד לחברי הבית הזה, שיושבים כאן:

יועז הנדל: בסוף, דוחות – כבודם במקומם מונח; בדרך כלל זה במגרסה הגדולה ביותר שנמצאת באזור המגורים, ובסוף מה שחשוב זה צדקת הדרך ואם אנחנו יכולים להתעורר בבוקר, להסתכל במראה ולהרגיש גאווה לאומית.

יועז הנדל: אני מרגיש גאה בכך שמדינת ישראל, דווקא תחת מתקפות טרור ותחת כל כך הרבה אתגרים, מצליחה לשמור על צדקת הדרך ועל האופי שלה כמדינה יהודית ודמוקרטית, בטוחה וצודקת.

יועז הנדל: וצדק זה תמיד עניין סובייקטיבי, אבל לחשוב שאתה צודק, לחשוב שאתה אמור להיות אור לגויים, לחשוב שאתה צריך להיות מגדלור וחברת מופת – השאיפה לשם, אני חושב, מאפיינת את ישראל, בניגוד למדינות אחרות, ואני גאה בכך.

יועז הנדל: אף אמנסטי לא ישנה את זה.

יועז הנדל: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, כבוד השר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לאיזו ועדה היית רוצה שנעביר את זה – לחוקה?

יועז הנדל: חוץ וביטחון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על כן, אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה הדחופה – להעבירה לוועדת החוץ והביטחון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו עוברים כעת להצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: תוצאות ההצבעה – אני מקריאה את תוצאות ההצבעה: בעד – שלושה, נגד – אפס, ואין אף נמנע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על כן, אנחנו מאשרים את ההצעה להעביר את ההצעה לוועדת החוץ והביטחון.

סמי אבו שחאדה: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לוועדת הכלכלה.

משה ארבל: רגע, גברתי היושבת-ראש, אם הוא ביקש כלכלה – שיעבור לוועדת הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, תגיד.

סמי אבו שחאדה: אני אומר: בהצבעה מותר לי לחזור בי, אוקיי?

סמי אבו שחאדה: אני מבקש להעביר את זה לוועדה אחרת.

קריאות: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אבו שחאדה, אתה חזרת בך, אבל חזרת אחרי שכבר הודעתי על זה, ושאלתי גם את השר, והודעתי על זה שההצעה תעבור - - -

סמי אבו שחאדה: ג'ידא, צריך קצת היגיון.

סמי אבו שחאדה: לקח כמה שניות לבוא מהפרסה לפה.

סמי אבו שחאדה: לא באתי אחרי יומיים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני מבינה, ובכל זאת - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אבו שחאדה, אני רוצה להשיב, אוקיי?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז תן לי בבקשה להשיב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נכון, ובכל זאת אני כבר הצהרתי עוד לפני שנכנסת שאנחנו נעביר את ההצעה של הבקשה הזאת לוועדת החוץ והביטחון, ועל זה הצבענו.

סמי אבו שחאדה: ג'ידא, זה לא יכול להיות אחרת.

סמי אבו שחאדה: אם אתה נמצא מחוץ לאולם, ואת מדברת שנייה אחרי שהוא - - - זה יכול להיות רק כפי שציינתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל חבר הכנסת אבו שחאדה, אני ביקשתי ממך פעם אחר פעם לתת לשר להשיב, ואתה בחרת לא לעשות זאת, ולכן נאלצתי להוציא אותך, אז זה מה שיש.

סמי אבו שחאדה: יש תקנון.

משה ארבל: גברתי היושבת-ראש, אולי, לפנים משורת הדין - - -

סמי אבו שחאדה: התקנון אומר שאם - - - שתכריע ועדת הכנסת.

יועז הנדל: גברתי היושבת-ראש, אני לא מתנגד שוועדת הכנסת תחליט.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על כן, אנחנו מעבירים את ההצעה הדחופה לוועדת הכנסת כדי שתקבע לאיזו ועדה תעבור ההצעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי?

ג'ידא רינאוי-זועבי: << הלסי >> חלוקת חומרי תעמולה פוליטיים על ידי נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה << הלסי >>

ג'ידא רינאוי-זועבי: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: חלוקת חומרי תעמולה פוליטיים על ידי נשיא בית המשפט המחוזי בחיפה, מס' 1842, של חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

משה ארבל: גברתי היושבת-ראש, תודה רבה.

משה ארבל: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, בשבוע שעבר פורסם בעיתון ישראל היום שנשיא בית המשפט המחוזי בחיפה, כבוד השופט רון שפירא, חילק חומרי תעמולה פוליטיים – חומרים שהעביר לו ארגון השמאל הקיצוני בצלם – לכל שופטי בית המשפט, בניגוד לנהלים ובניגוד לכללי האתיקה של השופטים.

משה ארבל: את ארגון בצלם כבר כולנו מכירים.

משה ארבל: לצערנו, בין היתר הועברה חוברת שעניינה "השתלטות המדינה על קרקעות בגדה המערבית באמצעות אלימות של מתנחלים", וחוברת אחרת עם הכותרת "אלימות חיילי צה"ל".

משה ארבל: בעוד חוברת נכתב: "אלימות המדינה, הרשמית והלא רשמית, היא חלק בלתי נפרד ממשטר האפרטהייד הישראלי השואף לייהד את המרחב בין הירדן לים".

משה ארבל: איני עומד כאן לדון בשאלה אם הדברים נכונים או לא.

משה ארבל: דעתי ידועה.

משה ארבל: אני מעריך שגם רוב חברי הכנסת יודעים שברוב המקרים מדובר בעלילות דם שנועדו לסבר את אוזני התורמים מחו"ל על חשבון האמת והאינטרס של המדינה ושל הפלסטינים.

משה ארבל: אבל אני מבקש דווקא עכשיו לשים את העניין הפוליטי בצד.

משה ארבל: גם בצד המשפטי, מה מהותי ודחוף לנשיא בית המשפט המחוזי להעביר חומרים פוליטיים לשופטים בבית המשפט?

משה ארבל: מה זה נותן?

משה ארבל: אם היה מדובר בחומרים של עמותת רגבים, הנשיא גם אז היה מעביר אותם לשופטים שלו?

משה ארבל: יש לי הערכה רבה, כידוע, למערכת המשפט.

משה ארבל: יש לי הערכה ספציפית לבית המשפט המחוזי בחיפה, ששם עתרתי בעתירה מינהלית, והתקיים שם דיון מינהלי מעמיק ומלמד.

משה ארבל: ראיתי כיצד השופטת תמר שרון נתנאל מתייחסת לתיק בנושא שחרור נחל האסי, באיזו רצינות ובאיזה כבוד לצדדים ולאמת המשפטית, והמקצועיות.

משה ארבל: אין דבר בליבי על בית המשפט, ואני מוכן להניח לטובת הנושא והנשיא שכוונתו טובה.

משה ארבל: אבל אחר כך יגיש ארגון בצלם עתירה, ותבוא היא בפני שופט בית המשפט המחוזי בחיפה, או שופט שכיהן בעבר בבית המשפט המחוזי בחיפה, או מישהו שיתבע את בצלם בפני שופט כזה, או שבצלם יתבע מישהו אחר, או שבכיר בבצלם יגיע כעד במשפט.

משה ארבל: מה לגבי החשש למשוא פנים?

משה ארבל: מה צריך הצד השני לחשוב על ההתנהלות הזאת?

משה ארבל: איך השופט ינהג מבחינת "אוי לי מיצרי ואוי לי מיוצרי"?

משה ארבל: או שפוסק לטובת בצלם, או שפוסק נגד, ובשני המקרים יאמרו הצדדים: זה בגלל החומרים שהועברו; זה כדי להראות מאוזן; או בגלל אהדה כזו או אחרת.

משה ארבל: זה מעשה מיותר.

משה ארבל: זה מעשה, שעל פי מה שפורסם, מנוגד לנהלים של בית המשפט, ומנוגד בצדק, לדעתי.

משה ארבל: מעשה בעייתי מאוד מבחינת האתיקה של השופטים.

משה ארבל: חשוב מאוד, בעיניי, שגם הכנסת תביע את עמדתה בנושא; דעה ברורה וחדה שמקומם של חומרים פוליטיים מכל הצדדים, גם מהצד הימני וגם מהצד השמאלי, אינו בפני השופטים במעמד צד יחיד.

משה ארבל: האמון הציבורי בבית המשפט יותר מדי יקר וחשוב לנו מכדי שנשחק בו משחקים פוליטיים.

משה ארבל: אשר על כן, אני קורא לכם, חבריי חברי הכנסת, לאפשר להצעה לסדר-היום הזו לעבור ולדון בה בוועדה מוועדות הכנסת, כדי שיחד נמנע הישנות של תופעות כאלה.

משה ארבל: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת איתמר בן גביר?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אחרי הממשלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז ישיב בשם הממשלה השר יועז הנדל, בבקשה.

יועז הנדל: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת – חבר הכנסת משה ארבל, אני יודע שאתה איש של אמת, ולכן אני מקריא את תשובתו של שר המשפטים לעניין הזה, ואני אתחיל בראש ובראשונה בכך שההצעה לסדר-היום איננה נכונה, זאת אומרת, הנוסח שלה אינו נכון.

יועז הנדל: לא כך קרו הדברים, ויש בהם קצת עוול לנשיא שפירא, ולכן שר המשפטים מבקש לתקנם.

יועז הנדל: כתובת בית המשפט המחוזי מפורסמת, כידוע לך, וכך גם באתר האינטרנט של הרשות השופטת, וכך גם שמות השופטים וכתובתם – אין בעיה להשיג את הכתובות האלה.

יועז הנדל: ומי שרוצה לשלוח משהו לאחד מהשופטים, לביתם, יכול לעשות זאת.

יועז הנדל: כשר הדואר, אני יכול להגיד שזה ייקח הרבה זמן עד שזה יגיע, אבל הוא יכול לעשות זאת - - -

משה ארבל: שר הדואר והאימייל.

יועז הנדל: שר הדואר והאימייל, נכון.

יועז הנדל: זה ייקח הרבה זמן.

יועז הנדל: אני לא ממליץ, אבל יש כאלה ששולחים דואר.

משה ארבל: אני רוצה להבין – אדוני מכחיש לחלוטין - - -

יועז הנדל: כן, זאת התשובה.

יועז הנדל: אני מקריא את תשובת שר המשפטים: כל אחד, כל אדם או תאגיד, יכול כעיקרון לבחור לשלוח דואר ממוען אישית לשופט זה או אחר בכל מקום בארץ.

יועז הנדל: ואנשי אקדמיה וארגונים עושים זאת – הם עושים בזה שימוש - - -

משה ארבל: לא, השאלה אם השופט העביר מהמייל שלו לשופטים אחרים?

יועז הנדל: אז אני אומר שככלל, יש לכלל השופטים בבית המשפט מיילים, והם מפורסמים.

יועז הנדל: הדואר בדרך כלל מגיע ללשכה של השר - - -

משה ארבל: אין בעיה של לקבל – השאלה אם הוא הפיץ.

יועז הנדל: הבנתי, חבר הכנסת ארבל.

יועז הנדל: אני אקריא את התשובה, ואחרי זה אם יהיו שאלות, אני אשמח להעביר הלאה.

יועז הנדל: קודם כול, זה מתחיל בהכחשה מוחלטת.

יועז הנדל: אני אגיד שהדברים לא נכונים.

יועז הנדל: ומכיוון שאני יודע שאתה איש של אמת, אני משוכנע שתבחן את זה שוב.

יועז הנדל: ואם תמצא שזה לא נכון, אז אתה גם תתנצל בפני השופט שפירא.

משה ארבל: בוודאי, חד-משמעית.

יועז הנדל: הטיפול נעשה על פי שיקול דעת השופט.

יועז הנדל: אין למערכת בתי המשפט אפשרות לשלוט על דברי הדואר שנשלחים וממוענים אישית.

יועז הנדל: זאת אומרת, אם מישהו שלח מייל לכתובת דואר של שופט מסוים או הביתה, אז אין למישהו יכולת לשלוט על זה.

יועז הנדל: במקרה שצוין, ובאופן שאינו ברור, הגיעו מעטפות – אני מבין, זה לא בדואר האלקטרוני – ועליהן שמות של חלק מהשופטים בבית המשפט המחוזי ללשכת הנשיא רון שפירא.

יועז הנדל: היות שהדואר לא ממוען אליו בכלל, הוא ביקש מהפקיד לחלק את זה לשופטים בהתאם.

יועז הנדל: לשם השלמת התמונה, השופט שפירא ממיין בעצמו את דברי הדואר שמגיעים אליו, וכל דבר דואר מהסוג שצוין – תעמולה פוליטית או כל דבר כזה – נשלח לגריסה.

יועז הנדל: לכן, אני משוכנע, חבר הכנסת ארבל, שאחרי שתברר את הדברים שוב – וזו התשובה הרשמית של שר המשפטים – אני משוכנע שתתנצל בפני השופט שפירא על הדברים, ואני שמח שכך הם יסתיימו.

יועז הנדל: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

משה ארבל: - - -

יועז הנדל: יכול להיות, אבל אני אומר שזו התשובה הרשמית של שר המשפטים, ולכן אני מציע לסמוך עליה.

יועז הנדל: קודם כול, יצר האדם טוב מנעוריו ולא רע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, השר הנדל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לאיזו ועדה אנחנו מעבירים את ההצעה?

איתמר בן גביר: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: קודם כול תגיד לי בבקשה לאיזו ועדה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אחר כך עמדה מהצד.

משה ארבל: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: כלכלה?

יועז הנדל: שוועדת הכנסת תחליט.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת איתמר בן גביר – עמדה מהצד, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש לך דקה.

איתמר בן גביר: גברתי היושבת-ראש, כבוד השר, אני במקרה קצת מצוי בפרטי המקרה, ואני חייב להגיד שתשובתו של שר המשפטים – לא בגלל, חלילה, שהוא רוצה להטעות מישהו; הוא פשוט לא מכיר.

איתמר בן גביר: אני מכיר, אני מכיר את העובדות.

איתמר בן גביר: העובדות הן ששופטים מחוזיים בבית המשפט המחוזי בחיפה הביעו תרעומת על התנהלות הנשיא.

איתמר בן גביר: העובדה היא שזו לא פעם ראשונה שזה מתרחש.

איתמר בן גביר: והעובדות – אני אומר את זה, כבוד השר, יש בינינו מחלוקת בהרבה מאוד נושאים; נדמה לי שזה לא אחד מהם.

איתמר בן גביר: נדמה לי שגם כבוד השר מבין שחלוקה של חוברות על אלימות חיילי צה"ל או על אלימות מתנחלים בבית משפט זה קו אדום.

איתמר בן גביר: אגב, היום זו אלימות חיילי צה"ל ואלימות מתנחלים – מחר ארגון חוננו, או בצלמו, או לא משנה מי, ישלחו לכל השופטים דואר וינסו להשפיע על ההליך השיפוטי.

איתמר בן גביר: אני אומר לאדוני, אני מכיר את הפרטים, זה משהו שנמשך שם חודשים רבים.

איתמר בן גביר: הנשיא – על שאלות של שופטים, ששאלו אותו ואמרו לו: מה זה?

איתמר בן גביר: הוא אמר: מי שרוצה, שיגרוס, אבל צריך להמשיך לחלק את החומר הזה.

איתמר בן גביר: זה נורא ואיום, כי זה יכול להשפיע על הליך שיפוטי.

איתמר בן גביר: תחשוב על חייל צה"ל שמגיע שם לבית המשפט המחוזי למשפט - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

איתמר בן גביר: עוד חצי שנייה.

איתמר בן גביר: - - והשופט קרא יום לפני זה את החוברת הזאת – זה מזעזע.

איתמר בן גביר: אני מבקש שתעביר את הדברים האלה לכבוד השר, כי המידע שאני יודע הוא מידע משופטים מחוזיים שאמרו את זה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת איתמר בן גביר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה על שההצעה תועבר לוועדת הכנסת.

איתמר בן גביר: ועדת הכלכלה, לא?

ג'ידא רינאוי-זועבי: ועדת הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, הצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כן, תוצאות ההצבעה: ארבעה בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על כן, ההצעה תועבר לוועדת הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים לפרק האחרון של היום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נעבור כעת לשלב השאילתות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מבקשת מסגן שר הביטחון חבר הכנסת אלון שוסטר להשיב על שאילתות אלו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שאילתה ראשונה, מס' 247, של חברת הכנסת מאי גולן, בנושא הסדרת היישוב אביתר, בבקשה.

מאי גולן: גברתי היושבת-ראש, אדוני סגר השר, אני רק רוצה לציין שהשאילתה הזאת שלי הוגשה לפני ארבעה חודשים, ובגלל שהיא הוגשה לפני ארבעה חודשים ורק עכשיו קיבלתי מענה, חלק מן השאלות בשאילתה הזאת כבר לא רלוונטיות.

מאי גולן: אני יודעת שחברי חבר הכנסת איתמר בן גביר הגיש גם הוא שאילתה בנושא שהיא מן הסתם יותר מעודכנת להיום.

מאי גולן: לכן, אני אשאל את השאלות שלי, שהן יותר מעודכנות – אני לא יודעת אם על חלק מהדברים יהיו לך תשובות - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, סליחה, חברת הכנסת מאי גולן - -

מאי גולן: לא, אני יודעת, אני צריכה לקרוא בדיוק - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - את חייבת לקרוא, אין מה לעשות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מבינה, אז את יכולה להגיש שאילתה נוספת, אבל אני אבקש שתקריאי על פי - -

מאי גולן: אין בעיה, אני אעשה את זה.

מאי גולן: אני רק נתתי הקדמה כדי להגיד שאני אקריא גם את השאלות שלא היו, ואני יודעת שהן ייענו אצל חבר הכנסת בן גביר.

מאי גולן: אבל אני אקריא – אין בעיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

מאי גולן: ב-1 ביולי 2021 ממשלת ישראל התחייבה כי מערכת הביטחון תבצע הליך של סקר קרקע במקום אשר יושלם במהירות האפשרית, וכי במקביל תוכן הצעה עקרונית לתוכנית מתאר.

מאי גולן: השאלות ששאלתי: 1.

מאי גולן: אילו צעדים ננקטו עד כה לביצוע סקר הקרקעות?

מאי גולן: אני יודעת שכבר נעשה סקר.

מאי גולן: 2.

מאי גולן: מתי יושלם הסקר?

מאי גולן: גם זה נענה.

מאי גולן: 3.

מאי גולן: מתי תושלם תוכנית המתאר והאם יש דרך - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: זהו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לשאלה הנוספת אין – זה לא מצוי בנוסח, אז אני מתנצלת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

מאי גולן: אבל זה שאלות שייענו.

מאי גולן: אני לא יכולה לשאול את השאלות שאולי יש להן תשובות?

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה לחברת הכנסת מאי גולן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת נעבור לתשובה של סגן שר הביטחון, בבקשה.

אלון שוסטר: אני אענה על השאלות, אבל מן הסתם, התשובות קשורות גם לשאלות של חבר הכנסת בן גביר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם תרצה, גם זה אפשרי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז אנחנו עוברים כעת לשאילתה שהגיש איתמר בן גביר, מס' 424.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם כך, אני מציעה שתעלה, בבקשה, חבר הכנסת איתמר בן גביר, ואז סגן השר ישיב, ותהיה לכל אחד מכם עוד שאלת המשך של דקה, בסדר?

איתמר בן גביר: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

איתמר בן גביר: סגן השר, כנסת נכבדה, השאלה שלי היא השאלה הבאה: עברה חצי שנה מפינוי אביתר.

איתמר בן גביר: לפי ההסכם, מערכת הביטחון הייתה צריכה כבר להשלים את הליך סקר הקרקעות, וכן הייתה צריכה להיות כבר מוגשת הצעה עקרונית לתוכנית מתאר ליישוב, אך זה כל זה עדיין לא קרה.

איתמר בן גביר: רצוני לשאול: 1.

איתמר בן גביר: מדוע קיום ההסכם מתעכב?

איתמר בן גביר: 2.

איתמר בן גביר: מה הצפי לסיום סקר הקרקעות?

איתמר בן גביר: אחרי שאנחנו יודעים שהיועץ המשפטי אישר את המתווה – מה קורה?

איתמר בן גביר: הכדור במגרש שלכם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה לך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת בן גביר.

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, בהתאם למתווה שקדם לפינוי המאחז אביתר ואשר הביא לכך שהמקום פונה בצורה עצמאית ובדרכי שלום, המינהל האזרחי ערך סקר קרקעות לבחינת מעמד הקרקע באזור.

אלון שוסטר: במסגרת הסקר נמצאו קרקעות שעליהן ניתן להכריז כאדמות מדינה.

אלון שוסטר: במקביל להשלמת הליכי הסקר, נבחנו הדרכים המשפטיות והאפשרויות למימוש המתווה ביחס למקרקעין שיוכרזו כאדמות מדינה.

אלון שוסטר: לאחר בחינת הדברים והבאתם בפני היועץ המשפטי לממשלה היוצא, הוחלט כי תישקל האפשרות לקדם הליכי תכנון להקמת מוסד חינוכי בחלוף כ-45 ימים מיום ההכרזה, כפוף להגשת השגות.

אלון שוסטר: תקופה זו תאפשר לכל החפץ בכך להגיש ערר כדין.

אלון שוסטר: לגבי השגות של חברים מתוך הממשלה, אני אבקש רק לומר כי אביתר נולדה בחטא במהלך מבצע שומר החומות.

אלון שוסטר: אנחנו, כדרג מדיני, נאלצנו להתמודד עם המצב.

אלון שוסטר: לאורך ימים נוהל שיח בנושא בידיעת כלל הגורמים והוחלט על המתווה המדובר שעליו חתם מזכיר הממשלה.

אלון שוסטר: אני מבטיח ששר הביטחון וכל המערכת ינהלו את הנושא בצורה אחראית, תוך ראייה של מכלול השיקולים הביטחוניים, המדיניים, וכמובן בהתאם לסיכומים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת נעבור לעוד שאלת המשך של דקה בלבד, של חבר הכנסת בן גביר.

איתמר בן גביר: תודה, גברתי היושבת-ראש.

איתמר בן גביר: אדוני סגן השר, אתה מדבר על מוסד חינוכי, וזה נחמד, אבל אני לא כל כך מבין.

איתמר בן גביר: הרי אם בסופו של דבר נעשתה בדיקה – לפי הבדיקה, כמו שאתה אומר ובהגינותך אמרת, אפשר להכריז על חלק מהמקומות שם כאדמות מדינה לכל דבר ועניין, אז מדוע לא לאפשר התיישבות בנושא?

איתמר בן גביר: ומשפט אחד על ה"נולד בחטא" – אני בדיוק הגעתי היום מהנגב.

איתמר בן גביר: אדוני, בנגב יש אלפי, אלפי, בתים, וילות של ממש, שנולדו בחטא, ואיש לא נוגע בהם כי, איך אומרים – נותנים לאנשים.

איתמר בן גביר: בסופו של דבר, יש מציאות, וצריך לפעול בהתאם, לטענתכם.

איתמר בן גביר: לכן השאלה עוד יותר מתחדדת.

איתמר בן גביר: מה, העובדה שזה בדואים וזה מתנחלים הופכת את אלה לסוג א' ואת אלה לסוג ג'?

איתמר בן גביר: הרי גזענות זה דבר שמקומם את כולנו.

איתמר בן גביר: האם יש גזענות נגד יהודים?

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו נעבור כעת לחברת הכנסת מאי גולן - -

איתמר בן גביר: רגע, מה עם התשובה?

איתמר בן גביר: סליחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: רגע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - חברת הכנסת מאי גולן, שתשאל את שאלת ההמשך של דקה, ואז סגן - - -

איתמר בן גביר: יענה על שתי - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בוודאי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סגן שר הביטחון יענה על שתיהן ביחד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

מאי גולן: מכיוון שזה מה שחשבתי שיקרה, אני אצמצם את השאלה שלי לשאלה מאוד קצרה: האם אתם מתכוונים לעמוד בהסכם, או שאתם מתכוונים להמשיך להונות את המתיישבים.

מאי גולן: זה כל מה שאני רוצה לדעת.

מאי גולן: היועץ המשפטי לממשלה, שהוא האורים והתומים שלכם, אישר את המתווה – האם זה הולך לקרות?

מאי גולן: אם לא, בואו תגידו לתושבים את האמת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

אלון שוסטר: אני אתחיל עם השאלה שלך, חברת הכנסת גולן.

אלון שוסטר: אני אמרתי את הדברים בצורה מפורשת: יש הסכם, ואנחנו בהסכמים מתכוונים לעמוד.

אלון שוסטר: חלק מההסכם הוא לבחון את ההיבטים השונים.

אלון שוסטר: זו לא התחמקות – זה חלק מההסכם המהותי לבחון את כל ההיבטים, גם התכנוניים, גם הביטחוניים, ויהיו גם היבטים מדיניים.

אלון שוסטר: אני חושב שאנחנו נצליח לעמוד בכך - -

אורית סטרוק: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת אורית סטרוק.

אלון שוסטר: - - ולכן אין שום כוונה להונות אף אחד.

אלון שוסטר: אנחנו נעשה את מה שראוי ונכון לעשות.

אלון שוסטר: לגבי השאלות האחרות - - -

איתמר בן גביר: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת בן גביר, אנחנו ניתן לסגן השר, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני לא נותנת להתלהמויות – בבקשה, אני רוצה שאנחנו נקשיב לסגן השר.

אלון שוסטר: אני, קודם כול, רוצה לומר – שאלת מדוע לא יישוב.

אלון שוסטר: משום שזה מה שהוחלט.

אלון שוסטר: בהסכם דובר על מוסד חינוכי, זה מה שיהיה.

אלון שוסטר: ומה יהיה בהמשך – אין לי מושג.

אלון שוסטר: לא.

אלון שוסטר: מדינת ישראל אינה גזענית נגד יהודים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים לשאילתה של חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק, מס' 323 – קשרי עמותת 48' לחמאס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא להקריא כנוסח השאילתה.

אורית סטרוק: גברתי היושבת-ראש, מכובדי סגן השר, אני, ברשותכם, רוצה משפט אחד לפני כן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה להקריא את נוסח השאילתה.

אורית סטרוק: אני אקריא רק את השאילתה.

אורית סטרוק: אני רוצה להתייחס רגע למה שקורה בזה ששאילתות נענות באיחור רב מאוד, אדוני סגן השר, ובמיוחד שאילתות שמוגשות לכם.

אורית סטרוק: למשל, השאילתה עכשיו על אביתר, שכבר כמעט הפכה למיותרת.

אורית סטרוק: זה חבל, זה לא לעניין.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אורית סטרוק: עכשיו לגבי השאילתה.

אורית סטרוק: הנושא של השאילתה: קשרי עמותת 48' לחמאס.

אורית סטרוק: במסגרת קשרי העמותה עם חמאס, רצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: האם מערכת הביטחון אישרה לע'אזי עיסא, המנכ"ל, להיכנס לעזה? 2.

אורית סטרוק: אם כן – נא לפרט תאריכים של כניסה ויציאה בחמש שנים האחרונות.

אורית סטרוק: 3.

אורית סטרוק: האם אושר לע'אזי עיסא להיפגש עם נציגי חמאס?

אורית סטרוק: אם כן – באילו תאריכים?

אורית סטרוק: 4.

אורית סטרוק: מהן הסחורות שעמותת '48 העבירה לעזה?

אורית סטרוק: נא לפרט את סוג הסחורה ואת תאריך כניסתה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: באשר לשאלה הראשונה, אם אושרה הכניסה למנכ"ל, כניסת המוזכר בפנייה לרצועת עזה אושרה על ידי מערכת הביטחון בהתאם לקריטריונים ולנהלים, וכפוף לאבחון ביטחוני נדרש.

אלון שוסטר: לגבי השאלה על התאריכים – ובכן, מערכת הביטחון לא מפרסמת את הפירוט שאת מבקשת על כניסה ויציאה של אזרחים.

אלון שוסטר: אלו פרטים אישיים, והדבר מהווה פגיעה בזכויות הפרט.

אלון שוסטר: 3.

אלון שוסטר: האם אושר לאותו אדם להיפגש עם נציגי חמאס, ומתי?

אלון שוסטר: לידיעת משרד הביטחון לא הובאה ולא אושרה בקשה להיפגש עם נציגי חמאס בביקור.

אלון שוסטר: לשאלה לגבי הסחורות, לא מוכרות למערכת הביטחון בקשות לתיאום הכנסת סחורות לרצועת עזה שמשויכות לארגון המוזכר בפנייה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת סטרוק, שאלת המשך של דקה, בבקשה.

אורית סטרוק: אז ככה, אדוני סגן השר, ייתכן שלא תוכל לענות לי, כי אולי לא תדע את התשובה.

אורית סטרוק: במקרה כזה, מכיוון שזה מתייחס בדיוק לאותו הנושא של השאילתה, אשמח שתברר את זה בהמשך ותחזיר לי תשובה כמקובל.

אורית סטרוק: ובכן, בשתי תוכניות טלוויזיה – אחת של איילה חסון ואחת של רביב דרוקר – סיפר ראש עמותה 48, ע'אזי עיסא, שהוא אכן מחלק כספים בעזה.

אורית סטרוק: הוא סיפר שהוא מחלק את הכספים האלה על פי רשימות שהוא מקבל מהמשרד לפיתוח חברתי, שזה משרד של החמאס, שבראשו עומד בכיר חמאס ע'אזי חאמד.

אורית סטרוק: ואני רוצה בעצם לשאול, בעיקר לאור התשובה שנתת, שבעצם המערכת לא אפשרה לו להיפגש עם החמאס, והבן אדם מספר את זה בתוכנית טלוויזיה, פעמיים, שהוא אכן כן עושה ונפגש ומצולם עם ע'אזי חאמד, בכיר חמאס, ואומר שהוא פועל לפי הרשימות שלו - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אורית סטרוק: שנייה אחת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הזמן נגמר.

אורית סטרוק: סליחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז תסיימי את השאלה, בבקשה.

אורית סטרוק: תיתני לי לסיים, בבקשה.

אורית סטרוק: תודה.

אורית סטרוק: כן, זו שאלה חשובה.

אורית סטרוק: כיצד תנהגו לאור זה שהמגע הזה הוא למעשה עבירה על סעיף 114 לחוק העונשין שאוסר מגע עם ארגון טרור?

אורית סטרוק: ולסעיפים 31 ו-32 לחוק המאבק בטרור, שאוסרים העברת כספים וסחורות לארגון טרור או באמצעות ארגון טרור?

אורית סטרוק: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אלון שוסטר: תודה לך.

אלון שוסטר: אני לא יכול לענות לך על השאלות האלה.

אלון שוסטר: תשלחי, תעבירי אותן – לא רשמתי אותן – ואני מניח שנמצא את הדרך להשיב.

אלון שוסטר: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לסגן השר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת עמיחי שיקלי, שאילתה מס' 447: אפליה באכיפת נוהלי המינהל האזרחי, בבקשה.

עמיחי שיקלי: גברתי היושבת-ראש, כבוד סגן השר, בתאריך 16 בדצמבר פורסם מסמך רשמי ובו נהלי המינהל האזרחי.

עמיחי שיקלי: בנהלים ישנם הבדלים בין יהודים לערבים באכיפת חוקי הבנייה ביו"ש.

עמיחי שיקלי: רצוני לשאול: 1.

עמיחי שיקלי: איך ייתכן שבסדרי העדיפויות לאכיפה במגזר הפלסטיני, אדמות מדינה נמצאות בתיעדוף נמוך?

עמיחי שיקלי: 2.

עמיחי שיקלי: כיצד אכיפת מקבצי בנייה בלתי חוקית לא מופיעה במגזר הפלסטיני?

עמיחי שיקלי: 3.

עמיחי שיקלי: מניין האפליה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

אלון שוסטר: ראשית, יש לציין שסדרי העדיפויות לאכיפה בשטחי יהודה ושומרון נקבעו בין גורמי המקצוע הרלוונטיים בכפוף למגוון שיקולים, בין היתר שיקולים ביטחוניים, ובאישור הדרג המדיני.

אלון שוסטר: במקרה של אדמות מדינה כנושא מיקוד בפני עצמו, אומנם יש נושאים שמקבלים תיעדוף מרכזי יותר – שוב, כך נקבע על פי מכלול השיקולים – אך במסגרתם גם יכולות להיכלל אדמות מדינה, מכיוון שהן יכולות להיות בעדיפות לטיפול, כלומר תתקיים חפיפה בין קטגוריות שבסדרי העדיפויות.

אלון שוסטר: כך למשל פלישה טרייה לאדמות מדינה שהיא סיכון ביטחוני תהיה בקדימות גבוהה יותר, והיא כמובן תהיה במסגרת טיפול באדמות מדינה.

אלון שוסטר: באשר למקבצי בנייה בלתי חוקית, זהו לא נושא מיקוד בפני עצמו, אבל בהחלט בא לידי ביטוי לאורך סעיפי התיעדוף השונים ומובא בחשבון.

אלון שוסטר: אני מקווה מאוד שבזמן הקרוב תקוים ההתחייבות הקואליציונית שניתנה לנו בכחול לבן לתגבור המינהל האזרחי, ונוכל לשפר משמעותית את סוגית אכיפת הבנייה הבלתי-חוקית ביהודה ושומרון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שאלת המשך של דקה, בבקשה.

עמיחי שיקלי: הייתי רוצה להבין מה נעשה גם לנוכח ההרס ההולך ומתמשך של אתרים ארכיאולוגיים בשטחי יהודה ושומרון.

עמיחי שיקלי: שוב, הכוונה כאן:

עמיחי שיקלי: מה נעשה במינהל האזרחי בעניין הזה?

אלון שוסטר: אתה יודע שקיבלתי ממך מכתב מפורט.

אלון שוסטר: ישבתי עם הקמ"ט הרלוונטי.

אלון שוסטר: אני אשתדל ללמוד את העניין.

אלון שוסטר: חלק מהמקומות לא נמצאים בשטחי C שבאחריותנו.

אלון שוסטר: אני רואה את הפגיעה בארכיאולוגיה כפגיעה חמורה.

אלון שוסטר: זו אומנם לא פגיעה באדם או ברכוש של אדם, אבל זאת פגיעה חמורה בנכסי תרבות עולמיים, ואני מקווה שנצליח, במסגרת האמצעים הלא-גדולים שלנו לאכיפה, לעמוד על כך.

אלון שוסטר: אני מקווה שגם בעלי הסמכות – אנשי הצבא, המשטרה, פקחים שונים שמסתובבים – יוכלו גם קצת לתגבר את העניין.

אלון שוסטר: ואני גם מרשה לעצמי לומר שאני גם מצפה מהרשות הפלסטינית שתיקח אחריות גם על הנושא הזה.

אלון שוסטר: בהזדמנות הזאת אני מודה לך, חבר הכנסת שיקלי, על העלאת הנושא.

אלון שוסטר: לכבודנו.

עמיחי שיקלי: תודה רבה, סגן השר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, סגן שר הביטחון אלון שוסטר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת נעבור לשאילתות שישיב עליהן שר התקשורת יועז הנדל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נעבור לשאילתה מס' 464, של חברת הכנסת מאי גולן: ערוצי רדיו לתוכן יהודי בערוצי הלוויין יס.

מאי גולן: אדוני השר, ערוצי הרדיו משודרים גם בטלוויזיה בכבלים, באפיק 87 בהוט ובאפיק 71 ביס.

מאי גולן: בחברת הוט משודרים כל הערוצים המשדרים תוכן יהודי, אך בחברת יס אין שתי תחנות.

מאי גולן: התחנות הן כאן מורשת וקול ברמה.

מאי גולן: הובא לידיעתי שפניות רבות של צופים להוספת תחנות אלה נתקלות, משום מה, בסירוב.

מאי גולן: רצוני לשאול: מדוע תחנות אלו לא משודרות, והאם אין זה פוגע בתחרותיות של ערוצים אלה וגורם לאפליה לרעה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

יועז הנדל: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

יועז הנדל: חברת הכנסת מאי גולן, קודם כול אני אתחיל בהערה: ערוץ יהודי הוא בעצם ערוץ שמשדר תוכן של יהודים, בעיניי.

יועז הנדל: זה מזכיר לי שאומרים "מסעדות יהודיות".

יועז הנדל: מה זה מסעדה עם אוכל יהודי?

יועז הנדל: יש המון מאכלים, ויש המון ערוצים שמגישים תוכן יהודי בכל מיני גוונים - - -

מאי גולן: השר, אתה לא יכול להתעלם.

מאי גולן: אתה יודע טוב מה זה תוכן יהודי ומה זה מסעדה יהודית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת מאי גולן.

יועז הנדל: לא, לא, חברת הכנסת מאי גולן.

יועז הנדל: אני חושב שערוץ תוכן יהודי זה ערוץ שמגיש תוכן של יהודים, ויש כל מיני תכנים של יהודים.

יועז הנדל: אין עגלה אחת בעם ישראל.

יועז הנדל: יש אלף פנים לתורה - -

איתמר בן גביר: - - - ערוץ 14 הוא פלורליסטי - - -

יועז הנדל: ודאי.

יועז הנדל: גם הוא ערוץ יהודי, וגם ערוץ 12 וגם ערוץ 13.

יועז הנדל: יש המון ערוצים יהודיים, לצורך העניין, אז רק הערה לשונית.

יועז הנדל: חלק מהתכנים תאהבי וחלק מהתכנים לא תאהבי.

מאי גולן: - - - הישרדות זה לא תוכן יהודי, ולספר על תורת ישראל זה יהודי.

יועז הנדל: זה יכול להיות תוכן יהודי שאנחנו לא אוהבים, ואני מניח שיש כאן חברים שלא אוהבים את התכנים של הקול היהודי, נניח.

יועז הנדל: יש כל מיני תכנים.

מאי גולן: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברת הכנסת מאי גולן, תהיה לך אפשרות לשאלת המשך, אז תשמרי אותה, בבקשה.

מאי גולן: זה חלק - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בואי נקשיב לדברי השר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חברת הכנסת מאי גולן - -

מאי גולן: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, לא, סליחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

מאי גולן: - - - את אומרת - - - זה חלק - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תהיה לך אפשרות לשאול מהצד.

מאי גולן: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה, סליחה - - -

מאי גולן: אבל - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה, חברת הכנסת מאי גולן, אני לא רוצה לקרוא אותך בקריאה ראשונה.

מאי גולן: את גם לא יכולה לקרוא אותי בקריאה ראשונה, זאת שאילתה שלי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חברת הכנסת, תהיה לך הזדמנות לשאלה מהצד.

מאי גולן: - - -

יועז הנדל: אני לגמרי מוכן לנהל איתה שיח, אם גברתי היושבת-ראש מסכימה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בסדר, אבל אצלי אני כן רוצה שינוהל שיח יותר רגוע ופחות מתלהם.

מאי גולן: הוא רגוע מאוד.

מאי גולן: את רואה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בסדר גמור.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז בואו נקשיב, ואז תהיה לך האפשרות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

יועז הנדל: גברתי היושבת-ראש, כשהשניים האלה יושבים ככה בשקט זה אירוע נדיר.

יועז הנדל: צריך לחבק אותו בחום.

יועז הנדל: תראי אותם – נופת צופים.

איתמר בן גביר: - - -

יועז הנדל: אני אומר לשניכם: תוכן יהודי – בעניין הרטורי זו באמת שאלה מעניינת, אבל אפשר לדון בה במקומות אחרים.

יועז הנדל: לגבי עצם השאלה – תראי, אנחנו עם רגולציה נורא ישנה שלא מתאימה למה שמתרחש היום.

יועז הנדל: הרגולציה הזאת מתעסקת ב"איך" ולא ב"מה".

יועז הנדל: לכן תחת משרד התקשורת יש לי שני גופים: מועצת הכבלים והלוויין והרשות השנייה.

יועז הנדל: מה ההבדל ביניהם ולמה יש שני גופים לשידורים?

יועז הנדל: כי אחד מתעסק במה שמשדר בשמיים, בלוויין ובכבלים, והשני מתעסק בברודקסט.

יועז הנדל: זה לא אמיתי, כי היום כבר מפסיקים לשדר בלוויין, ורוב המשדרים זה באינטרנט.

מאי גולן: - - - אדוני השר.

יועז הנדל: את צודקת.

יועז הנדל: לכן אנחנו פורסים סיבים אופטיים בכל מקום.

מאי גולן: - - -

יועז הנדל: אני אשמח לענות על שאילתות על סיבים.

יועז הנדל: עכשיו אנחנו כבר עם 50% נגישות, והשנה נגיע ל-70%.

יועז הנדל: אני מקווה שבחמש השנים הקרובות ב-100% של מדינת ישראל יהיו פרוסים סיבים אופטיים ואינטרנט – למי שירצה, אני לא מכריח אף אחד.

יועז הנדל: אין כאן מחבריי חברי הכנסת החרדים.

יועז הנדל: לא מכריחים, אבל האפשרות התשתיתית תהיה, בעיקר לייצר מקומות עבודה וגם לצפות בדברים.

יועז הנדל: אבל למה אני מספר את זה?

יועז הנדל: מכיוון שחוק התקשורת אומרת לחברת יס שהיא לא חייבת לשדר שידורי רדיו.

יועז הנדל: למה עשו את זה אז?

יועז הנדל: כי אמרו שרוחב הפס הוא מצומצם, ולכן הם לא יכולים לשדר הכול, ונתנו להם את הבחירה מה לשדר ומה לא.

יועז הנדל: היא רשאית אבל לא חייבת בשידורי רדיו נוספים, ולכן כאן מורשת וקול ברמה לא משודרים.

יועז הנדל: בהוט זה שונה, כי זה כבלים.

יועז הנדל: אז את מבינה שזו רגולציה ישנה – בשוני הטכנולוגי של העברת השידורים.

יועז הנדל: יס הבהירה כי היא משדרת 30 תחנות רדיו בתחומים מגוונים הפועלים לקהלים שונים.

יועז הנדל: חשוב לציין כי ניתן לקבל שידורי רדיו רבים באמצעות האינטרנט היום.

יועז הנדל: את צודקת שיש עדיין כאלה בלי אינטרנט.

יועז הנדל: אני מאוד מקווה שנשלים את זה.

יועז הנדל: אני אשמח שיפנו למשרד ונקדם את זה עם ראשי הרשויות באותם מקומות שאין.

יועז הנדל: לגבי העתיד, ככלל, העמדה שלי היא שאנחנו צריכים לבטל את מועצת הרשות השנייה ואת מועצת הכבלים והלוויין.

יועז הנדל: אני מקווה שאני אביא את חוק השידורים לכנסת בקרוב – להקים גוף פיקוח חדש על שידורים שמצמצם את הרגולציה, כמה שפחות פיקוח, אבל אחיד לכולם, שנוגע לנקודות המשמעותיות ביותר, שזה הפקות מקור, מעט רגולציה צרכנית ולשמור על תוכן ראוי – אלה פחות או יותר הדברים המרכזיים.

יועז הנדל: אני מקווה שנביא את זה בקרוב.

יועז הנדל: זה מסובך, יש שם הרבה מרכיבים.

יועז הנדל: אנחנו עובדים על זה במשרד התקשורת במרץ, ואני מקווה שנביא את זה כמה שיותר מהר.

יועז הנדל: אז גם אפשר יהיה לנהל את הדיון הזה בכנסת – מה צריך להיות, מה הרגולציה.

יועז הנדל: תזכרי שככל שאת מעמיסה יותר – נניח, את מחליטה שאת רוצה לא 30 ערוצים אלא שאותם משדרים באינטרנט – כי הכול עובר לאינטרנט – צריכים לשדר את כל התחנות, אז זה בעצם עודף רגולציה ולא פחות.

יועז הנדל: אז אני, בתפיסת העולם – כמה שפחות, אבל זה יגיע לכנסת וננהל את הדיון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, שאלת המשך של דקה.

מאי גולן: קודם כול, אני אומר לשר שאני אברך על כך שאם תהיה רפורמה, שתעדכן את כולם לגוף אחד – כמה שפחות רגולציה כמובן יותר טוב - - -

יועז הנדל: רק בגלל זה אני אביא את הרפורמה.

יועז הנדל: כדי שתברכי אותי פה במליאה.

מאי גולן: אני יודעת שאתה רוצה ברכה ממני, השר.

מאי גולן: אתה אולי ציני בדרכך שלך, אך אני יודעת שברכתי חשובה לך.

מאי גולן: אני אגיד רק על עניין הנגישות, שצריך לזכור שיש הרבה קשישים והרבה מבוגרים.

מאי גולן: קח לדוגמה את אימא שלי, בת ה-74, היא לא יודעת עד היום להפעיל אייפון, לא משנה כמה יסבירו לה.

מאי גולן: היא לא יודעת להפעיל אינטרנט, היא רגילה או לפתוח טלוויזיה או במכניקה של הרדיו, מעדיפה לשים ערוץ כך וכך ולשמוע את הערוצים.

מאי גולן: זה דבר שצריך מאוד מאוד להתחשב בו.

מאי גולן: אבל בנוגע למה שאמרת על רוחב הפס, זה משהו שבאמת רציתי להגיד לך: נכון שרוחב הפס כולל מספר מרבי של ערוצים, אבל יש תחנות מסוימות, שצריכות להיות בעדיפות – עדיפות ראשונה – תחנות רדיו של קול ישראל, גלי צה"ל ורדיו אזורי.

מאי גולן: ולכן אני חושבת שאם חסר מקום צריך להוריד משם כל מיני תחנות רדיו אינטרנטיות דווקא, למרות שאתה לא יכול להחיל את החוק על יס למשל, אבל זה יכול גם לבוא כהמלצה ממשרד התקשורת.

מאי גולן: להוריד תחנות רדיו אינטרנטיות, או בשפות זרות, שהן לא כאלה קריטיות.

מאי גולן: יש חלק מהתחנות שמופיעות פעמיים, באפיקי 730 ו-740, ואין סיבה שחלק מהתחנות האלו יופיעו פעמיים, ולאפיקים אחרים, שהם כן חשובים, לא יהיה מקום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

יועז הנדל: תודה, חברת הכנסת גולן.

יועז הנדל: קודם כול, אני אעביר את זה.

יועז הנדל: אם יש באמת כפילויות ויש מקומות לא מנוצלים, אז שידעו.

יועז הנדל: יכול להיות שהם אפילו לא מתעסקים בתחנות האלה, שכל כך רחוקות – ה-730 כמו שאמרת.

יועז הנדל: אז אני אעביר את זה.

יועז הנדל: לא כדרישה, כי אין לי יכולת לדרוש מהם כרגולטור איזה תחנות לשים, כי החוק לא מתאים, אבל אעביר להם את זה כמידע.

יועז הנדל: דבר שני, אני רוצה להגיד משהו על הפניות.

יועז הנדל: בסוף זה חברה עסקית, ככה שאם יש דרישה – אם הקהל דורש – ויש נניח מספיק צופים של יס שרוצים לשמוע גם קול ברמה בזמנם הפנוי, לשים את זה על רדיו, אז אני מניח שהם יעשו את זה.

יועז הנדל: בסוף הם מאוד - - -

מאי גולן: ראינו שזה לא עובד אצל ערוץ 14 - - -

יועז הנדל: לא, אני אומר, למרות שאנחנו כאן בכנסת - - -

מאי גולן: עם ערוץ 20 זה לא עבד.

מאי גולן: ערוץ 14 למשל היה - - -

יועז הנדל: לא, גם שם, למרות שאנחנו בכנסת החברות האלה הן אדישות פוליטיקה.

יועז הנדל: הן רוצות לעשות כסף, הן רוצות לקוחות.

יועז הנדל: אגב, זה מה שפותח את הסיבים.

יועז הנדל: את יודעת למה יש כל כך הרבה סיבים ביהודה ושומרון ובנגב ובגליל?

יועז הנדל: כי יש דרישה, זה הכול.

יועז הנדל: אין פה שום אידיאולוגיה.

יועז הנדל: אדישות טכנולוגית - - -

איתמר בן גביר: אבל זה לא היה ככה עם ערוץ 14.

איתמר בן גביר: למרות שהייתה דרישה - - -

מאי גולן: נכון, זה עדיין ככה.

מאי גולן: הייתה דרישה והייתה - - -

יועז הנדל: לא, חברים, איפה שיש לקוחות יש הצלחה כספית.

יועז הנדל: אני אומר את זה חד וחלק.

יועז הנדל: ולכן התחרות מועילה.

מאי גולן: אז אני אומרת לך, אדוני השר - - -

יועז הנדל: אני אומר לכם שזה קורה במגזר הערבי; זה קורה אצל המתנחלים; זה קורה בכל מקום.

יועז הנדל: יש יותר מצומצם.

יועז הנדל: אני יכול למנות לכם את הכמות של החברות, נניח, במגזר הערבי, שעכשיו קיבלו רישיונות כדי לשים פס רחב.

יועז הנדל: למה?

יועז הנדל: כי יש שוק ויש דרישה.

מאי גולן: אדוני השר - - -

יועז הנדל: זה קורה ביהודה ושומרון, למה?

יועז הנדל: כי יש שוק.

יועז הנדל: אף אחד לא מתעסק עם אידיאולוגיה.

יועז הנדל: אדישות.

מאי גולן: אדוני השר, תאמין לי שיש פוליטיקה.

יועז הנדל: סליחה?

מאי גולן: תאמין לי שיש פוליטיקה, יש עניינים אידיאולוגיים.

מאי גולן: אני אתן לך לדוגמה את ערוץ 14, שעבר מערוץ 20 ל-14.

מאי גולן: הייתה עזיבה המונית של יס.

מאי גולן: הייתה דרישה ענקית, עסקית, זה היה הכי לא נכון, וזה עדיין נעשה.

איתמר בן גביר: גם אני תומך.

יועז הנדל: אני לא מייצג כאן את החברות אלא להפך, לצורך העניין אני הרגולטור שלהם; אני זה שמפקח עליהן, לא מייצג אותן.

יועז הנדל: אבל אני מניח – אני אומר מהיכרותי עם השוק – שאם יש לקוחות אז יש בסוף היצע.

יועז הנדל: ככה אני מכיר אותו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נעבור כעת לשאילתה האחרונה, של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, שאילתה מס' 493: ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

סמי אבו שחאדה: כבוד השר, במדינת ישראל יש חוק ייצוג הולם, רק שאין ייצוג הולם.

סמי אבו שחאדה: ברצוני לשאול: 1.

סמי אבו שחאדה: מה אחוז העובדים הערבים במשרדכם? 2.

סמי אבו שחאדה: מה אחוזם בתפקידים הבכירים במשרד?

סמי אבו שחאדה: 3.

סמי אבו שחאדה: מה בכוונת המשרד לעשות כדי להבטיח ייצוג הולם לבני החברה הערבית?

סמי אבו שחאדה: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

יועז הנדל: תודה רבה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

יועז הנדל: משרד התקשורת הוא משרד קטן ביחס למשרדי ממשלה אחרים: 180 עובדים וסטודנטים.

יועז הנדל: המשרד, כידוע לך, עוסק ברגולציה על שוק התקשורת.

יועז הנדל: שיעור העובדים מהמגזר הערבי במשרד עומד היום על 6%.

יועז הנדל: מספר העובדים בסגל הבכיר במשרד התקשורת מצומצם, בהתאם לגודלו של המשרד.

יועז הנדל: היום אין בהם עובדים מהחברה הערבית.

יועז הנדל: עם זאת, כדי להבטיח ייצוג הולך לבני החברה הערבית, המשרד מבצע כמה פעולות ומייעד שתי משרות, בשנת 2022, על מנת לתת מענה לציבור הפונים בקרב החברה הערבית: מרכז בכיר במינהל פיקוח ואכיפה, ופניות ציבור במינהל הפיקוח הטכני.

יועז הנדל: חוץ מזה, המשרד מקפיד על קיום חוק ייצוג הולם בהליכי מכרזי כוח אדם ולהסרת חסמים בשילוב עובדים מהחברה הערבית.

יועז הנדל: בתוך כך הוא מעניק השתתפות בשכר דירה; עבודה מרחוק בשיעור גבוה יותר מכלל העובדים; מתן אישורים חריגים ללינה בסמוך למשרדים בירושלים ובתל אביב מעבר לשיעור מספר הלינות המקובל בשירות המדינה ועוד.

יועז הנדל: חוץ מזה אנחנו גם פועלים כדי לבצע איתור אקטיבי של מועמדים מהחברה הערבית לכל המשרות הפניות באמצעות עמותות: מוסדות אקדמיים, חבר מביא חבר, ומגוון פעילויות להעלאת הכשירות התרבותית, חשיפה והיכרות עם החברה הערבית.

יועז הנדל: אחרי התשובה הרשמית הזאת, אני אומר לך שאני צריך עובדים מהחברה הערבית, כי בסוף אחד האתגרים הגדולים שלי, נגיד בשנתיים-שלוש הקרובות, זה פריסת הסיבים דווקא בחברה הערבית, ויש לי שם בעיה גם בנושא של הסיבים וגם אתגר עם האנטנות, עם הכיסוי והקליטה במגזר הערבי.

יועז הנדל: השבוע עשיתי סיבוב, הייתי בצפון, ובאו איתי שני העובדים, שבדרך כלל מתלווים לשר, מנהלים בכירים מהמשרד.

יועז הנדל: שני העובדים היו עובדים מהמגזר הערבי והדרוזי.

יועז הנדל: זה בכלל היה למגזר היהודי, אבל אלה האנשים שבאו, כך יצא.

יועז הנדל: אני מקווה שזה יגדל, כי בסוף אנחנו צריכים לתת מענה למגזר הערבי, וזה אחד האתגרים האקוטיים שיש לנו היום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סמי אבו שחאדה, בבקשה, חבר הכנסת, שאלת המשך של דקה.

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, דווקא בגלל שהמשרד קטן, היכולת שלך לעשות את הייצוג ההולם היא הרבה יותר גבוהה, כי זה בסך הכול משתנה בכמה תפקידים.

סמי אבו שחאדה: לכן הטיעון הזה של גודל המשרד פה, זה דווקא טיעון בעייתי.

סמי אבו שחאדה: האמת שאם זה בסך הכול 180 אנשים, הרי כמה תפקידים בכירים יהיו שם?

סמי אבו שחאדה: לא יהיו שם הרבה תפקידים בכירים.

סמי אבו שחאדה: אז דווקא המשרד הזה יכול להיות פתרון יותר טוב לגבי קבלת ייצוג הולם לחברה הערבית.

סמי אבו שחאדה: דווקא בגלל שהוא קטן.

יועז הנדל: קודם כול, אני מאמץ את האתגר.

יועז הנדל: ב.

יועז הנדל: אתה מכיר את תפיסת עולמי לגבי השילוב של ערביי ישראל.

יועז הנדל: אני חושב שכלל החברה הישראלית צריכים להשתלב: ערבים, יהודים, חרדים, אוכלוסייה כללית, חילונים.

יועז הנדל: כל גוני החברה הישראלית צריכים להשתלב עם זכויות וחובות.

יועז הנדל: זה כתפיסת עולם.

יועז הנדל: אני לא רוצה שיהיו אוטונומיות במדינת ישראל, וחובה עליי לוודא שבמשרד התקשורת אני מעודד את התהליך הזה של ההשתלבות.

יועז הנדל: אני מקווה מאוד, אגב, שדווקא בתהליך ההשתלבות נמצא כאלה שעשו שירות לאומי או שרואים בזה חלק מהיעד, אבל בכל מקרה, יש לנו עובדים – 6%, כפי שאמרתי – שמגיעים מהמגזר הערבי, ואני אנסה לעודד את זה, במקביל לקידום תפיסת עולמי, של זכויות וחובות לכלל האזרחים הישראלים.

יועז הנדל: זה לא קשור לשאילתה שלך, אבל זה ויכוח עתיק יומין, שאני חושב שהגיע הזמן שגם אתם תתחברו אליו.

יועז הנדל: אין שום סיבה שצעיר ערבי ישראלי לא ישרת - - -

סמי אבו שחאדה: בכל מדינה דמוקרטית בעולם, הקשר הזה שאתה עושה בין זכויות לחובות לא קיים.

סמי אבו שחאדה: הזכויות הן של כולם, החובות הן יחסיות.

יועז הנדל: אז אני - - -

סמי אבו שחאדה: בכל מקום דמוקרטי בעולם - - -

איתמר בן גביר: בקיצור, רק זכויות, אין חובות.

איתמר בן גביר: אין לכם חובות, רק זכויות, זה מה שאתה רוצה.

סמי אבו שחאדה: - - - יש לנו גם הסברים הגיוניים.

סמי אבו שחאדה: אני אשמח לקיים על זה דיון.

יועז הנדל: אני בשמחה - - -

איתמר בן גביר: הוא רוצה רק זכויות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת איתמר בן גביר.

איתמר בן גביר: מותר לי להעיר הערות, מותר לי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני לא מוכנה להתלהמויות.

איתמר בן גביר: אני לא מבין את זה, את יודעת - - -

סמי אבו שחאדה: - - - זה הזכויות שאנחנו - - -

יועז הנדל: לא, אני שמתי קו מפריד.

יועז הנדל: אני אומר שמכיוון שהשקפת עולמי היא שכל אזרח ישראלי צריך לקיים מסלול של זכויות וחובות, כולל ערביי ישראל, הטיעון שלך לא מקובל עליי כתפיסת עולם.

יועז הנדל: מכיוון שאני חושב שדמוקרטיה היא סובלנות של הרוב כלפי המיעוט, כפי שאתה טוען, אבל במקביל סובלנות של המיעוט כלפי הרוב, כלפי סממניו וכלפי תפיסתו – יש הרבה מאוד דברים שאני יכול להראות לך שמתרחשים במדינות לאום אחרות, ואף אחד לא רק שלא פוצה פה, אלא גם תומך בהם.

יועז הנדל: הרי יהודי ומוסלמי בשווייץ עומדים ומצדיעים לדגל עם צלב אדום, ואין להם בעיה עם זה.

יועז הנדל: אז אני - - -

סמי אבו שחאדה: אם אתה תאמץ את החוקה של שווייץ אני איתך.

יועז הנדל: אז מכיוון שכך הדברים - - -

סמי אבו שחאדה: אבל תאמץ את החוקה של שווייץ.

יועז הנדל: אני קודם כול, חבר הכנסת שחאדה - - -

סמי אבו שחאדה: אני - - - לך אתגרים יותר - - -

יועז הנדל: חבר הכנסת שחאדה, אני חייב להגיד לך שאתה מתפרץ - - -

סמי אבו שחאדה: החוקה של בלגיה, שווייץ, דנמרק, שוודיה - - -

יועז הנדל: רגע, חבר הכנסת, אתה מתפרץ לדלת פתוחה, כי אני מאמין - -

סמי אבו שחאדה: השאלה היא אם אתה מוכן לקבל את זה.

יועז הנדל: - - כי אני מאמין שחוקה תהיה טובה למדינת ישראל.

יועז הנדל: הגדרת ישראל כמדינת לאום של העם היהודי, מדינה דמוקרטית, שוויון בזכויות פרט - -

סמי אבו שחאדה: הזכרנו שווייץ.

יועז הנדל: - - כבוד האדם וחירותו.

יועז הנדל: אני מאוד בעד חוקה.

יועז הנדל: הלוואי.

יועז הנדל: אני אשמח שגם את קולך תשמיע בהקשר הזה, אבל - - -

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, למה לך - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בוא ניתן - -

סמי אבו שחאדה: - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - בוא ניתן לשר להשיב על השאלה שלך.

יועז הנדל: אתה יודע, פעם אמרו על לבנון שהיא שווייץ של המזרח התיכון.

יועז הנדל: נדמה לי שאין חולק על כך שישראל היא שווייץ – לא רק של המזרח התיכון, אלא של הרבה מאוד אזורים.

יועז הנדל: באמת מדינה משגשגת ופורחת.

יועז הנדל: בנוגע לדיון הקודם שלנו, שבה מוסלמים, יהודים ונוצרים יכולים לחיות, ובמקום הכי טוב.

יועז הנדל: באמת באמת אין מקום יותר טוב לחיות בו מבחינת זכויות ושילוב, ולכן אני מעודד את זה.

יועז הנדל: ואמרתי לך לצד זה את תפיסת עולמי.

יועז הנדל: אני מאוד אשמח שגם אתה תקדם את זה.

יועז הנדל: התפיסה שאומרת: מגיע לי רק זכויות, היא תפיסה שגויה; פוגעת בשילוב; פוגעת בדו-קיום.

יועז הנדל: אבל זה לוויכוח אחר.

יועז הנדל: תודה רבה לך.

סמי אבו שחאדה: זה לא מה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לשר יועז הנדל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לפני שננעל את המליאה, להלן הודעת מזכירות הכנסת.

ראדה חסייסי: תודה.

ראדה חסייסי: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת – מזכר הבנות בין ממשלת מדינת ישראל לממשלת ממלכת בחריין בדבר שיתוף פעולה בתחום הספורט.

ראדה חסייסי: עוד הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מיכאל מלכיאלי, גלית דיסטל אטבריאן, יעקב אשר ואופיר סופר בנושא: מס אנטיגן המושת על הציבור.

ראדה חסייסי: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בכך תם סדר-היום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, י"ג באדר א' תשפ"ב, 14 בפברואר 2022, בשעה 16:00.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ישיבה זו נעולה.