ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 106, 2022-01-31 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום יום שני, כ"ט בשבט התשפ"ב, 31 בינואר 2022.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות אזרחי (תיקון מס' 4), התשפ"ב–2022; הצעת חוק שירות הקבע בצבא ההגנה לישראל (גמלאות) (תיקון מס' 33), התשפ"ב–2022; הצעת חוק המקרקעין (תיקון מס' 35) (התקנת מעלית מטעמים מיוחדים), התשפ"ב–2022.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/3114/24 וכלה בהצעת חוק פ/3182/24:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הוראות בדבר פיזור אספה או תהלוכה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, פטין מולא, מאי גולן, שלמה קרעי, קטי קטרין שטרית, דסטה גדי יברקן, איתמר בן גביר, חיים ביטון, משה ארבל, סמי אבו שחאדה ואוריאל בוסו; הצעת חוק איסור אלימות בספורט (תיקון – איסור ענישה קולקטיבית), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – ייצוג הולם לנשים במועצות הדתיות), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת שרון רופא אופיר, אלכס קושניר, אלינה ברדץ' יאלוב, לימור מגן תלם ויבגני סובה; הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות (תיקון – חובת נגישות באוטובוסים בין-עירוניים), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת חוה אתי עטייה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת נכות לעולים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יום טוב חי כלפון, שירלי פינטו קדוש, עידית סילמן, ניר אורבך, טטיאנה מזרסקי, רם שפע ואפרת רייטן מרום; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – פעולות ייחודיות למחזיקי תעודת תזונאי), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן; הצעת חוק לצמצום השימוש בשקיות נשיאה חד-פעמיות (תיקון – היטל על שקית נשיאה חד-פעמית), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכל רוזין, מוסי רז, עידית סילמן, איתן גינזבורג, גבי לסקי, נעמה לזימי, יוראי להב הרצנו, אמילי חיה מואטי, גלעד קריב וענבר בזק; הצעת חוק להטבת נזקים והשבת עלויות טיפול רפואי בשל שימוש בטבק, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מוסי רז, ענבר בזק, עופר כסיף, גלעד קריב, ניר אורבך, אורי מקלב, עאידה תומא סלימאן, עידית סילמן ואלון טל; הצעת חוק לעידוד הנקה ושמירה על אופן הזנת תינוקות, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק תומכות חינוך במוסדות חינוך, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת עופר כסיף, איימן עודה, אחמד טיבי, סמי אבו שחאדה, עאידה תומא סלימאן ואוסאמה סעדי; הצעת חוק קרן לאזרחי ישראל (תיקון – ייצוג נשים במועצה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מוסי רז, מיכל רוזין,

ירדנה מלר-הורוביץ: גבי לסקי, נעמה לזימי, אמילי חיה מואטי ושרון רופא אופיר; הצעת חוק אחזקת כבישים ראשיים ברשויות מקומיות, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מירי מרים רגב; הצעת חוק זיכרון השואה והגבורה – יד ושם (תיקון – הנצחת גבורתם ופעילותם של יהודים שחירפו נפשם על מנת להציל את בני עמם בשטחים הכבושים על ידי הנאצים), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת גלעד קריב; הצעת חוק הגנת השכר (תיקון – איסור ניכוי חוב או קנס), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – מענק לימודים עבור כל ילד), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, חיים ביטון, אוריאל בוסו, מיכאל מלכיאלי, שלמה קרעי, דוד אמסלם, משה ארבל, ינון אזולאי, יעקב אשר ואוסאמה סעדי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – החזר הוצאות עבור נסיעה באמבולנס), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק משק החשמל (תיקון – איסור ניתוק חשמל), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – שילוב נציגי משרד הבריאות וחובת תסקיר השפעה על הבריאות), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אלון טל; הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון – הצמדת מחיר הדירה למדד), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אלכס קושניר וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – הצבעת סטודנטים), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק נאמני שואה במשרדי ממשלה, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת משה טור פז; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הודעה לפני גביית חוב), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון – שקיפות הליכים משפטיים), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק המקרקעין (תיקון – עישון בבית משותף הפוגע בשכנים), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק שלילת תקצוב מוסדות חינוך המפלים תלמידים ברישום אליהם (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יום טוב חי כלפון, עידית סילמן, ניר אורבך ושירלי פינטו קדוש; הצעת חוק טיפול בחולי נפש (תיקון – תנאי אשפוז הולמים),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכל וולדיגר, אורית מלכה סטרוק, איתמר בן גביר, בצלאל סמוטריץ', עופר כסיף, אימאן ח'טיב יאסין, קטי קטרין שטרית, גבי לסקי, מיכאל מלכיאלי, ינון אזולאי, משה ארבל, חיים ביטון, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, אמילי חיה מואטי, קרן ברק, עאידה תומא סלימאן ויעקב אשר; הצעת חוק להנצחת מורשת המחתרות, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת שרן מרים השכל, יבגני סובה, עידית סילמן, עמיחי שיקלי, ניר אורבך, מיכל שיר סגמן וזאב בנימין בגין; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – גמלה בשל דיכאון לאחר לידה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אבתיסאם מראענה; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (תנאי אסיר ביטחוני בבתי הסוהר), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בעקבות פגיעה בעבירת מין או אלימות חמורה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק הכניסה לישראל (תיקון – הארכת היתר ישיבה ומתן רישיון לישיבת קבע לקורבנות סחר בבני אדם), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – ביטול התניית חיבור לחשמל, מים וטלפון באישור תאגיד המים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ווליד טאהא, מנסור עבאס, מאזן גנאים ואימאן ח'טיב יאסין; הצעת חוק הכשרות לאנשי מקצוע בתחום הבריאות בנושא מגדר ונטייה מינית, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק משק החשמל (תיקון – תשלומי חשמל מופחתים לקשישים נכים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת איתמר בן גביר, מיכל וולדיגר, בצלאל סמוטריץ', פטין מולא ומאי גולן; הצעת חוק שוויון ההזדמנויות בעבודה (תיקון – עצמאות נציבות שוויון הזדמנויות בעבודה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק הירושה (תיקון – צוואה בהקלטה חזותית), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אבתיסאם מראענה; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מחירי מוצרים בסיסיים במתחמי שירות חיוניים), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק העונשין (תיקון – פיקוח הכנסת על הגרלות הפיס),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון – שקיפות מודעות בחירות בעולם הדיגיטלי), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – מינוי הוועדה לבדיקת מינויים וסמכויותיה), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק העונשין (תיקון – הגדרת בן דוד כאחראי על קטין או על חסר ישע), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – הגבלת ערעורים של המדינה על פסקי דין פליליים), מאת חברת הכנסת גבי לסקי; הצעת חוק העונשין (תיקון – סחר בבני אדם למטרות נישואין), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (פסילת ראיה שהושגה שלא כדין), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת משה ארבל וינון אזולאי; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפליה בשל הובלת עגלת ילדים), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק עבודת נשים (תיקון – הארכת תקופת לידה והורות בתשלום), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון – הגבלת משך זמן ההליך), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ענבר בזק, משה טור פז, אלון טל, מוסי רז, רון כץ, יסמין פרידמן, גבי לסקי, מירב בן ארי, מיכל רוזין, גלעד קריב, יוראי להב הרצנו, סימון דוידסון, רם שפע, שירלי פינטו קדוש ועופר כסיף; הצעת חוק יום לציון תשעה באב, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות (תיקון – הסדרת מקצוע הרנטגנאות והדימות), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת עלי סלאלחה, מוסי רז, מיכל רוזין, גבי לסקי, עידית סילמן, פטין מולא, אלינה ברדץ' יאלוב וסימון דוידסון; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – החמרת ענישה עקב פגיעה בטוהר הבחירות), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ענבר בזק, טטיאנה מזרסקי, רון כץ, יסמין פרידמן, מירב בן ארי, יוראי להב הרצנו,

ירדנה מלר-הורוביץ: ולדימיר בליאק, אבתיסאם מראענה, סימון דוידסון, רם שפע, רם בן ברק, נירה שפק, מופיד מרעי ובועז טופורובסקי; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – איסור גביית עמלה בעסקה שבוצעה באמצעות האינטרנט), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת לימור מגן תלם; הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – מחיקה ממאגרי מידע), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכל שיר סגמן, זאב בנימין בגין וצבי האוזר; הצעת חוק חובת פרסום מידע על תלונות הציבור ודוח ביקורת פנימית (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת משה אבוטבול, פטין מולא, מאי גולן, שלמה קרעי, קטי קטרין שטרית, דסטה גדי יברקן, איתמר בן גביר, חיים ביטון, משה ארבל, סמי אבו שחאדה ואוריאל בוסו; הצעת חוק העדה הדרוזית, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת עלי סלאלחה; הצעת חוק המאבק בשחיתות הציבורית – הרשעה בעבירה שיש עימה קלון (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק-יסוד: העדה הדרוזית, מאת חבר הכנסת עלי סלאלחה; הצעת חוק חובת הכללת אזהרה בפרסום טיפולי המרה לשינוי נטייה מינית, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – צמצום בזבוז מזון שתוקפו עומד לפוג ברשתות הקמעונאות הגדולות), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יבגני סובה, אלכס קושניר, יוליה מלינובסקי, שרון רופא אופיר, לימור מגן תלם, אלינה ברדץ' יאלוב, יוסף שיין, זאב בנימין בגין, גלעד קריב, נעמה לזימי וסימון דוידסון; הצעת חוק פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים (תיקון – פיקוח על מחירי בדיקת אנטיגן), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת עלי סלאלחה; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – הגברת עידוד נשים בעסקים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ענבר בזק, טטיאנה מזרסקי, אלון טל, מוסי רז, זאב בנימין בגין, אוסאמה סעדי, אחמד טיבי, יסמין פרידמן, מיכל רוזין, יוראי להב הרצנו, ולדימיר בליאק, אבתיסאם מראענה, שרון רופא אופיר, עאידה תומא סלימאן וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק העונשין (תיקון – פטור מריביות), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת גבי לסקי, משה ארבל, עופר כסיף,

ירדנה מלר-הורוביץ: מוסי רז, יוראי להב הרצנו, ג'ידא רינאוי זועבי, מיכל רוזין, יעקב אשר, יעקב מרגי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק לתיקון פקודת הנישואין והגירושין (רישום) (הסכם קדם-נישואין), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ענבר בזק, משה טור פז, אלון טל, מוסי רז, רון כץ, יסמין פרידמן, מירב בן ארי, מיכל רוזין, גלעד קריב, יוראי להב הרצנו, סימון דוידסון, יוסף שיין, שירלי פינטו קדוש ועופר כסיף; הצעת חוק שעות עבודה ומנוחה (תיקון – קיצור שבוע העבודה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק הקמת מיתקן פוטו-וולטאי ומיתקן אגירה בבית משותף המוקם במתחם פינוי ובינוי, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת לימור מגן תלם, אלכס קושניר, מוסי רז, אלון טל, יוראי להב הרצנו ונעמה לזימי; הצעת חוק חובת המכרזים (תיקון – מתן העדפה לתושבים במכרזי רשות מקומית המצויה באזור עדיפות לאומית), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ענבר בזק, יסמין פרידמן, מיכל וולדיגר, יוראי להב הרצנו, ולדימיר בליאק, שרון רופא אופיר, אורית מלכה סטרוק ורם בן ברק; הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון – חיזוק הזכות לפרטיות וההגנה עליה), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת גלעד קריב; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – משלוח חשבונית לצרכן בדרך מקוונת), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ולדימיר בליאק, נעמה לזימי, אופיר כץ, צבי האוזר ולימור מגן תלם; הצעת חוק הכנסת (תיקון – שפת הדיבור בכנסת), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק הרשויות המקומיות (מימון בחירות) (תיקון – הגברת עידוד התמודדות נשים לראשות רשות מקומית או מועצה אזורית), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ענבר בזק, טטיאנה מזרסקי, אלון טל, מוסי רז, רון כץ, זאב בנימין בגין, אוסאמה סעדי, אחמד טיבי, יסמין פרידמן, לימור מגן תלם, אלינה ברדץ' יאלוב, יוראי להב הרצנו, אבתיסאם מראענה, שרון רופא אופיר, עאידה תומא סלימאן, רם בן ברק ושירלי פינטו קדוש.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הכלכלה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אורית מלכה סטרוק, גלית דיסטל אטבריאן, מאיר פרוש ויואב בן צור בנושא: הקטל בדרכים ביהודה ושומרון.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: ממשלת ישראל באמצעות שר הביטחון מובילה למהלך מדיני מסוכן שיפגע בביטחון ישראל; << נושא >>

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום – הצעות אי-אמון.

מיקי לוי: הצעת סיעת הליכוד בהנהגת בנימין נתניהו, התאחדות הספרדים שומרי תורה, תנועתו של הרב עובדיה יוסף, יהדות התורה והשבת אגודת ישראל, להביע אי-אמון בממשלה בנושאים הבאים: ממשלת ישראל באמצעות שר הביטחון מובילה למהלך מדיני מסוכן שיפגע בביטחון ישראל.

מיקי לוי: ינמק את ההצעה חבר הכנסת אופיר אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, 2,295 ישראלים נפטרו מקורונה בחצי השנה של הממשלה הכושלת והמסוכנת ביותר בתולדות ישראל.

אופיר אקוניס: 2,295.

אופיר אקוניס: 1,099 חולים קשים.

אופיר אקוניס: קריסת מערכות מוחלטת והסרת כל אחריות מהממשלה והעברתה, שר הביטחון, לאזרחי ישראל.

אופיר אקוניס: זה כמו שאתה תעביר את האחריות לביטחון לאזרחי ישראל.

אופיר אקוניס: בבריאות – בדיוק אותו דבר.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, ב-14 ביוני 2021 העבירה ממשלת הליכוד בראשות נתניהו את המדינה כאשר היא נמצאת במקום השלישי בעולם במאבק בקורונה, מקום שלישי בעולם.

אופיר אקוניס: דרדרתם אותנו עד לעשיריה הרביעית.

אופיר אקוניס: ואם המתים אינם מספיקים לממשלה הזאת, אז גם יצרתם מאות אלפי ישראלים קורסים; חיים, ברוך השם, אבל קורסים.

אופיר אקוניס: עצמאים שסגרתם אותם – איפה ההבטחות לעצמאים?

אופיר אקוניס: גם אם לא הכרזתם על סגר, בפועל יש בישראל סגר של חודש וחצי, פחות או יותר.

אופיר אקוניס: עכשיו אפשר להתכחש לזה, אפשר להשתמש בכל מכבסת המילים, אבל התנועה בכבישים מוכיחה את זה, נתוני הסליקה בכרטיסי האשראי מוכיחים את זה.

אופיר אקוניס: ואתם, השרה להגנת הסביבה, ברוב חוצפתכם, שולחים אזרחים להחליף מקצוע.

אופיר אקוניס: בחיים לא הייתה התבטאות כזאת של שר בממשלה.

אופיר אקוניס: אתם דגים?

אופיר אקוניס: לא אומרים מילה?

אופיר אקוניס: אבירי זכויות האדם והאזרח, האזרחים בראש סדר העדיפויות שלכם.

אופיר אקוניס: רק כשאומרים להם להחליף מקצוע, שוכחים אותם.

אופיר אקוניס: היחידים שצריכים להחליף מקצוע זה אתם, שר הביטחון, השרה להגנת הסביבה, חברי הקואליציה, הממשלה, שרות ושרי הממשלה.

אופיר אקוניס: ולאור ההתנהלות בחודשים האחרונים, אדוני היושב-ראש, אי-אפשר שלא לבוא ולומר בצער שאנשים חסרי חמלה, חסרי חמלה אנושית, חסרי יכולת בסיסית להבין למצוקתו של האדם העובד, של האיש והאישה העובדים, לא יכולים להיות נבחרי ציבור.

אופיר אקוניס: מנותקים ואטומים.

אופיר אקוניס: עליית מחירים, אדוני היושב-ראש, שכדוגמתה לא נראתה שנים – זה מתאים למפלגות סוציו-קומוניסטיות, כמו מרצ.

אופיר אקוניס: הרי שם הפוליטביורו מטיל מיסים על הציבור ומממן את עצמו, וזה בדיוק מה שקרה כאן – בחשמל, במים, בדלק, במוצרי צריכה בסיסיים.

אופיר אקוניס: שר הביטחון, הטלת המיסים שהוטלה בממשלה, שאתה הצבעת בעדה – לא רק בעדה אלא בעד הטלת המיסים, בעד התקציב – חברת הכנסת השרה זנדברג, לא הוטלה בשום מדינה מערבית בעולם.

אופיר אקוניס: בדוק.

אופיר אקוניס: ודאי שלא במדינות ה-OECD, שהיה לי ולחבריי במפלגת הליכוד הכבוד להיות חלק מהממשלה אשר הכניסה אותנו למדינות ה-OECD, ממשלה קודמת שהייתי בה חבר קואליציה ולא חבר ממשלה.

אופיר אקוניס: אני מציע לכם, תעשו קניות, תצאו לשווקים, לסופרים, תראו את עליית המחירים המטורפת.

אופיר אקוניס: אבל אתם, אתם בחו"ל.

אופיר אקוניס: בחו"ל.

אופיר אקוניס: ראינו את הרשימה.

אופיר אקוניס: אגב, חברת הכנסת זנדברג, השרה זנדברג, איפה ההפגנות הממומנות?

אופיר אקוניס: האוהלים בשדרות רוטשילד, ההפגנות, צדק חברתי?

אופיר אקוניס: היו שם הופעות של כל מיני אומנים, ודאי בהתנדבות.

תמר זנדברג: אתה לא יודע מה זה התנדבות?

אופיר אקוניס: שמענו אתכם, כן, כן - - -

תמר זנדברג: - - - לא מוכר לך הנושא.

אופיר אקוניס: כן, השרה זנדברג, כל הפגנות השמאל הן בהתנדבות, לא משלמים לאף אחד, אף אחד לא מממן את ההפגנות.

תמר זנדברג: נכון.

אופיר אקוניס: אף אחד לא מממן את האוטובוסים.

תמר זנדברג: זה זר לכם?

אופיר אקוניס: אף אחד לא מממן את הבמות.

תמר זנדברג: אתם לא מכירים את המושג הזה.

תמר זנדברג: אצלכם לא נשלחים בעמותות עם - - - מימון סודיות, אתם לא - - -

אופיר אקוניס: אני אומר לך, אצלנו אנשים יוצאים לגשרים.

תמר זנדברג: מה זה שליחות – אתם לא יודעים מה זה.

תמר זנדברג: מה זה שליחות אתם לא יודעים.

אופיר אקוניס: אתמול לפני שבועיים - - -

תמר זנדברג: אתם גם לא יודעים שאנשים נאבקים - - -

אופיר אקוניס: אתמול לפני שבועיים יצאו לגשרים אנשים שכואב להם הלב שהמחירים שלהם עולים, שהם יודעים שאת המיסים שהם משלמים מעבירים להסכמים קואליציוניים עם מנסור עבאס, לממן את השרידות שלכם.

תמר זנדברג: אתם גם לא יודעים מה זה שוויון, מה זה שכל האזרחים שווים.

תמר זנדברג: גם זה זר לכם.

תמר זנדברג: אתם באמת האחרונים שיכולים להטיף על שוויון, האחרונים שיכולים להטיף על שוויון, כי מה שאתם עושים עכשיו זה פשוט להגדיל – איך תמיד הייתם אומרים במושגים של השמאל?

תמר זנדברג: מגדילים את האי-שוויון.

תמר זנדברג: הממשלה בתקציב מגדילה.

תמר זנדברג: - - -

אופיר אקוניס: אתם מגדילים את האי-שוויון.

תמר זנדברג: לא.

אופיר אקוניס: אתם דואגים באמת לעשירים, אבל העניים ישלמו את עליות המחירים שלכם.

תמר זנדברג: - - - לא אכפת לכם.

אופיר אקוניס: שמענו אתכם.

תמר זנדברג: יש לך עוד משהו חוץ מ"שמאל", "שמאל", "שמאל"?

אופיר אקוניס: שמענו אתכם.

תמר זנדברג: זה הדבר היחיד.

אופיר אקוניס: שמענו אתכם.

אופיר אקוניס: אין לכם מה לאכול, החסכונות שלכם נגמרים.

אופיר אקוניס: אנחנו מבינים למה אתם ברחובות, החלטנו לצמצם את הממשלה ל-18 שרים, לחסוך מאות מיליוני שקלים, להפנות אותם לטיפול בקורונה, להפנות אותם לעסקים הקטנים.

אופיר אקוניס: אפשר בכסף הזה, אדוני היושב-ראש, להעביר דמי אבטלה לעצמאים.

אופיר אקוניס: אפשר בכסף הזה לסייע למובטלים.

אופיר אקוניס: אפשר בעיקר, שר הביטחון, "לתת איתות לחברה הישראלית שאתם לא פה בשביל האאודיA8 , ולא בשביל השיירה, ולא בשביל הכיבודים, ולא בשביל הג'ובים, ולא בשביל הנהגים, ולא בשביל הלשכות, אלא בשביל דבר אחד, בשביל לעבוד אצל אזרחי ישראל".

אופיר אקוניס: את הדברים הללו אמר, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת יאיר לפיד, ראש הממשלה החליפי.

אופיר אקוניס: אמר ועשה, כמו כל הממשלה הזאת, כמו כל הקואליציה הזאת, הכול הפוך.

אופיר אקוניס: הכול הפוך: הלשכות – אה, מה עם החוק הנורבגי?

אופיר אקוניס: אוי, שכחתי.

אופיר אקוניס: את, נדמה לי, בחוק הנורבגי.

אופיר אקוניס: לא, השרה זנדברג?

תמר זנדברג: כן - - -

אופיר אקוניס: החוק הכי מושחת – את יודעת מהי שחיתות?

אופיר אקוניס: שחיתות זה כשהשחיתות היא על חשבון הציבור.

אופיר אקוניס: זו שחיתות ציבורית.

אופיר אקוניס: תלמדו מה זה שחיתות ציבורית.

אופיר אקוניס: אתם מושחתים מן היסוד.

אופיר אקוניס: 24 שרות ושרים נורבגים - - -

תמר זנדברג: שחיתות זה שוחד - -

אופיר אקוניס: שחיתות ציבורית, אל תטיפי לנו על שחיתות.

תמר זנדברג: - - מרמה, הפרת אמונים, זו שחיתות.

תמר זנדברג: צא ולמד.

אופיר אקוניס: אל תטיפו, תטיפו.

אופיר אקוניס: לנו הם מטיפים על שחיתות.

אופיר אקוניס: עד היום.

אופיר אקוניס: אנחנו בוגרי ה"מושחתים, נמאסתם", שהופנה - - -

תמר זנדברג: נכון.

אופיר אקוניס: נכון?

אופיר אקוניס: ליצחק שמיר.

תמר זנדברג: - - - והציבור - - -

אופיר אקוניס: העללתם על היהודי הזה את השקר הזה.

אופיר אקוניס: זו התועמלנות הסוציאליסטית, הבולשביקית, חבר הכנסת גפני.

אופיר אקוניס: כשאין תשובות יש הטחת האשמות אישיות.

אופיר אקוניס: היהודי הענו ביותר, הצנוע ביותר – "מושחתים, נמאסתם", ומחזרו את זה, אחרי 15 שנה ואחרי 20 שנה, אבל המושחתים זה אתם.

אופיר אקוניס: "מושחתים, נמאסתם", זה עליכם.

אופיר אקוניס: ושחיתות ציבורית – איפה היועץ המשפטי לממשלה?

אופיר אקוניס: יש לו עוד שש שעות, כמה זמן יש לו עד לסיום תפקידו?

אופיר אקוניס: עד שייבחר מישהו ברוחו של שר המשפטים, כן, מאוד מקצועי.

אופיר אקוניס: מי שקצת חושב אחרת עלול - - -

קריאה: - - -

אופיר אקוניס: מי שקצת חושב אחרת – יועץ משפטי, שר הביטחון, שעלול להיתפס כשמרן, בדיוק כמו שופטי בית המשפט העליון, הם לא ייבחרו, משום שזוהי העמדה הסוציו-קומוניסטית.

אופיר אקוניס: קוראים לזה בולשביזם.

אופיר אקוניס: גם ביחסי החוץ, שר הביטחון, אתם הורסים כל חלקה טובה.

אופיר אקוניס: חודש יוני, השארנו לכם יחסים בין-לאומיים שלא נראו כמותם ב-73 שנות קיומה של מדינת ישראל.

אופיר אקוניס: פירקנו את התפיסה, אדוני היושב-ראש, הגלותית.

אופיר אקוניס: אפשר להוציא את היהודי מהגלות – אי-אפשר להוציא את הגלות מהיהודי.

אופיר אקוניס: הרכנת הראש לפלסטינים – איך אמר אהוד אולמרט, הוא גם ממשיך ברוב חוצפתו להתראיין בטלוויזיה: קודם יבואו הפלסטינים, אם לא יבואו הפלסטינים, לא יקרה כלום.

אופיר אקוניס: לא קרה כלום ממרוקו – לפרוטוקול, זה במירכאות, כמובן – לא קרה כלום עם איחוד האמירויות, לא קרה כלום עם סודאן.

אופיר אקוניס: שר הביטחון יודע היטב, שרי הממשלה ודאי.

אופיר אקוניס: המשוחחים עכשיו ביניהם אינם יודעים שבעוד זמן קצר, בעזרת השם, לא הרבה זמן, תהיה הודעה על מדינה נוספת, גדולה מאוד, שנחשבה ליריבה של ישראל, רחוקה, לא נגיד את שמה מטעמים מובנים, שגם היא תכריז על נורמליזציה עם ישראל.

אופיר אקוניס: את זה "אתם" עשיתם – אבל קודם כול, התפיסה שלכם היא: תהיו גלותיים.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, תהיו גלותיים מול הפלסטינים, תרכינו ראש, ואז יבואו האחרים.

אופיר אקוניס: ואתה, שר הביטחון, שאלתי אותך לפני שלושה שבועות ולא ענית לי, כאן, מעל הדוכן הזה.

אופיר אקוניס: אתה אירחת את מכחיש השואה.

אופיר אקוניס: אני היום הייתי בסיור ביד ושם, מקום מרהיב, מקום עוצמתי.

אופיר אקוניס: אין יהודי שלא יכול באמת שלא להזיל דמעה במקום הזה.

אופיר אקוניס: אתה, לפני חודש, נדמה לי – ושאלתי אותך מהמליאה לשם, ולא ענית אז, ואני מקווה שתענה עכשיו – אירחת בביתך בראש העין את מכחיש השואה אבו מאזן.

אופיר אקוניס: אבו מאזן עומד מאחורי התביעה נגד כוחותינו בבית הדין הבין-לאומי בהאג.

אופיר אקוניס: פגשת אותו.

אופיר אקוניס: ביקשת ממנו שיסיר את התביעה הזאת?

אופיר אקוניס: דיברת איתו על זה, או שהסכמת, כפי שמפרסם אתמול עיתון ידיעות אחרונות בידיעה חשובה מאוד, לשחרר, אדוני היושב-ראש, מחבלים – מחבלים עם דם על הידיים, עוד לפני אוסלו; גם כן, הקשקוש הזה של אוסלו.

אופיר אקוניס: מחבלים עם דם על הידיים ישוחררו במסגרת מחוות – הערבים לא מבינים את זה.

אופיר אקוניס: הם רואים חולשה, הם מכים אותך.

אופיר אקוניס: כך היה במאורעות תר"פ, כך היה במאורעות תרפ"ט, כך היה ערב כ"ט בנובמבר, תמיד זוהי השיטה.

אופיר אקוניס: כך זה עכשיו.

אופיר אקוניס: רודפים עם שלג, עם אבנים מכוסות בשלג אחרי ניידות של כוחותינו, פה.

אופיר אקוניס: איפה השר לביטחון פנים?

אופיר אקוניס: אולי המחבל, הייתה לו איזו בעיה אישית, זה היה ההסבר שלו – אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה.

אופיר אקוניס: אני אומר לממשלה הזאת, אם לצטט את חבר הכנסת בגין, שאמר על עצמו: נבחר ציבור ללא ציבור – ראש הממשלה הוא נבחר ציבור ללא ציבור, עם 4% תמיכה.

אופיר אקוניס: אתם ממשלה של נבחרי ציבור ללא ציבור.

אופיר אקוניס: אתם מנותקים, מושחתים, השרה זנדברג, אטומים.

אופיר אקוניס: נבחרי הציבור ללא ציבור, לא רק מביעים בהם אי-אמון, אומרים לכם: נמאסתם.

אופיר אקוניס: נכשלתם.

אופיר אקוניס: לכו הביתה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר אקוניס.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שר הביטחון בני גנץ, להשיב על הצעת האי-אמון של סיעת הליכוד.

בנימין (בני) גנץ: אדוני היושב בראש, אני מתכוון, ברשותך, להתייחס לנושא ההצעה עצמה.

בנימין (בני) גנץ: אחר צוהריים טובים לכולם.

בנימין (בני) גנץ: ביום שישי, 21 במאי, בשנה שעברה, בשעות אחר הצוהריים, בתום מבצע שומר החומות, עמדתי לצידו של ראש הממשלה דאז ויושב-ראש האופוזיציה היום בנימין נתניהו, ואמרתי אמת פשוטה לציבור: בשלב זה תם המעשה הצבאי והגיעה העת למעשה המדיני.

בנימין (בני) גנץ: מעשה מדיני, אין משמעו בהכרח הסכמי בזק, אלא גם התנעת מהלכים ארוכי טווח שיחלישו את הקיצונים ויחזקו ויחברו את המתונים.

בנימין (בני) גנץ: המילים האלה, הכוונה הזו הייתה נכונה אז, בממשלה הקודמת, ובעיניי היא נכונה גם היום.

בנימין (בני) גנץ: לישראל אויבים רבים, בראשם משטר האייתולות באיראן, חיזבאללה, חמאס וארגוני טרור נוספים.

בנימין (בני) גנץ: מולם אנו נוקטים יד ברזל, פועלים ובונים את הכוח לשעת פקודה.

בנימין (בני) גנץ: כמי שלחם והוביל חיילים אל הקרב לאורך קרוב ל-40 שנה, אני זוכר היטב את האחריות הגדולה המונחת על כתפיי להיות ערוך כל העת למלחמה, ולעשות הכול כדי למנוע אותה ולחתור לשלום.

בנימין (בני) גנץ: נרצה או לא, הרשות הפלסטינית היא ההנהגה הלגיטימית והמוכרת של השכנים שלנו, ולאורך השנים בכל ממשלות ישראל, מאז שהיא קיימת, יש לנו תיאום ושיתופי פעולה איתה, לצד מחלוקות עמוקות וקשות.

בנימין (בני) גנץ: בפגישתי הראשונה עם אבו מאזן, אמרתי לו שכולנו נצטרך לאפסן את החלומות שלנו ולהבין שאף אחד, בטח לא אנחנו, לא הולך לשום מקום.

בנימין (בני) גנץ: הוא הסכים, כולנו נישאר כאן.

בנימין (בני) גנץ: גם הנהגת הרשות הפלסטינית יודעת שכדי להתקדם ולפתח את היחסים איתנו עליה להגביר את המאבק הביטחוני בטרור, להפסיק את התשלומים למשפחות המחבלים ולבלום את התהליכים הבין-לאומיים נגדנו.

בנימין (בני) גנץ: כך דרשתי, וכך נמשיך ונעמוד על העקרונות האלה כחלק מהתנאים להתקדמות בכל ציר.

אופיר אקוניס: זו דרישה טובה.

אופיר אקוניס: השאלה היא אם הוא הסכים.

בנימין (בני) גנץ: לצד זאת - -

אופיר אקוניס: הוא לא הסכים, כי זה לא נמשך.

בנימין (בני) גנץ: - - בניגוד למי שניהלו תהליכים מתחת לשולחן, אני בחרתי לנהל אותם בגלוי, ברמאללה ובראש העין – לתאם, לעבוד בשיתוף פעולה, לחזק את הכלכלה וגם לדרוש תמורה.

בנימין (בני) גנץ: אני רוצה לומר לכם שההחלשה ארוכת השנים של הרשות הפלסטינית, והסתרת היחסים, חיזקה את החמאס, פגעה בביטחון ישראל ונכשלה במבחן התוצאה.

בנימין (בני) גנץ: חיזוק הקשר עם הרשות הפלסטינית, תוך עמידה על עמדותינו, תורם גם לקשרים המדיניים והביטחוניים שלנו.

בנימין (בני) גנץ: הסכמי אברהם, שטוב עשה ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו שקידם אותם, התאפשרו, בין היתר, משום שמנענו צעדים חד-צדדיים של סיפוח.

בנימין (בני) גנץ: בכל פגישה ושיחה שלי עם גורמים אמריקאיים, אירופיים ונוספים, הם מתמקדים בנושא, שואלים ומתעניינים, ומחזקים את המהלכים הללו ככאלו שתורמים ליציבות האזורית.

בנימין (בני) גנץ: גם אם נעצום עיניים ונגיד שהפלסטינים לא מעניינים את העולם, המציאות שוב ושוב הוכיחה ומוכיחה לכולנו אחרת.

בנימין (בני) גנץ: וגם אם את העולם הם לא מעניינים, יחסינו עם הפלסטינים הם קריטיים לביטחוננו, לעתיד ילדינו ולאיך תיראה מדינתנו.

בנימין (בני) גנץ: מכובדיי, בן-גוריון, הרצל ואחרים רבים חלמו על מדינה יהודית, ציונית, בטוחה, ליברלית ומתקדמת.

בנימין (בני) גנץ: אם אנחנו רוצים לשמור עליה ככזו, לא נוכל להתעלם מהמציאות הגיאו-פוליטית.

בנימין (בני) גנץ: נכון, אנחנו נמצאים היום במציאות של ממשלה מורכבת, ויחד עם זאת, המתחים המובנים לא מעניקים לנו את הפריבילגיה להתנער מהנושא המדיני ובוודאי שלא מהצרכים הביטחוניים.

בנימין (בני) גנץ: עלינו מוטלת החובה להפוך כל אבן כדי לחתור למציאות שתיתן אופק ותקווה לכל היושבים בין הירדן לים ומעבר להם.

בנימין (בני) גנץ: לא, לא נקדם כעת הסדרים מדיניים, אך חובה עלינו לשמור על קשר שיאפשר אופק מדיני, שיבטיח את ביטחוננו, את עוצמתנו הבין-לאומית ואת המשכו של החזון הציוני.

בנימין (בני) גנץ: יד ביד עם הצרכים האלו, אנחנו מחויבים לביטחונם של המתיישבים ביהודה ושומרון.

בנימין (בני) גנץ: צה"ל, השב"כ ומשטרת ישראל פועלים לילה ויום כדי לסכל פיגועים ולהעניק ביטחון וגם תחושת ביטחון לכלל התושבים במרחב.

בנימין (בני) גנץ: הגברנו בחודשים האחרונים את הפעילות וההיערכות, בדגש על הצירים המרכזיים, כנגד תופעת יידוי האבנים.

בנימין (בני) גנץ: אנחנו גם נכונים ומחויבים לספק לכלל המתיישבים, בוודאי לרוב אלו שנמצאים במקום בחוק ובעידוד המדינה, את כלל התנאים הבסיסיים שכל אזרח זכאי להם בתשתיות, בחינוך ובכלל ההיבטים, ונמשיך ונחזק את ההתיישבות ככל שנוכל.

בנימין (בני) גנץ: מכובדיי, הקשרים עם הרשות הפלסטינית מחזקים את המתונים ומחלישים את אויבינו הקיצוניים, ובראשם החמאס.

בנימין (בני) גנץ: הקשרים האלה יימשכו, יורחבו ויעמיקו, מתוך עמידה על עקרונותינו הביטחוניים, מתוך שמירה על האינטרסים הביטחוניים שלנו ותוך שמירתו של אופק מדיני וציוני פתוח ונתון.

בנימין (בני) גנץ: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר הביטחון בני גנץ.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת סיעת יהדות התורה וסיעת התאחדות הספרדים שומרי תורה, אי-אמון בנושא: ממשלה דיקטטורית העוברת על החוק ומבצעת האזנות סתר לא חוקיות – שאותה ינמק חבר הכנסת משה גפני.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, ברוך בואך.

משה גפני: חברי הכנסת, אדוני השר, השרים, אנחנו הגשנו הצעת אי-אמון בנושא של האזנות הסתר.

משה גפני: באמת, להפוך את מדינת ישראל למדינה דיקטטורית, מדינה לא דמוקרטית, שאפשר בעצם להגיע לכל אחד – אני מבקש, אדוני היושב-ראש, אני רואה שהשר לביטחון פנים כאן וצריך להשיב לי, ואני מתכבד, בנושא הזה, אבל אני ביום רביעי מעלה הצעה לוועדת חקירה פרלמנטרית בנושא הזה.

משה גפני: הוא לא נושא שיכול לעבור לידנו.

משה גפני: יכול להיות שיש אפילו הצדקות.

משה גפני: הדברים האלה צריכים להיחקר, ואני אבקש מהכנסת שהיא תאשר את ועדת החקירה הפרלמנטרית.

משה גפני: אנחנו מגישים על זה אי-אמון, אבל יש עוד דברים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, בתחילת הדרך, בתחילת הקדנציה הזאת, אמרו לי שעושים רפורמות בנושא הכלכלי כדי להוריד את יוקר המחיה, רפורמות שאני מאוד התנגדתי להן.

משה גפני: אני חשבתי שזה דבר רע, אבל עצמתי עיניים ואמרתי, אולי באמת הם צודקים.

משה גפני: זה דבר מאוד קריטי, שמשפחה ממעמד הביניים או מהשכבות החלשות או בכלל – הם הולכים למכולת או הולכים לסופר וקונים את הדברים הבסיסיים שהם צריכים לקנות להם ולילדיהם או להוריהם, ופתאום מתברר שהכול עלה באופן שאין שני לו.

משה גפני: אני לא זוכר ימים שבהם היה צבר כזה של עליות מחירים, שאי-אפשר לתאר אותן.

משה גפני: המציאות הזאת, שבה עשו רפורמה, קראו לזה רפורמה, והעלו את מחיר הגודש, העלו את הנושא של העלאת גיל הפרישה לנשים, לפגוע בנשים מוחלשות, חלשות, עניות, שלא תהיה להן קצבת זקנה ועוד דברים נוספים – ממיסים.

משה גפני: אין צו – אדוני יושב-ראש הכנסת, שתדע, שלא ישקרו אותך: אין צו שעיקרו לא היה או לא נמצא או לא קיים בלהעביר עוד כסף לאוצר.

משה גפני: אין צו, אין תקנה, אין חוק, שהביאו אותו כדי לסייע לתושבים, לאזרחים, למעמד הביניים, לשכבות החלשות.

משה גפני: אין.

משה גפני: הכול זה צווים שלוקחים כסף מכולם, בעיקר מהשכבות החלשות, ובזה מממנים את הגירעון, מממנים את מה ששר האוצר מבקש.

משה גפני: אני, דרך אגב, לא רואה פה את שר האוצר לאחרונה בכלל – הנורבגי עשה שהכנסת התרוקנה מהשרים העיקריים.

משה גפני: הם לא נמצאים.

משה גפני: אין את הממשק שבין הכנסת לבין הממשלה.

משה גפני: זה דבר רע.

משה גפני: המציאות הזאת היא מציאות רעה.

משה גפני: היא רעה לכנסת, היא רעה לממשלה, היא רעה לשרים, היא רעה לחברי הכנסת, אבל אני רוצה, אפילו שהוא לא כאן, שר האוצר, ואין סיכוי שהוא יבוא כשאני מדבר מכיוון שהוא יודע מה אני הולך להגיד עליו; אני עשיתי רק, ככה, על הדרך – אימא או אבא שהולכים לסופר, ולוקחים את מוצרי המדף: הדגים הקפואים עולים ב-12%, החלב של טרה עולה ב-4%, טונה – ב-4.4%, קטשופ – ב-4.7%, סוכרזית – ב-9%.

משה גפני: דרך אגב, זה אותה ממשלה שאמרה שצריך שלא יקנו מתוקים, אז סוכרזית זה 9%.

משה גפני: מרכך כביסה – 12%, במבה – 4.6%, אורז – 8%.

משה גפני: מגבות נייר – 14%.

משה גפני: הדלק מתייקר עכשיו ב-34 אגורות – שיא של שבע שנים.

משה גפני: החשמל עולה מחר ב-5.7%.

משה גפני: מחירי הדירות עולים בלמעלה מ-10%.

משה גפני: אין נושא אחד שלא התייקר או שלא מתייקר.

משה גפני: שיגידו לי, בשביל מה הממשלה הזאת קיימת.

משה גפני: מה היא עושה?

משה גפני: מה היא עושה בעניין של יוקר המחיה?

משה גפני: אני, האמת שאני לא יודע מה היא גם עושה בנושא של הקורונה.

משה גפני: עוברים כל יום מקיצוניות לקיצוניות.

משה גפני: בכל תחום שממשלה שולטת בו, במיוחד בדברים קריטיים, יש דברים שצריך להיזהר מהם: למשל, מצד אחד, בנושא הכלכלי, ביוקר המחיה, צריך לא לפגוע במפעלים, צריך לשמור על העובדים וצריך שהמחיר לא יעלה.

משה גפני: צריך לדעת לעשות את האיזון הזה.

משה גפני: זה לא סיפור פשוט.

משה גפני: צריכה להיות ממשלה עם רגישות, עם יכולת ועם כישורים.

משה גפני: הם לא יודעים לעשות את זה.

משה גפני: בקורונה צריך שהמשק ימשיך לעבוד, צריך שתלמידים ילכו לבתי הספר.

משה גפני: אגב, אדוני היושב-ראש, אני יכול להגיד לך בסוד, לפני שנה תקפו את הרב קנייבסקי, שיהיה בריא, שאמר שצריך לעשות את כל מה שמשרד הבריאות אומר, הנחיות משרד הבריאות, אבל הילדים צריכים ללמוד.

משה גפני: זה מה שהוא אמר.

משה גפני: איזה התקפות היו נגדו.

משה גפני: עוד לא קם מישהו לבקש סליחה.

משה גפני: הרי מה אומרים עכשיו?

משה גפני: עכשיו אומרים כבר זמן רב שאסור שהילדים לא ילכו לבתי הספר, לא ילכו ללמוד, אין דבר כזה.

משה גפני: בסדר, אבל אנחנו לא מבקשים סליחה.

משה גפני: אנחנו בסדר, אנחנו יודעים, ואנחנו - - -

דוד אמסלם: אני מתפלא עליך, הרב גפני.

דוד אמסלם: זה היה במשמרת שלנו.

דוד אמסלם: זה הם, זה השמאל.

דוד אמסלם: להם מותר הכול.

דוד אמסלם: הם לא רואים כלום.

משה גפני: בסדר, מה זה משנה?

משה גפני: אני אומר, מישהו היה צריך לקום לבקש סליחה.

דוד אמסלם: מי יבקש?

דוד אמסלם: מי?

דוד אמסלם: היושב-ראש?

דוד אמסלם: מי יבקש?

משה גפני: מה אמר הרב קנייבסקי?

דוד אמסלם: מי?

דוד אמסלם: הצבועים יבקשו?

משה גפני: מה אמר הרב קנייבסקי?

משה גפני: הוא אמר שצריך לשמור על ההנחיות של משרד הבריאות.

משה גפני: זה מה שהוא אמר.

משה גפני: אני שמעתי.

דוד אמסלם: נכון.

דוד אמסלם: זוכר.

משה גפני: לשמור על ההנחיות של משרד הבריאות, אבל בשום אופן לא להפסיק את הלימוד של הילדים.

משה גפני: על כל פנים, היה צריך בעניין של יוקר המחיה לשמור על זה שמחירים לא יעלו.

משה גפני: להפך, שירדו.

משה גפני: והיה צריך לשמור על הבריאות של האנשים ולדעת לעשות את האיזונים.

משה גפני: אנחנו מקבלים כל יום איזה הנחיות אחרות, או פעמיים ביום.

משה גפני: אין מה לעשות, בממשלה של שמונה ראשי ממשלות, שמונה מפלגות שכמעט ואין קשר ביניהן, כל רגע מחליט מישהו משהו אחד ומעבירים מסר על משהו אחר.

משה גפני: ולכן, אין שום דבר שהממשלה הזאת עושה שיש בו את הרגישות, שיש בו את האיזון, שיש בו את כל מה שנלווה לעניין הזה.

משה גפני: אין.

משה גפני: ולכן המציאות הזאת, שבה אנחנו נמצאים היום על עברי פי פחת, שהמחירים כל כך עולים, כולם.

משה גפני: אין דבר אחד שהועיל.

משה גפני: ואני אמרתי – חבל ששר האוצר לא פה.

משה גפני: אמרתי כאן במליאת הכנסת, אנחנו קראנו במגילת אסתר: "אשר החלות לנפל לפניו לא תוכל לו כי נפול תפול לפניו".

משה גפני: האיש הזה, שר האוצר, מפסיד עכשיו בכל המאבקים הציבוריים שלו.

משה גפני: הוא הפסיד בבג"ץ על הנושא של המעונות של לומדי התורה.

משה גפני: הוא הפסיד בתלונה שלו נגד הרב הראשי, נשיא בית הדין הגדול, שהוא התלונן בנציבות של הדיינים.

משה גפני: הפסיד.

משה גפני: הנציב דחה אותו.

משה גפני: הוא אמר שהוא יוריד את יוקר המחיה, הפסיד – אנחנו בעצם הפסדנו, אותו זה לא כל כך מעניין כנראה.

משה גפני: הפסיד באופן מוחלט, הפסיד לנו את הנושא של יוקר המחיה, וכל הדברים האלה.

משה גפני: ואני רוצה, אדוני היושב-ראש, אתה מכיר את זה היטב, אני רוצה להגיד לך, אנשים כנראה לא מבינים מה זה ועדת כספים, ולא מבינים מה העבודה של ועדת הכספים.

משה גפני: תדע, אני הייתי בוועדת הכספים יחד איתך, ועמדנו, אתה היית אופוזיציה ואני הייתי קואליציה: כשהיו מביאים ממשרד האוצר דברים שהייתה בהם פגיעה באזרחים עצרנו את זה.

משה גפני: לא נתנו להם להמשיך או ששינינו.

משה גפני: אין היום דבר כזה.

משה גפני: אין היום דבר כזה.

משה גפני: אתה היית צריך לראות היום, עם סיגריות אלקטרוניות – אני לא נכנס לעניין עצמו.

משה גפני: אין דבר שמשרד האוצר מביא שלא עובר את ועדת הכספים, אין דבר כזה.

משה גפני: עושים לפעמים שינוי קטן, לפעמים גם מורידים קצת באחוזים.

משה גפני: לאוצר יש אוטוסטרדה בכנסת הנוכחית בוועדת הכספים, אוטוסטרדה.

משה גפני: מה שהוא מבקש, הוא לא צריך להתאמץ.

משה גפני: לא רק זה, היום היה מיסוי על – אני מציע שתקשיב לי, תאמין לי.

משה גפני: לא חשוב.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: אתה יכול להגיד לא.

משה גפני: הכול בסדר.

משה גפני: הגיע היום מיסוי, היה צריך להצביע, על סיגריות אלקטרוניות.

משה גפני: אני לא נכנס לתוך העניין הזה.

משה גפני: אבל הלשכה המשפטית אמרה – וזה נכון, היות שרצינו לעשות שם שינויים – שקודם יעשו את השינויים, יביאו לנו את הצו, ואז נוכל להצביע עליו.

משה גפני: זה היה ביום חמישי.

משה גפני: נדחה ליום שני, להיום.

משה גפני: היום יצא הצו.

משה גפני: הצו הקודם פקע ועכשיו צו חדש.

משה גפני: מה היה צריך להיות אתמול?

משה גפני: שאם מייבאים מוצר מהסוג הזה, אין את עליית המחירים, מכיוון שהצו לא אושר.

משה גפני: התברר לנו שרשות המיסים גובה את הכסף הזה, בלי צו, בלי כלום, כאילו פה איזה הפקרות שאין כדוגמתה, וזה עובר בוועדת הכספים בשקט, בלי שאף אחד מדבר מילה.

משה גפני: הרי מה אני הייתי עושה?

משה גפני: אתה יודע את זה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: מה אני הייתי עושה?

משה גפני: הייתי אומר לרשות המיסים, תחזרו הביתה, אני מבקש שתתקנו את העניין הזה.

משה גפני: כל עוד אין צו, לא לגבות את המחיר הגבוה.

משה גפני: ופה לא.

משה גפני: אומר יושב-ראש הוועדה, שיפנו לערכאות.

משה גפני: מה זה יפנו לערכאות?

משה גפני: אנחנו הערכאה.

משה גפני: אנחנו הכנסת.

משה גפני: הממשלה הזאת גם מאזינה לאזרחים, אין עדיין פתרון עם העניין הזה כדי שנדע מה באמת קרה שם.

משה גפני: ולכן אני אציע, בעזרת השם, ביום רביעי, שתהיה ועדת חקירה פרלמנטרית.

משה גפני: אם יתברר שהכול בסדר, כולנו נשמח.

משה גפני: אם יתברר שלא בסדר, אנשים צריכים לתת את הדין.

משה גפני: בנושא הזה של עליית מחירי המזון או עליית המחירים בכלל, עם צבר כזה נורא.

משה גפני: אין סיבה שהדבר הזה יקרה.

משה גפני: אין זכות קיום לממשלה, שעשתה רפורמות – עכשיו תראו איזה רפורמות היא עשתה: היא פגעה בחקלאים; היא התירה את היבוא – אגב, בניגוד להסכם קואליציוני, שלא מעניין אותי.

משה גפני: אתה ממפלגת העבודה, נכון?

משה גפני: אתם הייתם נגד הרפורמה הזאת בחקלאות בלי שיהיה פתרון לחקלאים.

משה גפני: היינו בטוחים שלפחות משלמים את המחיר תמורת הורדת יוקר המחיה.

משה גפני: מתברר שגם החקלאים נפגעו, גם רוצים לסגור את פרי הגליל בחצור הגלילית, וגם מחירי המזון עולים.

משה גפני: אצלנו קוראים לזה, אין לממשלה הזאת סייעתא דשמיא.

משה גפני: היא שמה רגל ימין, יוצא רגל שמאל, היא שמה רגל שמאל, יוצא רגל ימין.

משה גפני: שתי ידיים שמאליות במלוא מובן המילה.

משה גפני: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

מיקי לוי: השר לביטחון הפנים, בבקשה.

עמר בר-לב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אין הולם ואין תשובה טובה יותר לטענות המועלות בהצעת האי-אמון הזאת מכך שחבר הכנסת ליצמן, שבימים אלה ממש עומד לחתום על עסקת טיעון בנוגע להפרת אמונים לאחר שהגן מהסגרה על נאשמת בפדופיליה ובעבירות מין חמורות בקטינות - -

יואב בן צור: איך זה קשור?

יואב בן צור: סליחה.

עמר בר-לב: - - וחבר הכנסת מלכיאלי - -

יעקב מרגי: אין לך - - -

עמר בר-לב: - - שיושב-ראש המפלגה שלו הוא אדם שכבר ריצה עונש מאסר - -

ינון אזולאי: אתה שלא מכיר את מזרחי - - - מה אתה מדבר על חיים מזרחי, כשאתה לא מכיר אותו?

עמר בר-לב: - - והתפטר לפני ימים ספורים מהכנסת במסגרת עסקת טיעון - -

ינון אזולאי: אתה בכלל יכול לתפקד?

ינון אזולאי: אתה בכלל יכול לכהן כשר?

ינון אזולאי: אתה בכלל יכול לכהן כחבר בממשלה?

עמר בר-לב: - - לאחר שהודה בעבירות נוספות - -

ינון אזולאי: כשאתה לא זוכר מי זה חיים מזרחי - - - באותם פושעים מהמשטרה, באותם עבריינים מהבולשת, מהבילוש.

עמר בר-לב: - - הם אלה שהגישו את הצעת האי-אמון.

עמר בר-לב: אני מבין את התסכול שלכם.

ינון אזולאי: אתה יכול בכלל לעמוד שם?

ינון אזולאי: אתה כשיר בכלל?

עמר בר-לב: אותה אופוזיציה שהגישה את האי-אמון הזה - -

ינון אזולאי: אני מציע לך, קום ותתפטר.

ינון אזולאי: הגיע הזמן.

ינון אזולאי: תניח את - - - קום.

ינון אזולאי: תתפטר.

עמר בר-לב: - - היא הקואליציה לשעבר, שב-12 שנות שלטונה הפרויקט אולי המוצלח ביותר שלה ושלכם היה הפרויקט להחלשת משטרת ישראל ומערכת המשפט - -

ינון אזולאי: שמה?

ינון אזולאי: שאתם מאזינים?

ינון אזולאי: מה אתה פתאום לא יודע?

ינון אזולאי: תוך שניות אתה יודע להגיד את התשובה שהכול שלילי, שאין שום דבר.

עמר בר-לב: - - מערכת אכיפת החוק במדינת ישראל.

ינון אזולאי: אתה לא יודע על מה אתה מדבר.

ינון אזולאי: אתה - - - מה קורה במשטרה.

ינון אזולאי: עובדים עליך.

ינון אזולאי: מסובבים אותך.

עמר בר-לב: התבטאות אחר התבטאות, הסרתם את האחריות מהדרג המדיני - -

ינון אזולאי: חוץ מהג'וב, אתה לא צריך כלום.

עמר בר-לב: - - וערערתם את אמון הציבור במשטרת ישראל.

עמר בר-לב: לפני שנה, בעקבות ליל עימותים בבני ברק שהחל בתקיפת שוטרים שאכפו את תקנות הקורונה – שקבעה הממשלה שלכם – השר דאז חבר הכנסת ליצמן בחר להסית נגד המשטרה כשקרא לפעילויותיה "מסע נקמה מתוכנן, פראי ותוקפני", וזה ציטוט.

עמר בר-לב: ראש הממשלה דאז, בנימין נתניהו, קרא לחקור את החוקרים.

עמר בר-לב: השר לביטחון הפנים באותה העת, בממשלה שלכם, טען שמשטרת ישראל מתנהגת כמשטרת מחשבות.

ינון אזולאי: מה התשובה שלך?

ינון אזולאי: לא יודע, לא זוכר - - - אלו אתם שלא - - - במערכת.

דוד אמסלם: אתם בשמאל - - -

עמר בר-לב: הכול בשביל למסך בעשן את העובדה - -

דוד אמסלם: איפה המימד החמישי?

דוד אמסלם: איפה הפרשה - - -

עמר בר-לב: - - שראש הממשלה לשעבר, הנאשם נתניהו - -

דוד אמסלם: איפה השקרים של סגלוביץ'?

עמר בר-לב: - - כשל מוסרית וערכית, ועומד בפני משפט.

דוד אמסלם: איפה פרשת - - - איפה הפרשה של הכסף של הבית היהודי?

ינון אזולאי: - - -

עמר בר-לב: ללא בושה, ממש ללא בושה - -

דוד אמסלם: איפה השוחד של גדעון סער?

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, תודה.

עמר בר-לב: - - הגשתם את הצעת האי-אמון הזאת - -

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: אתם המושחתים הגדולים ביותר, המפא"יניקים.

עמר בר-לב: - - כאשר אם קיימת אי-ודאות כלשהי - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

עמר בר-לב: - - הרי היא בתקופה של הממשלה הקודמת, שבה אתם הייתם חברים.

דוד אמסלם: הוא לא מתבייש, הבן אדם.

דוד אמסלם: הוא לא מתפקד בכלל כשר.

מיקי לוי: תודה.

עמר בר-לב: יש לכם אפס עניין בחיזוק המשילות.

דוד אמסלם: אתה אפילו לא יודע איפה אתה נמצא, רק על ערבים אתה מגן.

עמר בר-לב: הוכחתם את זה.

עמר בר-לב: ההפך – החלשת כוחות האכיפה והחוק - -

דוד אמסלם: רק הפורעים הערבים מעניינים אותך.

דוד אמסלם: איך רצית – כל צו הריסה במזרח ירושלים, בנגב, להודיע לך.

עמר בר-לב: - - החלשתה של משטרת ישראל ומערכת המשפט - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

עמר בר-לב: - - הן אינטרס גלוי שלכם.

דוד אמסלם: לא מתבייש, כישלון.

עמר בר-לב: לכן במשך שנים – במשך שנים - -

דוד אמסלם: אתה הכישלון הקולוסאלי של הממשלה.

עמר בר-לב: - - הותרתם משטרה ללא מפכ"ל במינוי קבע.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: אתה מעליב אותם על בסיס יומי.

עמר בר-לב: תקפתם את מערכת המשפט - -

דוד אמסלם: לראשונה בתוך המשטרה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מספיק, בבקשה.

ינון אזולאי: עדיף משטרה ללא מפכ"ל מאשר משטרה עם - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, מספיק.

עמר בר-לב: - - וכל זאת בתקופה שבה הלכה וגדלה הפשיעה.

דוד אמסלם: הבן אדם בז למשטרה, בז לקצינים, מעליב אותם.

דוד אמסלם: לא יודע לנהל כלום.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

עמר בר-לב: לא ביצעתם שום צעד להגדלת המשטרה או התקציב שלה.

דוד אמסלם: שמענו עליך.

עמר בר-לב: בואו לא נתבלבל, בואו לא נתבלבל, ממשלה שיוצאת למלחמה במשטרה שלה, בפועל לוחצת יד חמה לפושעים שלה - -

ינון אזולאי: אתם במלחמה באזרחים שלה.

ינון אזולאי: אתם ממשלה שבמלחמה באזרחים שלה.

עמר בר-לב: - - וזה בדיוק מה שאתם עשיתם.

ינון אזולאי: מלחמה באזרחים שלה, זו הממשלה הזאת.

ינון אזולאי: עוקבים אחרי אזרחים חפים מפשע - -

עמר בר-לב: ביוני האחרון - -

ינון אזולאי: - - ועושים להם - - - לנשום במדינה הזאת, אתם צריכים להצר את הצעדים שלהם.

עמר בר-לב: - - אחרי שנים ארוכות של הזנחה, הותרתם לי ולממשלת השינוי נדוניות, אם אפשר לקרוא לזה, בצורת מספרים הולכים ומאמירים של קורבנות רצח בחברה הערבית, היעדר משילות בנגב, בתי סוהר שבנויים על כלונסאות – בתקופה שלכם – ופרשיות של פגיעה מינית לכאורה בסוהרות, שלא ראיתם לנכון לבדוק.

עמר בר-לב: זה היה לפני שלוש וארבע שנים.

עמר בר-לב: מהרגע הראשון שנכנסתי לתפקיד היה ברור לי גודל המשימה; משימה שדורשת יושרה, מחויבות ציבורית עמוקה לאמת, דיוק וירידה לפרטים.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל פרשת הסוהרות נבדקה.

עמר בר-לב: היה לי ברור שאתם תמשיכו לעשות - -

גלית דיסטל אטבריאן: היא נבדקה בפרקליטות.

גלית דיסטל אטבריאן: למה אתה לא מדייק, אדוני השר?

עמר בר-לב: - - הכול בכדי להחליש את המשטרה.

ינון אזולאי: זה אתם - - -

עמר בר-לב: - - גם מהאופוזיציה - -

גלית דיסטל אטבריאן: למה אתה לא מדייק?

גלית דיסטל אטבריאן: זה לא יפה לשקר לציבור.

עמר בר-לב: - - ושובל הזוהמה – שובל הזוהמה – שהצטבר מאחוריכם - -

גלית דיסטל אטבריאן: אתה לא בקי.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה לא בקי.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל אתה לא בקי בעובדות.

גלית דיסטל אטבריאן: הפרשה נבדקה והפרקליטות סגרה.

עמר בר-לב: - - ניסיונותיכם הנואלים להסתיר אותו - -

גלית דיסטל אטבריאן: למה לשקר, אבל?

גלית דיסטל אטבריאן: למה שקרים?

עמר בר-לב: - - ומדי יום מופיעים גילויים חדשים.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, תודה.

מיקי לוי: די.

עמר בר-לב: מול ההתקפות חסרות הרסן שלכם עומדים עשרות אלפי שוטרים, היוצאים לעבודתם החשובה והמאתגרת מדי יום ומתמודדים עם הבעיות הקשות ביותר של החברה הישראלית שגלגלתם בשנים האחרונות לפתחם, לצד משימות לאומיות שהעמסתם על המשטרה מבלי לתמוך ומבלי לחזק אותה.

עמר בר-לב: אני לא אתן לכם – אני לא אתן לכם לחבוט במשטרת ישראל שלא בצדק.

דוד אמסלם: אתה חובט בה הכי הרבה.

עמר בר-לב: ומה שקרה בימים האחרונים חרג וחורג מכל פרופורציה.

דוד אמסלם: אתה מעליב אותם מהבוקר עד הלילה.

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת אמסלם, מספיק.

עמר בר-לב: אני אומר בצורה הברורה ביותר לכל מי שמצפה ממני לערוף ראשים: לא כך נגלה את האמת.

עמר בר-לב: לא כך נתקן את אשר יש לתקן.

עמר בר-לב: זאת תהיה דרך ארוכה, ארוכה ביותר, מאתגרת וקשה, וללא כותרות חסרות אחריות.

עמר בר-לב: אתם רגילים לשלטון עצלני ושטחי, שמאוהב בכותרות יותר מאשר אוהב את האמת והצדק.

גלית דיסטל אטבריאן: אולי תדבר על המשילות שלך?

גלית דיסטל אטבריאן: מה זו הנוסטלגיה הזו?

גלית דיסטל אטבריאן: זו הממשלה - - -

עמר בר-לב: זו אינה דרכי.

ינון אזולאי: יש מצב שאתה לא קורא רגע, שאתה מדבר?

עמר בר-לב: מזה שמונה חודשים - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: אל תקרא מהדף, תגיד לנו גם משהו בעל פה.

עמר בר-לב: - - אני השר המופקד על משטרת ישראל.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, אתה לא מפסיק להפריע.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

ינון אזולאי: - - - אם אתה רוצה להגיד משהו לחיים מזרחי, שאתה אפילו לא יודע מי זה - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: - - או הפצוע, שזרקתם אותו - - -

עמר בר-לב: בחודשים האלה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, קריאה ראשונה.

עמר בר-לב: בחודשים האלה זכיתי לפגוש אנשים ערכיים - -

דוד אמסלם: דרך אגב, כלא גלבוע נפתח ב-2004 אצל אריאל שרון ואהוד אולמרט.

עמר בר-לב: - - חדורי מטרה ומוטיבציה.

דוד אמסלם: אתה, הרי מה אכפת לך לשקר?

עמר בר-לב: זה ממש קל לחבוט במשטרה כשהם עושים, ולהלום בהם כשהם לא עושים.

דוד אמסלם: דרך אגב, כלא גלבוע נפתח ב-2004.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: כבוד השר, אתה תבדוק את הפרטים לפני שאתה מדבר פה.

ינון אזולאי: - - -

עמר בר-לב: זה ממש קל.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מספיק.

עמר בר-לב: הלוואי שכולכם הייתם זוכים לחשיפה שאני זוכה לה.

דוד אמסלם: לא, הוא אמר שבתקופתנו נפתח - - -

מיקי לוי: טוב, מספיק, הוא שמע אותך.

דוד אמסלם: אבל הוא משקר.

עמר בר-לב: נכון, לא הכול מושלם, ואנחנו עובדים ביחד בכל יום ובכל לילה - -

דוד אמסלם: גם בעובדות הוא משקר.

דוד אמסלם: זה נפתח ב-2004, ראש הממשלה היה שרון.

דוד אמסלם: אחריו היה אהוד אולמרט.

דוד אמסלם: מה אכפת לו להגיד שהכלונסאות נבנו בתקופתנו?

עמר בר-לב: - - על שיפור והתייעלות - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה ראשונה.

עמר בר-לב: - - על הממשקים אל מול האזרח, על החזרת המשילות בנגב.

דוד אמסלם: אתה כישלון, אתה.

עמר בר-לב: וכן, על הדרך גם לאפשר לאזרחים לממש את זכותם הדמוקרטית להפגין, שגם אותה אתם כמעט והצלחתם למנוע.

דוד אמסלם: - - - נאום בר-מצווה שאתה משקר בעובדות גם.

עמר בר-לב: זה לא קל.

עמר בר-לב: זה לא קל.

גלית דיסטל אטבריאן: אף מילה לא אמת, אדוני השר.

עמר בר-לב: הדרך עדיין ארוכה - -

דוד אמסלם: אתם מבזים, תשאל את השוטרים.

דוד אמסלם: אתה הרי מעליב אותם מבוקר עד לילה, אתה לא מבין כלום.

עמר בר-לב: - - אבל אנחנו בדרך.

עמר בר-לב: אני אומר לכם בלב שלם שמשטרת ישראל - -

גלית דיסטל אטבריאן: איזה דרך?

גלית דיסטל אטבריאן: האמון הציבורי במשטרה ירד לאפס.

גלית דיסטל אטבריאן: איזו דרך?

עמר בר-לב: - - היא גוף מלא באנשים המתעוררים מדי בוקר עם דאגה לאזרחי מדינת ישראל ועומדים בפני קשיים כמעט בלתי אנושיים מדי יום ביומו לאכוף את החוק במדינה, וששואף כל הזמן להשתפר ולא קופא על שמריו.

משה גפני: אתה - - -

עמר בר-לב: גם אם ישנם עשבים שוטים, גם אם ישנם עשבים שוטים בגינה, לא צריך לעלות עליהם עם D-9 ולהרוס את הגינה כולה.

משה גפני: - - -

עמר בר-לב: חובה לנכש עשבים שוטים.

דוד אמסלם: הוא נותן נאום לעצמו.

דוד אמסלם: לשוטרים - - - שהוא מזלזל בהם, ממפכ"ל המשטרה - - -

עמר בר-לב: חובה לנכש עשבים שוטים, אך מבלי להרוס את הגינה.

דוד אמסלם: גם בשירות בתי הסוהר הוא מזלזל.

דוד אמסלם: בכולם.

עמר בר-לב: ותאמינו לי, אם אצטרך לעשות את זה, אני אעשה את זה ללא חת וללא מורא.

ינון אזולאי: עוד לא הבנת - - -

דוד אמסלם: מה עשית עד עכשיו?

דוד אמסלם: בוא תספר לנו.

עמר בר-לב: השליחות שלי כשר לביטחון הפנים - -

דוד אמסלם: שבעה חודשים, מה עשית?

עמר בר-לב: - - היא למגר את גלי הפשע - -

ינון אזולאי: - - -

דוד אמסלם: תסביר לי מה עשית במשמרת - - -

עמר בר-לב: - - שגאו בשנים האחרונות, כשאתם הייתם בממשלה - -

דוד אמסלם: כל הכישלונות קרו במשמרת שלך, מה עשית?

עמר בר-לב: - - בוודאי בחברה הערבית.

דוד אמסלם: עכשיו אתה מאשים אותנו?

עמר בר-לב: להשיב את הביטחון לרחוב, למגר את הבריונות מהמרחב הציבורי - -

דוד אמסלם: נו, רק השבוע נרצחו כמה אנשים.

עמר בר-לב: - - ולהעניק לכל אזרח את שלוות הנפש גם במרחב הפרטי וגם במרחב הציבורי.

דוד אמסלם: מה שמעניין אותך, שיהרסו את היישובים ביהודה ושומרון, היהודים.

עמר בר-לב: את זאת אוכל לעשות - -

דוד אמסלם: איך אמרת - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מספיק.

דוד אמסלם: זה מה שמעניין - - -

עמר בר-לב: - - רק עם משטרה שבה השוטרים - -

מיקי לוי: אתה לא מפסיק להפריע לו.

עמר בר-לב: - - חשים גאווה בשליחותם.

עמר בר-לב: אנחנו במרוץ חימוש מול עולם הפשע.

עמר בר-לב: אפליקציות תקשורת מוצפנות חינמיות, זמינות לכל דורש, אלה שאנחנו משתמשים בהן ביום-יום – ווטסאפ, כל מיני אפליקציות כאלה – הן כלי נשק רב-עוצמה בידי ארגוני פשע.

דוד אמסלם: זה מצדיק את הפגסוס?

עמר בר-לב: היכולות שנכנסות היום במכשיר סלולרי אחד הן גדולות פי כמה וכמה - -

דוד אמסלם: לא הבנתי, פתאום האזינו כנראה לאיזה מפגין הדגלים השחורים, פתאום החלטתם?

עמר בר-לב: - - מיכולות המחשוב שהטיסו אדם לירח.

דוד אמסלם: פתאום.

דוד אמסלם: פתאום ועדות חקירה, אה?

עמר בר-לב: אני וכל אחד מאזרחי ישראל יכולים לשמור על קשר דקה אחרי דקה - -

דוד אמסלם: הרי אתה לא יודע מה קורה אצלך במשרד.

עמר בר-לב: - - עם אנשים מצידו השני של כדור הארץ.

דוד אמסלם: נותן לנו נאום בר-מצווה.

עמר בר-לב: - - להתעדכן בלייב בחדשות מסביב לעולם, ולהתעניין במה שקורה.

ינון אזולאי: יש גם השגחה מחוץ לכדור הארץ - - -

עמר בר-לב: אך לצידן של אותן תמורות חיוביות, יש גם צדדים אפלים לאותן יכולות מחשוב.

עמר בר-לב: ערוצים שלמים בטלגרם, שבהם משתמשים עבריינים על מנת להפיץ תמונות אישיות של נשים ללא הסכמתן על מנת לעשות פשעים נוראיים ואיומים.

עמר בר-לב: הדארקנט, שבה מופצים חומרים על פדופילים, אתרים שדרכם מנצלים קטינים וקטינות לזנות, דברים נוראיים.

עמר בר-לב: יכולות ההצפנה והמיסוך שלהם גדולות מאלה שהיו למערכות צבא של רוב המדינות רק לפני כמה שנים, והן משמשות היום, בין היתר, כבזאר למכירת נשק וסמים, כמקום להחלפת רעיונות חבלניים וכפלטפורמות להעברת מסרים מוצפנים בין ארגוני פשע.

עמר בר-לב: משטרה שאין בידה טכנולוגיות מתקדמות היא כמו משטרה שיוצאת למלחמת עולם עם חץ וקשת.

עמר בר-לב: ברור שכמו כל אמצעי לחימה, מאלה ועד אקדח, גם טכנולוגיות אלו חייבות להיות מפוקחות, תחת כללי שימוש קשיחים וכפופים לקיומו של צו שיפוטי.

עמר בר-לב: על כך אין ויכוח, ועל פי כל הבדיקות והממצאים, עד כה ככה בדיוק פעלה המשטרה.

עמר בר-לב: אבל אם יתברר שהייתה חריגה, ויתכן שיתברר, כי עכשיו אנחנו – לא אנחנו, ועדה חיצונית יורדת לעומקם של דברים – כל הנושאים האלה, אם היה, הם ייחשפו, הם יוצגו לציבור - -

דוד אמסלם: איך יתברר?

דוד אמסלם: ספר לנו איך יתברר.

עמר בר-לב: - - והאנשים שצריך להעמיד אותם לדין יועמדו לדין.

דוד אמסלם: מי בודק את זה, מנדלבלוף?

דוד אמסלם: אותה אחת שהיא בעצם - - -

עמר בר-לב: כדי להפעיל יכולת ספציפית של כלי טכנולוגי כזה נדרשת המשטרה להציג חשד לביצוע פשע, לא פחות.

עמר בר-לב: להציג את הבקשה, כשהיא גם מוגדרת בסוג האפליקציה הנדרשת לשם הציתות, וגם, כמובן, משך זמן מוגבל – לשבוע, לחודש, למשהו כזה.

עמר בר-לב: את זאת מציג קצין חקירות בכיר ללא פחות מנשיא בית משפט מחוזי או לסגנו.

עמר בר-לב: לא מדובר בשופט ישנוני ומנומנם, כפי שמצטייר מחלק מהכתבות, שמגיעים אליו באישון לילה ומבקשים שיחתום על משהו והוא, עם עיניו הטרוטות, חותם; מדובר בנשיא בית משפט מחוזי או סגנו – או נשיאה, כמובן – שזה חלק ממומחיותם והם אלה שצריכים לאשר.

עמר בר-לב: ושוב אני אומר - - -

ינון אזולאי: אתה יודע שזה לא נכון, אדוני השר.

עמר בר-לב: כמובן שאין זה אומר – אני שוב חוזר ואומר - -

ינון אזולאי: זה לא נכון - - -

עמר בר-לב: - - אין זה אומר שלא היו אירועים חריגים, אולי אף בעבר, אולי בעבר הרחוק, כשאתם הייתם אחראים על המשטרה, אולי.

דוד אמסלם: מתי, באיזו שנה?

עמר בר-לב: אני לא יודע, אני אומר אולי היו - -

דוד אמסלם: תגיד, אתה מאשים אותנו בכול.

עמר בר-לב: - - אולי היו, והדברים האלה ייבדקו.

דוד אמסלם: תגיד לי - - -

עמר בר-לב: היועץ המשפטי לממשלה הקים ועדת בדיקה בראשותה של עו"ד עמית מררי, המשנה ליועץ, שתבדוק גם לאחור, שנים לאחור - -

דוד אמסלם: בפרשת אפרסק אנחנו לא מואשמים?

עמר בר-לב: - - האם נעשו חריגות.

עמר בר-לב: אם תימצאנה חריגות כאלה, כפי שאמרתי כבר כמה פעמים, אם תימצאנה חריגות כאלה - -

דוד אמסלם: הרי היו חריגות - -

עמר בר-לב: - - הן גם יוצגו לציבור, וגם האחראים יועמדו לדין.

דוד אמסלם: - - בפלאפונים של העוזרים של ראש הממשלה נתניהו.

דוד אמסלם: זה לא עניין אתכם.

דוד אמסלם: איזה אוטו גלידה נסע שם, לקחו להם את הטלפונים - -

עמר בר-לב: אם היה מי שחטא - -

דוד אמסלם: - - אבל מה - -

עמר בר-לב: - - אין לו מחילה.

דוד אמסלם: - - איש השמאל הזה, מהדגלים השחורים, שיגע אתכם, שיגע אתכם.

עמר בר-לב: אני אומר שוב.

עמר בר-לב: אם היה מישהו שחטא, אין לו מחילה.

עמר בר-לב: הוא יימצא ויועמד לדין.

עמר בר-לב: אכן, זו לא שעה קלה למשטרת ישראל, אך אין לי ספק שבתום בדיקתה של ועדת הבדיקה החיצונית, כשמלוא האמת תיחשף, יתחזק אמונם של אזרחי ישראל במשטרה.

עמר בר-לב: ממשלת ישראל, משטרת ישראל ואני, נמשיך לפעול לא לפי שעון הזמן של התקשורת ולא לפי הכתוב במאמרים כאלה ואחרים אלא על פי מה שנכון וטוב וצודק וראוי לעשות במדינה דמוקרטית.

עמר בר-לב: ולכן אני מבקש מכם, חברי הכנסת - -

דוד אמסלם: עכשיו תענה לגפני.

עמר בר-לב: - - לדחות את הצעת האי-אמון בממשלה.

עמר בר-לב: תודה רבה.

דוד אמסלם: אבל תענה לגפני על מה שהוא שאל אותך.

דוד אמסלם: חוץ מנאום הבר-מצווה, תן לגפני כמה מילים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה התבלבלת בשורה.

עמר בר-לב: - - -

דוד אמסלם: עזוב, התבלבלת.

דוד אמסלם: באת למקום הטבעי שלך.

גלית דיסטל אטבריאן: טוב, טוענים נגדנו, דודי, חבר הכנסת אמסלם, שאנחנו לא מאוד מנומסים כאן.

דוד אמסלם: - - - דודי, יותר טוב.

גלית דיסטל אטבריאן: דודי.

גלית דיסטל אטבריאן: דודינק'ה.

גלית דיסטל אטבריאן: אז החלטתי להביא קצת קולטורה לכנסת, אני באמת מאמינה שאומנות היא דרך הביטוי הטובה ביותר - -

יעקב מרגי: - - - קולטורה.

גלית דיסטל אטבריאן: - - ודרך המחאה הטובה ביותר, ולכן החלטתי לפצוח בנאום הזה בשירו של רועי חסן, משורר מצוין.

גלית דיסטל אטבריאן: אני אקרא רק חלקים מהשיר שלו.

גלית דיסטל אטבריאן: שם השיר של רועי חסן הוא "כל הערסים יבואו": "אני מת על אלה / המאחלים לאחיהם הערבים / רמדאן כרים / וחותמים על עצומה למכירת חמץ / בפסח.

גלית דיסטל אטבריאן: // אני מת על אלה / שמתענגים על קריאת המואזין / ורואים את הטרנזיט של הברסלבים / או החבדניקים בשכונות / כמו שליחי השטן על גלגלים.

גלית דיסטל אטבריאן: // - - - אני מת על אלה / דור שלישי לשודדי האדמות בקיבוצים / שמחרימים את ההתנחלויות / כי שוד אדמה וכיבוש.

גלית דיסטל אטבריאן: // - - - אני מת על אלה, / יהודים רגישים שמפגינים נגד הכיבוש / וחוזרים לבית / הערבי שלהם ביפו / שהם קוראים לה יאפא / בעיניים נוגות של שותפות / גורל, על צלחת חומוס / אצל איזה אבו משהו / מלקקים שפתיים עם כל ניגוב / ממלמלים די לכיבוש וחולמים / שתי מדינות לשני עמים / כי ואללה / (הם מלהטטים בערבית) / כיבוש כיבוש / (או נכבה נכבה) / לצידם אבל לא איתם, / בכל זאת, ערבים.

גלית דיסטל אטבריאן: // חבר ערבי אמר לי עליהם פעם – אלה בחיים / לא יעשו שלום, / כי אם יהיה שלום / כל הערסים יבואו".

גלית דיסטל אטבריאן: ובכן, הערסים כבר באו, הם כבר כאן, יש להם אפילו נציגה ערס-פואטית שנואמת כרגע מולכם במליאה.

גלית דיסטל אטבריאן: הערסים, זאת יש לדעת, היו פעם בגיניסטים שביצעו פולחן אישיות, היום הערסים הם ביביסטים שמבצעים פולחן אישיות.

גלית דיסטל אטבריאן: לא משנה במי הערסים בוחרים, זה תמיד מתוך פולחן אישיות.

גלית דיסטל אטבריאן: לערסים אין דעה רציונלית, הדעה הרציונלית ושיקול הדעת שמורים אך ורק לאליטה.

גלית דיסטל אטבריאן: הערסים טובים מאוד בלשלוח את הילדים שלהם לגולני, אבל ל-8200 רק ילדי האליטה מתקבלים.

גלית דיסטל אטבריאן: לערסים אין קול בעליון, אין קול באקדמיה, אין קול בעולם התרבות, ועכשיו, חידוש חידוש, לערסים גם אין קול בקלפי.

גלית דיסטל אטבריאן: האליטה, שהפעילה את שלוחותיה בפרקליטות ובמשטרה, תוך כדי אלימות לגלית ממלכתית מנומסת ומאוד לא ערסית שמדברת עם הידיים, הצליחה לגרום לקול הדמוקרטי של הערסים להיות שקוף, רדוף וכנראה, אינשאללה, גם בכלא.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה לומר משהו רגע על הערסים האלה.

גלית דיסטל אטבריאן: ממשלת האליטות, המפא"יניקים והמפד"לניקים, חברו יחד כי הם פחות מפחדים ממועצת השורא מאשר מהערסים של הליכוד.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל הערסים של הליכוד הם המרכז שלכם והם הפריפריה שלכם, הם האשכנזים שלכם והמזרחים שלכם; הערסים של הליכוד הם המורים שלכם ועורכי הדין שלכם ורופאי השיניים שלכם; הערסים של הליכוד הם הקבוצה הפוליטית הכי גדולה בארץ, והערסים של הליכוד יחזרו אחרי הבחירות, והפעם כדי למשול באמת.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן צור, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני הגשתי אי-אמון.

משה גפני: עמר בר לב - - - באי-אמון שלי.

משה גפני: צריך לשמור על הכבוד של הכנסת - - -

מיקי לוי: לא שמתי לב שהוא הזכיר שמות, חבר הכנסת גפני.

יואב בן צור: הזכיר, מה זה הזכיר.

משה גפני: כן - - -

ינון אזולאי: שלושה שמות הוא הזכיר - - -

משה גפני: עם כל הכבוד, אני הגשתי אי-אמון, אמרת לי לדבר במתינות, דיברתי במתינות.

מיקי לוי: נכון.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, במוצאי שבת סיעת ש"ס הוציאה סרטון על יוקר המחיה.

יואב בן צור: לאותם בודדים שלא ראו, גברתי השרה - - -

תמר זנדברג: לא ראיתי.

יואב בן צור: אז אני אספר לך.

יואב בן צור: לאותם בודדים - - -

תמר זנדברג: צריך לראות - - -

יואב בן צור: אני אשלח לך.

תמר זנדברג: סרטון צריך לראות, לא לספר.

יואב בן צור: אני אשלח לך, אני אספר לך את התוכן, אחר כך תראי.

תמר זנדברג: אה, תספר בתקציר ואחרי זה - - -

יואב בן צור: כן.

יואב בן צור: לאותם בודדים שלא ראו, אספר בקצרה.

יואב בן צור: הסרטון מציג אימא צעירה שהולכת לסופר עם הילד שלה, ולמרות בקשות הבן לקנייה של מוצרים שונים, לאימא אין כסף מספיק בשביל לשלם.

יואב בן צור: זה התוכן.

דוד אמסלם: דברים בסיסיים.

דוד אמסלם: בסיסיים, לא - - -

יואב בן צור: דברים בסיסיים, ברור.

דוד אמסלם: לא סיגרים.

יואב בן צור: לא סיגרים ולא אוכל לחתולים.

דוד אמסלם: לא קוויאר.

ינון אזולאי: חבר הכנסת בן צור, זה כבר נמצא אצל השרה בטלפון.

תמר זנדברג: הופה.

קריאה: - - -

דוד אמסלם: אל תדאג, הם כבר הגישו בג"ץ נגד זה.

תמר זנדברג: רגע, אבל עכשיו אני רוצה להאזין לדובר.

דוד אמסלם: הם הולכים להגיש בג"ץ נגד זה.

דוד אמסלם: הג'ינג'י עובד.

יואב בן צור: כל זה – לא הספיק הכסף בשביל לשלם, אחרי כל המיסים שהטילה הקואליציה הזאת - -

דוד אמסלם: הג'ינג'י הידוע, שמתפרנס רק מזה.

יואב בן צור: - - באכזריות על האימהות והילדים הישראלים, שנאלצים לסבול מכך.

יואב בן צור: והאימא, בגלל שאין לה מספיק כסף, היא נאלצת לוותר על מוצרים שונים, זה בעצם עיקר הסרטון.

יואב בן צור: אז נכון שאפשר לדבר על ייקור החד-פעמי, על ייקור משקאות ממותקים והאם זה מס מוצדק או לא.

תמר זנדברג: אה, רגע, חד-פעמי זה מה - - - בסרטון?

יואב בן צור: לא רק.

יואב בן צור: לא רק.

ולדימיר בליאק: קולה וחד-פעמי, זה שני המוצרים - - -

תמר זנדברג: אה, הבנתי.

יואב בן צור: וכבר דיברתי בעבר על חד-פעמי, שהבעיה בייקור של המוצר הזה היא, כפשוטו, לקחת את זמן האיכות של האימא בבית, שבמקום שתשב עם הילדים, תיתן להם חום, אהבה, תספר להם, תלמד איתם - - -

תמר זנדברג: אולי האבא ישטוף כלים?

יואב בן צור: האבא גם שוטף כלים, הוא משתתף בזה, בהחלט.

יואב בן צור: תאמיני לי שיש שיתוף פעולה.

יואב בן צור: במקום שתשב עם הילדים היא צריכה לשטוף כלים, זה מה שלקחתם להם.

יואב בן צור: אבל אני רוצה לדבר על העיקר, על יוקר המחיה האמיתי שבו נתקל כל אדם שמגיע לסופר לקניות וחי בישראל האמיתית, לא זו המנותקת והשבעה של חברי הקואליציה, שגם לא הולכת לשוק ולסופר.

יואב בן צור: כי כשהחשמל עולה והארנונה עולה, כשהיצרנים והיבואנים ורשתות השיווק מעלים מחירים והממשלה הרעה הזאת מעלה את המס על הדלק לשיא חדש, האזרחים חנוקים ולא יכולים לחיות, כפשוטו.

יואב בן צור: עוד ועוד אזרחים נאלצים לוותר על קניות ולצמצם את סל הצריכה שלהם, ואני לא מדבר על מותרות.

יואב בן צור: כן, אני מדבר על מוצרים בסיסיים – סוכר, שמן, פסטות, מוצרי ניקיון והיגיינה.

יואב בן צור: הבעיה היא ששרי הממשלה, שיודעים להרים גזרות שונות על חברות ואנשים, לא יודעים לטפל ביוקר המחיה.

יואב בן צור: זה גדול עליהם.

יואב בן צור: הם לא יודעים ולא רוצים לקבל החלטות שיוזילו את הסל וימתנו את המחירים, כי מי שלא רוצה לא עושה.

יואב בן צור: אבל בשביל שיהיה להם מצפון נעים, הם מספרים לעצמם ולנו סיפורים כי ההתייקרויות הן כלל-עולמיות, ושמצבנו טוב ביחס לעולם.

יואב בן צור: אמר קודם שר האוצר שלנו – הם, ברוך השם, לא יושבים רק בחיבוק ידיים – הם אפילו שלחו מכתב לראשי החברות שהודיעו על העלאות מחירים, שישקלו את ההעלאה.

יואב בן צור: אין לי ספק שכעת, לאחר קבלת המכתב, אזרחי ישראל יכולים להיות בטוחים כי מייד החברות יורידו מחירים.

יואב בן צור: אתם מבינים?

דוד אמסלם: לא, אני אגיד לך.

דוד אמסלם: כתב לו מנכ"ל אסם: פסטה זה משמין, אז אני מעלה את המחיר, שיאכלו פחות.

יואב בן צור: אתם מבינים?

יואב בן צור: מכתב.

יואב בן צור: לא, חלילה, להריץ את היבואנים והיצרנים לרשות לתחרות ולנקוט פעולות שעובדי המדינה יודעים לעשות אבל הם צריכים את השרים שייתנו את ההוראה.

יואב בן צור: נו באמת, זו הרי בדיחה יותר טובה מהממשלה המנותקת הזאת.

יואב בן צור: למען השם - -

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: תודה.

יואב בן צור: אני מסיים.

יואב בן צור: - - אתם ממשלה, תפעלו לטובת האזרחים.

יואב בן צור: תעשו משהו.

יואב בן צור: אגב, בתחילת הקורונה השר הרב אריה דרעי יזם ביטחון תזונתי באמצעות משרד הפנים, באמצעות כרטיסי מזון.

יואב בן צור: אני קורא לכם לעשות את זה, כי אנחנו עשינו ונקטנו פעולות נוספות לטובת רווחת האזרחים, והממשלה הרעה הזאת מפקירה את האזרחים.

יואב בן צור: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, כל האומר דבר מפי אומרו מביא גאולה לעולם.

ישראל אייכלר: אני חייב לצטט את חבר הכנסת דודי אמסלם, שאמר זה הרגע רעיון פשוט וגאוני: כולם באים בטענות אל רשתות השיווק ואל אסם שהעלו את הפסטה ואת הדברים האלה.

דוד אמסלם: הם סימנו להם את הכיוון.

ישראל אייכלר: יש להם מורים טובים.

ישראל אייכלר: הממשלה בראשות ליברמן - -

דוד אמסלם: סימנה את הכיוון.

ישראל אייכלר: - - החליטה שאם משקאות מתוקים זה לא בריא, צריך לייקר אותם ולהכביד על הציבור, אז גם אסם וגם החברות.

דוד אמסלם: פחמימות, לא בריא.

ישראל אייכלר: פסטה זה לא בריא, הוא אומר, אז הם מייקרים את המחירים.

דוד אמסלם: בוודאי.

ישראל אייכלר: אגב, דודי, אני לא יודע – רק לאסם יש פסטה?

ישראל אייכלר: כי אני לא בשוק הזה.

דוד אמסלם: פסטה, שוקולד.

ישראל אייכלר: אחרים.

דוד אמסלם: הכול לא בריא.

ישראל אייכלר: שוקולד.

ישראל אייכלר: אז אשריך.

דוד אמסלם: צריך לספר להם שכל דבר במידה זה בריא.

ישראל אייכלר: אז אני קורא לכל אזרח ואזרחית במדינת ישראל: אל תבואו בטענות לרשתות השיווק ולמרכולים ולכל מי שמייקר, ולכולם שעלו על הטרמפ והפכו את חיינו לגיהינום, אלא לשר האוצר, שרצה לפגוע בחרדים ופגע בכל אזרחי המדינה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, מדינת ישראל נמצאת בכאוס מוחלט, ולא רק בתחום הבריאות.

ישראל אייכלר: יוקר המחיה – מי שהוציא את השד של ההתייקרויות מהבקבוק זה משרד האוצר, כאשר התחילו עם הכלים החד-פעמיים בשם הדגים שבים, אחר כך עם המתוקים בשם הסוכרת.

ישראל אייכלר: עכשיו כולם משלמים את המחיר.

ישראל אייכלר: מי שנכנס למכולת, לסופר, לעשות קנייה יומית, יוצא עם לחם וחלב ועם עוד שלושה מוצרים במחיר של יותר מ-100 שקלים.

ישראל אייכלר: משפחות גדולות שעושות רכישות שבועיות ממש קורסות.

ישראל אייכלר: המשכורות לא עלו וההוצאות עלו.

ישראל אייכלר: אני כבר לא מדבר על העניין של הדיור, שהוא הדבר הכי בסיסי והכי יקר, שהמדינה לא רק לא דאגה לאזרחיה, כש-90% מהקרקעות בידיה, אלא המדינה הריצה את מכרזי הקרקעות עד לשמיים.

ישראל אייכלר: ואם הגיע כחלון ועשה את מחיר למשתכן, ולפחות שליש מהזוכים זכו לסיוע, גם את זה כבר ביטלו.

ישראל אייכלר: ואם יוקר המחיה והדיור משפיע על כלל אזרחי ישראל, על אחת כמה וכמה שזה משפיע על משפחות ברוכות ילדים.

ישראל אייכלר: אז יש פה חבר כנסת בשם אלון טל, שהגיע מהתנועה הקונסרבטיבית, הוא היה פרופסור, שהמציא רעיון, וכבר הקדימו אותו באלפי שנים, שצריך להפסיק את הילודה כי יש יוקר המחיה.

ישראל אייכלר: פרעה גזר על הזכרים, והוא גוזר גם על הזכרים וגם על הילדות.

ישראל אייכלר: יותר משני ילדים אסור ללדת.

ישראל אייכלר: אם הוא היה אומר את זה במדינה אחרת, אני חושב שהוא היה נשפט ואולי יושב בבית סוהר על הסתה נוראה כזאת, להגביל ילודה.

ישראל אייכלר: אבל פה הכול עובר.

ישראל אייכלר: הממשלה הזאת אחראית למציאות של ההתייקרות הזאת, שגם לפניה לא היה כל כך קל לחיות פה, אבל מאז שהגיעה ממשלת הגיהינום הכלכלי והבריאותי אנחנו מידרדרים יותר ויותר.

ישראל אייכלר: הגיעה זמנה ללכת.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת דודי אמסלם, תמיד אתה נמצא פה ומקשיב בקשב רב.

יבגני סובה: מה השעה עכשיו בשווייץ, אתה יודע?

יבגני סובה: מה השעה עכשיו בשווייץ?

יבגני סובה: מי יודע מה השעה בשווייץ?

דוד אמסלם: מה יש לך עם שווייץ?

יבגני סובה: רגע, יש פה חבר'ה מש"ס.

יבגני סובה: מה השעה בשווייץ עכשיו?

יבגני סובה: שעה פחות, נכון?

יעקב מרגי: זו אותה שעה כמו במקומות שאיווט ליברמן מפקיד בהם את הכסף.

יבגני סובה: שעה פחות.

יבגני סובה: רגע, השעה עכשיו בשווייץ היא השעה 16:00, נכון?

יבגני סובה: השמש עדיין, נראה לי, זורחת שם.

יוסף טייב: יבגני, מחיר של גבינה לבנה אתה יודע?

יבגני סובה: הנוף מבית המלון בשווייץ מרהיב ביותר.

ינון אזולאי: יבגני, זה מים או יין לבן - - -

יבגני סובה: אני מאחל לעבריין מורשע, השר לשעבר אריה דרעי, שייהנה מהנוף אבל שלא יטיף מוסר לממשלת ישראל, שנלחמת ביוקר המחיה שהוא גרם, בין היתר, ב-12 שנה שהוא היה בשלטון.

יוסף טייב: מה המחיר של גבינה?

יוסף טייב: אתה יודע מה המחיר של גבינה?

יבגני סובה: עכשיו, שאלה תמימה, מה השעה בשווייץ – ישר קפצתם.

יוסף טייב: אבל מחיר הגבינה - - -

משה ארבל: - - - ליברמן, 20 מיליון שקל בגיל 21 בחשבון.

יוסף טייב: מנותקים.

יבגני סובה: דבר איתי.

יבגני סובה: למה אתה מדבר על ליברמן?

יבגני סובה: דבר איתי.

יבגני סובה: שאל אותי מה שאתה רוצה.

יבגני סובה: עכשיו אני אשאל עוד שאלה.

משה ארבל: אני בז לך.

משה ארבל: תתבייש.

משה ארבל: אני בז לך.

דוד אמסלם: אני אגיד לך - - -

יבגני סובה: מה ההגדרה - - -

יוסף טייב: מתי פעם אחרונה היית בסופר?

יבגני סובה: מה ההגדרה של המושג מס?

יבגני סובה: מישהו יודע מה ההגדרה של המושג מס?

משה ארבל: - - - אתה בזוי.

משה ארבל: 6% עולה מחיר הדלק.

משה ארבל: חצוף.

יבגני סובה: מיסים – זה הכסף שבעזרתו המדינה מממנת - -

דוד אמסלם: סובה, מה שהם התכוונו - - -

יבגני סובה: - - שירותי רווחה, חינוך, דיור סוציאלי וכל הדברים.

יבגני סובה: אם אריה דרעי הורשע בעבירות מס, מה המסקנה שאני יכול להסיק מזה?

יעקב מרגי: מה עם פרשת ישראל ביתנו?

יעקב מרגי: מה עם פרשת ישראל ביתנו?

יבגני סובה: שהמס שהוא הורשע עליו בעבירות מס לא הלך לשירותים החברתיים, לדיור ציבורי, וגם לחינוך.

יבגני סובה: זהו.

יבגני סובה: לוגיקה פשוטה מאוד.

יוסף טייב: ספר לנו על מה חברת הכנסת שלך יושבת היום.

יבגני סובה: אני אומר את זה לפני שאתם מטיפים מוסר לממשלה, שמנסה בשבעה חודשים לעשות דברים שלא עשיתם 12 שנה.

יבגני סובה: עכשיו אני אגיד לכם עוד משהו.

יעקב מרגי: יבגני, לאן אביגדור נוסע כשהוא נעלם?

יבגני סובה: זה רק בתנאי שאדוני היושב-ראש יוסיף לי עוד דקה, אני אענה על השאלה שלך, חבר הכנסת מרגי.

יבגני סובה: אתה יודע איך אני מחבב אותך אישית, אם אתה תוסיף לי דקה אני אענה על השאלה שלו, בסדר?

יבגני סובה: הולכים על הדיל הזה?

יוסף טייב: יבגני, עזבת את האידיאולוגיה ועברת לדמגוגיה.

יואב בן צור: שר האוצר שהולך למסעדות - - - יותר יקר.

מיקי לוי: נא לעמוד, בבקשה, במסגרת - - -

יבגני סובה: בבקשה, חבר הכנסת מרגי, שאל שאלה.

יבגני סובה: בבקשה.

מיקי לוי: נא לעמוד במסגרת הזמן.

יבגני סובה: לא, זה לא משחק.

יבגני סובה: אם אתה לא נותן לי, אז אני אתעלם ממך.

מיקי לוי: אני לא נותן לך.

מיקי לוי: נא לעמוד במסגרת הזמן.

יבגני סובה: קשה לי להתעלם מחבר הכנסת מרגי.

יבגני סובה: באמת קשה לי.

מיקי לוי: בבקשה, נא לעמוד במסגרת הזמן.

יבגני סובה: מה השאלה שלך?

יבגני סובה: אני אענה לך על הזמן שלי.

יעקב מרגי: אם תוכל לומר לי, כשהשר אביגדור ליברמן נעלם – לאן הוא טס כשהוא נעלם?

דוד אמסלם: איזה מסגרת זמן, נגמרה מסגרת הזמן - - -

יבגני סובה: עוד דקה אני אסיים.

דוד אמסלם: עכשיו אתה מבטיח?

יבגני סובה: רגע, אני לא שומע.

יבגני סובה: מה אתה אומר?

יעקב מרגי: כששר האוצר נעלם, טיסות, רק תאמר לי לאיפה זה, לאן הוא נעלם?

דוד אמסלם: הינה, הוא נתן לך עוד שבע דקות.

יבגני סובה: קודם כול, הוא לא נעלם.

יעקב מרגי: לא, יש טיסות שהוא נעלם.

יוסף טייב: רק - - - הקורונה הוא נעלם.

יבגני סובה: אני אומר לך, לפני חמש שנים חלק מהמוצרים עלו בדיוק כמו שהם עולים היום.

יבגני סובה: אתה יודע מה, אני אגלה לכם עוד סוד: אני קורא לכל הציבור לא לתת יד קלה למחירים האלה.

יבגני סובה: תחפשו מקום שאפשר לקנות גם זול יותר.

יבגני סובה: ופה אני חייב להגיד לכם מילה טובה.

יעקב מרגי: אין - - -

יוסף טייב: אין.

יוסף טייב: הרסתם את המדינה.

יוסף טייב: אין מקומות זולים.

יוסף טייב: הרסתם את הכול.

יבגני סובה: דווקא הציבור החרדי יודע בדיוק איפה אפשר לקנות בזול.

יבגני סובה: אני לא רוצה לעשות פרסומת לרשתות, אבל אתם יודעים לקנות במקומות, שתאמינו לי, אפשר לקנות בהם בזול.

יבגני סובה: אני אגלה לכם סוד, גם אני לפעמים אוהב ללכת למקומות האלה ולקנות גם בזול.

יבגני סובה: אז הינה, יש פתרון גם לא לקנות במקומות שמעלים סתם, כי זו חזירות.

דוד אמסלם: אז הכול טוב, אני מבין?

יוסף טייב: החימום דלוק אצלך בבית?

דוד אמסלם: חבר הכנסת סובה - - -

יבגני סובה: עכשיו אני אגיד עוד משפט.

יבגני סובה: אני אומר עוד משפט.

יבגני סובה: במקום לבוא ולהתגייס למאבק הזה, ולהבין שמישהו עושה סיבוב במקומות האלה, אתם כל הזמן מחפשים משהו – לא מתאים לכם.

יבגני סובה: אתם יודעים מה, כשאתם מדברים על מיסים, תסתכלו קודם כול על עצמכם ועל עבירות המס שראש המפלגה עד לא מזמן שלכם הורשע בבית המשפט.

יבגני סובה: אז לפה גם לא צריך בצל, תאמינו לי, בכי פה גם בלי בצל הולך.

יבגני סובה: תודה רבה, אדוני.

דוד אמסלם: אתה רוצה שנדבר?

דוד אמסלם: אתה רוצה שנדבר על ליברמן באישי?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

יבגני סובה: אל תדבר על ליברמן – דבר אליי.

יבגני סובה: אני דיברתי אליך ולא על ליברמן, דבר אליי.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

יבגני סובה: דבר אליי, למה אתה מדבר על - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה דיברת על אריה דרעי.

יבגני סובה: נכון.

דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אדבר על ליברמן באישי?

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, תפוס את מקומך, תודה.

דוד אמסלם: טול קורה מבין עיניך.

יבגני סובה: אגב, שכחתי לדבר על - - -

דוד אמסלם: אני לא אדבר על ליברמן באישי בגלל שאני מכיר אותו.

יבגני סובה: אלפים לא קיבלו - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, תודה, תודה.

דוד אמסלם: אני מציע לך, אל תדבר על אריה דרעי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קח אותו ותמשיכו את הוויכוח בפרסה.

דוד אמסלם: לא, אני מציע לך: אל תדבר על אריה דרעי.

מיקי לוי: תודה רבה.

יבגני סובה: ואתה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, תודה.

דוד אמסלם: בשבילך, בשביל המנהיג שלך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם - - -

יבגני סובה: אמסלם, אל תיכנס - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, קריאה ראשונה.

דוד אמסלם: - - - אנחנו מכירים אותו לפני שהכרת אותו.

יבגני סובה: אל תיתן לי עצות, כל אחד - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מספיק.

יבגני סובה: אל תיתן לי עצות, כל אחד - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה מספיק.

דוד אמסלם: אז אני מציע לך: אל תיכנס לזה, תישאר במקום שלך, תעצור.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

יבגני סובה: - - -

דוד אמסלם: - - - באישי.

יבגני סובה: - - - פעמיים.

דוד אמסלם: יש לנו הרבה מה לומר, לא אומרים.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת רוטמן.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

יבגני סובה: למה אתה מכפיש?

יבגני סובה: תגיד - - -

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

יבגני סובה: אתה לא מתבייש.

דוד אמסלם: אל תיתן לנו לדבר על הבוס שלך באישי.

יבגני סובה: - - - הסגנון - - -

דוד אמסלם: אל תיתן לנו לדבר על הבוס שלך באישי.

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, נראה לי שאתה בדרכך החוצה.

יבגני סובה: - - -

דוד אמסלם: אנחנו מכירים אותו קצת יותר טוב ממך.

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, לך, תשתה קפה, תירגע.

מיקי לוי: תודה.

קריאה: אנחנו מכירים אותו קצת יותר טוב ממך.

יבגני סובה: - - - תתבייש.

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, תודה.

דוד אמסלם: אל תספר לנו על הצדיק מר ליברמן.

יבגני סובה: - - - לא מתבייש.

דוד אמסלם: חוצפן.

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, תודה.

מיקי לוי: תשלים את המהלך.

דוד אמסלם: מה השעה בשווייץ?

דוד אמסלם: תישאר, תתקשר לליברמן - - - יותר את שווייץ מאריה דרעי.

מיקי לוי: מספיק, לא.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, הוא לא יעשה לי ככה.

מיקי לוי: בבקשה, עזוב - - -

יבגני סובה: הוא לא יעשה לי ככה, זה לא הבית שלו, הוא לא יעשה לי ככה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, תודה, תודה.

יבגני סובה: אל תעשה לי ככה.

יוסף טייב: - - -

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: תמשיך להכפיש באישי את אריה דרעי, תמשיך.

מיקי לוי: אני אאפס את זה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, הוא מחוץ למליאה, די.

דוד אמסלם: גם אתה, תסתכל את ההתנהגות שלו - - - מדבר על בן אדם שלא נמצא פה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שמזל שנמצאים פה השרה מטעם מרצ וגם מוסי רז, כי הנושא שעליו אני רוצה לדבר הוא - - -

מוסי רז: באתי במיוחד בשבילך.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אני מאוד מעריך זאת.

שמחה רוטמן: זה נושא שהאמת היא שבימים כתיקונם הייתי שומע פה את השרה, חברת הכנסת אז תמר זנדברג, עומדת בזעם רב על הדוכן ומדברת על כך שמשטרת ישראל מאזינה לאזרחים בצורה שאני חושב שלא הייתה עוברת בשתיקה.

דוד אמסלם: כל עוד הם שמאלנים.

דוד אמסלם: אם זה היה נערי הגבעות, לא הייתה להם בעיה.

שמחה רוטמן: הזעם, הזעם הרב - - -

דוד אמסלם: אם זה מתיישבים ביהודה ושומרון, אין להם בעיה.

שמחה רוטמן: הזעם הרב - - -

דוד אמסלם: אם זה העוזרים של נתניהו, אין בעיה.

שמחה רוטמן: גם נכון.

דוד אמסלם: רק הדגלים השחורים, זו הבעיה.

שמחה רוטמן: נכון.

שמחה רוטמן: לצערי אתה צודק.

שמחה רוטמן: ההאזנה - -

דוד אמסלם: מכ"תזיות - - -

שמחה רוטמן: - - על ידי משטרת ישראל, כדבר כמעט – אין מילה לתאר אותו אלא עבריינות.

שמחה רוטמן: מאזינה בניגוד לחוק, חודרת לטלפונים, משתמשת ברוגלות שכאשר אנחנו מוכרים אותן למדינות אחרות אז אנחנו מטילים עליהן כל מיני מגבלות ואנחנו נתקלים בכל מיני עתירות של ארגוני שמאל איך אנחנו מוכרים דבר כזה, שישתמשו בו כנגד פעילים, כנגד מפגינים, כנגד יריבים פוליטיים, כנגד פוליטיקאים שלא במחנה הנכון.

שמחה רוטמן: והינה, דבר כזה קורה, והופ, מסתבר שכל מה שהיה צריך כדי שבמפלגת מרצ, מפלגת העבודה, יהיו רגועים לגבי הפרה של זכויות אדם – כל מה שהיה צריך זה שהם יהיו בקואליציה.

מוסי רז: אנחנו מסכימים איתך.

שמחה רוטמן: זה טוב ויפה שאתם מסכימים איתי, השאלה היא מה אתם עושים ביחס לזה שאתם מסכימים איתי, והשאלה היא איך דבר כזה קורה כשהשר לביטחון פנים הוא ממפלגת העבודה, שגם היא, שמעתי שהיא אי פעם הייתה באזור חיוג של זכויות אדם, כך לפחות על פי הפסאדה.

תמר זנדברג: דרך אגב, זה - - - של השר ממפלגת העבודה - - -

שמחה רוטמן: ואני בטוח שאת קראת, השרה תמר זנדברג, אני בטוח שאת קראת את תגובתו המפליאה של השר לחשיפה הזאת, את ההתמודדות האמיצה שלו עם המציאות - - -

תמר זנדברג: - - - להקים ועדת חקירה ממלכתית, אמרתי את זה גם בשבוע שעבר.

שמחה רוטמן: אני מעריך את זה מאוד.

שמחה רוטמן: אני רק אומר דבר אחד: מאחר שהכשל כאן הוא כשל של רשויות אכיפת החוק, של המשטרה, גם של התביעה, ובמידה מסוימת גם של בתי המשפט, אני חושב שצריך לזה ועדת חקירה אבל ועדת חקירה פרלמנטרית, לא ממלכתית.

שמחה רוטמן: המערכת איננה יודעת לחקור את עצמה.

שמחה רוטמן: אנחנו כאן, בכנסת, צריכים להקים ועדת חקירה שתחקור את הדבר הזה.

שמחה רוטמן: העובדה שהדבר הזה יצא כאיזושהי הצעה אבל אין על זה התעקשות ולא מייצרים על זה שריר על ידי סיעת מרצ, על ידי סיעת העבודה, ולמען האמת על ידי כל אדם – גם על ידיך, אדוני היושב-ראש – שאמור להיות אכפת לו מזכויות אדם, זכויות נחקרים, התנהלות תקינה של גופי האכיפה; העובדה שאתם רגועים – אני רק, רק יש כאלה שיגידו שאולי טוב שהתחלף שלטון כי ככה כל העוולות מתרחשות אותו דבר, אולי אפילו יותר חמור, אבל רגוע, שקט.

שמחה רוטמן: איך אמר יאיר לפיד, הכותרות השתנו.

שמחה רוטמן: אז כן, אז הכותרות השתנו אבל המציאות הגרועה לא השתנתה, ועל כן אנחנו מביעים אי-אמון בקואליציה, בממשלה, וגם בשר לביטחון פנים.

מיקי לוי: חבל שלא שמעת מה שאמרתי, שאם מישהו חטא ועבר עברה פלילית, הוא יועמד לדין.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת רוטמן.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי.

מיקי לוי: חוק האזנות הסתר ברור מאוד גם למי שלא משפטן.

שמחה רוטמן: ברור, ברור - - -

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, אני מסכים עם דבריה של השרה תמר זנדברג שצריך להקים ועדת חקירה ממלכתית בעניין ריגול המשטרה נגד אזרחי המדינה, אבל מכאן אני רוצה לעבור לנושא יוקר המחיה ועליית המחירים.

אחמד טיבי: ישנן רק שש מדינות בעולם המדורגות מעל ישראל מבחינת יוקר המחיה, כאשר ברמודה היא המדינה היקרה בעולם, ואחריה שווייץ, נורבגיה, איסלנד וברבדוס.

אחמד טיבי: במדד מחירי מוצרי מכולת, מוצרי מזון ואחרים, ישראל קפצה מהמקום ה-15 ב-2021 למקום ה-13 בעולם כיום.

אחמד טיבי: במונחי כוח קנייה מקומי מדינת ישראל דורגה במקום ה-30, ללא שינוי לעומת נתוני 2021.

אחמד טיבי: לפי דוח מבקר המדינה שפורסם בחודש האחרון, המחירים בישראל בקטגוריית מזון ומשקאות במונחי כוח קנייה היו גבוהים ב-37% יחסית למדינות ה-OECD, וב-51% יחסית למדינות האיחוד האירופי.

אחמד טיבי: אני רוצה, ברשותך, אדוני היושב-ראש, לקרוא, כמו שעשה חבר הכנסת גפני, את שמות המוצרים ועליית המחירים: דלק – עלייה של 34 אגורות לליטר, שיא של שבע שנים.

אחמד טיבי: חשמל – 5.7%.

אחמד טיבי: גז, רכבים.

אחמד טיבי: מחירי הדיור עלו ב-10% בשנה.

אחמד טיבי: מוצרי יסוד, כגון פסטה, טואלטיקה, חומרי ניקוי.

אחמד טיבי: גם החד-פעמי הוכפל.

אחמד טיבי: שתייה מתוקה – 25%.

אחמד טיבי: יבואנית המזון דיפלומט, שזה שימורים, צ'יפס, עוגיות – 4%–16%.

אחמד טיבי: אסם – 4.6% בממוצע.

אחמד טיבי: שימורים, טונה, קטשופ וקפה – גם עלייה.

אחמד טיבי: אסם, נסטלה.

אחמד טיבי: תנובה – החלב עלה ב-3%–9%.

אחמד טיבי: מחירי הארנונה – 2% שנתי.

אחמד טיבי: כמעט כל מוצרי המדף בסופר, עלו מחיריהם.

אחמד טיבי: דגים קפואים –12%, חלב של טרה – 4%, טונה – 4.4%, קטשופ – 4.7%, סוכרזית – 9%, מרכך כביסה – 12%, במבה – 4.6%, אורז – 8%, פסטה – 12%, מגבות נייר – 14%.

אחמד טיבי: אין ספק שעליית המחירים לאחרונה היא חסרת תקדים בהשוואה לשנים עברו.

אחמד טיבי: ולכן, מכובדי היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, נשאלת השאלה למה הממשלה הזו קוראת עצמה "ממשלת השינוי"?

אחמד טיבי: שינוי מחירים, שינוי לרעה, העלאת מחירים.

אחמד טיבי: שלא לדבר על נושאים אחרים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מוסי רז, אתה חבר בממשלה שמגרשת פלסטינים משייח' ג'ראח.

אחמד טיבי: דווקא בתקופת הממשלה שלכם גם הורסים בתים בשייח' ג'ראח וגם מפנים את משפחת סאלם.

אחמד טיבי: זה במשמרת שלך.

אחמד טיבי: מוסי, עזוב אותך מעידית סילמן, היא תומכת בפינוי.

אחמד טיבי: אתה, אתה - - -

עידית סילמן: מה יש לך - - -

אחמד טיבי: אתה חבר בממשלה שמפנה פלסטינים ומביאה מתנחלים קיצוניים במקומם.

אחמד טיבי: הם רודפים את הפלסטינים בשייח' ג'ראח.

אחמד טיבי: אני ואתה, מוסי, אני ואתה מפגינים כל יום שישי שם - - -

עידית סילמן: מי זה אני ואתה - - -

אחמד טיבי: איך אפשר שאתה מפגין איתי אבל אתה חבר בממשלה שמגרשת את הפלסטינים?

אחמד טיבי: תעשה מעשה.

אחמד טיבי: זו ממשלת 61, אתה יכול להחזיק אותם בגרון.

אחמד טיבי: תעשה משהו.

אחמד טיבי: אם אני אומר למוסי רז - - -

דוד אמסלם: מה תעשה זנדברג?

אחמד טיבי: לא, היא לא חברת כנסת, אבל היא אומרת את דעתה בישיבות הממשלה.

דוד אמסלם: היא שרה, מה היא תעשה?

דוד אמסלם: מה יעשה הורוביץ?

דוד אמסלם: אפס עבודה?

עידית סילמן: הם - - - והולכים ימינה.

אחמד טיבי: מי הולך ימינה?

אחמד טיבי: מוסי, שמעת מה היא אמרה?

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, משפט, בבקשה.

אחמד טיבי: משפט.

אחמד טיבי: אני מקווה שעידית סילמן, יו"ר הקואליציה, לא צודקת בזה שאנשי מרצ הולכים ימינה.

אחמד טיבי: אני מקווה שהיא טועה.

אחמד טיבי: תמר לא מאשרת את הדברים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, בבקשה.

דוד אמסלם: זה מראה לכם את העקרונות שלהם.

דוד אמסלם: אין להם שום עיקרון חוץ מעצמם.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר איתכם היום על החזון ושברו.

מיכל שיר סגמן: כשאדם מקים עסק יש לו חזון להפוך את ישראל שלנו לטובה יותר.

מיכל שיר סגמן: כמי שניהלה והקימה עסק, וניהלה אותו יותר מעשור, אני מכירה גם את הקסם הזה בהגשמת החזון אבל גם את דרך החתחתים, את האתגרים, את הדם, את היזע, ותאמינו לי, כל כך הרבה דמעות.

מיכל שיר סגמן: ואם הדרך לניהול עסק הייתה קשה אז, אז היום, בתקופת הקורונה, היא בלתי נסבלת.

מיכל שיר סגמן: הסגרים של הממשלה הקודמת, ששיתקו את המשק ויצרו חובות שעוד הנכדים שלנו ישלמו עליהם; גל האומיקרון, שמכה בימים האלה – ולא צריך לנחש כמה הוא פוגע בעסקים, מספיק שתסתכלו, חברי הכנסת, סביבכם כדי לראות כמה חברי כנסת נעדרים מהמשכן ועד כמה זה מקשה פה על העבודה.

מיכל שיר סגמן: עכשיו רק תדמיינו לכם בעל עסק שצריך להתמודד עם עובדים שחולים, וחלילה הוא עצמו חולה.

מיכל שיר סגמן: איך הוא מתמודד עם זה?

מיכל שיר סגמן: הסגר השקט הוא המכה החדשה של העסקים.

מיכל שיר סגמן: ההוצאות ממשיכות לרדת: משכורות, פנסיות, ארנונה, מיסים, שכירויות, ביטוחים, ספקים.

מיכל שיר סגמן: ובעיקר, חברים, ההתמודדות הבלתי-פוסקת עם חוסר הוודאות.

מיכל שיר סגמן: רק תתארו לכם את רמת החרדה שעומדת בפני בעל עסק, איזו חרדה קיומית עצומה.

מיכל שיר סגמן: תתארו לכם מה זה לחיות עם הכנסה לא סדירה, להיפרד בבוקר מהילדים, לומר להם שלום, לצאת לעבודה ולא לדעת אם תהיה עבודה באותו יום, אם היא לא תבוטל, או לחלופין אם בכלל תכניס כסף הביתה.

מיכל שיר סגמן: אולי תחזור ולא יהיה לך כסף לקנות חלב למרות שעבדת כל היום?

מיכל שיר סגמן: בשעת משבר עולמי העזרה של המדינה היא לא בגדר רשות, חברים, היא בגדר חובה, ואנחנו חייבים למצוא פתרונות ריאליים לאותם העסקים.

מיכל שיר סגמן: זוהי חובתנו.

מיכל שיר סגמן: כמי שחוותה את הגשמת החזון ואת הקושי הבלתי-הגיוני בניהולו במדינת ישראל, אני לא יכולה להישאר אדישה.

מיכל שיר סגמן: לכן אני מקדמת את היוזמה לדחיית ארנונה לעסקים שנפגעו מעל ל-50%, ואני דורשת לטפל בכפפות של משי בכל מה שנוגע בהחזרי המענקים ולהסתכל על העסקים לפי מחזור שנתי; לא חודשי, לא רבעוני – שנתי.

מיכל שיר סגמן: תתארו לכם, חבריי חברי הכנסת, שרופא רושם את אותו המרשם לכל המטופלים שלו, לכל המחלות.

מיכל שיר סגמן: הרי זה בטוח שמישהו ייפגע.

מיכל שיר סגמן: לכן לא ניתן לתת את אותה התרופה לכל העסקים.

מיכל שיר סגמן: זה לא הגיוני, בוודאות יהיה מי שייפגע.

מיכל שיר סגמן: צריך להסתכל על הצרכים הייחודיים של כל ענף וענף ולהתאים את הפתרונות.

מיכל שיר סגמן: עסקים נלחמים בחסימת מסגרות אשראי ובצמצום מסגרות אשראי.

מיכל שיר סגמן: אתם יודעים כמה עלתה הדרישה להלוואות בשוק האפור?

מיכל שיר סגמן: כמה מסעדנים ועצמאים, שנחסמה בפניהם הדרך לקבל איזשהו סוג של הלוואה תזרימית, פונים לשוק האפור?

מיכל שיר סגמן: כל שקל, חברים, שהמדינה חוסכת בישראל על העצמאים, בסוף, בצורה עקיפה, עלול להגיע דרך השוק השחור והאפור אל ארגוני הפשיעה.

מיכל שיר סגמן: אני לוחצת ודורשת שהקרן למודרי אשראי תקום אתמול.

מיכל שיר סגמן: כן, כי זאת הבטחה שהבטיחו אותה מזמן ואנחנו צריכים לקיים, כי הבטחות צריך לקיים.

מיכל שיר סגמן: חבריי ואני בתקווה חדשה דוחפים להקלות בארנונה, דוחפים שהמטפלת והוצאות הילדים, כולל גני הילדים, ייחשבו כהוצאה מוכרת, ולראשונה העברנו את חוק דמי אבטלה לעצמאים בטרומית.

מיכל שיר סגמן: ואנחנו לא ננוח, לא ננוח עד שהעצמאים בישראל יקבלו את מה שמגיע להם בזכות ולא בחסד.

מיכל שיר סגמן: חברים, כמו שאנחנו יודעים להתגאות בעסקים שלנו, אותו פאב, אותה מסעדה מקסימה שאנחנו אוהבים להתגאות בה, אותה הצגה, אותו מוצר מיוחד, זה שיש לנו רק בישראל ואנחנו מאושרים שיש לנו אותו – כל זה זה חזון של אנשים.

מיכל שיר סגמן: הם חלמו את הדברים האלה, ובסוף, בסוף הם נלחמים עבורנו, עבורנו אזרחי ישראל, שיהיה לנו פה טוב.

מיכל שיר סגמן: הרי כל מי שחי במדינת ישראל לפני 40 שנה זוכר שהיינו טסים לחו"ל, חוזרים לארץ ואומרים: פי, מה היה לנו שם.

מיכל שיר סגמן: היום, היום, חברים, יש לנו פה הכול.

מיכל שיר סגמן: את השפע, את היופי, את המגוון במסעדות, ביציאות, בפאבים, בהצגות, בשירותים מיוחדים שאנחנו יכולים להעניק לאזרחים שלנו.

מיכל שיר סגמן: כל זה, זה אותם העצמאים, אז למה להתעלל בהם?

מיכל שיר סגמן: למה כל כך קשה במדינת ישראל לפתוח עסק, לסגור חברה?

מיכל שיר סגמן: על לסגור חברה, אגב, אני לא מדברת, זה בכלל סיפור אחר.

מיכל שיר סגמן: בארצות הברית, אמרו לי, זה דקה וחצי; בישראל אתה התחתנת עם החברה גם אם אתה רוצה לסגור אותה.

מיכל שיר סגמן: הביורוקרטיה הנוראית מכבידה על כל בעלי העסקים.

מיכל שיר סגמן: אתם יודעים, אני הייתי יושבת כבעלת עסק ואומרת, תאמינו לי, 40% אני מתעסקת בעסק ו-60% אני עוסקת בכל מה שקשור בביורוקרטיה.

מיכל שיר סגמן: כל בעל עסק יאמר לכם שההצלחה היא למרות המדינה ולא בזכותה.

מיכל שיר סגמן: אתם מבינים את המצב האבסורדי הזה?

מיכל שיר סגמן: אתם מבינים עד כמה זה בלתי אפשרי להיות עצמאי במדינת ישראל, לא רק היום בקורונה, עוד הרבה הרבה קודם לכן?

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיכל שיר סגמן: הגיע הזמן, חברים, לתת לבעלי העסקים ולעצמאים תקווה חדשה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סלאלחה, בבקשה.

עלי סלאלחה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לברך את ארבע השופטות הערביות שהתמנו לבית המשפט המחוזי בשבוע שעבר.

עלי סלאלחה: בהצלחה לכולן, והן אוסילה אבו אסעד, ג'מילה ג'בארין, לובנה שלאעטה-חלאילה, אינאס סלאמה.

אחמד טיבי: - - -

עלי סלאלחה: אבו אסעד.

עלי סלאלחה: שיהיה.

אחמד טיבי: - - -

עלי סלאלחה: חילו, חילו.

עלי סלאלחה: העיקר שנברך אותן, אחי אחמד.

עלי סלאלחה: הן התמנו לאחרונה לשופטות במדינת ישראל, ומוחמד עלי התמנה לבית המשפט המחוזי, שזה הישג גדול.

עלי סלאלחה: בהזדמנות זו, אני רוצה להציג בפניכם נתון מדאיג.

עלי סלאלחה: לפי נתוני נובמבר 2020 אחוז השופטים מבני המיעוטים עומד רק על 9%, מספר נמוך מאוד, שאינו מייצג את שיעורם באוכלוסייה.

עלי סלאלחה: החדשות הטובות הן שבמערכת המשפט במדינת ישראל חלקן של הנשים ושיעורן גבוה יותר משיעורם של הגברים, כאשר 52% נשים, 48% גברים.

עלי סלאלחה: מבדיקה שערכתי מצאתי שמספר השופטים בני החברה הדרוזית הוא דל, ועומד על מספר חד-ספרתי, ומבדיקה שערכתי המספר זה שבעה.

עלי סלאלחה: מכאן אני פונה ומבקש לעשות העדפה מתקנת, להגדיל את מספרם של בני החברה הדרוזית במערכת המשפט.

עלי סלאלחה: אני מצפה שמספרם יהיה דו-ספרתי וחלקם יתמנו למשרות בכירות בבתי המשפט המחוזיים.

עלי סלאלחה: הגיע הזמן, ואני אשמח מאוד, לראות ייצוג הולם לבני החברה הדרוזית במשרות שיפוט במדינת ישראל, וכמובן במשרות אחרות בכירות במדינת ישראל, אחרי 73 שנים של שירות למדינה, שאני אוהב אותה ואנחנו אוהבים אותה מאוד מאוד מאוד.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת סלאלחה.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, אני מבקש שקט במליאה.

מיקי לוי: לפני שאנחנו עוברים להצבעה אני מבקש לומר דברים לזכרו של חבר הכנסת לשעבר אליעזר ולדמן.

מיקי לוי: אני מבקש מכל חברי הכנסת לכבד בקימה את זכרו של חבר הכנסת לשעבר אליעזר ולדמן, בבקשה.

מיקי לוי: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של חבר הכנסת אליעזר ולדמן, זיכרונו לברכה.

מיקי לוי: ) תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, בחודש דצמבר האחרון הלך לעולמו הרב וחבר הכנסת לשעבר אליעזר ולדמן, זכרו לברכה.

מיקי לוי: הרב ולדמן היה איש ציבור וחינוך, תלמידו המובהק של הרב קוק וממובילי ההתיישבות ביהודה ושמרון.

מיקי לוי: הוא נמנה עם מייסדי הישיבה התיכונית אור עציון, שבה שימש רב מחנך.

מיקי לוי: החל משנת 1972 ובמשך כשלושה עשורים עמד בראש ישיבת ההסדר ניר בקריית ארבע.

מיקי לוי: בשנות השמונים היה חבר בהנהלת התנועה הארצית של בני עקיבא.

מיקי לוי: לאחר מכן היה חבר במזכירות העולמית של התנועה והיה פעיל בה במשך שנים רבות.

מיקי לוי: הרב ולדמן היה ממייסדי וראשי גוש אמונים וממקימי היישוב היהודי בחברון ובקריית ארבע.

מיקי לוי: הוא נכנס לכנסת בשנת 1988 וכיהן בכנסות האחת-עשרה והשתים-עשרה מטעם סיעת התחיה.

מיקי לוי: הוא היה חבר בוועדות החוקה, חוק ומשפט, החינוך והתרבות, וכן בוועדת העלייה והקליטה.

מיקי לוי: בשנת 1990 פרש מהכנסת, והיה חבר מזכירות מרכז תנועת התחיה עד לפירוקה.

מיקי לוי: בשנים האחרונות כיהן כנשיא ישיבת ההסדר ניר בקריית ארבע.

מיקי לוי: הרב וחבר הכנסת לשעבר ולדמן היה נשוי לרותי ואב לשמונה ילדים.

מיקי לוי: הוא הלך לעולמו בחודש דצמבר האחרון, ט"ו בטבת התשפ"ב, והוא בן 84.

מיקי לוי: יהי זכרו ברוך.

מיקי לוי: למשפחה, ברוכים הבאים.

מיקי לוי: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: ברשות משפחת ולדמן, רותי היקרה, רעייתו ואשת בריתו של הרב, מכובדי היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום הזה, ל' בשבט וראש חודש אדר, הוא גם יום הולדתו ה-85 של הרב ולדמן, זכר צדיק לברכה, איש חברון, איש של חיבורים, שחייו היו חיבור מופלא של שבט ואדר גם יחד.

אורית סטרוק: כמו חודש שבט, חודש החיבור לארץ ישראל, הרב ולדמן היה מחובר בכל נימי נפשו לארץ ישראל, אהב כל רגב מאדמתה.

אורית סטרוק: את הנטיעות הוא הקפיד לטעת בידיים, לא עם טורייה, כדי להרגיש את אדמת הארץ והיה חדור ההכרה בעומק קדושתה של הארץ.

אורית סטרוק: הרב ולדמן השתתף בכל המאבקים למען ארץ ישראל: בחברון, בקשת, בסבסטיה, בקדומים, בעפרה, בימית, בשא-נור.

אורית סטרוק: הישיבה שלו, ישיבת ניר קריית ארבע, הפכה לבית היוצר לעשרות יישובים ביהודה ושומרון.

אורית סטרוק: כל מי שלמד תורה אצל הרב ולדמן נדבק ממנו באהבת הארץ ובהכרת קדושתה וחשיבותה.

אורית סטרוק: הרב ולדמן ורותי רעייתו ידעו על בשרם שארץ ישראל נקנית בייסורים.

אורית סטרוק: הם איבדו את בנם בן השלוש בבניין הממשל בחברון.

אורית סטרוק: הרב איבד את תלמידי הישיבה, שאותם אהב כבניו, בכל מלחמה ובפיגועים רבים כל כך.

אורית סטרוק: הרב כאב כל אובדן כזה, אבל ידע גם להתרומם ולרומם את כולם, את כולנו, מתוך הכאב, ולהמשיך ביישוב הארץ.

אורית סטרוק: מי שזכה לשמוע את הרב ולדמן בעיתות משבר – ואני זכיתי, ברוך השם – זכה להתבונן במין zoom out על התמונה הגדולה של גאולת ישראל, להתמלא בכוחות של אמונה ומתוכם להמשיך בדרך.

אורית סטרוק: כמו חודש אדר, הרב ולדמן היה מלא אורה.

אורית סטרוק: הוא היה כולו אור.

אורית סטרוק: מי שחווה את מאור הפנים שלו לא ישכח זאת לעולם.

אורית סטרוק: האור בקע מתוכו, כי הוא חי בעולם של אורות, של ספרי האורות של הרב קוק, שבתורתו דבק.

אורית סטרוק: היה לו דיבור מלא אור.

אורית סטרוק: בכל מילה שיצאה מפיו, בכל שיעור, בכל ברכה, בכל שיעור, בכל שיחת חולין אפשר היה לשמוע, לחוש ממש, עוצמות של אהבה: אהבת תורה, אהבת ארץ ישראל, אהבת הבריות כולן, אהבת ה'.

אורית סטרוק: הרב ולדמן, כמו מרדכי היהודי, היה מנהיג שלא יכרע ולא ישתחווה.

אורית סטרוק: הוא היה תקיף בדעותיו, נחוש במאבקיו ומוכן לשלם, וגם שילם, מחירים על הנחישות הזו; נחישות שנבעה מתחושת הזכות העצומה להיות שותפים עם הקדוש ברוך הוא בתהליך הגאולה, זכות שהיא גם אחריות גדולה.

אורית סטרוק: הוא חי את תודעת השותפות הזו, ובחן בכל רגע ורגע, מה הקדוש ברוך הוא רוצה ממני עכשיו?

אורית סטרוק: זאת תורת החיים, דרך החיים שקיבלנו מהרב ולדמן.

אורית סטרוק: אבל גם בתוך המאבקים הנחושים הרב ולדמן לא איבד לרגע את העין הטובה, את מאור הפנים, את העדינות, את הנעימות, את אהבת הבריות כולן.

אורית סטרוק: אשרינו, תושבי קריית ארבע וחברון, שחי בתוכנו אדם כזה.

אורית סטרוק: אשרי הכנסת שאדם כזה היה בין חבריה.

אורית סטרוק: יהי זכרו אור לרגלינו תמיד.

מיקי לוי: תודה רבה לחברת הכנסת סטרוק.

מיקי לוי: חבר הכנסת צחי הנגבי, בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש בתאי הסיעות שקט, בבקשה, וגם מחברי הכנסת, לכבד את המעמד.

מיקי לוי: תודה.

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

צחי הנגבי: רבותיי חברי הכנסת, משפחת ולדמן, רותי, הילדים, בני המשפחה, יש מנהיגים שזוכים לפרוץ דרך חדשה, דרך שלא רבים צעדו בה לפניהם, אבל אין רבים שפורצים דרך ועוד דרך ושוב עוד דרך, ובכל פעם הם שותפים למעשה נחשוני שמעצב את פני המציאות.

צחי הנגבי: כזה היה הרב חבר הכנסת אליעזר ולדמן, זכרו ברוך.

צחי הנגבי: בשנת תשכ"ח, 1968, חודש היישוב היהודי בחברון עיר האבות, לראשונה מאז הטבח המחריד בשנת תרפ"ט.

צחי הנגבי: אליעזר ולדמן נמנה עם הגרעין המקורי שהתיישב בחג הפסח במלון פארק בעיר.

צחי הנגבי: אחרי זה הוא עבר לבניין הממשל הצבאי למשך כחודש, ולאחר מכן עבר לדירות הראשונות שנבנו בקריית ארבע, עיר שבה מתגוררים כיום למעלה מ-7,500 ישראלים וישראליות.

צחי הנגבי: זו הייתה, רבותיי חברי הכנסת, רק פריצת הדרך הראשונה.

צחי הנגבי: בפברואר 1974 היה הרב ולדמן ממייסדי תנועת גוש אמונים.

צחי הנגבי: בבית הזה, אדוני היושב-ראש, אין צורך להכביר מילים על משמעותה האדירה של התנועה הזאת בדברי ימי ישראל בעת החדשה ועל תרומתה לביסוס אחיזתו של עמנו במולדת ההיסטורית.

צחי הנגבי: גם בעניין הר הבית היה הרב ולדמן חלוץ ההולך לפני המחנה.

צחי הנגבי: הוא היה בין הרבנים הלא-רבים שעודדו עלייה אל ההר, עלייה שהייתה ועדיין שנויה במחלוקת הלכתית מאז חורבן בית המקדש.

צחי הנגבי: כבר לפני 35 שנים, כאשר כיהן בכנסת הזו, היה הרב ולדמן מראשוני חברי הכנסת שקיימו במקום סיור רשמי.

צחי הנגבי: במהלך כהונתי כשר לביטחון הפנים בשנת 2003, כשהובלתי את פתיחתו המחודשת של הר הבית לביקורי יהודים, לאחר שנים שבהן נמנע הדבר עקב איומי אלימות וטרור, הרב ולדמן חיזק את ההחלטה ותמך בה בכל לב.

צחי הנגבי: ובזאת היה ייחודו, תמיד מחויב עד אין קץ, תמיד מקפיד קודם כול על דוגמה אישית ותמיד ממוקד ברעיון האמוני הגדול, שלידו מתגמדים כל האילוצים וכל הקשיים.

צחי הנגבי: בשנת 1969, והוא בן 32 בלבד, ראיינה אותו אמי גאולה כהן, אז סופרת העיתון מעריב.

צחי הנגבי: שניהם כמובן לא ידעו ש-20 שנה לאחר מכן הם ייסדו יחד את תנועת התחיה ויכהנו בכנסת מטעמה.

צחי הנגבי: היא שאלה אותו, מה דחף אדם צעיר לקום ולעשות את מעשה ההתיישבות באופן אישי, פחות משנה לאחר מלחמת ששת הימים?

צחי הנגבי: וכך השיב, בין היתר, הרב ולדמן: כתלמיד ישיבת מרכז הרב חונכתי תמיד בכיוון של השתלבות בחייו הלאומיים של העם.

צחי הנגבי: להרבה חלקים מן העם נוצרו אפשרויות בתקופות קודמות לתרום את חלקם, אבל בחיים שלי לא נוצרה אפשרות נעלה כזו שנוצרה היום, כשהלכתי לחברון.

צחי הנגבי: הדחף הפנימי שלי הוא ביטחונו של עם ישראל, וביטחונו של עם ישראל כולל בתוכו את ישיבתנו בכל ארץ ישראל.

צחי הנגבי: גם ב-50 השנים שלאחר הריאיון הזה הרב ולדמן המשיך להקדיש יום-יום את חייו לביטחונו של עם ישראל, להתיישבות בכל רחבי ארץ ישראל ולהעמדת דורות של תלמידים מיישבי ארץ ישראל ואוהבי תורה ודעת.

צחי הנגבי: נזכור אותו תמיד בהערכה עצומה.

צחי הנגבי: יהי זכרו ברוך.

מיקי לוי: אמן.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ניר אורבך, בבקשה.

ניר אורבך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, משפחה יקרה, הרב אליעזר ולדמן, זכר צדיק לברכה, נולד בל' שבט, א' בראש חודש אדר, ממש בסוף חודש הפריחה והצמיחה; החודש שבו אנחנו לומדים על שורשים ועל צמרת, חודש שבו יש ימי גשם, אבל אחר כך מייד יש ימי שמש ובהם הצבעים של העולם נקיים יותר, רחוצים יותר, בוהקים יותר.

ניר אורבך: העולם ברור ויפה יותר.

ניר אורבך: אני רוצה לחשוב שהרב ולדמן נולד ביום האחרון של חודש שבט כדי לא לפספס את פלא הבריאה הזה.

ניר אורבך: את מה שאנחנו רואים ביום השמש שאחרי הגשם הרב ולדמן ראה דרך קבע בכל תחום, רוחני או גשמי, ובכל אדם.

ניר אורבך: הוא ראה תמיד את נקודת האור, ותמיד חיפש את העין הטובה.

ניר אורבך: הוא ראה את האדם שמולו לא כחלק ממגזר או חלק מקבוצה, אלא כאדם; את הטוב בלב כל אדם ואת הטוב במציאות החיים, גם כשקשה וגם כשחשוך.

ניר אורבך: מתוך הראייה וההסתכלות הזו הרב רצה להיות חלק ממשי ועסק כל-כולו בתקומת עם ישראל בארץ ישראל על פי תורת ישראל.

ניר אורבך: הוא היה ממקימי ההתיישבות בכלל, וההתיישבות היהודית בחברון בפרט, ונלחם למען הארץ.

ניר אורבך: הוא היה חבר כנסת וממקימי תנועת התחיה, מפלגה שמשלבת בתוכה את כלל המגזרים בחברה הישראלית, כי הוא האמין באמונה שלמה שלכל אדם מישראל יש חלק ממשי בגאולת ישראל.

ניר אורבך: כשאני מדבר על הרב ולדמן אני מרגיש שהתיאורים הם טכניים; שמבט העיניים שלו לא מצליח לעבור במילים; שראיית העולם שלו, כמו ביום שמש אחרי גשם, יכולה להתבטא רק כתמונה.

ניר אורבך: אני הכרתי את הרב ולדמן מעט וקראתי הרבה סיפורים עליו.

ניר אורבך: סיפורים קטנים על אנשים שהוא ראה אותם, שמאור העיניים היה כל כך גדול וכל כך משמעותי עבורם, הכול רק דרך העיניים.

ניר אורבך: וגם סיפורים גדולים על הדבקות למען עם ישראל, ארץ ישראל ותורת ישראל.

ניר אורבך: חלק מגדולתו של הרב הייתה מתוך הלימוד הגדול שלו.

ניר אורבך: הרב לא רק היה תלמיד מובהק של הרב צבי יהודה הכהן קוק, הוא חי את דרכו ודרך אביו, הרב אברהם יצחק הכהן קוק.

ניר אורבך: הוא היה במשך עשרות שנים חברותא של הרב דרוקמן שליט"א, והחיה את דרכם של רבותיו הגדולים בדיבור, בשתיקה ובמעשה.

ניר אורבך: וזו הייתה גדולתו, הלב שלו, העין שלו.

ניר אורבך: במסכת אבות בפרק ב', משנה י"ג, נשאלו חכמים "איזו היא דרך טובה אשר ידבק בה האדם".

ניר אורבך: רבי אליעזר בן הורקנוס אומר עין טובה, ובהמשך המשנה אומר רבי אלעזר בן ערך לב טוב.

ניר אורבך: הרב שלהם, רבן יוחנן בן זכאי, אומר: רואה אני את דבריו של רבי אלעזר מדבריכם.

ניר אורבך: כלומר, תשובתו, לב טוב, היא התשובה הנבחרת, מכיוון שהיא כוללת בתוכה את כל התשובות והתכונות.

ניר אורבך: הרב ולדמן היה בעל לב טוב.

ניר אורבך: העין הטובה שלו, שהעידה על כך, בלטה יותר מכול.

ניר אורבך: רבי אליעזר בן הורקנוס ורבי אלעזר בן ערך במסכת אבות והרב אליעזר ולדמן בתקופתנו מלמדים אותנו שיעור חשוב.

ניר אורבך: אני רוצה לסיים במילים של הרב אברהם יצחק הכהן קוק זצ"ל ב"אורות התחיה".

ניר אורבך: אני חושב שהמילים הללו מסכמות את בחירת דרכו של הרב ולדמן בעולם ואת ההסתכלות שלו על תקומת עם ישראל בארצו: "סמוך לעקבא דמשיחא מתרבה סגולת האחדות באומה, המעשים הטובים והדעות והאור האלוקי הנמצאים בצדיקים פועלים על קדושת הכלל יותר מבשאר הזמנים.

ניר אורבך: טמונה היא סגולה זו במטמון של קטגוריא ומריבות, אבל תוכו רצוף אהבה ואחדות נפלאה, שמעוררת הרגשה כללית לציפייה לתשועת הגוי כולו".

ניר אורבך: הרב ולדמן ידע שאנחנו נמצאים בדור של גאולה, בעקבתא דמשיחא, וזו התודעה שבה הוא חי.

ניר אורבך: שנזכה כולנו ללמוד מדרכו של הרב ולדמן וללכת בה, להאיר פנים, לראות כל אדם באשר הוא ולדעת כי גם לו יש חלק בתקומת העם היהודי בארצו.

ניר אורבך: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת ניר אורבך.

מיקי לוי: יהי זכרו של הרב אלעזר ולדמן ברוך.

מיקי לוי: תודה רבה.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: ממשלת ישראל באמצעות שר הביטחון מובילה למהלך מדיני מסוכן שיפגע בביטחון ישראל;<< נושא >>

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום, וניגשים להצבעות האי-אמון.

מיקי לוי: יהיו שתי הצבעות על שתי הצעות אי-אמון.

מיקי לוי: ההצבעה הראשונה – הצבעה בנוגע להצעת אי-אמון של מפלגת - - -

קריאה: שמית.

מיקי לוי: שמית?

מיקי לוי: שמית, אוקיי.

מיקי לוי: ההצבעה הראשונה היא הצבעה על הצעת סיעת הליכוד בהנהגת בנימין נתניהו: ממשלת ישראל באמצעות שר הביטחון מובילה למהלך מדיני מסוכן שיפגע בביטחון מדינת ישראל.

מיקי לוי: הוגשה בקשה על ידי הקואליציה להצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

מיקי לוי: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת

קריאה: - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא שנית ברשימת חברי הכנסת שלא ענו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד מאזן גנאים – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת דסטה גדי יברקן – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת עמיחי שיקלי – אינו נוכח

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת במליאה שלא קראו בשמו?

קריאה: קואליציה - - -

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

מיקי לוי: תוצאות ההצבעה: בעד – 42, נגד – 56.

מיקי לוי: לפיכך, הצעת האי-אמון לא עברה.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצבעה על הצעת האי-אמון השנייה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סילמן, חברת הכנסת סילמן?

מיקי לוי: אלקטרונית.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד הצעת סיעות יהדות התורה וש"ס להביע אי-אמון בממשלה – 45

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 45, נגד – 52.

מיקי לוי: לפיכך, הצעת האי-אמון לא עברה.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק רישוי שירותים ומקצועות בענף הרכב (תיקון מס' 8), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת הכלכלה; הצעת חוק התקשורת (בזק ושידורים) (תיקון מס' 76), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת הכלכלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון מס' 2) (מינוי נציגי יד בן-גוריון למכון), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת איתן גינזבורג וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן הונח על שולחן הכנסת לוח תיקונים להצעת חוק הניקוז וההגנה מפני שיטפונות (תיקון מס' 7), התשפ"ב–2022.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה למזכירת הכנסת.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1502).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים לסעיף 4 בסדר-היום – הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 26), התשפ"ב-2022, לקריאה ראשונה.

מיקי לוי: יציג את הצעת החוק סגן שר הביטחון אלון שוסטר, בבקשה.

אלון שוסטר: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לאישור הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 26).

אלון שוסטר: הצעת החוק המובאת בפניכם, מטרתה לקדם את השוויון בשירות באמצעות הגדלת מספר המשרתים החרדים בצה"ל ובאמצעות הרחבת שורות המשרתים בשירות הלאומי-אזרחי.

אלון שוסטר: שר הביטחון בני גנץ הציג את הצעת החוק הזאת כאן במליאה לפני שבועיים והבהיר את חשיבותה הרבה לחברה הישראלית ולביטחונה.

אלון שוסטר: הצעת חוק זו היא חלק מתהליך רחב שמקדם שר הביטחון מכניסתו לתפקיד ליצירת מתווה שירות חדש, שבמסגרתו יגובשו מסלולים שיאפשרו לכל אחד לשרת.

אלון שוסטר: זאת, מתוך צורך ומתוך תפיסה ממשיים שרוב מוחלט חייב לשרת, אך לא כולם יכולים או חייבים לשרת בצה"ל.

אלון שוסטר: עם זאת, לכולם יש מה לתרום, והחברה כולה תצא נשכרת מכך.

אלון שוסטר: בשלב ראשון של תהליך זה אנו מבקשים לאשר את חוק הגיוס הנוכחי.

אלון שוסטר: הצעת החוק נועדה להחליף את ההסדר הקיים בחוק שירות ביטחון, שכזכור בוטל על ידי בית המשפט העליון, במטרה לצמצמם את האי-שוויון בגיוס לשירות סדיר, לרבות באמצעות שילוב החרדים בשירות לאומי-אזרחי וקידום השתלבותם בשוק העבודה ותרומתם למשק המדינה, והכול תוך הכרה בחשיבות לימוד התורה.

אלון שוסטר: במסגרת זו מוצע כי גיל הפטור יעמוד על 21 לתקופה של שנתיים, בשנה שלאחר מכן – על 22, ובסופו של התהליך יעמוד גיל הפטור על 23.

אלון שוסטר: בנוסף מוצע לאפשר שירות סדיר מקוצר לחרדים שמיועדים לשירות ביטחון החל מגיל 21 באחת משתי חלופות: הכשרה ביטחונית – שירות סדיר בצה"ל בפרק זמן של כשלושה חודשים, שבין מטרותיו הכשרה לשירות במערך המילואים; חלופה נוספת – הכשרה לחירום והצלה, שמשלבת בתוכה שירות סדיר בצה"ל לפרק זמן של כשלושה שבועות, שמטרתה הכשרה למילוי תפקיד במערך המילואים לצד הכשרה מקצועית.

אלון שוסטר: עוד מוצע לאפשר למלש"ב חרדי לשרת שירות לאומי-אזרחי חלף השירות הצבאי מגיל 20, ולנשואים – מגיל 19, וכהוראת שעה לשלוש שנים לאפשר גם לחרדים שאינם נשואים להתחיל לשרת בשירות לאומי-אזרחי מגיל 19.

אלון שוסטר: לבסוף, מוצע לקבוע יעדים ברורים לגיוס בני הציבור החרדי לצה"ל ולשירות הלאומי-אזרחי.

אלון שוסטר: מדובר, חברות וחברי הכנסת, בצעד משמעותי ואסטרטגי לביטחון ישראל ולחוסנה של החברה הישראלית בשמירה על צה"ל כצבא העם ובקידום ערך השוויון.

אלון שוסטר: אני קורא לכל חברי הבית הזה לתמוך בהצעת החוק.

אלון שוסטר: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ראשון הדוברים – חבר הכנסת גלנט.

מיקי לוי: רשימת הדוברים סגורה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גלנט.

מיקי לוי: רגע, יחליפו לך, יואב.

מיקי לוי: היא באה להחליף.

מיקי לוי: לא רציתי שתתחיל.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו עוסקים עכשיו בנושא מאוד רציני והוא הגיוס לצה"ל.

יואב גלנט: אני רוצה לומר לכם כאן את מה שאולי נעלם מעיניהם של רבים מחברינו, ואלה שמסתכלים על הדברים באופן קצת שטוח, הייתי אומר.

יואב גלנט: מקורות הסכסוך הישראלי–פלסטיני – ובהרחבה, כתוצאה מכך, הסכסוך הישראלי–ערבי – אינם רק סכסוך פוליטי, סכסוך כלכלי או סכסוך צבאי.

יואב גלנט: יש פה גם מרכיב אידיאולוגי מאוד מאוד כבד.

יואב גלנט: לעם היהודי, בוודאי לעם היהודי היושב בציון, יש תפיסת עולם שנשענת על נביאי ישראל ותפיסתם, על תורת ישראל, על המסורת ועל אלפי שנים של כמיהה לארץ ציון וירושלים.

יואב גלנט: התוצאה של הדבר הזה, לצערי, במציאות שנוהגת היום, זה שאנחנו עלולים להגיע במוקדם או במאוחר – ואני אומר את זה בצער – לידי סכסוך נוסף במקום הזה.

יואב גלנט: והתחזית הזאת תקפה גם אם אנחנו נעשה כל מאמץ – ואני מקווה שנעשה – לדחות את הקרבות, את המלחמות, את העימותים.

יואב גלנט: אבל לצערי הרב, כפי שהוכיחו הדברים לאורך שנים, האירועים האלה יקרו.

יואב גלנט: במציאות הזו אנחנו חייבים להישען על כוחות ביטחון שהם חזקים, יציבים, חדורים באמונה, מוכנים לשלם את המחיר, מוכנים להקריב ומוכנים לפעול.

יואב גלנט: הדבר הזה נכון כנגד אתגרים חיצוניים, אבל לצערי, כפי שאנחנו רואים בחודשים האחרונים, עלולים להידרש גם לאתגרים פנימיים של חוק וסדר.

יואב גלנט: ולכן, מצד אחד אין לנו ברירה אלא לגייס כל אדם.

יואב גלנט: מצד שני, אני חושב שהמציאות הפוליטית שהתהוותה במדינת ישראל לאורך 74 שנים מחייבת להגיע לכל סוג של הבנה ולא לכפייה כאשר אנחנו מדברים על היחס לציבור החרדי, לציבור הערבי ולציבורים אחרים.

יואב גלנט: כלומר, מי שינסה לאכוף את רצונה של המדינה בכוח על אחוזים ניכרים מן האוכלוסייה, סופו שיביא לנזק גדול מהתועלת שהוא מכוון אליה.

יואב גלנט: ולכן, רבותיי, בואו נשב יחד ונמצא את הדרך הנכונה להגיע להבנה, לשיתוף פעולה, למען אחדות מדינת ישראל ולמען ההגנה על אזרחי מדינת ישראל ועל ריבונותה.

יואב גלנט: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: יואב, באהבה.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: אחד החוקים המבזים ביותר של העם היהודי זה החוק שמוגש היום למליאת הכנסת.

משה גפני: חוק מבוזה ומבזה.

משה גפני: העם היהודי לדורותיו החזיק תמיד חיל של לומדי תורה.

משה גפני: דוד המלך, שניהל קרבות עקובים מדם בארץ ישראל – חצי מהעם למד תורה וחצי מהעם שירת בצבא.

משה גפני: עכשיו באים ומתחילים לעשות לנו טובות: מכסות של כמה שילמדו תורה, כמה שבעזרת השם מבחינתם בגיל צעיר ילכו לעבוד – לפרק את כל החיל הזה של לומדי תורה.

משה גפני: לפרק.

משה גפני: עכשיו שואלים אותי: כמה צריכים ללמוד תורה?

משה גפני: אמרתי מה שהיה אצל דוד המלך: חצי מהעם לומד תורה, חצי מהעם משרת בצבא ומתחלפים.

משה גפני: הלכתי לבדוק.

משה גפני: אני מוכן שלומדי התורה ילכו לצבא, אבל נראה את הנוער שאיננו נוער דתי, נראה אותו מגיע ללמוד תורה.

משה גפני: ואז התברר לי – ולביזיונכם – שלפני 20 שנה ילד, נער, בחינוך החילוני הממלכתי, למד גמרא, למד תנ"ך, למד יהדות.

משה גפני: דיברו איתי פה חברים, חברים במפלגות אנטי-דתיות: אני למדתי גמרא לפני 20 שנה, 30 שנה.

משה גפני: הבן שלי לא לומד, לא יודע.

משה גפני: אתם לא מתביישים להטיף לנו מוסר, שאנחנו מתנדבים ללמוד תורה?

משה גפני: אתם לא מתביישים להטיף לנו מוסר, שאתם משתמטים מלימוד תורה, שאתם משתמטים מלימוד של יהדות?

משה גפני: איך אתם לא מתביישים?

משה גפני: ביזיון.

משה גפני: אני מוכן שכולם ישרתו, כולם ישרתו בכל מה שהעם היהודי נדרש: כולם ישרתו בלימוד תורה, כולם ישרתו בללכת לצבא ויתחלפו.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, נהיה פה מושגים מעוותים שאי-אפשר לסבול אותם.

משה גפני: יעשו טובה, ידברו עם הציבור החרדי.

משה גפני: אני אבל רוצה להגיד לכם משהו – אין לי הרבה זמן – אני רוצה להגיד משהו לציבור הערבי, הנציגים הערבים: אני בעד שכל חבר כנסת, יהודי או ערבי, יצביע בכל נושא איך שהוא מחליט.

משה גפני: יצביע בעד, יצביע נגד, ימנע – כל אחד, זה בכלל לא משנה אם הוא ערבי או יהודי, לכל אחד יש משקל שווה כמו לחבר שלו שהוא חבר כנסת בכנסת ישראל.

משה גפני: אבל אתם יודעים ואנחנו יודעים שיש דברים שכל אחד פה בבניין הזה, כל מפלגה בבניין הזה תמיד עושה את החשבון מה יהיו התוצאות של ההצבעה שלה.

משה גפני: ואני רוצה להגיד לכם, אנחנו ראינו איך משטרים מתחלפים, איך ממשלות מתחלפות.

משה גפני: תתארו לעצמכם שיעלה לשלטון – מה שאנחנו לא נסכים בשום אופן, אבל תעלה לשלטון מפלגה או מפלגות שיגידו אנחנו נחייב את הערבים בניגוד למצפונכם לשרת בצבא.

משה גפני: ואז תגידו: מה פתאום?

משה גפני: המצפון.

משה גפני: הם יגידו לכם אלה, הרעים, השלטון הרע הזה שלא אכפת לו מהערבים, יגיד: אבל אתם הצבעתם בעד גיוס בחורי הישיבות - -

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: - - בניגוד למצפון העם.

משה גפני: אני אפילו לא מודה לכם.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת גפני.

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, אנא חושה, יש לי רשימה ארוכה.

מיקי לוי: חושה – חושה מלשון מהר, בבקשה.

עופר כסיף: אני צוחק.

עופר כסיף: בלי הומור, מה נעשה?

עופר כסיף: תגיד לי.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להזכיר שני אירועים היסטוריים שרלוונטיים לדיון שלפנינו.

עופר כסיף: האחד זה מה שנקרא "כתב הסובלנות" של יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, מה שנקרא בזמנו, ב-1782.

עופר כסיף: בדיוק, בדיוק, דרך אגב, לפני 240 שנה, ב-2 בינואר 1782, הוציא יוזף השני צו סובלנות ליהודי אוסטריה, ובאותו צו מה שיוזף השני הקיסר אומר זה שהיהודים יוכלו להיות, ליהנות ממה שאנחנו מכנים היום "אמנציפציה", יוכלו ליהנות משוויון זכויות, אבל בכמה תנאים, ואחד מהתנאים היה שהם ישרתו בצבא.

עופר כסיף: ההנהגה של הקהילה היהודית, ההנהגה של הקהילה היהודית, לפני בדיוק 240 שנה, העדיפה לוותר על זכויות שוות ולא לשרת בצבא, ודרך אגב, גם לוותר על החינוך הדתי המסורתי שלהם, העדיפו לוותר על הזכויות מאשר לשרת בצבא ולוותר על החינוך וליהנות מזכויות.

עופר כסיף: תכף אני אייחס את זה למה שעומד מולנו.

עופר כסיף: הדבר השני, שגם הוא חלק חשוב מאוד בהיסטוריה שלנו כיהודים, זה מדצמבר 1789, גם בדיוק לפני 232 שנים.

עופר כסיף: באספה הלאומית הצרפתית של אחרי המהפכה, כשכבר דיברו באמת על זכויות שוות גם ליהודים, עמד אחד מתומכי האמנציפציה של היהודים, רוזן בשם קלרמון-טונר ואמר, ואני מצטט – זה משפט מאוד ידוע שלו: ליהודים כפרטים – הכול; ליהודים כקולקטיב – כלום.

עופר כסיף: מה בעצם הטעויות של שתי ההצהרות האלה של שתי הדמויות שהזכרתי, קלרמון טונר בצרפת ויוזף השני באוסטריה?

עופר כסיף: טעות שגם כאן רווחת, גם בדיון הזה וגם בדיונים אחרים, זאת התפיסה הליברלית, אבל הליברלית השגויה, שטוענת שאפשר להפריד בין זכויות אישיות לבין התודעה של האזרח בקשר לזהות שלו, הזהות הדתית, הזהות הלאומית, הזהות התרבותית.

עופר כסיף: מה שהופך את האדם לכזה בין השאר הוא התכונות שלו, הזהויות שלו; בין השאר, אני לא אומר שזו חזות הכול.

עופר כסיף: כאשר דורשים במקרה הזה מהציבור החרדי לשרת בצבא, בעצם דורשים ממנו לוותר על הזהות שלו, לוותר בשם זכויות אינדיבידואליות, לכאורה, אבל אין זכויות אינדיבידואליות במנותק מהקולקטיב, הקהילה של האדם.

עופר כסיף: אם אנחנו רוצים – ואני רוצה – שיכבדו את הזכויות החברתיות האמיתיות - -

מיקי לוי: תודה.

עופר כסיף: אני מסיים, אדוני, במשפט הזה.

עופר כסיף: - - את הזכויות האמיתיות של האזרחים במדינה – הערבים כפלסטינים, כבני הלאום הפלסטיני, החרדים כחברים בקהילת מאמינים מסוימת – צריך להכיר בזהות הדתית והלאומית שלהם ולכבד אותה ככזאת.

עופר כסיף: החוק הזה עושה בדיוק את ההפך, ולכן יש להתנגד לו.

עופר כסיף: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת ישראל כץ – מוותר.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, א.

אחמד טיבי: אני רוצה למחות על התרגיל המלוכלך שעושה הקואליציה על ידי קיזוז חולה מאומת, חבר הכנסת יואב קיש, עם חבר כנסת מאזן גנאים, שנמנע בחוק הגיוס.

אחמד טיבי: מדובר בתרגיל לא הוגן, שמאלץ - - -

מיקי לוי: אבל מאזן גנאים חולה.

אחמד טיבי: לא, הוא היה פה בבניין.

אחמד טיבי: מאזן הבריא, הוא פה בבניין.

מיקי לוי: לא ידעתי.

מיקי לוי: אני יורד ומטפל בזה.

אחמד טיבי: אני מודה לך, אדוני.

אחמד טיבי: אני חושב שהיושב-ראש, אם היה יודע, לא היה מאפשר את זה.

מיקי לוי: סליחה, מה שחבר הכנסת טיבי – אני אטפל בזה כשאני ארד.

אחמד טיבי: תודה.

מיקי לוי: זה לא בסדר.

מיקי לוי: זה לא לפי הסיכום שלי עם חבר הכנסת יריב לוין.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, אין הסכמה בעניינים מדיניים בינינו לבין החרדים, יש אפילו תיהום, אבל במשך השנים, חבר הכנסת אשר, היה דבר שקראו לו "ציפור הנפש", מן הבנה לא כתובה, שאנחנו לא יוצאים כנגד דברים אמוניים, דתיים, שלכם, ואתם, בנושאים האלה, האמוניים, גם לא יוצאים נגדנו.

אחמד טיבי: אני זוכר לטובה את ההיענות של יהדות התורה וש"ס לבקשה שלי, שלנו, שלא לאפשר את העברת חוק מניעת השמעת המואזין, ואני מעריך את זה מאוד.

אחמד טיבי: הציבור הערבי העריך את זה אז מאוד.

אחמד טיבי: למרות הפער התהומי, אמרתי, יש מה שקרוי "ציפור הנפש", ולכן אסור לח"כים ערבים להצביע בעד חוק הגיוס מהבחינה הזאת של דברים אמוניים, ציפור הנפש.

אחמד טיבי: מהבחינה השנייה, זה יכול להביא, כאשר אלה יעלו לשלטון – והסבירות שבעוד כמה חודשים הממשלה תתחלף, לקבוצה הזאת מימין – הם מחכים לקפוץ על המציאה.

אחמד טיבי: כבר היו כמה עתירות לבג"ץ של גופים פרטיים ועמותות שדרשו את גיוס הערבים, ונענו כי עדיין לא גייסו את החרדים וכשהחוק יעבור, יש על מה לדבר.

אחמד טיבי: לכן, משני הטעמים האלה, גם ציפור הנפש – בדיוק לזה התכוון חבר הכנסת גפני – בעניינים של אמונה ודת וגם החשש שמא הדבר יוביל לגיוס הערבים על ידי חלק מהסיעה הזאת, לכן, אסור להתפתות למה שקרוי "משמעת קואליציונית" ולשבור קווים אדומים.

אחמד טיבי: זה פשוט דבר מסוכן.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, בבקשה.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה לברך אותך באמת על ההודעה בעניינו של חבר הכנסת יואב קיש, הודעה חשובה מאוד.

משה ארבל: אני הבנתי ממנו שהוא שוקל ממש להגיע לכאן כשהוא מאומת לקורונה.

מיקי לוי: לא, זה לא יקרה.

משה ארבל: אף אחד מאיתנו לא צריך, ואני מברך.

מיקי לוי: בעניין הזה הסיכום הוא שלי, לא של הקואליציה.

משה ארבל: אני עדיין עומד כאן ומברך אותך על האחריות שגילית, בסופו של דבר, כאשר ידוע לכולנו עמדתו של חבר הכנסת מאזן גנאים, שהוא נמנע, הרי שלספור אותו בקיזוז זה לא מתקבל על הדעת.

מיקי לוי: לא יקרה.

משה ארבל: אני, אדוני היושב-ראש, רוצה לדבר במעט זמן שנותר לי על שוויון.

משה ארבל: שוויון הוא ערך גדול, חשוב; הוא גם נגזרת שהפסיקה הכירה בכבוד האדם וחירותו.

משה ארבל: בשם השוויון מצאנו את עצמנו פעמים רבות נחבלים וניזוקים בצורה שאין לה אח ורע.

משה ארבל: במה הדברים אמורים, אדוני היושב-ראש?

משה ארבל: בקיץ לפני שנתיים רצתה בזמנו עיריית עפולה להקים אירוע בהפרדה לחרדים שאמורים להיות בו זמרים עבור המגזר החרדי.

משה ארבל: בשם אותו ערך של שוויון פסק בית המשפט המחוזי שאסור לקיים את האירוע בהפרדה.

משה ארבל: אנחנו לא אפשרנו לפסיקה הזאת לעבור לסדר-היום, עתרנו לבית המשפט המחוזי, ובית המשפט, בשם השוויון, ביטל את אותה החלטה והורה לקיים את האירוע בהפרדה.

משה ארבל: השוויון כערך הוא ערך חשוב, הוא ערך משמעותי; השאלה היא מה עושים איתו.

משה ארבל: כשאנחנו באים לדבר כאן על חוק הגיוס, נעשה כאן מהלך שמבקש לחנך אוכלוסיות בשם השוויון.

משה ארבל: בג"ץ רסלר לדורותיו, פעם אחר פעם אחר פעם הסתכל על הסוגיה הזאת בראייה סלקטיבית, לא בראייה מעמיקה אמיתית.

משה ארבל: הרי בשם השוויון היה צריך להחיל אותו גם על אזרחי ישראל הערבים, אבל אז ידע אותו פרקליט במחלקת הבג"צים, לימים שופט בית המשפט העליון, עוזי פוגלמן, לומר שיש קודם כול להחיל את חוק הגיוס על החרדים, ולאחר מכן נטפל באזרחי ישראל הערבים.

משה ארבל: זו המגמה, הצעד הבא; הוא אומר את זה במפורש כעמדת המדינה.

משה ארבל: זאת אומרת, השלב הראשון בגיוס אזרחי ישראל הערבים לצה"ל זה החקיקה היום בערב.

משה ארבל: כאשר היא תושלם, נגיע לשלב השני, בשם הערך השוויון, שצריך לחול על כלל אזרחי ישראל.

משה ארבל: מהו שוויון?

משה ארבל: תבונתו של הנשיא בדימוס גרוניס באותו פסק דין של רסלר הייתה פשוטה מאוד.

משה ארבל: על פי השיטה האמריקאית, אמר גרוניס, אנחנו – כאשר הרוב מחליט לתת הגנה למיעוט, גם אם היא לא שוויונית, זה לא עילה להתערבות שיפוטית.

משה ארבל: הגישה הזו היא הגישה נכונה, היא הגישה צודקת, בפרט בנסיבות העניין.

משה ארבל: הערך הזה של לימוד התורה, זה שהוא נמחק כאן בשם שוויון מדומה – כי הוא לא שוויון אמיתי – הוא העוול הגדול ביותר.

משה ארבל: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת ארבל.

מיקי לוי: חברת הכנסת סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, עמדנו לפני שבוע על הדוכן הזה ואמרנו למה צריך להתנגד להצעת החוק הזאת, וכמובן גם חבריי עכשיו דיברו והסבירו טוב מאוד.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להגיד שחשובים לנו שיתופי הפעולה שקורים לפעמים סביב נושאים חשובים עם הסיעות הדתיות, שאין לנו במיוחד, בואו נגיד, הסכמה איתן בעניינים מדיניים, יכול להיות, אבל חברתיים – אבל אני הפעם רוצה להדגיש שאני מצביעה נגד – למרות כל ההסברים, שאני משוכנעת בהם – אני מצביעה נגד למעננו, למען ילדינו מהחברה הערבית הפלסטינית, אזרחי מדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: עם כל הכבוד לידידים, לחברים, לח"כים שאנחנו בשיתופי פעולה איתם, הפעם אנחנו צריכים להצביע למען עצמנו.

עאידה תומא סלימאן: למה אני אומרת את זה?

עאידה תומא סלימאן: בערבית יש פתגם שאומר: (אומרת בערבית ומתרגמת:) אכלו אותי כשאכלו את השור הלבן.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, אם בג"ץ אמר את זה בצורה הכי ברורה, בעניין הגיוס באוכלוסייה הערבית – שהוא לא יכול לכפות את זה, לבצע את החוק על האוכלוסייה הערבית, כל עוד יש חסם גדול שנקרא חרדים שלא מתגייסים ולא כופים עליהם את זה – אני רוצה שידע כל חבר כנסת ערבי שנמצא בקואליציה או חברת כנסת ערבייה שהולכים להרים יד היום ולהצביע עם החוק הזה, שהם בעצם פותחים את הדלת בצורה מאוד ברורה, את השער, פורצים את הסכר ומאפשרים גם חיוב גיוס של הצעירים שלנו.

עאידה תומא סלימאן: יבואו יגידו: אז מה?

עאידה תומא סלימאן: מה רע בזה?

עאידה תומא סלימאן: אני אגיד לכם מה רע בזה.

עאידה תומא סלימאן: אני אגיד לכם, כי דבר ראשון אנחנו רוצים שיכירו באזרחות שלנו, בזכויות שלנו בגלל היותנו בני המולדת הזאת, בהיותנו העם שנמצא בארץ הזאת אלפי שנים.

עאידה תומא סלימאן: קיבלנו את הזכות להיות בעלי זכויות שוויוניות מהמחירים הכבדים ששילמנו בעת הנכבה, בעת הקמת המדינה, ומגיע לנו להיות אזרחים שווים לא אם עושים צבא או לא.

עאידה תומא סלימאן: הדבר השני – אל תבקשו מאיתנו להצטרף לתרבות המיליטריזם שמחלחלת בתוך החברה הישראלית.

עאידה תומא סלימאן: רוצים לגייס אנשים שעיקר אמונתם זה בצלם אנוש ועיקר אמונתם היא ערכים שהם רחוקים ממיליטריזציה ומכיבוש של עם אחר.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שכולם יבינו, גם חברי הכנסת הערבים שיושבים בקואליציה וגם חברי הכנסת שמגדירים את עצמם משמאל, ושמאל מאוד ברור, גם חברי מרצ וגם חברי מפלגת העבודה – כך אתם מגדירים את עצמכם: אל תיתנו יד לערכים ימניים רק בשביל לשבת בקואליציה.

עאידה תומא סלימאן: אל תיתנו יד לתרבות שמנוהלת ומבצעת פשעים נגד העם הפלסטיני, להתחזק בעוד 10,000 חיילים כל שנה.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

עאידה תומא סלימאן: מה קורה – כאשר אתם מצביעים היום, אתם לא רק מגייסים את החרדים, אתם פותחים את השער לגיוס הערבים, ואתם מוותרים על ערכים ששנים רבות נאבקתם למענם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת חיים ביטון לשאת דברים.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא אדוני.

חיים ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הנושא הנדון כאן הוא אחד מהנושאים, נושאי הליבה, שניטש בהם ויכוח כבר שנים רבות בתוך הציבור הכללי והחרדי.

חיים ביטון: אני רוצה להגיד לכם, הרגישות של הנושא הזה היא רגישות גבוהה, אבל הניצול, ניצול המצב הזה, של הממשלה הזאת בהבאת החוק הזה – שהוא חוק רע.

חיים ביטון: החוק הזה הוא חוק רע בגלל המטרות שלו.

חיים ביטון: המטרה האמיתית היא לא לגייס יותר חרדים.

חיים ביטון: אני אומר לכם, ותזכרו את מה שאני אומר לכם: הפחד הגדול ביותר של אלה שמביאים את החוק הזה בצורה הזאת הוא שיהיה פתרון, פתרון קביל שבעצם יפתור את הנושא הזה, הרגיש כל כך, בתוך הציבור, בעם ישראל.

חיים ביטון: הפחד הגדול שלהם הוא שכבר לא יהיה להם את השוט הזה, שהם כבר שנים רבות טוענים, של שוויון בנטל.

חיים ביטון: כי אנחנו אומרים את זה בקול גדול: יש חוק שיכול לבוא ולפתור את הבעיה הזאת, אבל לא החוק הזה, שמושתת על נתונים שאינם נכונים.

חיים ביטון: כולם מכירים את הנתונים שהצבא הציג, ומצאו אחר כך שהיו שם כל מיני עיוותי נתונים, שיצרו בעצם את הנתונים לחוק הזה.

חיים ביטון: ולכן, כשאנחנו עומדים היום ובאים ומביאים את החוק הזה, שמביאה אותו ממשלה שמוכיחה פעם אחר פעם שיש לה מטרה של פגיעה בנושא הדת, זה אומר שלא באמת רוצים שיהיה גיוס של מי שצריך להתגייס.

חיים ביטון: כי אנחנו אומרים את זה בקול: אנחנו שומרים ונשמור על לומדי התורה, כי התורה לא תישכח מפי זרעו, ככה הבטיח רבי שמעון בר יוחאי.

חיים ביטון: ואלה שאינם צריכים להיות ומתחבאים מאחורי נתונים כאלה של לומדי התורה – אנחנו בעד שיגייסו אותם.

חיים ביטון: אבל אנחנו נילחם על ציפור הנפש הזאת, ציפור הנפש הזאת שהיא זאת שאמורה לדאוג לציבור שלנו, לומדי התורה, ואתם אלה שמנסים בכל צורה ואלה ששמחים בחוק הזה.

חיים ביטון: אלה ששמחים בחוק הזה הם כאלה שבאותו רגע פוגעים בכל הכוח בכל הקשור והקדוש לעם ישראל.

חיים ביטון: זה דבר שמוכיח שמי ששם את החוק הזה על השולחן לא דואג לצבא ההגנה לישראל, לא דואג לכוח אדם בצבא; הוא דואג לכך שיישאר פה הקיטוב הזה בעם, שיישאר פה על השיח המפלג הזה, שמוכח בכל תהליך שמובילה הממשלה הזאת.

חיים ביטון: ולכן אני קורא לכם לא להצביע על החוק הזה.

חיים ביטון: אפשר לעשות חוק שיתאים.

חיים ביטון: זה לא החוק הזה.

חיים ביטון: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר חיים ביטון – וכרגיל תמיד, על השנייה או לפני.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת כנסת גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: אני מזכיר כי רשימת הדוברים ננעלה, ומי שלא יהיה במליאה, לא יוכל לקבל את רשות הדיבור אחר כך.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות לרשותך.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביום הזה אני דווקא רוצה לברך את שר הביטחון, בני גנץ, על תהליך שאני חושב שהוא אחד התהליכים הדרמטיים והחשובים שנעשים בטיפול בנפגעי פוסט-טראומה בעקבות לחימה.

אופיר סופר: לפני כשנה וחצי הקמתי את הוועדה לטיפול בנפגעי פוסט-טראומה בעקבות לחימה.

אופיר סופר: נברתי ונברתי וחיפשתי נקודות ותוכניות קיימות שאיתן יהיה אפשר לשפר במיוחד את סוגיית ההכרה.

אופיר סופר: סוגיית ההכרה – זה תהליך מאוד מטלטל עבור הלוחמים.

אופיר סופר: לוחם שאוזר אומץ לחשוף את עצמו; כשהוא אומר לעצמו בכלל: משהו אצלי לא בסדר; כשהוא מחליט להיכנס לתהליך הכל-כך לא פשוט הזה – בסופו של יום נתקל בתהליך ביורוקרטי ארוך ומייגע, ורבים מאותם לוחמים פשוט מוותרים על התהליך הלא-נעים הזה.

אופיר סופר: והיום המודל הזה שיוצא באגף השיקום במשרד הביטחון הוא פשוט הולך, בעזרת השם, לשפר מאוד את כל תהליך ההכרה בלוחמים.

אופיר סופר: את המודל הזה, לפחות את עיקרו – כי אני לא מכיר את הפרטים שאולי נסגרו בימים האחרונים, אבל את עיקרו יזם ד"ר מנדלוביץ'.

אופיר סופר: הוא גם יזם את פרויקט "שומר איתן" במהלך מבצע צוק איתן, להגיע ללוחמים ולטפל בהם ממש סמוך ללחימה, והוא גם בנה מודל של עבודה מרוכזת של כמה ימים, שבכל יום יושבים כמה שעות עבודה, וכעבור 96 שעות מתום העבודה הזאת אפשר להוציא הערכה מדויקת יחסית, ככל שמדובר במדע המופשט הזה.

אופיר סופר: אבל מה שמאוד ברור – שזה מקצר, חוסך המון המון סבל והמון המון כאב בקרב הלוחמים.

אופיר סופר: אז בזמנו אני התעקשתי להוציא את המודל הזה מהבוידעם.

אופיר סופר: הוא היה קבור איפשהו עמוק, וזה היה ממש הדיון האחרון שלי.

אופיר סופר: זאת אומרת, כמובן שהיו שיחות ודיונים פנימיים, אבל הדיון האחרון של הוועדה עסק במודל הזה, מכיוון שהבנתי שזה העיקר וזה הליבה.

אופיר סופר: והיום כשהסתיים הפיילוט – כפי שהובטח אז, בדיון האחרון בוועדה, שהם בתוך כמה חודשים יצאו לפיילוט – היום, כשהסתיים הפיילוט והחליטו לעבוד ולרוץ עם המודל הזה, אני חושב, אדוני היושב-ראש, שזאת ברכה גדולה.

אופיר סופר: ושוב, אני רוצה להודות בעניין הזה לשר הביטחון, שלקח את הדברים לתשומת ליבו וממשיך לקדם את הרפורמה הכל-כך חשובה הזאת.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת אופיר סופר.

איתן גינזבורג: בהזדמנות זו תרשה לי גם להודות לך על המאמץ שאתה עושה עבור אותם לוחמים ואותם אנשים שנפגעו.

איתן גינזבורג: אתה ממש פה עבורם, והאופן שבו גם נחשפת לאחרונה בטלוויזיה ודיברת על הדברים בצורה כל כך אותנטית ומעומק הלב ריגש את כולם, ויישר כוח גדול על מה שאתה עושה.

אופיר סופר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, כנסת ישראל באה היום שוב לאותו מופע מבזה ומשפיל שעברנו כאן לא לפני הרבה זמן.

מיכאל מלכיאלי: כנסת ישראל מגיעה, הקואליציה בהמוניה מגיעה עכשיו בערב לבוא ולהכריז על עוד חוק נגד החרדים, על עוד חוק נגד הדת, על עוד חוק נגד עם ישראל, על עוד חוק נגד בחורי הישיבות.

מיכאל מלכיאלי: חברי הקואליציה, תצאו לרחוב.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר פורר, אתה דיברת קודם פה – תצאו לרחוב, תראו את האנשים שמגיעים עם העגלות לסופרמרקטים, איך הם חייבים להוריד מצרכים, לעמוד איפשהו בתקציב שהותר להם.

מיכאל מלכיאלי: אנשים לא גומרים את החודש, אנשים חוסכים על הנורה של החשמל של המקרר, כי המקרר ריק.

מיכאל מלכיאלי: אנשים לא מסוגלים לחשוב איך קמים מחר בבוקר, כי אין להם לאן לקום בבוקר.

מיכאל מלכיאלי: אנשים מגיעים למכולת ולא יודעים עם איזה פרצוף הם יצאו באותו יום, איזו התחייבות לילדים הם יצטרכו להוריד מהעגלה.

מיכאל מלכיאלי: ואתם בקואליציה, מה יש לכם לעשות ביום הזה?

מיכאל מלכיאלי: לבוא להתכנס ולהגיש הצעת חוק שאף אחד – כולנו יודעים שלא יצא מזה כלום, כי כל האמירות, כל החוקים, כל מה שתעבירו כאן – אמרתי את זה בפעם שעברה, ואני אומר את זה עוד פעם:

מיכאל מלכיאלי: לא ינתקו אף תלמיד ישיבה מהסטנדר שלו.

מיכאל מלכיאלי: אין שום בחור ישיבה שבגלל חוק כזה או אחר או יעדים כאלה או אחרים של כל מיני הזויים כמו ליברמן או כמו לפיד או כל מיני שונאי דת, יקום ויעזוב את בית המדרש.

מיכאל מלכיאלי: לא יקרה דבר כזה.

מיכאל מלכיאלי: ואני פונה אליכם, חברי הכנסת מרע"מ: אמר כאן קודם חבר הכנסת טיבי שיש תהום פעורה בינינו.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא מסכימים בנושאים המדיניים, מזרח ומערב, אבל יש דברים שהם ציפור נפשנו, שידעתם וידענו תמיד לכבד אחד את השני.

מיכאל מלכיאלי: כשאתם מגיעים לפה ומצביעים בעד הגיוס הזה, אתם מפירים את המינימום של ההבנה שהייתה בנושא דת בינינו.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא לכם: אתם לא מסוגלים לבוא להתנגד – אל תבואו להיות חלק ממופע הבושה הזה.

מיכאל מלכיאלי: אל תהיו חלק מהמופע הנוראי של אותם ליברמן ולפיד, שאין להם שום דבר – הם לא מסוגלים לנהל כלכלה, לא מסוגלים לנהל את הבריאות של מדינת ישראל, לא מסוגלים לנהל את הביטחון של מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאלי: תראו איך אנחנו נראים.

מיכאל מלכיאלי: אנשים לא מסוגלים לנסוע לא בדרום ולא במרכז הארץ.

מיכאל מלכיאלי: אין ביטחון עצמי, אין ביטחון תעסוקתי, אין ביטחון תזונתי.

מיכאל מלכיאלי: הדבר היחיד שמעניין אתכם זה ההישרדות הפוליטית שלכם.

מיכאל מלכיאלי: הדבר היחיד שמעניין אתכם – אתם יודעים שהדבר היחיד שאיכשהו ייתן לכם, שיבוא לפה בנט ויגיד: כן, הבטחתי, עשיתי וקיימתי.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אתם תעבירו את החוק הזה, ונקווה שתפלו.

מיכאל מלכיאלי: אבל גם אם תעבירו אותו, הוא יהיה עוד נייר בספר החוקים.

איתן גינזבורג: תודה.

מיכאל מלכיאלי: שום תלמיד ישיבה לא יעזוב את הסטנדר כי ליברמן, בא לו ומתחשק לו.

מיכאל מלכיאלי: ואני קורא, אדוני היושב-ראש – ובזה אני מסיים – לחברי הכנסת שמגדירים את עצמם דתיים, אם זה כלפון ובנט, כל הפרצופים האלה: תהיו אמיתיים עם עצמכם.

מיכאל מלכיאלי: תתביישו לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מלכיאלי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת יואב בן צור.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה – איך הסרטון?

תמר זנדברג: אני אגיד לך אחר כך, אני לא רוצה לא לכבד.

יואב בן צור: בסדר גמור.

יואב בן צור: חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים פה בחקיקה שהיא חרב מתהפכת.

יואב בן צור: אין ספק שאנחנו מכבדים את ד"ר אחמד טיבי ואת חבריו, שמבינים את הבעייתיות שיש בגיוס בעל כורחם של אנשים לצבא נגד אמונתם.

יואב בן צור: אנחנו חושבים שאם יש שוויון, השוויון צריך להיות כללי.

יואב בן צור: כיוון שאי-אפשר ולא יכול להיות משהו כללי – צבא זה לא משהו כללי, צבא זה משהו מיוחד – אני חושב שהחוק הזה הוא חוק רע.

יואב בן צור: הוא לא בא בהידברות אלא בניסיון לכפות על ציבורים שלמים, לכפות בכוח החוק הגדרת יעדים שנמצאים בתוך החוק – מה שלעולם לא היה, מאז קום המדינה.

יואב בן צור: דוד בן-גוריון, ראש הממשלה הראשון, הבין את החשיבות בלשמר את לימוד התורה בעם ישראל, ולכך הוא יצר את המציאות שהוא יצר אז, ומאז ועד היום, חברי חבריי הכנסת, לא תמוש התורה מעם ישראל.

יואב בן צור: עם ישראל לא יפסיק ללמוד תורה, לא בגלל חוק כזה ולא בגלל חוק אחר.

יואב בן צור: הוא ימשיך ויתמיד.

יואב בן צור: בחורי הישיבות, שיש להם ערך לא פחות מחיילים משרתים – ואני מדבר אתכם כמי ששירת בצבא – לא פחות, יש להם ערך, ויש להם קושי, קושי גדול, לשבת 14, 15 שעות ביום וללמוד תורה.

יואב בן צור: זה לא מהדברים הפשוטים.

יואב בן צור: אני אומר לכם שאם ניקח כל אחד מפה שישב 15 שעות ללמוד ביום – אני לא בטוח שהוא ירצה והוא יחזיק מעמד.

יואב בן צור: ולכן, אני אומר לכם, אף אחד, בכל מערכת החיים של עם ישראל לדורותיו, במצבים שלעם ישראל היה הכי קשה, לא הצליח למנוע את לימוד התורה מעם ישראל.

יואב בן צור: וגם היום, הממשלה הלא-משילה הזאת, שמנסה את כוחה ורק על החרדים בסדרת חוקים שונים, מנסה לקעקע את היהדות של עם ישראל, לא תצליח.

יואב בן צור: אנחנו לא ניתן.

יואב בן צור: היה כבר ניסיון אחד כזה, וראינו את הפגנת המיליון.

יואב בן צור: עכשיו היא תהיה הפגנה הרבה יותר גדולה, אם יכפו עלינו איזשהם חוקים.

יואב בן צור: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת בן צור.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בחוק הזה התגלם ונכנס פנימה כל מה שרע ומכוער במאבק שמתנהל באמת כבר אלפי שנים, אבל בטח ב-70 שנותיה של מדינת ישראל; כל מה שרע, מכוער, צבוע ושקרי.

יצחק פינדרוס: נתחיל קודם כול עם העובדה שאני חושב שאין חולק עליה – אף אחד פה בבניין וגם לא במשרד הביטחון וגם לא בשום מקום אחר חושב שהולכים לגייס את בחורי הישיבות.

יצחק פינדרוס: כולם יודעים שזה לא יקרה.

יצחק פינדרוס: כולם יודעים, משחקים בנדמה לי.

יצחק פינדרוס: עכשיו, איך משחקים בנדמה לי?

יצחק פינדרוס: אי-אפשר לגייס בחורים בכפייה, ואי-אפשר פוליטית בסוף להעביר את זה בדרך כזאת או אחרת, גם אם יעבור בקריאה ראשונה, בקריאה שנייה, בקריאה שלישית – כבר עברנו את פרעה, עברנו הרבה דברים כאלה – אז בג"ץ פוסל את החוק.

יצחק פינדרוס: אז הולכים לבית המשפט העליון, ופוסלים שם את החוק.

יצחק פינדרוס: ואז, מה עושים?

יצחק פינדרוס: שנים, דורות של מפלגות קמות על ההסתה הזאת, קמות על הפוליטיקה המכוערת הזאת.

יצחק פינדרוס: וכולם יודעים את האמת, אין פה מישהו אחד בבניין שלא יודע את האמת.

יצחק פינדרוס: הרי לא יצליחו לגייס אף בחור ישיבה, כמו שלא יצליחו לגייס אף צעיר ערבי.

יצחק פינדרוס: הרי זה לא יקרה.

יצחק פינדרוס: אלא מה?

יצחק פינדרוס: בוא נהפוך אותם ללא לגיטימיים.

יצחק פינדרוס: בוא נהפוך את הקבוצה הזאת ללא לגיטימית.

יצחק פינדרוס: איך עושים את זה?

יצחק פינדרוס: עושים בכאילו.

יצחק פינדרוס: עושים חוק, יש מכסות, יש מספרים – זה יקרה.

יצחק פינדרוס: אם יש בעיה במספרים, אז מזייפים את המספרים.

יצחק פינדרוס: כידוע, צה"ל זייף את המספרים במשך שנים.

יצחק פינדרוס: אין בעיה, כולם משחקים בנדמה לי.

יצחק פינדרוס: אי- אפשר להעביר את זה – רצים עוד פעם לבית המשפט העליון.

יצחק פינדרוס: כולם יודעים שזה שקר, אבל יש דבר אחד שהוא אמיתי: היינו אלפיים שנה בגלות, והיינו בשלושת אלפים חמש מאות שנים של מאבקים.

יצחק פינדרוס: העם היהודי הצליח תמיד אך ורק בזכות התורה.

יצחק פינדרוס: כששואלים מי ישמור – אני מזכיר לכולם: הגמרא אומרת בבבא בתרא:

יצחק פינדרוס: אין פורענות באה לעולם אלא בשביל עמי ארצות.

יצחק פינדרוס: התגובה תהיה הפוכה – הצרה באה בגלל זה.

יצחק פינדרוס: המקום המקודש ביותר לעם היהודי, שהפלורליסטים גילו אותו, בית המקדש – הם גילו אותו לאחרונה בגלל הארגונים מחוץ לארץ והיושב-ראש שלהם פה של ועדת חוקה, הם גילו שיש עוד מקום קדוש כזה שקוראים לו בית המקדש.

יצחק פינדרוס: מה היה בפנים בבית המקדש באמצע?

יצחק פינדרוס: מה היה בקודש הקודשים?

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני אזכיר מפרשת השבוע ב-20 שניות שנשארו לי: "ועשו לי משכן ושכנתי בתוכם".

איתן גינזבורג: פרשת משפטים.

יצחק פינדרוס: פרשת תרומה.

איתן גינזבורג: תרומה.

יצחק פינדרוס: אומר המדרש בפרשת תרומה: "ועשו לי מקדש ושכנתי בתוכם" – אומר המדרש: מה קרה?

יצחק פינדרוס: אחרי מעמד הר סיני אמר הקדוש ברוך הוא: בת יחידה הייתה לי, נתתי אותה לכם.

יצחק פינדרוס: תעשו לי טובה, תעשו לי חדר קטן.

יצחק פינדרוס: אני לא יכול לבקש אותה חזרה, כי נתתי אותה לכם, אבל אני רוצה להישאר קשור לבת היחידה שלי, שזאת התורה.

יצחק פינדרוס: תעשו לי חדר ששם אני אוכל לשכון בתוככם, וזה היה בקודש הקודשים.

יצחק פינדרוס: כל הטקס היה בשביל שהתורה תישאר בתוכנו.

יצחק פינדרוס: זה מה ששמר על העם היהודי, זה מה שישמור על העם היהודי, וההצגה הזאת יכולה להימשך, אבל מה שהיה הוא שיהיה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס, שתמיד מוסיף גם מפרשת השבוע.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה, יעלה ויבוא אדוני.

איתן גינזבורג: אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, מכובדיי חבריי הכנסת, חוק הגיוס המונח כאן לפניכם היום הוא מסדרה של חוקים הדיקטטוריים שחוקקו כאן בששת החודשים האחרונים.

אוריאל בוסו: הרצון לכפות אורח חיים על האחר בניגוד לרצונו – זה מתחיל בגיור, ממשיך בכשרות, ועל הגיוס.

אוריאל בוסו: עברו בעבר חוקי גיוס, חוקי גיוס שתואמו גם עם הציבור החרדי, אבל הראשון שעשה את זה היה בן-גוריון, שידע מה טוב למדינה עוד לפני הרבה פוליטיקאים כאן שמשחקים רק בפוליטיקה.

אוריאל בוסו: אל תעשו לנו מכסות.

אוריאל בוסו: אל תיתנו לנו סנקציות.

אוריאל בוסו: תנו לאנשים לנהל את אורח חייהם כמו שהם רוצים.

איתן גינזבורג: אז תתמוך בחוק בן-גוריון עכשיו?

אוריאל בוסו: אתה ביקשת לחוקק חוק כי להזכיר את שמו של בן-גוריון.

אוריאל בוסו: תלך עם המורשת שלו.

אוריאל בוסו: אם בן-גוריון היום היה פה הוא היה אומר: צריך לכבד את אותם לומדי התורה, כי כאן קיימת המדינה, המדינה היהודית, בדיוק לכך.

אוריאל בוסו: הרי הגזרות הכלכליות שניחתות עלינו בימים האחרונים, יום אחר יום, שעה אחר שעה – אם הייתה אפשרות לליברמן, שר האוצר, הוא היה דואג שבמוצרים לציבור החרדי יהיה יותר יקר ולציבור הכללי יותר זול.

אוריאל בוסו: היו עומדים פקחים בתחנות דלק ואומרים להם: לכם יותר יקר ולאלה יותר זול.

אוריאל בוסו: אלו החוקים הדיקטטוריים שמניחים כאן

אוריאל בוסו: כדי לכפות אורח חיים על הציבור החרדי.

אוריאל בוסו: ניסו להטיל סנקציות בנושא המעונות: אתם לא תקבלו, להפריד בין ילד לילד.

אוריאל בוסו: לא היה כזה דבר מעולם כאן במדינת היהודים.

אוריאל בוסו: נראה לך שיש איזה אברך אחד שעזב את הספסלים בגלל הכסף הזה?

אוריאל בוסו: גם אם תביאו אותם לפת לחם, הם לא יעזבו את לימוד התורה.

אוריאל בוסו: אז מה המטרה של החוק הזה, שוויון בנטל?

אוריאל בוסו: איזה שוויון בנטל.

אוריאל בוסו: אני קורא לחבריי חברי הכנסת מהפלגה הערבית רע"מ: איזו זכות יש לכם?

אוריאל בוסו: אין לכם שום זכות לקבוע לנו את אורח החיים להתערב לנוף כמו שאנחנו מעולם לא התערבנו לכם בנושאים הדתיים הערכיים.

אוריאל בוסו: אני יושב בחוץ ומדבר עם אחת מחברות הכנסת: נו, אבל זה טוב לכם.

אוריאל בוסו: אתם תגידו לנו מה טוב לנו?

אוריאל בוסו: אתם באמת יודעים מה טוב לנו?

אוריאל בוסו: יש עוד עשרות חוקים שאתם מבינים שזה בניגוד לרצוננו.

אוריאל בוסו: לכן אני מקווה, חבריי חברי הכנסת, שתתעשתו.

אוריאל בוסו: שימו למול עיניכם את הרצון האמיתי של העם.

אוריאל בוסו: תיסעו ברחובות, תעזבו את הפוליטיקה ותשאלו אותם מה באמת הציבור רוצה.

אוריאל בוסו: היום הציבור נלחם על פת הלחם שלו, על השמן, ולא מתעסק בשטויות שאתם מנסים להתעסק פה ולהעלות לסדר-היום הציבורי, כי אתם מבקשים לטשטש את מה שבאמת כואב לעם בעקבות החוקים האלה.

אוריאל בוסו: אני מקווה שכמו החוק הקודם, גם הפעם החוק הזה ייפול וייזרק לסל של הדיקטטורה האמיתית.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אוריאל בוסו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חבריי הכנסת, כל החוק הזה, כל הדיון הזה הוא אנכרוניסטי, הוא לא שייך למאה ה-21.

ישראל אייכלר: בחברה רב-תרבותית, כשהעולם כל כך השתנה, וכבר אין היום האידיאולוגיה הקומוניסטית וכל הדוגמות של השלטונות הדוגמטיים של המאה הקודמת, אין מקום למושג "כור היתוך".

ישראל אייכלר: יש רב-תרבותיות, כל אחד שונה מחברו, והשוני הוא אחד הדברים הכי חשובים היום בעולם הדמוקרטי.

ישראל אייכלר: בימינו ידוע לעולם כולו ששירות צבאי זה מקצוע, הוא צורך מקצועי כמו השירות הרפואי, כמו השירות הכלכלי.

ישראל אייכלר: לכן, כל רעיון גיוס החובה שכופה בג"ץ על עם ישראל, יש לו מטרה אחת: להשתמש בצבא ככור היתוך כדי לשנות אנשים; הנדסת אנוש.

ישראל אייכלר: זה לא שייך למאה הזאת, ודאי לא במדינות דמוקרטיות.

ישראל אייכלר: בחוק הגיוס יש טענה שעולה שוב ושוב והיא טענת השוויון, ואני כבר הצעתי ואני מציע את זה שוב ושוב בכל פעם שיגידו לי את המילה שוויון: תבטלו את חובת הגיוס בכפייה.

ישראל אייכלר: אין היום עבדים עובדי כפייה ואין חיילי כפייה.

ישראל אייכלר: כל מי שרוצה וכל מי שמתאים וכל מי שהצבא רוצה אותו, צריך לקבל את השכר ההולם, ולא שכר עבדים אלא באמת שכר המגיע לו לפי תרומתו ולפי הקרבתו.

ישראל אייכלר: אני מניח בצד את השאלה אם יש באמת שוויון בתוך הצבא.

ישראל אייכלר: האם אפשר בכלל להשוות חייל קרבי שנמצא בסכנה לפקיד בקריה?

ישראל אייכלר: אפילו לא פקיד, אפילו אדם שיש לו תפקיד חשוב מאוד בעולם הסייבר, שהוא ממש הכרחי וחיוני, אבל הוא יושב במקום ממוזג עם טמפרטורה נעימה ללא שום חשש לחייו.

ישראל אייכלר: אז מי מדבר איתנו על שוויון?

ישראל אייכלר: אני לא מדבר על העניין של המגזר הערבי, שלמדינה יש מספיק שכל לא לדרוש אפילו גיוס בכפייה.

ישראל אייכלר: אני מניח בצד את כל הדברים האלה ואני מבקש להאיר זווית נוספת.

ישראל אייכלר: יש חוק כפייה אחד שמקובל בכל העולם, וזה חוקי המיסים.

ישראל אייכלר: האם יש חוק מיסים אחד שווה לכולם?

ישראל אייכלר: בפירוש לא.

ישראל אייכלר: זה כאילו, כי יש מיסים לצרכים כאלה – יש מאות חוקי מיסים; אלפי רואי חשבון מתפרנסים ממקלטי מס.

ישראל אייכלר: אין מיסים שוויוניים.

ישראל אייכלר: בוודאי אותו דבר בשירות צבאי.

ישראל אייכלר: אין היום מקום להגיד: גיוס בכפייה.

ישראל אייכלר: קודם כול לא צריך את זה, וזה גם לא מועיל.

ישראל אייכלר: תשאלו את כל אותם האנשים מומחי הצבא, שאומרים שיש להם המון המון חיילים שאין להם מה לעשות איתם בכלל והם נטל על הצבא.

ישראל אייכלר: ולכן אני אומר שאין כאן שוויון, בשום דבר, בוודאי שלא בתקצוב המדינה – אין שוויון, כלפי חרדים בוודאי – ולכן הפתרון, אדוני היושב-ראש, במשפט אחרון: ביטול גיוס החובה בכפייה לכולם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדתי השרה, חבריי חברי הכנסת, עמדנו כאן לא לפני הרבה זמן, לפני שבועיים, כשהצעת החוק הזאת הגיעה לכנסת לראשונה, וזעקנו מקירות ליבנו והתרענו על הסכנה הקיומית שלנו בפגיעה בלומדי תורה.

אורי מקלב: פגיעה בלומדי תורה זו סכנה קיומית עבור עם ישראל, עבור העם היהודי.

אורי מקלב: בלי לימוד תורה אין זכות קיום, ולבוא בארץ ישראל, אחרי קום המדינה, שכאן היו לומדי תורה עוד לפני קום המדינה, לבוא לחוקק חוק שיהפכו את לומדי תורה בארץ ישראל לאזרחים פליליים?

אורי מקלב: ממש ככה.

אורי מקלב: אין בחוק הזה – זו המשמעות של החוק; החוק הזה יהפוך את לומדי התורה, את מי שילמד תורה בארץ ישראל, לפלילי, עם בית כלא, עם כל מה שקשור לאדם פלילי.

אורי מקלב: מי שהוא עריק הוא פלילי, הוא עובר על החוק, וזו המשמעות.

אורי מקלב: ולזה אנחנו רוצים להפוך את לומדי התורה בארץ ישראל?

אורי מקלב: אין לכם זכות, לא מוסרית, לא ערכית, לא משילותית.

אורי מקלב: אתם מסכנים את העם היהודי.

אורי מקלב: אנחנו פוגעים בערך המרכזי, בחיוב ובהתחייבות שלנו ללמוד תורה.

אורי מקלב: זאת הייתה ההתחייבות שלנו, ואנחנו צריכים ואנחנו מחויבים לעמוד בכך.

אורי מקלב: אני ראיתי שאתה נהנה מדברי התורה מפרשת השבוע.

אורי מקלב: אמרת משפטים, אז אצטט פסוק אחד מההפטרה של פרשת משפטים שקראנו השבוע, הפסוק מירמיהו: "כה אמר ה'" – אנחנו מצטטים את זה לא פעם – "אם לא בריתי" – מה זה בריתי?

אורי מקלב: בריתי זה התורה, זה הברית שעשינו.

אורי מקלב: "אם לא בריתי יומם ולילה" – שצריך ללמוד יום ולילה – "חֻקות שמים וארץ לא שמתי" – לא שמיים ולא ארץ ולא קיום העולם.

אורי מקלב: אלה הדברים, על זה אנחנו חיים אלפי שנים, על האמונה הזאת.

אורי מקלב: כך היו כל הסבים והסבתות שלנו, בזה האמינו, זה היה הדבר המרכזי.

אורי מקלב: אז את זה אנחנו באים עכשיו להרוס?

אורי מקלב: מי שנושא בנטל הלימוד – זה לא קל, זה עול קשה.

אורי מקלב: זה דבר שגם אינטלקטואלית וגם פיזית זה דבר קשה.

אורי מקלב: כתוב בתורה: "ויט שכמו לסבֹּל" – ויט שכמו ללמוד תורה.

אורי מקלב: על זה אנחנו עושים את זה, אנחנו נושאים בדבר הזה במשך כל אלפי השנים.

אורי מקלב: לרגע אחד – לא ממתן תורה ועד עכשיו.

אורי מקלב: על זה היום באים לראשונה, לראשונה, ואני אומר: הייתה לכם הזדמנות אחת.

אורי מקלב: זאת הזדמנות שנייה.

אורי מקלב: החוק הזה נפל באופן לא צפוי.

אורי מקלב: לא היה צפוי.

אורי מקלב: אף אחד לא צפה שהחוק הזה ייפול בפעם קודמת.

אורי מקלב: הייתה כאן התראה, אזהרה עבורנו, שהחוק הזה, מי שעושה אותו עושה מעשה לא אחראי.

אורי מקלב: מי שהולך לתמוך בחוק הזה יודע שהוא מסכן.

אורי מקלב: בזה שהוא איתנו פעם שנייה, הוא צריך לדעת שזה כפול – זה כבר במזיד, זה כבר לא בשוגג.

אורי מקלב: ואנחנו ביודעין, אנחנו מתרים לפני זה.

אורי מקלב: מתרים אותנו לפני זה, אומרים לנו: קשה.

אורי מקלב: גם לפני המכות שקיבל פרעה היו לו שבוע-שבועיים של התראה.

אורי מקלב: ואנחנו הרי יודעים את האמת.

אורי מקלב: את האמת הרי אנחנו יודעים, שצורך – אין.

אורי מקלב: איזה צורך יש?

אורי מקלב: אנחנו יודעים מה הדוחות.

אורי מקלב: היום הצבא מחזיק עשרות אלפי ואלפי חיילים שאין בהם צורך.

אורי מקלב: אנחנו יודעים גם מה הדוחות של אכ"א.

אורי מקלב: זה כבר לא סוד היום.

אורי מקלב: זה היום לא קום המדינה.

אורי מקלב: אנחנו כבר נמצאים 73 שנים אחרי זה.

אורי מקלב: אנחנו כבר יודעים מה צריך.

אורי מקלב: לא עושים את זה בשביל צורך.

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

אורי מקלב: אין שום צורך.

אורי מקלב: הרי כל הצבא הוא רק בשביל צורך.

אורי מקלב: צבא הוא לא כבר ערך, כמו שדיברנו.

אורי מקלב: הערך הוא לימוד תורה, ואם אין צורך, אז מה אתם הולכים בכוונה?

אורי מקלב: אמר כאן בצדק חבר הכנסת אחמד טיבי, אמר את זה באומץ: בכל חברה יודעים לזהות את ציפור הנפש בחברה.

אורי מקלב: אלה לא דברים שהמצאנו.

איתן גינזבורג: תודה.

אורי מקלב: וכשאנחנו מזהים את ציפור הנפש של היהדות כולה, לא רק שלנו אלא של כולנו, וכשאנחנו מבינים שהולכים לפגוע ולערער את זה, לכן באמת התמיהה היא כפולה ומכופלת – שעל ידי מי האבסורד?

אורי מקלב: על ידי מי החוק הזה יכול לעבור?

אורי מקלב: בקולות של מי?

אורי מקלב: של הערבים - -

איתן גינזבורג: תודה.

אורי מקלב: - - שהם יחליטו עבור היהודים שלימוד תורה זה משהו פלילי.

אורי מקלב: הרי יש אבסורד יותר גדול מזה?

אורי מקלב: את זה אנחנו רוצים, דרכם היום להעביר את החוק הזה?

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת מקלב.

איתן גינזבורג: אני מודה לך.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת מאיר פרוש.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בחודשים האחרונים נושא הגיוס נדון כאן במליאה כמה וכמה פעמים.

מאיר פרוש: אני מבקש לצטט כמה מהכותרות שאמרתי בנאומים שלי.

מאיר פרוש: אני אמרתי שמדינה בשלטון של יהודים שלא תיתן דחיית שירות ללומד תורה, עדיף שהיא לא הייתה קמה.

מאיר פרוש: אני גם שאלתי למה לשר הביטחון יש סמכות במסגרת תפקידו לפעול בנושאים גורליים לביטחון המדינה, אבל בג"ץ שולל ממנו סמכות לתת דחיית שירות אם לא עומדים ביעדי הגיוס של החרדים.

מאיר פרוש: אמרתי גם שזו חוצפה מהממשלה שנותנת מיליארדים למיעוט הערבי, שמנהיגיהם קוראים שלא לשרת בצבא, ואילו את החרדים מבקשים לקנוס.

מאיר פרוש: אני גם הכרזתי, ואומר זאת שוב: אם לא ייתנו לנו ללמוד תורה, לא נהיה כאן, והיכן שייתנו לנו ללמוד – שם נהיה.

מאיר פרוש: אני גם קבעתי שהערבים אינם מתגייסים בגלל נאמנותם לרעיון הפלסטיני, ובג"ץ עוד לא קלט שלומדי תורה נאמנים רק לתורה ולמצוותיה.

מאיר פרוש: בנאומים הקודמים בנושא הגיוס התעכבתי על המציאות הקשה שיש בחוק המוצע, והיא שאם החרדים לא יספקו את היעדים, לשר הביטחון לא תהיה סמכות חוקית לתת דיחוי ללומדי תורה.

מאיר פרוש: בדבריי היום – הרב מרגי, אני מבקש לפנות לחברי הכנסת הערבים, ואני מבקש ממך.

מאיר פרוש: בדבריי היום אני רוצה להפנות את תשומת ליבם של הנציגים הערבים, ושימו לב.

מאיר פרוש: חוק שירות ביטחון שבא לגייס בני ישיבות ומונח לפניכם כעת מתנה את המשך התמיכה הכספית של המדינה בישיבות ובכוללים –כפוף להגברת מספר המתגייסים לצבא מתוך לומדי התורה.

מאיר פרוש: יש כפיפות: תתגייסו – תקבלו כסף; לא תתגייסו – יקנסו אתכם.

מאיר פרוש: ואם לא יעלה – כך כתוב בחוק – אם לא יעלה מדי שנה מספר המתגייסים מקרב הלומדים, יקנסו את מוסדות הלימוד היהודיים, החרדיים, ויקצצו להם עשרות אחוזים של כסף מסעיפי התקציב שלהם.

מאיר פרוש: ולכן אני אומר: חברי הכנסת הערבים, תדעו לכם, אם החוק יאושר, בג"ץ יהיה חייב להתערב מכוח חוק השוויון, והוא לא יאפשר למדינה לתקצב את המוסדות הערביים מכיוון שהציבור הערבי לא מתגייס לצבא.

מאיר פרוש: ראו, הוזהרתם.

מאיר פרוש: אני פונה כאן לחבר הכנסת מחמוד עבאס, שעומד בראש קבוצת רע"מ: תדע לך, כאשר אתם היום מצביעים בעד החוק הזה, שאומר שאם החרדים לא מתגייסים, לוקחים להם את הכסף של הישיבות – כאשר הערבים לא מתגייסים, בג"ץ יכפה על המדינה לא לתת כסף למוסדות הערביים מכיוון שהם לא הולכים לצבא.

מאיר פרוש: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר פרוש.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת - - -

מאיר פרוש: מתקנים אותי שמחמוד עבאס זה ראש הרשות הפלסטינית.

מאיר פרוש: מנסור עבאס.

אוסאמה סעדי: זה נכון.

אוסאמה סעדי: בסוף תגיד: כולם ערבים.

מאיר פרוש: אני בסוף אגיד שמנסור עבאס הוא ראש ממשלת ישראל.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, לפני שאני אתייחס לחוק הזה, אי-אפשר שלא לציין את מה שקורה היום מבחינת הריסות בתים, המשך ייעור, המשך השמדת יבולים בנגב, בביר הדאג'.

אוסאמה סעדי: מסוקים רודפים אחרי הצעירים באזור ביר הדאג'; הריסות במַכְּחוּל; הריסות בג'בל מוכבר; הריסות בעיסאוויה, בירושלים המזרחית.

אוסאמה סעדי: כמעט בכל השכונות, מעשה של יום ביומו שיש הריסות.

אוסאמה סעדי: עכשיו יש גם איום וצו הריסה על בית משפחת מחארב, עם תשע נפשות, בעיר אל-לד, ועכשיו, ממש בשעה זו, יש ההפגנה באל-לד נגד ההריסות.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, מדיניות הריסת הבתים בתקופתה של הממשלה הזו – אנחנו רואים הגברה ועלייה במספרי ההריסות, וגם במספרי הקנסות שמחולקים, גם לאזורי תעסוקה ועסקים.

אוסאמה סעדי: אני מזהיר כאן שהעניין הזה עלול באמת להביא לפיצוץ, הן בנגב והן ביישובים המעורבים, וכמובן, בירושלים המזרחית אנחנו רואים שהעניין הזה ממש רותח.

אוסאמה סעדי: לגבי החוק הזה, המדיניות של הסיעות הערביות, עוד לפני הרשימה המשותפת וגם כאשר הוקמה הרשימה המשותפת, היא שאנחנו לא מתערבים בענייני גיור, בענייני יהדות ובענייני צבא.

אוסאמה סעדי: מה שעושים חברי הכנסת הערבים מחוץ לרשימה המשותפת – הם קובעים תקדים מסוכן מאוד.

אוסאמה סעדי: בפעם שעברה החוק הזה נפל בזכות הקול של חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי, שאמרה שהיא מצביעה נגד מה שקורה בנגב ונגד חוק האזרחות, אז אני שואל מה השתנה.

אוסאמה סעדי: אמרתי, היום יש הריסות בנגב ויש המשך של אותה מדיניות.

אוסאמה סעדי: וגם זהו תקדים מסוכן שבג"ץ והממשלות שאולי עוד יבואו, אדוני היושב-ראש, יגידו: הינה, חברי כנסת ערבים משתתפים בהצבעות בענייני – הם תמכו בעקרון חלוקת הנטל ונטל שווה, אז אנחנו נעשה נטל שווה על כל האזרחים.

אוסאמה סעדי: אז או גיוס לצבא או שירות לאומי חובה.

אוסאמה סעדי: ובשני אלה, בשני הנושאים האלה, הרוב המכריע של הציבור הערבי במדינת ישראל מתנגד לזה.

אוסאמה סעדי: לכן אני קורא לחבריי לא להצביע ולא להשתתף בכל הנושאים האלה - -

איתן גינזבורג: תודה.

אוסאמה סעדי: - - אבל אם כבר משתתפים, אז בוודאי צריך להצביע נגד.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לימור מגן תלם – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

ינון אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, אני רק רוצה להראות לכם מהי צביעות, מהי צביעות בחוק.

ינון אזולאי: כולם מדברים על שוויון בנטל, רוצים לגייס את החרדים, רוצים לגייס את החרדים.

ינון אזולאי: ואני אומר לכם, לא באמת רוצים לגייס את החרדים ולא באמת רוצים שוויון בנטל.

ינון אזולאי: אגב, אם הם רוצים שוויון בנטל, למה הם מביאים חוק?

ינון אזולאי: כשהחוק יפקע – שילכו ויגייסו את כולם.

ינון אזולאי: אלא מה?

ינון אזולאי: הם יודעים שלגייס את כולם הם לא יכולים, לא מסוגלים, הצבא גם לא יקבל את כולם.

ינון אזולאי: הם רוצים דווקא את הרוח, הם רוצים את הנשמה היהודית לקחת.

ינון אזולאי: את זה הם רוצים.

ינון אזולאי: היה חוק שמגיל 26, הורידו אותו עכשיו לגיל 21, כדי לצמצם כמה שיותר את עולם הישיבות.

ינון אזולאי: כשאני טיפלתי בנוער נושר לפני כמה שנים, לפני שנכנסתי לכנסת, היה נוער בסיכון במגזר החרדי.

ינון אזולאי: ישבו אצלי מהצבא ואמרו לי: אנחנו רוצים לגייס בחורים.

ינון אזולאי: אמרתי להם: אין בעיה.

ינון אזולאי: הבאתי להם רשימה של 17 בחורים.

ינון אזולאי: אמרתי להם: קחו רשימה, לכו תגייסו אותם.

ינון אזולאי: אמרו לי: אבל הרבנים, מה יגידו הרבנים?

ינון אזולאי: אמרתי: ליד כל שם תקבלו חתימה של רב, כל רב יהיה מוכן.

ינון אזולאי: חוזר אליי אחרי יומיים אותו אדם, איש מהצבא שישב והוא מגייס את הבחורים, ואומר לי: תשמע, לא רוצה אותם.

ינון אזולאי: אמרתי לו: מה קרה?

ינון אזולאי: הוא אומר לי: עזוב, זה יש לו תיק כזה וזה יש לו תיק כזה.

ינון אזולאי: אמרתי לו: אז מה אתה רוצה, שאני אביא לך מבכירי בנינו בעולם הישיבות?

ינון אזולאי: מה אתם רוצים, שנביא לכם את מי שיושב ולומד, את מי שהוגה בתורה?

ינון אזולאי: את זה אתם רוצים שנביא לכם?

ינון אזולאי: היה לא תהיה.

ינון אזולאי: בחור שיושב ולומד בעולמה של תורה, מת באוהלה של תורה, הוא ישב וילמד שם שעות על גבי שעות.

ינון אזולאי: בניי יושבים בישיבות ולומדים עד 23:00 ו-24:00 ולפעמים גם עד 01:00.

ינון אזולאי: הבוקר שלהם מתחיל ב-07:00, ב-06:30 כבר קימה, והם יושבים ולומדים.

ינון אזולאי: אותם לא תצליחו.

ינון אזולאי: את הנשמה היהודית הזאת שעליה עומד העולם, על התורה, אנחנו לא ניתן לכם.

ינון אזולאי: לא תיקחו לנו אותם.

ינון אזולאי: יש בחורים שלא לומדים – בבקשה – שנמצאים ומשוטטים ברחובות, לצערנו, מבתים חרדים – קחו אותם.

ינון אזולאי: היה פעם נוער רפול.

ינון אזולאי: איפה הם היום?

ינון אזולאי: קחו אותם.

ינון אזולאי: את זה הם לא מסוגלים.

ינון אזולאי: ולמנסור עבאס אני רוצה להגיד דבר אחד: אתה נכנס לשטח שלא שייך לך.

ינון אזולאי: מנסור עבאס, אתה משחק ברולטה, אתה מהמר במקום הלא-נכון.

ינון אזולאי: צוחקים עליך.

ינון אזולאי: משתמשים בך, בך ובסיעתך.

ינון אזולאי: היום אתה איתם – מחר יזרקו אותך, כשלא יצטרכו אותך, ותבוא לקבל סעד מאיתנו.

ינון אזולאי: אבל תדע לך שאתה זה שתביא את הגיוס על החברה הערבית.

ינון אזולאי: תלמד מאחמד טיבי, כמה הוא דואג.

ינון אזולאי: מהרשימה המשותפת – הם דואגים למגזר שלכם.

ינון אזולאי: אתה לא עושה כלום מלבד להזיק לו.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יואב קיש – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יוסי שיין, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, עד שלוש דקות.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חוק הגיוס הוא אחד מאותם נושאים קונטרוברסיאליים בפרלמנט הזה כבר זמן רב.

יוסף טייב: אבל הדיון הנוכחי בחוק הגיוס באמת משנה את כל הקונספציה.

יוסף טייב: באמת משנה את כל הקונספציה.

יוסף טייב: וכאן אני חייב לומר, למרות כל ההערות שהכנתי לי, כמה הדברים על הרטוריקה החדשה שבה אנו נתקלים בשבועות האחרונים בנושא חוק הגיוס.

יוסף טייב: ברור לכולם שחוק הגיוס קשור ישירות לסוגיות של פטריוטיות, הגנה על המדינה, הזדהות עם המדינה היהודית ועקרון השוויוניות.

יוסף טייב: אחרי הפטור שבן-גוריון העניק בראשית המדינה, הוא הבין כבר עשר שנים אחר כך ואמר: עשיתי טעות.

יוסף טייב: הוא אמר: יש פה איזה פער מוסרי בלתי נסבל בתוך הדבר הזה.

יוסף טייב: אבל מה אנחנו שומעים עכשיו לגבי חוק הגיוס, שמנסה לסגור פערים בשתי רמות: א.

יוסף טייב: ברמת השירות של המדינה, וב.

יוסף טייב: ברמה הכלכלית?

יוסף טייב: אנחנו שומעים צעקות מאוד מאוד מעניינות.

יוסף טייב: שמענו את זה גם מחבר הכנסת פרוש, שמענו את זה גם מחבר הכנסת אייכלר, ששניהם מגיעים לוועדת החוץ והביטחון – ואני מברך אותם בוועדת החוץ והביטחון – ושותפים לנו בוועדת החוץ והביטחון.

יוסף טייב: אבל חלילה, אסור שבני הישיבות יהיו שותפים לביטחון המדינה.

יוסף טייב: ומה אומר אייכלר?

יוסף טייב: מה אומר פרוש?

יוסף טייב: ואני רק מצטט: אם ידחפו אותנו לגיוס, לא נהיה פה, נלך מפה.

יוסף טייב: התורה והמצוות קודמים למדינה.

יוסף טייב: המדינה והריבונות היהודית הם לא ערך עליון, אלא אך ורק לימוד התורה הוא ערך עליון.

יוסף טייב: מה עוד - - -

- - -

יוסף טייב: אל תפריע לי, מר אשר.

יוסף טייב: אחר כך תוכל להגיד מה שאתה רוצה.

לא, רק מה אומר מנסור עבאס בעניין?

יוסף טייב: אחר כך הם אומרים: מכיוון שאנחנו, שכל הזמן לוקחים עמדות ימניות בחוק הלאום והופכים יותר ימנים מימנים – כי הרי זה המחנה הלאומי, אנחנו חלק מהימין מלא מלא, לא לשכוח, אבל ימין מלא מלא בלי עקרון הלאומיות ובלי עקרון הפטריוטיות בשם הלאומיות, כי הרי אם נשרת את המדינה, נלך ממנה.

יוסף טייב: יושב פה חברי יריב לוין ומבין היטב את הפרדוקס האין-סופי.

יוסף טייב: ואז, מה קורה?

יוסף טייב: ברגע שמקדמים את חוק השירות הזה, את חוק הגיוס, יבואו ויאמרו: חברים, לידידינו הערבים, אתם הרי יודעים, אתם לא נאמנים למדינה, אז תיזהרו, כי גם אנחנו לא נאמנים, ואם יכפו עלינו, אז אולי יכפו עליכם.

איתן גינזבורג: תודה.

יוסף טייב: מה אומרים לנו החרדים?

יוסף טייב: מה אומרים לנו נציגיהם פה?

יוסף טייב: אומרים לנו: תראו, המדינה היא משנית עבורנו – לא משנה הרטוריקה ימין מלא מלא – ואנחנו עושים פה מניפולציה על רגשות חברי הכנסת הערבים.

יוסף טייב: היזהרו, כי עוד ידרשו מכם להיות נאמנים למדינה שבעצם אתם לא נאמנים לה.

יוסף טייב: אין גבול לציניות.

יוסף טייב: אין גבול למשחק פה בכנסת - -

איתן גינזבורג: תודה.

יוסף טייב: - - בנושא שהוא קרדינלי.

יוסף טייב: הרי ברור לכולכם ששירות בצבא הוא זכות עליונה, כמו שהרב קוק אומר, ואני מצטט: אלה המשרתים בצבא, קדושים יהיו.

איתן גינזבורג: תודה.

יוסף טייב: ולכן אני אומר לכם חברים, אתם חייבים ליטול קורה מבין עיניכם.

יוסף טייב: מספיק.

יוסף טייב: תיכנסו לתוך החברה הישראלית, תשרתו וגם תתרמו וגם תיהנו מאותו שירות כחלק מהיותכם אזרחים בתוך המדינה הזאת.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יוסף טייב: הגיע זמן שינוי.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יוסי שיין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

הכנעת את ווליד טאהא.

אגב, הרב קוק, תבדוק מה הוא כתב על הרבנות שאתה מנסה להרוס כל רגע, אם אתה מצטט את הרב קוק.

הוא ייסד את הרבנות.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה, יוסי, היה חשוב שגם תקשיב לאחרים כמו שהקשבנו לך, שתבין בדיוק כמה דברים לא נכונים אתה אומר במשפט אחד קצר.

משה אבוטבול: אבל לא משנה, הם כנראה אוהבים להשליך אשפה ולצאת החוצה.

משה אבוטבול: הם חושבים שהציבור מטומטם ולא מבין מה זה ערך התורה, מה זה ערך הרבנים ומה זה ערך לימוד התורה, שזה דבר שאנחנו נאבקים עליו עשרות בשנים.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לומר, כולם מכירים את הסיפור הידוע והמפורסם על החזון איש, שהגיע אליו ראש הממשלה דאז דוד בן-גוריון.

משה אבוטבול: אני רוצה להגיד לכם שזה לא נגמר גם בזה.

משה אבוטבול: גם שאר מנהיגי הציונות האמינו בערך התורה.

משה אבוטבול: ואני רוצה להגיד למי שעדיין לא יודע, שיש מסר מאוד מפתיע שנמצא על גבי השטרות של 200 שקלים.

משה אבוטבול: היום כבר החליפו את זה לצבע כחול, אבל בצבע האדום שהיה שם, היה שטר של 200 שקלים שעליו טבוע דיוקנו של זלמן שזר, שהיה גם שר החינוך במדינת ישראל, היה גם נשיאה השלישי של מדינת ישראל, חבר כנסת, מראשי הציונות.

משה אבוטבול: ושם, האיש הזה, בתוך השטר של 200 שקלים דאז, כותב דברים מאוד מפתיעים.

משה אבוטבול: אני קורא פה כתבה של מוריה חן מלפני כמה שנים בערוץ הידברות.

משה אבוטבול: אבל שימו לב שזלמן שזר היה נשיאה השלישי של מדינת ישראל, מראשי הציונות, חבר הכנסת, שר החינוך והתרבות בממשלת ישראל, ושם, על דיוקנו, כתוב – אם מגדילים את תמונת השטר, רואים מה הוא כותב שם: עדות נחרצת מפי שזר על כך שבלי מלמדי תינוקות, כלומר בלי לימוד התורה, אין קיום לעם ישראל.

משה אבוטבול: הדברים מעלים את המסקנה המרגשת שגם שזר הבין כי אומנם יש בלב מקימי המדינה רצון להקמת מדינה חילונית, אך יש גם גבולות.

משה אבוטבול: עם ישראל תלוי בתורה, והתלות הזאת קיימת בזכות מלמדי התינוקות.

משה אבוטבול: אלו דברי שזר בשעתו, כפי שהוא כתב בתוך השטר שעד לא מכבר כל עם ישראל החזיק בתוך הכיס, של 200 שקלים.

משה אבוטבול: וכך הוא כותב שם – תגדילו ותראו: "הלוא עניין לנו עם האומה העברית, האומה שידעה את החוק של 'ושיננתם לבניך' עוד מראשית עלייתה על הבמה ההיסטורית.

משה אבוטבול: ואומה זו הן ידעה גם בשנות האפלה שלה לשמור על נכס של לימוד חובה לכל ילדיה, ועוד בימי רבי שמעון בן שטח, בשעת התכנסותה מן הגולה חזרה לארץ ישראל, ידעה להושיב מלמדי תינוקות" בכל עיר ועיר, בכל כפר וכפר, "בכל גליל ובכל מדינה, וקבעה שכל עיר שאין בה מלמד תינוקות אין דינה כדין עיר.

משה אבוטבול: "

איתן גינזבורג: תודה.

משה אבוטבול: "ואף בחשכת מזוריה, ובכל קהילותיה, ידעה להטיל על כל קהילה להכניס לקרבה מלמדי תינוקות על חשבון כל יושביה.

משה אבוטבול: עשיר ורש, בין עקר ובין מרובה ילדים, רווק ולא רווק – כולם יחד צריכים לשאת בעול לימוד תורה".

משה אבוטבול: אלה דברים שאומר אחד מראשי הציונות, אדוני היושב-ראש.

משה אבוטבול: אנחנו לא מביאים פה ציטוטים של רבנים שכבר, אה, שבעה נפשכם מהרבנים.

משה אבוטבול: הינה אדם משלכם, אדם שהקים את המדינה והיה נשיא מדינת ישראל, הבין שללא התורה המדינה שלנו פושטת רגל.

משה אבוטבול: הייתה לכם זכות ללמוד תורה ולהחזיק את התורה.

משה אבוטבול: אתם רוצים לאבד אותה?

משה אבוטבול: לא כדאי לכם, בפרט לאחינו הערבים - -

איתן גינזבורג: תודה.

משה אבוטבול: - - ששלחתי לכל אחד מכם סרטון מתומלל לשפה הערבית.

משה אבוטבול: אנא תחשבו על זה.

משה אבוטבול: אל תכניסו את האף שלכם בדברים שקשורים לענייני הדת והיהדות של מדינת ישראל.

משה אבוטבול: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה אבוטבול.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גדי יברקן – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יריב לוין, חבר הכנסת לוין, אתה מדבר?

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני מסתכל על מליאת הכנסת ואני מוכרח לומר, אדוני היושב-ראש, שאני לא כל כך מבין, כבוד השרה פרקש הכהן, למה את עם מסכה?

יריב לוין: למה את עם מסכה?

אורית פרקש הכהן: מה זאת אומרת?

יריב לוין: לא, אני שואל, בשביל מה?

יריב לוין: כי לפי מה שאתם מתעסקים בו, אין בכלל קורונה ואין שום דבר, הכול מאחורינו.

יריב לוין: בתי חולים על סף קריסה, למעלה מ-2,000 איש שאיבדו את חייהם סתם כך בגלל ההפקרות שאתם נוהגים בה, משק שנמצא במצב קטסטרופלי, בסגר דה פקטו, מערכת חינוך שבכל יום יש בה הוראות חדשות, שאף הורה לא יודע, אפילו באותו יום, אם הילד שלו יהיה בבית ספר וכמה זמן הוא יהיה בבית ספר ובאיזה תנאים הוא יהיה ואיזו בדיקה הוא כן יצטרך לעשות או לא ייכנס לעשות – כל זה בכלל לא מעניין אתכם.

יריב לוין: מה שחשוב לכם על סדר-היום זה קודם כול להכניס אצבע בעין לציבור החרדי, בשירותו של ליברמן, ואחר כך לשמן בכסף של אזרחי ישראל את ערוצי התעמולה הטלוויזיוניים שלכם – שזה החוק הבא שאתם הולכים להביא – וזה מה שמטריד אתכם, זה מה שחשוב, זה בראש סדר-היום.

יריב לוין: תתביישו לכם.

יריב לוין: איזה מין התנהלות זאת.

יריב לוין: עכשיו אני אומר לכם דבר פשוט: החוק הזה הוא לא חוק הגיוס אלא הוא חוק שנועד להבטיח שלא יהיה גיוס, ואתם יודעים את זה מצוין.

יריב לוין: כי איך יהיה גיוס?

יריב לוין: יהיה גיוס רק בדרך אחת – בדרך של הידברות, בדרך של שיתוף פעולה, בדרך של תמריצים, בדרך של אהבת אחים, שהיא תוביל גם למצב של אחים לנשק.

יריב לוין: אבל אי-אפשר לבוא כך סתם, בוקר אחד, אחרי עשרות שנים שהיה כאן הסדר שנעשה בחוכמה רבה על ידי דוד בן-גוריון בשעתו, שהבין שאי-אפשר לכפות, שהבין שלדברים יש לפעמים קצב משלהם, אולי לא מהיר כמו שהיינו רוצים, ולבוא באבחת חרב ולחשוב שנעביר איזה חוק, ובזה העולם ישתנה.

יריב לוין: הרי אתם יודעים היטב שיקרה ההפך – שהתוצאה תהיה דווקא בלימה של המגמה של גיוס; התוצאה תהיה דווקא מצב שבו מי שרוצה להתגייס ימצא את עצמו בעמדה הרבה יותר קשה מכפי שהוא נמצא בה היום.

יריב לוין: אבל הרי זה לא מעניין אתכם באמת.

יריב לוין: מבחינת

יריב לוין: כם, אם יהיה גיוס של ציבור חרדי לצבא זה הרי כישלון, כי אחרת, על מה יבנה ליברמן מערכת בחירות?

יריב לוין: על איזו תעמולה נבזית, כמו ששמענו כאן קודם - -

יעקב מרגי: אל תדאג, הוא ימצא עוד נושאים.

יריב לוין: - - את חבר הכנסת שיין?

יריב לוין: אז אתם הרי רוצים דבר אחד – אתם רוצים לאחז את עיני אזרחי ישראל, לכסות להם לא רק את הפה והאף במסכה אלא גם את העיניים - -

איתן גינזבורג: תודה.

יריב לוין: - - כדי שהם יעסקו בכל מיני שטויות שאתם מביאים לכאן, במקום בדבר האמיתי – בכישלון המחפיר, המחפיר, הנורא שלכם, בטיפול במגפה הזאת.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יריב לוין.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, היא ביקשה שנחליף, אם לא מפריע.

איתן גינזבורג: עם יעקב מרגי.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, אז יעקב מרגי.

יעקב מרגי: נעשה הצרחה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, אני מרים את הכפפה של פרופ' שיין, למרות שלא תכננתי לעשות מניפולציה על חברי הכנסת הערבים.

יעקב מרגי: אני רוצה להזכיר לצעירים שבנו פה בבניין הזה: הרי ב-2014 חוקק חוק הגיוס.

יעקב מרגי: לא, דעתנו לא הייתה נוחה ממנו, ולכן תיקנו אותו ב-2015, אם אני לא טועה, כשחזרנו לממשלה.

יעקב מרגי: הרי אם לא היה פה ניסיון להתריס ולקנטר, מה היה צריך לעשות?

יעקב מרגי: לקחת חוק שכולם היו מרוצים ממנו – גם בג"ץ, גם משרד הביטחון; לנו זה מכה בכנף, אבל הוא פחות מתריס ממה שקורה היום.

יעקב מרגי: קחו חוק שעבר את כל המסננות ב-2014, בסדר?

יעקב מרגי: לו יצויר שאני הייתי יועץ בשקל של הממשלה הזו.

יעקב מרגי: אבל זה מה שאנחנו מלינים עליו.

יעקב מרגי: אנחנו לא מלינים כרגע על המהות בחוק; מלינים על שכל ההתנהלות פה זה התרסה, להקנטה, ללכת בדווקא.

יעקב מרגי: אנחנו רואים את זה בהתנהלות אפילו בנושאים הכי פשוטים של ניהול הבית הזה, ואדוני היושב-ראש, אתה יודע למה אני מתכוון – דברים קטנים, קטנוניים, הולכים עם האופוזיציה בקטנוניות.

יעקב מרגי: עכשיו לגופו של עניין.

יעקב מרגי: האם יש מאן דהו פה – אתה יודע, על משרד הביטחון לא שואל.

יעקב מרגי: אתה יודע למה הוא לא שואל אם יש מאן דהו במשרד הביטחון?

יעקב מרגי: במשרד הביטחון יודעים שהם מחוקקים את החוק הזה בשביל בג"ץ.

יעקב מרגי: אין להם ברירה.

הם אומרים את זה.

יעקב מרגי: אין להם ברירה.

יעקב מרגי: אבל יש מאן דהו שלא במשרד שחושב שאפשר באמת לגייס את החרדים שלא ברצון?

יעקב מרגי: הרי יש גיוס.

יעקב מרגי: יש גיוס – מספיק, לא מספיק, אפשר להתווכח על המספרים – איכותי, תורם, מפיק, כשזה בא מרצון.

יעקב מרגי: כשזה יהיה בכפייה, גם אלה שבאים ברצון, יגלו סולידריות ולא יתגייסו.

יעקב מרגי: כך לא פותרים בעיות.

יעקב מרגי: רבותיי, איך אמר היום אחמד טיבי במושג שהנוהג בבית הזה קיבע אותו?

יעקב מרגי: סוגיות של "ציפור הנפש".

יעקב מרגי: זו סוגיה שנוגעת בציפור הנפש של החברה החרדית.

יעקב מרגי: אני מדבר – קל לי.

יעקב מרגי: אני התגייסתי, אבי, עליו השלום, היה בצבא, אחיי, בניי, אין לי בעיה.

יעקב מרגי: אבל אני גם יודע להכיר בערכם של לומדי התורה.

יעקב מרגי: אתה יודע מה?

יעקב מרגי: בוא נאמר שאנחנו שמים את הערך הזה שלא כולם מקבלים אותו, לא יכולים להבין אותו.

יעקב מרגי: אני מבין שאדם מן השורה לא יכול להבין את הגודל.

יעקב מרגי: עכשיו אני מתעמת עם זה, וחבל שפרופ' שיין לא פה.

יעקב מרגי: באמת, זה ויכוח.

יעקב מרגי: 70 שנה המדינה הזאת אפשרה צורת חיים.

יעקב מרגי: סביב צורת החיים הזאת התבססו קהילות, נוצרו תפיסות עולם, נוצרה צורת חיים, נוצר אפילו מיתוג.

יעקב מרגי: מה הם חושבים, שאפשר לשבור את זה באבחת החלטה או באבחת חקיקה או באבחת פסיקה?

יעקב מרגי: הרי יש פה קבוצה קטנה שמנהלת את הקואליציה הזו – יאיר לפיד, איווט ליברמן – שרוצים לקרוע את העם הזה יותר ממה שהוא קרוע.

יעקב מרגי: על זה אנחנו מלינים.

יעקב מרגי: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב מרגי על הדברים שיצאו מהלב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

מכובדי היושב-ראש, גברתי השרה, חברי הכנסת, היום חוק נורא חשוב נמצא כאן, חוק שנוגע, חבריי חברי הכנסת, לביטחון המדינה.

כולם עומדים בלחץ כבר כמה חודשים לראות איך הקואליציה מגייסת רוב לחוק.

הרב מרגי, שמעתי אותך בקשב רב.

יעקב מרגי: סליחה.

יעקב מרגי: תמיד אני נופל איתך, לא יודע למה.

אני רוצה לספר לך – כי החוק הוא נורא חשוב לביטחון המדינה – איך הצליחה הקואליציה, במשך כמה חודשים עבדו על זה קשה – אני מקווה שאני לא אעבור על חוקי סוביודיצה כאלה ואחרים, או יותר נכון צנזורה הצבאית, אבל אני אגיד לך איך זה קרה.

יש צורך גדול מאוד בתוספת חיילים לצבא הגנה לישראל.

התכנסה ישיבה – ראש הממשלה, שר הביטחון, ראש הממשלה החלופי, ביחד עם חברי הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, ווליד טאהא, ג'ידא רינאוי זועבי, מנסור עבאס, הביאו את הרמטכ"ל - -

יעקב מרגי: מה עם אבתיסאם?

- - הביאו את ראש אכ"א.

ראש אכ"א הסביר להם כמה נחיצות וצורך יש בגיוס נוסף לצה"ל.

ישבו ופרסו בפניהם את הצורך הביטחוני החשוב לחזק את צבא ההגנה לישראל, ולאחר דיון מעמיק ומתוך דאגה כנה לביטחון ישראל החליטו חברי הכנסת הערבים, שמתנגדים בכל תוקף לצבא ולפעולותיו – כאמונה, כאידיאולוגיה – לתמוך בחוק הזה.

נכון, גברתי השרה, שאני צודק?

זה היה הדו-שיח?

יש כאלה שאומרים – הח"כים הערבים פה במסדרונות ובפרסה אומרים שלא, הדיון היה בלי הרמטכ"ל, בלי ראש אכ"א, אבל זה היה על נושא חוק החשמל, זה היה על נושא של מה מקבלים תמורת ההצבעה הזאת: ח'אן אל-אחמר, ויתור על ההתיישבות הצעירה, שליטה בקרקעות בנגב.

ואחרי שכל זה הושג למען ביטחונה של המדינה, הושג הפתרון שהם יצביעו בעד חיזוקו של צה"ל בכך שאלפי אלפי חרדים יגיעו לגיוס, עם מוטיבציה גבוהה מאוד.

ככה אנחנו עומדים היום ומשלימים, אדוני היושב-ראש, מהלך חשוב לביטחון המדינה.

הוא כל כך חשוב, שסיעת רע"מ תומכת בו בכל לב.

זאת הצביעות במיטבה.

זה הדבר הכי פוגע והכי כואב, ועומד פה פרופסור ומנסה להפוך אותנו לגיס חמישי.

שיתבייש לו.

אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר שני משפטי סיום.

זכות התורה הגנה על העם הזה כולו ומגינה על העם הזה כולו, ובזכות התורה אנחנו קיימים, למרות המחדלים של הממשלה הזאת בכל תחום.

שמירת הציבור של לומדי התורה היא פיקוח נפש אמיתי של המדינה הזאת.

חוקקו כבר עשר חוקי גיוס, עשר פעמים בג"ץ שלח אתכם חזרה - -

איתן גינזבורג: תודה.

- - וחזרו לכנסת.

אבל אני אספר לך, אדוני היושב-ראש, מה קרה ב-20 שנה האלה: עולם התורה גדל, מתפתח, ובזה הוא משלים את ייעודו של עם ישראל בתורתו הקדושה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה.

אורית סטרוק: חודש טוב, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חודש טוב ומבורך.

אורית סטרוק: חברתי השרה - - -

יעקב מרגי: אורית, בהזדמנות הזאת תודיעי לו אם יש מחר, אם הוא בוועדת הכנסת או לא.

איתן גינזבורג: התשובה היא שיש.

איתן גינזבורג: חשבת אחרת?

איתן גינזבורג: מסורת היא מסורת.

איתן גינזבורג: מסורת היא מסורת.

יעקב מרגי: הזמן הזה על חשבוני.

איתן גינזבורג: מסורת היא מסורת.

יעקב מרגי: חברת כנסת חרוצה.

אורית סטרוק: יעקב, זה על חשבון הזמן שלי.

אורית סטרוק: לא יפה.

איתן גינזבורג: גברתי, הזמן נעצר מזמן.

אורית סטרוק: תתחיל לי מהתחלה.

איתן גינזבורג: הזמן נעצר מזמן.

איתן גינזבורג: אני עצרתי אותו מיוזמתי.

אורית סטרוק: בסדר.

אורית סטרוק: חברתי השרה, שרת החינוך, אני מאוד אודה אם את תקשיבי לי, כי אני רוצה לדבר במיוחד אלייך.

אורית סטרוק: במיוחד אלייך.

קריאה: זה לא שרת החינוך.

אורית סטרוק: אה, זו לא שרת החינוך, נכון.

איתן גינזבורג: זו שרת החדשנות, המדע והטכנולוגיה.

אורית סטרוק: החדשנות והמדע – לא נורא.

אורית סטרוק: אז תעבירי לשרה.

איתן גינזבורג: אבל היא עוסקת רבות גם בתחום החינוך.

אורית פרקש הכהן: גם אימא שלי לפעמים חושבת שאני יפעת.

איתן גינזבורג: אוי, אוי, אוי.

איתן גינזבורג: זו כבר בעיה במשפחה.

אורית סטרוק: אפילו אימא שלך מתבלבלת?

אורית סטרוק: אוקיי, אז אני בחברה טובה.

אורית פרקש הכהן: עם התספורת זה מבלבל.

אורית סטרוק: אז אני בחברה טובה, אז בסדר.

אורית סטרוק: אבל אני בכל זאת אדבר אלייך, ואני אדבר על מה שקורה במשרד החינוך.

אורית סטרוק: תראו, אנחנו יושבים פה ומדברים שעות על גבי שעות על השאלה אם באמת צריך לגייס את בחורי הישיבות לצה"ל ואיך.

אורית סטרוק: זאת השאלה.

אורית סטרוק: לכאורה אפשר לחשוב שהדיון עוסק, אדוני היושב-ראש, בביטחון המדינה.

אורית סטרוק: לכאורה באמת כל המטרה היא ביטחון המדינה.

אורית סטרוק: אז לפעמים, כדי להבין טוב יותר מה באמת קורה לפנינו, צריך להסיט את המבט ולהסתכל רגע על זירה אחרת, והזירה האחרת היא מה שקורה במשרד החינוך.

אורית סטרוק: היום כונסנו לכינוס מיוחד וחגיגי בוועדת החינוך, יחד עם הוועדה לזכויות הילד.

אורית סטרוק: יום חגיגי לנו – מעונות היום עברו למשרד החינוך.

אורית סטרוק: ממש איזה יופי, איזו בשורה גדולה לכל הילדים, לכל הפעוטות.

אורית סטרוק: חברת הכנסת מיכל שיר אמרה: סוף-סוף שמים את הילדים במרכז, לא מתייחסים אליהם לפי ההורים שלהם אלא רק לפי מה שהם צריכים מבחינה חינוכית.

אורית סטרוק: ואז מה התברר?

אורית סטרוק: מה התברר?

אורית סטרוק: התברר שהכול פייק, הכול בכאילו, כי האלמנט המרכזי, של הסבסוד של מעונות היום, לא עבר למשרד החינוך.

אורית סטרוק: לא עבר.

אורית סטרוק: ולמה?

אורית סטרוק: כנראה במשרד החינוך לא יודעים לעשות חשבונות של סבסוד, נכון?

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: הסיבה היא אחרת.

אורית סטרוק: הסיבה היא ששר האוצר ליברמן וראש הממשלה החלופי לפיד רוצים לרוקן את בתי המדרש מתלמידי חכמים, והם עושים את זה בחוק הזה דרך הגיוס לצה"ל, והם עושים את זה למעונות היום, תוך שהם דורכים ורומסים ילדים רכים בשנים, ואומרים להורים שלהם: אם אתם לומדים תורה, הילד שלכם לא יוכל לקבל סבסוד למעון.

אורית סטרוק: אם אתם לומדים באקדמיה, הוא יקבל, אם אתם לומדים באקדמיה תיאטרון או פילוסופיה, הוא יקבל, אבל אם אתם לומדים תורה בבית המדרש, אז לא.

אורית סטרוק: נכון, חברתי השרה מירב?

אורית סטרוק: זה העיקרון.

אורית סטרוק: מה משותף לשתי הגזרות?

אורית סטרוק: מה משותף לשתי הגזרות?

אורית סטרוק: הניסיון לרוקן לחלוטין את בתי המדרש מלומדיהם.

אורית סטרוק: זאת השאיפה שלכם, לשם אתם חותרים.

אורית סטרוק: לא משנה אם זה על הגב של אנשים בני 18 או על הגב של תינוקות בני שמונה חודשים, כל המטרה היא אחת: לרוקן את בתי המדרש.

איתן גינזבורג: תודה.

אורית סטרוק: אנחנו רואים את זה, אנחנו מבינים את זה, ואנחנו לא ניתן לזה לקרות.

אורית סטרוק: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אורית סטרוק.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה – יום אחד – כנסת נכבדה - - -

איתן גינזבורג: תדע לך שהיא עוסקת לא מעט גם בחינוך.

איתן גינזבורג: היא לא שרת החינוך, אבל היא עוסקת בחינוך.

אופיר כץ: האמת שלזכותה ייאמר, שאיפה שהיא מבצעת תפקיד מיניסטריאלי, וגם לפני כן, היא עשתה את זה על הצד הטוב ביותר.

איתן גינזבורג: והוספתי לך את השניות שגזלתי ממך.

אופיר כץ: כן, זה בגלל שפרגנתי.

איתן גינזבורג: הוספתי.

אופיר כץ: ישבתי עם עצמי השבוע וחשבתי: איך?

אופיר כץ: איך יכול להיות שחברי כנסת שנשלחו על ידי הציבור, שחובתם ותפקידם לשרת את הציבור, לדאוג לציבור, בעצם גורמים לקריסה שלו?

אופיר כץ: אני רוצה להקריא לכם כמה דוגמאות לעליות המחירים שקורות פה בגללם: טונה – עלייה של 4.4%; קטשופ – עלייה של 4.7%; סוכרזית – עלייה של 9%; מרכך כביסה – עלייה של 12%; במבה – עלייה של 4.6%; אורז – עלייה של 8%; פסטה – עלייה של 12%; מגבות נייר – עלייה של 14%; לואקר – עלייה של 5%, שזה מתווסף לעליות מחירים נוספות; מוצרי חלב – 9%-8% עלייה; משקאות ממותקים – 30%–35% עלייה; כלים חד-פעמיים – 20%–50% עלייה; כלי רכב – 2% עלייה; דיור –5%-6% עלייה; חשמל – 5.7% עלייה; הלילה הדלק כבונוס יעלה ב-33–35 אגורות לליטר.

אופיר כץ: תגידו לי באמת, מה קורה איתכם שם בקואליציה?

אופיר כץ: אתם השתגעתם לגמרי?

אופיר כץ: שמתם לעצמכם למטרה לרוקן את הכיס של אזרחי ישראל?

אופיר כץ: בשביל זה אתם פה?

אופיר כץ: למה אתם עושים את זה?

אופיר כץ: עד כדי כך אזרחי ישראל לא מעניינים אתכם?

אופיר כץ: הקטע המרתיח פה זה לא שאתם לא מבינים, זה לא בטעות.

אופיר כץ: חברי הקואליציה הזו יודעים בדיוק מה הם עושים.

אופיר כץ: הם יודעים שבגלל העלאות המיסים שלהם עגלת הסופר הרבה יותר יקרה.

אופיר כץ: הם יודעים את זה.

אופיר כץ: הם יודעים שיהיו פה אנשים שיוותרו על מוצרים, אבל זה פשוט לא מעניין אותם.

אופיר כץ: רק השבוע הלכתי לבית הספר של הבן שלי, ובכניסה המאבטח פנה אליי ואמר לי: אותם מוצרים – העגלה השתנתה.

אופיר כץ: אותם מוצרים שאני קונה – היום העגלה הזאת הרבה יותר יקרה, המוצרים הרבה יותר יקרים.

אופיר כץ: כמוהו כל אזרחי ישראל מרגישים את עליית המחירים.

אופיר כץ: אין אזרח במדינת ישראל שלא מרגיש שהעגלה, עגלת הקניות שלו שהוא קנה לפני חודש – זו של היום הרבה יותר יקרה.

אופיר כץ: אבל יש כאלו שלא שמים לב, שהם היוצאים מן הכלל, אלו במגדל השן.

אופיר כץ: רק בשבוע שעבר עמד פה השר אלקין, כשאמרנו לו שהמחירים עולים והקניות יותר יקרות, והוא אמר:

אופיר כץ: אנחנו מסתכלים על התמונה הכללית, אוספים נתונים, ומדד המחירים לצרכן מראה אחרת.

אופיר כץ: אתם נבחרי ציבור, תדברו עם הציבור, תקשיבו לו.

אופיר כץ: אתם מתחבאים מאחורי אקסלים ומדדים בזמן שאנשים קורסים פה כלכלית?

אופיר כץ: ליברמס הפך אתכם לנערי אגף התקציבים, זה מה שנהיה מכם.

אופיר כץ: אתם מתעלמים מהמציאות בשטח – לא ראינו, לא שמענו.

אופיר כץ: אתם מדבררים את מה שאיווט רוצה.

אופיר כץ: ולסיום, אדוני היושב-ראש, ראיתי את הכותרת היום שליברמס שלח היום מכתב לרשתות להימנע מהעלאות מחירים.

אופיר כץ: איזה נימוס, איזה מנומס הוא נהיה פתאום.

אופיר כץ: פתאום אין את ליברמן הגיבור של 48 שעות.

אופיר כץ: המכתב היה צריך להיות לכתובת אחרת – המכתב היה צריך לצאת משר האוצר אביגדור ליברמס לשר האוצר אביגדור ליברמס ולבקש ממנו להפסיק להעלות מיסים לאזרחי מדינת ישראל.

אופיר כץ: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השרה, בפעם שעברה שדיברתי כאן דיברתי על הכפייה הזאת, על הניסיון לכפות ולפגוע בציבור החרדי, ואין הגדרה אחרת לחוק הזה, שהוא חוק שנועד לפגוע בציבור החרדי.

איתמר בן גביר: כן, אני גם בעד גיוס לצבא; כן, אני מאלה שחושבים שספרא וסייפא.

איתמר בן גביר: אני מאלה שמכירים את הגמרא על דוד המלך: הוא עדינו העצני – שהיה מעדן עצמו כתולעת כשלומד תורה ומצד שני מקשה עצמו כעץ כשיוצא למלחמה.

איתמר בן גביר: יהודי זה גם תורה וגם מאבק ואין ספק בכך, אבל – וכאן האבל הגדול – מה שאתם עושים זה להתריס, זה לפגוע וזה לנסות לכפות על לומדי התורה כפייה שהיא כפייה מיותרת, כפייה שמביאה רק נזק.

איתמר בן גביר: הבעיה היא לא רק בחוק הזה אלא בשלל התנהלויות והתייחסויות שלכם כלפי הציבור החרדי.

איתמר בן גביר: כולנו ראינו את התמונות בירושלים בשלג, בירושלים המושלגת: יהודים עוברים לינץ', רכבי משטרה מותקפים, באים פורעים עם לומים, עם מוטות, עם אבנים, עם בקבוקי תבערה, מטווח אפס, מטווח אפס, זורקים לעבר רכבים של חיילים ושוטרים.

איתמר בן גביר: ומה אומרים לחיילים הגיבורים שלנו – והם באמת גיבורים, לא הם אשמים, מי שקובע את המדיניות אשם: אל תגיבו, תכילו, תקבלו, תפנימו.

איתמר בן גביר: ולעומת זאת אנחנו רואים את ההפגנות של הציבור החרדי – אפס סובלנות, אפס התחשבות, אפס הכלה.

איתמר בן גביר: רק כוח וכוח ועוד פעם כוח.

איתמר בן גביר: השבוע, אדוני היושב-ראש, בכנסת, יזמנו דיון על בחור בשם חיים מזרחי.

איתמר בן גביר: השר בר לב, שואלים אותו מי זה חיים מזרחי – הוא הרי לא יודע מי זה חיים מזרחי.

איתמר בן גביר: חיים מזרחי הוא אותו בחור צעיר חרדי שעבר מתקפה ופגעו בו, פגעו בו כי הוא חרדי.

איתמר בן גביר: אני כעורך דין ייצגתי בעשרות תיקים שפגעו בהם, הרביצו, השפילו.

איתמר בן גביר: למה, כי הם נראים אחרת?

איתמר בן גביר: כי הם שונים?

איתמר בן גביר: הרי לא אתם אלה שמטיפים לקבל את השונה, לקבל את האחר?

איתמר בן גביר: לא אתם אלה שאומרים: רגע, גם כשיש הפגנה ויש שם פורעים, בציבור הערבי, אבל לא מפעילים 100% כוח, חושבים, מכילים, מקבלים.

איתמר בן גביר: אבל החרדים הפכו להיות שק החבטות של הממשלה הזאת.

איתמר בן גביר: לא יעזור לכם, אנחנו מאוחדים ואנחנו – ואגב, לא צריך להיות דתי בשביל להיות במחנה הזה שאוהב את מדינת ישראל, את עם ישראל, את ארץ ישראל, את תורת ישראל.

איתמר בן גביר: לא צריך להיות שומר תורה ומצוות כדי להבין שיש כאן שני מחנות: מחנה אחד שהוא הרוב, שהוא הרוב של תושבי מדינת ישראל – חרדים, מסורתיים, חילונים, דתיים – שרוצים במדינה הזאת מדינה יהודית, ומחנה אחר, שרוצה שיסוי, הסתה, פגיעה ושנאה - -

איתן גינזבורג: תודה.

איתמר בן גביר: - - שנאה כלפי האחר, שנאה כלפי השונה, שנאה כלפי הציבור החרדי.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

אופיר כץ: מוותר.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת גלנט, אני רוצה להזכיר לעם ישראל שהיום ערב ראש חודש, ואיזה ראש חודש, חבר הכנסת מרגי?

דוד אמסלם: אדר.

דוד אמסלם: ואיך אמרו חז"ל?

דוד אמסלם: "משנכנס אדר מרבים בשמחה".

יעקב מרגי: מרגי בשמחה.

דוד אמסלם: השנה, דרך אגב, בראש חודש יש לנו שמחה יתרה, חבר הכנסת מרגי.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: היום בעצם עם ישראל – מחר או היום בערב – נפרד ממר מנדלבלוף, הבן אדם שעשה הפיכה במו ידיו במדינת ישראל.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה הבלוף הכי גדול שקרה במדינה, הבן אדם הזה.

דוד אמסלם: חז"ל כבר אמרו – כתוב בספר דברים: לא יבוא עמוני ומואבי בקהל השם עד עשרה דורות, עד דור עשירי דור לא יבוא.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: על שום שלא קידמו אתכם בלחם ובמים בצאתכם ממצרים.

דוד אמסלם: לכאורה, בגלל זה?

דוד אמסלם: הרי היו עמים שטבחו בעם ישראל באופן נוראי.

דוד אמסלם: מה קרה?

דוד אמסלם: אלא שעמון ומואב באו בעצם מלוט, ואברהם אבינו, כידוע, הציל את לוט.

דוד אמסלם: לכן, הקדוש ברוך הוא אומר: אלו כפויי טובה, וכפויי טובה, דרך אגב, לא באים בכלל לעם ישראל.

דוד אמסלם: מר מנדלבלוף, אני לא מכיר כפוי טובה יותר ממך, לא היה דבר כזה.

דוד אמסלם: גם מינינו אותך, למרות שלא רצו למנות אותך, למרות שהשופט גרוניס גם לגביך אמר שאתה לא מתאים, ושמנו אותך, ומה עשית?

דוד אמסלם: ישר פעלת נגד המחנה הלאומי, ואתה במו ידיך הפלת מלך בישראל, ממשלה בישראל שנבחרה על ידי הציבור.

דוד אמסלם: ותבין מה הבאת לנו – את הממשלה ההזויה הזאת, שפוגעת בכל הערכים היהודים, פוגעת בכל ערך יהודי.

דוד אמסלם: רק תסביר להם, תגיד להם קצת, משהו, תורה, מסורת – הם ישר נדלקים.

דוד אמסלם: והבאת לנו כמובן אנשים שהם תומכי טרור – שדרך אגב, מנווטים את הממשלה הזאת, מנסור עבאס וחבר מרעיו, שקוראים לחיילי צה"ל "מחבלים" בטלוויזיה, לא בקפה בכפר.

דוד אמסלם: לכן אני חושב, אני שמח ואני מקווה, חבר הכנסת גלנט, שמר מנדלבליט ייעלם לנו מהחיים הפוליטיים, הציבוריים.

דוד אמסלם: אתה תיזכר לדיראון עולם.

דוד אמסלם: עוד ילמדו עליך בספרי ההיסטוריה, מה עשית, מה בן אדם אחד עשה למדינת ישראל ולדמוקרטיה הישראלית.

דוד אמסלם: אתה פשוט איש בזוי.

דוד אמסלם: לא מתבייש - - -

איתן גינזבורג: תודה.

דוד אמסלם: אני מקווה באמת שתיעלם לנו ושלא נראה אותך יותר אף פעם, אבל אף פעם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת וסרמן לנדה – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שמחה רוטמן, בבקשה.

שמחה רוטמן: יש לנו פה שר בכלל?

איתן גינזבורג: יש שרה, אם לא אכפת לך.

שמחה רוטמן: שרה.

איתן גינזבורג: אני מקווה שזה בסדר.

שמחה רוטמן: לא, זה מקובל, מקובל מאוד אפילו.

שמחה רוטמן: שלום וברכה.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, אדוני, בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, שרה נכבדה, אנחנו נמצאים פה עשר שנים, עשר שנים חלפו מאז שבית המשפט העליון החליט שהוא יודע לנהל את מדינת ישראל יותר טוב מהיושבים כאן בבית, עשר שנים מאז שבית המשפט העליון נתן את פסק הדין שלו בעניין חוק טל – ההסדר הראשון לגיוס בני הישיבות.

שמחה רוטמן: כמה בחורי ישיבות גייסו שופטי בג"ץ?

שמחה רוטמן: אתה יודע שפעם – מספרים שבזמן המלחמה הקרה ניסו להציע לאחד מהרודנים של ברית המועצות, אמרו לו: אל תעשה צעד מסוים, בגלל שהאפיפיור לא יאהב את זה.

שמחה רוטמן: האפיפיור, זה לא ימצא חן בעיניו.

שמחה רוטמן: אז הוא שאל: כמה דיוויזיות יש לאפיפיור?

שמחה רוטמן: כמובן בציניות של ריאל-פוליטיק בין-לאומי, מה שנקרא, אז שהאפיפיור לא יאהב.

שמחה רוטמן: אז אני שואל, אדוני היושב-ראש:

שמחה רוטמן: כמה דיוויזיות גייסו האפיפיורים בבג"ץ?

שמחה רוטמן: כמה חיילים בני הציבור החרדי נכנסו למערכת בזכות המעורבות חסרת האחריות של שופטי בג"ץ, שביטלו פעם אחר פעם אחר פעם את חוקי הגיוס שהכנסת חוקקה?

שמחה רוטמן: אף אחד לא התגייס בגלל בג"ץ.

שמחה רוטמן: חוק טל דווקא יצר שינוי.

שמחה רוטמן: הוא התחיל ליצור שינוי.

שמחה רוטמן: התחילו לראות מגמת שיפור, אבל זה לא היה מספיק טוב לחבורת העליונים.

שמחה רוטמן: הם אמרו: לא, לא, אנחנו רוצים יותר.

שמחה רוטמן: הם לא קיבלו יותר.

שמחה רוטמן: מי שקיבל בריבית ומי ששילם בריבית קצוצה על הפירוד החברתי, על השסע, על שימור המחלוקת הזאת במשך כל כך הרבה שנים – ובסוף, מי שינסה למצוא את ההבדל בין חוק טל לבין הגרסאות שעכשיו מדברים עליהן בחוק הנוכחי, לבין מה שעוד יקרה ממנו אחרי שהוא יהיה בכנסת, יצטרך זכוכית מגדלת.

שמחה רוטמן: אני לא יודע אם את החוק הזה שופטי בג"ץ סוף-סוף יואילו בטובם לקבל.

שמחה רוטמן: אם הוא יעבור – אני מקווה שהוא לא יעבור, בגלל שאני לא כל כך בטוח שהממשלה הזאת יכולה להעביר חוק גיוס בהידברות ובאופן מכובד מול הציבור החרדי, כי רק בדרך הזאת אפשר יהיה להגיע לשילוב של הציבור החרדי בצה"ל ובחברה, ולא בכוח, לא בכוחנות.

שמחה רוטמן: אבל מי שפעל פה בכוחנות – אנחנו רגילים לחשוב, כשאומרים לנו, נבחרי הציבור, הרוב הדורסני, שהקואליציה שולטת, הממשלה שולטת בקואליציה, ועדת שרים לחקיקה; מי שגרר את מדינת ישראל לטרלול של עשר שנים שבהן אנחנו לא מצליחים לפתור את בעיית הגיוס זה בית המשפט העליון.

איתן גינזבורג: תודה.

שמחה רוטמן: מי שגרר את מדינת ישראל למערבולת בחירות בלתי פוסקת כאשר הוא הפיל את הממשלה הקודמת-קודמת-קודמת טרם זמנה בגלל משבר חוק הגיוס זה שופטי בג"ץ.

שמחה רוטמן: מי שאחראי לארבע מערכות בחירות, לזה שלא היה תקציב בישראל, לכל הבלגן הזה סביב סוגיית הגיוס, שנפתרה כבר לשביעות רצונם של כל הצדדים בשנת 2012 – מי שאחראי לכל הדבר הזה, לשסע החברתי, זה שופטי בג"ץ.

איתן גינזבורג: תודה.

שמחה רוטמן: ואני חושב שאם אנחנו נמשיך וננסה לרדוף אחריהם, ולנסות לתקן את השסעים שהם מייצרים, אדוני היושב-ראש, את השסעים אנחנו לא נצליח לתקן אם אנחנו לא נפתור את מי שגורם להם כל הזמן וניקח את הסמכות הזאת מבית המשפט העליון, אדוני היושב-ראש.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: ואת המשך הדברים אפשר למצוא בספר "מפלגת הבג"ץ".

איתן גינזבורג: אני מזמין, בבקשה, את חבר הכנסת אבי מעוז.

איתן גינזבורג: תראה איזה פרומו עשיתי לך, אה, חבר הכנסת רוטמן?

שמחה רוטמן: אני מודה על הפרסומת.

איתן גינזבורג: אם יש לך תמלוגים, אז אני מבקש לחלוק.

שמחה רוטמן: כל התמלוגים שלי הם קודש לתנועה למשילות ודמוקרטיה.

שמחה רוטמן: אני לא מרוויח מהם דבר.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: ויתרתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מקווה שהשרה נמצאת פה.

אבי מעוז: בעקבות חשיפת התנועה הרפורמית שהכותל משמש עבורה רק בתור אמצעי לקדם תחבורה ציבורית בשבת ונישואים אזרחיים, הבהיר ידידי חבר הכנסת ניר אורבך, בצורה שאינה משתמעת לשני פנים, שכל עוד הוא חלק מהממשלה, לא תהיה תחבורה ציבורית בשבת ולא יהיו נישואים אזרחיים.

אבי מעוז: אבל בתנועה הרפורמית לא נאלצו לגנוז את חלומותיהם, היות שגם הם מכירים את אמינות ההבטחות הנחרצות של חבר הכנסת אורבך ושל חבריו מימינה.

אבי מעוז: מעבר לכמות הסיטונית של ההתחייבויות של חברי ימינה מלפני הבחירות, שהופרו ברגל גסה, מספיק רק להיזכר בעוד כמה התחייבויות של חבר הכנסת אורבך מהחודשים האחרונים, שנשמעו מאוד נחרצות בשעתן.

אבי מעוז: כאשר התנהל המשא-ומתן להקמת הממשלה מול מפלגת רע"מ הבהיר חבר הכנסת אורבך: "לא מפקירים את הנגב, נקודה".

אבי מעוז: את אובדן המשילות בנגב בעקבות מכירתו לרע"ם ואין האונים של ממשלת השמאל כולנו מכירים, בצער רב.

אבי מעוז: בתום שנת תשפ"א נפגש חבר הכנסת אורבך עם נציגי התושבים היהודים בעיר לוד עקב המצב הביטחוני הרעוע בעיר, והבטיח לפעול להשבת הביטחון בעיר ולערב בכך את ראש הממשלה ואת השר לביטחון הפנים.

אבי מעוז: אולי הוא אכן דיבר עם ראש הממשלה ועם השר בר לב, אבל מהדיווחים על סיור הוועדה לביטחון פנים בלוד לפני כמה ימים נראה שעוד ארוכה הדרך לכך שהממשלה תדאג באמת לביטחון תושביה היהודים של העיר.

אבי מעוז: אותה רמת אמינות הייתה גם באיומיו כי לא יקדם הצעות חוק של חברי כנסת מהשמאל הקיצוני שמכפישים את ציבור המתיישבים ביהודה ושומרון.

אבי מעוז: אבל במקרה דנן, ביחס לאמירות התנועה הרפורמית לגבי תחבורה ציבורית בשבת ונישואים אזרחיים, חבר הכנסת אורבך אפילו השאיר פתח מילוט כשאמר שאם יהיה צורך לערוך שינויים, הם יהיו על פי ההלכה.

אבי מעוז: את המחויבות של חברי ימינה להלכה ואת היכולת שלהם למצוא תמיד את הרב שיתיר להם כל מה שהם "נאלצים", במירכאות, לעשות, כולם כבר מכירים.

אבי מעוז: אז ידידי ניר, די עם הבטחות הסרק, הן כבר לא עושות רושם על אף אחד.

אבי מעוז: אני רוצה לסיים בברכת חודש טוב.

אבי מעוז: אנחנו נכנסים לחודש אדר.

אבי מעוז: קיבלנו השנה שני חודשי אדר, כדי שיוכל להתקיים בנו "ונהפוך הוא אשר ישלטו היהודים המה בשנאיהם".

אבי מעוז: ובאנלוגיה להיום, אשר תשלוט המדינה היהודית המה במדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אבי מעוז.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מיכל שיר – אינה נוכחת; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח; חבר הכנסת יוסי טייב, מעוניין?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, כשעיינתי במטרות והגדרות החוק המונח לפניכם, בדברי ההסבר כתוב, ואני מצטט – השופט עמית, בפסק דין התנועה למען איכות השלטון, בהתייחסות לפרק ג'1 בנוסחו הקיים – "לטעמי הדרך שבה ניתן למחול על הפגיעה הקשה בעיקרון השוויון היא אם נעמיד על השתלבותם של החרדים בשוק העבודה - - - כתכלית כלכלית-חברתית שיש לה משקל עודף.

יוסף טייב: תכלית כלכלית יכולה להיחשב כתכלית ראויה המצדיקה פגיעה בזכויות האדם", ובפרט כשאנו עוסקים בעתידו ובחוסנו של המשק הישראלי.

יוסף טייב: "השתלבות החרדים בשוק העבודה מגשימה גם מטרה חברתית מהותית וצורך חברתי דוחק, אינטרסים שיש בהם להצדיק את הפגיעה בשוויון".

יוסף טייב: לסיכום, הצעת החוק המונחת לפניכם מבקשת להציב נקודת איזון חדשה.

יוסף טייב: לפי האמור, נמצאת במידת הצורך אפשרות למצוא איזון.

יוסף טייב: דעתנו, חבריי חברי הכנסת, היא שלימוד התורה הוא בהחלט ערך עליון מספיק חשוב כדי לפגוע בזכויות האדם, כי הם חיינו ואורך ימינו ובהם נהגה יומם ולילה.

יוסף טייב: במשך ההיסטוריה כולה ראינו שתמיד היה מי שהלך לצבא והיה מי שהלך ללמוד.

יוסף טייב: לומדי התורה הם ציפור נפשנו, לא רק של הציבור החרדי, של עם ישראל כולו.

יוסף טייב: כפי שכותב הרמב"ם, מי שחפץ ליבו להיות חלק משבט לוי יבוא ויהיה חלק ממנו.

יוסף טייב: לא אתם תקבעו מי רוצה להיות חלק ממנו אלא כל אדם באשר הוא ואשר אמונתו יחליט אם הוא רוצה לקחת ולהיות חלק משבט לוי.

יוסף טייב: לומדי התורה הם אלו ששומרים על הזהות היהודית של מדינת ישראל.

יוסף טייב: במשך דורות לימוד התורה שמר על עם ישראל ודאג שעם ישראל והזהות היהודית שלו יישמרו.

יוסף טייב: בודדים כאן יכולים לוותר על הנוחות שלהם ברמה הכלכלית, ושל משפחתם, ולשבת ולהתמיד יומם ולילה כדי ללמוד בשקידה, לימוד תורה.

יוסף טייב: אבל הצביעות הכי גדולה היא שאתם לא באמת רוצים לומדי תורה בצבא, אדוני היושב-ראש.

יוסף טייב: פרופ' יגיל לוי קורא בטור עיתון הארץ לרמטכ"ל אביב כוכבי לפרק את גדוד נצח יהודה החרדי.

יוסף טייב: כלשונו: נצח יהודה מורכב מנוער חרדי שמורד בהוריהם, נוער גבעות, צעירים חרד"לים, שמובטחת להם סביבת שירות סטרילית, צעירים ממשפחות עניות, דתיים אחרים, ומתאפיינים באירועים אלימים, וכו' כלשונו.

יוסף טייב: נאמר לכם את האמת, חבריי חברי הכנסת - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

יוסף טייב: - - בואו נפסיק עם השיח הזה של אתם ואנחנו, עם אחד אנחנו, שלא ימוש ספר התורה זה מפיך ומפי זרעך ומפי זרע זרעך עד עולם.

יוסף טייב: יש לנו אחריות לאומית לא פחות משלכם.

יוסף טייב: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יוסף טייב.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, כבר היה לו נאום בעבר, כבר היה לו נאום בשבוע שעבר, פשוט לא היית כאן.

מיכאל מלכיאלי: - - -

איתן גינזבורג: אבל רוחך שורה פה לא מעט.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חברת הכנסת מירי רגב, בבקשה.

מירי רגב: תודה רבה לך.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש - -

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות.

מירי רגב: - - חבריי חברי הכנסת, כבוד השרה אורית, טוב שאת בכנסת מדי פעם, טוב לראות אותך.

מירי רגב: קראתי בכאב את החלטתו של רז נזרי על כך שהוא בעצם מתפטר מתפקידו כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

מירי רגב: אני רוצה ומבקשת בהזדמנות הזאת להודות לרז נזרי על עשייתו המקצועית והמסורה במסגרת תפקידו כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה.

מירי רגב: פגשתי אותו, את רז, במסגרת תפקידיי השונים, גם כיושבת-ראש ועדת הפנים, גם כחברה בוועדת החוץ והביטחון, גם כחברה בוועדת הכספים, נפגשתי איתו כשרת התרבות והספורט וגם כשרת התחבורה, בקבינט מדיני, בקבינטים בריאותיים.

מירי רגב: הוא היה שם יום וליל ונתן מענה לשרים ואפשר להם לעבוד.

מירי רגב: אני רוצה להגיד שאני מתביישת, מתביישת במערכת, מתביישת בשר המשפטים שלנו, מתביישת שעשו לו עוול כזה גדול.

מירי רגב: יש לי הרבה מה להגיד על המערכת המשפטית שלנו, יש לי הרבה מה להגיד על שר המשפטים שלנו.

מירי רגב: אבל אני רוצה להגיד מילה אחת פה היום: תודה לך, רז ניזרי, על עשייתך.

מירי רגב: בעזרת השם, תעשה ותצליח.

מירי רגב: האמת שהלב נקרע, הלב נקרע על בנט.

מירי רגב: הוא כל כך לבד, הוא התבגר ב-20 שנה.

מירי רגב: והוא כל הזמן מתבכיין, קשה לו, קשה לו.

מירי רגב: כמה קשה לראש הממשלה שלך, כמה קשה לבנט, הוא לבד, והוא זקוק לחיבוק, והוא זקוק לרחמים של הציבור, והוא זקוק למישהו שיתמוך בו, ויטפל בו, וינשק אותו ויחבק אותו.

מירי רגב: ממש הילד של המדינה.

מירי רגב: בנט הוא הילד של המדינה.

מירי רגב: אבל בנט, ילדנו הקט, אתה לא לבד.

מירי רגב: איך אתה יכול להרגיש כל כך לבד?

מירי רגב: יש סביבך כל כך הרבה מאבטחים ופקידים ועוזרים ועוזרות ונהגים.

מירי רגב: אתה הרי אף פעם לא לבד, אתה אף פעם לא לבד, ילד קטן שלנו, בנט.

מירי רגב: אז למה אתה מרגיש כל כך לבד?

מירי רגב: אני אגיד לך למה אתה מרגיש כל כך לבד.

מירי רגב: כי אתה ריק מבפנים, כי מכרת את האג'נדה שלך, כי מכרת את הדרך שלך, כי מכרת את הערכים שלך.

מירי רגב: וכשבן אדם הוא ריק מבפנים, לא משנה כמה יועצים יהיו סביבו ולא משנה כמה מאבטחים יהיו סביבו ולא משנה כמה אנשי ממשלה יהיו סביבו, הוא לבד.

מירי רגב: ולכן אתה לבד.

מירי רגב: ולא, לא לחינם, ילד של המדינה, בנט, ילד שלנו, ילד בכיין ומפוחד שלנו, לא לחינם.

מירי רגב: לא לחינם, גלית, הוא הצטלם בסוף השבוע ליד כיסא ריק.

מירי רגב: כיסא ריק.

מירי רגב: כאילו, ראש ממשלה מצטלם ליד כיסא ריק.

מירי רגב: הבנת את זה, אורית?

מירי רגב: בחיים אל תצטלמי ליד כיסא ריק.

מירי רגב: הוא ישב ועמד ליד כיסא ריק, והצטלם ליד כיסא ריק.

מירי רגב: למה?

איתן גינזבורג: תודה.

מירי רגב: כי בנט מבין שהכיסא גדול עליו, בנט מבין שהוא לא יכול למלא את החלל הזה שנקרא ראש ממשלה.

מירי רגב: אז, בנט, ילד חמוד, חמוד ומסכן ומפוחד שלנו, בוא, אנחנו רוצים ראש ממשלה חזק - -

איתן גינזבורג: תודה.

מירי רגב: - - בטוח, שמוביל את מדינת ישראל מול האתגרים, ולא בא ומתבכיין לציבור כמה הוא לבד וכמה הוא התבגר.

מירי רגב: 20 שנה בשישה חודשים, שבהם לא עשית דבר – רק הרסת את מדינת ישראל - -

איתן גינזבורג: תודה.

מירי רגב: - - והפקרת את אזרחיה - -

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מירי רגב: - - ולכן קום ולך.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מירי רגב: ילד של המדינה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חברת הכנסת מירי רגב.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת קטי שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, אני הכנתי נאום אחר לגמרי, אבל בגלל מותה של אשתו של פולארד, אני לא יכולה להתעלם מהנושא הזה, שהוא מאוד מאוד כואב.

קטי קטרין שטרית: עד שהם סוף-סוף הגיעו ארצה והגשימו את החלום שלהם, אז היא מצאה כאן את מותה.

קטי קטרין שטרית: ולכן, אני חושבת שאם נצא מהקורונה זה יהיה למרות בנט ולא בזכות בנט, במחירים גבוהים בהרבה.

קטי קטרין שטרית: למה?

קטי קטרין שטרית: כי אין מדיניות, בעצם.

קטי קטרין שטרית: הפכנו את האין-מדיניות לאסטרטגיה.

קטי קטרין שטרית: לצערי הרב, אנחנו מוצאים בנושא הקורונה ארבעה מחדלים שמלווים אותנו לאורך כל התקופה.

קטי קטרין שטרית: המחדל הראשון, זינוק בכמות החולים.

קטי קטרין שטרית: אני מנסה לחשוב על המספר הזה, 85,000, מספרים הזויים.

קטי קטרין שטרית: כשהיינו מדברים על 6,000, 4,000, 1,000, זה נשמע כל כך הרבה.

קטי קטרין שטרית: 85,000, ושקט, דממה, אף אחד לא פוצה פה.

קטי קטרין שטרית: בעיקר מפלגת התקשורת לא אומרת מילה וחצי מילה.

קטי קטרין שטרית: עלייה בתחלואה הקשה: כל יום אנחנו שומעים באמצעי התקשורת, וגם בממשלה הנהדרת הזו, כמה סבבה, כמה גן עדן, ויש לנו עלייה וזינוק אדיר במספר החולים הקשים, שאנחנו יודעים שבסופו של דבר חלקם, לצערנו הרב, גם ימות.

קטי קטרין שטרית: ולאיזה מספרים הגענו?

קטי קטרין שטרית: ל-55 מתים ביום, 100 מתים ביום, ואין פוצה פה.

קטי קטרין שטרית: השיירה עוברת, אבל הכול סבבה, הכול גן עדן.

קטי קטרין שטרית: המחדל השלישי זה נושא הבידודים לילדים.

קטי קטרין שטרית: אז אני רוצה להודיע לך משהו, אדוני היושב-ראש: מורי ישראל הם בני אדם.

קטי קטרין שטרית: הם לא הפקידים שנמצאים במשרדים, שנותנים להם לעבוד מהבית כי זה בסדר, הם בני אדם.

קטי קטרין שטרית: אני פוגשת אותם.

קטי קטרין שטרית: הם מתוסכלים, חלקם הגדול בחרדה תמידית, הם לא יודעים אם כשהם יגיעו לבית הספר – כשהם יצאו מבית הספר האם הם יהיו חולים.

קטי קטרין שטרית: הם צריכים לחזור הביתה לילדים שלהם, ואולי גם להדביק אותם.

קטי קטרין שטרית: ואנחנו יודעים שיש סכנה גדולה בקורונה, באומיקרון הזה, גם כלפי ילדים.

קטי קטרין שטרית: מנהלי בתי ספר מתחילים את היום מבלי לדעת מי המורה שיגיע ומי לא יגיע, כמה תלמידים.

קטי קטרין שטרית: יש לי נכד בכיתה א', והיו ימים מסוימים שהם גם היו רק שישה ילדים בכיתה בגלל שהם חולים.

איתן גינזבורג: מה, את סבתא?

קטי קטרין שטרית: כן, אני סבתא.

איתן גינזבורג: לא ידעתי.

קטי קטרין שטרית: סבתא לילד מקסים, קוראים לו לביא.

קטי קטרין שטרית: הוא מדהים.

איתן גינזבורג: יפה, לא ידעתי.

קטי קטרין שטרית: וכל יום הוא מספר לי מי הגיע ומי לא הגיע.

קטי קטרין שטרית: והמספרים גדולים, הם גבוהים מאוד, אבל אין פוצה פה.

קטי קטרין שטרית: ואני מגיעה לסקטור הכואב ביותר, העסקים, בעלי עסקים.

קטי קטרין שטרית: איתן, אתה יודע טוב מאוד, שנינו היינו בערוץ 13, ראינו את מורת הדרך שישבה שם ובכתה כי אף אחד לא מתייחס אליה.

קטי קטרין שטרית: אין פיצויי לבעלי העסקים.

קטי קטרין שטרית: אני יודעת שאתה תעשה את הכול, כי אתה מגיע מכיוון אחר.

קטי קטרין שטרית: אבל יש פה עניין שמפקירים ענפים שלמים, אם זה אטרקציות, אם זה הענף של מורי הדרך.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

קטי קטרין שטרית: ועוד ענפים, שהם פשוט לא קיימים.

קטי קטרין שטרית: הפתרון שנותנים להם זה לא "אני אתן לך פיצוי או אני אפצה אותך", זה "תחליף מקצוע".

קטי קטרין שטרית: אז אותו מר ליברמן היקר, אני מציעה לו שהוא יחליף מקצוע, כי מה לעשות, בעלי העסקים יש להם לב ונשמה, וצריך לדאוג להם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: אתה כנראה מזמן איבדת את זה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת שטרית.

איתן גינזבורג: אחרון הדוברים – חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

איתן גינזבורג: נא לצלצל, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, היה לי לכבוד, לי לכבוד, יחד עם עוד אנשים, חלקם מן הבית הזה, ומעם ישראל, לחלוק היום כבוד ולוות בדרכה האחרונה את אסתר פולארד, זכרה לברכה, אשתו של יונתן, ייבדל לחיים טובים וארוכים.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר שהיה לי כבוד מכיוון שזה המינימום ההכרחי שאנחנו כעם, כנציגי מדינת ישראל, יכולים לעשות בעבורה ובעבור יונתן בעלה, ייבדל לחיים ארוכים.

בצלאל סמוטריץ': לי היה חשוב לבוא ללוויה כדי לבקש סליחה ולומר תודה.

בצלאל סמוטריץ': לבקש סליחה על הפקרה של הרבה מאוד שנים.

בצלאל סמוטריץ': כולנו כמדינה, כעם, חטאנו, עווינו, פשענו, ולא עשינו מספיק כדי להביא את יונתן ואסתר הרבה יותר מוקדם הביתה ולקצר מאוד את מנת הסבל והייסורים שהייתה מנת חלקם במשך כל כך הרבה שנים.

בצלאל סמוטריץ': אגב, כאב הלב הגדול ביותר שלהם היה שכתוצאה מזה אין להם ילדים, אין להם המשך.

בצלאל סמוטריץ': אבל באתי גם לומר תודה לאסתר שהצילה אותנו מעצמנו.

בצלאל סמוטריץ': אסתר לא הצילה רק את יונתן.

בצלאל סמוטריץ': אסתר, שבאהבתה ובתקווה שהיא נסכה בו, החזיקה אותו בחיים במשך 30 השנה הנוראות והאיומות של כאב וסבל בכלא האמריקאי; אסתר, שלא הרפתה מאיתנו והובילה וגררה ומשכה והכריחה את כולנו, מוטב מאוחר מלעולם לא, להתגייס אל המאבק הזה, ובסופו של יום להביא לשחרורו ולשיבתו, שיבתם, הביתה לארץ ישראל, שהם כל כך אהבו ובשבילה שילמו מחירים כל כך כבדים.

בצלאל סמוטריץ': אסתר הצילה אותנו – אני לא מוסמך לעשות חשבונות שמיים, חלילה, אבל אני לא רוצה לחשוב איזה קטרוג ואיזו מידת הדין יכולה הייתה, חלילה, לשרות עלינו אם לא היינו מתקנים את חטא מכירת יוסף של דורנו.

בצלאל סמוטריץ': ושוב, עשינו את זה מאוד מאוחר.

בצלאל סמוטריץ': חלילה, חלילה, חלילה אם יונתן לא היה שורד ויוצא בחיים מ-30 שנה בבית הכלא האמריקאי ולא הייתה לנו ההזדמנות לתקן עוד בחייו, איזו קפידה, חלילה, הייתה בשמיים עלינו.

בצלאל סמוטריץ': זכינו.

בצלאל סמוטריץ': זכינו שאסתר החזיקה אותו בחיים, כמו שאמרתי, בחיבוק הגדול, והכריחה אותנו בסופו של יום להיכנס לזה, הצילה אותנו מהחרפה שהייתה מנת חלקנו אם חלילה יונתן לא היה שורד או לא היה זוכה בסוף להשתחרר בחיים ולבוא לארץ ישראל.

בצלאל סמוטריץ': ועל זה ראויה היא לתודה.

בצלאל סמוטריץ': ואני מסיים, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': כאב גדול יש לי שיושב-ראש הכנסת סירב לעכב בשעה, בשעתיים, את פתיחת המליאה.

בצלאל סמוטריץ': כמה ראויים הזוג הזה, עם ההשקעה והמחירים הכבדים שהם שילמו על ביטחונה של ישראל, להוקרה, לכבוד ממלכתי.

בצלאל סמוטריץ': דמיינו לעצמכם את אולם ההספדים בהר המנוחות, אדוני יושב-ראש הכנסת לשעבר, אם היו עומדים שם 50, 60, 70 חברי כנסת בקדמת הבמה וחולקים לאסתר כבוד אחרון ומחבקים את יונתן.

בצלאל סמוטריץ': זה כבוד לנו; זה לא היה מכבד אותם, זה היה מכבד אותנו.

בצלאל סמוטריץ': צר לי, צר לי, צר לי.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לקוות – אתה חבר הנשיאות – שגם הכנסת הזו תמצא את הדרך לבטא את ההוקרה הממלכתית הכל-כך ראויה – לנו, לנו; לא להם, לנו.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו אלה שצריכים את זה, בשביל טיפה להסיר מעלינו את החרפה של כל כך הרבה שנים ששכחנו אותו זועק.

איתן גינזבורג: תודה.

בצלאל סמוטריץ': יהי זכרה של אסתר ברוך, והזכויות שלה בהצלתו, וכפי שאמרתי בהצלתנו, יעמדו לה, בעזרת השם, לנצח-נצחים בעולם האמת.

בצלאל סמוטריץ': חיבוק גדול ליונתן.

איתן גינזבורג: אמן.

איתן גינזבורג: מצטרפים לדברים ביחס לזכרה.

איתן גינזבורג: אני מזמין לסכם את הדיון את סגן שר הביטחון אלון שוסטר, בבקשה.

אלון שוסטר: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, חברות הכנסת, הינה אנחנו בניסיון נוסף – שנה, כמו שאוהבים להגיד בצה"ל – לנסות - - -

קריאה: - - -

אלון שוסטר: ושוב איתכם.

אלון שוסטר: אני מקווה שהמובן מאליו יתרחש כרגע.

אלון שוסטר: אני קורא לחבריי מימין, משמאל, ממרכז, אלו שנוגעים בדבר, אלו שלא נוגעים בדבר, אני מניח שלכולם ברור שמדובר בצעד הכרחי, בצעד שעומד בהנחיות החוק, בגישות הפשוטות, המובנות מאליהן של שוויון, גם מהותי וגם פורמלי.

אלון שוסטר: אני מניח שזה יהיה חוק שכל ממשלה בישראל הייתה מקבלת אותו, ואני מאוד מקווה שאכן כנסת ישראל תיתן גיבוי לביטחון ישראל, לשוויון, לצדק בתוך מדינת ישראל, ובכך אנחנו נשיק את המהלך שמשרד הביטחון ושר הביטחון מובילים על מנת להשיג את היעדים הלאומיים הללו לקידום השוויון בשירות באמצעות הגדלת מספר המשרתים החרדים בצה"ל, באמצעות הרחבת שורות המשרתים בשירות הלאומי-אזרחי.

אלון שוסטר: כדי להשיג את היעדים הללו, כבוד היושב-ראש וחבריי חברי הכנסת, פועלים בצה"ל להרחבת מסלולי שירות מותאמים לציבור החרדי, שיבטיחו שמי שנכנס חרדי ישמור על זהותו.

אלון שוסטר: בנוסף, אנחנו מקיימים מסלולים מגוונים שמאפשרים שירות משמעותי ויכולים להוות בכך כרטיס כניסה לשוק התעסוקה בחברה הישראלית.

אלון שוסטר: אני מוצא שאין שום ניגוד, לא אמור להיות ניגוד, בין לימוד התורה לבין שירות משמעותי, לכלכלת ישראל ולכלכלת המשפחה ולשותפות בנשיאה בנטל בתחומי החירום, הביטחון, ההצלה והצדק החברתי.

אלון שוסטר: מתוך המטרה הלאומית של השתלבות החרדים בתעסוקה החלטנו להוריד את גיל הפטור באופן יחסית משמעותי.

אלון שוסטר: בשנתיים הקרובות הוא יעמוד על 21.

אלון שוסטר: ברגע שהחוק יתקבל, הגיל לקבלת פטור יהיה גיל 21, בשנה לאחר מכן 22, ובסוף התהליך הוא יעמוד על 23.

אלון שוסטר: אבל חשוב לי לנצל את ההזדמנות הזו, חברות וחברים, כדי להזכיר שהצעת החוק הזו אינה עומדת בפני עצמה.

אלון שוסטר: מתוך ראייה רחבה של הרחבת השורות בשמירה על הרעיון של צבא העם, קידום ערך השוויון והתאמת צה"ל לעתיד לדורות הבאים ולא רק לאלה שחלפו, אנחנו נמצאים במשרד הביטחון, בהובלת השר, בתהליכי הקמה של צוות ממשלתי, על פי החלטת ממשלה, שיקדם את מתווה השירות החדש למדינת ישראל מתוך ראייה שרוב מוחלט חייב לשרת.

אלון שוסטר: לא כולם יכולים ולא כולם צריכים, לא כולם חייבים לשרת בצה"ל; יש מסלולים שונים, שחשוב שנעסוק בהם, של שירות למען הכלל, שירות קהילתי, שירות במסגרת העיר, במסגרת ארגון הבריאות, במסגרת ארגון התרבות, החברה או הצדקה.

אלון שוסטר: במסגרת הזו הצוות במשרד הביטחון עמל כבר שנה.

אלון שוסטר: צה"ל יקבל לכן קדימות באיתור מתגייסים ויאתר, בכעין בקו"ם לאומי, את המתאימים, את הרוצים, את החיתוך בין המתאימים והרוצים.

אלון שוסטר: ומי שישרת, ואת זה צריך להגיד בצורה ברורה, מי שישרת שירות משמעותי יותר, קרבי יותר, יתוגמל בהתאם.

אלון שוסטר: לצד זה יוקמו, כפי שאמרנו, מסלולי שירות רבים אחרים בגופים אזרחיים וביטחוניים.

אלון שוסטר: זאת תהיה אחת הרפורמות המורכבות – המורכבות, אבל ההכרחיות; הכרחיות לשמירה על תחושת צדק פנימית, על האפשרות שמדינת ישראל מעניקה ברמה הפורמלית לבני החברה החרדית לצאת לעבודה או להתגייס או להמשיך, כל אחד כפי שהוא מבין, להמשיך בלימוד כהבנתו.

אלון שוסטר: המתווה הזה מאפשר ויאפשר גם לאזרחים ערבים שעד כה נמנעו מהתנדבות לשירות לאומי, בין במסגרת צבא ובין במסגרות אחרות, הוא יאפשר להם ביתר קלות, ביתר עניין וביתר יישום המחויבות שלהם לקהילה הרחבה, בין הערבית ובין הכללית, להיות חלק מהמאמץ הלאומי.

אלון שוסטר: לצערי, אנחנו לא מתקדמים, אדוני היושב-ראש, בקצב הראוי בסוגיית מתווה השירות, ואני יודע ששר הביטחון והמשרד כולו יתגייס, ואני קורא כאן לכולכם, לכל מי שנמצא בכל עמדה שהיא, לסייע למהלך הכל-כך חשוב הזה של מתווה שירות, שהמהות שלו היא להחיל את הכלל של אחריות משותפת על כולנו.

אלון שוסטר: אנחנו כולנו, חברות וחברים, מצווים להיות חלק מהשמירה על ביטחון ישראל.

אלון שוסטר: ביטחון ישראל, במובן הרחב יותר, יש לו ממדים חשובים, ראשוניים, שקשורים בהיבטים הצבאיים.

אלון שוסטר: בוודאי שתהיה בזה קדימות גדולה.

אלון שוסטר: כפי שאמרתי, הבקו"ם הלאומי ייתן את הקדימות למי שיתגייס לצה"ל, ובוודאי למי שיתגייס לאותם מסלולי שירות שיהיו בעלי משמעות גבוהה יותר, הן בהיבט הקרבי, הן בהיבט של היכולות הטכנולוגיות המיוחדות.

אלון שוסטר: אנחנו חייבים את זה לכולנו.

אלון שוסטר: כמאמר הקלישאה, אין לנו ארץ אחרת, ויותר מזה, כולנו ביחד, חברות וחברי הכנסת, שותפים למאמץ הגדול הזה של לייצר חברה עם תחושת צדק שמפעמת בלב כולנו, לפחות רובנו.

אלון שוסטר: אגב, כדי שזה יקרה לא נכון להחיל את אותם סטנדרטים באותם מוסדות שאליהם מתנדבים, אלא, כפי שאנחנו מתכוונים, יש אפשרות למצוא נתיבים שונים.

אלון שוסטר: יש את הנתיב הצבאי, יש את הנתיב של השירות הלאומי, שכבר קיים, פלטפורמה שקיימת ואפשר להרחיב אותה יותר ויותר: גם לבני החינוך או בוגרי החינוך הממלכתי-דתי, כמו שקיים היום, ואגב, יש גם בין בוגרי החינוך הממלכתי, ובוודאי פנינו אל בוגרי החינוך החרדי לזרמיו ובוגרי החינוך הערבי.

אלון שוסטר: אני חושב שיש עוד אפשרויות נוספות שאנחנו נבנה, כאשר אנחנו מקבלים את האפשרות של לא רק שירות בצבא, לא רק שירות לאומי כפי שאנחנו מכירים אותו היום, אלא גם שירות במוסדות שקשורים בהצלה, בחילוץ, בבריאות, וגם מוסדות קהילתיים של חסד.

אלון שוסטר: אנחנו מדברים על מסלולים שונים שיאפשרו בין שירות חובה, שירות סדיר, ובין שירות מילואים.

אלון שוסטר: בכל מקרה, עד שנשלים את התהליך הגדול יותר, האסטרטגי, שאנחנו מכנים אותו מתווה השירות, אותו היגיון של מציאת הדרך שבה כל אזרח וכל אזרחית צעירים יוכלו להיות בעלי זכות זהה לשרת את האומה, את הקהילה, בדרך כזאת או אחרת – עד אז אנחנו מביאים את החוק, חוק הגיוס הנוכחי, שהוא שלב ראשון בגיבוש מתווה השירות הכולל.

אלון שוסטר: ולכן, כחלק מאותו היגיון אנחנו כוללים בתוך החוק הזה גם אפשרות לשירות מקוצר לחרדים מעל לגיל 21 שיכלול הכשרה ביטחונית או הכשרה בתחום של חירום והצלה.

אלון שוסטר: כפי שציינתי בפתח הדברים, יש כאן כמה מסלולים, אולי שתי חלופות שאני רוצה לשוב ולהזכיר אותן לחברי הבית הזה, ובאמצעות

אלון שוסטר: כם – לכלל האזרחים, שבהחלט יכולים להתעניין במסלולים הללו.

אלון שוסטר: מסלול אחד הוא הכשרה ביטחונית – כלומר מדובר בשירות סדיר בצה"ל שהוא חלופי לשירות רגיל של 20–30 חודש, תלוי במסלול עצמו – שירות סדיר בצה"ל לפרק זמן של כשלושה חודשים, שבין מטרותיו הכשרה לשירות במערך המילואים.

אלון שוסטר: כלומר, זה מה שמכונה שלב ב'.

אלון שוסטר: כלומר, אנחנו מכשירים את האנשים הצעירים באופן יחסית זריז, כמה חודשים, כדי שבהינתן מצב חירום הם יוכלו להצטרף להיות חלק מאותו מערך מילואים בצה"ל.

אלון שוסטר: אפשרות אחרת, מסלול אחר, יש לו היתרונות שלו, הוא הכשרת חירום והצלה.

אלון שוסטר: מדובר בשירות סדיר בצה"ל בפרק זמן של שלושה שבועות בלבד.

אלון שוסטר: המטרה היא להכשיר למילוי תפקיד במערך המילואים לצד הכשרה מקצועית.

אלון שוסטר: אלו המסלולים, שכמובן הפירוט שלהם נמצא בגוף ההצעה.

אלון שוסטר: עוד אנחנו מבקשים בחוק הזה לאפשר או לעודד מועמדים לשירות ביטחון, מלש"בים חרדים, לשרת בשירות לאומי-אזרחי, שהוא חלופי לשירות הצבאי.

אלון שוסטר: זה מגיל 20, כלומר עוד לפני גיל הפטור.

אלון שוסטר: ולנשואים מגיל 19.

אלון שוסטר: אנחנו גם מציעים בחוק הזה הוראת שעה לשלוש שנים שתאפשר גם לחרדים שאינם נשואים להתחיל לשרת בשירות לאומי אזרחי מגיל 19.

אלון שוסטר: בהזדמנות הזו אני רוצה לציין שהמהלך בעל החשיבות העליונה הזו ליציבות – אני חושב שהשלטון הדמוקרטי או תחושת הצדק – הוא מהלך שאני מבקש, מציע, מצפה מכל ישראלי הגון לתמוך בו.

אלון שוסטר: אני חושב שהרעיון, שנשמע הגיוני בעיניי, אמור להיות הגיוני באוזניו או במוחו של כל אזרח, של כל צעיר ושל כל הורה:

אלון שוסטר: החובה שיש לכל צעיר שגדל כאן בארץ הזו להיות חלק מהמסד הממלכתי, בצבע כזה או בצבע אחר, שמסייע בזמני שגרה ובזמני חירום למתן מענים אזרחיים, מתן מענים למצבי חירום מתפרצים.

אלון שוסטר: אני חושב, ככה לתומי, שהחובה לעמוד בפרץ, לעמוד לרשות העם בזמן חירום, לא נתונה רק לחזקתה של הקואליציה או של מי שהתחנך במסלול מסוים.

אלון שוסטר: אני משוכנע שהאחריות הזו חייבת להתחלק בין כולנו, במסלולים שונים.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר שבאחת ההצעות שאנחנו מנסים לגלגל אותן, ומשום מה, כנראה בתוקף הצורך להתעמת פוליטית עם כל מה שהממשלה מביאה – אלו נושאים שקשורים באורך השירות.

אלון שוסטר: אבל לצערי קם הכורת על זמני, ואני מבקש מכם, אם כך, חבריי וחברותיי, לתמוך, הפעם ברוב גדול, בהצעה שלנו לחוק הגיוס בקריאה ראשונה.

אלון שוסטר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן שר הביטחון אלון שוסטר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אבקש מכם לשבת במקומותיכם, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת למעלה מ-20 חברי כנסת, ההצבעה תהיה הצבעה שמית, ועל כן אבקש ממזכירת הכנסת להקריא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, ההצבעה החלה, נא לשבת במקומות ולשמור על השקט.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד יוסף טייב – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב –

אלינור ימין: בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת מאזן גנאים – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת דסטה גדי יברקן – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח בנימין נתניהו – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת איימן עודה – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אביר קארה – בעד יואב קיש – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת יובל שטייניץ – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 51, נגד – 48, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 26) (שילוב תלמידי ישיבות), התשפ"ב–2022, עברה בקריאה הראשונה - -

משה גפני: תתביישו.

משה גפני: בושה.

משה גפני: תתביישו - - -

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: - - והיא תעבור להמשך דיון בוועדת החוץ והביטחון.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום - -

משה גפני: תתביישו - - -

איתן גינזבורג: - - הצעת חוק שירות לאומי-אזרחי (תיקון מס' 4), התשפ"ב–2021, בקריאה הראשונה.

איתן גינזבורג: יציג את הצעת החוק סגן השר אביר קארה, בבקשה.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, החלטת ועדת הכספים - -

קריאות: - - -

משה אבוטבול: - - - תתביישו לכם - - - בושה וחרפה - - -

אלינור ימין: כבר הודעתי ועברתי לנושא הבא.

אלינור ימין: בבקשה.

אלינור ימין: - - כי הונחה היום על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס׳ 17), התשפ"ב–2022.

אלינור ימין: עוד הונח על שולחן הכנסת מזכר הבנה בין ממשלת ישראל וממשלת הרפובליקה של הודו בדבר שיתוף פעולה בתחום ביטחון סייבר.

אלינור ימין: תודה.

משה אבוטבול: אתה לא מתבייש - - - אותו הדבר - - -

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1489).

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני סגן השר במשרד ראשו הממשלה - -

משה אבוטבול: - - - שידבר איתם - - -

איתן גינזבורג: - - הצעת חוק שירות לאומי-אזרחי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה אבוטבול, תודה רבה על זה, עברנו לנושא הבא על סדר-היום.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שמרו על השקט, ותאפשרו לסגן השר קרא להציג את הצגת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אביר קארה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג את הצעת חוק שירות לאומי-אזרחי (תיקון מסי 4), התשפ"ב–2021.

אביר קארה: הצעת החוק כוללת כמה תיקונים של חוק שירות לאומי-אזרחי משנת 2014, שמסדיר את המסלול של בני הישיבות מהמגזר החרדי בשירות האזרחי.

אביר קארה: הצעת החוק באה להשלים את התיקון לחוק שירות הביטחון, שמובא במקביל, בכל הנוגע למסלול השירות האזרחי של החרדים, להתאים את המסלול לתכליתו שפורטה גם בתיקון לחוק שירות ביטחון, ולשפר את מסלול השירות לטובת המדינה והמשרתים.

אביר קארה: התיקונים העיקריים הכלולים בהצעה הם: הוספת סעיף מטרה לחוק שכולל, בין היתר, את התכלית התעסוקתית של השירות; הוספת גופים שבהם ניתן לבצע את השירות כמו המוסדות הלאומיים ותאגידים נוספים שהוקמו בחוק; הוספת מסלול שירות אזרחי ציבורי בגופים ציבוריים שכולל גם את המסלול התעסוקתי, שנועד לסייע למשרתים לרכוש כלים להשתלבות בשוק התעסוקה בהמשך; הכנסת שינויים במשך הזמן של המסלולים השונים של השירות, בהתאמה למסלולים החדשים; הוספת אפשרות לביצוע הכשרות מוכוונות תעסוקה במהלך השירות; ותיקונים חשובים נוספים.

אביר קארה: קידומו של תיקון החקיקה הזה יסייע להשיג את המטרות שהוצגו גם בתיקון לחוק הגיוס.

אביר קארה: הוא יטייב את השירות ויהפוך אותו לאיכותי יותר, ובכך ישפר את התועלות שיפיקו מהשירות המדינה, החברה והמשרתים עצמם.

אביר קארה: לכן, אנו מבקשים את תמיכת הכנסת בהעברת התיקון בקריאה הראשונה.

אביר קארה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לסגן השר אביר קרא על הצגת הצעת החוק.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים, ובכך אני גם נועל את רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים חבר הכנסת יואב גלנט – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי היום את שר החקלאות עודד פורר, אצל מורן אזולאי בערוץ הכנסת, ממליץ לציבור: אל תקנו אצל מי שמעז להעלות לכם מחירים.

שלמה קרעי: אתם שומעים, אזרחי ישראל?

שלמה קרעי: תקשיבו טוב טוב לעודד פורר: שלא תעזו.

שלמה קרעי: שלא תעזו להצביע שוב לאלה שהעלו לכם מחירים; שלא תעזו להכניס שוב לכנסת את שר האוצר המנותק ליברמן, שדאג לכם להעלאת מיסים ולגל של עליות מחירים; שלא תעזו לתת את קולכם לחבורה הכושלת והמתנשאת, שדואגת לג'ובים למקורבים על חשבונכם.

שלמה קרעי: זו ממשלה של שבעים, שמנים, מדושני עונג, שאף אחד מהם לא פוגש בקושי, אף אחד לא מסתכל בעיניים לאימא שצריכה להחזיר מוצרי מדף בסיסיים למדף, כי אין לה, או לכבות את הדוד, התנור או המזגן, להתקלח בתורנות יומית, או להסתובב עם מעיל בתוך הבית, כי אחרת לא יוכלו לשלם את חשבון החשמל.

שלמה קרעי: גם אם יש כאן מישהו בקואליציה הזאת שכן טעם טעמו של מחסור, הוא או סמרטוט מארץ הסמרטוטים או השמין מנחת ובעט.

שלמה קרעי: והצרות באות בצרורות.

שלמה קרעי: עמליה דואק פרסמה עכשיו שגם מחירי המים, מחירי התחבורה הציבורית והמוניות יעלו בקרוב, בעשרות אחוזים.

שלמה קרעי: תגידו, אתם לא מבינים שגלגל חוזר בעולם?

שלמה קרעי: שהמחסור והצער שאתם גורמים לילדים הקטנים יחזור אליכם כבומרנג?

שלמה קרעי: והכי גרוע זו ההתנשאות שלכם.

שלמה קרעי: אנשים נמצאים בצער, בצער של ממש, במאבק הישרדות יום-יומי.

שלמה קרעי: ומה יש לליברמן לומר להם?

שלמה קרעי: תחליפו מקצוע.

שלמה קרעי: בכל העולם יש עליות מחירים?

שלמה קרעי: אתה לא מתבייש?

שלמה קרעי: אתה שר האוצר של אזרחי ישראל.

שלמה קרעי: אתה רק שכחת לציין שגם אחרי עליות המחירים בעולם ולפני עליות המחירים אצלנו, אנחנו עדיין יקרים משמעותית במגוון רחב של מוצרים.

שלמה קרעי: או ניצן הורוביץ, שבישיבת הסיעה שלו תוקף את נתניהו על התנהלותו בתקופת הקורונה.

שלמה קרעי: שר הבריאות.

שלמה קרעי: מאות מתים בשבוע האחרון, והוא אומר: אבל ביבי.

שלמה קרעי: או מיכל שיר, שחוזרת על אותו הפזמון: ביבי, ולא מבינה שאנחנו כבר מנגנים שיר אחר, שיר מאוד מאוד עצוב.

שלמה קרעי: אתם השתגעתם.

שלמה קרעי: מאות בימים האחרונים שאתם האחראים הישירים למותם בגלל ההפקרות שלכם, עליות מחירים מטורפות, הורים שלא יודעים את נפשם מרוב דאגה, ואתם צוחקים עלינו?

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שמרו על השקט, אי-אפשר כך לנאום ולהעביר את המסרים כמו שרוצים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמיר אוחנה, נמצא?

איתן גינזבורג: אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום פורסמו בעיתון הארץ מסמכים שאיתר ההיסטוריון פרופ' גדי אלגזי, אשר מראים תכתובות של בכירים במערכת הצבאית ובהנהגה הציונית בנוגע לגירוש התושבים הערבים של הנגב עם הקמתה של מדינת ישראל.

עופר כסיף: המסמכים מוכיחים שבניגוד לשקרים שמפיצות ממשלות ישראל לדורותיהן גם היום, המתייחסים לערביי הנגב כאל פולשים, הם ישבו באדמותיהם הרבה לפני שהגיעו הפולשים והמגרשים האמיתיים, הם הפולשים הציונים.

עופר כסיף: ההיסטוריה של הטיהור האתני בנגב היא דוגמה ברורה כיצד הוקמה מדינת ישראל כמדינה יהודית, והמציאות העכשווית של טיהור אתני מדגימה כיצד היא תישאר יהודית, כפי שאמר מישהו לאחרונה.

עופר כסיף: משה דיין, אז אלוף פיקוד הדרום, כתב במכתב למטה הכללי ב-25 בספטמבר 1951 כך: "ניתן עתה להעביר את רוב הבדואים הנמצאים בסביבות קיבוץ שובל לשטחים שמדרום לכביש חברון–באר שבע - - - על ידי כך יתפנו כ-60,000 דונם לעיבודנו ולהקמת יישובים.

עופר כסיף: לאחר העברה זו לא יימצאו בדואים צפונה מכביש חברון-באר שבע - - - העברת הבדואים לשטחים חדשים תבטל את זכותם כבעלי הקרקע, והם יהיו כחוכרים אדמות הממשלה", כך כתב דיין.

עופר כסיף: דיין התבטא באופן דומה ביוני 1950, בישיבה של מפא"י, ואמר כך: "צריכה מדיניות המפלגה להיות מכוונת כך שאנו נראה ציבור זה של 170,000 ערבים, כאילו טרם נחתך גורלם.

עופר כסיף: אני מקווה שבשנים הקרובות תהיה אולי עוד אפשרות לביצוע טרנספר של הערבים האלה מארץ ישראל".

עופר כסיף: כך אמר משה דיין.

עופר כסיף: רוב החלקים בארכיונים על אופן פינוי ערביי הנגב עדיין מצונזרים.

עופר כסיף: אבל מושל הנגב של הממשל הצבאי, רב-סרן משה בר-און, כותב באופן מפורט יותר מדיין על האופן שבו יבוצע הפינוי.

עופר כסיף: וכך הוא כותב: "קיבלנו הוראות מאלוף פיקוד הדרום", כלומר דיין, "ללחוץ על השבטים הבדואיים באזור הצפוני לשם העברתם עד כדי שבמקרה ולא יעברו מרצונם, ייאלץ הצבא להעבירם".

עופר כסיף: סוף ציטוט.

עופר כסיף: בכתבה בהארץ מוצג המחקר שערכו - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

עופר כסיף: - - במכון לארכיטקטורה פורנזית של אוניברסיטת לונדון בעקבות צילום ממטוס בריטי של אל עראקיב ב-1945 - -

איתן גינזבורג: תודה.

עופר כסיף: - - אשר מוכיח שהייתה התיישבות בדואית במקום עוד טרם הקמת המדינה.

עופר כסיף: אבל המדינה רואה בתושבי אל-עראקיב פולשים.

עופר כסיף: אין דין, כי היה דיין.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

עופר כסיף: אנחנו ניאבק – זה משפט אחרון, אדוני – שכם אל שכם עם תושבי הנגב, ונמנע גם מהממשלה הנוכחית להשלים את פרויקט הגירוש של דיין ובן-גוריון.

איתן גינזבורג: תודה רבה לך, חבר הכנסת כסיף.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה גפני, בבקשה.

משה ארבל: - - -

איתן גינזבורג: אתה סומך עליי?

משה ארבל: - - - מגיע לגפני.

איתן גינזבורג: אבל אתה סומך עליי?

משה ארבל: לא, אני רק אומר לך - - -

איתן גינזבורג: לא, אבל אתה סומך עליי?

משה ארבל: תמיד, תמיד.

איתן גינזבורג: תודה.

מיכל רוזין: גפני, גפני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גפני, קוראים לך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אחד מרגעי השפל של הפוליטיקה הישראלית.

משה גפני: עומד פה ראש ממשלה גזלן, שגזל את הציבור, גזל את הבוחרים שלו, מוחא כפיים על זה שלא תהיה תורה, חס וחלילה, בעם ישראל.

משה גפני: הוא, עם יאיר לפיד, עם כל האנשים האלה, שגזלו את השלטון, יושבים, ומה שמעניין אותם זה שלא תהיה תורה.

משה גפני: הייתם צריכים לראות את האושר של נפתלי בנט.

משה גפני: האמת היא שעל פי ההלכה היו צריכים לקרוע קריעה.

משה גפני: זאת האמת.

משה גפני: בושה וחרפה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, מה קרה, מה השמחה הגדולה הזאת?

משה גפני: שהם הצליחו אחרי שבועיים להעביר חוק עלוב, מבזה, משפיל, אנטי-יהודי, אנטי-תורה.

משה גפני: בושה וחרפה.

משה גפני: ועכשיו מביאים עוד חוק, החוק של שירות לאומי.

משה גפני: רוצים לשלב את החרדים בתוך המערכות של המדינה.

משה גפני: א.

משה גפני: לא נשתלב, אנחנו רוצים להתרחק מכם, אתם אנשים חסרי אידיאולוגיה.

משה גפני: אבל אתם מדברים על שילוב?

משה גפני: צבועים שכמותכם.

משה גפני: אני העברתי חוק של העדפה מתקנת, לשלב חרדים במשרדי הממשלה, לשלב חרדים ברשויות המקומיות – הצבעתם נגד, אתם לא נותנים לעשות את זה.

משה גפני: בושה וחרפה.

משה גפני: קריעה אנחנו צריכים לעשות על ההתנהגות שלכם.

משה גפני: בושה על ההתנהגות, בושה על חוסר האידיאולוגיה, על הירידה לאשפתות.

משה גפני: בושה וחרפה, ותראו את הנאום שלי עכשיו כאילו קרעתי בבגדים שלי על ההתנהגות שלכם.

משה גפני: אנחנו נמשיך ללמוד תורה.

משה גפני: אתם לא תיגעו בנו בגלל שלא תהיו בשלטון.

משה גפני: אתם תעופו לכל הרוחות.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה ארבל, יעלה ויבוא אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, עד שלוש דקות.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, אני פונה אליכם, אזרחי מדינת ישראל – מתלוננים שלא שומעים?

איתן גינזבורג: תעצור.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת - - -

משה ארבל: לא, לא, כנראה תקלה במיקרופון.

איתן גינזבורג: לא, לא, אין, אני שומע אותך היטב.

איתן גינזבורג: יש פה מיקרופון ויש פה רמקול, אני שומע אותך.

איתן גינזבורג: אבל אני אשמח אם תשמרו על השקט, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מואטי, חברת הכנסת שטרית.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית – שומעים אתכם עד לכאן וזה מפריע לדובר.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, אני פונה אליכם, אזרחי מדינת ישראל שצופים בנו כרגע, ומודיע לכם, אחרי בדיקה מקיפה שעשיתי מול הנהלת חברת החשמל, לקראת עליית המחירים מחר בכמעט 6%: אזרחי מדינת ישראל שמשלמים חשבון חשמל על ידי הערכה, זה אומר שהמונה שלהם לא מעביר באופן ישיר לחברת החשמל אלא הם צריכים לעשות קריאת מונה, המשמעות של הדבר הזה – חבר הכנסת טיבי, כדאי שתשמע, זה גם רלוונטי לאוכלוסיות מוחלשות במגזר הערבי.

משה ארבל: מחר מתייקר בכמעט 6% תעריף החשמל.

משה ארבל: אזרח שלא יפנה לחברת החשמל וימסור לה מייד מחר בבוקר קריאת מונה, המשמעות היא שהוא ישלם על פי ההערכה את קריאת המונה שלו, זה חשבון דו-חודשי.

משה ארבל: והמצב יהיה שלא יהיה ניתן להצביע על היום הספציפי, 1 בפברואר, של עליית המחירים, וייתכן שהוא ישלם תעריף גבוה גם על חודש ינואר, גם על ימי ינואר.

משה ארבל: לכן, כל אזרח שרוצה להימנע מתשלום גבוה בתעריף היקר גם על ימי ינואר, יפנה לחברת החשמל טלפונית, למוקד 103, ימסור להם את קריאת המונה שלו, ובכך יוכל לפחות לשלם את התעריף המוזל עד 31 בחודש.

משה ארבל: עליית התעריף היא חלק ממגמה רחבה מאוד של הממשלה, שפשוט אוזלת ידה מביאה אותנו למצב שהיוקר יאמיר.

משה ארבל: קשה מאוד לחיות כאן.

משה ארבל: קשה מאוד – לא לגמור את החודש, קשה מאוד להתחיל את החודש.

משה ארבל: המצב הזה, הפגיעה באוכלוסיות המוחלשות ביותר בחברה, הוא מצב בלתי נסבל.

משה ארבל: היום אנחנו שומעים את שר האוצר, באטימות מוחלטת, מדבר על המצב הנהדר של כלכלת ישראל.

משה ארבל: אני לא יודע מתי לאחרונה הוא נכנס למרכול או לסופרמרקט וראה מה המשמעות של להגיע לקופה ולראות את אלה שעומדים על ידך מסירים מוצרים כי הם לא יכולים לשלם את החשבון.

משה ארבל: המציאות הזו היא קשה מנשוא, היא בלתי נסבלת, ועליה מתווספים מיסים מיותרים, עליית תעריף החשמל.

משה ארבל: דווקא עכשיו, בתקופה הזו, כן, צריך לבוא ולומר: עד כאן.

משה ארבל: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה ארבל.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היושב-ראש.

עאידה תומא סלימאן: לפני שבוע עליתי על הדוכן הזה ודיברתי על עומר אסעד.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת אם אתם זוכרים מי זה עומר אסעד בן ה-80, שהחיילים של צבא הכיבוש כפתו את ידיו באמצע הלילה, זרקו אותו במבנה נטוש והדביקו לו סרט על הפה שלו, והוא נשאר בקור העז עד שהעצורים האחרים שהיו במחסום המאולתר שמו לב למצוקה שלו ושהוא לא זז.

עאידה תומא סלימאן: לאחר כשעה שהשאירו אותו במצב הזה החיילים, הם קראו לעזרה של רופא פלסטיני, שהגיע למקום, ניסה לבצע בזקן החייאה ולא הצליח.

עאידה תומא סלימאן: כשדיברתי, עלה אחריי השר גנץ והתרעם על זה שאני מביאה עובדות לא נכונות, לפי מה שהוא אמר.

עאידה תומא סלימאן: הוא אמר שהחיילים השאירו אותו חי ושחררו אותו, שאני לא אומרת את האמת ומכפישה כאילו סתם, ובכל זאת קבע שהנושא ייבדק.

עאידה תומא סלימאן: כל יום יש יותר ויותר מידע על זה שזה בדיוק מה שקרה והבן אדם, זקן בן 80, כנראה כל כך הפחיד את החיילים עד שזרקו אותו למותו והשאירו אותו שעה בקור עד שקיבל דום לב.

עאידה תומא סלימאן: אפרופו, אם מדברים על גופות ועל מתים, לפני שבוע גם ראינו את ניצב המשטרה חכרוש מדלג על גופות, לאחר שנים שמשטרת ישראל דילגה על גופות מהאוכלוסייה הערבית של נרצחים.

עאידה תומא סלימאן: הפעם זה הסתיים בהתפטרות של חכרוש, אבל אני מציעה לשרים שבאמת יבדקו מה קורה ואיזה פשעים מתחוללים מתחת לפיקוד שלהם.

עאידה תומא סלימאן: אני מציעה לשר עמר בר לב, שיקבל את תוצאות הבדיקה ביום חמישי, של מה שקרה, שלא יתמקד בניצב שהתפטר.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן להתמקד בכל צמרת המשטרה, שכנראה ידעה על קיום הווידיאו הזה והתקרית הבלתי-אנושית הזו כבר כמעט שנה.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, בזמן שתפרו את התיק של יחידת סיף לפי המידות של הניצב ולאחר שהשאירו את השר בערפל עד שמינה את הניצב, היום נזכרו ואיכשהו הווידיאו הזה יצא לאור.

עאידה תומא סלימאן: אני מהדוכן הזה דורשת שבאמת תתקיים חקירה ממצה, ושלא רק הניצב שדילג בעצם יתפטר אלא כל מי שהסתיר את המידע הזה לאורך שנה ומשהו.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת חיים ביטון, בבקשה.

חיים ביטון: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשנת 2016 מר אביגדור ליברמן הצטרף לממשלה.

חיים ביטון: זה היה לפני שהוא גילה את האור של שנאת החרדים כמוצר צריכה בסיסי.

חיים ביטון: במסיבת העיתונאים המשותפת עם ראש הממשלה דאז, לאחר הצטרפותו לממשלה, אמר ליברמן: עשיתי ניתוח להארכת הפתיל, ככה הוא אמר.

חיים ביטון: אני שואל, האם יש רופא היום שישתול לליברמן קצת חמלה בלב?

שלמה קרעי: קודם תשתול לו לב.

חיים ביטון: איפה יש רופא שיפתח לו את העיניים, שיראה את הקריסה הכלכלית של הציבור בעם ישראל?

חיים ביטון: עוד שמעתי היום שהוא הוסיף שההתייקרות בישראל מתונה.

חיים ביטון: אני שואל אותו, מאיפה הניתוק הזה, של המילה "מתונה"?

חיים ביטון: באיזה עולם מנותק הוא חי?

חיים ביטון: הוא לא מבין את גל ההתייקרויות ששוטף את מדינת ישראל?

חיים ביטון: מספיק שאתה פותח כל ערוץ וכל שיח שיש היום, אתה רואה שזה לא נגמר, בכל תחום.

חיים ביטון: רבותיי, מבדיקה שעשינו ההתייקרויות האלה יגיעו לרמה של כ-1,000 שקל בחודש, זה יכול להגיע, למשפחה ממוצעת, כ-10,000 שקל בשנה, ועוד היד נטויה.

חיים ביטון: הדבר היפה ביותר הוא שהאדון הנכבד הזה וחבריו אומרים, קוראים לראשי החברות שלא יעלו את המחירים.

חיים ביטון: אתם יודעים, אני מגיע מעולם הניהול.

חיים ביטון: זה נראה כאילו יש איזה מנכ"ל של חברה שמודיעים לו שהעסק שלו בקריסה, ואז הוא מפנה אותך לראשי האגפים, ואומרים: תקשיב, זה אשם, זה אשם, זה אשם וזה אשם.

חיים ביטון: אתה המנכ"ל, תתפטר.

חיים ביטון: מה אתה מאשים את ראשי החברות?

חיים ביטון: זה הקו, זו האווירה, זה הסגנון שאתם מעבירים, שאין בעיה בהגדלת מחירים, תוך כדי תירוצים כאלה ואחרים שכולנו יודעים שהמטרה היחידה שלהם זו פגיעה בשכבות החלשות.

חיים ביטון: אבל אני רוצה להגיד לך שר האוצר ליברמן, אני רוצה להגיד לך משהו:

חיים ביטון: אני מבין שאין לך חמלה כלפי מסעודה משדרות.

חיים ביטון: אני מבין את זה, היא לא הקו שלך, היא לא הדרך שלך.

חיים ביטון: אבל מה דעתך על גליה מאשדוד, אותה גברת עולה מחבר העמים, מבוגרת, שאין לה כרגע את האפשרות לחמם את הבית שלה בגלל גל ההתייקרויות שלך?

חיים ביטון: אין לה אפשרות לקנות את מה שהיא רוצה או את המוצרים הבסיסים שהיא צריכה כדי לקיים את עצמה.

חיים ביטון: הבן שלה, שבא לבקר אותה מדי פעם, כבר לא יכול לבקר אותה, בגלל שהדלק להגיע יקר לו וגם בגלל שצריך קצת להיזהר מהקורונה.

חיים ביטון: גם אין מי שיטפל בה כשהיא הולכת לבית החולים בגלל מה שקורה בבתי החולים.

חיים ביטון: אני שואל אותך שאלה: איפה החמלה?

חיים ביטון: אני מציע לך, יש לי הצעה קטנה אליך: תפנה בבקשה לשר אריה דרעי, שאחרי שש"ס הוציאה את הסרטון, שקומם אתכם והוציא אתכם מדעתכם – זהו סרטון שמוציא את המציאות ושם לכם אותה בעיניים; יצאתם מדעתכם, כל מה שעניין אתכם זה להסיט את הנושא לכל מיני דברים שאינם קשורים.

חיים ביטון: תתייחס ותראה מה נאמר עליך כאן.

חיים ביטון: זו המציאות שקורית במדינת ישראל.

חיים ביטון: תנועת ש"ס והרב אריה דרעי בממשלה הקודמת הקדישו מיליארד שקלים שניתנו להם - -

איתן גינזבורג: תודה.

חיים ביטון: - - ככספים קואליציוניים להנחה בתחבורה, להנחה בכל דבר אפשרי שקשור לכלל הציבור.

חיים ביטון: ואתם, היום, מהרגע שנכנסתם, לא הצטרכתם חמש דקות כדי להעלות את כל המחירים, ואתם עוד מתייפייפים.

חיים ביטון: מתחילים להילחץ עכשיו, אני שמח שקצת התקשורת התחילה להלחיץ אתכם.

חיים ביטון: רבותיי, זו מציאות עגומה שמצבה של מדינת ישראל הוא כזה, ועליכם להתעורר וללכת הביתה - -

איתן גינזבורג: תודה.

חיים ביטון: - - לתת לאלה שניהלו את המדינה הזאת בצורה מסודרת לחזור לשלטון ולהחזיר את השפיות גם למסעודה וגם לגליה.

חיים ביטון: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ביטון.

איתן גינזבורג: חברת גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת שמחה רוטמן, חבר הכנסת רוטמן – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: לא שמעת?

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אני מקריא לכם הודעה שהוציאה עכשיו חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי – איך אני?

בצלאל סמוטריץ': תעזור לי.

איתן גינזבורג: ג'ידא.

בצלאל סמוטריץ': ג'ידא.

בצלאל סמוטריץ': אז למה כתוב - - -

איתן גינזבורג: ג'ידא.

בצלאל סמוטריץ': אה, עושים את זה עם גימ"ל עם צ'וּפְּצִ'יק?

איתן גינזבורג: זה רי"ש, כמו ר'דיר.

בצלאל סמוטריץ': בקיצור, ג'ידא רינאוי זועבי הוציאה עכשיו הודעה לאחר הצבעתה בעד חוק הגיוס, למרות שהיא הצביעה נגדו בפעם הקודמת, כך היא כותבת: "לאחר שהגעתי להבנות עם הקואליציה בנוגע לבעיות של הבדואים בנגב בענייני הקרקעות, הדיור והיישובים הבלתי-מוכרים, ובניית תוכנית כוללת שמטרתה פיתוח מתקנים בכפרים הבדואיים בנגב" וכו' וכו', "הצבעתי היום בעד חוק הגיוס לחרדים".

בצלאל סמוטריץ': עזבו רגע שסיכום כזה צריך להניח על שולחן המליאה, יהיה כבר בטח מי שיעסוק בזה משפטית, אבל תראו איך הקואליציה הזאת מוכרת עוד ועוד אינטרסים ציוניים.

בצלאל סמוטריץ': אז עכשיו זה לא רק כדי להקים ממשלה עם תנועת האחות של חמאס, התנועה האסלאמית כאן בכנסת ישראל, תומכת טרור, אנטי-ציונית, וזה כבר לא חוק החשמל.

בצלאל סמוטריץ': כדי לגייס אצבע לחוק הגיוס של החרדים, אפשר למכור עוד את הנגב, ולצערי, אני מאמין לה.

בצלאל סמוטריץ': אני מאמין לה, כי אגף הפוסט – פוסט, הוא לא פוסט; הוא לא ציוני – בקואליציית החרפה הזאת, יודע לעמוד על שלו, לדרוש ולקבל.

בצלאל סמוטריץ': והינה, מתפרסם השבוע שהממשלה הולכת להאריך את תוכנית החומש, שהחלה, למניינם ב-2017 והגיעה אל סיומה בסוף 2021.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו הולכים להאריך את תוכנית החומש לחברה הבדואית בנגב.

בצלאל סמוטריץ': התוכנית כוללת, באופן טבעי, לא מעט גזרים והמון המון המון כסף שמושקע שם – בפיתוח, בתשתיות, בתעסוקה, בחינוך.

בצלאל סמוטריץ': והיה גם פרק אכיפה מאוד חשוב.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אכיפה תומכת הסדרה, מתוך הבנה שאם רוצים להגיע להסדרה, צריך לאפשר את החלופות של ההסדרה אבל בסוף גם צריך להכניס אנשים פנימה.

בצלאל סמוטריץ': מי שלא בא עם הגזר, יבוא עם המקל.

בצלאל סמוטריץ': וכתוצאה מזה, בוצעו פעולות אכיפה מאוד משמעותיות.

בצלאל סמוטריץ': יחידת הפיקוח מעלה כל שבוע צילום אוויר, עושה אורתופוטו, משווה, יודעת בדיוק לראות איפה יש בנייה בלתי חוקית חדשה, יודעת לשלוח לשם פקחים.

בצלאל סמוטריץ': צוותים מתוגברים של הסיירת הירוקה עסוקים באיתור פלישות קרקע, ותביעות.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו מנסור עבאס דרש למחוק את פרק האכיפה.

בצלאל סמוטריץ': אז הולכים להביא תוכנית חומש עם ים כסף, ותקציבים, וגזרים, ובלי פרק אכיפה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אתם הרי כל הזמן מדברים על שלטון החוק.

בצלאל סמוטריץ': אתם הרי הולכים לישון בלילה, קמים בבוקר ומדקלמים כמו תוכים: שלטון החוק, שלטון החוק.

בצלאל סמוטריץ': הינה, עכשיו הספדתם – כן, כאלגוריה, כמובן, נפרדתם מהיועץ המשפטי לממשלה וקשרתם לו כתרים.

בצלאל סמוטריץ': אתם מוכרים את הנגב, ומכיוון שכשיש רק גזרים בשדה, אז השפן אוכל את כל הגזרים והגזרים נגמרים.

בצלאל סמוטריץ': אז מעמיסים עם משאיות עוד ועוד גזרים ומביאים לו, והוא אוכל את כולם וצוחק עלינו כל הדרך אל הבנק, ולהמשיך להפר את החוק ולהשתלט.

איתן גינזבורג: תודה.

בצלאל סמוטריץ': אילת שקד, כן, היא שרת הפנים, והיא אחראית על אכיפת דיני התכנון והבנייה.

בצלאל סמוטריץ': ועכשיו איזה ישראבלוף, שהיא ומאיר כהן ינסחו מחדש, באיזה קומבינות.

בצלאל סמוטריץ': יש פרק אכיפה טוב.

בצלאל סמוטריץ': שלא תעזו להעביר החלטת ממשלה שמאריכה את תוכנית החומש, בלי פרק אכיפה משמעותי.

בצלאל סמוטריץ': זאת מכירת חיסול של הנגב.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע מה, אדוני היושב בראש, זאת גם מכירת חיסול של מה שאתם לפחות רוצים שהציבור הישראלי להאמין שמעניין אתכם, וזה חוק וסדר ושוויון.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, היום אחר הצוהריים ליווינו למנוחת עולמים את אסתר פולארד, זיכרונה לברכה, אשתו של יונתן פולארד, ייבדל לחיים טובים וארוכים.

אופיר סופר: אני חושב שכשחושבים על הזוג הזה, הדבר שאולי הכי בולט הוא שהם היו כל כך הרבה ביחד, אבל גם כל כך מעט ביחד.

אופיר סופר: ניסיתי להרהר קצת ולדמיין את המעט שעובר להם בראש.

אופיר סופר: איך הם הצליחו לחיות כך כל כך הרבה שנים?

אופיר סופר: מה הפך אותם לזוג כמו שהם היו, עם המציאות המטורפת שבה הם חיו?

אופיר סופר: ונראה לי שחיברה אותם מטרה מאוד מאוד גדולה, שהיא ביטחון ישראל, אהבת ישראל, אהבת הארץ, אהבת העם.

אופיר סופר: עכשיו, אדוני היושב-ראש, במשך היום היו עוד שני אירועים, ומבחינתי שלושתם מתחברים, שלושת המקרים האלה ביחד מתחברים אחד לשני.

אופיר סופר: ראיתי אייטם של קלמן ליבסקינד עם יאיר שטרן, בנו של יאיר שטרן, שהוא מדבר איתו בעיקר – הוא מדבר איתו, כמובן, על דמותו של אביו, אבל מה שמאוד תפס אותי הוא הסוגיה החינוכית של הדור הבא: מי מתחבר ומי מזדהה עם דמותו של יאיר שטרן.

אופיר סופר: והנקודה השלישית שהתחברה לי היא התוכנית לעידוד השירות הקרבי שמקדם שר הביטחון גנץ בפריפריה ובכלל, יש לי איזו מילה לומר על זה, אבל במהותה היא תוכנית לעידוד לשירות משמעותי בשירות הביטחון.

אופיר סופר: חשבתי שהנקודה הזאת של הערכים, של הציונות זו אותה נקודה שהחזיקה את יונתן פולארד ואת אשתו, אותה נקודה שעל בסיסה מתגייסים חיילי צה"ל, וזו אותה הנקודה שאנחנו ממשיכים לחנך לאור מגדלורים, לאור כל מיני דמויות בהיסטוריה של הציונות.

אופיר סופר: זו בעצם נקודה כל כך מהותית וכל כך דרמטית, קרי החינוך לדורות הבאים הלאה, שאני חושב שהמשכן צריך לעסוק בזה קצת יותר בתקופה הקרובה.

אופיר סופר: כי עושה רושם שבתחומים מסוימים אנחנו נמצאים בנסיגות, ובאמת אולי הגיע הזמן לטפל בזה טיפול עומק.

אופיר סופר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר סופר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום הוא היום באמת חשוב ומרגש.

אלכס קושניר: אנחנו הצבענו כאן במליאה בקריאה ראשונה בעד חוק הגיוס.

אלכס קושניר: אני חושב שהציונות היא – אחד מעמודי התווך של הציונות הוא לקום ולהגן על המדינה שלך.

אלכס קושניר: לכן, אני מאוד מופתע.

אלכס קושניר: הייתי מאוד מאוד מופתע לראות את חבריי במפלגת הליכוד מצביעים נגד החוק הזה.

אלכס קושניר: יש ביניכם הרבה מאוד אנשים ששירתו שירות משמעותי בצבא, קצינים, קצינים בכירים, אז אני לא מצליח להבין איך הערך הבסיסי הזה של להגן על המדינה שלנו אצלכם הוא סלקטיבי.

ינון אזולאי: היושב-ראש, תפעיל שעון - - -

אלכס קושניר: הוא רוצה שתפעיל שעון.

אלכס קושניר: נמאס לו לשמוע אותי בוועדה, אז תפעיל לו שעון.

אלכס קושניר: אז אני מבין שהשיקולים הפוליטיים והאישיים יותר חשובים לכם, אבל עד שזה מגיע לחוק הגיוס.

אלכס קושניר: אנחנו במשך שלוש שנים נלחמנו כדי להעביר את החוק הזה.

אלכס קושניר: השר אביגדור ליברמן, עוד כשהיה שר הביטחון - - -

מיכאל מלכיאלי: אתם נלחמתם קודם כול על "אין נאמנות – אין אזרחות" על - - - על זה נלחמתם קודם כול.

מיכאל מלכיאלי: לא הצלחתם - - - מה קרה בסוף?

אלכס קושניר: טוב, אז עכשיו, שלוש שנים אחרי שהחוק עבר פעם ראשונה בקריאה ראשונה, אי שם ביולי 2018, אגב, בתמיכת המפלגות החרדיות, עכשיו הוא עובר שוב, בהסכמה שקטה של מפלגות חרדיות – בסדר, חבר הכנסת פרוש?

אלכס קושניר: ולכן, אני מאוד מאוד גאה בכך שאנחנו מקיימים עוד הבטחה שקיימנו.

מיכאל מלכיאלי: - - -

אלכס קושניר: ואנחנו תורמים לשוויון בנטל.

אלכס קושניר: ויותר מזה אני אגיד לכם.

מיכאל מלכיאלי: - - - אין נאמנות.

מיכאל מלכיאלי: עונש מוות, 24 שעות.

אלכס קושניר: אחד המדדים החשובים ביותר לחוסן של החברה, זה הערכים המשותפים.

מיכאל מלכיאלי: זה שר אוצר - - - זה שר אוצר רחמן - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: זה צריך – חוסן לחברה.

אלכס קושניר: אני מאוד מאוד שמח שבחוק הזה - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, אתה הבא אחריו.

איתן גינזבורג: בטח לא תרצה לוותר על זכות הדיבור שלך.

איתן גינזבורג: אבל אחריו גם תוכל לענות לו ולהשיב לו.

מיכאל מלכיאלי: אז תוסיף - - -

איתן גינזבורג: אה, אתה כזה מוכשר שגם 30 שניות יאפשרו לך לענות, אבל שלוש דקות אני אתן לך בכל מקרה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, איך - - - השעון אצל אלכס, אתה יכול להסביר?

איתן גינזבורג: אתם מפריעים לו.

ינון אזולאי: לא - - -

אלכס קושניר: אני אומר שאחד המדדים החשובים לחוסן החברה, כל חברה, זה ערכים משותפים.

אלכס קושניר: ואני שמח שאנחנו עושים פה צעד מאוד מאוד חשוב לבניית ערכים משותפים שמושתתים על שוויון בנטל, ועל צדק, ועל השילוב של הצעירים החרדים בתוך החברה הישראלית.

אלכס קושניר: ובאמת, אני רוצה לברך גם את שר הביטחון בני גנץ וגם את שר האוצר אביגדור ליברמן, שדחפו את הדבר הזה, והצלחנו להגיע לרגע הזה, והצבענו על זה בפעם הראשונה.

אלכס קושניר: ועוד דבר אני אגיד לכם - - -

קריאה: - - - חברים שלכם.

משה ארבל: תברך את מנסור עבאס.

משה ארבל: תהיה גבר, חברים שלכם.

משה ארבל: תגיד למנסור עבאס תודה.

משה ארבל: תהיה הוגן.

משה ארבל: ערכים משותפים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ארבל, את הזמן שלך כבר קיבלת, ניצלת עד תום.

משה ארבל: נאמנות - - -

אלכס קושניר: כן.

אלכס קושניר: אדוני משה ארבל - - -

איתן גינזבורג: מלכיאלי, על כל קריאת ביניים שלך, מלכיאלי, מורידים לך עשר שניות.

איתן גינזבורג: זה הדיל.

איתן גינזבורג: זה הדיל.

מאיר פרוש: איפה הבוס?

אלכס קושניר: חבר הכנסת ארבל, אני אגיד לך ככה.

אלכס קושניר: כל צעיר יהודי, וכל צעירה יהודית, צריכים לקום ולהגן על מדינה יהודית, זה מה שצריך לקרות.

אלכס קושניר: ואל תנסה לייפות את זה בכל מיני תירוצים.

משה ארבל: אזרחי ישראל הערבים, מה הם?

משה ארבל: - - - לא צריכים - - - מה הצביעות?

קריאות: - - -

אלכס קושניר: הדם שלך והדם שלי זהים לחלוטין.

אלכס קושניר: ואם אני הולך להתגייס, אין שום סיבה שאתה לא תלך להתגייס.

אלכס קושניר: זה בדיוק אותו דבר.

אלכס קושניר: אבל אני אגיד לכם גם בשורה משמחת.

משה ארבל: אזרחי ישראל הערבים - - -

אלכס קושניר: מחר חיילי צה"ל יקבלו תוספת שכר של 50% בשכר שלהם, זה הצדק שאנחנו עושים.

אלכס קושניר: אותם ילדים וילדות שמשרתים בצבא ומגינים עלינו, הם אלה שמגיע להם.

קריאות: - - -

אלכס קושניר: ואצלנו הם לא רק על ראש דיבורנו, אלא גם על ראש תקציבנו.

אלכס קושניר: הבטחנו את זה, ועשינו את זה.

ינון אזולאי: - - -

אלכס קושניר: אז גם השוויון בנטל, וגם מי שמשרת ומתגייס – מגיע לו לקבל את התוספת.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: אתם תמשיכו לצעוק, ואנחנו נמשיך לעשות.

אלכס קושניר: תודה רבה.

ינון אזולאי: - - - החיילים יקבלו מחר את השכר - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, אני פשוט מתלבט אם נותרו לך שניות דיבור.

איתן גינזבורג: אבל בסדר.

מאיר פרוש: לא הזכרת את מנסור הבוס.

מאיר פרוש: איפה הבוס?

מאיר פרוש: מנסור הבוס.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד לך - - -

איתן גינזבורג: תראה, תראה.

מיכאל מלכיאלי: מה זה זה?

מיכאל מלכיאלי: תעלה.

מיכאל מלכיאלי: תעלה.

מיכאל מלכיאלי: תהיה נחמד.

איתן גינזבורג: עד שינון אזולאי יגיד לי די.

מיכאל מלכיאלי: אה.

מיכאל מלכיאלי: ינון, תהיה בשקט כעת.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, בדיון הקודם, כשדנו על השירות האזרחי, השירות הלאומי, אני אמרתי ודיברתי בכאב, שמדובר באמת ביום שחור.

מיכאל מלכיאלי: חבר טוב העיר לי, הוא אמר לי: תשמע, למה אתה אומר "שחור", אפשר להגדיר את זה כיום אפור.

מיכאל מלכיאלי: ואני שאלתי את עצמי איך נכון יותר להגדיר את הדיון הזה.

מיכאל מלכיאלי: אז אני, ברשותך, אדוני היושב-ראש, רוצה לומר, שיש לי היכרות אישית עם מנכ"ל השירות הלאומי, השירות האזרחי, חבר, ראובן פינסקי, שהוא אדם יקר מאוד, והוא עושה דברים טובים בלי ספק.

מיכאל מלכיאלי: עדיין אנחנו נתנגד לחוק הזה בגלל כמה דברים מאוד פשוטים.

מיכאל מלכיאלי: הממשלה הזאת, לצערנו הרב, ולפני לא הרבה זמן, היה כאן מאורע – דבר נדיר מאוד, גברתי השרה.

מיכאל מלכיאלי: בנט ישב כאן קודם, עבר חוק הגיוס, פתאום היהודי הזה קפץ, "יש".

מיכאל מלכיאלי: אמרתי לעצמי, על מה אתה חוגג?

מיכאל מלכיאלי: איזה "יש", על מה?

מיכאל מלכיאלי: האם הצלחת להוריד את מחירי הדלק – לא, האם הצלחת להוריד את מחיר החשמל – לא, האם הצלחת להביא איזושהי הטבה לאזרחים?

מיכאל מלכיאלי: הבן אדם הזה אחרי סוף שבוע של ראיונות, שמסכן, הוא נהיה צרוד, סוף שבוע שבו כולם מחמיאים לו על ההצלחות שאין לו, ומה, הוא מגיע לכאן ומה הוא בא לספר לנו?

מיכאל מלכיאלי: באיזה תחושת ניצחון – ניצחתי את החרדים, העברתי הצעת חוק לגייס את החרדים.

חיים ביטון: - - -

מיכאל מלכיאלי: אוה, על זה הוא אמר "יש", כמו שחבר הכנסת אומר.

מיכאל מלכיאלי: אבל צריך להבין.

מיכאל מלכיאלי: אזרחי ישראל נאנקים.

מיכאל מלכיאלי: לא נראה לי שיש אדם שפספס את הסרטון של ש"ס, שבא לדבר האדם הבאמת-מסכן.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, זה לא סרטון של במאים, זה לא סרטון של שחקנים.

מיכאל מלכיאלי: זה סרטון שמלמד על מצוקות היום-יומיות של האנשים.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, כל אחד מאיתנו שילך למכולת בשכונה, או לצרכנייה, ימצא את האנשים האלה, שכל הדרך לקופאי חוששים, אין לו מספיק כסף לשלם.

מיכאל מלכיאלי: וראש הממשלה שלנו צועק פה "יש".

מיכאל מלכיאלי: במה ניצחת?

מיכאל מלכיאלי: איזה הישג יש לך הערב הזה?

מיכאל מלכיאלי: את מי באמת ניצחת – את החרדים, את בחורי הישיבות?

מיכאל מלכיאלי: את מי ניצחת?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נהיה כאן, וכחומה בצורה נגן על תלמידי הישיבות, נגן על אותם אנשים שחפצים בתורתם אומנותם.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נעשה הכול להציף עוד הפעם ועוד הפעם את הטרור שאתם משיתים על האזרחים בעלויות המחירים הנוראיות; עליות מחירים שאנשים לא יודעים איך להתמודד איתן.

מיכאל מלכיאלי: אנשים לא מצליחים לגמור את החודש, אנשים חוששים להדליק חשמל.

מיכאל מלכיאלי: תראו מה קורה עכשיו בתחנות הדלק, כמו איזושהי מלחמה.

מיכאל מלכיאלי: המרכיב של עלות הדלק – 70% מזה זה רק מס.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, לא הכול גזרת גורל.

משה ארבל: תגיד תודה למנסור על הגיוס, תודה רבה.

משה ארבל: תודה לו.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש מנסור, ההנחיות בכנסת הן שכשמגיע יושב-ראש חדש, שלוש דקות חדשות.

מיכאל מלכיאלי: נא לא להרוס את - - -

מאיר פרוש: אדוני הבוס.

מאיר פרוש: אדוני הבוס.

מאיר פרוש: להצדיע לבוס.

מיכאל מלכיאלי: ולכן, ולכן, אדוני היושב-ראש, סיפרתי כאן קודם, שקודם בנט ישב על הכיסא וקפץ, "יש" ולא הבנתי מה.

מנסור עבאס: משפט אחרון.

מאיר פרוש: מנסור הבוס.

מאיר פרוש: אתה שומע, מנסור, מנסור, אתה שומע?

מאיר פרוש: מנסור הבוס – לא שומע.

מאיר פרוש: מנסור הבוס.

מיכאל מלכיאלי: אני סיפרתי קודם שנפתלי בנט קפץ כאן מקודם כנשוך נחש וצעק "יש".

מיכאל מלכיאלי: ולא הבנתי מה יש.

מיכאל מלכיאלי: הוא ניצח את החרדים.

מיכאל מלכיאלי: אבל חשבתי שיש לו איזו בשורה לחלשים, איזו בשורה אפילו למעמד הביניים.

מיכאל מלכיאלי: אין לי ספק שאתה מכיר את המשפחות האלה: אנשים מגיעים לקופאית בחנות בפחד, אין להם יכולת לממן את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאלי: עליות מחירים.

מיכאל מלכיאלי: לא הכול גזרת גורל.

מיכאל מלכיאלי: המדינה כאן ממיטה מיסים אחרי מיסים בלי אף עזרה לאזרחים.

מנסור עבאס: תודה, מיכאל.

מיכאל מלכיאלי: אני מקווה ומצפה שעם ישראל יתעורר, יצא לרחובות, ויפיל את הממשלה הזאת כמה שיותר מהר.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוריאל בוסו.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הינה, החוק הזה שעבר כאן הערב הוא אות קלון על הכנסת ועל הממשלה, ואדוני היושב-ראש, עליך אישית זה קלון אמיתי.

אוריאל בוסו: כמי שמייצג מפלגה של ציבור בני מיעוטים וציבור אחר, שיודע מה המשמעות לרדוף אותם ולנסות לכפות עליהם אורח חיים נתת יד הערב לפגיעה בציבור שלך, וזו בושה אמיתית.

אוריאל בוסו: מי שקורא את התשובה של חברת הכנסת זועבי, שבפעם שעברה התנגדה ועכשיו הצביעה בעד – זה נקרא שוויון בנטל?

אוריאל בוסו: זה נקרא למכור את כל החרדים תמורת ההתיישבות בנגב של הבדואים.

אוריאל בוסו: זה נקרא להגיע להסכמה שהנטל יהיה על החרדים ולא על הערבים.

אוריאל בוסו: זה שוויון בנטל?

אוריאל בוסו: זה צביעות של הממשלה.

אוריאל בוסו: זה בשביל להסיט את השיח מיוקר המחיה.

אוריאל בוסו: לכו, תראו את תחנות הדלק מלאות.

אוריאל בוסו: אם זה היה 10, 20 אגורות, אף אחד לא היה עומד.

אוריאל בוסו: תחנות הדלק מלאות.

אוריאל בוסו: ממחר בבוקר, 2 בפברואר, הכול עולה.

אוריאל בוסו: על זה אתם מדברים?

אוריאל בוסו: מאיפה העושר שלכם?

אוריאל בוסו: זו בושה אמיתית.

אוריאל בוסו: ואתה נתת יד הערב לפגיעה בדברים שמעולם – מעולם לא נתנו שיפגעו בציבור שלך, בציבור הכולל שלכם, גם אם אלה היו דברים שהיו נגד הקואליציה שהיינו חברים.

אוריאל בוסו: זה ציפור נפשנו.

אוריאל בוסו: אבל אל תדאגו.

אוריאל בוסו: הציבור שלנו יודע מה המשמעות.

אוריאל בוסו: שום אורח חיים לא יוכל להשתנות אצלנו.

אוריאל בוסו: החוק הזה שעכשיו מדובר בו, חוק שירות לאומי אזרחי, כשלפיד ישב באולפנים ועשה מאות אלפי שקלים בחודש, אני וחבריי כאן, שנמצאים בארגוני המתנדבים, עשינו את מה שהם רוצים לקבוע בחוק כחלק מאורח החיים שלנו – מתנדבים בכל ארגוני ההצלה, בזק"א, איחוד הצלה, מד"א, בכל הארגונים הללו.

אוריאל בוסו: איפה הציבור החרדי נמצא?

אוריאל בוסו: בלי שום חוק.

אוריאל בוסו: לך תבדוק.

אוריאל בוסו: עשרות אלפים עושים את זה יום-יום.

אוריאל בוסו: כל ארגוני החסד, שעוזרים לכל החבר'ה שהייתה להם קורונה – לבוא ולתת להם מכונות הנשמה והחייאה וכל מיני מחוללי חמצן, ולא משנה איזה ציבור, יהודי ושאינו יהודי, דתי ושאינו דתי.

אוריאל בוסו: בלי שום חוקים אנחנו עושים את הדברים האלו כאורח חיים.

אוריאל בוסו: תפסיקו לנסות לשנות לנו את אורח החיים.

אוריאל בוסו: הדבר הזה לא יצלח.

אוריאל בוסו: תתעסקו בדברים האמיתיים שכואבים לחברה הישראלית כאן עכשיו – יוקר המחיה, הדברים שהציבור לא יכול להסתכל – הורדתם להם את הכבוד ביום אחד.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא מסוגל להשתמש במילה "בושה", כי זה הפך להיות בכנסת אולי לכבוד להיות נוכל, שקרן, וכל מה שאתה מאמין, לעשות את ההפך ממנו.

יצחק פינדרוס: הרי אתה, אדוני היושב-ראש, לא מאמין בשירות חובה לכול.

יצחק פינדרוס: אתה לא מאמין בזה.

יצחק פינדרוס: אתה יודע שאתה לא מאמין בזה, אתה באמת לא מאמין בזה, ואני מדבר כמי שממפלגה שהייתה הרבה מאוד שנים בקואליציה ומעולם לא הצביעה בקואליציה בניגוד למצפונה – מעולם, אפילו לא פעם אחת.

יצחק פינדרוס: אבל אתה יודע מה, אתה עוד לא למדת את זה על בשרך.

יצחק פינדרוס: קח זמן, תלמד.

יצחק פינדרוס: תלמד את זה שלא מוותרים על דברים שהם נגד האידיאולוגיה שלך גם אם זה לצורך קואליציוני, גם אם זה לקבלת תקציבים וגם אם זה בשביל להיות חלק מהקואליציה.

יצחק פינדרוס: תלמד את זה בדרך הקשה.

יצחק פינדרוס: אבל הנכלוליות של האדם שיושב כאן, אני לא יודע אם אתם ראיתם את התנועה כשהוא סיים את חוק הגיוס.

יצחק פינדרוס: על מי מדובר?

יצחק פינדרוס: לא על יאיר לפיד, שזו האג'נדה שלו, הוא העביר את זה ב-2013; לא משנה שלא קרה כלום עם החוק שלו, זה רק הוריד את הגיוס, ברוך השם, ובסופו של דבר היה תיקון – אותו דבר יהיה הפעם.

יצחק פינדרוס: הוא מסתובב, מספר סיפורים, אבל זכותו, הוא חושב אחרת.

יצחק פינדרוס: אני לא מדבר על ליברמן, שעל זה הוא הלך.

יצחק פינדרוס: זכותו לדבר אחרת.

יצחק פינדרוס: הנוכל הזה, שלא מפסיק לשקר לעם ישראל, עוד לא הייתה מילה אחת אמת שיצאה מהנוכל הזה מרעננה, ואני עוד הלילה בכנסת, בזמן שייתנו לי לדבר אביא 40 שקרים מפורסמים שבהם האיש הזה עשה הפוך מכל מה שהוא האמין.

יצחק פינדרוס: משקר.

יצחק פינדרוס: גם בנושא הזה השקרן הזה, הנוכל הזה – אני מצטט: "אני יודע שאני אפסיד קולות כשאני אומר את הדבר הזה, אבל זו האמת, צריך לשחרר את החרדים מגיוס חובה לצה"ל לתקופה של שמונה עד עשר שנים" – ב-2019, כשהוא לא היה בקואליציה.

יצחק פינדרוס: ב-2013: אני אהיה שותף למי שיילחם למען לימוד תורה במדינת ישראל, ונילחם נגד חוקים שקובעים את השירות.

יצחק פינדרוס: השקרן והנוכל הזה יכול להגיד: לצורך קואליציוני הייתי צריך להעביר את זה.

יצחק פינדרוס: הנוכל הזה מסיים ועושה: וואו, ניצחתי.

יצחק פינדרוס: את מי ניצחת?

יצחק פינדרוס: את התורה, שקיימת לפני בריאת העולם ותהיה קיימת אחריך?

יצחק פינדרוס: את מי אתה בכלל שאתה חושב שניצחת?

יצחק פינדרוס: כבר קדמוך אויבי ישראל, שנים, שחשבו שניצחו את התורה.

יצחק פינדרוס: את מי ניצחת?

יצחק פינדרוס: נוכל, את מי אתה חושב שניצחת?

יצחק פינדרוס: אני לא רוצה להזכיר שמות, אבל אלפי שנים אמרו אנשים, ניצחנו.

יצחק פינדרוס: את מי ניצחת?

יצחק פינדרוס: לא יקרה כלום.

יצחק פינדרוס: אתם עוזרים לנו – ואני מודה לכם על זה – מסייעים לנו לגאוות יחידה, ליותר בחורים שיצטרפו לספסלי בית המדרש, ליותר בחורים שיבינו, גם בחוק הזה – אם עד עכשיו הלכו להתנדב בכל הארגונים האלה, מהיום יחשבו פעמיים, כי אם אתם רואים בזה משהו שאולי יביא, איך אתם קוראים לזה, לשינוי אצלנו, לשינוי, אז אנחנו ניזהר בזה.

יצחק פינדרוס: כל חוק כזה שאתם תעבירו, אתם תחזקו אותנו ותחזקו את התורה.

יצחק פינדרוס: ולנוכלים: לשקר אין תקומה.

יצחק פינדרוס: התורה אמת והיא תישאר לעד.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, יש פה שר, שרה, משהו?

ינון אזולאי: מה זה, יש?

ינון אזולאי: אוקיי.

ינון אזולאי: חבריי חברי הכנסת, על הצעת החוק הזאת כבר דיברתי.

ינון אזולאי: על ההתערבות של מנסור עבאס ורשימתו בציבור החרדי דיברנו.

ינון אזולאי: ועל החשבון שנבוא עם מנסור עבאס, שהוא נכנס בחיים הפרטיים שלנו – נבוא גם נבוא, אדוני מנסור עבאס.

ינון אזולאי: לא נוותר.

ינון אזולאי: לא יהיו שיחות פרוזדור: תשמע, אולי.

ינון אזולאי: לא יהיה.

ינון אזולאי: אנחנו לא ניתן לך פה לזוז ארבע אמות בלי שנתקוף.

ינון אזולאי: אם אתה נכנס לחיים שלנו, ניכנס לחיים שלך.

ינון אזולאי: אתה לא דואג למגזר שלך, לחברה הערבית אתה לא דואג.

ינון אזולאי: הלילה עולה החשמל בכמעט 6%.

ינון אזולאי: האנשים שלך ברהט, תשעה נפצעו, הרוג אחד, בג'דיידה-מכר.

ינון אזולאי: איפה זה קרה?

ינון אזולאי: מה קרה להם שם?

ינון אזולאי: לא היה להם כסף לחשמל, הכניסו פחמים הביתה, הרעלה.

ינון אזולאי: ואתה חבר בממשלה הזאת, שמה עושה?

ינון אזולאי: עושה לאותם אלה, אומרת להם: אין לכם כסף,, בבקשה תשתמשו עם הגחלים האלה.

ינון אזולאי: לאן היא שולחת אותם?

ינון אזולאי: רק תראה למה אתה גורם.

ינון אזולאי: רק תראה איפה אנחנו נמצאים, יוקר המחיה.

ינון אזולאי: אנשים ימותו.

ינון אזולאי: זאת ממשלה כושלת.

ינון אזולאי: זאת ממשלה שרוצה לקחת את האזרחים ולהרעיב אותם.

ינון אזולאי: אין להם עם מה לקנות לחם.

ינון אזולאי: היום זה כבר לא אם לקנות מעדן או לחם, היום זה כבר אם לקנות תרופה או לחם.

ינון אזולאי: אין חשמל.

ינון אזולאי: המים – חושבים שדלק, אז זה ייגמר בדלק?

ינון אזולאי: זה לא ייגמר בדלק.

ינון אזולאי: יש תובלה.

ינון אזולאי: זה יגיע בסופו של דבר למאפיות, לריהוט.

ינון אזולאי: היום, בסקר של ערוץ 12 שהוא מפרסם, הוא שואל מה הכי מטריד את האזרחים שלנו.

ינון אזולאי: 39% מוטרדים מיוקר המחיה, 34% – ממצב האלימות והפשע, 12% – מהגרעין האיראני, ורק 6% מוטרדים מנגיף הקורונה.

ינון אזולאי: אנשים כבר אומרים: לעזאזל הנגיף, הבריאות, תן לנו לחיות פה בכבוד.

ינון אזולאי: לא נותנים להם לחיות בכבוד, הממשלה הכושלת הזאת.

ינון אזולאי: ממשלה שרעה לחלשים, ממשלה שרעה לעניים, ממשלה של העשירים, של השבט הלבן, ואתה יושב בה וחבר בממשלה הזאת, שאת האחים שלך היא רומסת.

ינון אזולאי: אנחנו, כחברי סיעת ש"ס, נמשיך להילחם למען אותם מוחלשים, למען אותם מסכנים, שמשם אנחנו באים.

ינון אזולאי: אני יודע מה זה פריפריה.

ינון אזולאי: אני יודע מה זה חלשים.

ינון אזולאי: אני יודע מה זה שמנתקים חשמל.

ינון אזולאי: אני יודע.

ינון אזולאי: אני יודע מה זה לנתק חשמל בבית כשיש ילדים.

ינון אזולאי: השבט הלבן שיושב פה לא יודע.

ינון אזולאי: אין לכם טיפה בושה?

ינון אזולאי: איך תסתכלו על האנשים האלה בעיניים?

ינון אזולאי: מה תגידו לילד הרעב שדורש את פרוסת הלחם שלו?

ינון אזולאי: הוא לא רוצה ממתק.

ינון אזולאי: הוא כבר מבין שלממתק הוא לא יכול להגיע, אבל אולי לאשל הוא יכול להגיע, אולי לפרוסת לחם הוא יכול להגיע.

ינון אזולאי: את הארוחה החמה הוא כבר מפסיד.

ינון אזולאי: ואתם, ממשלה רעה, הגיע הזמן שתלכו הביתה.

ינון אזולאי: מספיק.

ינון אזולאי: די.

ינון אזולאי: נמאסתם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ינון אזולאי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ישראל אייכלר, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לפתוח בכמה מילים על יונתן פולארד ואשתו, שנפטרה היום, אסתר, זיכרונה לברכה.

ישראל אייכלר: הלב נקרע על אדם כזה, שישב 30 וכמה שנים בבית סוהר אמריקאי אכזרי, ואותה אסתר נלחמה מלחמה בלתי אפשרית כדי לשחררו.

ישראל אייכלר: בסוף הם הגיעו, בשנה האחרונה, ולא רק שהם איבדו את כל עתידם ותקוותם, אלא גם דירה לא קיבלו.

ישראל אייכלר: שום דבר לא קיבלו.

ישראל אייכלר: התנכרות קיבלו.

ישראל אייכלר: והיא הייתה אישה חולה.

ישראל אייכלר: אנשים עזרו להם, אבל בסופו של דבר היא הוכרעה והלכה לעולמה, זיכרונה לברכה.

ישראל אייכלר: אני הייתי בבוטנר בצפון קרוליינה, בבית סוהר ליד איפה שישב יונתן פולארד, לבקר יהודי חולה שהיה שם, כי שם יש בית חולים מרכזי של שירות בתי הסוהר האמריקאי.

ישראל אייכלר: ביקשתי להיכנס לשם, אבל לא היה שייך להיכנס, לחשוב בכלל על רשות.

ישראל אייכלר: כחבר כנסת בקושי קיבלתי רשות להיכנס לאותו אסיר, שהוא היה שכיב מרע וגם נפטר בבית הסוהר.

ישראל אייכלר: אבל רציתי להיכנס גם ליונתן, ולא הצלחתי.

ישראל אייכלר: ואני חושב, מה המדינה הזאת, מה המשטר הזה מתנכר ליונתן פולארד במשך 30 שנה?

ישראל אייכלר: לא נשכח, ולא נסלח למי שאמרו להוציא אותו מהשגרירות בשעתו ולהפקיר אותו לידי האמריקאים כשהוא שירת למען מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: אנחנו גם צריכים ללמוד מזה שמשטר של רוע מתנכר לא רק ליונתן פולארד, אלא גם לאנשים שחיים במדינה, ואנשים ששירתו, ואנשים ששילמו את כל המיסים, ומעלים להם את המחירים בצורה אכזרית, בוטה.

ישראל אייכלר: לא נותנים להם משרות במיליון המשרות שיש במגזר הציבורי כי הם לא שייכים, אין להם קרובים, אין להם מכרים, אין להם דרך להגיע לשם.

ישראל אייכלר: ובראשם הציבור החרדי, שמסיתים נגדו כבר 75 שנה.

ישראל אייכלר: אספר לכם, כששמיר הקים את הממשלה, בשעתו, כבר הרבה שנים יש מאז, פגשתי שניים שאחר כך היו שרים.

ישראל אייכלר: הם שאלו אותי את השאלות הרגילות, שילוב וכו' וכו'.

ישראל אייכלר: אמרתי להם, תגידו לי, כשאני ישבתי בחדר ולמלמד לא היה מה לאכול, על ספסל עם מסמרים, אתם ישבתם בכיתות במימון ממשלתי מלא ב-7 מטר על 7 מטר, והמורה שלכם קיבל משכורת יפה.

ישראל אייכלר: אתם רוצים להשתוות אליי – אתם דורשים ממני להשתוות אליכם?

ישראל אייכלר: ואני שואל עכשיו את כל הצופים.

ישראל אייכלר: מישהו מכם יכול לבוא ולהגיד שהממשלה מתנהלת, מתייחסת אליו – אם אין לכם פרוטקציה, כמובן, במקום שאין לכם פרוטקציה – מתחשבת בכם על כל מה שעשיתם?

ישראל אייכלר: הייקור של החשמל הערב וכל ההתייקרויות שלא היו נדרשות מבחינת כלכלת המדינה – המדינה נמצאת במצב הכלכלי הטוב ביותר – למה היו צריכים את ההתייקרויות האלה?

ישראל אייכלר: בגלל שליברמן רצה להילחם בחרדים עם הכלים החד-פעמיים ועם השתייה המתוקה, וזה שחרר את כל הגל של ההתייקרויות?

ישראל אייכלר: מתי הציבור שלנו יתעורר לדעת שיש פה שלטון שמתנכר אליו?

ישראל אייכלר: ולסיום, אדוני היושב-ראש, אני רואה שכולם תוקפים אותך.

ישראל אייכלר: אני דווקא נאמתי בפני ציבור במוצאי שבת, ואמרתי שצריך ללמוד ממנסור עבאס איך צריך להתנהל מול שלטון שמקפח את הציבור שלך.

ישראל אייכלר: לא פחות מ-50 מיליארד.

ישראל אייכלר: ואפילו כשאתה רוצה שלא ייטעו עצים בשמיטה – לנו לא שמעו, לך שמעו.

מנסור עבאס: תודה לך.

ישראל אייכלר: אז כל הכבוד לך, ובעזרת השם, יבוא יום ועם ישראל יתעורר, ותהיה לנו ממשלה טובה יותר.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ישראל אייכלר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אורי מקלב.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: חבריי חברי הכנסת, אני לא יודע אם אתה מכיר את האמירה המבודחת הזו, אדוני היושב-ראש, על הילד שחזר הביתה עם תעודה של סוף השנה כשבכול הוא קיבל בלתי מספיק ונכשל, ובדבר אחד הוא קיבל ציון מצוין – בזמרה.

אורי מקלב: אבא שלו סטר לו על הפנים, ואמר לו, עם כזאת תעודה אתה עוד יכול לשמוח ולצחוק ולשיר?

אורי מקלב: מגיע לכאן ראש הממשלה למליאה, לאחר ציון נכשל במלחמה בקורונה, לאחר ציון נכשל ביוקר המחיה, לאחר ציון נכשל במשילות, ציון נכשל באחריות כלפי העם הזה.

אורי מקלב: לא מכנסים קבינט.

אורי מקלב: שרים בכירים וראש הממשלה החלופי מנסים להתחמק, איך לא לבוא לקבינט.

אורי מקלב: אנשים מתים, אלפים מתים.

אורי מקלב: באים לכאן זחוחים.

אורי מקלב: חברי כנסת זועקים מקירות ליבם על כך שאתם מסכנים את עמכם ואת ארצכם, ואתם מגיבים בצחוק ובזחיחות, ולא סתם, בחיבוקים.

אורי מקלב: מתחבק עם ראש הממשלה החלופי, ועם התנועה הזאת.

אורי מקלב: ראש הממשלה.

אורי מקלב: אני לא מדבר על הבושה, חוסר הרצינות לעשות תנועה כזאת.

אורי מקלב: ראש הממשלה, לא מכובד והרבה פחות מלא מכובד.

אורי מקלב: התרגלנו כבר.

אורי מקלב: וכאן הזחיחות.

אורי מקלב: איזה ניתוק יש לך מן העם?

אורי מקלב: אתה מתחבק עם ראש הממשלה החלופי, שכל מה שיש לו, הרקורד הצבאי שלו זה שירות בבמחנה, וגם זה בקושי.

אורי מקלב: בלי בגרות, בלי שום דבר.

אורי מקלב: איתו אתה מתחבק?

אורי מקלב: ואתה מדבר – אני רוצה לשלוח בחורי ישיבות, לומדי תורה, אני רוצה לשלוח אותם לכלא על זה שהם ממשיכים ללמוד תורה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אתה היית עסוק, וכנראה לא נתקלת בדרכם, אחרת גם היו מתחבקים איתך בעניין הזה, בשמחה גדולה הזאת של החוק.

אורי מקלב: נראה לי שהיית דוחה אותם בשתי ידיים, לשמוח איתם.

אורי מקלב: וזה ראש הממשלה שמחוקק כאן חוקים, הוא אחראי עלינו ואנחנו צריכים לסמוך על כך שהוא צריך לעשות את העבודה.

אורי מקלב: אני רוצה, בכל אופן, להתייחס גם להצעת החוק שמגיעה עכשיו על שירות אזרחי.

אורי מקלב: תגידו לי, אתם לא מתביישים?

אורי מקלב: למי אתם מנסים למכור עכשיו פעילות של התנדבות, הרחבת הפעילות?

אורי מקלב: אתם מוכרים ומנסים למכור קרח לאסקימואים?

אורי מקלב: קרח לאסקימואים?

אורי מקלב: אתם רוצים למכור עכשיו פעילות התנדבות בעמותות כאלה ואחרות לציבור החרדי?

אורי מקלב: אתה אומר, בוא תתנדב?

אורי מקלב: תגידו לי, אתם חיים בעולם כאן?

אורי מקלב: אנשים שהקימו את העמותות האלה.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על מרווח של מאות עמותות, עשרות עמותות בכל נושא.

אורי מקלב: אין פעילות ציבורית שלא עושים.

אורי מקלב: הציבור החרדי כל-כולו מתנדב, מנער ועד זקן.

אורי מקלב: אנשים, אברכים, לומדי תורה, בעלי מקצועות חופשיים, שכירים.

אורי מקלב: כולם, מכספם ומזמנם היקר.

אורי מקלב: אימהות לילדים, שיש להן את הבתים.

אורי מקלב: כל העיסוקים, מתנדבים בכל מקום – לבוא לראות את ארגוני הפאר האלה.

אורי מקלב: אני לא יכול לקרוא – אם זה יד שרה, ואם זה עזר מציון, ואם זה עזרה למרפא, ואם זה הצלה, ואם זה מגן דוד אדום, ואם זה זק"א, ואם זה כל העמותות האלה שפועלות בתחום הבריאות לבד, במגוון הדברים האלה.

אורי מקלב: לא היו מסתדרים, הם עומדים במקום ממשלה.

אורי מקלב: על עצמם הם לוקחים, בלי כסף ממשלתי.

אורי מקלב: הכול לוקחים על עצמם, בשירות אוניברסלי לכולם, שירות רחב.

אורי מקלב: ממדינות של 100 מיליון אזרחים באים ללמוד כאן, מאירופה ומכל מיני מקומות אחרים, איך עושים כאלה מערכות.

אורי מקלב: באים ואומרים: בואו תתנדבו.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להכריח אתכם?

אורי מקלב: אתם צריכים לחייב אותנו, צריכים להציע לנו את הדבר הזה?

אורי מקלב: בתחום הבריאות, בתחום הרווחה.

אורי מקלב: איזה עמותות?

אורי מקלב: מי לא מכיר איזה עזרה ואיזה סעד נותנים לאנשים בכל מצב, להם ולמשפחותיהם.

אורי מקלב: הדאגות, והם באים בעצמם, לא צריכים לבקש, הם מציעים.

אורי מקלב: תבואו לראות, תראו.

אורי מקלב: מי שנמצא איתי, רק בשבוע שעבר הייתי בבית חולים תל השומר, אני פשוט לא האמנתי למראה עיניי.

אורי מקלב: אני מכיר את בתי החולים בירושלים, וראיתי את בית החולים הגדול הזה גם כן.

אורי מקלב: בכל פינה פינת קפה, ובכל מקום שתייה ואכילה, ומה שהוא רוצה, ומנוחה ולינה.

אורי מקלב: ואחרי זה למשפחות שנמצאות בבית, ובייביסיטר - - -

מנסור עבאס: כן, תודה, חבר הכנסת.

אורי מקלב: - - הכול, ותרופות שלא צריך.

אורי מקלב: אתה מכיר את זה, אדוני היושב-ראש?

מנסור עבאס: אני מכיר.

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

מנסור עבאס: תודה.

אורי מקלב: אז תגיד, אתם באים עכשיו בחוק הזה לבוא להצהיר לנו על הגמ"חים האלה?

מנסור עבאס: תודה.

אורי מקלב: למי אתם מוכרים את זה?

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ישראל כץ – אינו נוכח.

מאיר פרוש: מה ישראל כץ?

מאיר פרוש: מה ישראל כץ?

מנסור עבאס: ישראל כץ.

מאיר פרוש: איפה כץ?

מאיר פרוש: אני - - - לפני כן, פרוש.

מנסור עבאס: אוקיי, חבר הכנסת מאיר פרוש אחריו.

משה אבוטבול: מנסור, לכל שבת יש מוצאי שבת.

משה אבוטבול: מנסור, אנחנו נגייס אתכם, בעזרת השם, אתה תראה.

משה אבוטבול: תתכונן לזה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, מנסור הבוס, חבריי חברי הכנסת.

חיים ביטון: זה לשון הקודש, הבוס.

חיים ביטון: בלשון הקודש עבאס – הבוס.

קטי קטרין שטרית: אהבתי את זה.

קטי קטרין שטרית: מנסור, זה היה יפה.

מאיר פרוש: בראיונות לתקשורת ראש הממשלה בנט דיבר על הקמת מחנה לאומי חדש, דגם חדש שלא היה בעבר.

מאיר פרוש: כדוגמת הדגם החדש הוא אמר, הינה, יש לנו ממשלה, סוג חדש של ממשלה שמורכבת מכל מיני מפלגות, ובעתיד הוא חושב לקחת את גנץ והוא עצמו וסער וליברמן.

מאיר פרוש: תרכובת של כל מיני דברים, להרכיב משהו חדש, ועם זה הוא מקווה שהוא יוכל להוביל מחנה לאומי חדש, שיקים בעתיד מה שיקים.

מאיר פרוש: רק עיוור לא רואה איך שבנט, שמייצג את עצמו כראש ממשלה, מגלגל עיניים ימינה, הוא מגלגל עיניים, הוא אומר שהוא מנווט ספינה – אבל גנץ הולך להיפגש עם יושב-ראש אש"ף, פריג', השר שלו, הולך לגייס כספים לרשות הפלסטינים, הח"כים של מרצ נוסעים למוקטעה.

מאיר פרוש: מה כל הדברים האלה, בשביל מה כל הדברים האלה?

מאיר פרוש: כדי להכין את הקרקע ללפיד, כשהוא יחליף, כשיהיה חליפי, כשהוא יהיה ראש ממשלה, הוא יוכל להציג מדינה פלסטינית בהתכוננותה.

מאיר פרוש: זה מה שקורה עכשיו.

מאיר פרוש: בנט מדבר על תרכובת כזאת.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לך, נפתלי בנט: התנועה שהייתה לך כדוגמה, מהי התנועה הזאת?

מאיר פרוש: מה זה הדגם הזה?

מאיר פרוש: היה לך מול העיניים את מה שקראו לו פעם תנועת המזרחי.

מאיר פרוש: אצלם זה היה בנוי מלכתחילה על כלאיים: כיתות לימוד מעורבות, תנועות נוער מעורבות.

מאיר פרוש: כלאיים.

מאיר פרוש: מה זה כלאיים?

מאיר פרוש: מורכב, לאום ודת, דת ולאום, הלאום מעל הדת.

מאיר פרוש: גם הממשלה שלך, נפתלי, זו ממשלת כלאיים.

מאיר פרוש: אבל כולנו יודעים שתנועת המזרחי נעלמה מהמפה הפוליטית, ואתה הערב חגגת קודם עם לפיד, על מה?

מאיר פרוש: על חוק הגיוס שעבר.

מאיר פרוש: על מה אתה חגגת, נפתלי?

מאיר פרוש: הרי החוק הזה שעבר היום הוא יותר גרוע מהחוק שאתה רקחת עם לפיד ב-2014, תשע"ד.

מאיר פרוש: שם עשיתם חוק גיוס שבו עוד אישרתם – אומנם כבדיחה – אישרתם 1,800 עילויים, הפעם, אם לא יעמדו ביעדים, אין יותר דיחוי, גמרנו.

מאיר פרוש: על מה אתה חגגת, איך אתה מעז לחגוג?

מאיר פרוש: אז אני אומר, כמו שתנועת המזרחי נעלמה והיא לא קיימת, כך הממשלה הזו, בעזרת השם, מהר מאוד תיעלם מהמפה, ואתה לא תהיה הבוס.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מאיר פרוש.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חברת הכנסת לימור מגן תלם; חבר הכנסת ינון אזולאי – דיבר, כן; חבר הכנסת יואב קיש.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הזכרתי פעמים רבות את התהליך המסוכן של הפיכת מדינת ישראל למדינת כל אזרחיה, תהליך שנדחף וממומן על ידי קרנות ומדינות זרות.

אבי מעוז: שאלו אותי, מה בעצם הבעיה במדינת כל אזרחיה, האם אנחנו מתנגדים לכך שהמדינה היא של כל אזרחיה ושכל האזרחים יהיו זכאים לאותן זכויות?

אבי מעוז: אשר על כן, אני רוצה להרחיב קצת על המושג הזה ועל הסכנות הטמונות בו.

אבי מעוז: בה' באייר תש"ח, במעמד הכרזת העצמאות, חתמו על מגילת העצמאות נציגי העדות והקבוצות השונות בציבור היהודי בארץ ישראל.

אבי מעוז: במגילה אומנם דובר גם על שוויון זכויות חברתי ומדיני גמור לכל אזרחיה, אבל כפי שמשתקף לכל אורכה, היה ברור לכולם שזהותה של המדינה יהודית, והיא מדינתו של העם היהודי.

אבי מעוז: מדינת כל אזרחיה היא בעצם מדינה רב-לאומית שאין לה שום ייחוס מיוחד לעם היהודי, לזהותו ולמורשתו.

אבי מעוז: כמו שמופיע באתר מט"ח – מט"ח, מרכז טכנולוגיה חינוכי – שממומן על ידי שלל קרנות פרוגרסיביות, זו מדינה שאינה מזוהה עם קבוצת לאום אחת בלבד, ומאפשרת שוויון מוחלט בין כל קבוצות הלאום החיות בה.

אבי מעוז: שוויון זה בא לידי ביטוי בסמליה, מוסדותיה וחוקיה של המדינה, המדגישים את הזהות האזרחית המשותפת לכולם.

אבי מעוז: ההתפרטות של המושג הזה היא רחבה, לשלל תחומים – תחומים סמליים, כמו שינוי סמל המדינה, הדגל וההמנון, שהרי לאזרחים שאינם יהודים אין זיקה למנורת שבעת הקנים ולמגן דוד, הם אינם מזדהים עם מילים כמו "נפש יהודי הומייה", ותקוותם אינה בת שנות אלפיים; ותחומים מעשיים, כמו למשל ביטול חוק השבות, שמפלה יהודים לטובה באופן מובהק, ביטול היות העברית השפה הרשמית של המדינה וביטול יום השואה כיום זיכרון לאומי, שאין לאזרחי ישראל שאינם יהודים דבר וחצי דבר עימו.

אבי מעוז: למדינת כל אזרחיה אין שום עניין לאומי בנוכחות יהודית בחברון, בעיר דוד או בכותל המערבי, אלא אם כן מדובר בחופש דת לפרט, ואין לה כל בעיה עם השתלטות ערבית על הנגב והגליל.

אבי מעוז: לצערי, זה הכיוון שאליו מדרדרת הממשלה את מדינת ישראל, כשחלק מחבריה עושים זאת במודע וחלקם משמשים כלי משחק בידיים אחרות.

אבי מעוז: ואנחנו אומרים: זכויות אזרחיות לפרט שאינו יהודי הנאמן למדינה – כן; זכויות לאומיות או טשטוש זהותה היהודית של מדינת ישראל – בשום פנים ואופן לא.

אבי מעוז: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, מה נדבר ומה נאמר?

משה אבוטבול: אנחנו רואים שלמרות כל ההסברים וכל הדברים שדיברנו עליהם עם החברים בתוך הקואליציה – "אל תגעו במשיחי", לא לנגוע ולפגוע בלומדי התורה, שהם הבסיס של עם ישראל – למרות הכול, לא התאפקתם.

משה אבוטבול: הייתם חייבים לנעוץ סכין בגב האומה היהודית, סכין בגב לומדי התורה, עם אותו חוק מרושע, שמנסה בכוח לשנות סדרי בראשית שהיו פה מאז הקמת המדינה, מאז התהוות עם ישראל לעם התורה.

משה אבוטבול: אבל כשראיתי את החיוכים של נפתלי בנט יחד עם הרביי הרפורמי, כשראיתי אותם מחייכים אחרי ההצבעה על החוק, ראיתי את שביעות הרצון של נפתלי בנט יחד עם הרביי הרפורמי, הבנתי מה קורה פה.

משה אבוטבול: הקשר הרפורמי עושה את הכול כדי שלומדי התורה לא ישבו וישקדו על לימוד התורה.

משה אבוטבול: אבל אני לא אחסוך את שבטי גם מזה שמשמש כעת כממלא יושב-ראש הכנסת, מר עבאס.

משה אבוטבול: לכל שבת, אומרים בצה"ל, יש מוצאי שבת.

משה אבוטבול: אל תחשוב – עכשיו, שאתם ברע"מ באתם ושיתפתם פעולה כנגד לומדי התורה, אתה יודע שבסופו של דבר זה גם יפגע בכם.

משה אבוטבול: אל תחשוב שכשיגיעו חוקים שקשורים אליכם אז תראה אותנו, כמו שאומרים, יושבים בשקט, שלא נגיב.

משה אבוטבול: ההפסד הוא שלכם, כי אם עד היום כיבדנו ודיברנו ואמרנו לכם:

משה אבוטבול: אנחנו מבקשים, אל תתערבו בעניינים של הדת והיהדות, וגם השורא, שאתה נסמך עליה, אמרה לא פעם שלא להתערב בעניינים של דת ויהדות - - -

קריאה: הוא השתלט עליה.

משה אבוטבול: השתלטת עליה.

משה אבוטבול: מה, גם הם רפורמים שמה, בשורא?

משה אבוטבול: עושים מה שרוצים?

משה אבוטבול: יא חביבי, ראינו בקנביס, ידעת איך לדלג על הדברים שמה, אמרת: השורא לא מסכימה, השורא, השורא.

משה אבוטבול: יכולת גם פה לבוא ולהגיד: חבר'ה, עד כאן, אני לא מתערב בעניינים של החרדים.

משה אבוטבול: אבל העדפת, אתה והחברים שלך ברע"מ, לזלזל בנו, וחבל, כי בסוף זה גם יפגע בכם.

משה אבוטבול: שלחתי לך סרטון אישי עם תמליל ערבי.

משה אבוטבול: אתה יודע למה?

משה אבוטבול: אמרתי: אולי אתה לא מספיק מבין עברית, למה אני מתכוון.

משה אבוטבול: אז אני מודיע לך שאנחנו מתכוונים לכל מילה, שעשיתם לנו צער גדול, ואנחנו לא נמחל.

משה אבוטבול: אני מקווה שבקריאה השנייה או בהמשך תוכל לתקן את הטעות הענקית שעשית.

משה אבוטבול: ואני רק רוצה לסיים את דבריי ולומר: חז"ל אמרו, אם אין קמח אין תורה, אם אין תורה אין קמח.

משה אבוטבול: אתם בממשלה האטומה הזאת רק הנחתם יד רעה על לומדי התורה.

משה אבוטבול: אז תבינו שאם אין תורה אז אין קמח.

משה אבוטבול: אין קמח של אף אחת מהחברות.

משה אבוטבול: אתם רואים שעליית המחירים תלולה.

משה אבוטבול: הכול בגללכם.

משה אבוטבול: אתם נוגעים בעולם התורה, אתם חוטפים בעליית מחירים.

משה אבוטבול: אתם רואים את הדרדור הכלכלי שאתם מביאים.

משה אבוטבול: למה?

מנסור עבאס: כן.

משה אבוטבול: כי חז"ל לא סתם אמרו שאם אין תורה אין קמח.

מנסור עבאס: תודה.

משה אבוטבול: תחשבו על זה, אטומים שכמותכם.

משה אבוטבול: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דסטה גדי יברקן, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, מי כמוך כאיש דתי יודע מה זה להיות דבוק, נאמן לדת ולתורה.

דסטה גדי יברקן: ואתה בממשלה הזו בעצם, כאיש הדתי, להערכתי האדוק ביותר, צריך להבין מה זה לתת את התמיכה ללומדי תורה.

דסטה גדי יברקן: אתה צריך לתת את חסותך ללומדי התורה כרגע בממשלה, משום שאני באמת מאמין שאתה, כאיש דתי מאמין, הדבר הזה יהיה חשוב לך גם אם לא מדובר באנשים מהדת שלך.

דסטה גדי יברקן: החסות, מי כמוך זוכר, אדוני היושב-ראש, ומכיר ויודע: כשמוחמד הנביא ברח ממכה הוא דרש מקלט, ואף אחד לא נתן לו.

דסטה גדי יברקן: הוא הגיע לאימפריה האתיופית החבשית באקסום וביקש מקלט.

דסטה גדי יברקן: המלך רצה להיענות, נתן נקלט, אבל לא לפני ששאל את היהודים מביתא ישראל אם לתת מקלט למוחמד.

דסטה גדי יברקן: הקייסים מביתא ישראל טיכסו עצה, ונתנו מקלט, חשוב מאד.

דסטה גדי יברקן: ולימים המואזין הראשון של הדת היה אתיופי, בילאל אל-חבשי, כמדומני, ככה קוראים לו?

מנסור עבאס: כן.

דסטה גדי יברקן: הוא קדוש מאוד בדת האסלאם.

דסטה גדי יברקן: ואחר כך קיבלו מקלט תלמידיו באתיופיה, ושתי ערים קדושות יש באתיופיה לדת האסלאם – הרר ואל-נג'אשי, ואל-נג'אשי זו העיר שקרויה על שמו של המלך שנתן מקלט למוחמד.

דסטה גדי יברקן: ולמה אני מזכיר את זה, אדוני היושב-ראש?

דסטה גדי יברקן: כי ההיסטוריה הזאת של לתת מקלט לאנשים, לאנשי דת בעיקר, היא חשובה.

דסטה גדי יברקן: והעניין הוא המכנה המשותף שלנו, שלי כמי שהגיע מאתיופיה, האימפריה האתיופית, ושלך, כמי ששייך לדת שהתפתחה כי קיבלו חסות.

דסטה גדי יברקן: דווקא עכשיו, כשאנחנו חוזרים – תראה איזו סגירת מעגל: הדת האסלאמית הפכה להיות דת חשובה מאוד בכל העולם.

דסטה גדי יברקן: ובעניין הזה, אדוני, זה יכול מאוד להיות סגירת מעגל, אולי, שאני בכנסת הזו כמישהו שהוא בן הקהילה האתיופית, ואתה איש חשוב, הכי חשוב אולי בממשלה, כמוסלמי, ולומדי התורה היהודים מבקשים את חסותך בממשלה, רק בעניין של דת.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שזה אירוע מאוד מאוד – מכונן – כדי שאתה תיקח את העניין הזה בממשלה כנטול פוליטיקה וציניות, ולתת ללומדי התורה את מה שהם צריכים.

דסטה גדי יברקן: ועוד מילה על לומדי התורה: אנחנו עם ישראל.

דסטה גדי יברקן: תורת ישראל, ארץ ישראל, עם ישראל, הדבר הזה כל כך חשוב וקדוש לנו.

דסטה גדי יברקן: אני או כל יהודי לא צריך להסתובב עם כיפה או עם ציצית כדי להבין שתורת ישראל ולומדי התורה הם הבסיס.

דסטה גדי יברקן: הם הבסיס.

דסטה גדי יברקן: כשהגיע עם ישראל לארץ ישראל זה היה הדבר שהניע אותם – התורה והארץ, ועם ישראל כמובן.

דסטה גדי יברקן: לומדי התורה – לא כל היהודים בארץ הולכים לישיבות ולכוללים על מנת ללמוד, אבל מי שהולך כי הוא מאמין בזה, אני חושב שהממשלה הזו – כל ממשלה, לא משנה מי – צריכה לכבד את הדבר הזה.

מנסור עבאס: כן.

דסטה גדי יברקן: כי אם אין תורה אין קמח, אם אין קמח אין חיים.

מנסור עבאס: תודה.

דסטה גדי יברקן: ואדוני, אני אשמח שאת מה שאמרתי תיישם בממשלה.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת גדי יברקן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יריב לוין – חבר הכנסת, מוותר?

דוד אמסלם: למה מוותר?

מנסור עבאס: לא, הוא נתן סימן ביד.

דוד אמסלם: - - - למה לוותר?

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: חברות וחברי הכנסת, אני חושב שהיום נפל דבר כאשר חוק הגיוס עבר בקריאה הראשונה, ונדמה לי שבפעם הראשונה בתולדות המדינה, בוודאי בפעם הראשונה מזה שנים שאני זוכר, החוק הזה עבר בתמיכתם של אלה שאינם מתגייסים ונהנים מפטור מגיוס.

יריב לוין: ובפעם הראשונה ראינו כאן

יריב לוין: מחזה שלא היה כמותו, שמי שלוקח לעצמו פטור מגיוס מצביע בעד לגייס אחרים.

יריב לוין: מי שלוקח לעצמו פטור מגיוס בגלל אמונתו, כולל אמונתו הדתית, קובע שלאחרים לא מגיע אותו יחס ואותו פטור.

יריב לוין: ואני חושב, אדוני היושב-ראש, שהתקדים הזה יביא לשתי תוצאות ודאיות.

יריב לוין: התוצאה הוודאית הראשונה היא שהוא לא יביא לגיוס חרדים, את זה אני יכול להבטיח כאן לכולם, מכיוון שההליך שראינו והתהליך הזה של יותר ויותר חרדים ואנשים מהציבור החרדי שמשתלבים והולכים לצבא הוא תהליך שחייב להתבסס על הבנה, על הסכמה, על תמריצים ולא על כפייה.

יריב לוין: ולמה?

יריב לוין: לא משום שלא צריך שכולם יישאו בנטל, אני בוודאי חושב כך, אלא משום שהסדרים שהיו קיימים עשרות שנים, אי-אפשר לשנות אותם ככה, באבחת חרב, בשנייה, ולחשוב שככה העולם פתאום משתנה.

יריב לוין: בדרך כלל כשעושים את הדברים בדרך הזו זה מביא לתוצאה הפוכה: אנשים לא הולכים, אנשים לא מסכימים.

יריב לוין: ואגיד יותר מזה: גם היחס למי שכן הולך לצבא הולך ונהיה פחות טוב, מכיוון שהוא נתפס כמי שמפקיר במקרה הזה את עולם התורה.

יריב לוין: ולכן לא רק שלא נקבל יותר גיוס אלא סביר להניח שנקבל פחות גיוס.

יריב לוין: ואגב, זו בדיוק המטרה של מי שהביא את החוק הזה.

יריב לוין: הרי מה רוצה ליברמן?

יריב לוין: הוא רוצה לראות חרדים מתגייסים לצבא?

יריב לוין: מה פתאום.

יריב לוין: הוא רוצה דבר אחר לגמרי: הוא רוצה לראות קרע בעם, הוא רוצה לראות פגיעה בציבור החרדי, כדי להרוויח אולי עוד איזה חצי מנדט בבחירות.

יריב לוין: זו דרכו וזה האיש.

יריב לוין: אבל נוצר כאן עוד דבר, תהיה כאן עוד תוצאה, כפי שאמרה קודם חברתי, חברת הכנסת שטרית, ובצדק.

יריב לוין: אני חושב שנפתח כאן פתח חסר תקדים לחובת גיוס כללית של כולם, כולל של הציבור הערבי בישראל, בפרט של הציבור המוסלמי.

יריב לוין: ואני - - -

דוד אמסלם: איך תצביע ביום רביעי על החוק שלי, שהגשתי, על גיוס הערבים?

יריב לוין: ואני מעריך - - -

דוד אמסלם: איך תצביע?

יריב לוין: ואני מעריך, ואני מעריך - - -

דוד אמסלם: איך תצביע?

מנסור עבאס: עוד מעט.

יריב לוין: ואני מעריך, אדוני היושב-ראש - - -

דוד אמסלם: נו, תחייך - - -

יריב לוין: - - שלא רחוק היום שיהיה בכנסת הזאת - - -

דוד אמסלם: אל תדאג, זה יעבור.

יריב לוין: שיהיה בכנסת הזו רוב למהלך הזה - - -

דוד אמסלם: בוודאי, רק לכם - - -

יריב לוין: ואיך יהיה רוב למהלך הזה?

יריב לוין: כי אותן סיעות חרדיות, שעד היום התנגדו לו, ואמרו, אנחנו לא נכפה עליכם כמו שאנחנו לא רוצים שיכפו עלינו – היום יעשו הפוך, כי הם יאמרו, מי שכפה עלינו, אנחנו נכפה עליו.

יריב לוין: זו התוצאה, שהציבור ידע.

יריב לוין: אני חושב שזה מעשה גם לא ראוי, גם לא מכובד, בעיקר לא אחראי.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, את הנאום הזה אני מניח שאנחנו נחזור ונקריא כאשר נתכנס כאן עם רוב להעביר את החוק שיחיל חובת גיוס על ערביי ישראל.

יריב לוין: אתם יודעים, באירוויזיון הייתה מין אמירה כזאת, הפרחים לצה"ל, נדמה לי שזה היה בהקשר של האירוויזיון פעם.

יריב לוין: אז הפרחים, אדוני היושב-ראש, יגיעו לסיעת רע"מ ולחברי הכנסת – חברת הכנסת מראענה וחברת הכנסת זועבי – שחתומים על התקדים הזה שנעשה כאן היום.

יריב לוין: תודה רבה.

מנסור עבאס: טוב, תודה רבה, חבר הכנסת יריב לוין.

משה אבוטבול: יריב - - -

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

מנסור עבאס: ידידי יריב, בינתיים, יריב, אתה יודע - - -

דוד אמסלם: לא אכפת לך לפגוע בתורת ישראל על הדרך.

דוד אמסלם: דרך אגב, זו התנועה האסלאמית - - -

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

דוד אמסלם: - - - למה לא?

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, אתה רוצה - - -

דוד אמסלם: אם אתה יכול לפגוע ביהודים, בדת, בכותל, בגיוס, בכשרות, למה לא?

דוד אמסלם: אבל אל תדאג, הכול נהפוך לך על הראש - - - על הראש.

מנסור עבאס: טוב, רציתי להגיב לדברי חבר הכנסת יריב לוין, ואתה לא רוצה.

דוד אמסלם: בגללך לא נכבד אתכם.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק.

דוד אמסלם: אתה תזכור את זה.

דוד אמסלם: אתה, אתה.

חיים ביטון: בסוף נגלה שאתה יהודי שמאלני.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי שטרית.

דוד אמסלם: לא מתבייש, אין לך טיפת כבוד לדת, כלום.

דוד אמסלם: אל תעשה לי ככה בראש.

מנסור עבאס: דוד.

דוד אמסלם: אל תגיד לי דוד.

משה ארבל: הוא רפורמי, מה אתה רוצה, דודי, הוא רפורמי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, תירגע.

דוד אמסלם: תתבייש.

דוד אמסלם: אתה דתי, עלק.

מנסור עבאס: תירגע.

דוד אמסלם: דתי, מוסלמי דתי.

משה ארבל: הוא רפורמי, לא מתבייש.

דוד אמסלם: מתפלל.

קטי קטרין שטרית: הינה עיסאווי פריג' התעורר.

עיסאווי פריג': אמסלם, מה הבעיה?

קריאה: הינה הוא, תתגייס אתה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי שטרית, שלוש דקות.

דוד אמסלם: תתגייס אתה והילדים שלך.

דוד אמסלם: אתה והילדים שלך תתגייסו.

עיסאווי פריג': - - -

דוד אמסלם: אתה נוסע עם הוולוו.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: בואו נאפשר לחברת הכנסת קטי שטרית להתחיל, בבקשה, גברתי.

דוד אמסלם: אתה, אתה, תתגייס אתה - - -

עיסאווי פריג': נכון, כולם צריכים להתגייס, כולם צריכים להתגייס, כולם צריכים להתגייס.

מנסור עבאס: השר עיסאווי פריג', השר עיסאווי פריג' - - -

דוד אמסלם: אני התגייסתי, אתה מה?

עיסאווי פריג': תגיד למדינה, למה היא פוטרת, למה המדינה פוטרת.

מנסור עבאס: בבקשה - - -

דוד אמסלם: אתה התגייסת?

עיסאווי פריג': אני שואל אותך, למה - - -

דוד אמסלם: לך ללשכת הגיוס, אתה והילדים שלך, תגיד: באתי לצבא.

דוד אמסלם: יש מוסלמים בצבא.

דוד אמסלם: יש מוסלמים בצבא.

דוד אמסלם: זה החוק היום.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, תודה רבה.

מנסור עבאס: בבקשה, חברת הכנסת קטי שטרית, בבקשה, תתחילי.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש - -

דוד אמסלם: אתה מבין את הצביעות שלך?

עיסאווי פריג': אתה - - -

קטי קטרין שטרית: - - כנסת נכבדה – רגע.

דוד אמסלם: העיקר אתה מנצל את המדינה.

קטי קטרין שטרית: מה נסגר?

קטי קטרין שטרית: אבל אתה עונה לו, זה על חשבון הזמן שלי.

דוד אמסלם: - - - מדבר.

קטי קטרין שטרית: אתה שר, אתה צריך לתת דוגמה.

עיסאווי פריג': הכול ילך בשקט, שוואיה-שוואיה, שוואיה-שוואיה.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: בבקשה, חברת הכנת קטי שטרית, תתחילי.

דוד אמסלם: - - - לא מתבייש.

עיסאווי פריג': אתה לא מתבייש, אתה לא מתבייש, אתה לא מתבייש.

דוד אמסלם: - - - עושים כבוד לדת שלכם.

מנסור עבאס: השר עיסאווי פריג', אתה נכנסת למליאה ואז - - -

קטי קטרין שטרית: הנאום הזה מיועד לאביר קארה, הם מפריעים לי.

דוד אמסלם: - - -

מנסור עבאס: עזוב.

מנסור עבאס: השר עיסאווי פריג', ברשותך.

אביר קארה: פתאום הערבים דואגים לפגוע בדת היהודית, אל תעשה ככה.

עיסאווי פריג': תפסיק, אתה מדבר שטויות.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש, אתה והוא.

מנסור עבאס: תודה רבה.

עיסאווי פריג': אתה מדבר שטויות.

דוד אמסלם: אתה תשב כאן ותצרח מה שנעשה - - -

קטי קטרין שטרית: אני הולכת להיות מורה ולהוציא אתכם החוצה, חברים.

קטי קטרין שטרית: גם אותך, אדוני השר.

דוד אמסלם: אתה עוד תשב כאן ותצרח, מה נעשה למוסלמים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, די כבר.

דוד אמסלם: אתה והוא.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, די.

ינון אזולאי: אתה והוא.

קטי קטרין שטרית: אפשר להתחיל, אדוני?

מנסור עבאס: בבקשה.

קריאה: אבל תחזיר לה את הזמן, היושב-ראש.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לספר לכם.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, אצלנו היהודים, ביום שישי לפני שבת יוצאים לקניות מהר מהר כדי להגיע.

קטי קטרין שטרית: בדרכי לאחת מהחנויות אני פוגשת שני חבר'ה מהבית היהודי, שני חבר'ה מאוד מרכזיים מהבית היהודי, תקשיב טוב, שהצביעו ימינה.

קטי קטרין שטרית: הם עמדו מולי בקלפי ביום הבחירות והם אמרו לי, תגידי, קטי, זה יום העצמאות ואנחנו יודעים שהיום זה יום העצמאות?

קטי קטרין שטרית: אמרתי להם, למה זה יום העצמאות?

קטי קטרין שטרית: אמרו לי, תקשיבי, ראש הממשלה, בכל העיתונות, פותח מהדורות, הוא אומר "נשכבתי על הרימון", זה כמו פורים, הוא התחפש לגיבור ישראל.

יעקב מרגי: נתן אלבז.

קטי קטרין שטרית: ואז אמרתי, ממה זה נובע?

קטי קטרין שטרית: פחד?

קטי קטרין שטרית: חרדה?

קטי קטרין שטרית: פניקה?

קטי קטרין שטרית: 4%, חבר'ה, מה אתם מצפים מראש ממשלה, בהיסטוריה יש לו שיא עולמי, 4%.

קטי קטרין שטרית: ואז בעצם זה לקח אותי – אני זוכרת שבזמנו, כשהייתי מורה, היה אדם שקראו לו אלפרד אדלר, והוא היה הראשון שהשתמש במונח שנקרא "רגשי עליונות".

קטי קטרין שטרית: הוא אומר, למי יש רגשי עליונות?

קטי קטרין שטרית: הוא אומר שאפשר לזהות אנשים עם רגשי נחיתות שנוטים לטפח תחושות של התנשאות על אחרים, שזה מבדיל אותם מהסביבה שבה הם חיים.

קטי קטרין שטרית: הוא מכנה את התופעה הזו "פיצוי יתר".

קטי קטרין שטרית: אז מה עשיתי?

קטי קטרין שטרית: הלכתי למקורות.

קטי קטרין שטרית: אמרתי, רגע, מה יהיה?

קטי קטרין שטרית: פיצוי יתר על העליונות, התחושה הזו שהוא מביא גאולה לעולם – הרי הוא לא מבין איפה הוא נמצא, כולנו יודעים את זה.

קטי קטרין שטרית: ואז באיזה משפט מהמקורות נזכרתי?

קטי קטרין שטרית: שאדם נופל מאיגרא רמא לבירא עמיקתא.

קטי קטרין שטרית: בעצם זה ביטוי שמשמש בהשאלה לתיאור השינוי במעמדו של אדם שירד ממעמד גבוה ומכובד לשפל המדרגה.

קטי קטרין שטרית: רש"י מפרש את ההקשר של הביטוי: "כמה גדולה נפילה זו, אין לך גבוה ובור עמוק" מנפילה "שמשמיים לארץ".

קטי קטרין שטרית: משמע שאם הנפילה מגג לבור עמוק היא חדה, הנפילה משמיים לארץ – על אחת כמה וכמה.

קטי קטרין שטרית: ולך אני אומרת, אביר קארה: אתם לא יודעים איזו נפילה הולכת להיות לכם.

קטי קטרין שטרית: הציבור שלכם היום מחבק, זה מתוך אינטרסים, כי הם יודעים שהכסף מצוי בכספים קואליציוניים, אבל כשאתה יושב איתם אחד על אחד הם בזים לכם, הם רואים שאתם משקרים להם.

קטי קטרין שטרית: גם בעלי העסקים שפושטים רגל כל יום, אומרים, איפה אביר קארה עם השולמנים, גם עידית סילמן, עם כל החברות והנחמדות - -

קריאה: - - -

קטי קטרין שטרית: - - ניר אורבך עם כל החברים.

קטי קטרין שטרית: אבל אני אגיד לכם מה יקרה: הוא עשה את האקזיט שלו, אתם תיפלו מבירא עמיקתא - - -

קריאה: מאיגרא רמא.

קטי קטרין שטרית: מאיגרא רמא לבירא עמיקתא.

קריאה: אמן.

מנסור עבאס: תודה לחברת הכנסת קטי שטרית.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

משה ארבל: קטי, תשאלי אותו מי כתב למי "מפלגה של מטומטמים".

אביר קארה: ובאיזה הקשר.

משה ארבל: ובאיזה הקשר.

קריאה: כל התשובות נכונות.

אביר קארה: תעביר את המסרים - - -

יעקב מרגי: קטי, קטי - - -

קטי קטרין שטרית: זה היום המצרך הכי חשוב.

קטי קטרין שטרית: איך בנט אמר, לא צריך לא בידודים, לא כלום, מסכות.

קטי קטרין שטרית: זה יפתור את כל הבעיה של עם ישראל.

קטי קטרין שטרית: זה, הדבר הזה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

יעקב מרגי: ידידי היושב-ראש.

מנסור עבאס: כן.

יעקב מרגי: אני לא אפנה אליך ולא אזכיר אותך בנאום, מבטיח.

ינון אזולאי: לא שומעים.

יעקב מרגי: זה היה ביני לבינו, מה אכפת לך?

חיים ביטון: רוצים לדעת מה - - -

יעקב מרגי: הפרוטוקול שמע, תבדוק בפרוטוקול.

משה אבוטבול: הפרוטוקול סובל הכול.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, המדינה רועשת וגועשת.

יעקב מרגי: אני, צר לי, אני אומר לכם.

יעקב מרגי: היא דיברה על תופעות פיזיולוגיות, אפילו קצת נפשיות, בהנהגה שלנו.

יעקב מרגי: אני אסביר לכם: עומדים ראש הממשלה ושר הבריאות בכל האולפנים, בחיוך מאוזן לאוזן: אנחנו מזהים ירידה במקדם ההדבקה.

יעקב מרגי: בתי החולים נחנקים, כל אדם שני יודע שהאדם השלישי שלידו נדבק והוא סובל, המדינה משותקת – מזהים ירידה במקדם ההדבקה.

יעקב מרגי: בתי חולים על סך קריסה, טיפולים – מאן דכר שמיה, אזרחים מוותרים אפילו על הגעה לטיפולים חשובים, פגיעה באיכות החיים ובתוחלת החיים, שתיבדק בעוד שנים רבות ויוכלו להצביע על השנים האלה.

יעקב מרגי: אבל מה לעשות, כמו שאמרה קטי שטרית, ההנהגה הזו כבר לא תהיה, ואת מי זה יעניין.

יעקב מרגי: ממש זחיחות דעת.

יעקב מרגי: איזו מציאות.

יעקב מרגי: ממשלת שינוי, עולים כאן.

יעקב מרגי: רבותיי, המדינה בוערת.

יעקב מרגי: התייקרות בכל נושא.

יעקב מרגי: אין נושא שלא חווה התייקרות.

יעקב מרגי: אין מוצר אחד שלא חווה.

יעקב מרגי: ועוד, רבותיי, אפשר לתרץ בדלק, במחירי הובלה, בכול, אבל צריך את הפרמטר של החזירות הישראלית ואובדן הדרך של ההנהגה הכלכלית של מדינת ישראל.

יעקב מרגי: שר אוצר שפעם אחת אומר – איך קוראים למועדון הזה בתל אביב?

יעקב מרגי: צוותא?

יעקב מרגי: מפוצץ, וזארה – החנויות והקניונים מלאים.

יעקב מרגי: ועכשיו הוא מדבר על כך שבכלל אנחנו המדינה הכי זולה יחסית לאירופה.

יעקב מרגי: אם שר האוצר הזה לא על כדורים אני לא יודע מה זה אדם חולה.

ינון אזולאי: הוא על זריקות.

יעקב מרגי: על זריקות?

יעקב מרגי: לא על כדורים?

יעקב מרגי: רבותיי, אם זה לא היה מביך ומדאיג, הייתי יושב וצוחק כאן על ההנהגה, אבל זה מדאיג.

יעקב מרגי: מדינה שלמה בסחרחרה, בבלבלה, מה שנקרא; באובדן דרך כלכלי, חברתי, בריאותי.

יעקב מרגי: לכידות?

יעקב מרגי: קרעתם את העם הזה.

יעקב מרגי: אין נושא אחד שאני יכול לומר לכם שהממשלה הזו הצליחה.

יעקב מרגי: ממשלת שינוי – באמת, שינתה בכל פרמטר, אפילו באתגרים הביטחוניים.

יעקב מרגי: כושר ההרתעה שלנו נפגע.

יעקב מרגי: רואים את ההנהגה, צוחקים עלינו.

יעקב מרגי: על מה אתם עולים פה ומתגאים ושמחים בממשלת שינוי?

יעקב מרגי: לא היה – אין דבר אחד שהממשלה הזו יכולה לציין אותו לשבח חוץ ממילה אחת: כישלון חרוץ.

יעקב מרגי: אלו שתי מילים, סליחה.

מנסור עבאס: תודה.

יעקב מרגי: אני מייד מסיים.

יעקב מרגי: עולים לפה חברי כנסת, שרים, מתפארים בעשייה.

יעקב מרגי: איזו עשייה?

יעקב מרגי: ביזיון.

מנסור עבאס: תודה לך, חבר הכנסת יעקב מרגי.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מירי מרים רגב.

יעקב מרגי: עמדתי בהבטחה שלי?

מנסור עבאס: כן, כן.

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה רגע לעצור ולדבר בכנות, מהלב.

אופיר כץ: אני חושב שהקואליציה הזו שכחה שבקצה של כל המלחמות הפוליטיות ובקצה המשחקים, בקצה, יש אזרחים, אזרחים, שכרגע קורסים; אזרחים שהשקיעו את כל חייהם בלהקים מספרה או חנות בגדים; או צעירים שחסכו והקימו מסעדה; או מורי דרך שחרשו את כל הארץ ועסקו בזה כל חייהם; או בעל מלון קטן, שעובר במשפחה מסבא לאבא ומכיר רק את זה.

אופיר כץ: הם ועוד רבים מתמוטטים.

אופיר כץ: כבר כמה חודשים שהם ריקים.

אופיר כץ: הם מתחננים למישהו שיעזור להם.

אופיר כץ: בוכים ומיואשים ואין יבשה באופק.

אופיר כץ: אף אחד מהשלטון הנוכחי לא עוצר ואומר: עד כאן, זהו, חייבים לעזור להם.

אופיר כץ: אף אחד לא מרים את הכפפה.

אופיר כץ: אף אחד לא רואה אותם, לא חושב עליהם, איך מפעל חייהם קורס בן-רגע.

אופיר כץ: אתם יושבים על כיסאות עור הצבי שלכם בזמן שאנשים נלחמים על הפרנסה שלהם בחוץ, נאבקים על כל שקל ולא רואים מכם אף סיוע.

אופיר כץ: עשיתי בדיקה – סגן השר קארה, היא תעניין גם אותך – ועדת הכספים בתקופת הקורונה, בראשות חבר הכנסת גפני, קיימה 74 דיונים על סיוע לאזרחים במשבר הקורונה.

אופיר כץ: 74 דיונים איך לסייע לאזרחים במשבר הקורונה.

אופיר כץ: העברנו תוכניות סיוע מצילות חיים, ששר האוצר ישראל כץ הזרים לוועדה: החזרי הוצאות קבועות, הקלות בארנונה, מענק לעצמאים, דמי אבטלה לשכירים, מענק הסתגלות לגילאי 67 ומעלה ומענקים לעסקים חדשים.

אופיר כץ: יו"ר הוועדה, גפני, הקדיש עשרות דיונים לבעיות נקודתיות; נכנסנו עד לרמה הכי פרטנית שיכולה להיות.

אופיר כץ: ישבנו ומצאנו להם פתרונות.

אופיר כץ: הקשבנו להם.

אופיר כץ: העיר טבריה, העיר אילת, ענף התיירות, הורים יחידנים, מסעדות, אולמות, הספארי, ענף התעופה – לכולם הקדשנו את הזמן.

אופיר כץ: הבאנו את הקושי שלהם.

אופיר כץ: 74 דיונים.

אופיר כץ: דודי, כמה דיונים ועדת הכספים של הקואליציה הנוכחית עשתה בשביל לסייע לאותם אזרחים במשבר הקורונה?

אופיר כץ: תנחשו.

אופיר כץ: אפס.

אופיר כץ: אפס דיונים.

משה ארבל: איווט לא מרשה לו.

אופיר כץ: אחזור על זה שוב: אפס דיונים לשמוע את האזרחים במצוקה שלהם במשבר הקורונה.

אופיר כץ: כאילו האזרחים שקופים; כאילו הם פשעו או אשמים בכלל במצב הזה, שאליו הם נקלעו.

אופיר כץ: אנשים שמשלמים מיסים כל החיים שלהם למדינה, משלמים ביטוח לאומי, ממלאים את חובותיהם וננטשים ברגע הקשה, ברגע שהם צריכים את המדינה.

אופיר כץ: מילא אם זה היה רק לתקוע את הסכין, אבל הם לא מסתפקים בזה, הם גם רוצים לסובב את הסכין.

אופיר כץ: ועדת הכספים של הקואליציה הנוכחית קיימה 29 דיונים של העלאות מיסים בחצי השנה האחרונה.

אופיר כץ: אלה הדיונים שהם הקדישו להם זמן, 29 דיונים להעלות מיסים לאזרחים; לא לסייע לאזרחים במשבר הקורונה.

אופיר כץ: לא רק שאתם לא עוזרים, אתם גם מעלים מיסים לאזרחי המדינה.

אופיר כץ: כמעט בכל תחום אתם מעלים מיסים: משקאות ממותקים, חד-פעמי, רכישת דירה, נסיעה מהפריפריה, רכישות באינטרנט, דלקים ומה לא.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אופיר כץ.

אופיר כץ: זה השינוי שהתגאיתם בו?

אופיר כץ: זה השינוי?

אופיר כץ: תנסו למצוא את טיפת האנושיות שנשארה בכם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אופיר כץ.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתמר בן גביר – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול אתחיל באיזו הערה קטנה למר מיקי לוי.

דוד אמסלם: ראיתי אותך נואם בבונדסטאג בעברית.

דוד אמסלם: הוצאתם הודעה כאילו מדובר באיזה אירוע היסטורי, לא משנה שרוב הנשיאים דיברו שם בעברית וכו', אבל ראיתי אותך אומר קדיש.

דוד אמסלם: רציתי לספר לך, מר מיקי לוי, בשכונת הכורדים שבה גדלת, כשהיו אומרים קדיש, היו שמים כיפה.

דוד אמסלם: וזה מתחבר לי – כיפה, כיפה.

דוד אמסלם: שמים כיפה פשוטה.

דוד אמסלם: שמים כיפה, כשאומרים קדיש.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה להתייחס למה שקורה כאן בחוק הזה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש וגם כבוד השר, שניכם לא שירתם בצה"ל והשר עיסאווי פריג', בוא אני אספר לך סיפור.

דוד אמסלם: אתה, יש לך חובה חוקית לשרת בצה"ל, ואם לא לעשות שירות לאומי.

דוד אמסלם: זה החוק היום.

דוד אמסלם: אני מספר גם לך.

דוד אמסלם: זה החוק היום.

דוד אמסלם: אני הגשתי הצעת חוק – דרך אגב, שתעלה ביום רביעי – שכל הערבים ישרתו בצה"ל בדיוק כמו כל היהודים – בדיוק כמו הדרישה שלכם מהחרדים – ואני רוצה לראות שתצביע בשבילה.

דוד אמסלם: ביום רביעי היא תעלה כאן, בעזרת השם.

דוד אמסלם: ואתה, אני אומר לך, אתה תצביע נגדה, וגם אתה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שאתם לא רוצים בעצם לתמוך במדינה.

דוד אמסלם: זה לא האירוע.

דוד אמסלם: צה"ל בשבילכם הם מחבלים.

דוד אמסלם: חיילי צה"ל, הילדים שלנו, הם סוג של מחבלים.

דוד אמסלם: איך אמר ווליד טאהא?

דוד אמסלם: אלה מחבלים.

דוד אמסלם: שאלתי את עצמי: למה אתה מתערב?

דוד אמסלם: המסקנה שהגעתי אליה: אדוני היושב-ראש, אתה רוצה לחסל את היהדות.

דוד אמסלם: זה בתפיסת העולם הדתית המוסלמית שלך.

דוד אמסלם: ולכן אתה רוצה לפגוע בלומדי התורה.

דוד אמסלם: דרך אגב, בכל נושא אתה פוגע בהם.

דוד אמסלם: אתה יודע שאם לא תהיה לנו תורה יחוסל עם ישראל, ולכן זה יושב אצלך על תשתית הרבה יותר עמוקה.

דוד אמסלם: זה לא רק הכסף.

דוד אמסלם: הרי אתה סוג של צבוע.

דוד אמסלם: הרי אם אתה רוצה שאזרחים יתגייסו לצה"ל, אתה עצמך, שלח את הילדים שלך.

דוד אמסלם: תלך אתה עכשיו.

דוד אמסלם: הרי אתה לא שירת יום אחד בצה"ל.

דוד אמסלם: למה אני צריך לשרת כמעט 25 שנה בצה"ל, כדי לשמור עליך ועליך?

דוד אמסלם: עד היום, דרך אגב, לא התערבתם, אבל מה פתאום היום זה בוער לכם?

דוד אמסלם: בגלל שהגעתי למסקנה – במיוחד מולך – התנועה האסלאמית.

דוד אמסלם: יש לכם עניין לחסל את היהדות ולפגוע בבסיס של היהדות.

דוד אמסלם: כך תחוסל מדינת ישראל באופן אוטומטי.

דוד אמסלם: אתם לא צריכים לא צבא, לא מטוסים, שום דבר.

דוד אמסלם: אתם תחסלו את המדינה, רק כשאתם חוברים לשמאל ולאלה שמחסלים ופוגעים בכל ערך יהודי.

דוד אמסלם: אתה יודע שאם לא יהיו כאן ערכים יהודיים לא יהיו בסוף יהודים.

דוד אמסלם: זה ייקח 20 שנה, 30, 40, אבל אתה צודק: לא יהיו כאן יותר יהודים.

דוד אמסלם: אתה תיקח את הילדים שלך לעשות סיור בירושלים, תכניס אותם לאיזו ישיבה, ותגיד: אתם רואים את החבר'ה שם - -

מנסור עבאס: תודה.

דוד אמסלם: - - אלה יהודים.

דוד אמסלם: זה כמו האַמִישׁים בארצות הברית, ככה תעשו סיורים.

מנסור עבאס: תודה.

דוד אמסלם: אז אתה מבין למה אין לך בושה?

דוד אמסלם: כלימה?

מנסור עבאס: תודה.

דוד אמסלם: אתה צבוע, אתה בן אדם - -

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: די, די.

דוד אמסלם: - - שבעצם פועל - - -

מנסור עבאס: דוד, דוד.

דוד אמסלם: לא, אתה פוגע ביהדות גופה.

דוד אמסלם: אתה אישית.

דוד אמסלם: אני לא מתייחס אליהם.

דוד אמסלם: אתה, אתה איש דת.

דוד אמסלם: הרי לכאורה אתה מוסלמי שמתפלל חמש פעמים ביום.

מנסור עבאס: טוב, תודה - - -

דוד אמסלם: אבל כדי לפגוע ביהודים לא אכפת לך.

דוד אמסלם: זאת תפיסת העולם שלך.

דוד אמסלם: תתבייש לך.

מנסור עבאס: תודה רבה.

משה אבוטבול: עבאס - - -

מנסור עבאס: שוב, אני רוצה להגיב, אנחנו לא הצבענו עבור חוק גיוס לחרדים.

משה ארבל: אתם הצבעתם, אתם הצבעתם.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: אנחנו הצבענו עבור מתן פטור.

מנסור עבאס: נקודה.

משה ארבל: אתה משקר, אתם הצבעתם.

מנסור עבאס: מפריע לכם, בסדר.

קריאות: - - -

משה ארבל: 50,000 חיילים.

משה ארבל: 50,000 חיילים בעשור וחצי.

מנסור עבאס: אנחנו לא הצבענו בעבור גיוס חרדים לצבא, הצבענו עבור מתן פטור.

משה ארבל: אל תשקר, אל תשקר.

משה ארבל: בושה וחרפה.

מנסור עבאס: נקודה.

משה ארבל: בושה וחרפה.

משה אבוטבול: לכל שבת יש מוצאי שבת.

מנסור עבאס: חברת הכנסת רות וסרמן לנדה.

משה אבוטבול: אמסלם, תסביר לו מה אומרים בצה"ל.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן?

דוד אמסלם: חתיכת צבוע.

דוד אמסלם: מכתיב לנו מה לעשות, אתה מבין.

משה אבוטבול: הוא רוצה לגייס אותנו.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל שיר סגמן; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס; חבר הכנסת יוסף טייב.

יואב בן צור: רגע, אני לא רשום שם?

יואב בן צור: סליחה.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

ינון אזולאי: אתה רוצה לסתום את הפה לחרדים?

ינון אזולאי: לא ניתן לך.

יואב בן צור: אני לא רשום לך שם?

יואב בן צור: סליחה, אדוני היושב-ראש.

יואב בן צור: התחלפתי עם בוסו.

משה אבוטבול: (אומר בערבית.

משה אבוטבול: ), בערבית בושה, בושה.

משה אבוטבול: עבאס, לא יפה לך.

משה אבוטבול: לא עיד.

משה אבוטבול: עיד זה חג.

מנסור עבאס: אני לא יודע.

מנסור עבאס: תבדקו.

משה אבוטבול: - - - זה במושגים שלהם.

עיסאווי פריג': - - -

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא רוצה לנצל את זה שאתה יושב על הבמה, אדוני היושב-ראש, ואתה סופג את הדברים הנכונים, הכואבים.

זה מאוד כואב – כמו שזה היה כואב לכל אחד אחר שיש לו אמונה, ושמישהו אחר עם אמונה אחרת, שגם מאמין, שוקל שיקולים אחרים.

אבל אני רוצה לשאול שאלה אחרת: לך, אדוני היושב-ראש, יש שעות רבות של פגישות עם ראש הממשלה.

אני ראיתי היום את ראש הממשלה – אתם ראיתם אותו היום, מרים את היד ככה, כשעבר חוק הגיוס.

ראש הממשלה הגיבור שזינק כמו אריה על הקורונה ונפל כמו זבוב.

ראש ממשלה, שכל מסיבות העיתונאים שלו זה רק להפיל על הציבור ולהגיד לציבור: האחריות שלכם, האחריות שלכם; שהוא בורח מהאחריות עצמה, ולא מנהל את הדברים.

הוא הפך להיות – אתה יודע, פעם הייתה פה מתקפת טילים על מדינת ישראל, והיה אחד שקראו לו נחמן שי, נחמן שי, דודי, אתה זוכר מה הייתה התרופה שלו לטילים?

תשתו מים.

הוא היה אומר: תשתו מים.

עומד ראש ממשלה במשך חצי שנה, שבעה חודשים הוא ראש ממשלה, תראו איפה אנחנו אוחזים בקורונה, עם המדינה המחוסנת הראשונה בעולם; תראו איפה אנחנו עומדים בכלכלה וביוקר המחיה.

אני עמדתי כאן מהבמה הזאת בלי להיות פרופסור, וגם לא למדתי כלכלה, ואמרתי שאם המדינה מתחילה היום להעלות מיסים – לא משנה, הכי צודקים בעולם – על החד-פעמי, ועל המשקאות ועל הכול, כשמתחילים גלי עלייה של מחירים זה יתדלק.

מה אתם מצפים?

אתם רוצים שהציבור יריב עם המפעלים הגדולים?

אתם ממשלה, תנהלו את זה.

מה תגידו לנו?

לשתות מים?

אבל איפה הוא אמיץ?

איפה הוא חזק?

ראיתם איפה?

בחוק הגיוס.

עשה ככה, עמד ככה, מוישה גיבער.

מאיר פרוש: ככה, ככה.

אחר כך הוא עשה ככה.

לא ככה ולא ככה – נמר של נייר.

אתה מכיר אותו כזה אמיץ?

לך הוא גם עשה אחרי ישיבה, כשהוא אמר לך לא, הוא עשה ככה?

לא? אצלו כשהוא עושה לך רועדת לו היד.

לשותפים האחרים שלו רועדת לו היד, כי אחרת לא יהיה לו את הכיסא הזה.

ילך לו האקזיט.

בושה למדינה.

אני אומר לך, היו הרבה ראשי ממשלות, והיו לנו ביקורות, היו הרבה פוליטיקאים.

האיש הזה בושה.

מה באת עם חוק הגיוס ועשית, הבריון, נראה אותך בריון מול הקורונה, מול האומיקרון.

נפלת מול הדלתא, נפלת מול האומיקרון.

אנשים מתים כל רגע.

בכל רגע שאנחנו פה אנשים מתים בגלל חוסר המעש.

לא נאבקת.

נתניהו נאבק.

בושה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יעקב אשר.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: יעקב, איפה יעקב אשר?

מנסור עבאס: שלוש דקות, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: הרים את זה לגובה של לברון ג'יימס.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים בעיצומה של קטסטרופה חברתית-כלכלית, של גזירות שהציבור לא יכול לעמוד בהם.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו יודעים שהחל ממחר ישלמו הצרכנים הביתיים 45 – כמעט 46 – אגורות, לפני מע"מ, לקילוואט.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו צריכים לדבר על ההתייקרות של 6.2% של החשמל.

אורלי לוי אבקסיס: מחירי המים – כן, כן, אנחנו לא מפסיקים רק בחשמל ובדלק – מחירי המים יעלו מיולי 2022 בשנה הזו ב-13 אגורות.

אורלי לוי אבקסיס: ואנחנו צריכים להבין שזה בנוסף למחירי הדלק שיעלו הלילה ויזנקו למחיר של 6.71 ש"ח לליטר – עלייה של 34 אגורות מהחודש הקודם.

אורלי לוי אבקסיס: אז מחירי הדלק עולים, החשמל גם כן, המים, מוצרי הבסיס, הקמח, הפסטות, הרטבים.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאנחנו מסתכלים על כל עליית המחירים הזו אנחנו אומרים שאנחנו רק בפתחו, אדוני היושב-ראש, של גל העליות.

אורלי לוי אבקסיס: כי מי שיודע לקרוא את התמונה מבין שכאשר עולה החשמל, עולים המים, עולה הארנונה, עולה הדלק, עלות הייצור של אותם מוצרים תעלה.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם אתה משלם יותר על חשמל, ויותר ארנונה, ויותר דלק על ההסעה ועל הניוד של יותר מוצרים, אתה תגלם את זה במחיר הסופי שהצרכן ישלם.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה, הממשלה שלנו חושבת שהציבור טיפש, היא מתנהגת כמי שמשקיף מן הצד.

אורלי לוי אבקסיס: משקיף מן הצד ואין לו יד באירוע.

אורלי לוי אבקסיס: עמד כאן בשבוע שעבר השר אלקין, וניסה לעשות איזושהי גניבת דעת בתודעה של הציבור, ולהנדס לו את התודעה, בכך שהוא אמר: אין עליית מחירים.

אורלי לוי אבקסיס: הכול פייק, בדקנו.

אורלי לוי אבקסיס: כמי שמכירה את אלקין, אני יודעת שהבן אדם מתוחכם יותר, וכשהוא בודק, הוא לקח את הבדיקה לפני גילום עליות המיסים של התקציב האחרון.

אורלי לוי אבקסיס: אז זה שמתפארים כל רגע: העברנו תקציב, העברנו תקציב.

אורלי לוי אבקסיס: איזה תקציב העברתם?

אורלי לוי אבקסיס: תקציב שהציבור לא יכול לעמוד בו.

אורלי לוי אבקסיס: שכל העליות האלה – במקביל לירידה בהכנסות של האזרחים.

אורלי לוי אבקסיס: רוב המעסיקים במשק הם העסקים הקטנים והבינוניים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מבינים את הקטסטרופה ואת כדור השלג הזה, אני רוצה לומר לכם משהו, לפני כעשור - -

מנסור עבאס: תודה, אורלי.

מנסור עבאס: משפט אחרון.

אורלי לוי אבקסיס: בזה אני אסיים.

מנסור עבאס: כן.

אורלי לוי אבקסיס: - - לפני כעשור המדינה הזו, כשבראשה – היה חבר כנסת שטייניץ שר האוצר – הייתה עליית מחירים בכל מה שקשור לדלק בעולם.

אורלי לוי אבקסיס: הייתה כוונה להעלות את המחיר גם כאן.

אורלי לוי אבקסיס: היה ראש ממשלה, במקרה קראו לו בנימין נתניהו, והוא עשה מהלך חסר תקדים והוא פנה לשר האוצר – ואולי אפילו עקף אותו – והורה באופן חד-צדדי להפחית את המס על הבנזין ב-10 אגורות.

מנסור עבאס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לצטט את המשפט שהוא אמר וזה משפט - -

מנסור עבאס: משפט אחרון.

אורלי לוי אבקסיס: - - שכדאי מאוד לקחת באמת בלב פתוח, ולהבין – נעזוב שנייה אחת את הפוזיציה – אבל כדי להבין מה כוחו של ראש ממשלה: המדינה – כך הוא אמר – אינה שולטת על מחיר הנפט בעולם, אבל אנחנו לא חייבים לגבות תוספת מס על כל העלאת מחיר.

אורלי לוי אבקסיס: מה שהממשלה הזו עושה זה בדיוק ההפך.

אורלי לוי אבקסיס: וכשהיא מיתממת ואומרת: זה לא תלוי בנו.

אורלי לוי אבקסיס: אז בוודאי שזה תלוי בכם.

מנסור עבאס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: העליתם את כל המחירים, והחשמל והדלק והמים זה שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא איזשהם יבואנים.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יוסף טייב, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יוצרים מציאות שאי-אפשר לעמוד בה.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישו לכם שאנשים מאבדים את הפרנסה שלהם - -

מנסור עבאס: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: - - ובמקביל צריכים לשלם מאות שקלים בעבור אותו סל - -

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורלי, כבר - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - אנחנו מבינים שמישהו איבד את העשתונות.

מנסור עבאס: כמה משפטים האחרונים.

משה אבוטבול: צריך לממן 53 מיליארד - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת יוסף טייב, בבקשה.

משה אבוטבול: את לא מבינה שמישהו צריך לממן 53 מיליארד לחמאס?

משה אבוטבול: מישהו צריך לממון את זה, אז זה אנחנו.

משה אבוטבול: אנחנו נשלם מיסים וה-53, שמה לא עולה המחיר.

משה גפני: למה?

משה גפני: הקדוש ברוך הוא העניש אותנו עם ראש ממשלה פסיכי?

משה גפני: זה למה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, בבקשה.

יוסף טייב: כבוד היושב-ראש - -

משה אבוטבול: גם עבאס לא יודע את התשובה.

יוסף טייב: - - אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אומר לכם את האמת, מאחר שעבר חוק הגיוס, אני חשבתי, אחר הנס שהיה בשבוע שעבר, שחברת כנסת שאינה יהודייה הבינה את חשיבות הייצוג של לומדי התורה, שרוצים ושוקדים לשבת וללמוד תורה, לימוד התורה הוא זה שמגן ומציל, אמרתי לעצמי: אתה יודע מה, אולי מישהו באולם הזה ילמד מהמעשה הזה ויצביע נגד חוק הגיוס – חוק שאינו מוסרי.

יוסף טייב: ודאי שכשמפ

יוסף טייב: לגתך, אדוני היושב-ראש, מצביעה, כשאתם בעצמכם לא הולכים להתגייס.

יוסף טייב: אני חושב שאין צביעות ואין חוסר הגינות גדול מזה.

יוסף טייב: "עץ חיים היא למחזיקים בה ותומכיה מאושר".

יוסף טייב: אני לא כועס ולא מאוכזב על זה שהחוק עבר – ואני מדבר איתכם כאחד שעשה צבא ואחיי עושים צבא, ואחי היום משרת בצבא – אבל איך אתם לא מבינים את חשיבותו של מי שכן רוצה לשבת ללמוד?

יוסף טייב: "והחוט המשולש לא במהרה ינתק" – של עם ישראל ותורת ישראל ועם ישראל.

יוסף טייב: אדוני ראש הממשלה, את עם ישראל רימית; את ארץ ישראל פינית, והיום הגעת לנקודה האחרונה שמכרת גם את תורת ישראל.

יוסף טייב: אני עומד פה היום לפניכם, ואני יכול להגיד לך, אדוני ראש הממשלה, שזו נקודת המפלה שלכם, כי מי שייגע וירים יד בתורת ישראל ובלומדי בתורת ישראל, אין לו סיכוי, כי הברכה נמצאת שם.

יוסף טייב: מי שאינו מבין את זה, אין לו זכות קיום.

יוסף טייב: אני רוצה לומר בלב כבד, אני באמת חשבתי למצוא פה אולי כמה אנשים עם הגינות, עם מוסריות, עם הבנה.

יוסף טייב: עם הבנה של לימוד התורה.

יוסף טייב: לצערי, לא מצאתי.

יוסף טייב: "עץ חיים היא למחזיקים בה ותומכיה מאושר".

יוסף טייב: יכולתם לזכות בעולם הזה ובעולם הבא, אבל לא זכיתם.

יוסף טייב: ובזה שלא זכיתם, אני אומר לכם: זו תחילת המפלה שלכם.

יוסף טייב: הממשלה הזאת תיפול מהר יותר ממה שאתם חושבים.

יוסף טייב: בזה שברגע זה ניתקתם את הנקודה האחרונה שנשארה לכם של חשיבות לימוד התורה בארץ ישראל, עם ישראל, תורת ישראל וארץ ישראל – "והחוט המשולש לא במהרה ינתק".

יוסף טייב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יוסף טייב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת פטין מולא – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בן צור, בבקשה.

מנסור עבאס: אחרון הדוברים לפני סיכום.

משה גפני: למה הקדוש ברוך הוא העניש אותנו עם ראש ממשלה פסיכי?

קריאה: בעוונותינו הרבים.

משה גפני: ראש ממשלה פסיכי.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, תודה רבה שאפשרת לי לדבר.

משה אבוטבול: עיזה עיוורת - - -

יואב בן צור: בסופ"ש האחרון אזרחי מדינת ישראל קיבלו בליץ של ראיונות – מקבץ של סיסמאות ריקות מתוכן מראש הממשלה הכושל ביותר בתולדות מדינת ישראל, מר נפתלי בנט.

יואב בן צור: ואני שואל את עצמי: זה ראיון על נתניהו או על בנט?

יואב בן צור: ראיון שלם עם אפס יחס למצב הכלכלי-רפואי החמור שמדינת ישראל נמצאת בו.

יואב בן צור: חמישה ראיונות בלי אף בשורה אחת למען האזרח.

יואב בן צור: ראיון שכולו נתניהו ועוד פעם נתניהו.

יואב בן צור: עם העיתונים של סופ"ש עוטפים עכשיו את הדגים במחנה יהודה, אבל את הנזקים שהממשלה הזאת תשאיר לנו, אזרחי ישראל יסבלו עוד שנים ארוכות.

יואב בן צור: במדינת בנט אין אזרחים, אין חולים, אין מגפה, אין אג'נדה, אין כלום.

יואב בן צור: יש רק אינטרס אחד: להישאר ראש ממשלה ובכל מחיר, גם אם זה עולה בחיי אדם.

יואב בן צור: בנט, רצית ראשות ממשלה?

יואב בן צור: קח אחריות, תתחיל להוביל.

יואב בן צור: עזוב את האובססיה שלך לנתניהו ותתחיל לעבוד.

יואב בן צור: יוקר המחיה בישראל חונק את כולנו.

יואב בן צור: כל המחייה בישראל עולה.

יואב בן צור: אין מוצר שלא עלה בעשרות אחוזים בחודשים האחרונים.

יואב בן צור: מחיר החשמל אף הוא מצטרף לחגיגה ועולה משמעותית, מחיר הדלק, מחיר המים.

יואב בן צור: הדבר היחיד שלא עולה זה רק המנדטים של בנט.

יואב בן צור: מאות אלפי ילדים מתחת לקו העוני, הולכים לישון רעבים.

יואב בן צור: רוב הקשישים בישראל נמצאים בתת-תזונה נוראית, עקב הקצבה הזעומה שהם מקבלים, ויוקר המחיה שהאמיר לשחקים.

יואב בן צור: ילד רעב אינו מבין קואליציה או אופוזיציה, ימין או שמאל.

יואב בן צור: ממשלה שמתאכזרת על ילדים ושולחת אותם לחיי עוני וסבל אין לה זכות קיום לדקה.

יואב בן צור: בנט, אתה לא שמאל ולא ימין, לא מבין מאומה, לא בכלכלה ולא בביטחון ולא במדיניות.

יואב בן צור: הדבר היחיד שאתה יודע לעשות – ועושה מצוין – זה לזעוק מעל דוכן הכנסת: חבר הכנסת נתניהו, חבר הכנסת נתניהו.

יואב בן צור: אינך ראש ממשלה – אתה ליצן.

יואב בן צור: פתגם חכם אומר שליצן שעובר לארמון אינו נהפך למלך אלא הארמון הופך לקרקס.

יואב בן צור: הרסת את המעמד והיוקרה של כיסא ראש הממשלה.

יואב בן צור: מעולם לא היו אחוזים כה גבוהים של לעג ובוז כלפי ראש ממשלה מכהן.

יואב בן צור: בנט, העם לא מאמין לך.

יואב בן צור: העם לא איתך.

יואב בן צור: העם בז לך.

יואב בן צור: תמשיך לקשקש על פרשת הצוללות, בינתיים אתה זה שצולל בסקרים ומגרד את אחוז החסימה מלמטה.

יואב בן צור: אין לממשלה הזאת זכות קיום והיא צריכה ללכת הביתה – ויפה שעה אחת קודם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת בן צור.

מנסור עבאס: יסכם את הדיון חבר הכנסת אביר קארה, בבקשה.

קריאה: - - -

אביר קארה: מה, אתה רוצה להצביע איתנו כאילו?

אביר קארה: אם אתה מצביע איתנו, אנחנו בסדר.

קריאה: ואם לא?

אביר קארה: קודם כול, צריך לאחל בהצלחה ליוסי טייב, חבר הכנסת הנכנס, לאחל לך בהצלחה גם במושב הזה.

אביר קארה: כן חברים, נאמרו פה הרבה מאוד דברים.

אביר קארה: חברת הכנסת קטי שטרית ציינה פה, עמדה וציינה לבנט שאנחנו יכולים ליפול, היא אמרה: מבירא עמיקתא לאיגרא רמא.

אביר קארה: האמת היא שהיא צודקת.

אביר קארה: אומנם זה יצא לה בטעות.

אביר קארה: באמת בשיח הציבורי ובשיח שיש בכנסת אנחנו נמצאים בבירא עמיקתא ואנחנו צריכים לטפס לאיגרא רמא.

אביר קארה: זה באמת לא פשוט, זה הרבה מאוד עבודה שאנחנו צריכים לעשות.

אביר קארה: הנושא הכי חם היום בכנסת זה יוקר המחיה.

אביר קארה: בנושא הזה אני חושב שאין קואליציה ואופוזיציה, וצריך לשתף - - -

ינון אזולאי: זה לא בכנסת, זה במליאה.

קטי קטרין שטרית: ראיתי את הפנים שלך, בגלל זה התבלבלתי.

קטי קטרין שטרית: הפנים הזוהרות שלך.

אביר קארה: רגע, אז הפנים שלי היו נראות לך כמו אגרא רמא?

קטי קטרין שטרית: הפנים הזוהרות שלך הן כל כך זוהרות, שבעלי עסקים מתרוששים ופושטים רגל.

קטי קטרין שטרית: אתה בזכותם בכנסת - - -

אביר קארה: עכשיו אני אענה על זה, קטי.

אביר קארה: תשמעי, קודם כול אני חושב שאת צודקת.

קטי קטרין שטרית: זה מה שקרה.

משה אבוטבול: - - - היפות.

משה אבוטבול: איפה - - - זוהר - - -

קטי קטרין שטרית: הם פונים אליי, לא אליך.

קטי קטרין שטרית: הם פונים אלינו.

משה אבוטבול: בכית, מה לא עשית?

משה אבוטבול: איפה הימים היפים שלך?

אביר קארה: בשנת 2011 הייתה מחאה על יוקר המחיה במדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: - - - לא יודע.

אביר קארה: מדינת ישראל היא הרבה מאוד שנים אחת מהמדינות הכי יקרות בעולם, מספר 8 בעולם ביוקר המחיה.

משה אבוטבול: - - -

אביר קארה: אתם יכולים להמשיך לצעוק, אבל זאת האמת.

אביר קארה: ואתם לא עשיתם עם זה כלום הרבה מאוד שנים.

איתמר בן גביר: אתה הבטחת, אביר, אתה הבטחת.

קטי קטרין שטרית: - - -

אביר קארה: אתם יכולים רק להבין שמחאת השולמנים, המחאה של העצמאים, של בעלי העסקים הקטנים והבינוניים - -

קטי קטרין שטרית: לא דאגת לשולמנים.

אביר קארה: - - לא באה לעולם בחלל ריק.

אביר קארה: היא לא נולדה משום מקום.

קטי קטרין שטרית: אתה באת לקבל ג'וב.

אביר קארה: היא נולדה בגלל מדיניות כושלת של ממשלה, שבמשך שנים - -

קטי קטרין שטרית: אתה באת לקבל ג'וב, כי לא מקבלים אותך בשום מקום.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי שטרית.

אביר קארה: - - לא עשתה כלום - -

קריאה: תגיד מה אתה עשית, לא מה לא עשו.

קריאה: מה אתה עשית?

אביר קארה: - - לטובת בעלי עסקים.

אביר קארה: הוסיפה רגולציה, הוסיפה ביורוקרטיה מאוד מאוד קשה, הוסיפה חסמים.

קריאות: - - -

אביר קארה: היום אנחנו מנסים להסתכל, אני מנסה להסתכל על מי ששולט בהם אצלכם במרכז הליכוד.

קטי קטרין שטרית: - - - תתבייש - - -

אביר קארה: מועצת הלול שולטת במרכז הליכוד.

אביר קארה: הוועד של תעשייה אווירית שולט במרכז הליכוד.

קטי קטרין שטרית: - - -

קריאה: לך תסתכל לה בעיניים.

קטי קטרין שטרית: אתה רמאי, אתה שקרן.

אביר קארה: הוועד של רשות שדות התעופה שולט במרכז הליכוד.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי שטרית.

אביר קארה: פתאום אני רואה את הנאומים שאתם עומדים כאן ואתם נראים לי כמו חבורת מפא"יניקים, שיודעת רק לעמוד, לקשקש ולצעוק.

קריאה: - - -

אביר קארה: בכל מקרה, חבריי חברי הכנסת, גם מהקואליציה, זה נכון - -

קטי קטרין שטרית: מורי דרך, בעלי אטרקציות, מסעדות, כולם נפגעים - - - סבבה - - -

אביר קארה: - - יש לנו מחויבות מאוד מאוד גדולה.

אביר קארה: אנחנו בממשלה הזאת עשינו דברים מדהימים.

אביר קארה: עשינו רפורמות מאוד מאוד גדולות.

אביר קארה: עשינו רפורמה בייבוא – רפורמות ימניות ששייכות לכלכלה הימנית.

אביר קארה: רפורמות במכון התקנים, רפורמה בייבוא, שאין להתווכח איתה.

אורלי לוי אבקסיס: אולי אתה יודע מה זה פריפריה?

אביר קארה: הרבה מאוד שנים ניסו להעביר את הדברים האלה ולא הצליחו.

קטי קטרין שטרית: שמענו, שמענו.

אביר קארה: עשינו רפורמה אדירה גם ברגולציה.

אביר קארה: העברנו בסוף את חוק הרגולציה, למרות שצעקתם מכל הכיוונים.

אביר קארה: בסוף חוק הרגולציה עבר ובימים אלה גם מקימים את רשות הרגולציה.

קטי קטרין שטרית: - - -

אביר קארה: 29 שנים, 29 שנים לא הצליחו להעביר כאן חוק של דמי אבטלה - -

קריאות: - - -

אביר קארה: - - של דמי אבטלה לעצמאים.

אביר קארה: אתם כולכם הצבעתם שנה שעברה נגד.

אביר קארה: 29 שנים לא עבר, וזה עבר.

אופיר כץ: העברת והעברת.

קטי קטרין שטרית: - - -

אביר קארה: גם לגבי עליית מחירים.

קטי קטרין שטרית: אתם גורמים להם לפשוט רגל.

קטי קטרין שטרית: תתביישו לכם.

אביר קארה: אבל זה נכון.

קטי קטרין שטרית: אתה צריך ללכת הביתה הראשון.

קטי קטרין שטרית: סוגרים עסקים, זה מה שאתם עושים.

אביר קארה: הדברים הטובים שאנחנו עושים בממשלה הזאת מתגמדים לעומת המצוקה העכשווית שיש למורי דרך או לצלם אירועים שהעסק שלו נפגע כתוצאה מהמשבר.

אביר קארה: ואני אומר לכם שכמו שידענו להביא הרבה מאוד דברים גדולים - -

קטי קטרין שטרית: פיניתם אנשים מבתים, סגרתם עסקים, תתביישו.

אביר קארה: - - גם פה, אנחנו גם בימים הקרובים נביא הישג גדול מאוד לבעלי עסקים במדינת ישראל.

אביר קארה: לקח הרבה מאוד זמן לממשלה הקודמת עד שהיא קמה ועד שהיא הגיבה - -

קטי קטרין שטרית: - - - אלה ההישגים שלכם.

קטי קטרין שטרית: תתביישו.

אביר קארה: - - והיו פה באמת נפילות מאוד מאוד גדולות, גם של בעלי עסקים.

אביר קארה: אתם לא יכולים להטיף לנו כלום.

אביר קארה: אבל אני אומר, לפחות אם יש נושא אחד שהוא קונצנזוס ואתם כל כך מבינים בו, למה לא תבואו תתמכו בנו?

אביר קארה: בואו נעבוד ביחד לטובת בעלי עסקים.

אביר קארה: יותר מדי שנים היה פה שיח של כן ביבי או לא ביבי.

אביר קארה: גם ה"רק לא ביבי" עשו נזק.

אביר קארה: היה פה יותר מדי שנים שיח שעושה נזק בין ימין לבין שמאל.

אביר קארה: אפשר שאנחנו כולנו אולי נתאחד סביב הנושא הזה, כי אתם צודקים, יקר לחיות בישראל.

יוסף טייב: דיבורים כמו חול, זה מה שאתם מסוגלים לעשות.

אביר קארה: קשה לחיות בישראל, בואו נשתף פעולה.

יוסף טייב: דיבורים כמו חול.

אביר קארה: בואו תציעו הצעה לשתף פעולה, אני לא מצליח להבין אתכם.

יוסף טייב: הציבור לא מאמין לכם.

אביר קארה: למה שלא נעשה את המלחמה הזאת ביחד, לטובת - - -

קטי קטרין שטרית: אביר, כל חוק שלנו בוועדת שרים לענייני חקיקה אתם אומרים זה של האופוזיציה.

קטי קטרין שטרית: תתביישו לכם, זה מס שפתיים.

אביר קארה: אתם לא רוצים לעשות ביחד?

קריאות: - - -

אביר קארה: אבל אני מציע לעשות ביחד.

אביר קארה: אני מציע לעשות ביחד, למה שלא נעשה ביחד?

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי שטרית.

ינון אזולאי: בואו נפרק את הממשלה ביחד.

אביר קארה: בטח, בואו נעשה ביחד.

קטי קטרין שטרית: מה הוא חושב, שהציבור מטומטם?

קטי קטרין שטרית: הציבור לא מטומטם.

מנסור עבאס: בסדר, אמרת הערה אחת, שתיים, שלוש הערות.

מנסור עבאס: די ומספיק.

אביר קארה: קטי, בכל מקרה יש הרבה דברים שאנחנו צריכים לעשות, אנחנו לא מושלמים.

אביר קארה: יש לממשלה הזאת עוד הרבה הרבה דרך לעשות.

אורלי לוי אבקסיס: עדיף שלא תעשו כלום.

אורלי לוי אבקסיס: אל תעשו.

- - -

אביר קארה: מדינת ישראל יותר מדי שנים תקועה בבוץ.

אביר קארה: זה נכון, יש הרבה דברים שאנחנו צריכים לעשות, אנחנו לא מושלמים.

אביר קארה: אבל אני אומר לך משהו - -

אורלי לוי אבקסיס: אל תעשו.

אביר קארה: - - במלחמה ביוקר המחיה, האמת, עדיף שהמדינה לא תעשה.

שלמה קרעי: אתם כמו האלכימאי, כל זהב שאתם נוגעים בו אתם הופכים לאבן.

אביר קארה: בדיוק הפוך, בדיוק הפוך.

אביר קארה: אבל אני אומר, תראה - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אביר קארה: - - העבודה, אני אסביר לכם - -

קטי קטרין שטרית: - - -

אביר קארה: - - תראו, אתם לא עשיתם כלום הרבה שנים, אז קשה לכם להבין שעבודה כזאת קשה לעשות.

קריאות: - - -

אביר קארה: למה היה יקר לחיות בישראל משנת 2011?

אביר קארה: היום במדינת ישראל היא אחת המדינות שהכי יקר לקנות בה דירה.

אביר קארה: מה, זה קרה בחצי שנה?

אביר קארה: מה, זה קרה בארבעה חודשים?

אביר קארה: מה קרה בארבעה חודשים?

אביר קארה: בארבעה חודשים יקר לקנות דירה בישראל?

קריאות: - - -

אביר קארה: המחירים גבוהים בישראל מהיום?

אביר קארה: איפה הייתם 12 שנים?

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אביר קארה: לא עשיתם כלום.

אביר קארה: אז עכשיו אני אומר לכם, המדיניות של הממשלה - -

קטי קטרין שטרית: הסוסים בסדר?

קטי קטרין שטרית: הסוסים בסדר?

אביר קארה: - - צריכה להיות לפתוח כמה שיותר את המשק לתחרות, בלי כל הסיפורים שלכם על פיקוח על מחירים.

אביר קארה: לפתוח את המשק לתחרות, להוריד מכסים, להוריד מכסות, לא לפחד.

אורלי לוי אבקסיס: אתם רק מעלים מחירים.

אביר קארה: השר פורר ושר האוצר, לא לפחד ללכת עד הסוף ולעשות מה שצריך.

אביר קארה: ללכת ולעשות רפורמה בחקלאות.

אביר קארה: זה לא פשוט, זה לא קל.

אביר קארה: צריך להביא שם הסכמות.

אביר קארה: אז לא עשיתם את כל הדברים האלה כל כך הרבה שנים.

קטי קטרין שטרית: אביר, נשמה - - -

אביר קארה: ביצים יקרות בישראל ב-40% מכל המדינות באירופה.

אביר קארה: יש 150 מדינות שאנחנו יותר יקרים מהן ב-50%.

אביר קארה: מה אתם עשיתם 12 שנים?

אביר קארה: אני אגיד לך: כלום.

אביר קארה: חסמתם כל רפורמה אפשרית.

קטי קטרין שטרית: - - -

קריאות: - - -

אביר קארה: מה עשיתם?

אביר קארה: שום דבר.

אביר קארה: פירות וירקות, יקר בישראל ב-25%.

אביר קארה: מה עשיתם?

אביר קארה: מה, זה נולד בחצי שנה?

אביר קארה: לא עשיתם כלום.

אביר קארה: 25% – הסל יותר יקר, מה עשיתם?

קריאות: - - -

אביר קארה: יש חמישה מונופולים שצריך היום להתמודד איתם.

אביר קארה: מה עשיתם איתם?

אביר קארה: הם נולדו היום?

אביר קארה: עכשיו אנחנו הולכים להתמודד איתם.

קריאות: - - -

אביר קארה: להתמודד איתם זה יותר קשה.

חיים ביטון: מה אתם עשיתם?

אביר קארה: תראה, להתמודד איתם זה יותר קשה.

אביר קארה: צריך להסתכל למציאות בעיניים ולעבוד, זה לא פשוט.

אביר קארה: לא פשוט לעבוד.

יצחק פינדרוס: מחירי החשמל - - -

אורלי לוי אבקסיס: הציבור רואה את זה - - -

אביר קארה: ממך אורלי – כל הצעה שאנחנו נקבל ממך תהיה גרועה לציבור.

אביר קארה: טוב שאת באופוזיציה בגלל זה.

קריאות: - - -

אביר קארה: רגע, חברים, אני לא מבין מה הלחץ שלכם.

אביר קארה: יש לי פה עוד הרבה זמן אתכם, אתם יכולים להוריד טיפה הילוך.

אביר קארה: אני ממש אהנה מכם.

חיים ביטון: יש לנו כל הלילה, רק נמאס לנו לשמוע שטויות.

אביר קארה: אבל אני יכול להגיד לכם, שאתם במשך 12 שנים לא עשיתם שום דבר בשביל להוריד את המחירים במדינת ישראל.

אביר קארה: הייתה כאן מחאה של יוקר המחיה בשנת 2011, מה עשיתם מ-2011?

אביר קארה: איך מחירי הדיור זינקו למעלה?

אביר קארה: הלכתם להמציא.

אביר קארה: מה המצאתם?

משה אבוטבול: - - -

אביר קארה: מה עשיתם?

אביר קארה: אני שואל מה עשיתם.

אביר קארה: איך מחירי הדיור כאלה יקרים?

אביר קארה: ממה, מה עשיתם?

משה אבוטבול: - - -

אביר קארה: אז אני אסביר לך.

חיים ביטון: לא עשינו את מה שאתם עושים.

חיים ביטון: לא עשינו את מה שאתם עושים עכשיו.

חיים ביטון: לא עשינו.

אביר קארה: אז אני אסביר לך.

אביר קארה: לא הסתכלתם למציאות בעיניים, לא העברתם את הרפורמה המתאימה שהיה צריך לעשות ברישוי בנייה כדי שיהיה יותר קל לבנות בישראל.

אביר קארה: עכשיו עושים, דרך אגב, דבר נפלא.

יוסף טייב: אתה טוב בדיבורים עד שזה מגיע למעשים - - - הקורונה, מגיע הקורונה אין כלום.

יוסף טייב: בוא תכתוב ספרי כלכלה, אנחנו נראה שבאמת אין לכם כלום בכלכלה.

אבל מה המצב בכלכלה?

אביר קארה: נו באמת, עד כדי כך אתה חושב שאתה כישרון?

משה אבוטבול: - - - בכל פעם שתצביע נגד הימין הוא ידבר בצרפתית בכל המקומות - - - זהו זה.

קטי קטרין שטרית: התגעגענו, יוסי, באמת הוא מטפל - - -

אוריאל בוסו: סוף-סוף הצרפתים קיבלו נציג, קיבלו נציג בכנסת.

אוריאל בוסו: בגדת בהם, גנבת להם קולות.

אוריאל בוסו: תתבייש לך.

משה אבוטבול: תשאל את שר האוצר מה הוא עשה בווינה, בווינה.

משה אבוטבול: מכיר את וינה?

משה אבוטבול: אז לפני שמקבלים על-תנאי, יש עוד תחנה שנקראת וינה.

מה המצב הכלכלי?

אביר קארה: בכל מקרה יש לקדם לטובת אזרחי ישראל באמת רפורמות מאוד מאוד מקיפות.

אביר קארה: אני קורא לחברי האופוזיציה במקום להיות – באמת, קרעי, במקום להיות צייצן מהספסל האחורי, בוא תציע הצעות אופרטיביות, איך אנחנו יכולים במדינת ישראל לשפר טיפה את המצב הכלכלי של תושבי מדינת ישראל.

שלמה קרעי: שהאזרחים ילכו למלא דלק.

שלמה קרעי: עוד שעה המחירים עולים, שילכו לתדלק.

אביר קארה: אני חושב שההתגוששות על בסיס פוליטי לא תקדם אותנו לשום מקום.

אביר קארה: אבל אני כן חושב שרעיונות כלכליים עם מצע נכון יכולים להוביל אותנו כמו שצריך, ולא להישלט על ידי איזושהי מועצת לול, לא להיתפס על ידי איזשהו מונופול ששולט במדינה, לא על ידי קבוצת מתפקדים מסוימת, שמנהלת אותנו.

אביר קארה: מה שמתאים לאזרחי ישראל, זה מה שצריך לעשות.

אורלי לוי אבקסיס: תגיד את זה למפלגת העבודה - - -

אביר קארה: וכדי לקדם רפורמה מאוד מקיפה בייבוא או במכון התקנים – זה באמת לא דבר פשוט.

אביר קארה: באמת לא דבר פשוט להכניס אותה לתוקף.

אורלי לוי אבקסיס: אלה השותפים שלכם - - -

אביר קארה: עכשיו, יש במדינת ישראל – ואת זה אולי אתם לא יודעים – אנחנו יותר יקרים ב-80% במוצרי חלב.

אביר קארה: בחלב, אנחנו יותר יקרים מכל מדינה אחרת בעולם.

אביר קארה: אז להכניס את הרפורמה בייבוא ולהכניס את הרפורמה בחקלאות מחר בבוקר לתוקף, אני חושב שזאת אחת המשימות הגדולות שיש לקואליציה הזאת.

אביר קארה: להתמודד עם יוקר המחיה זה לא פשוט.

אביר קארה: אני חושב שחלק מהדברים, בטח הורדת מיסים, אלה דברים שאנחנו צריכים ללכת לכיוון שלהם - -

אוריאל בוסו: אביר, סיימת?

אוריאל בוסו: אפשר לרדת, חלאס.

אביר קארה: - - זה דברים שאנחנו צריכים ללכת לכיוון שלהם הרבה יותר מהירה.

אביר קארה: עכשיו - - -

אורלי לוי אבקסיס: על מי אתם עובדים?

אורלי לוי אבקסיס: העברתם תקציב של העלאת מיסים - - -

אביר קארה: העברנו תקציב מצוין, שאת בחיים לא יכולת לחשוב להעביר אותו.

אביר קארה: הרי תראי, אורלי, תקשיבי - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אביר קארה: אורלי, תקשיבי, תראי, בסוף היום, בסוף היום, ברוב המקרים - -

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב לי טוב.

אורלי לוי אבקסיס: אתם צבועים, אתם שקרנים, הבטחתם הבטחות, העליתם מיסים - - -

אביר קארה: - - ברוב המקרים כשאתה עושה דברים פופוליסטיים, אתה חייב להעלות מיסים בצד השני.

אביר קארה: כל ההצעות שלכם הן הצעות פופוליסטיות חסרות טעם.

אביר קארה: את פשוט לא מבינה על מה את מדברת.

קטי קטרין שטרית: אביר, אפשר לשאול אותך מה התפקיד שלך?

קטי קטרין שטרית: מה התפקיד שלך?

אביר קארה: אם את היית מבינה על מה את מדברת אז היה אפשר לדבר איתך.

אביר קארה: אי-אפשר אפילו לנהל איתך שיח כלכלי.

אורלי לוי אבקסיס: עשרות חוקים העברתי.

אורלי לוי אבקסיס: מה אתה עשית?

אורלי לוי אבקסיס: מה אתה עשית?

אביר קארה: כל הצעה שלך היא הצעה הזויה שתעלה את המחירים במדינת ישראל ותפגע בכל אזרח במדינת ישראל - -

אורלי לוי אבקסיס: מה אתה עשית?

אורלי לוי אבקסיס: הצבעת פעמיים אבל מחלו לך כי אתה – אילו הנחות יש לקואליציה.

אביר קארה: - - ולכן האחרונה שיכולה להטיף בנושא כלכלי זאת את.

אורלי לוי אבקסיס: חוץ למכור חלומות אתה לא יודע לעשות כלום.

אביר קארה: בכל מקרה, בכל מקרה - - -

אורלי לוי אבקסיס: באת, מצאת לעצמך ג'וב.

אביר קארה: בכל מקרה, בכל מקרה - - -

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, למה לא חקרו את ההצבעה הכפולה שלך?

אורלי לוי אבקסיס: הרי עליתי על זה שהצבעת כפול - - -

אביר קארה: איך עלית על זה, באמת?

אורלי לוי אבקסיס: איך זה שעד היום לא חקרו - - -

אביר קארה: איך היא עלתה על זה?

אביר קארה: הצגת העונה עלתה על זה.

אביר קארה: ישב חבר כנסת - - -

אורלי לוי אבקסיס: מי שומר עליך?

אורלי לוי אבקסיס: מי שומר עליכם?

אביר קארה: אם את היית מודה פעם אחת בטעות שלך – עלתה על זה.

אביר קארה: עלית מכאן לשם, הודיני, קוסם, קוסם.

אביר קארה: עלית על זה.

אביר קארה: מצאת את עצמך באיזשהו מצב שאת יכולה לעלות על משהו.

אורלי לוי אבקסיס: איך זה יכול להיות שיש בדיקה ואף אחד - - -

אביר קארה: חבל, חבל אם עלית על זה כל כך טוב – יש לה עיניים מאחורי הגב, היא עלתה על זה.

משה אבוטבול: אביר, אביר קארה, שאלה קטנה - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - מישהו שומר עליך - - -

אביר קארה: הבנת, קושניר?

אביר קארה: היא עלתה על זה.

אביר קארה: אני ישבתי, הודעתי ליושב-ראש בעצמי.

משה אבוטבול: אביר, אביר, תן לשאול - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אביר קארה: אם הם היו מודים, מעבר לטעויות שלהם – מאיפה להם מה עמדתי לעשות?

אביר קארה: הודעתי ליושב-ראש בעצמי, והגברת ראתה את זה, יש לה עיניים בגב.

אביר קארה: היא הודיעה.

אביר קארה: הודיני.

אביר קארה: באמת, זה התפקיד שעשית בכנסת.

משה אבוטבול: אביר, אביר, בכמה התייקרה רכיבה טיפולית?

אביר קארה: חצי שנה אחרונה ידעת לראות עם עיניים בגב.

אביר קארה: בן אדם שאמר ליושב-ראש, הודיע בעצמו שהוא הצביע במחשב של מישהו אחר.

אביר קארה: באמת כל הכבוד לך.

אביר קארה: עיניים בגב.

אביר קארה: כל הכבוד.

משה אבוטבול: אבל הרכיבה הטיפולית – בכמה היא עלתה - - -

דוד אמסלם: היית ככה, ככה.

אביר קארה: הו, חבר הכנסת אמסלם, התעוררת.

אורלי לוי אבקסיס: מי שומר עליך?

אביר קארה: מה עשית בוועדת הפנים ב-2017?

אביר קארה: בוא תשתף פה את החברים.

דוד אמסלם: הגאון מווילנה - - -

אורלי לוי אבקסיס: מצביע כפול ואף אחד לא בודק.

אביר קארה: למה יקר בישראל?

אביר קארה: בוא, התעוררת.

אביר קארה: מה עשית?

אביר קארה: סידרת פנסיה לחברים שלך?

דוד אמסלם: ככה, ככה, ככה.

אביר קארה: מה כל כך מכעיס אותך בניר ברקת?

דוד אמסלם: ככה, ככה הצבעת.

אביר קארה: חבר הכנסת אמסלם, מה מרגיז אותך?

אביר קארה: שהשתמשת בכסף ברשות המקומית, שקיבלת בעיריית ירושלים, בשביל לפקוד אנשים לליכוד?

אביר קארה: זה מה שעשית כל השנים בשירות הציבורי שלך לטובת המדינה.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: אתה לא מתבייש?

שלמה קרעי: אתה לא מתבייש?

אביר קארה: מה אתה עושה חצי שנה?

אביר קארה: עומד מעל דוכן הכנסת, מגדף, מקלל.

אביר קארה: איזה טוהר מידות.

אביר קארה: תאמין לי, באמת, אין פה חבר כנסת אחד, שלא צריך לקחת דוגמה מההתנהגות העלובה שלך.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: הגאון מווילנה, הגאון מווילנה, אתה גם לקרוא לא יודע.

דוד אמסלם: אתה גם לקרוא לא יודע.

דוד אמסלם: לך לפרסה, הסוס שלך מחכה.

אביר קארה: עכשיו אני אגיד לך, חבר הכנסת אמסלם – עלה לכאן - - -

דוד אמסלם: ככה, תצביע ככה.

דוד אמסלם: ככה, ככה, ככה.

אביר קארה: עלה לכאן במילים היפות שלו לספר שהוא ראה את חבר הכנסת מיקי לוי, שמצביע, שמספר, שמתרגש מעל בימת הבונדסטאג, ועושה קידוש השם, והוא לא שם כיפה.

דוד אמסלם: תצביע ככה.

דוד אמסלם: ככה, ככה.

שלמה קרעי: כנראה שלא - - -

אביר קארה: חבר הכנסת אמסלם, אין כיפה מספיק גדולה בשביל קידוש השם שעשה מיקי לוי בעבור כל אחד מאיתנו ובעבור אזרחי ישראל בנאום שלו.

דוד אמסלם: תעשה ככה, תצביע ככה.

דוד אמסלם: תצביע ככה, ככה.

דוד אמסלם: לא ככה.

דוד אמסלם: ככה.

אביר קארה: וטוב מאוד שהוא מייצג אותנו ולא אתה.

אביר קארה: אוי ואבוי לנו אם אתה תייצג אותנו בעולם.

אביר קארה: רק שלא יראו את הפרצוף שלך בשום מקום.

דוד אמסלם: גם בכנסת אתה מצביע בטעות בקלפי עבריין?

אביר קארה: עדיף לנו שאת הפרצוף שלך לא יראו בשום מקום.

קטי קטרין שטרית: בינתיים אתה בחקירה, לא דודי אמסלם.

דוד אמסלם: מצביע בקלפי ארבע פעמים.

משה אבוטבול: אביר, בכמה התייקרה - - -

אביר קארה: שאני אספר לכם כמה היו ביניכם בחקירות?

משה אבוטבול: בכמה התייקרה הרכיבה הטיפולית?

דוד אמסלם: ככה, ככה, בקלפי ככה.

אביר קארה: אתם רוצים בכלל לדבר על חקירות?

אביר קארה: אתם בכלל יכולים לדבר על חקירות?

אביר קארה: יש פה אדם שישב עם אזיקים בתמונה בטלוויזיה.

אביר קארה: מפצח גרעינים במליאה, ושותה אלכוהול.

אביר קארה: אתם רוצים לדבר?

משה אבוטבול: - - - אביר, אביר, שאלתי שאלה פשוטה: בכמה התייקרה הרכיבה הטיפולית?

משה אבוטבול: תענה על זה.

אביר קארה: בכל אופן – מה?

אביר קארה: מה השאלה?

משה אבוטבול: הרכיבה הטיפולית – בכמה היא התייקרה?

קריאות: - - -

אביר קארה: רגע, רגע, רגע, דווקא ברכיבה הטיפולית – דווקא לא עלו המחירים ברכיבה הטיפולית.

אביר קארה: ואני מציע לכם – ואני גם חושב שיש פה הרבה מאוד אנשים שעוד לא לקחו אותם לשם, אבל - - -

דוד אמסלם: אתה רק סידרת לעצמך ג'וב, זה מה שעשית - - -

משה אבוטבול: - - -

אביר קארה: תשמע, כי הרכיבה הטיפולית מוכרת על ידי קופות החולים.

אביר קארה: על ידי מכבי, על ידי כללית ועל ידי לאומית.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני מבקש הודעה אישית.

אביר קארה: שנייה.

אביר קארה: הרכיבה הטיפולית בישראל - -

משה אבוטבול: בכמה היא התייקרה?

משה אבוטבול: תענה, תענה.

אביר קארה: - - מוכרת על ידי קופות החולים, ולכן המחירים גם לא עלו.

אביר קארה: ובגלל שהמחירים לא עלו, באמת אנחנו צריכים לעשות דאגה מאוד גדולה, שגם הם יזכו לשכר שהם מקבלים, לשכר הולם.

משה אבוטבול: כולל הטיפולים - - -

אורלי לוי אבקסיס: המחירים לא עלו?

אביר קארה: בכל מקרה, וזה נכון – הינה, אורלי, אנחנו מסכימים, האזרחים במדינת ישראל - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נעמוד, אבל האנשים, האזרחים, מעמד הביניים שקורס - - -

אביר קארה: אורלי, אנחנו מסכימים, אורלי, אנחנו מסכימים, אזרחים במדינת ישראל שצריכים לעשות קניות ליום השבת.

אביר קארה: זה הרבה יותר מטריד אותם מהצעקות שלכם בתוך האופוזיציה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם החזרתם אותם אחורה - - -

אביר קארה: וזה נכון שאנחנו נמצאים בבירא עמיקתא.

אביר קארה: שימו לב לשיח שלכם, תראו איך אתם מתנהגים, תסתכלו איך אתם מתנהגים.

אורלי לוי אבקסיס: יש העלאת מחירים, כן או לא?

אביר קארה: בכל מקרה – עוד כמה זמן יש - - -

ינון אזולאי: - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - יש העלאת מחירים או אין?

קטי קטרין שטרית: שנה וחצי הסתובבת כדי למצוא מפלגה שתיקח אותך.

קטי קטרין שטרית: אביר - - -

ינון אזולאי: - - -

דוד אמסלם: ככה.

אביר קארה: ככה?

אביר קארה: ככה?

אביר קארה: איך, ככה?

אביר קארה: ככה?

אביר קארה: ככה?

דוד אמסלם: ככה.

אביר קארה: ככה?

אביר קארה: איזה מצחיק אתה.

קטי קטרין שטרית: - - - תתבייש.

משה אבוטבול: - - -

מה מצב הכלכלה?

קטי קטרין שטרית: - - - רימית את הממשלה שלך - - -

אוריאל בוסו: - - - חסר לכם קולות?

אביר, מה המצב הכלכלי?

תן לנו סקירה.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: איך מצביעים?

דוד אמסלם: תנו לנו סקירה, איך מצביעים?

דוד אמסלם: כמה פעמים אתה מצביע בקלפי בכנסת?

דוד אמסלם: ארבע?

דוד אמסלם: חמש?

אביר קארה: כמה שצריך.

אביר קארה: כמה שצריך.

אביר קארה: אני עושה כל מה שצריך, קם בבוקר ועובד.

אביר קארה: מה אתה עשית בחצי שנה?

אביר קארה: בוא תספר.

דוד אמסלם: הסוס גם מצביע?

דוד אמסלם: אתה מביא אותו לקלפי?

אביר קארה: שר הדיגיטל לשעבר, והציוצים בטוויטר - - -

דוד אמסלם: ככה?

דוד אמסלם: ככה?

אביר קארה: שר הדיגיטל והציוצים בטוויטר – כמה פעמים אתה הצבעת בטוויטר?

אביר קארה: הוא הצביע ככה או ככה?

אביר קארה: איך עושים, ככה?

אביר קארה: זה הכי טוב שלך?

אביר קארה: ברצינות?

דוד אמסלם: תלמד אותנו איך מצביעים.

אביר קארה: בכל מקרה - - -

דוד אמסלם: תלמד אותנו איך - - -

אביר קארה: בכל מקרה, אם אתה רוצה שאני אספר לך מה עשיתי בחצי שנה - - -

דוד אמסלם: תסביר לנו בטעות - - -

אביר קארה: אם אתה רוצה שאני אספר לך מה עשיתי בחצי שנה אז אני אסביר לך, כי אתה נמצא בכנסת אולי רבע מהזמן שאני נמצא בכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

דוד אמסלם: אני מקווה שאתה לא מרביץ לאנשים, לא מאיים עליהם - - -

אביר קארה: אולי רבע מהזמן שאני נמצא בכנסת.

אביר קארה: אנחנו העברנו - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה עשית?

אורלי לוי אבקסיס: עשית הרבה, אבל מה?

אורלי לוי אבקסיס: הרבה מאוד - - -

אביר קארה: אני אומר לכם, העברנו רפורמות ענקיות לטובת הציבור.

אביר קארה: הרפורמה ברגולציה - - -

דוד אמסלם: תעשה ככה.

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: עזוב הרפורמה, תלמד אותנו איך מצביעים.

אביר קארה: מדינת ישראל היא אחת המדינות שהכי קשה לעשות בהן עסקים.

אביר קארה: אנחנו נמצאים במקום 86 בעולם בקלות עשיית עסקים.

דוד אמסלם: עזוב מה שאתה לא מבין.

דוד אמסלם: אל תדבר על מה שאתה לא מבין, תן לנו איך מצביעים, בזה אתה מבין.

אביר קארה: בגלל שאנחנו נמצאים במקום ה-86 בעולם, זה גם דבר שלא נולד ביום אחד.

אביר קארה: דבר שלקח הרבה מאוד שנים.

קריאות: - - -

אביר קארה: חבר הכנסת יעקב אשר, חבר הכנסת יעקב אשר, אני מבקש – ביקשת סקירה ואתה לא מקשיב.

מה המצב הכלכלי?

אביר קארה: אנחנו נמצאים במקום ה-86 בקלות בעשיית עסקים.

אביר קארה: אם משקללים – יש רף כזה, אירופי, שאם אתה משקלל אותו הוא אומר שאנחנו נמצאים במקום ה-35, אבל לא.

אביר קארה: אם אתה מכניס פנימה את רישוי העסקים, אנחנו מגיעים למקום ה-86 בעולם.

אביר קארה: זה אחד המקומות שהכי קשה לעשות בהם עסקים.

אביר קארה: כדי לפתוח את השוק, כדי להוריד חסמים, יש להתמודד עם - - -

- - - טוב?

אביר קארה: בטח, ברור.

אביר קארה: תראה, רק היום – אני אגיד לך למה טוב.

אביר קארה: כי רק היום היה דיון בוועדת העבודה והרווחה.

אביר קארה: רק היום היה דיון, רק היום – רק היום היה דיון בוועדת העבודה והרווחה, שהתייחס לחובת הנגישות של בעלי עסקים קטנים ובינוניים.

אביר קארה: עכשיו, אני אומר לך שאם לא הייתי מגיע לדיון הזה, יכול להיות שהחוק היה עובר ככה.

אביר קארה: החוק הזה – חברת הכנסת רייטן, אני מאוד מאוד שמח שבתוך הוועדה הזאת היה קונצנזוס, שבעלי עסקים לא יכולים לשאת בקנסות של 75,000 שקלים.

אביר קארה: זה לא מידתי.

אביר קארה: גם לא 25,000 שקלים, זה גם לא מידתי.

אביר קארה: ושצריכה להיות חובת התראה.

אביר קארה: אני חושב שבזה הגענו לאיזשהו קונצנזוס.

אביר קארה: גם באופוזיציה, אמר לי היום חבר הכנסת פינדרוס – שאמר המון דברי טעם בתוך הוועדה – שזה מדהים שיש אופוזיציה בתוך הקואליציה.

אביר קארה: זה נכון, יש דברים שאנחנו לא מסכימים עליהם.

אביר קארה: בתוך הקואליציה הזאת אנחנו באמת לא מסכימים על הכול.

אביר קארה: יש לי חברה בתוך המפלגה, שאני לא מסכים איתה על הכול.

אביר קארה: זה נכון.

אביר קארה: אבל אני מאוד מאוד מכבד את העמדה שלה, את הלהט שלה, את ה-passion שיש לה, את התשוקה שיש לה בשביל לייצג אנשים עם מוגבלויות, גם אם לפעמים אנחנו מה שנקרא עולים על בריקדות, עולים על טונים.

אביר קארה: אבל אנחנו צריכים בסוף להגיע לעמק השווה.

אביר קארה: ואני חושב שהדיון הזה בוועדה היום היה מאוד מאוד חשוב.

אביר קארה: אני אומר לכם שאני אעמוד כמו מגן בתוך הקואליציה הזאת, ואני אעשה כל מה שצריך, כדי שהחוקים הדרקוניים האלה על בעלי העסקים ישתנו.

אביר קארה: אני חושב שבקטע הזה אין אופוזיציה וקואליציה, ובאמת יש הרבה מאוד דברים שצריך לחפש בהם את הדרך לעבוד ביחד.

אביר קארה: עכשיו אני רוצה לספר לכם שבשבועיים האחרונים אומנם תקפתם אותי, אבל רציתי מאוד להיות חבר שלכם מהתחלה, להגיד לקטי שטרית על האיגרא רמא ובירא עמיקתא - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

אביר קארה: אבל היה מאוד מאוד חשוב – חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': - - -

אביר קארה: חבר הכנסת סמוטריץ', אתה דואג לי?

אביר קארה: אני כבר אמרתי מה אני הולך לעשות בעניין.

אביר קארה: אל תדאג לי, אני יודע מה אני עושה בעניין.

בצלאל סמוטריץ': - - -

אביר קארה: תאמין לי, תאמין לי, אני יודע מה אני עושה.

אביר קארה: יש דברים שיש בהם אידיאולוגיה, יש בהם קו אדום.

בצלאל סמוטריץ': שלא - - - חצי - - -

אביר קארה: בכל אופן, הייתי במשך שבוע וחצי בבית.

אביר קארה: יצא לי להיות בבידוד.

אביר קארה: גם אלרואי שלי נדבק בנגיף, בקורונה, ועברנו את זה די מהר - -

חיים ביטון: מה, יש קורונה, יש קורונה?

אביר קארה: - - כולנו, בקלות, ברוך השם.

אביר קארה: כן, דרך אגב, אנחנו מתמודדים איתה נהדר.

יעקב מרגי: אין קורונה בישראל.

יעקב מרגי: אין קורונה.

אביר קארה: דרך אגב, אנחנו מתמודדים איתה נהדר, תקשיב, בלי סגרים, בלי בעיות, בלי טענות, בלי מענות.

אביר קארה: פשוט משאירים את הכול פתוח.

אורלי לוי אבקסיס: - - - אין עבודה - - -

אביר קארה: מביאים בחשבון שיש שפיות.

אביר קארה: אני מקווה שבימים הקרובים אנחנו נוכל גם לבטל את התו הירוק, ולחזור פחות או יותר לשפיות.

יוסף טייב: 2,000 הרוגים.

יוסף טייב: אתה מנותק.

קטי קטרין שטרית: אתה איבדת את זה, אביר.

קטי קטרין שטרית: איבדת את זה.

אביר קארה: לחזור פחות או יותר לשפיות, לחזור לחיים.

קטי קטרין שטרית: על מה אתה מדבר?

קטי קטרין שטרית: אנשים מתים, על מה אתה מדבר?

אביר קארה: בכל מקרה - - -

קטי קטרין שטרית: איך עברתם את זה?

אביר קארה: קטי, איך הפכת להיות סוכנת כאוס?

אביר קארה: באמת.

אביר קארה: המצב – איך הפכת להיות הסוכנת של הכאוס?

אביר קארה: אני באמת שואל אותך.

קטי קטרין שטרית: - - - שראש הממשלה שלך בפניקה - - -

אביר קארה: מה את מנסה לקדם?

אביר קארה: יש פה – חבר הכנסת יברקן, אתה רוצה לבטל את התו הירוק, נו.

אביר קארה: הממשלה הולכת לעשות את זה.

קטי קטרין שטרית: ראש הממשלה שלך בפניקה, והוא עובר מעיתון לעיתון, זה מדאיג אותי.

קטי קטרין שטרית: אין אסטרטגיה, אין מדיניות, זה האסטרטגיה שלכם?

דסטה גדי יברקן: - - -

שלמה קרעי: מה אתה מתנגד?

אביר קארה: בכל מקרה – הינה, קטי, אבל את רואה, רציתי לספר לך משהו נחמד ואת לא רוצה.

אביר קארה: את כל הזמן רוצה לצעוק.

אביר קארה: אני לא מצליח – אין מה לעשות איתה היא רק לצעוק.

קטי קטרין שטרית: האמן לי, רק תגיד לכל אלה שהצביעו לכם.

קטי קטרין שטרית: להם אתה חייב את התשובות, לא לי.

קטי קטרין שטרית: אני כבר יודעת מה - - -

אביר קארה: אין מה לעשות איתך את רק רוצה לצעוק.

אביר קארה: עכשיו, אז הייתי בערך שבוע בבית, ויצא לי, ככה, לעבוד קצת יותר קשה, כי מתוך חדר העבודה אתה יכול לעשות יותר עבודה, אבל גם יצא לי להיות עם הילד שלי בבית.

יוסף טייב: מה אתם צועקים?

יוסף טייב: תנו לו לדבר שטויות.

אביר קארה: וזה הזכיר לי איזשהו סיפור ישן, שאני חושב שהוא סיפור שמתאים איכשהו לכולנו.

אביר קארה: אני מקווה שגם בזה אני אוכל אחר כך להשאיר פה איזשהו טעם טוב מכל הדברים, כי באמת לא הייתה לי כוונה לעלות ולהתווכח עם החברים.

אביר קארה: אבל בגדול - - -

אוריאל בוסו: מה, אין לכם אנשים לגייס?

אוריאל בוסו: לא הבנתי, מה אנחנו אשמים?

אביר קארה: אחי, מה זה, קודם כול, קודם כול - - -

אוריאל בוסו: אין לכם רוב?

יוסף טייב: - - -

אביר קארה: קודם כול, אתם יכולים לצאת.

אביר קארה: אף אחד מחייב אתכם להישאר בפנים.

אביר קארה: באמת, אנחנו לא עושים - - -

אוריאל בוסו: חצי נורבגיה פה, אתם מבלבלים את המוח.

חיים ביטון: חצי - - -

יוסף טייב: אביר, עזוב, תצביע פעמיים, בוא נגמור סיפור.

יוסף טייב: זהו.

משה אבוטבול: עכשיו עידית מתדלקת את הקואליציה, מנסה לגרור כמה באוזניים לבוא.

משה אבוטבול: עד אז, תדבר כמה שאתה יכול.

משה אבוטבול: אבל תסביר לנו את המצב הכלכלי, את המצב של - - -

אביר קארה: אתה יודע, דרך אגב, שעכשיו עברה החלטה – לא שמעתי אותך עומד פה ואומר מילה טובה על זה שעברה החלטה על העיר בית שמש.

משה אבוטבול: - - - אתה מספר - - -

אביר קארה: החלטת ממשלה, עם 500 מיליון שקל השקעה, בעיר שלך.

משה אבוטבול: חמוד שלי, אגדות, אגדות.

אביר קארה: במקום שתבוא ותגיד – גם אתה עמלת על הדבר הזה קשה, אז - -

משה אבוטבול: אגדות, אגדות.

אביר קארה: - - הינה, יש גם דברים שאפשר לשתף עליהם פעולה.

אביר קארה: לפחות תגיד גם את זה.

משה אבוטבול: תשקיע בציבור שמחכים לקבל לחם ופסטות במחיר מוזל.

משה אבוטבול: רחם עליהם.

משה אבוטבול: אל תדבר לי על כבישים עוקפים - - -

אביר קארה: איך עושים את זה, חבר הכנסת אבוטבול?

משה אבוטבול: עליהם תרחם.

אביר קארה: איך עושים את זה, חבר הכנסת אבוטבול?

משה אבוטבול: תקרא את המצב הכללי - - -

אביר קארה: ולמה לא עשיתם את זה 12 שנים?

אביר קארה: מה, המחיר היה פה - - -

אוריאל בוסו: לא היו מחירים, לא היו מחירים איתנו - - -

אביר קארה: המחירים, רגע, מה היה פה לפני כן?

קריאות: - - -

אביר קארה: אני מנסה להבין מה היה פה לפני כן.

אביר קארה: מה היה ב-2014?

אביר קארה: כמה עלה דלק?

אביר קארה: כמה עלה דלק באוגוסט 2012?

אביר קארה: כמה עלה בספטמבר 2012?

אביר קארה: מה, זה חדש?

משה אבוטבול: אתה יודע, אתה יודע שאני קיבלתי - - -

אביר קארה: מחיר החבית בעולם היה 120 דולר, ועלה פה דלק 8.26.

אביר קארה: בואו, מה זה הפופוליזם הזה?

אביר קארה: מה אתם מנסים למכור?

אביר קארה: כאילו, מה אתם חושבים, שזה נותן לכם משהו, נותן לכם עוד איזושהי נקודת זכות?

אביר קארה: מה אתה מציע, חבר הכנסת אבוטבול, לפקח על מחירים?

משה אבוטבול: אני מציע - - - אביר - - -

אביר קארה: כי זה מתאים למי שמחזיק מעצמו איש ימין, מתאים לו לעבור לפיקוח על מחירים.

אביר קארה: מי שמחזיק מעצמו איש ימין, מתאים לו להגביל את השוק.

אביר קארה: כי זה מה שהוא מאמין בו.

אביר קארה: איפה כלכלה חופשית?

אביר קארה: איפה ימין ליברלי?

משה אבוטבול: אתה יודע מה - - - היום?

אביר קארה: איפה הדברים האמיתיים שצריך להאמין בהם ולקדם?

משה אבוטבול: אתה יודע, הדגים היום התלוננו, שכשעטפו את הראיונות של בנט עם הדגים, הם - - -

אביר קארה: אבל אתה, חבר הכנסת אבוטבול, אני לא מבין – פעם חתולים, פעם דגים, פעם חתולים.

אביר קארה: מה הרעיון?

אביר קארה: בסוף אתה כל הזמן צועק.

אביר קארה: מה הרעיון?

אביר קארה: מה הרעיון שלך?

משה אבוטבול: מה, תגיד לי - - - בנט?

אביר קארה: אני שואל מה הרעיון שלך?

אביר קארה: להוריד, להוריד את מחירי הפסטות בשווקים.

אביר קארה: מה הרעיון שלך?

משה אבוטבול: - - - לא - - -

אביר קארה: אני שואל מה הרעיון שלך?

משה אבוטבול: מה הרעיון שלי?

אביר קארה: תציע לי, כן, אני רוצה הצעה.

משה אבוטבול: תקיימו חצי ממה שהבטחתם.

אביר קארה: מה זאת אומרת?

משה אבוטבול: אמר איווט שהוא לא יעלה מחירים - - -

אביר קארה: אני יכול להגיד לך שאנחנו מקיימים המון ממה שהבטחנו.

משה אבוטבול: למה איווט שיקר?

אביר קארה: תשמע, אנחנו התחייבנו, אנחנו התחייבנו – תראה, בנט, בנט - - -

משה אבוטבול: - - - המפלגה של המטומטמים.

אביר קארה: רגע, אבל אנחנו עשינו הרבה מאוד ממה שהתחייבנו, אנחנו עוד רק בתחילת הדרך.

אביר קארה: חצי שנה.

אביר קארה: תן לנו עוד קצת זמן, ואנחנו נשלים גם את כל מה שהתחייבנו.

אביר קארה: מה לעשות, בפוליטיקה, בעולם העשייה, זה הרבה יותר קשה, אבל צריך לעשות.

אביר קארה: זה לא פשוט.

אביר קארה: אבל בכל מקרה, למחירי הפסטות: כדי להוריד את מחירי הפסטות בעולם, יש היום מונופולים במדינת ישראל, צריך שרשות התחרות תפעל מולם במקומות שבהם יש את זה.

אביר קארה: גם חשוב מאוד שהצרכנים ידעו שיש פסטות יותר זולות, לא חייבים לקנות פסטה של אסם.

אביר קארה: והדבר השלישי הוא שצריך לפתוח את השוק לתחרות: להוריד מכסים, להוריד מכסות, לייצר יבוא חופשי וכלכלה חופשית.

אביר קארה: הדברים האלה ייצרו תחרות מאוד גדולה, ויורידו מחירים.

אביר קארה: אין דרך אחרת.

אביר קארה: אתה רוצה להוריד מחירים?

אביר קארה: תחרות.

משה אבוטבול: - - -

אביר קארה: עכשיו אתם יכולים, אתם יכולים - - -

שלמה קרעי: תמשיכו להעלות מיסים, קארה.

אביר קארה: לא הייתה עליית מיסים בתקציב.

אביר קארה: רק מי שלא מבין כלכלה – קל לך פשוט להגיד את זה.

אביר קארה: לא הייתה עליית מיסים בתקציב.

אביר קארה: היו מיסים - - -

שלמה קרעי: פורר - - -

אביר קארה: נכון, יש מיסים עקיפים.

אביר קארה: אתה שואל אותי מה עמדתי בנושא, אני חושב שצריך להפחית מיסים.

אביר קארה: מדינת ישראל צריכה להפחית מיסים.

אביר קארה: האם היה נכון או לא נכון, אבל לא הייתה עליית מיסים בתקציב.

אביר קארה: אתם יכולים להמשיך להגיד את זה.

אביר קארה: אבל פה בכנסת, מילא, זה טוב לרשתות החברתיות שלכם, לטיקטוק, לדברים האלה, אבל לא למציאות, כי במציאות זה לא קרה.

אביר קארה: ובמציאות אין עליית מיסים.

אביר קארה: זה נכון שיש מיסים שצריך לדחות אותם, וזה נכון שצריך להפחית מיסים במדינת ישראל, זה נכון.

משה אבוטבול: - - -

אביר קארה: אבל האם הכול יקרה ביום אחד?

אביר קארה: התשובה היא לא.

אביר קארה: ייקח זמן, גם זה יקרה, גם זה יקרה.

משה אבוטבול: למה לא - - - להקשיב לאביר - - -

אביר קארה: בכל מקרה צריך, בכל מקרה צריך להוריד מחירים במדינת ישראל על ידי הגדלת התחרות.

אביר קארה: על ידי משק תחרותי, שבו אתה נותן לכל השחקנים במדינת ישראל את האפשרות להתחרות בתוך - -

משה אבוטבול: - - -

אביר קארה: - - שוק תחרותי, להכניס כמה שיותר שחקנים בתוך השוק.

אביר קארה: יש היום בשוק מעט שחקנים.

אורלי לוי אבקסיס: - - - אתה אמרת שלא צריך להשקיע, כי בעסקים בפריפריה - - -

אביר קארה: אני אמרתי דבר כזה?

אורלי לוי אבקסיס: קראתי.

אביר קארה: לא נכון.

אורלי לוי אבקסיס: כולם קראו.

אורלי לוי אבקסיס: זה התפרסם - - -

אביר קארה: אז הינה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, פעם שנייה את לא קוראת דברים שאומרים לך.

אורלי לוי אבקסיס: קראתי, קראתי - - -

אביר קארה: אני אמרתי שצריך לחזק ישובים קיימים.

אביר קארה: אני חושב שצריך לחזק את ירוחם.

אורלי לוי אבקסיס: אז הכתבים - - -

אביר קארה: ולא לייצר תחרות לירוחם.

אביר קארה: אני חושב שצריך לחזק ישובים קיימים.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אביר קארה: האם צריך לייצר ולייצב את הכלכלה ביישובים הקיימים?

אביר קארה: התשובה היא כן.

אורלי לוי אבקסיס: - - - כסף על תחבורה?

אביר קארה: זאת העבודה שלי, זה הדבר שאני מאמין בו.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אביר קארה: אם את מאמינה במשהו אחר, ואם את חושבת – אני חושב שצריך לחזק את העיר בית שאן, שלא התקדמה ב-12 השנים האחרונות מילימטר קדימה.

אורלי לוי אבקסיס: בגלל זה אתם שמים מס גודש - - -

אביר קארה: אז אני חושב שצריך לחזק את העיר בית שאן, העיר שממנה את באה, ולא לבנות ליד בית שאן ולהשקיע במשהו אחר.

אביר קארה: זאת העמדה שלי.

אורלי לוי אבקסיס: הרי אתה ביקשת לסגור את העורק לפריפריה, שמת מס גודש - - -

אביר קארה: בכל מקרה – שטויות, את מדברת שטויות, את מדברת שטויות, פופוליזם כל הזמן.

אביר קארה: כל הזמן להניע מנוע שפופוליסטי, מיותר.

אורלי לוי אבקסיס: - - - בישיבת סיעה צוטטת בכל כלי התקשורת כמי שאומר שלא צריך להשקיע בעסקים בפריפריה.

אביר קארה: רוצה תשובה?

אביר קארה: רוצה תשובה?

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לכם - - -

אביר קארה: קודם כול, את משקרת.

אביר קארה: קודם כול, את משקרת.

אביר קארה: את משקרת.

אביר קארה: מה שאת אומרת הוא לא נכון.

אביר קארה: מה שאת אומרת הוא לא נכון.

אביר קארה: דבר כזה לא נאמר מעולם.

קריאות: - - -

אביר קארה: צריך להשקיע, צריך להשקיע תקציבי עתק בפריפריה, וצריך להשקיע בעסקים בפריפריה.

אביר קארה: פשוט שטות.

אביר קארה: השאלה שנשאלה: האם כדאי לבנות עיר ליד ירוחם?

אביר קארה: עדיף להשקיע את הכסף שאנחנו רוצים בעיר ירוחם.

אביר קארה: כל השאר זה פופוליזם זול.

משה אבוטבול: מה עם סינגפור?

אביר קארה: בכל מקרה, בכל מקרה, תוכנית סינגפור זה הפחתת מיסים, הורדת רגולציה והורדה של ביורוקרטיה, ושירות ממשלתי יעיל.

אביר קארה: רגולציה וביורוקרטיה אנחנו מורידים בצורה מאוד מאוד דרסטית.

משה אבוטבול: - - -

אביר קארה: רק השבוע פרסמנו תוכנית עם מיליארד וחצי שקל חיסכון למשק הישראלי ועם הפחתת ביורוקרטיה ורגולציה על עסקים.

אביר קארה: למשל, יש בתעשייה מפעלים – יש דבר שנקרא מטען אש.

אביר קארה: במשך שנים, כיבוי אש דרש ממפעלי תעשייה להתקין ספרינקלרים, בלי להתחשב אם מדובר בנגריה, שבאותה נגריה יש עצים ויש שם מטען אש מאוד גבוה – דרשו את אותה דרישה בדיוק ממפעל בטון, שאותו מפעל בטון יש בו מלט ומים, ושם שום דבר לא יכול להישרף.

אביר קארה: דרשו את אותן דרישות, ואנחנו הפחתנו את זה.

אביר קארה: הורדנו את הדרישות בתעשייה מ-95% – 95% ממפעלי התעשייה במדינת ישראל, ב-95% מהמפעלים במדינת ישראל הורדנו את הדרישות בערך ל-20%, דבר אדיר שעשינו בהפחתה של רגולציה וביורוקרטיה.

קריאה: אביר, אתה יכול לרדת כבר?

אביר קארה: כן, בטח, למה את לא קוראת לי?

אביר קארה: אני כבר כמעט שעה פה.

אביר קארה: אבל נהניתי, אני לא רוצה לרדת.

אביר קארה: אתה יכול לאפס לי את הזמן?

אביר קארה: אני רוצה עוד קצת זמן.

משה אבוטבול: אביר, כמה מילים על סינגפור.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת - - -

אביר קארה: רגע, רגע, אז רק סינגפור, שלוש מילים.

אביר קארה: סינגפור זה הפחתת מיסים, הורדה של ביורוקרטיה, הורדה של רגולציה ולייעל את השירות הממשלתי.

אביר קארה: שלושה דברים אנחנו עושים: מפחיתים ביורוקרטיה ורגולציה, מייעלים את השירות הממשלתי, ובעזרת השם, בקרוב אנחנו גם נפחית מיסים ואתם תמשיכו לצהול.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני ביקשתי הודעה אישית.

אביר קארה: חברים, תודה רבה, היה נחמד מאוד.

שלמה קרעי: כל מה שאמרת זה בדיוק הפוך.

שלמה קרעי: העליתם מיסים, ממשלה מנופחת עם עשרות נורבגים ושר בלי תיק.

שלמה קרעי: בדיוק ההפך מכל מה שאמרת.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יצחק פינדרוס ביקש לראות בהצבעה הצבעת אי-אמון, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשם סיעות ש"ס ויהדות התורה, אני מבקש לראות בהצעה זו הצעת אי-אמון בממשלה משתי סיבות: קודם כול, עצם החוק המוזר הזה והגזעני הזה, והסיבה השנייה, ממשלה שב-23:30 מעמידה סגן שר לספר לנו על כלכלה ללא סיבה, לא ראויה לאמון.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת יריב לוין.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, אני מציע שראש הממשלה החליפי אולי ישמע את הדברים, כי אני מניח שהוא או שר אחר יצטרכו לענות להם.

יריב לוין: פרסמה חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי הודעה שלפיה הגיעה להבנות עם הקואליציה בנוגע לבעיות של הבדואים בנגב בענייני הקרקעות, הדיור, היישובים הבלתי-מוכרים ובניית תוכנית כוללת שמטרתה פיתוח מתקנים בכפרים הבדואיים בנגב וכנראה גם התחייבויות נוספות.

יריב לוין: אני מבקש לדעת אילו התחייבויות ניתנו לחברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי תמורת תמיכתה בחוק הזה וגם בחוק הקודם.

יריב לוין: וכידוע, יש חובה לפרט - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יריב לוין.

יריב לוין: - - יש חובה לפרט את ההתחייבויות האלה - -

מנסור עבאס: תודה.

יריב לוין: - - לפני הכנסת כשמוגשת הצעת אי-אמון.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: בבקשה, השר עיסאווי פריג' ישיב בשם הממשלה.

עיסאווי פריג': כבוד היושב-ראש, חברת הכנסת רינאוי זועבי היא חלק מהקואליציה.

עיסאווי פריג': אין שום שחר לדברים ששאלו.

עיסאווי פריג': אין כלום, לא היה כלום, תודה.

מנסור עבאס: תודה, השר עיסאווי פריג'.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: סליחה, חברי הכנסת, חברי הכנסת, אתם רוצים להקשיב או לא?

מנסור עבאס: אנחנו נעבור להצבעה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: במקרה כזה, מי שמצביע בעד החוק – מי שמצביע בעד בעצם מצביע בעד החוק ונגד הצעת האי-אמון.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, מותר לשקר בכנסת?

יעקב מרגי: מותר לשקר בכנסת?

מנסור עבאס: מי שמצביע נגד, משמעות הדבר שהוא מצביע נגד החוק ובעד האי-אמון.

גלית דיסטל אטבריאן: מנסור הבוס, מתי - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת, מי שמעוניין להצביע, נא לשבת.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: בבקשה, נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 49

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: התשפ"ב–2021, לוועדת החוץ והביטחון נתקבלה.

מנסור עבאס: 49 חברי כנסת בעד, 48 חברי כנסת נגד, הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה והצעת האי-אמון נדחתה.

מנסור עבאס: ההצעה עוברת לדיון בוועדת החוץ והביטחון.

מנסור עבאס: לפני שאנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר היום, הודעה אישית.

מנסור עבאס: הודעה אישית של חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי לוי, אני נתתי לחבר הכנסת דוד אמסלם.

אורלי לוי אבקסיס: ביקשתי - - - ואישרת לי.

מנסור עבאס: אני יודע, אני יודע, שקלתי וראיתי לנכון לתת לחבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני, חמש דקות.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

דוד אמסלם: שמענו את דברי - - -

קריאה: לא שומעים.

דוד אמסלם: לא שומעים, אני מבקש להגביה, אם אפשר.

דוד אמסלם: אתה הנמכת אותי.

דוד אמסלם: כשאני עולה, מנמיכים את הרמקולים, ככה זה.

דוד אמסלם: גם ברמקולים אתם משחקים.

דוד אמסלם: עכשיו שומעים?

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמענו את דברי ההבל של סגן השר המיותר אביר קארה דרך אגב, השר שממונה על כלום ושום דבר.

דוד אמסלם: הוא מספר כאן שאני הוצאתי כסף מעיריית ירושלים כדי לפקוד אנשים לליכוד.

דוד אמסלם: זה בן אדם שאף פעם לא עבד כמעט בשום מקום, לא מבין.

דוד אמסלם: איך, בוא תספר לנו קודם כול איך אפשר להוציא כסף מהעירייה.

תתבע אותו.

דוד אמסלם: עכשיו, עזוב, אתה מגוחך, אפילו אתה לא שווה תביעה בגלל שאתה אפילו לא מבין כלום.

דוד אמסלם: אתה לא מבין את תהליכי הכנסת, אתה לא מבין את העבודה הפרלמנטרית, אתה לא מכיר את המערכת הציבורית.

דוד אמסלם: אתה, צריך להבין, אתה בדיוק כמו הבוס שלך, שקרן, נוכל, ואתה במקרה גם עילג וחסר דעת.

דוד אמסלם: אתה באופן אישי.

דוד אמסלם: אתה בא לפה, נואם לנו נאום לאומה כאילו זה כלכלן דגול.

דוד אמסלם: אתה הרי לא מבין כלום בכלכלה.

דוד אמסלם: אולי אתה מבין משהו בסוסים, בוודאי לא בכלכלה.

דוד אמסלם: אתה בא ומספר מה עשינו 12 שנים.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך – שאל את הבוס שלך, הרי הוא היה שר הכלכלה הרבה שנים, באותן 12 שנים שאתה מדבר עליהן.

דוד אמסלם: אתה מבין כמה אתם מגוחכים?

דוד אמסלם: כמה אתם הזויים, במיוחד אתה?

דוד אמסלם: אני רוצה לספר – אבל אני שאלתי אותך, רק בוא תלמד אותנו דבר אחד שאתה מבין באמת:

דוד אמסלם: איך מצביעים ככה בטעות?

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך, מר אביר קארה הדגול, אף חבר כנסת שמגיע לכאן, בחפיפה הראשונה או בקורס הראשון לא מלמדים אותו לא להצביע פעמיים, לא מלמדים אותו לא לגנוב, לא מלמדים אותו לא לשדוד.

דוד אמסלם: אלה דברים שמובנים מאליהם למי שיושב כאן, על הכיסא.

דוד אמסלם: מה חשבת, שככה וככה מצביעים?

דוד אמסלם: תגיד לי, לכנסת, כמה פעמים אתה מצביע בקלפי?

דוד אמסלם: האם גם הסוס שלך מצביע?

דוד אמסלם: אתה מביא את הסוס לקלפי, כמה אתם מצביעים?

דוד אמסלם: האם אתה עושה סיור קלפיות, מצביע פעם פה, שמה כחייל, שמה כבן אדם מקלפי לא נגישה?

דוד אמסלם: תגיד לי, אתה בן אדם הזוי, ואתה לועג לחברת הכנסת אורלי לוי, שקלטה אותך?

דוד אמסלם: הרי אם אנחנו לא קולטים אותך והיא לא שמה לב, עד היום אתה מצביע פעמיים כל הזמן.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שאתה לא בן אדם ישר.

דוד אמסלם: אתה, עכשיו, טול קורה מבין עיניך כשאתה מדבר עליי.

דוד אמסלם: אני רק מציע לך, תעשה גוגל קטן גם עליך גם עליי.

דוד אמסלם: מה כתבו עליך בעיתונים?

דוד אמסלם: שאתה מאיים על החברים שלך, אני אשים לכם רימון מתחת לדלת.

דוד אמסלם: אני מבין שאתה מתכוון לרימונים לפני ראש השנה.

משה אבוטבול: לא, הרימון שקפץ עליו בנט, לרימון הזה הוא מתכוון.

דוד אמסלם: לא, לא, ארגז של רימונים שאנחנו עושים עליהם ברכות לחג.

דוד אמסלם: אותם יריבים שלך, אתה הרי עשית סחר-מכר: באת לליכוד, סחרת על מיקום, הלכת לבנט, היית הולך לעבאס.

דוד אמסלם: אתה בדיוק כמו רוב הקואליציה הזאת, אנשים חסרי עקרונות.

דוד אמסלם: קנגרו, באים ממקום למקום עושים סחר מכר, סחר סוסים.

דוד אמסלם: אמרתי לך, אתה בסוסים בוודאי מבין, מבין גדול, אפילו, אז אני מניח, אני רוצה ללמד עליך זכות, שהתכוונת לשים להם ארגז רימונים כדי שיאכלו לחג, יפרקו את הרימונים ויברכו עליהם גם שהחיינו.

דוד אמסלם: יש לך הרי מטע רימונים.

דוד אמסלם: גם צריך פה חיסול, אמרת באחד המקומות.

דוד אמסלם: אני מבין שחיסול של היתושים.

דוד אמסלם: יש הרבה יתושים, אתה מבין גם בזה.

דוד אמסלם: באורווה באים זבובים, באים יתושים, עכברים, צריך לחסל אותם.

דוד אמסלם: צריך לרסס אותם, לחסל.

דוד אמסלם: חס ושלום.

דוד אמסלם: זה לא אותו חבר שלך, שרבת איתו מי יבוא לכנסת?

דוד אמסלם: הרי עשיתם – אתה עשית הרי סיבוב על כל העצמאים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני זוכר אותך פה מפגין פה, רואה, שם, רואה אותך בטלוויזיה, כן.

דוד אמסלם: ומבין שמכרת אותם בגלל שסידרת לעצמך עבודה.

דוד אמסלם: הדבר היחיד הטוב שיצא לעצמאים הוא שאתה סידרת לך עבודה ועזבת אותם, בגלל שאתה לא ראוי לייצג שום עצמאי במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתה איש שלא מבין דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: עולה כאן, מדבר דברי הבל איזה חצי שעה, ועוד מה?

דוד אמסלם: מבסוט מעצמך, חושב שאתה אומר איזה דברים נאורים.

דוד אמסלם: מגלה לנו את תורת הכלכלה.

דוד אמסלם: איך אמרת, אני לא נגד ירוחם, רק אני לא רוצה שתהיה שם תחרות.

דוד אמסלם: בוא תסביר לנו כאן, תעלה - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

דוד אמסלם: - - ותסביר לנו למה התכוונת שאתה לא נגד ירוחם אבל אתה לא רוצה שתהיה תחרות.

דוד אמסלם: מר אביר קארה, מר אביר, קארה, אתה איש אלים - -

קטי קטרין שטרית: לא אביר ולא בטיח.

דוד אמסלם: - - עילג, ואתה בושה באמת לכנסת ולכל איש ציבור.

דוד אמסלם: אני מתבייש שאתה חבר כנסת.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: [מס' מ/1492; דברי הכנסת י"ד, חוב' 94; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו חוזרים לסדר-היום.

מנסור עבאס: הצעת חוק התכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 6), לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

מנסור עבאס: יציג את הצעת החוק חבר הכנסת איתן גינזבורג, בשם יושב-ראש ועדת הכלכלה.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

מנסור עבאס: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: עבאס, לא מתנהגים ככה.

אורלי לוי אבקסיס: כשמאשרים, מאשרים.

אורלי לוי אבקסיס: צריך לעמוד במילה.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שאתה מצפה שאחרים יעמוד במילה שלהם כלפיך, אני גם מצפה שכשאתה נותן מילה, תעמוד בה.

מנסור עבאס: אני לא נתתי מילה.

מנסור עבאס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: נותן מילה ואומר: חזרתי בי.

דוד אמסלם: הוא העליב אותה גם, אז מה?

דוד אמסלם: אם הוא מעליב שני אנשים, אי-אפשר?

אורלי לוי אבקסיס: ואם הוא עולב בכמה אנשים, אתה צריך להגיד, אחד מייצג?

אורלי לוי אבקסיס: אבל מילא.

אורלי לוי אבקסיס: אחרי שאמרת לי: בסדר, אני מאשר, פתאום אתה חוזר בך.

אורלי לוי אבקסיס: זכותך המלאה, הכול בסדר.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי, זכותך – לא, זכותך להגיש בקשה.

אורלי לוי אבקסיס: זכותי גם להגיד עליו: זה לא בסדר.

מנסור עבאס: זכותי לקבל החלטה.

מנסור עבאס: קיבלתי החלטה ונתתי לחבר שלך.

אורלי לוי אבקסיס: קיבלת החלטה אחרי שאמרת כן.

אורלי לוי אבקסיס: יכולת לתת לכמה נציגים, כי הוא עלב פה בהרבה מאוד אנשים בסגנון שלו, באירוע שלו.

אורלי לוי אבקסיס: ויותר מכול, הוא הנדס תודעה.

אורלי לוי אבקסיס: יש עליית מחירים - - - מדברים שטויות.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: התייחסתי לחומרת הדברים, ולכן נתתי לחבר הכנסת דוד אמסלם.

אורלי לוי אבקסיס: אני בעד שתיתן, שתיתן לאמסלם, אבל למה - - -

מנסור עבאס: בבקשה, חבר איתן גינזבורג.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: אורלי, חשבתי שאת תקבלי את זה.

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

אורלי לוי אבקסיס: הוא פנה גם אליי ישירות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אישרת.

אורלי לוי אבקסיס: אישרת.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא צריך לבוא על חשבון.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: אני לא אישרתי.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: כנסת נכבדה - - -

מנסור עבאס: זכותך להגיש בקשה.

מנסור עבאס: זכותי לקבל החלטה.

אורלי לוי אבקסיס: הכול בסדר.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להציג בפניכם – בשמו של יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת מיכאל ביטון, שנאלץ להיעדר בגלל נסיבות אישיות –את הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 6), לקריאה השנייה ולקריאה השלישית.

איתן גינזבורג: הצעת החוק זו מובאת היום שנית לאישור מליאת הכנסת, לאחר שלא אושרה בקריאה השלישית לפני כמה שבועות.

איתן גינזבורג: בהצעת החוק מוצע להאריך את תוקפה של הוראת מעבר שנקבעה בחוק ההסדרים לשנים 2017 ו-2018 במסגרת תיקון חוק הפצת שידורים באמצעות תחנות שידור ספרתיות.

איתן גינזבורג: בתמצית אומר כי התיקון לחוק הפצת שידורים קבע כי ספקי תוכן שהם פלטפורמות להפצת שידורים ברשת האינטרנט, דוגמת סלקום TV או פרטנר TV, יוכלו לקבל ללא תשלום את שידוריהם של ערוצי טלוויזיה מסוימים שמופצים במערך עידן פלוס שאותם הם מעוניינים לשדר, למעט תשלום בשל זכויות יוצרים ומשדרים.

איתן גינזבורג: הסדר זה מותנה ברישומם של ספקי התוכן במרשם.

איתן גינזבורג: כפי שציינתי, במסגרת תיקון זה נקבעה הוראת מעבר לחמש שנים, שפקעה ב-1 בינואר 2022, אשר קבעה כי בתקופת המעבר חלק מהגופים המשדרים במערך עידן פלוס – שהם ערוצי הטלוויזיה רשת, קשת ותאגיד השידור הציבורי – רשאים לגבות מספקי התוכן באינטרנט המעבירים את שידוריהם נוסף על התשלום שמשולם לבעלי זכויות היוצרים והמשדרים, וזאת בהתאם להסכמים שנחתמו לפני כניסתו לתוקף של התיקון.

איתן גינזבורג: לגבי ספקי תוכן שיבקשו את התכנים מהגופים המשדרים במהלך תקופת המעבר חלה על הגופים המשדרים חובה להעביר את התכנים לכל ספק תוכן שיבקש זאת, בהתאם לתנאים ולמחיר הטובים ביותר שניתנו לספק תכנים אחר לפני כניסתו לתוקף של התיקון.

איתן גינזבורג: הארכת הוראת המעבר נועדה לאפשר למשרד התקשורת להשלים את הליך בחינתן של המלצות ועדת פולקמן, שמינה שר התקשורת לעניין אסדרת תחום השידורים בכללותו, ובמסגרתו עתידה להיבחן מחדש גם האסדרה, הרגולציה, שנקבעה בנושא הפצת שידורים באינטרנט.

איתן גינזבורג: לאור זאת, מוצע להאריך את תוקפה של הוראת המעבר ולאפשר לגופים המשדרים להמשיך ולפעול לפי ההסכמים הקיימים בינם ובין ספקי התכנים באינטרנט, ובכך למנוע שינויים תכופים בשוק השידורים ולשמור בו על היציבות.

איתן גינזבורג: בהקשר הזה, צריך לומר, הועלו כל מיני טענות על תשלומי שוחד וערוצים מגויסים וערוצי תעמולה.

איתן גינזבורג: לא מניה ולא מקצתיה.

איתן גינזבורג: ראשית, אני דוחה בתוקף גם את הכינויים של שידורי תעמולה.

איתן גינזבורג: אלו שידורים מסחריים שאושרו כדין ולא משרתים אף צד במפה הפוליטית, בטח לא כמו ערוץ מסוים.

איתן גינזבורג: ושנית, לא שוחד ולא נעליים.

איתן גינזבורג: הצעת החוק חוקקה בתקופת ממשלת נתניהו, ב-2016, ובאה בעצם עכשיו ההצעה הזאת, להאריך בעוד שנה את אותה הצעה שהממשלה הקודמת-קודמת אישרה.

איתן גינזבורג: ולכן כל האמירות האלה של גורמי האופוזיציה על איזה שוחד או מתת או משהו כזה הן פשוט פייק ניוז.

איתן גינזבורג: ממשיכים את מה שהיה לעוד שנה.

איתן גינזבורג: זה הכול.

איתן גינזבורג: אין פה עניין של כספים.

איתן גינזבורג: אין פה עניין של הסכמים סודיים או חדשים.

איתן גינזבורג: הכול – מה שהיה.

איתן גינזבורג: ועדת הכלכלה קיימה שני דיונים בהצעת חוק זו, שבסופם אושרה ההצעה לקריאה השנייה והשלישית בתיקונים הבאים: במקום הארכה של הוראת המעבר בתקופה של שנה, כפי שביקש משרד התקשורת – ויש לציין שערוצי הטלוויזיה אפילו ביקשו יותר – ההוראה תוארך לתקופה של תשעה חודשים בלבד, עד ל-1 באוקטובר 2022.

איתן גינזבורג: זאת, במטרה לזרז את קידומה של הרפורמה בתחום השידורים.

איתן גינזבורג: כמו כן, לפי המוצע, שר התקשורת יהיה רשאי להאריך את התקופה האמורה בחצי שנה, באישור ועדת הכלכלה.

איתן גינזבורג: אבל אני מדגיש שהוועדה עומדת על כך שהרפורמה בתחום השידורים תובא לאישור הכנסת כבר בחודש יולי הקרוב.

איתן גינזבורג: אם הדבר הזה לא יקרה וניווכח שהתהליכים לקידום הרפורמה לא מתקדמים כמצופה, אני מתחייב, בשם יושב-ראש ועדת הכלכלה, שהוועדה תסכים – הוועדה לא בהכרח תסכים להארכה נוספת של הוראת המעבר.

יצחק פינדרוס: מה זה לא תסכים בהכרח?

יצחק פינדרוס: איזה מין התנהגות הזו?

יצחק פינדרוס: תסביר לי.

איתן גינזבורג: אז אני אגיד לך.

איתן גינזבורג: אז אני אולי אתקן את המשפט שלי.

יצחק פינדרוס: אני לא למדתי ליבה.

איתן גינזבורג: כן, כן, גם אני לא למדתי תלמוד תורה.

איתן גינזבורג: אז אני אסביר את זה בצורה יותר אולי בהירה.

איתן גינזבורג: אם הוועדה תיווכח שההליכים לקידום הרפורמה לא מתקדמים כמצופה, ועדת הכלכלה ויושב-ראש ועדת הכלכלה לא מתחייבים – לא מתחייבים – להאריך פעם נוספת את הוראת המעבר.

איתן גינזבורג: מאחר שהוראת המעבר פקעה, למעשה, עקב אי-אישור הצעת החוק לפני כמה שבועות, וכדי למנוע לקונה משפטית בתקופה שחלפה מאז הפקיעה, אנחנו מציעים לקבוע כי תחילתו של החוק ושל התיקון תהיה ב-1 בינואר 2022.

איתן גינזבורג: חברות וחברי הכנסת, להצעת החוק הזאת הוגשו הסתייגויות לא מעטות.

איתן גינזבורג: אני מבקש מכם לדחות את כל ההסתייגויות.

איתן גינזבורג: מדובר בהצעת חוק שכבר הייתה קיימת בתקופת כהונתכם, חברי האופוזיציה.

איתן גינזבורג: להפך, עכשיו עשינו תיקון, צמצמנו לתשעה חודשים את ההארכה.

איתן גינזבורג: ועל כן, אני מבקש מחברי הכנסת להצביע בעד הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית, ולאפשר להביא לסיום הרפורמה בתחום השידורים.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה, חברי הכנסת.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, להצעת החוק בקריאה שנייה הוגשו הסתייגויות ובקשת דיבור.

מנסור עבאס: אני אקריא את שמות חברי הכנסת לפי קבוצות: קבוצת סיעת הליכוד – חברי הכנסת בנימין נתניהו, יולי יואל אדלשטיין, ישראל כץ, מירי מרים רגב, יריב לוין, יואב גלנט, ניר ברקת, גילה גמליאל, אבי דיכטר, גלית דיסטל אטבריאן, חיים כץ, אלי כהן, צחי הנגבי, אופיר אקוניס, יובל שטייניץ, דוד אמסלם, דסטה גדי יברקן, אמיר אוחנה, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, יואב קיש, דוד ביטן, קרן ברק, שלמה קרעי, מכלוף מיקי זוהר, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, פטין מולא ומאי גולן; קבוצה שנייה, קבוצת סיעת ש"ס – חברי הכנסת אריה מכלוף דרעי, יעקב מרגי, יואב בן צור, מיכאל מלכיאלי, חיים ביטון, משה ארבל, ינון אזולאי, משה אבוטבול ואוריאל בוסו; קבוצת סיעת יהדות התורה – חברי הכנסת משה גפני, יעקב ליצמן, אורי מקלב, מאיר פרוש, יעקב אשר, ישראל אייכלר ויצחק פינדרוס; קבוצת סיעת הציונות הדתית – חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, אורית מלכה סטרוק, אבי מעוז ואופיר סופר.

מנסור עבאס: הסתייגויות לסעיף מס' 1 – קבוצת יהדות התורה, אחר כך הליכוד, ש"ס, הציונות הדתית.

מנסור עבאס: אנחנו מתחילים עם קבוצת יהדות התורה.

מנסור עבאס: אני עובר לפי הסדר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח; חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נוכח; חבר הכנסת ישראל אייכלר – גם אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

מנסור עבאס: חמש דקות, חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מודה לך, כי אנחנו ננסה לעשות סיפור בהמשכים הערב על הספר, כי אני צריך הכנסה נוספת ונודע לי שההכנסה הנוספת היחידה שמותר לחבר כנסת זה הוצאת ספר.

יצחק פינדרוס: אז הספר שאני רוצה להתמקד בו יהיה בנט נגד בנט.

יצחק פינדרוס: מה בנט אומר ככה ואיך הוא אומר הפוך.

יצחק פינדרוס: דבר והיפוכו, קוראים לזה בעברית, יש לזה שם, אבל זאת המציאות.

יצחק פינדרוס: לפני שאני אגש לספר, שיהיה בהמשכים הערב, אני אכן רוצה להתייחס להצעת החוק, אדוני מי שהציג את החוק בשם הוועדה, ועדת הכלכלה.

יצחק פינדרוס: בוא לא – אני מציע שלא נרמה את מה שקרוי "המאזינים".

יצחק פינדרוס: אני לא חושב שאתה מרמה, אני אומר:

יצחק פינדרוס: בוא אנחנו לפחות נגיד את מה שהיה.

איתן גינזבורג: גם מילאתי את מקומו של יושב-ראש ועדת הכלכלה וגם אני יכול לדבר כנציג שר התקשורת לשעבר.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להזכיר לכולנו שלפני חמש שנים באו גופי התקשורת וטענו, כשהחוק הזה הגיע באו גופי התקשורת וטענו שהם כבר חתומים על חוזים, שזאת התערבות עסקית בתוך החוזים שלהם.

יצחק פינדרוס: והטענה שלהם אז הייתה שהחוזים הם לחמש שנים.

יצחק פינדרוס: לכן הסכימה הממשלה דאז, הממשלה הנוראית שהייתה אז, ממשלת נתניהו – כידוע היא הייתה ממשלה נוראית, שם המיסים ירדו, המחירים ירדו, היום ההפך, החשמל עולה, המיסים עולים, אבל זה בסדר; דרך אגב, זאת הממשלה שהבטיחה להוריד מיסים, עד כמה שאני זוכר, סינגפור, אבל אנחנו נגיע לפרק הזה, נגיע לפרק סינגפור של אדון בנט.

יצחק פינדרוס: הסכימו לחמש שנים.

יצחק פינדרוס: באים היום – והמשרד ביקש, דרך אגב, יותר משנה.

יצחק פינדרוס: באים היום ומבקשים להאריך מס שאזרחי ישראל ישלמו בשביל לראות את רינה מצליח במוצאי שבת.

יצחק פינדרוס: מס שאזרחי ישראל ישלמו בשביל לראות את איך קוראים לו?

יצחק פינדרוס: אביעד - - -

דוד אמסלם: גליקמן.

יצחק פינדרוס: לראות אותו, שיהיה לו זמן לחפש עליי חומר, כי אני מדבר נגד בית המשפט, אז הוא יחפש חומר.

יצחק פינדרוס: שיחפש.

יצחק פינדרוס: הצעתי לו, דרך אגב, שיבוא, אני אתן לו עזרה.

יצחק פינדרוס: יבוא, אפתח לו את המחשבים אצלי, הוא לא צריך לחפש חומר עליי.

יצחק פינדרוס: אבל אנחנו צריכים לשלם מס על זה, ואת זה אתם רוצים לאשר פה הלילה.

יצחק פינדרוס: לפי משפט נתניהו זה שוחד, כי אתה מקבל סקירה חיובית תמורת כסף, תמורת רגולציה, ככה לימדו אותי, משפט נתניהו.

יצחק פינדרוס: היה יועץ משפטי לממשלה, הגישו לו משפט על זה.

יצחק פינדרוס: אתה, תמורת סקירה חיובית, מקבל רגולציה.

יצחק פינדרוס: זה בדיוק, הנדל שר התקשורת.

דוד אמסלם: לא, רגולציה.

דוד אמסלם: זה כסף.

דוד אמסלם: cash.

יצחק פינדרוס: כן, הוא מקבל כסף, וכל פעם זה כסף מזומן.

דוד אמסלם: מה שדרך אגב נתניהו לא יכול היה לעשות – תיק 4000.

דוד אמסלם: חוצפה שאין כדוגמתה.

יצחק פינדרוס: בשתי דקות שנותרו לי, אתחיל.

יצחק פינדרוס: מעבר למה שסיפרתי קודם, שבנט דיבר על בחורי ישיבות - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה רק לעשות סדר.

דוד אמסלם: מדובר, אני אסביר, נכנסו - - -

יצחק פינדרוס: אתה תסביר.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להיכנס לספר בנט נגד בנט.

איתן גינזבורג: - - - שר התקשורת.

יצחק פינדרוס: בנט אומר ככה, עושה הפוך.

דוד אמסלם: תן לי להסביר מה קרה, מה הפשע שהם עושים עם החוק הזה.

איתן גינזבורג: חוקקתם את זה - - -

יצחק פינדרוס: הוא יסביר - - - למה.

איתן גינזבורג: בנט ונתניהו - - -

יצחק פינדרוס: אני רוצה בקצרה.

יצחק פינדרוס: התחלתי עם השניים הראשונים שהיו נוגעים להיום, החוק לגיוס בחורי ישיבות.

יצחק פינדרוס: אתם זוכרים את בנט עומד פה ומסביר שהוא הולך לייצג את החרדים?

יצחק פינדרוס: אז הוא הסביר שהוא יילחם – ב-2013, ב-2019 – הוא יילחם נגד גיוס בכפייה.

יצחק פינדרוס: הוא לא קרא כנראה את החוק עם המכסות שהוא קבע.

יצחק פינדרוס: הוא יילחם נגד הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: הוא חושב שזה דבר חמור מאוד, הוא נגד הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: הוא יילחם בזה.

יצחק פינדרוס: הוא יילחם בזה בכל תוקף.

יצחק פינדרוס: מה הוא עשה היום?

יצחק פינדרוס: הוא הגיע ברוב טובו להצביע, ולא בא ואמר: הייתה לי בעיה קואליציונית, אלא: ניצחתי, דפקתי אותם, שיחקתי אותה.

יצחק פינדרוס: אני מזכיר לכם עוד משהו, ונעבור, כי אין לנו הרבה זמן.

יצחק פינדרוס: בינואר 2016.

יצחק פינדרוס: חידון: "אין דבר כזה מחבל בודד".

יצחק פינדרוס: עמד פה מישהו, מר ביטחון, אני לא יודע אם אתה זוכר, הוא היה מר ביטחון הרבה שנים.

יצחק פינדרוס: "אין דבר כזה מחבל בודד", אמר אדון בנט מרעננה, "אין דבר כזה מחבל בודד".

יצחק פינדרוס: אתם יודעים מה קרה בדצמבר 2021?

יצחק פינדרוס: היה פיגוע ירי בחומש, נרצח יהודי שהיה בדרך לחומש.

יצחק פינדרוס: עזוב את מה שעושים אחר כך ומה שעושים עכשיו, עוד נדבר על זה.

יצחק פינדרוס: תגובת ראש – אני אפילו לא יכול להגיד את זה – ראש הנוכלים.

יצחק פינדרוס: מה הייתה תגובתו?

יצחק פינדרוס: "מגמה של הרמת ראש של טרור בודדים".

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, הוא למד.

יצחק פינדרוס: מינואר 2016 עד דצמבר 2021, הוא למד שיש דבר כזה טרור של בודדים.

יצחק פינדרוס: אתם זוכרים במדינת ישראל כזה הפרש בין - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יצחק פינדרוס: אנחנו בפרק הראשון, אנחנו נמשיך.

יצחק פינדרוס: יש 40 דקות.

מנסור עבאס: שנייה.

מנסור עבאס: אתה מעוניין להמשיך ברצף?

מנסור עבאס: יש לך כמה הסתייגויות.

יצחק פינדרוס: אני אמשיך.

מנסור עבאס: אתה תמשיך ברצף.

מנסור עבאס: אז יש לך עוד 20 דקות.

יצחק פינדרוס: בסדר.

יצחק פינדרוס: אנחנו נמשיך לפרק הבא.

יצחק פינדרוס: יש עוד פרק.

יצחק פינדרוס: אני לא מאמין שאני אנצל את כל 20 הדקות, כי אני עושה תקציר של הספר.

יצחק פינדרוס: אנחנו באמצע לחבר אותו.

יצחק פינדרוס: אני גם רוצה זכויות יוצרים.

דוד אמסלם: אתה יכול גם לדבר אחר כך, אתה יכול לדבר עשר ועשר.

יצחק פינדרוס: אנחנו נעשה עוד חמש דקות, ניתן לאחרים.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני מציע.

יצחק פינדרוס: אנחנו באווירה טובה, עשו פה קיזוזים.

יצחק פינדרוס: אני אדבר עוד חמש דקות, אתן לחברים אחרים, ואז אחזור לעשר דקות.

יצחק פינדרוס: אני אדבר רק על הסעיף הבא עוד חמש דקות, ואז נמשיך.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, ברשותך, זה בסדר?

יצחק פינדרוס: אם יושב-ראש הכנסת, יושב-ראש הממשלה אמר, אנחנו בעד.

יצחק פינדרוס: נכון?

יצחק פינדרוס: אנחנו בפרק 2, צוללות.

יצחק פינדרוס: נובמבר 2020: "ברגע שעושים את כל הפעולות כפוליטיקה, אז אין טעם.

יצחק פינדרוס: כשהייתי שר הביטחון התוודעתי לעומק של תהליכי הרכש, וכחבר קבינט הרמתי את ידי, כולל להחלטה המפורסמת של רכישת הצוללות, שיש לה משמעות מטה אסטרטגית", כך אומר אדון – באיזה תפקיד הוא היה בנובמבר 2020?

יצחק פינדרוס: אתה תזכור יותר טוב ממני, דודי.

יצחק פינדרוס: בנובמבר 2020, מה הוא היה?

דוד אמסלם: שר הביטחון?

יצחק פינדרוס: זהו, כנראה כשר ביטחון.

דוד אמסלם: הוא סחט את כולם.

יצחק פינדרוס: "יש לה משמעות מטה אסטרטגית למדיניות הביטחון של ישראל, אני עומד מאחורי ההחלטה ומגבה אותה.

יצחק פינדרוס: לעשות עכשיו ועדות חקירה ככלי פוליטי, זו ממשלה שעסוקה באובססיביות בפוליטיקה".

יצחק פינדרוס: עד כאן דבריו של האיש מרעננה, אותו איש שטוען לכתר.

יצחק פינדרוס: ינואר 2022 – בנט חותם על צו על עסקת צוללת יקרה יותר ב-1.2 מיליארד יורו, והממשלה בראשותו קיימה מייד אחר כך, כמובן, ועדת חקירה.

יצחק פינדרוס: עכשיו, בנט – פה אין לי מושג, אני עד היום לא מבין למה, כנראה כי הוא חלק מוועדת החקירה – הוא לא נוהג כמו בכל הזה, הוא נמנע בהצבעה.

יצחק פינדרוס: לא סתם הוא נמנע – זה ככה: הוא מחלק את המפלגה שלו לשלושה: אחד נמנע, אחד בעד, אחד נגד.

יצחק פינדרוס: הוא מהאו"ם, לא זה שהרים את האצבע בעד עסקת הצוללות וגיבה אותה.

יצחק פינדרוס: אני אומר, אם אפשר להמעיט בוועדות חקירה, מוטב להמעיט.

יצחק פינדרוס: אבל העניין בוער בבני, הוא בוער ביאיר, אז אמרתי: אם זה בוער להם – יאללה, נלך על זה.

יצחק פינדרוס: מי אמר שזו ממשלה שעסוקה באובססיביות בפוליטיקה?

יצחק פינדרוס: אותו נפתלי בנט.

יצחק פינדרוס: אני הולך לשקר השלישי.

יצחק פינדרוס: עכשיו, זה לא לפי סדר חשיבותם, זה לפי סדר שקיבצנו מגוגל, לא כל כך קשה.

יצחק פינדרוס: ב-2018 הוא אומר על איראן:

יצחק פינדרוס: במשך כל כך הרבה שנים לגלגו, זלזלו במדיניות העקבית שלו בעניין איראן – של נתניהו, ההוא, זלזלו, כן?

יצחק פינדרוס: הייתי לצידו לפני 11 שנה כשהוא אמר שהשנה היא 1938 ואיראן היא גרמניה, כמה לעגו לו.

יצחק פינדרוס: הייתי לצידו ובאתי לוושינגטון כשהוא הלך לנאום בקונגרס, וכל המומחים הסבירו שהוא רק מרחיק את ארצות הברית, והסבירו שזאת פגיעה בביטחון הלאומי של ישראל וזה רק למטרות יחצנות.

יצחק פינדרוס: נדמה לי שהיום העתיד של ילדינו ונכדינו בטוח הרבה יותר מאתמול, ואני חושב שראוי שאותם מלגלגים ומבקרים של נתניהו בעניין האיראני יגידו לו היום תודה רבה.

יצחק פינדרוס: הקמת הממשלה – אתם זוכרים את המופע הזה של ההוא, עוד לפני שהתחיל לאבד ממש את הביטחון העצמי וקצת התחיל לפחד מהצל של עצמו ולפזר חיוכים של מפוחד?

יצחק פינדרוס: עמד פה וזלזל על הדיבורים, על הנאומים, על זה שאיראן; אנחנו נעשה.

יצחק פינדרוס: לא עשיתם כלום עשר שנים באיראן, לא עשיתם שום דבר.

יצחק פינדרוס: זה אותו אחד שב-2018, כן, לא הפסיק לדבר על זה.

יצחק פינדרוס: בנט על נתניהו – ואני מצטט: מעולם לא היה בן אדם שדיבר כל כך הרבה ועשה כל כך מעט בנושא איראן.

יצחק פינדרוס: אני עובר לשקר מס' 6.

יצחק פינדרוס: איראן, 2019: הוא בלם את התבססות איראן בסוריה וסייע להטיל עליה סנקציות כואבות מאוד.

יצחק פינדרוס: הוא גם עיכב זמנית את ההתקדמות שלהם לעבר פצצה גרעינית.

יצחק פינדרוס: ינואר 2022, במסגרת בליץ ראיונות לתקשורת: "זה לא סוד שירשנו ירושה קשה מאוד.

יצחק פינדרוס: הובילו קו, אבל לא בנו מה שצריך כדי לקיים את הקו הזה" – ציטוט מעיתון הארץ.

יצחק פינדרוס: "ישראל שגתה שגיאה אסטרטגית כשנלחמה בקצה האצבעות של התמנון, אבל בראש התמנון, בטהראן, במשטר האיראני, לא טיפלה" – ידיעות אחרונות.

יצחק פינדרוס: רבותיי, אנחנו בשקר השישי.

יצחק פינדרוס: אנחנו נמשיך הלאה בעקבות השקרים של הנוכל והשקרן מרעננה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה לך, אדוני.

מנסור עבאס: תודה רבה לך, יצחק פינדרוס.

מנסור עבאס: עכשיו אורית?

מנסור עבאס: כן, בבקשה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

מנסור עבאס: חמש דקות.

מנסור עבאס: אז נעשה את זה בצורה מסודרת, קבוצת הציונות הדתית.

קריאות: לא.

אורית סטרוק: לא לא לא, זה בדיוק מה שהם לא מסכימים.

אורית סטרוק: הם נתנו לי בתור טובה אישית, כי אחר כך אין לי טרמפ.

אורית סטרוק: אני טרמפיסטית, אני תלויה בטרמפים.

מנסור עבאס: בבקשה.

אורית סטרוק: טוב, אז קודם כול תודה רבה לחבריי מהליכוד דודי ושלמה.

אורית סטרוק: אין עליכם, אתם ממש חמודים.

אורית סטרוק: באמת תודה רבה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר וחברת הכנסת זועבי, אני עליתי לפה ברשות חבריי מהליכוד בשביל לברר את מה שהיה פה לפני שעה קלה.

אורית סטרוק: את, חברת הכנסת זועבי, פרסמת דרך עמית סגל שאת הצבעת בעד חוק הגיוס בגלל שהגיעו איתך להסכמות על ההסדרה בנגב.

אורית סטרוק: אתה, אדוני השר, עמדת כאן בפינה והבהרת שאין הסכמות ואין כלום, ויוצא שחברת הכנסת זועבי, שבהצבעה הקודמת הצביעה נגד בגלל שהנגב מאוד מאוד חשוב לה והיא לא יכלה לסבול את מה שקורה שם – אין לה שום הסכמות, היא סתם פשוט התיישרה לפי הקואליציה.

אורית סטרוק: ואתה, אדוני היושב-ראש, שאתה בכלל האמרגן הגדול של כל האירוע של הנגב, אתה ישבת פה ושתקת.

אורית סטרוק: אז אני רוצה לברר מה האמת.

אורית סטרוק: אני חושבת שכולם רוצים לשמוע את האמת; גם הבדואים רוצים לשמוע את האמת, גם היהודים רוצים לשמוע את האמת.

אורית סטרוק: אנחנו רוצים להבין מה באמת הולך לקרות בנגב.

אורית סטרוק: לאיזה הסכמות הגעתם?

אורית סטרוק: פורסם לאחרונה שיש ויכוחים על אופן המימוש של ההחלטה על הסדרת שלושת הישובים – האם כן צריכים 70%, לא צריכים 70%; איך סופרים את ה-70%.

אורית סטרוק: פורסם שיש כל מיני כיפופי ידיים בתוך הקואליציה.

אורית סטרוק: אז אנחנו נורא רוצים להבין, ואני בטוחה שגם כל מי שיושב כאן באולם מאוד רוצה להבין, וגם כל מי שיושב בבית – רוצים להבין איך קורה שחברת כנסת שהייתה לוחמת כל כך נועזת ונחושה, וסיפרה רק לבעלה, והצביעה נגד כי הנגב כל כך חשוב לה והבדואים כל כך חשובים לה – איך קורה שפתאום היא מיישרת קו?

אורית סטרוק: כמו שאומר החבר שלה לסיעה, שעכשיו יושב ומשוחח איתה בידידות – הוא אומר: עזבו אתכם, היא לא קיבלה כלום.

אורית סטרוק: היא בסך הכול התיישרה.

אורית סטרוק: אז מה באמת קורה כאן?

אורית סטרוק: מה באמת קורה?

אורית סטרוק: ואולי אתה גם יודע להגיד לנו, אדוני היושב-ראש, מתי יחודשו הנטיעות בנגב, ומתי תבוא לממשלה הצעת ההחלטה על תוכנית החומש, שאתה דרשת שהיא תהיה בלי אכיפה ואילת שקד דורשת שתהיה עם אכיפה?

אורית סטרוק: איך זה בעצם עובד?

אורית סטרוק: אתם יכולים להסביר לנו, בבקשה?

אורית סטרוק: אני נותנת לך את רשות התגובה, אדוני היושב-ראש, על הזמן שלי שדודי ושלמה הביאו לי.

מנסור עבאס: תודה לך, חברת הכנסת אורית סטרוק.

מנסור עבאס: אכיפה לא קשורה להחלטת ממשלה, אכיפה נובעת מהחוק.

מנסור עבאס: לא צריך שכל החלטת ממשלה תדגיש: צריך אכיפה, לא צריך אכיפה.

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: אבל בתוך החלטת הממשלה יש תקנים לאכיפה, הם ייכנסו, לא ייכנסו.

אורית סטרוק: אני מדייקת רק את השאלה.

אורית סטרוק: בבקשה.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: זה חוק – את רוצה לתת לי?

מנסור עבאס: אז תמשיכי, זו זכותך.

אורית סטרוק: ייכנסו או לא ייכנסו התקנים לאכיפה שנמצאים בתוכנית החומש?

מנסור עבאס: שנייה.

מנסור עבאס: זאת תוכנית חומש להעצמת החברה הערבית, לצמצום פערים, למתן פתרונות לבעיות יסוד בחברה הערבית באופן כללי ובנגב.

אורית סטרוק: אז ייכנסו שם או לא ייכנסו שם תקנים של אכיפה?

מנסור עבאס: ולכן, הכסף הזה הושג כדי לתת פתרונות לחברה הערבית, זה – מצד אחד.

מנסור עבאס: מצד שני, אני רוצה להגיד לך, חברת הכנסת אורית - - -

אורית סטרוק: ולכן, יהיו תקנים לאכיפה או לא יהיו תקנים לאכיפה?

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית סטרוק.

אורית סטרוק: יהיו או לא יהיו?

אורית סטרוק: אני רוצה גם לדעת למה חברת הכנסת זועבי הצביעה בעד, מנסה להבין.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית סטרוק, דבר שני, מאז 2009, ממשלותיו של בנימין נתניהו - - -

אורית סטרוק: אבל ממשלתו של בנימין נתניהו העבירה החלטת חומש עם תקנים לאכיפה.

מנסור עבאס: לא, שנייה.

מנסור עבאס: או שאת רוצה לנהל דיון – אני מוכן להקשיב לך עד הסוף.

אורית סטרוק: אני רוצה רק לשאול.

אורית סטרוק: שאלתי שאלה ברורה, ברורה.

מנסור עבאס: אני נותן לך תשובה.

אורית סטרוק: יש או אין תקנים לאכיפה?

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית, ועדת גולדברג, מתווה פראוור, מתווה בגין, הייתה אחרי זה, גם ב-2014, עוד תוכנית מקצועית – לצערי, הממשלות אישרו וגנזו, אישרו והתעלמו.

מנסור עבאס: ולכן, יש לך כמעט 144,000 תושבים, אזרחי מדינת ישראל, שממשלות ישראל לא נתנו להם מענה לא לכאן ולא לכאן.

אורית סטרוק: כן.

אורית סטרוק: אבל זו לא תשובה על השאלה שלי.

מנסור עבאס: לכן הגיע הזמן שהמדינה תיקח אחריות; שהממשלה, שהיא מובילה את המדינה, תיקח אחריות, תמשול - -

אורית סטרוק: ולכן, יהיו או לא יהיו תקנים לאכיפה?

מנסור עבאס: - - תיתן.

אורית סטרוק: אתה אומר שיהיו תקנים לאכיפה, איתן?

איתן גינזבורג: כן, יהיו.

איתן גינזבורג: עכשיו תיתני לו תשובה על זה.

איתן גינזבורג: למה את מתחמקת מנושא ליבה ובורחת רק לנושא הזה של תקנים לאכיפה?

איתן גינזבורג: כי יהיו תקנים לאכיפה.

אורית סטרוק: כי זה הוויכוח.

איתן גינזבורג: הרי לא תתווכחי - - - בנושא הליבה.

איתן גינזבורג: נושא הליבה הוא שהנושא הזה לא הוסדר - - - לאורך שנים - - - ואת, בכוח רוצה ובוחרת לעצום עיניים.

איתן גינזבורג: זה נוח לך.

איתן גינזבורג: בחיוך, במתק שפתיים.

אורית סטרוק: על זה הוויכוח.

אורית סטרוק: הוויכוח הוא אם יהיו גם תקנים לאכיפה או לא יהיו תקנים לאכיפה.

מנסור עבאס: אני אתן לך תשובה.

מנסור עבאס: אורית, חברת הכנסת אורית, במשך חמש שנים היה שר מהמפלגה שלכם, אורי אריאל.

אורית סטרוק: נכון.

אורית סטרוק: הכין תוכנית חומש, עם תקנים לאכיפה.

מנסור עבאס: במשך חמש שנים, מה עשה?

אורית סטרוק: אתם מורידים את התקנים לאכיפה או לא מורידים את התקנים לאכיפה?

מנסור עבאס: יא אורית.

מנסור עבאס: אורית, את אישה ערכית, נכון?

מנסור עבאס: ערכים חשובים לך.

אורית סטרוק: הערכים שלי הם לא הערכים שלך, קודם כול.

מנסור עבאס: יש גם ערכים הומניים, לא?

אורית סטרוק: הערכים שלי הם לא הערכים שלך, קודם כול.

איתן גינזבורג: הוא שאל אם את אישה ערכית, לא אם - - -

אורית סטרוק: אני אישה ערכית מאוד.

איתן גינזבורג: אוקיי, זאת הייתה השאלה.

אורית סטרוק: ואני חושבת שחברת הכנסת זועבי גם היא אישה ערכית, לפי הערכים שלה, ואני רוצה להבין איך קרה שהיא הצביעה הפוך - -

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: טוב.

אורית סטרוק: - - מהפעם הקודמת בלי לקבל כלום.

מנסור עבאס: חברת הכנסת סטרוק, תודה רבה לך.

אורית סטרוק: או שאולי השר עיסאווי פריג' לא אמר את האמת לכנסת.

איתן גינזבורג: - - -

אורית סטרוק: מישהו משניהם משקר, ואני רוצה להבין מי משקר.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: נגמר הזמן.

מנסור עבאס: אנחנו חוזרים לקבוצת הליכוד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בנימין נתניהו – אינו נוכח; חבר הכנסת יולי אדלשטיין – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ישראל כץ, בבקשה.

מנסור עבאס: חמש דקות, אדוני.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, באתי לדבר על המדיניות המסוכנת של הממשלה הזאת.

ישראל כץ: היא הבטיחה שינוי, ומביאה חורבן והרס.

ישראל כץ: גם בתחום הבריאות – בתי החולים עמוסים, המסדרונות מלאים, ואין יד מכוונת.

ישראל כץ: משאירים את הציבור כעדר ללא רועה.

ישראל כץ: אומר השר עיסאווי פריג': עושים הדבקת עדר.

ישראל כץ: אני חושב שהעדר, אדוני השר, נמצא בממשלה ולא בציבור.

ישראל כץ: אנשים לא יודעים מה עם הילדים, מה איתם, יש בידוד, אין בידוד, יש בדיקות, מה קורה?

ישראל כץ: כלום וכלום.

ישראל כץ: מראש הממשלה ומטה כולם נהיו פרשנים.

ישראל כץ: אנשים מבולבלים וחסרי אונים.

ישראל כץ: בתחום הכלכלי המצב חמור לא פחות.

ישראל כץ: אני מכיר את זה באופן אישי.

ישראל כץ: אנחנו נתנו סיוע לבעלי עסקים ולעצמאים.

ישראל כץ: אנחנו מנענו רעב מלמעלה ממיליון מובטלים.

ישראל כץ: כשנכנסתי לתפקידי במאי 2020 היו כ-1.2 מיליון מובטלים כתוצאה מהסגרים, מכך שלא היו חיסונים, כתוצאה מהקורונה שהתחילה להכות בעוצמה.

ישראל כץ: טיפלנו בהם.

ישראל כץ: נתנו להם רשת ביטחון, לכל העצמאים ולכל בעלי העסקים.

ישראל כץ: מנענו קריסה של מאות אלפי עצמאים ובעלי עסקים וסייענו להם.

ישראל כץ: והיום בתנאים הרבה פחות קשים – כי יש חיסונים.

ישראל כץ: אנחנו דאגנו לחיסונים, עד היום משתמשים בחיסונים שאנחנו רכשנו ושילמנו והזמנו – לא מסייעים למי שנדבק.

ישראל כץ: היום מתברר שייקור החשמל יהיה 5.7%, ב1% שלם מעבר למה שאפילו הממשלה הודיעה.

ישראל כץ: מי משלם את זה – עוד מאות שקלים, עוד אלפי שקלים במשך החודשים והשנה?

ישראל כץ: משלמים את זה הבתים הפרטיים, משלמים את זה העסקים.

ישראל כץ: וכתוצאה מזה הממשלה – שמייקרת מיסים, מייקרת מוצרים, כלים, משקאות, כל הדברים, ביקורי רופא וכל דבר – היא בעצם משאירה את הציבור חשוף בלי יכולת לגמור את החודש.

ישראל כץ: היום, אדוני היושב-ראש, אנשים הולכים ועומדים בתור לקניות, ומגלים שהם צריכים להחזיר חלק מהמוצרים.

ישראל כץ: זו לא מליצה.

ישראל כץ: אין סיוע.

ישראל כץ: הסיוע שנתנו לכל שכבות הציבור בעצם לא מתקיים.

ישראל כץ: בעלי עסקים סובלים מכך שהקהל לא מגיע.

ישראל כץ: שר האוצר מבלה במסעדה ואומר: ראיתי מסעדה מלאה.

ישראל כץ: מעניין.

ישראל כץ: בדקו – אפילו המסעדה הזאת לא הייתה מלאה, וכל האחרות היו ריקות.

ישראל כץ: וכרגע אנחנו נמצאים במצב שבו הממשלה מתנערת.

ישראל כץ: מתנערת מאחריות, מתנערת מחמלה, מתנערת מערבות הדדית.

ישראל כץ: אנחנו השארנו עודפים של עשרות מיליארדים בקופה.

ישראל כץ: אמרו שיהיה גירעון.

ישראל כץ: הגירעון ירד כבר כמעט ל-5%.

ישראל כץ: האבטלה יורדת.

ישראל כץ: דירוג האשראי גבוה.

ישראל כץ: נשארו בקופה עשרות מיליארדים עודף כתוצאה מעודפי גבייה, כתוצאה מפעילות המשק.

ישראל כץ: אומר שר האוצר – כשאומרים לו: למה אתה לא מסייע?

ישראל כץ: המצב הכלכלי בשנת 2021 הוא מצוין ואני לא צריך לסייע.

ישראל כץ: קודם כול, אנחנו אחראים למצב המצוין בשנת 2021.

ישראל כץ: מעל 7% צמיחה, קרוב ל-5% גירעון מול 12.4% בשיא הקורונה, ודירוג האשראי הגבוה, האבטלה היורדת.

ישראל כץ: כל זה עוד מההחלטות והפעילות של הממשלה שלנו.

ישראל כץ: גילינו נדיבות וגילינו אחריות.

ישראל כץ: התוצאות של ההחלטות שלכם – הן ייראו בשנה הבאה מבחינה כלכלית, אבל הן פוגעות כבר עכשיו מבחינה חברתית.

ישראל כץ: לאן נעלמו עשרות המיליארדים?

ישראל כץ: ישאלו אנשים – להסכמים קואליציוניים, למטרות פוליטיות, ורק הציבור משלם.

ישראל כץ: כולם נהנים: השרים, הנורבגים, המינויים המופרזים, ורק הציבור משלם.

ישראל כץ: וכל הציבור משלם.

ישראל כץ: אז יכול להיות שהבטיחו לך, חבר הכנסת עבאס, עשרות מיליארדים.

ישראל כץ: יכול להיות שלקחו את זה ממקומות אחרים.

ישראל כץ: אבל כאשר יש 40% אבטלה בקרב הצעירים במגזר הערבי, אתה לא מסייע להם בזה שאתה תומך בממשלה הזאת.

ישראל כץ: להם אתה לא יכול לספר סיפורים.

ישראל כץ: אתה לא יכול לספר סיפורים למרות הדברים החמורים שאתם בונים לעתיד.

מנסור עבאס: איך, חבר הכנסת ישראל כץ, והיית שר אוצר – הכשרות, לימודים?

ישראל כץ: 40% אבטלה בקרב הצעירים, ולא מקבלים סיוע.

ישראל כץ: והפסיקו את ההכשרה המקצועית שאני התחלתי ישירות מול המעסיקים.

מנסור עבאס: בסדר, אבל הכלכלה לא נסגרה.

ישראל כץ: ומשאירים כיסי אבטלה במקומות החלשים.

ישראל כץ: במקומות של שכר המינימום.

ישראל כץ: במקומות האחרים.

ישראל כץ: אז המשק מזנק בגללנו, אנחנו נתנו סיוע.

ישראל כץ: הסיוע הזה מאפשר לכולם לחזור לפעילות עם החיסונים שנתנו.

ישראל כץ: אבל השכבות החלשות, בעלי שכר המינימום באותם מוקדים כמו במגזר הערבי, כמו בפריפריות, כמו בקרב הצעירים, נשארים עם כיסי אבטלה גבוהים.

ישראל כץ: אז שר האוצר עומד עם ראש הממשלה, עם החליפי, ומתגאים בהישגים שאנחנו הבאנו ובכתרים לא להם.

ישראל כץ: בסדר.

ישראל כץ: הציבור יודע לשפוט.

ישראל כץ: אבל הציבור סובל עכשיו.

ישראל כץ: הציבור קורס עכשיו.

ישראל כץ: ולא ייתכן שלא יפרסו כאן רשת ביטחון, בהתניה – מי שיורד ממחזור מסוים.

ישראל כץ: לא מחלקים נדבות.

ישראל כץ: שאנשים ידעו שיש להם ביטחון, שהם יכולים להפעיל את העסק, שיהיה להם איפה לקנות אוכל אם לא תהיה להם עבודה.

ישראל כץ: ושר האוצר מתגאה: אני הפסקתי את החל"ת.

ישראל כץ: החל"ת הופסק בלאו הכי, אבל הטיפול הנקודתי לא היה צריך להיות מופסק.

ישראל כץ: אני הבאתי צמיחה.

ישראל כץ: אנחנו הבאנו את הצמיחה.

ישראל כץ: הוא לא עוד הביא כלום.

ישראל כץ: הוא הביא סבל על אנשים, קשיות ואטימות.

ישראל כץ: וזה הדבר שכל הכנסת הזאת, גם אם אנחנו לא בממשלה, ואתם שבממשלה ובקואליציה, כולם נושאים ביחד באחריות.

ישראל כץ: האחריות לסבל של הציבור ואני אומר עוד פעם: איפה הערבות הדדית?

ישראל כץ: איפה הלב?

ישראל כץ: הינה, חבר הכנסת אמסלם.

ישראל כץ: אתה ידוע בלב הגדול שלך.

ישראל כץ: ידוע בלב הגדול שלך.

ישראל כץ: יש כאן – אתה רואה ציבור סובל.

ישראל כץ: אתה לא שואל: לאיזה צד הוא שייך בחיים הפוליטיים.

ישראל כץ: אתה רוצה לעזור לו.

ישראל כץ: כל מי שאני מסתכל.

ישראל כץ: גם אורלי.

ישראל כץ: כל מי שנמצא כאן וגם מי שפנה כשהייתם באופוזיציה, אנחנו סייענו כי היה לנו לב.

ישראל כץ: הייתה לנו אחריות.

ישראל כץ: ידענו מה זה אנשים שאין להם כסף לאכול ומה זה אנשים שחשים חרדה כי אין להם איפה ללכת לעבוד.

מנסור עבאס: כן, חבר הכנסת ישראל כץ.

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

ישראל כץ: לכן הציבור מאס בממשלה הזאת.

ישראל כץ: כל ההסכמים והקומבינות לא יחזיקו מול הזעם הציבורי וגם זה יתפורר.

ישראל כץ: והציבור מאס בממשלה.

ישראל כץ: הוא לא רוצה את הממשלה והוא רוצה ערבות הדדית ופתרונות, וזה הדברים שצריכים להביא עכשיו.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ישראל כץ.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

מנסור עבאס: אחריו אנחנו חוזרים לקבוצת הליכוד.

מנסור עבאס: חמש דקות, בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הכותרת של הדברים שלי זה אי-אמון מתמשך.

אבי מעוז: לפני הבחירות, חבר הכנסת בנט עם שישה מנדטים, ראה בהשתאות את הסקרים המחמיאים, שבשיאם הגיעו אפילו ל-25 מנדטים.

אבי מעוז: ובניגוד לעצתו של שמעון פרס, זיכרונו לברכה, הוא החליט לא רק להתבשם מהם, אלא גם לשתות אותם.

אבי מעוז: בפרץ של יוהרה ומגלומניות הוא הכריז על התמודדותו על תפקיד ראש הממשלה.

אבי מעוז: אומנם בישראל, מאז ביטול הבחירה הישירה לפני כ-20 שנה, אין התמודדות על תפקיד ראש הממשלה.

אבי מעוז: אבל בנט ידע שעם טריקים ונוכלויות אפשר יהיה להשיג את המטרה.

אבי מעוז: אגב, באותה הכרזה הוא אמר שהממשלה שיקים תתמקד בלחסל את הקורונה, לשקם את הכלכלה, לאחד את העם; ממשלה שתחלץ את הימין מהבוץ.

אבי מעוז: תחזית שהתממשה אחת לאחת, אבל בדיוק הפוך.

אבי מעוז: הקורונה מחסלת אלפים, יוקר המחיה מאמיר, העם מפולג, ואת בוחריו מהימין הוא זרק עמוק עמוק לבוץ.

אבי מעוז: כמה חודשים לפני הבחירות הוא עוד אמר שעם 15 מנדטים הוא לא יהיה ראש ממשלה, אבל עם 20 מנדטים הוא כן.

אבי מעוז: בהמשך, לקראת הבחירות, הוא ירד קצת לקרקע המציאות ואמר שלהיות ראש ממשלה עם עשרה מנדטים זה לא דמוקרטי.

אבי מעוז: במבחן המציאות הוא קיבל, כידוע, שבעה מנדטים בלבד.

אבי מעוז: הציבור הביע אי-אמון בבנט כראש ממשלה.

אבי מעוז: אבל כמו כל ההבטחות שלו שהתנדפו ברוח, גם אלו על כמות המנדטים הנדרשת מבחינה מוסרית ודמוקרטית כדי לדרוש ולהשיג את התפקיד הרם, היו כלא היו, כאשר עם שישה מנדטים בלבד, לאור התנגדותו של חבר כנסת שיקלי, סחט בנט את ראשות הממשלה.

אבי מעוז: הבעת האי-אמון של הציבור לא הסתיימה בבחירות, אלא נמשכה מאז ועד עתה.

אבי מעוז: כמה שבועות לאחר השבעת הממשלה, בסקר בערוץ 13, אמרו 49% מהנשאלים שממשלת בנט לא מסוגלת להנהיג את המדינה.

אבי מעוז: רק 33% אמרו שכן.

אבי מעוז: באותו סקר, על השאלה מי טיפל יותר טוב בקורונה, 44% אמרו שנתניהו ורק 24% ציינו את בנט.

אבי מעוז: וזה עוד היה בראשית זן הדלתא, והרבה הרבה לפני האומיקרון.

אבי מעוז: בסקר שנערך אחרי כמה שבועות עבור חדשות 12, 52% מהנשאלים חשבו שתפקודה של הממשלה רע, ורק 39% חשבו שתפקודה טוב.

אבי מעוז: לגבי ניהול משבר הקורונה השיבו 43% מהמשיבים כי בנימין נתניהו ניהל טוב יותר את המשבר, ורק 21% הצביעו על בנט.

אבי מעוז: עוברים עוד כמה שבועות, ובסקר נוסף בחדשות 13, 55% מהנשאלים אינם מרוצים מתפקודו ומהתנהלותו של ראש הממשלה בנט, ורק 33% מרוצים.

אבי מעוז: בסקר הזה, ביחס לטיפול בקורונה, בנט כבר מטפס ל-26%.

אבי מעוז: אבל נתניהו מקבל 45%.

אבי מעוז: לקראת ראש השנה בחנו גם באוניברסיטת רייכמן את עמדות הציבור ביחס לממשלה ולעומד בראשה, ואחוז שבעי הרצון עמד על כ-40%.

אבי מעוז: עברו חגי תשרי, ובעוד סקר בחדשות 13 מגיעה מפלגת הליכוד בראשות נתניהו ל-34 מנדטים, וימינה, מפלגתו של ראש הממשלה, נותרת עם שבעה מנדטים בלבד.

אבי מעוז: באותו סקר, 34% הביעו שביעות רצון מראש הממשלה, ו-59% הביעו חוסר שביעות רצון ממנו.

אבי מעוז: מתקדמים הלאה.

אבי מעוז: חצי שנה להקמת הממשלה.

אבי מעוז: בסקר של חדשות 12 ימינה יורדת לשישה מנדטים, ולעומת 45% שהיו רוצים את נתניהו בתור ראש הממשלה, רק 25% מעדיפים את בנט.

אבי מעוז: ביחס לאיזו ממשלה רצויה בעיניהם – 43% רוצים ממשלה בראשות נתניהו, ורק 36% מעדיפים את ממשלת בנט-לפיד.

אבי מעוז: לסיום, בסקר מלפני שלושה שבועות, שוב בחדשות 12, כ-63% מהציבור מעניקים ציון רע לתפקוד הממשלה והעומד בראשה בטיפול במשבר הקורונה, ורק 34% מרוצים.

אבי מעוז: בקיצור, אי-אמון מתמשך שהולך ומעמיק מאז הקמת הממשלה ועד הסקר מהשבוע, שבו רק 4% מהציבור ו-7% ממצביעי הקואליציה רוצים לראות את בנט בראשות הממשלה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת - - -

אבי מעוז: אדוני, אני מסיים.

אבי מעוז: אנחנו מגישים כל שבוע הצעת אי-אמון, אבל האי-אמון המתמיד הוא של העם שמביע אותו בעקביות.

אבי מעוז: גם אם האי-אמון שלנו נופל בהצבעה, את האי-אמון המתמשך של העם אי-אפשר להסתיר.

אבי מעוז: בנט ואורבך, מצופה מכם – מהעם – שתתפטרו ונלך לבחירות.

אבי מעוז: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

קריאה: כמה דוברים יש?

מנסור עבאס: מי שנמצא באולם.

שלמה קרעי: רגע.

שלמה קרעי: השלמתם, עיסאווי?

שלמה קרעי: אמרת שהיא שקרנית.

שלמה קרעי: עכשיו אתם יושבים יחד?

עיסאווי פריג': תחזור בך, כי זה לא נכון.

עיסאווי פריג': לא אמרתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני חשבתי שאנחנו חברים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני ואתה.

שלמה קרעי: גברתי, אני דואג לך.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: אבל הוא אמר שכל מה שאמרת הוא - - -

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי, אמרת את זה.

איתן גינזבורג: הוא לא אמר את זה.

מנסור עבאס: לא ראוי.

איתן גינזבורג: הוא לא אמר את זה.

איתן גינזבורג: הוא לא אמר את זה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי לוי, חמש דקות.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, אנחנו רק נציע, אולי מאחר שאנחנו לא הרבה חברי כנסת, במקום שנעלה ונרד בכל הסתייגות, אולי לעשות את זה כמקבץ, ואז בעצם נפתור את העלייה והירידה.

מנסור עבאס: ניסינו לעשות את זה, ולא הצלחנו.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אתה מסכים או לא מסכים?

דוד אמסלם: אם לא, נרד, נעלה, נרד נעלה.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: אין בעיה.

מנסור עבאס: אנחנו נעשה את זה.

אורלי לוי אבקסיס: שואלים אם זה באחריותו של היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: אם ככה, אז אפשר גם יותר מחמש דקות - - - לסעיף הבא.

מנסור עבאס: אין בעיה.

מנסור עבאס: נעשה את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אוקיי, אז תגיד אחר כך - - -

שלמה קרעי: אז תאחד לה את הסעיפים.

שלמה קרעי: תבדוק כמה הסתייגויות יש לכם - - -

דוד אמסלם: - - - 20 דקות ותגמור.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עיסאווי, אדוני השר, אתם מכירים את התופעה הזו של הדחיינים?

אורלי לוי אבקסיס: אותם אנשים שתמיד יש להם תירוצים למה הם לא עשו דברים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו בדרך כלל שומעים את זה בתקופות החגים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מכיר את זה שלמה?

אורלי לוי אבקסיס: כשאומרים: אחרי החגים נתחיל בדיאטה.

אורלי לוי אבקסיס: אחרי החגים נסדר את העניינים מול העירייה.

אורלי לוי אבקסיס: אחרי החגים נלך לבנק ונבדוק מה ההתחייבויות שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: אחרי החגים נעשה בסדר בחשבוניות.

אורלי לוי אבקסיס: אחרי החגים אני מבטיחה להיכנס למשטר של טבעונות.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני מסתכלת על הממשלה הזו – הם כמו התרצנים האלו, אפילו לא הדחיינים.

אורלי לוי אבקסיס: תרצנים.

אורלי לוי אבקסיס: יושב לו ראש ממשלה חליפי, יאיר לפיד, שמיום ליום מתחיל להיות הנגזרת או אולי אפשר לומר: הדוגמה האנושית לשירת הסטיקר.

אורלי לוי אבקסיס: ומי לא זוכר את שירת הסטיקר של הדג נחש?

אורלי לוי אבקסיס: אתה שומע שם בליל של דברים, מימין ומשמאל, ודעות.

אורלי לוי אבקסיס: ונדמה שלוקחים את כל הכותרות, את כל מטבעות הלשון, את כל הניואנסים האלו, ואין משנה מי זרק.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאנחנו מסתכלים על יאיר לפיד, נדמה שבכל נקודת זמן הוא אומר משהו.

אורלי לוי אבקסיס: רק מה, כשמנסים לשים את זה מול אותן הבטחות שלו, אתה רואה שזה תלוי לאן נושבת הרוח.

אורלי לוי אבקסיס: אז כשאני מסתכלת על מחנה השמאל, אני חייבת לומר שליבי קצת יוצא אליהם, למרות שבתקופה הזו לא צריך לרחם עליהם יותר מדי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאתה רואה אנשים שלאורך שנים נושאים אג'נדה מסוימת, ושמבטיחים לכם להילחם על יוקר המחיה, להילחם על שוויון הזדמנויות, להילחם על חלוקה נכונה של העושר בציבור – אנחנו מסתכלים על הממשלה הזו ועל התירוצים שלה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים את עליית המחירים, ואומרים לך פתאום – ראש הממשלה החליפי – לא התכוונו להעלות מיסים, אנחנו לא אשמים.

אורלי לוי אבקסיס: מי שאשמים זה החברות.

אורלי לוי אבקסיס: מי שאשמים זה היצרנים, זה היבואנים.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישו לכם.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני שואלת שאלה נורא פשוטה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, כשמעלים לך את החשמל, כשמעלים לך את הארנונה, כשמעלים לך את הדלק, כשמעלים לך כמעט את כל ההוצאות, כשאתה רואה – אפילו המים הולכים לעלות – אתה אומר לאותם יצרנים תמשיכו לייצר, גם אם יש להם רווח, כן?

אורלי לוי אבקסיס: ואל תגבו תוספת בעבור המיסים שאנחנו משיתים על כל הציבור וגם עליכם.

אורלי לוי אבקסיס: הרי אנחנו יודעים מה זה כלכלה.

אורלי לוי אבקסיס: וזה נכון לא רק למדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: אז כשאתה שומע את האבסורד הזה של האנשים שמחזיקים בהגה של הכלכלה, האנשים שמחזיקים בהגה של המדינה, אתה לא יכול לא להרגיש שאלה תרצנים.

אורלי לוי אבקסיס: הם מתרצים.

אורלי לוי אבקסיס: כי כשראש הממשלה החליפי, יאיר לפיד, דיבר על ממשלה – 18 שרים.

אורלי לוי אבקסיס: 18 שרים, יש גבול.

אורלי לוי אבקסיס: תיתנו לי – אני אעשה.

אורלי לוי אבקסיס: ואז אומרים לו: חבר'ה, תשמע, אתם ממשלה של 61 מנדטים, והיא מנופחת עם שרים באופן לא פרופורציונלי.

אורלי לוי אבקסיס: עוד לא הייתה מאז הקמת המדינה חלוקה של פר חבר כנסת על תפקיד, בין שזה בממשלה ובין שזה בכנסת, כי אתה יודע כמה פיצלו ועדות, כמה הוסיפו ועדות, כמה הוסיפו משרדים, כמה סגני שרים וכדומה.

אורלי לוי אבקסיס: עוד לא היה כדבר הזה.

אורלי לוי אבקסיס: ובאים אליו, והוא אומר: נכון, אני רציתי, אבל איך שאמרנו קודם, כמו לפני החגים, עד אחרי החגים בממשלה הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: שמענו אותו מדבר על הנורבגים, נכון?

אורלי לוי אבקסיס: בזבוז כספים, בושה, שחיתות.

אורלי לוי אבקסיס: זה בכלל היה תירוץ של כל אותם השרים העצלנים לא להגיע לכנסת – כך אמרו חברי הממשלה הזו על זה שהנורבגי, החוק הנורבגי, הליכוד עשה בו שימוש אחד, ח"כ אחד.

אורלי לוי אבקסיס: ואתה רואה עכשיו את מצעד האיוולת שלהם, שמנסים להסביר: לא הייתה לנו ברירה, אבל אנחנו מבטיחים לכם, בממשלה הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: כל הקברניטים האלו הבטיחו לנו הורדת מחירים.

אורלי לוי אבקסיס: קמפיינים שלמים: סינגפור יהיה פה.

אורלי לוי אבקסיס: המורים – נעלה להם ב-1,500 שקל; מדריכי הדרך – יעלו; כל המקצוע ירוויחו הרבה יותר כי אנחנו נוריד את המס.

אורלי לוי אבקסיס: התוצאה היא, עיסאווי, כשאנחנו רואים את המספרים – אני שמעתי אותך היום ברדיו אצל ירון וילנסקי ואצל ברדוגו, ושמעתי אותך, וכמי שמכירה אותך באופן קצת אישי, ראיתי את ההתפתלות שלך.

אורלי לוי אבקסיס: לא היה לך נוח, כי אתה יודע שהעלאה של הדלק תלויה בנו, תלויה בממשלה, תלויה במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: עובדה היא שבנימין נתניהו בעבר אמר לשטייניץ: גם אם עולים בעולם, אנחנו יכולים לוותר על העלייה.

אורלי לוי אבקסיס: פה המדינה נתפסת על זה כהזדמנות להעלות עוד מחירים.

אורלי לוי אבקסיס: החשמל – הבטחתם לנו ירידה בחשמל.

אורלי לוי אבקסיס: איך פתאום עלה החשמל?

אורלי לוי אבקסיס: הארנונה – אתם אפילו לא נותנים שיקול דעת לראשי הערים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם אומרים להם: אתם חייבים להעלות ארנונה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם שמים מס גודש על המרכז כדי שהפריפריה לא תוכל לבוא, ואם היא תבוא, היא תצטרך לשלם הרבה כסף.

אורלי לוי אבקסיס: עצרתם את תכנון כביש 6 צפונה, עצרתם את תכנון הרכבת דרומה, אבל מה אתם אומרים?

אורלי לוי אבקסיס: בממשלה הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: בממשלה הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני מסתכלת, או-טו-טו תגיע לנו גם החלוקה של העושר, של הקרקעות של המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: הולכת לקבל מתנה, בוננזה, מפלגת העבודה, וגם אתם תהיו שותפים לזה, כי הקיבוצים הולכים לקבל קרקעות בשווי של 28 מיליארד שקל, לפי דה-מרקר.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני מסתכלת על זה, פתאום שקט, דממה.

אורלי לוי אבקסיס: ולמה עצוב לי?

אורלי לוי אבקסיס: כי כל האנשים הנאורים, עם האג'נדות, שרוצים שיהיה פה כביכול יותר טוב, לא רק ממלאים את פיהם מים – הם מנסים להסביר למה זה בסדר שבתקופתם עולים המחירים.

אורלי לוי אבקסיס: פתאום זו המגפה.

אורלי לוי אבקסיס: לא הגיוני שהסל הבסיסי עולה בכל סוף שבוע ב-50 שקל.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מסתכלים על אותו סל בסיסי – 200 שקל בחודש, 2,400 שקל בשנה, למשפחה שגם ככה היום נמצאת מתחת לקו העוני, עם שני הורים עובדים.

אורלי לוי אבקסיס: זו גזרה שאי-אפשר לעמוד בה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מסתכלים על העסקים הבינוניים, העסקים הקטנים, על כל אותם עצמאים שמשוועים ובוכים – הבטחתם להם, אני זוכרת: לא כלכלה – לא מעניין; אנחנו נעזור לך להתפרנס.

אורלי לוי אבקסיס: היום, מה אתם עושים?

אורלי לוי אבקסיס: לא רק שאתה אתם לא עוזרים להם, אתם אומרים להם: תמצאו מקצועות חדשים, ואם לא תעשו הסבה מקצועית, אז תשברו את הראש, כי המדינה הזאת לא מחלקת כסף סתם.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני מנסה להבין באמת, העלאת מחירים – בממשלה הבאה, כמו אחרי החגים.

אורלי לוי אבקסיס: בממשלה הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת את יאיר לפיד שמדבר על ראש ממשלה חליפי כמו על גלגל רזרבי, אז הוא הפך להיות הגלגל הרזרבי של הממשלה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: והוא בא אמר, אך לא לפני הרבה זמן: זה עולה כל כך הרבה מיליונים, זה בזבוז.

אורלי לוי אבקסיס: למה צריך שני רכבים?

אורלי לוי אבקסיס: למה צריך שתי לשכות?

אורלי לוי אבקסיס: למה צריך את כל זה?

אורלי לוי אבקסיס: והיום הוא בעצמו נושא בתפקיד הגלגל הרזרבי, אבל מה, כששואלים אותו: רצינו, ניסינו, זה לא הלך בממשלה הזו, אולי זה ילך בממשלה הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: אז נורבגים – רצו, לא הצליחו, בממשלה הבאה; ראש ממשלה חליפי – רצו לבטל, אבל מה?

אורלי לוי אבקסיס: הוא נאלץ לאייש את זה.

אורלי לוי אבקסיס: ממשלה מנופחת – נו, בממשלה הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: מיסים – בממשלה הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני שומעת את זה, תראו את מי שמתם לכם בראש – שמתם לכם בראש פרזנטור שלפעמים הוא לא זוכר איזה עמדה הוא צריך לייצג.

אורלי לוי אבקסיס: מרוב שהדעות שלו משתנות, הוא שכח מה עליו לייצג ואיך עליו לעשות זאת.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאני מסתכלת על האבסורד הזה – ולפעמים נדמה לי שהתקשורת קצת מבזה את עצמה, כי תמיד אפשר לחייך – עבאס, מי כמוך יודע – ולומר את הדברים בחיוך, ואולי הם יתקבלו אחרת.

אורלי לוי אבקסיס: הבטחת הממשלה מקוצצת, רק 18 שרים?

אורלי לוי אבקסיס: נכון, אתם צודקים, אני באמת רציתי, אבל לא יכולתי.

אורלי לוי אבקסיס: בממשלה הבאה, אני מבטיח לכם.

אורלי לוי אבקסיס: מי יקנה ממנו את ההבטחות האלה?

אורלי לוי אבקסיס: וזה שזה נעשה בחיוך, זה מכשיר את האירוע?

אורלי לוי אבקסיס: הרי המינויים הפוליטיים – הוא זעק תחת כל עץ רענן: מינויים פוליטיים, שחיתות, פוליטיזציה.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רואים בכל יום שעובר מינויים בסיטונאות, עשרות מינויים של חברים שהם קרובים, שהם תורמים, של הבאים בתור ברשימה, של אחרים מאחור שלא הספיקו להכניס אותם בנורבגים אז צריך לתת להם משרות.

אורלי לוי אבקסיס: ואז, כששואלים אותם, הם אומרים: לא לא לא, זה לא אותו דבר.

אורלי לוי אבקסיס: ולמה זה לא אותו דבר?

אורלי לוי אבקסיס: כי אצלם זה האנשים הנכונים.

אורלי לוי אבקסיס: מנסור, אני שואלת אותך: מה זה אנשים נכונים?

אורלי לוי אבקסיס: מי קובע את הסרגל?

אורלי לוי אבקסיס: מי הברומטר, יאיר לפיד?

אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת את התקופה שבה שאלו את טומי לפיד: מה ישראלי בעיניך?

אורלי לוי אבקסיס: והוא אמר: ישראלי?

אורלי לוי אבקסיס: יאיר לפיד, הוא מייצג הישראליות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כשאני מסתכלת על זה היום, אני אומרת: כשיאיר לפיד אומר: אנחנו האנשים הנכונים, אני לא יכולה שלא להיזכר ביום שהייתי ברכב והדלקתי את גלי צה"ל.

אורלי לוי אבקסיס: אם אני לא טועה, זה אפילו היה רזי ברקאי, והוא העלה לשיחה את יוסף טומי לפיד ז"ל.

אורלי לוי אבקסיס: הוא היה שר בממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל לפני השיחה, עיסאווי, היה שיר של עמיר בניון שהתנגן ברדיו.

אורלי לוי אבקסיס: אם אינני טועה, זה היה אפילו "שעה של אור" מהתקליט – אני חושבת שזה אולי אחד התקליטים הטובים ביותר שיצאו.

אורלי לוי אבקסיס: ומה המשפט הראשון שהוא אמר?

אורלי לוי אבקסיס: נדמה שאנחנו מאזינים לרדיו בעזה.

אורלי לוי אבקסיס: מבחינתו עמיר בניון לא מייצג את הישראליות כפי שמייצג אותה יאיר לפיד, כי הם האנשים הנכונים, הם הישראלים הנכונים, הם השבט הלבן האליטיסטי.

אורלי לוי אבקסיס: עמיר בניון מייצג אותך יותר מאשר מייצג אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: מקומנו נפקד בישראליות כפי שיאיר לפיד, מהבית שבו הגיע, רואה את הישראלים.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאני מסתכלת על העיוות הזה, אז המינויים שלהם הם ראויים?

אורלי לוי אבקסיס: זה מזכיר לי את האירוע שבו בעבר ד"ר יהודה לנקרי – היום פרופ' יהודה לנקרי, אם אינני טועה – היה מועמד של אבי, שהיה שר החוץ, להיות שגריר – איפה?

אורלי לוי אבקסיס: בצרפת.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו איפה הוא עשה את הדוקטורט שלו.

אורלי לוי אבקסיס: הוא עשה את הדוקטורט שלו על ספרות צרפתית, ד"ר יהודה לנקרי.

אורלי לוי אבקסיס: היה ראש עיר, שירת בהרבה מאוד תפקידים ציבוריים, והוא אחד האנשים האצילים, האינטליגנטים והנעימים שפגשתי מימיי, חבר נפש שגם עבר לא מעט בחיים.

אורלי לוי אבקסיס: וניסו למנוע את המינוי שלו, הגישו קובלנות.

אורלי לוי אבקסיס: מי הגיש אותן?

אורלי לוי אבקסיס: המחנה הנאור, הלבן, האליטיסטי, הישראלים, האנשים הנכונים, כי ד"ר יהודה לנקרי לא יכול להיות שגריר בצרפת.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כמובן שהם נתקלו באדם הלא-נכון, כי אבי, למוד קרבות, לוחם אמת, לוחם חברתי מהמעלה הראשונה, שפתח ושבר תקרות זכוכית, נלחם על המינוי שלו ואמר: אם הוא לא ראוי, אני לא יודע מי ראוי.

אורלי לוי אבקסיס: לימים הוא הפך להיות אחד השגרירים הבולטים ביותר של מדינת ישראל, אולי האהוב ביותר בצרפת, ולאחר מכן גם שגריר באו"ם, ובל נשכח את הרשות השנייה ותפקידים מאוד גדולים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הגזענות האליטיסטית הלבנה ניסתה למנוע מאחד האנשים המוכשרים ביותר במדינת ישראל כי קוראים לו יהודה לנקרי.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא שייך לשבט הנכון, וזה זה משנה שהוא דוקטור, ואותו ניסו למנוע, אנשים שלא פגשו בו, לדעתי.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי אם היו פוגשים בבן אדם – דודי, אתה מכיר את יהודה לנקרי – היו יודעים כמה הבן אדם הזה יכול להוסיף למדיניות החוץ של מדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל המעוותים שחושבים רק במשבצות ורק בגבולות ורק בצבעים יכולים לראות בנו כשייכים יותר לרמאללה מאשר למדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: והתפוח לא נופל רחוק מהעץ, ויאיר לפיד, בדיוק כמו אביו, חושב שהם האנשים הנכונים, כי המינויים שדודי אמסלם ניסה להעביר נתקלו בחומה בצורה.

אורלי לוי אבקסיס: למה זה, דודי, המינויים של הימין נתקלו בחומה בצורה גם כאשר הם הציגו את כל הקריטריונים הראויים?

אורלי לוי אבקסיס: כי הם לא באו מהשבט הנכון?

אורלי לוי אבקסיס: כי הם לא שייכים לאנשים הנכונים לפי ראש הממשלה החליפי?

אורלי לוי אבקסיס: או שהוא יגיד לך: אצלנו האנשים טובים יותר, ולכן גם המינויים ראויים יותר.

אורלי לוי אבקסיס: אתם חתיכת צבועים ואתם חתיכת גזענים, וכשאתם נמצאים בהגה השלטון אתם מרשים לעצמכם לעשות דברים שעד לפני יומיים הטפתם עליהם, ועכשיו הפרצוף שלכם מתגלה.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם האנשים הנכונים מבחינת

אורלי לוי אבקסיס: כם זה הגיסים שלכם או הגיסות שלכם והבני דודות שלכם והאנשים שלכם ברשימה ואנשים שתרמו לכם והאנשים של החברים של הנשים שלכם, אני רוצה להגיד לכם:

אורלי לוי אבקסיס: אצלנו יש משפחות מרובות ילדים; אצלכם זה משפחות מרובות חברים.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאתם דואגים למשפחה שלכם, אתם דואגים לחברים שלכם, ששותים איתכם מאותו גביע קריסטל, שיושבים איתכם סביב אותו שולחן, שנמצאים איתכם גם בקלאב, בבילוי בבית הקפה ובקאנטרי קלאב.

אורלי לוי אבקסיס: אתם רואים רק את האנשים שדומים לכם, וכל מי שנמצא טיפה מחוץ לסקלה שלכם שייך למשהו שאתם לא רוצים להיות דומים לו.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן, כל מה שאני אומרת – כשאתם גוזרים את הגזרות, אתם יודעים שהן לא ייגעו בכם, כי החברים שלכם ימשיכו לשתות מכוסות הקריסטל.

אורלי לוי אבקסיס: ומה זה משנה אם האימא ל-12 ילדים תצטרך לשבור את הראש על מה היא מוותרת בשבת, או להיות מאוד מאוד יצירתית איך במינימום המצרכים מנסים לעשות אוכל?

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע, דודי, שאחד הסיפורים שאני בתור ילדה שמעתי כשהייתי מקשיבה לאימא ולדודות זה היה כשהן הגיעו לארץ והן הגיעו למעברות בבית שאן.

אורלי לוי אבקסיס: אז זרקו אותם בחלק מהמקרים בלילה, ככה באוטובוסים, את הילדים.

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא דאג מה יש להם לאכול או מה אין להם לאכול, אבל הקהילה המקומית שכבר הייתה שם, מהמעט שיש לה, נתנה לילדים של אלו שהגיעו, והיו יודעים לקראת מה הם יתעוררו בבוקר.

אורלי לוי אבקסיס: והסיפור הוא כזה: כשהמשפחה של אימא שלי הגיעה לארץ, אז המשפחה של אבי, שהם עוד הספיקו להכיר באונייה, אבל הם הגיעו הרבה קודם – כשהם שלחו להם את המכתבים ואמרו להם שלא יעזו להגיע לכאן, בטח לבית שאן, שבה יש מחסור ועוני ודלות ואין איך להאכיל את הילדים, המכתבים לא הגיעו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כשהגיעה המשפחה של רבי יוסף אדרי, אז יצא שמועה בעיר, כי הוא היה רב גדול בקזבלנקה, ובאו לקבל אותם, ולא היה להם אפילו מה לתת לאכול לילדים.

אורלי לוי אבקסיס: ואז עשו מן מקבץ כזה של ריבה ולחם.

אורלי לוי אבקסיס: ואחר כך אימא סיפרה שהיא הייתה צריכה להאכיל את הילדים, אז מה היו עושות האימהות שם?

אורלי לוי אבקסיס: גם מלחם היו מכינים מרקים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מכיר את המרק-כפתור?

אורלי לוי אבקסיס: אז פה היה מרק מלחם.

אורלי לוי אבקסיס: לא היה לזה הרבה תוספות אחרות, אבל היו צריכים להיות יצירתיים, ולפעמים מהסולת יצרו קוסקוס משגע.

דוד אמסלם: מרק לחשו.

אורלי לוי אבקסיס: לחשו, כן; חשו היו קוראים לזה.

דוד אמסלם: לחשו.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: והמרק עם האורז, עם השום, גם היה מחזק.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אתה מסתכל על זה ואתה אומר - - -

דוד אמסלם: - - -

אורלי לוי אבקסיס: ואני שאלתי את אבא: אתה, בתור צעיר נמרץ ואנרגטי, איך נשארת במקום הזה, עם האנשים האלה, שאפילו לא דאגו למינימום ההכרחי – לגידול של הילדים?

אורלי לוי אבקסיס: ואז הוא אמר: ומי היה דואג להורים אם אנחנו, הצעירים, היינו הולכים?

אורלי לוי אבקסיס: ואם את חושבת שמישהו השאיר לנו את הדרכונים, אז תתעוררי.

אורלי לוי אבקסיס: והרשימות השחורות – אתם יודעים מה השתנה?

אורלי לוי אבקסיס: הרשימות השחורות היו מועברות אז ללשכות התעסוקה, וכל מי שהיה לו איזשהו אלמנט בסיסי של לוחם צדק היה מופיע ברשימה השחורה, כדי שהוא חלילה וחס לא ירים את נס המרד על האנטי-חברתיות והאנטי-אנושיות שידע היישוב הזה בקליטת העלייה ההיא.

אורלי לוי אבקסיס: מה השתנה היום?

אורלי לוי אבקסיס: אותם אנשים שמחזיקים בהגה השלטון הם פשוט פוליטיקלי קורקט קצת יותר, ולפעמים הם נופלים – הם אומרים: אנחנו האנשים הראויים.

אורלי לוי אבקסיס: אם מסתכלים על החבר'ה שפה – אני לא אשכח את זה שיבגני סובה ניסה לתת לנו שיעור על השואה, כאילו אני ואמסלם לא יודעים על שואת העם היהודי.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא רק גזענים, הם פשוט מעוותים במחשבה שלהם ובקיבעון שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאנחנו מסתכלים על כל המינויים האלה ועל כל חלוקת השלל וחלוקת הקרקעות וחלוקת הג'ובים, הרי בסוף הם באים להנציח דבר אחד, וזה את עליונותה של האליטה, שלא רוצה לקבל לתוכה חברים חדשים.

אורלי לוי אבקסיס: וזה לא משנה אם החברים האלה שירתו בצבא, וזה לא משנה אם החברים האלה למדו והם מוכשרים, וזה לא משנה אם יש להם את כל הכלים והקריטריונים – עיסאווי, בעיניהם אנחנו דומים לכם יותר מאשר דומים להם, ולעיתים הם לא אוהבים אותנו יותר ממה שהם לא אוהבים אתכם.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאנחנו מסתכלים על האירוע, אני אומרת: תגידו, אם עליית המחירים הזאת הייתה בממשלה הקודמת והמינויים המטורפים האלה היו בממשלה הקודמת, היה פה מצעד של ח"כים מן השמאל, של ח"כים שעד אתמול זעקו על צדק ועל צדקה - -

עיסאווי פריג': אורלי - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - והיום הם נותנים יד.

אורלי לוי אבקסיס: הם אלו שמרימים את היד על העלאת מחירים, הם אלו שמעלים את היד על חלוקת קרקעות באופן – תגיד לי, לילדים בבית שאן, לא מגיע גם להם בן ממשיך?

אורלי לוי אבקסיס: רק 200 מטר משם, בקיבוצים, יש קרקע מובטחת בשווי מאות אלפי שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא שירתו בצבא?

אורלי לוי אבקסיס: הם לא מתים במלחמות על הגנה על המולדת?

אורלי לוי אבקסיס: וכשאני רואה את הצביעות הזאת, לא נותר לי אלא לומר שהם לא רק צבועים, הם גם רעים.

אורלי לוי אבקסיס: והם גם לא יוצאים מהקבוצה שלהם, הם לא מסתכלים ימינה ושמאלה.

אורלי לוי אבקסיס: הם רוצים לשמור על העוגה, הם רוצים לשמור על הגבינה, וחלילה וחס שלא ייאלצו להתמודד מול אנשים שגם אם לא הצליחו להתחיל את המסע מנקודת שוויון, הצליחו להביא הישגים על אף חוסר השוויון.

אורלי לוי אבקסיס: את זה קשה להם להכיל.

אורלי לוי אבקסיס: על זה אתם נלחמים, כדי לא לפתוח את המדינה הזאת לבניה, שבעיניכם הם בניה החורגים.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו ממשיכים עם הסתייגויות לסעיף 1 – שלמה קרעי.

דוד אמסלם: אני, אני.

צבי האוזר: דודי קודם?

צבי האוזר: אז דוד אמסלם, חמש דקות.

דוד אמסלם: לא חמש.

דוד אמסלם: אנחנו מאחדים את כל - - -

צבי האוזר: לא, לא, אני - - -

דוד אמסלם: זה מה שסיכמנו, היושב-ראש.

צבי האוזר: אני לא מכיר את זה.

צבי האוזר: אני מבין שאנחנו בהסתייגות לסעיף 1.

יצחק פינדרוס: אני נענשתי לבד.

יצחק פינדרוס: כולם מדברים על ארבע הסתייגויות; אני דיברתי - - -

דוד אמסלם: אתה רוצה שנעלה, נרד?

צבי האוזר: אני פועל על פי התקנון.

אורלי לוי אבקסיס: תשאל את מנסור.

צבי האוזר: אנחנו קוראים הסתייגויות לפי הסעיפים.

שלמה קרעי: לפי התקנון היושב-ראש רשאי לאשר איחוד.

דוד אמסלם: אם אתה רוצה, נרד, נעלה, נמשוך עוד קצת זמן, אין בעיה.

דוד אמסלם: מבחינתנו, אם אתה רוצה, נדבר חמש דקות, נרד, עוד פעם נעלה לעוד חמש דקות, נרד עוד פעם, נעלה.

צבי האוזר: אני רואה שלשלמה יש 25 דקות.

דוד אמסלם: אין בעיה.

צבי האוזר: בסדר גמור.

דוד אמסלם: אין שום בעיה, מה שאתה מחליט.

צבי האוזר: מצוין.

דוד אמסלם: הכול בסדר.

צבי האוזר: חמש דקות, בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני קודם כול רוצה להתחיל עם סוגיית חוק הגיוס.

דוד אמסלם: קודם ראינו את מר לפיד כאן שמח; כמובן גם אתה, עיסאווי, המעוטר בצה"ל, אתה וגם מר מנסור עבאס, סגני אלופים, הייתם הרבה גם במילואים.

דוד אמסלם: היום אתם נוסעים קצת עם ה"מכינות" של השרים, אבל באמת מגיע לכם, אחרי כל כך הרבה שנות שירות בצה"ל והגנה על המולדת.

דוד אמסלם: אנחנו שומעים את לפיד, חבר הכנסת קרעי, אומר: הבטחנו – קיימנו, עם ישראל.

דוד אמסלם: מדובר בבן אדם נבוב.

דוד אמסלם: הוא עצמו לא שירת בצה"ל באופן מעשי, שירת בעיתון במחנה.

דוד אמסלם: אבא שלו סידר לו ג'וב.

דוד אמסלם: ג'ובניק שהסתובב בפאבים, במועדונים, עישן, שתה, רק בצבא הוא לא שירת.

דוד אמסלם: הבן אדם חשב, כפי שאמרתי פעם, שM16- זה סוג של סוכריה.

דוד אמסלם: הולך הביתה, יוצא מהבסיס ב-10:00, חוזר ב-11:00, אימא שלו אומרת לו: יאיר, לא לאחר, אנחנו שמים את השניצלים.

דוד אמסלם: הוא הולך עוד עם מכנס קצר וסנדלים.

דוד אמסלם: כמובן שהוא לוקח את התחמושת הכי חשובה – את העט שהוא קנה.

דוד אמסלם: לא מתבייש, בן אדם בעל פרופיל 97, עלק מתאגרף.

דוד אמסלם: חברי הכנסת פינדרוס, כמה ימים שירת בצה"ל כל שנה?

יצחק פינדרוס: 36, 37 ימים.

דוד אמסלם: והוא לועג לך, זה, הנבוב הזה.

דוד אמסלם: בן אדם נטל השכלה, לא שירת בצה"ל, לא תרם למדינה כהוא זה.

דוד אמסלם: ומה עשו הצפונבונים - - -

יצחק פינדרוס: פעם אחת הורידו אותי מהתעסוקה לתל אביב, אז פעם אחת גם אני הייתי בתל אביב בתוך כל המילואים.

דוד אמסלם: הגדר היחידה שהוא ראה זו הגדר של הקריה.

דוד אמסלם: איך הוא אמר?

דוד אמסלם: עשה סרטון של רמבו: התפוצץ לידי טיל במלחמת המפרץ, שמעתי צבע אדום.

דוד אמסלם: נחש צפע במלחמת המפרץ, זוכרים?

דוד אמסלם: לא יאומן.

אורלי לוי אבקסיס: שחר אדום, שחר אדום.

דוד אמסלם: הבן אדם הזוי, והוא אומר את זה ככה, בפוזה של רמבו.

אורלי לוי אבקסיס: גם בלבנון התפוצץ לידו טיל.

דוד אמסלם: יום אחד לא שירת בשום גבול.

דוד אמסלם: אנחנו עד גיל 40 עשינו מילואים, שירתנו כל שנה 35 ימים, גם באחזקת גבולות, ושבועיים באימון.

דוד אמסלם: מגיל 18 אנחנו שם, רק באוהלים, רק בטנקים.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש, חתיכת חצוף?

דוד אמסלם: כולם פה ידברו על הגיוס חוץ ממך ומהערבים, שלא שירתו בצה"ל.

דוד אמסלם: אתה תמיד – עכשיו, מה מפתיע אותי, חברת הכנסת אורלי לוי והשר עיסאווי פריג'?

דוד אמסלם: האינטלקטואלים, אלה, אתה יודע, ראיתי איזה חוג בית אצל פרופ' אגסי שהם יושבים כל שבוע איזה 30, 40 חבר'ה, משכילים עלק, מלכלכים על דוד אמסלם, אומרים: הוא בבון.

דוד אמסלם: הבן אדם הזה – הם המליכו אותו עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק.

דוד אמסלם: זה, זה, הבן אדם - - -

אורלי לוי אבקסיס: בלי תעודת בגרות.

דוד אמסלם: חסר השכלה.

דוד אמסלם: איך אומרים?

דוד אמסלם: נטול השכלה בכלל, לא שירת במדינה, לא עשה כלום – זה המלך שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

דוד אמסלם: הוא מזכיר לי את סיפור - -

אורלי לוי אבקסיס: מה זה אומר עליהם?

דוד אמסלם: - - יותם בן גדעון, שבאו – אני לא יודע אם אתה מכיר – באו העצים, רצו להמליך עליהם מלך.

דוד אמסלם: באו לזית – אמר להם: חבר'ה, אני לא מסכים, יש לי את הזיתים; באו לתאנה – אמרה להם: מה פתאום, יש לי את הפירות, אני נותנת לאנשים, וכן הלאה.

דוד אמסלם: הגיעו לאטד – מה זה האטד?

דוד אמסלם: זה בעצם קוץ.

דוד אמסלם: אמר להם האטד: אם אתם רוצים – נא לחסות בצילי.

דוד אמסלם: אתה מבין עכשיו?

דוד אמסלם: יושב לי הנלעג הזה, הבור ועם הארץ הזה, שלא מכיר אפילו את ההיסטוריה של העם היהודי, חושב שהכותל, כן, זה הקיר של בית המקדש.

אורלי לוי אבקסיס: זה המקום הכי קדוש - - -

דוד אמסלם: זה המקום הכי קדוש.

דוד אמסלם: אומר, לא רוצה לספר לך איך הוא מתחיל לקחת כל מיני פילוסופים ולשייך אותם לתקופה שהיא לא תקופה.

דוד אמסלם: לא יודע כלום, לא שירת בכלום, לא תרם כלום למדינה.

דוד אמסלם: עכשיו נהיה לי רמבו.

דוד אמסלם: הוא רק שכח שאת ההיסטוריה אי-אפשר לשנות.

דוד אמסלם: ברגע שאתה לא שירת בצה"ל ואתה בעצם לא תרמת כלום למדינה – אין מה לעשות, לא נחזיר אותך עכשיו לגיל 18.

דוד אמסלם: אז היית יושב – ראיתי תמונה שלך יושב, מנגן בקרן זווית, שם כובע, משחק לי אותה היפי, איזה בן אדם, גיטריסט.

דוד אמסלם: איך אמרת אז?

דוד אמסלם: אני יותר ישראלי מיהודי.

צבי האוזר: תודה רבה.

דוד אמסלם: זו הרמה שלך וזה, בעצם – אתה עלק רוצה להנהיג את עם ישראל, להיות ראש ממשלה.

דוד אמסלם: היום אתה שולח חיילים מאחורי קווי האויב, חלקם יכולים לא לחזור.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: איזו בושה.

דוד אמסלם: אתה פשוט בושה לעם ישראל.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יעלה ויבוא חבר הכנסת שלמה קרעי.

צבי האוזר: 25 דקות.

דוד אמסלם: ככה נעלה ונרד כל חמש דקות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל - - - יישאר.

דוד אמסלם: לא משנה, האוזר חושב שהוא חכם.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מנסה להבין, דודי, ותשמע טוב: האם הממשלה הזאת, שמתגאה במספר שרותיה, הציבה את הנשים רק כקישוט ולא יותר?

שלמה קרעי: נעזוב את זה שהן ממלאות פיהן מים על פגיעה בנשים ועל מינויים מבישים כמו פרקליט המדינה הנוכחי.

שלמה קרעי: נעזוב את זה כרגע.

שלמה קרעי: אבל גם כאן, במליאת הכנסת?

שלמה קרעי: דודי, אתה שמת לב מה היה כאן?

שלמה קרעי: שורה של גברים ניהלה כאן את המליאה משעה 16:00: מיקי לוי, איתן גינזבורג, מנסור עבאס, צביקה האוזר.

שלמה קרעי: השאירו שתי נשים, את עאידה תומא סלימאן ואמילי מואטי, לשעות הקטנות של הלילה.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: אתם יותר טובים מהן?

שלמה קרעי: אתם לא מסוגלים לתת לנשים שעות של פריים-טיים, כשיש יותר צופים?

שלמה קרעי: מה זה ההתנשאות הזאת?

שלמה קרעי: מה, אתם עוברים מסך טוב יותר מהנשים הללו?

שלמה קרעי: מה הסיפור שלכם?

שלמה קרעי: זו אפילו לא התנשאות שבשתיקה, זהו התנשאות במעשים.

שלמה קרעי: פשוט בושה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, דיברתי קודם על ההמלצה של פורר לאזרחי ישראל, כשאמר: אל תיקנו אצל מי שמעז להעלות לכם מחירים.

שלמה קרעי: בהחלטת המלצה שאזרחי ישראל יזכרו טוב-טוב בפעם הבאה שהם יצעדו לקלפי.

שלמה קרעי: אבל חוץ מהניתוק המוחלט מהמציאות וההתנשאות המכוערת של שרי הממשלה הזאת על הציבור שניצב בפני שוקת שבורה, אתם פשוט עצלנים.

שלמה קרעי: מי שמע על שרים שמנסים להתחמק מישיבת קבינט כדי לטייל בעולם?

שלמה קרעי: באיזו מדינה יש דבר כזה?

שלמה קרעי: מי שמע על מנגנון קבלת החלטות שמתעורר רק כשמאוחר מדי?

שלמה קרעי: אתם פשוט ממשלה בהשעיה.

שלמה קרעי: אם הייתם נזכרים לפעול כבר לפני כמה שבועות, כשעליות המחירים רק פורסמו, הייתם אולי יכולים לעצור את זה, אבל אתם עצלנים, כי זה פשוט לא מעניין אתכם.

שלמה קרעי: רוצים דוגמה לפעולה מהירה למען האזרחים מול הגל המטורף הזה של יוקר המחיה?

שלמה קרעי: תורידו את המיסים על הדלק כהוראת שעה.

שלמה קרעי: יותר מחצי ממחיר הדלק הוא מיסים.

שלמה קרעי: אל תיתנו לעצמאים, לשכירים, אל תיתנו לאנשים לקרוס בגלל חוסר האחריות שלכם.

שלמה קרעי: תבואו לקראתם במשהו, תנו הוראת שעה, תפחיתו מיסים.

שלמה קרעי: כמה דיברתם.

שלמה קרעי: עומד כאן אביר קארה ומדבר על הפחתות מיסים כשכל מה שעשיתם זה רק העלאות מיסים, וגרמתם לגל עליות המחירים המשוגע הזה במשק.

שלמה קרעי: תקפיאו את המיסים האחרונים שהטלתם על הציבור.

שלמה קרעי: תיישמו סוף-סוף אפילו חלק מתוכנית סינגפור של בנט, שלא עשיתם איתה כלום.

שלמה קרעי: תורידו את מס ההכנסה למעמד הביניים עכשיו, אפילו כהוראת שעה, ולפחות כהוראת שעה תגדילו משמעותית את מס ההכנסה השלילי לחלשים.

שלמה קרעי: בעיקר, בעיקר, אדוני היושב-ראש, תעבדו למען האזרחים יומם וליל.

שלמה קרעי: כרגע אתם לא עושים כלום.

שלמה קרעי: כלום.

שלמה קרעי: אתם יודעים, הרפיסות הזאת, חוסר האונים, העייפות המידבקת, קהות החושים, מעידים יותר מכל על ריקנות, על כלום ושום דבר, על הטמבל שהתיישב על כיסא המלך.

שלמה קרעי: כדאי לכם לשים לב שלא תתעוררו יום אחד בערימה של קש וזבל במקום שאליו שלחתם אזרחים לשעות של סבל.

שלמה קרעי: ראיתי מישהו שהציע לנצל את הריקנות הזו שלכם, אדם גולד, וכך כתב:

שלמה קרעי: עליות המחירים האחרונות הן זמן טוב להזכיר שהדבר שהכי חסר בימין זה לוכדי מטומטמים.

שלמה קרעי: מפלגת ימין מרכז כללית ולא החלטית – כזאת שתהיה בעד הטוב ונגד הרע, מפלגת אווירה, שבעזרת סיסמאות והרבה פופוליזם תמשוך את האלקטורט הכי חשוב שמכריע בחירות: המטומטמים.

שלמה קרעי: מפלגה שתדחק לכיוון גוש הימין את המתלבטים, המתנדנדים והמבולבלים, שמצאו את ביתם בחיקן החמים והמטומטם של מפלגות המרכז-שמאל החלול.

שלמה קרעי: אז נכון, יש מדי פעם הבלחות גם בימין, אבל זה שולי ולא אפקטיבי.

שלמה קרעי: זה לא מספיק; בטח כשאתה באופוזיציה וכל מה שצריך בשביל סיכוי לשבור את הקיפאון, למשוך את מטומטמי ליברמן, גנץ, לפיד ושות', לגוש ימין-מרכז, זו ביקורת רועשת, לא מנומקת ולא קוהרנטית, בדרישה מוחלטת להילחם בכל מה שרע ובעד כל מה שטוב.

שלמה קרעי: רוצים 61?

שלמה קרעי: אין-ספור מנדטים על הרצפה רק מחכים למפלגה שתעשה "יאיר לפיד" ליאיר לפיד.

שלמה קרעי: ושוב, נכון, הימין, על הוגיו וצייצניו ונבחריו, משלבים מדי פעם מסרים לא חכמים, אבל זה לא זה; רואים שהם לא נכנסים לדמות עד הסוף; לא מספיק טוטליים.

שלמה קרעי: רק תחשבו מה אדם ריק כמו יאיר לפיד היה עושה מול הגאות במחירים, מול הג'ובים, הנורבגיים, הכספים הקואליציוניים, הקורונה וההזיה ששמה אלי אבידר.

שלמה קרעי: יש מנדטים על הרצפה, רק צריך להתכופף ולהרים אותם עם מפלגת ימין-מרכז אמורפית מספיק.

שלמה קרעי: כך אדם גולד בתיקונים קלים.

שלמה קרעי: חבורת חסרי החוליות הזו לא מסוגלת להתמודד עם כלום בכוחות עצמה, ולכן – כמו שלפיד אמר פעם – היא מעבירה את רוב סמכויותיה לפקידים.

שלמה קרעי: ואני רוצה ברשותכם לדבר על פקיד אחד.

שלמה קרעי: דודי, אני רוצה לדבר על פקיד אחד.

שלמה קרעי: אתה לא שמת לב, דודי, אבל תסתכל מה השעה עכשיו: חצות הלילה, פקיד שבדקות אלו ממש אפשר לברך עליו "ברוך שפטרנו מעונשו של זה".

דוד אמסלם: לפני שעה כבר.

שלמה קרעי: כן, בדקות האלה.

דוד אמסלם: ברוך השם.

דוד אמסלם: אנחנו משוחררים מהבושה כבר שעה.

שלמה קרעי: נכון.

שלמה קרעי: ברגעים אלו - - -

דוד אמסלם: הרגשנו הקלה.

שלמה קרעי: חכה.

שלמה קרעי: תמיד אצלנו אומרים בערבית: הרע שאתה מכיר יותר טוב מהטוב שאתה לא מכיר.

דוד אמסלם: הרגע.

דוד אמסלם: הרגע האוזר עוד יספר לנו למה הוא בחר בגברת של תקווה אבודה – הצדיק הגדול.

שלמה קרעי: לא, למה הוא יצא נגד נזרי.

שלמה קרעי: זה המועמד של הבוס שלו והשני שאמר שנזרי שמרן מדי.

דוד אמסלם: ברור, ברור.

דוד אמסלם: קשה לו לנמק.

דוד אמסלם: הוא פתאום לא יודע לנמק.

שלמה קרעי: הנציג של השמרן פסל אדם בגלל שמרנותו.

צבי האוזר: לא הבנתי, אבל דיברת על מנדלבליט קודם, אז אתה בעד מנדלבליט או נגד מנדלבליט?

שלמה קרעי: לא, אני אמרתי: "ברוך שפטרנו מעונשו של זה".

דוד אמסלם: אנחנו, ברוך השם, נפטרנו מצרה אחת, עכשיו - - -

צבי האוזר: אז אתה נגד מנדלבליט אך בעד נזרי.

דוד אמסלם: אנחנו בעד הצדק והיושר ונגד אנשים נוכלים וכפויי טובה.

שלמה קרעי: אני נגד שחיתות, נגד חוסר קוהרנטיות, נגד התנהלות לא מקצועית, נגד התנהלות לא אתית.

שלמה קרעי: לפחות למראית עין "והייתם נקיים מה' ומישראל".

שלמה קרעי: אל תראו שהכול כזה מושחת.

שלמה קרעי: ברגעים אלו מסיים את תפקידו אדם, שהריקבון המוסרי שלו, חוסר עמוד השדרה והפחד האישי, הפכו להיות הסמל של מערכת אכיפת החוק והמשפט בישראל בשנים האחרונות.

שלמה קרעי: אדם חלש, שהסתבך בתפקידו הצבאי ומאז מכר את נשמתו לכל רוחשי הרעה האנטי-דמוקרטיים במערכת המשפטית.

שלמה קרעי: כביכול מדובר בסיפור עצוב על אדם שנאחז בגרונו והיה, כביכול, קורבן.

שלמה קרעי: אך לא כך הם פני הדברים.

שלמה קרעי: האחיזה בגרון הגיעה עקב פשע שעשה ולאחר מכן אימץ "על מלא" את אותה השיטה בדיוק, האחיזה בגרון.

שלמה קרעי: ומעשה שהיה כך היה: את היועץ המשפטי לממשלה הזה הכיר עם ישראל לראשונה כפרקליט הצבאי הראשי.

שלמה קרעי: התוודענו לשמו, לאופיו ולמעלליו בעת פרשה חמורה ביותר של ניסיון פוטש של המערכת הצבאית נגד המערכת המדינית, שמנדלבליט היה שותף לה על מלא.

שלמה קרעי: הוא הדליף, שיבש חקירה, הוא עשה הכול כדי שתיקו ייסגר מחוסר אשמה.

שלמה קרעי: כשלא הצליח, נכנע לפקודיו, שאחזו בו בגרון, ועשה תפנית אידאולוגית-מוסרית מהחמורות והנחותות שהיו אי-פעם.

שלמה קרעי: מאז מונה לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה מר מנדלבליט נתן את ידו, שיתף פעולה, יזם עשרות פעולות בלתי חוקיות או בלתי דמוקרטיות, שרמסו את הממשלה, את הכנסת, את שלטון החוק, את השוויון בפני החוק ואת החוק עצמו.

שלמה קרעי: מאפיה – זה התיאור היחיד שעולה לי בראש – מאפיה שמנדלבליט לא עמד בראשה, אלא שי ניצן – שאליו נגיע בזמן אחר – אבל מנדלבליט היה בקדמת הבמה, זה שפעל מסיבות רבות, חלקן חוקיות וחלקן לא.

שלמה קרעי: מנדלבליט אתנו כבר שש שנים, מ-2016.

שלמה קרעי: הוא נכנס לתפקידו כשהוא אחוז בגרונו על ידי פקודו שי ניצן – "המניאק", כלשונו – שעשה הכול כדי לא לסגור, ובצדק כנראה, את התיק של מנדלבליט מחוסר אשמה.

שלמה קרעי: אפילו לאחר שמנדלבליט, בניגוד לחוק ובהסתרה, פנה לכפופיו בבקשה כזו, כל הגורמים הסתירו זאת בעתירה נגד מינויו של מנדלבליט בבג"ץ.

שלמה קרעי: על דינה זילבר, כפופתו, אמר שהיא תפרה לו את התיק, כשהוא מתייחס לתיקו הפתוח.

שלמה קרעי: מנדלבליט היה שבוי אך גם עשה הכול כדי לרצות את כפופיו, הכול כדי להשיג את סגירת תיקו.

שלמה קרעי: באופן שערורייתי סגר את התיק המרכזי נגד פרקליטת מחוז תל אביב, רות דוד, שקיבלה מתנות מרונאל פישר, והיה שם גם חשד לשוחד.

שלמה קרעי: הוא העלים, הסתיר וביער תיק שסגרה רות דוד על שחיתות ברשות המיסים, שנדרש לבדיקה בנציבות הביקורת על הפרקליטות.

שלמה קרעי: הוא דאג לסכל אדם, ממלא מקום פרקליט המדינה, שניסה לטפל בתיק הפתוח שלו: את דן אלדד.

שלמה קרעי: הוא אף פסל החלטת ממשלה להארכת סגר בזמן הקורונה, פשוט כי הוא היה יכול.

שלמה קרעי: הוא התנגד בכל כוחו לחוק ההסדרה, הצודק וההיסטורי, שמסייע להתיישבות הצעירה.

שלמה קרעי: הוא תמך בסגירת חקירות נגד המשנות שלו זילבר וקורן.

שלמה קרעי: הוא מינה והתמנה לוועדות איתור, שבהן יש לו עניין אישי, כמו מינוי ממלא מקום פרקליט המדינה או את עוזרו האישי, גיל לימון, למשנה ליועמ"ש ועוד.

שלמה קרעי: הוא סירב לאפשר לשר לייצג את עצמו, בניגוד לעמדתו המבישה של היועמ"ש, לגבי מתן פרס לשונאי ישראל בשני מקרים.

שלמה קרעי: הוא סיכל אין-ספור שלילת אזרחויות למחבלים אזרחי ישראל, כפי שהחוק קובע, והפך את החוק לאות מתה ולא רלוונטית.

שלמה קרעי: הוא סגר את התיק בפרשת אהוביה סנדק, ובכך נתן אישור מוסרי לרדוף ולפגוע בילדים רק כי הם מתנחלים.

שלמה קרעי: הוא הכשיר את כניסתם לכנסת של תומכי טרור כמו היבה יזבק ואחרים בעמדתו לבג"ץ.

שלמה קרעי: הוא סיכל פעולות של ממשלה נבחרת בזמן מגפה.

שלמה קרעי: הוא הסכים לחקירת ראש ממשלה מכהן על סמך מה שהוא כינה בשנתיים הראשונות של כהונתו רכילות גרידא, רכילות וזוטי דברים.

שלמה קרעי: הוא העלים עין או נמנע מלתת אישור לחקירות ראש ממשלה מכהן.

שלמה קרעי: הוא אישר או העלים עין על הפעלת סחיטה ואיומים כנגד עדי מפתח בחקירת ראש ממשלה מכהן, כמו חפץ ואלוביץ'.

שלמה קרעי: הוא שיתף פעולה עם מפכ"ל שקרן ובעייתי, אלשיך, בטיוח חקירת אום אל-חיראן.

שלמה קרעי: הוא אישר מינוי מחפיר של ראש מח"ש חדשה שרמסה את הגוף הזה והפכה אותו ללא אמין ולא רלוונטי.

שלמה קרעי: ולאורך כל כהונתו הוא הדליף, או העלים עין, מהדלפות לא-חוקיות ובלתי פוסקות בשלל נושאים.

שלמה קרעי: הוא התערב בצורה בוטה, לא דמוקרטית, במערכות בחירות בישראל, כאשר בצמוד לכל אחת ממערכות הבחירות הרצופות שהיו כאן, הוא בחר לפרסם, פעם את המלצות המשטרה ופעם את כתב החשדות, פעם שימוע ופעם כתב אישום כנגד נתניהו.

שלמה קרעי: הוא הגיש את כתב האישום נגד ראש ממשלה מכהן בעת שהייתו של ראש ההמשלה בפסגה מדינית היסטורית לקראת הסכמי אברהם.

שלמה קרעי: הוא אישר פריצה לא חוקית – והלבין אותה – לטלפונים של דוברי ראש הממשלה, וגם של אפי נווה.

שלמה קרעי: הוא רדף אחרי ראשי המחנה הלאומי והגיש נגדם כתבי אישום חמורים ביותר: שוחד, מרמה, והפרת אמונים.

שלמה קרעי: במקרה חיים כץ הוא אמר – בבקשת החסינות – שמדובר ברף הגבוה ביותר, ואז חזר בו, כי הוא שיקר, כי הוא רצה לפגוע פוליטית בליכוד ובמחנה הלאומי, ולא הצליח.

שלמה קרעי: אצל ליצמן הוא קרא לזה שוחד, ולפני כמה ימים הגיע לעסקת טיעון על 3,000 שקל, ועזיבת החיים הפוליטיים.

שלמה קרעי: עוד סיכול פוליטי.

שלמה קרעי: אצל הרב דרעי הוא קרא לזה: אחת הפרשות החמורות, ואחר כך אמר שיצא מזה עכברון, ובכל זאת, הגיש כתב אישום על זוטות, שגם אליהם הגיעו באופן בלתי חוקי, שהרי הם תוצר של החקירה הראשית.

שלמה קרעי: וגם בזה עיקר הסדר הטיעון היה לצאת מהחיים הפוליטיים.

שלמה קרעי: ואיך אפשר בלי ראש ממשלת ישראל, מנהיג מחנה הימין: שוחד, מרמה, והפרת אמונים, הוא אמר.

שלמה קרעי: בלב כבד אך שלם, הוא אמר.

שלמה קרעי: שקרן גדול.

שלמה קרעי: שקרן ורודף, שאפילו עשה הכול כדי למנוע מראש הממשלה את יכולת המימון שלו.

שלמה קרעי: ובסוף?

שלמה קרעי: ירד מהשוחד, ירד מתיק 2000, הסכים לרדת מהקלון, והשאיר את מה שאמרנו כל הזמן: סיגריות ושמפניות.

שלמה קרעי: על זה רודפים ראש ממשלה?

שלמה קרעי: בושה, בושה, בושה.

שלמה קרעי: אפשר לגולל כאן עוד ועוד ועוד את מעלליו של האיש, אבל זה לא סוף פסוק.

שלמה קרעי: הוא עדיין אחוז בגרונו, הוא עדיין שואף להגיע להיות שופט עליון.

שלמה קרעי: וברוך השם, עדיין אנחנו יכולים לפטר אותו גם בדיעבד, כדי למנוע ממנו את המשך הכהונה בשירות ציבורי כלשהו.

שלמה קרעי: וכך נעשה – איתו ועם כל חברי הכנופיה.

שלמה קרעי: הוא רדף אישה צעירה בשיאו של יום השבת – בדיוק לפני שנתיים – רק כי אמרה לו ברחוב: "פרשת משפטים בושה".

שלמה קרעי: גרם לה לחלל שבת.

שלמה קרעי: אדם דתי.

שלמה קרעי: מה היא בסך הכול אמרה לו? מה?

שלמה קרעי: מה קרה?

שלמה קרעי: ורבותיי, על אף שהזמן עבר, עברו שנתיים, פרשת משפטים תישאר בושה שנה אחרי שנה, עד שנתקן את העוול הזה; עד שנביא לדין ולחקירה את מי שעשה, שיתף פעולה, שתק, רקם או יזם את ההפיכה המשפטית הראשונה בתולדות הדמוקרטיה – בטח בדמוקרטיה הישראלית.

שלמה קרעי: את הריסתה של הדמוקרטיה ואת רמיסתה.

שלמה קרעי: אז זה מנדלבליט.

שלמה קרעי: מנדלבליט שעכשיו התפטרנו ממנו.

שלמה קרעי: אי-אפשר לדעת מה קיבלנו במקומו.

שלמה קרעי: אבל מהתהליך שהוביל לבחירה של היועצת המשפטית הבאה כנראה, אנחנו מבינים שטוב לא יצמח מזה; שזה לא לטובת אזרחי ישראל, אלא זו עוד קומבינה מושחתת אחת גדולה של החבורה הזאת, שחושבת: אני ואפסי עוד; אנחנו הקליקה השלטת, לנו מותר לעשות הכול; אנחנו מלכי העולם, אדוני הארץ.

שלמה קרעי: אין איש שיאמר לנו מה תעשה, ואין ביקורת שיכולה לחדור את השריון שאנחנו מקבלים מכל הגורמים האחרים – התקשורת ומערכת המשפט.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אנחנו נמצאים הערב בליל ראש חודש אדר א'.

שלמה קרעי: ל' בשבט.

שלמה קרעי: ראש חודש אדר א'.

שלמה קרעי: אז קודם כול, שיהיה יום משפחה שמח לכל בית ישראל.

שלמה קרעי: אני אפילו מבכר, בכ"ף, את יום האם.

שלמה קרעי: אני חושב שלאימהות, לנשים שלנו, מגיע לפרגן עם יום האם, ולא להפוך את זה למשהו כללי.

שלמה קרעי: אני בהחלט חושב שככה צריך לעשות.

שלמה קרעי: אבל גם יום המשפחה זה בסדר.

שלמה קרעי: אגב, אצלנו יום משפחה יש כל שבוע, יום האם יש גם כל שבוע.

שלמה קרעי: בשבת כל המשפחה מתכנסת, אין טלפונים, אין טלוויזיה, אין מכשירים אלקטרוניים.

שלמה קרעי: יום משפחה יהודי פעם אחת בשבוע, שבו גם מוקירים ומכירים את האם, אשת החיל.

שלמה קרעי: חודש אדר הזה הוא סימן טוב לעם ישראל.

שלמה קרעי: גם אז, לפני כאלפיים חמש מאות שנה, עם ישראל היה בתקופה של הסתר פנים.

שלמה קרעי: לא הבינו את גזירת אחשוורוש, שלקח את כל הנשים והנערות.

שלמה קרעי: רק אחר כך התברר – כמה שנים לאחר מכן הבינו – שהקדוש ברוך הוא בעצם הקדים תרופה למכה, ואז התרחש כל הנס שאנחנו מכירים.

שלמה קרעי: גם אנחנו לא מבינים.

שלמה קרעי: לא מבינים.

שלמה קרעי: ממש הסתר פנים.

שלמה קרעי: "עבד כי ימלוך" ו"שפחה כי תירש גבִרְתה".

שלמה קרעי: לא מבינים איך קורה דבר כזה שקמו עלינו שמאל סהרורי, מי שהיה בשולי הקונצנזוס, בשוליים של השוליים של המחנה, הפכו להיות בלב הקונצנזוס.

שלמה קרעי: הפכו להיות המנהיגים – שאין להם מושג איך להנהיג – אבל בעיקר באים עם אג'נדות אנטי-ציוניות, אנטי-דמוקרטיות, אנטי-יהודיות, והם שולטים בכיפה.

שלמה קרעי: ומי המליך אותם?

שלמה קרעי: דווקא אחד שיצא מתוך המחנה.

שלמה קרעי: מהריסייך ומחריבייך ממך יצאו.

שלמה קרעי: אבל אנחנו מאמינים בני מאמינים, אנחנו יודעים שהכול יתהפך לנו, בעזרת השם, לטובה ולברכה.

שלמה קרעי: ואנחנו רואים שהממשלה הזו כבר התחילה ליפול.

שלמה קרעי: היא התחילה ליפול גם ציבורית, עם כל הגלים: הגל המטורף הזה של עליות המחירים, עם כל הכישלון באתגרים של הקורונה.

שלמה קרעי: עם כל מה שקורה כאן יום יום שעה שעה, בכל יום אתה מתגעגע ליום שהיה קודם לכן.

שלמה קרעי: אתה אומר שאתה מפחד מהיום הבא שיגיע.

שלמה קרעי: מה תהיה הגזירה הבאה?

שלמה קרעי: מה יהיה הכישלון הבא של הממשלה הזו?

שלמה קרעי: נכשלים בכל אתגר.

שלמה קרעי: כבר התחילו ליפול.

שלמה קרעי: וגם מול מנהיג הימין שהחליפו באותה הפיכה משפטית, אנחנו רואים איך יום אחר יום הכול קורס להם במשפט.

שלמה קרעי: גם בתקופתו של אחשוורוש אמרו שם: "אם מזרע היהודים מרדכי אשר הַחִלּוֹתָ לִנְפֹּל לפניו לא תוכל לו כי נפול תפול לפניו".

שלמה קרעי: כשאתה משתף פעולה עם כאלו שהם תומכי טרור, עם כאלו שלא רוצים לראות אותנו כאן, עם כאלו שמתחילים בג'יהאד אזרחי ומתכוונים להמשיך הלאה לג'יה

שלמה קרעי: אד צבאי, אתה יודע שכאשר "הַחִלּוֹתָ לִנְפֹּל לפניו לא תוכל לו כי נפול תפול לפניו".

שלמה קרעי: אומנם אתם מנסים.

שלמה קרעי: באמת, התקשורת עוזרת לכם לנסות להכשיר את השרץ.

שלמה קרעי: התקשורת עוזרת לכם להפוך את רע"מ, את אותם מחבקי מחבלים, את אותם אלו שלא רוצים לראות אותנו כאן – תנועת האחות של החמאס, כמו שבנט הצהיר עליהם – התקשורת כבר הפכה אותם לאיזה דובון אכפת לי, וכאלה שבאמת מגיע להם כבוד ויקר על זה שקצת יש להם מראית עין של כאילו סיוע לתושבי ולאזרחי ישראל הערבים.

שלמה קרעי: אנחנו יודעים, יש פתגם בערבית, דודי, יש פתגם בערבית.

דוד אמסלם: כן.

שלמה קרעי: ואולי יריב יתקן אותי, אבל זאת ערבית תוניסאית.

שלמה קרעי: פתגם שאומר: (אומר דברים בשפה הערבית.

שלמה קרעי: )

דוד אמסלם: הבנתי: מילה בבוקר ובערב.

שלמה קרעי: ומוסלמית.

דוד אמסלם: כן, משילמה.

שלמה קרעי: משילמה תהפוך ליהודייה, מוסלמית בסוף תהפוך ליהודייה.

שלמה קרעי: אתה יכול לטפטף: מנסור עבאס דובון אכפת לי, מנסור עבאס דובון אכפת לי.

שלמה קרעי: והתקשורת אומרת את זה בוקר וערב, בוקר וערב, ובסוף הפכו אותו לדובון אכפת לי.

שלמה קרעי: אבל אנחנו יודעים מה האג'נדה המסוכנת של האנשים האלה, מה הסכנה, אנחנו רואים מה קורה בנגב, אנחנו רואים מה קורה בערים המעורבות.

שלמה קרעי: היה לי שיח עם תושבי לוד הערב, הם מפחדים להסתובב ברחובות, הם לא יודעים מה יהיה.

שלמה קרעי: המוסלמים שם, שונאי ישראל, שרוקדים כשיורים טילים על עוטף עזה ועל הדרום, עדיין מסתובבים בחופשיות שם, ועושים כל מה שהם רוצים, והיהודים מפחדים להסתובב באדמה שלהם, בארץ שלהם.

שלמה קרעי: אותו דבר מה שעשיתם עם בנט.

שלמה קרעי: סוף שבוע אחד, וכל הכישלונות – בנט והטעויות – כל הכישלונות, כל הקורונה, כל מאות המתים, כל חוסר – העצמאים שקורסים, כל הסגר בפועל שאנחנו רואים בכבישים.

שלמה קרעי: אין תנועה בכבישים מרוב שכולם מבודדים, מאות אלפי מבודדים.

שלמה קרעי: הפכו את בנט, טפטפו אותו בכל העיתונים, בכל כלי התקשורת: בנט מסכן, הוא גיבור, הוא נמצא שם לבד, הוא קופץ על הרימון, הוא דואג לאזרחי ישראל.

שלמה קרעי: אתם חושבים שהציבור מטומטם?

שלמה קרעי: הציבור לא מטומטם.

שלמה קרעי: אי-אפשר לשקר ככה במצח נחושה.

שלמה קרעי: גם אם התקשורת איתכם, העם איתנו.

שלמה קרעי: העם איתנו והעם רואה ומבין ויודע בדיוק מה אתם עושים לו.

שלמה קרעי: והוא, בעזרת השם, בקלפי, יראה לכם מה זה להחליף מקצוע.

שלמה קרעי: אתם שולחים את העם להחליף מקצוע, והוא יחליף לכם את המקצוע בקלפי.

שלמה קרעי: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת פינדרוס – אינו נוכח.

צבי האוזר: אז אנחנו נעבור - - -

יצחק פינדרוס: כן, אני פה.

צבי האוזר: אה, בבקשה.

צבי האוזר: לרגע נבהלתי, חבר הכנסת פינדרוס.

צבי האוזר: ראיתי אותך פה עומד על זכותך לדבר רבע שעה, אז אמרתי לשם מה היה הוויכוח אם – ולא רק לשם ויכוח, אז אני שמח שאתה כאן.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, כיוון שהגעת עכשיו אתן לך רקע.

יצחק פינדרוס: היו לי 20 דקות.

צבי האוזר: בבקשה, זה רקע על חשבון זמנך, אתה יודע.

יצחק פינדרוס: ביקשו החברים שאני אתן לאחרים ללכת הביתה, אז ירדתי ונתתי להם ללכת הביתה, אז נתתי לחבר'ה לסיים את הסבב ואז חזרתי.

צבי האוזר: זו עשיית הטוב.

יצחק פינדרוס: מכיוון שלא היית, אני באמצע - - -

צבי האוזר: מידת הנימוסים, אני חייב לומר.

יצחק פינדרוס: אעדכן אותך איפה אנחנו נמצאים, שתדע אדוני היושב-ראש.

יצחק פינדרוס: אנחנו באמצע הספר - -

צבי האוזר: זה יפה תורה עם דרך ארץ, נדמה לי.

יצחק פינדרוס: - - בנט נגד בנט.

יצחק פינדרוס: אנחנו, יש לנו כרגע 40 פרקים שבנט אמר משהו אחד ועושה הפוך.

יצחק פינדרוס: אמר משהו אחד כשהיה בפוזיציה הזאת ואומר משהו הפוך כשהוא בפוזיציה הזאת.

יצחק פינדרוס: קוראים לזה שקר, נוכלות – יש לזה כל מיני כינויים בעברית.

יצחק פינדרוס: אני לא מומחה לעברית.

יצחק פינדרוס: אתה מזכיר לי, כשעמד חברך לסיעה, בני בגין, ודיבר על השיבוש הנוראי שנעשה ללשון העברית, אמרתי לו: מר בגין, אני רק רוצה לומר לך שכשבן יהודה עשה את השפה העברית, זה מה שכאב לאנשי לשון הקודש.

יצחק פינדרוס: הוא לקח את לשון הקודש ושיבש אותה.

יצחק פינדרוס: הכאב שאתה מייצג עכשיו, זה אותו כאב שכאב להם אז.

יצחק פינדרוס: אז אנחנו בפרק השביעי, יחסי ישראל וארצות הברית.

יצחק פינדרוס: מה דעתו של מר בנט ב-2019?

יצחק פינדרוס: "נתניהו תמרן וצלח שמונה שנים של הממשל העוין של אובמה - - - משימה קשה, כפוית טובה, זאת כאשר רבים בתקשורת הישראלית היו בצד של אובמה".

יצחק פינדרוס: עד כאן דבריו של בנט.

יצחק פינדרוס: 2022, בנט בבליץ ראיונות.

יצחק פינדרוס: הוא מסביר את ההבדל בין המדיניות שלו למדיניות של קודמו.

יצחק פינדרוס: כרגיל ההשוואה של בנט, כל היום הוא עסוק בדבר אחד.

יצחק פינדרוס: יש לו מזל שהיה פה נתניהו, הוא יכול לדבר על משהו שיש חלק מהעם בישראל שלא אוהב:

יצחק פינדרוס: אני לא מחפש מריבות לשם מריבות – אתם זוכרים, זה בנט שאמר" "נתניהו תמרן וצלח שמונה שנים של הממשל העוין של אובמה" – ראיתי מה עשו המריבות האלה בעבר, הן לא שירתו אותנו.

יצחק פינדרוס: ישראל נשענה תמיד על תמיכה דו-מפלגתית באמריקה, אנחנו עובדים עכשיו קשה כדי לשמר את זה.

יצחק פינדרוס: אנחנו נעבור לפרק הבא, מנסור עבאס.

יצחק פינדרוס: כבר לא פה, היה יושב-ראש מקודם.

יצחק פינדרוס: ינואר 2021, לפני שנה: "אלא שהוא חבר בכוונה תחילה למנסור עבאס ומפלגת רע"מ שתומכים במחבלים רוצחים, והכל – למען צורך פוליטי".

יצחק פינדרוס: יוני 2021, אותו תושב רעננה, ששומר באדיקות על להישאר תושב רעננה.

איתן גינזבורג: אני?

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: לא, בוא לא נגזים.

איתן גינזבורג: אני תושב רעננה?

יצחק פינדרוס: אני חוזר, אנחנו בספר שאני מחבר כרגע: בנט נגד בנט.

יצחק פינדרוס: אז הינה, מנסור עבאס פה.

יצחק פינדרוס: "מנסור עבאס לא תומך טרור, פגשתי בן אדם הגון ומנהיג אמיץ שמושיט יד, וסך הכול מבקש לדאוג לאזרחי ישראל".

יצחק פינדרוס: זה אותו בנט.

יצחק פינדרוס: ינואר 2021: הבעיה שנתניהו "חבר בכוונה תחילה למנסור עבאס ומפלגת רע"מ שתומכים במחבלים רוצחים, והכל – למען צורך פוליטי".

יצחק פינדרוס: יוני 2021, הכול התהפך.

יצחק פינדרוס: אנחנו נעבור לפרק 9, שיתוף פעולה עם רע"מ.

יצחק פינדרוס: מאי 2021, בנט: "במצב הביטחוני שנוצר, אי-אפשר לנצח את הממשלה במלחמה שנסמכת על רע"מ".

יצחק פינדרוס: שבועיים אחר כך, לא הרבה זמן, הוקמה ממשלה עם רע"מ.

יצחק פינדרוס: ראה זה פלא.

יצחק פינדרוס: אתה אף פעם לא ניסית, איתן, אני מכיר אותך, אף פעם לא ניסית להגיד דבר והיפוכו בתוך חודש.

איתן גינזבורג: אבל יש סיטואציה שבה אדם משנה את דעתו, מוצא פתאום מציאות אחרת ממה שהוא חשב.

יצחק פינדרוס: אני מזכיר לך שאני בפרק 9.

איתן גינזבורג: מאה אחוז, פרק 9, וגם בפרק 19.

איתן גינזבורג: אבל יש סיטואציה כזאת שחשבת משהו, ופתאום התגלה לך משהו אחר.

איתן גינזבורג: אתה זוכר את האירוע - -

יצחק פינדרוס: רגע.

איתן גינזבורג: - - שבו אנחנו אמרנו שלא נשב עם נתניהו ופתאום מצאתי את עצמי – אני ואתה – באותה ממשלה עם נתניהו והחרדים ויריב לוין ואמסלם, וראינו פתאום דברים אחרים.

איתן גינזבורג: הייתה מציאות שונה ופנדמיה, משבר כלכלי, מערכת בחירות.

איתן גינזבורג: השתנה משהו.

איתן גינזבורג: חיבקתם אותי אז.

יצחק פינדרוס: איתן, יש הבדל, ובשביל זה אני פה מנצל את זמני.

יצחק פינדרוס: יש הבדל בין אדם שאומרים לו תשמע - -

איתן גינזבורג: יש לך מלא זמן.

יצחק פינדרוס: - - הייתה לי טעות בקשר למנסור עבאס.

יצחק פינדרוס: אתה יודע מה?

יצחק פינדרוס: הייתי מכבד את זה.

יצחק פינדרוס: הייתה לי טעות בקשר למשהו אחד.

יצחק פינדרוס: בכל מה שאמרת טעית?

יצחק פינדרוס: לא היה דבר אחד שחשבת עליו יום קודם, ויום אחר כך עשית אותו דבר?

יצחק פינדרוס: אחד?

יצחק פינדרוס: הלכת על מערכת בחירות במשך עשור על מסרים, אחד אחרי השני: איראן, טרור, ארצות הברית.

יצחק פינדרוס: אין נושא אחד, אחד, שאתה אומר יש לי צורך קואליציוני.

יצחק פינדרוס: אמרתי, חוק הגיוס – הדוגמה הראשונה שהבאתי.

יצחק פינדרוס: בנט דיבר נגדו בפאתוס.

יצחק פינדרוס: כשזה עבר היום הוא לא אמר: חבר'ה, היה לי צורך קואליציוני.

יצחק פינדרוס: אני לא יודע אם ראית את התנועה שהוא עשה: יש.

יצחק פינדרוס: מה, זה משהו שאתה מתנגד.

יצחק פינדרוס: היה לך צורך קואליציוני, איווט הכריח אותך, גנץ הכריח, בסדר, הבנתי.

יצחק פינדרוס: אבל מה קרה?

יצחק פינדרוס: אתה יודע, גם נתניהו כשהכריחו אותו, הקואליציה, תסלח לי החרדים הכריחו אותו, הוא לא קרא וואלה, דפקתי אותם, את האופוזיציה.

יצחק פינדרוס: עשיתי.

יצחק פינדרוס: איך הוא נכנס לחדר, אמר לגפני ולדרעי: תשמעו, אנסתם אותי, זה מה שעשיתי, זה מה יש.

יצחק פינדרוס: יש מינימום של התנהלות שאתה מכבד את עצמך.

איתן גינזבורג: - - -

יצחק פינדרוס: אבל אני אמשיך הלאה, שיתוף פעולה עם רע"מ, התנגדות לרע"מ.

יצחק פינדרוס: ינואר 2021: "ללכת לשת"פ עם רע"מ זה דבר מטורף לגמרי וגם חמור מאוד, כי זה נותן לגיטימציה ממש לתנועת האחים המוסלמים.

יצחק פינדרוס: אני לא אשתף פעולה עם האחים המוסלמים בסניף הישראלי, הרי מה הדיל?

יצחק פינדרוס: דיל של קצבאות, הזרמת כספים בדיוק למי שאנחנו לא רוצים להזרים כספים, לתנועה האסלאמית".

יצחק פינדרוס: דרך אגב, זה לא דודי אמסלם.

יצחק פינדרוס: כשדודי אמסלם עומד ואומר פה אתם צועקים: איי, גוועלד, מאיפה הזכות שלך לדבר?

יצחק פינדרוס: דרך אגב, הייתם מתים שדודי אמסלם יהיה ממנהיגי הימין.

יצחק פינדרוס: אתם לא יכולים לסבול שבימין הלא-אינטליגנטי הישראלי הזה, של הדוסים והשחורים וחסרי האינטליגנציה מדבר מישהו כמו תל אביבי כזה, אשכנזי יפה.

יצחק פינדרוס: דודי זה בסדר.

יצחק פינדרוס: זה מוציא אתכם מדעתכם, לכן אתם הרי שונאים את נתניהו.

יצחק פינדרוס: ודודי – ולא שאני מזלזל – הם לא יכולים לסבול את זה.

יצחק פינדרוס: אתם לא יכולים לסבול את זה.

יצחק פינדרוס: אבל הוא אמר את אותן מילים.

יצחק פינדרוס: בנט אמר את אותן מילים.

יצחק פינדרוס: ינואר 2022, נאום של בנט, אותן מילים שאתה אומר על האחים המוסלמים ועל רע"מ ועל זה.

יצחק פינדרוס: הנאום שלו בינואר 2021.

דוד אמסלם: הוא אמר, מה זה משנה?

יצחק פינדרוס: ינואר 2022: "סליחה, יש פה מנהיג ערבי ראשון שמכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית.

יצחק פינדרוס: הוא בא, מצהיר שהוא עושה מהלך להפריד את הפן הלאומי מהפן האזרחי.

יצחק פינדרוס: אנחנו צריכים לייחל לכך שהקו הזה של השתלבות במדינת ישראל תוך הכרה במדינת ישראל, יצליח".

יצחק פינדרוס: אני גם רוצה להזכיר לך, מר גינזבורג, אני רוצה להזכיר לך, חבר הכנסת גינזבורג, שמי שהעביר את תוכנית החומש למגזר הערבי, בלי צורך קואליציוני ובהתנגדות של הרשימה המשותפת, שכללה את רע"מ היה, מה לעשות, אותו נאשם, שעל חוק כמו שאתם מעבירים עכשיו הוא עומד למשפט.

יצחק פינדרוס: אותו אחד הוא זה שעשה את זה, במקרה.

עיסאווי פריג': - - - של 50%.

יצחק פינדרוס: הייתה התנגדות מוחלטת של האופוזיציה אז.

יצחק פינדרוס: התנגדות מוחלטת, כשהוא העביר את תוכנית החומש.

יצחק פינדרוס: אני מזכיר לך, ב-2016.

יצחק פינדרוס: זה היה עם החרדים האלה, עם הימנים האלה ועם הקיצוניים האלה והציונות הדתית.

יצחק פינדרוס: איתם העבירו את תוכנית החומש.

יצחק פינדרוס: והמצחיק הוא שהיום מכרו הרי למנסור עבאס את אותה תוכנית חומש.

יצחק פינדרוס: הרי את אותם 350 מיליון שקל שהעבירו לרשויות בשתי השנים, אלה אותם 350 שהעבירו ב-2016.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, גם אותם סכומים.

יצחק פינדרוס: אתם לא עדכנתם את – לא ידעתם שיעלה כל כך המדד.

יצחק פינדרוס: אז לא עדכנתם את הסכומים.

איתן גינזבורג: בנט ושקד היו אז בממשלה, כן?

יצחק פינדרוס: מה?

איתן גינזבורג: בנט ושקד היו אז בממשלה.

יצחק פינדרוס: אה, הם דאגו לזה גם.

יצחק פינדרוס: שקד כשרת המשפטים ובנט כשר החינוך, שאני זוכר אותו לטובה.

איתן גינזבורג: אני רק אומר - - -

צבי האוזר: אני לא בטוח אם שלמה קרעי מסכים איתך.

יצחק פינדרוס: הוא מכיר את זה.

יצחק פינדרוס: תוכנית החומש, מתי עברה?

יצחק פינדרוס: 350 המיליון לרשויות המקומיות ערביות – מתי עבר?

יצחק פינדרוס: בתוכנית החומש 2016.

יצחק פינדרוס: מי העביר את זה?

יצחק פינדרוס: הליכוד.

יצחק פינדרוס: הליכוד.

שלמה קרעי: אנחנו תמיד דאגנו - - -

יצחק פינדרוס: בלי הסכם קואליציוני, בלי הצבעות, בלי כלום.

צבי האוזר: אז אין מחלוקת, חברים.

צבי האוזר: אנחנו פה בשעות המאוחרות של הלילה מצמצמים מחלוקות.

צבי האוזר: כולם מסכימים שההעברות האלה הן ברוכות - -

יצחק פינדרוס: חוק פסילת – אנחנו בסעיף 10 - - -

שלמה קרעי: יש מחלוקת בלקנות את האחים המוסלמים - - -

צבי האוזר: - - זה מצוין.

יצחק פינדרוס: חוק פסילת נאשם לראשות הממשלה, ינואר 2021.

יצחק פינדרוס: אדון בנט – ואתה צודק, אני מקבל את עמדתך על נושא רעננה, זה לא יפה.

יצחק פינדרוס: גם אתה גר שם, זה לא יפה לדבר ככה עליה.

איתן גינזבורג: ואני אוהב את העיר.

יצחק פינדרוס: אז אותו מתקרא ראש ממשלה, נוכל: "אני אומר באופן חד-משמעי, אנחנו נתנגד לחוק שראש הממשלה לא יוכל לכהן תחת כתב אישום.

יצחק פינדרוס: אני מתנגד עקרונית למצב, שבו אדם בודד יכול להפיל ראש ממשלה".

יצחק פינדרוס: ינואר 2022, הוא נשאל מה דעתו על החוק.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים מה הוא עונה?

יצחק פינדרוס: עוד פעם, הוא לא אומר "שיניתי את דעתי, יש לי צורך קואליציוני, גדעון סער לוחץ עליי, יש לי בעיה, אני לא עומד בלחצים".

יצחק פינדרוס: "כל דבר ייבחן לגופו, לא העמקתי בזה עדיין".

יצחק פינדרוס: ינואר 2022 זה אחרי ינואר 2021 או לפני?

יצחק פינדרוס: "לא העמקתי עדיין".

יצחק פינדרוס: הוא עוד לא העמיק בעניין.

יצחק פינדרוס: תשע.

יצחק פינדרוס: זה היה צריך להיות מהסעיפים הראשונים; אמרתי, אין מוקדם ומאוחר בתורה, הסדר הוא לפי איך שיצא בגוגל.

יצחק פינדרוס: הסדרת ההתיישבות הצעירה – מה דעתו של מר בנט בעניין?

יצחק פינדרוס: פברואר 2021: "ביום הראשון שלי בתפקיד כראש ממשלת ישראל, אני חותם על אישור מלא על ההתיישבות הצעירה ביהודה ושומרון.

יצחק פינדרוס: זה אפשרי.

יצחק פינדרוס: האמינו.

יצחק פינדרוס: צריך לפרוץ את תקרת הזכוכית, להפסיק לפחד, ולעשות".

יצחק פינדרוס: אתם יודעים מה קרה בנובמבר 2022 – סליחה, בנובמבר 2021?

יצחק פינדרוס: הריסה בגבעות.

יצחק פינדרוס: גאולת ציון, רמת מגרון ובחומש משחקים הלוך וחזור.

יצחק פינדרוס: עוד מעט אנחנו נגיע לחומש, גם כן על ההתחייבויות שלו.

יצחק פינדרוס: חשמל בהתיישבות הצעירה, ינואר 2021.

יצחק פינדרוס: אני זוכר אותו עומד פה בינואר 2021: "20,000 ישראלים, שעושים מילואים, משלמים מיסים, חיים בלי אספקת מים וחשמל נורמלית רק בגלל ההססנות של הממשלה.

יצחק פינדרוס: נמאס להם מהבטחות הסרק של ראש הממשלה, הם אינם אזרחים סוג ב'".

יצחק פינדרוס: מה קרה כשהוא נהיה ראש ממשלה?

יצחק פינדרוס: בדצמבר 2021, בהצבעה נגד ההתיישבות הצעירה לבנייה לא חוקית בנגב, שבה הוסדר החשמל בחוק החשמל של רע"ם.

יצחק פינדרוס: הצבעה נגד לתת לאלוף הפיקוד אפשרות – אפשרות – לחבר חשמל גם ביהודה ושומרון.

יצחק פינדרוס: הבדואים בנגב, 15 בפברואר 2021, בנט: "ממשלת ישראל נכנעה לכנופיות של פושעים בדואים שמשליטות טרור ופרוטקשן בנגב.

יצחק פינדרוס: משימה מרכזית של הממשלה שנקים תהיה להחזיר את הנגב לידי ישראל בכל מחיר".

יצחק פינדרוס: מה התרגום בעברית ל"בכל מחיר"?

יצחק פינדרוס: אני לא יודע מה זה בכל מחיר, אין בלשון הקודש הגדרה למילה הזאת: "בכל מחיר".

יצחק פינדרוס: אז אני אגיד לכם מה קרה בינואר 22': התקפלות מפוארת ועצירת הנטיעות של קק"ל.

יצחק פינדרוס: שאף אחד לא יספר לי שזאת הייתה תוכנית העבודה.

יצחק פינדרוס: אני מחזיק אצלי בטלפון, שנמצא שם בהטענה, אדוני היושב-ראש, רק לידיעתך, פרוטוקול מיולי 2021, 16 ליולי 2021, פרוטוקול של קק"ל עם הרבנות, לפני כניסת שנת השמיטה, כשהציגו להם את התוכנית הזאת, שאמרו שזה רק היה זמני ללכת.

יצחק פינדרוס: מחזיק את התוכנית.

יצחק פינדרוס: הציגו לרבנות את התוכנית במדויק עם התאריכים, אבל התקפלות מפוארת.

יצחק פינדרוס: לא, לא, זה היה מתוכנן, הטרקטורים יצאו מתוכנן.

צבי האוזר: אגב, הנטיעות – אגב, אתה מזכיר את השמיטה - - -

יצחק פינדרוס: אני מוחה על זה שחברי הליכוד נטעו, כן.

יצחק פינדרוס: אני אומר להם את זה.

יצחק פינדרוס: לא מתבייש, גם אם אני חבר.

יצחק פינדרוס: בניגוד לבנט, אתה יודע, אני לא מפחד לומר את מה שאני חושב, גם אם זה חברים שלי.

צבי האוזר: אבל אתה מוחה במובן הפוליטי או - - -

יצחק פינדרוס: במובן ההלכתי.

יצחק פינדרוס: גם ההיתר שהרבנות נתנה לא צריך להיעשות על ידי יהודים, צריך להיעשות על ידי גויים.

יצחק פינדרוס: אבל בתוכנית העבודה של קק"ל, באישור הרבנות – היה אישור של הרבנות - - -

צבי האוזר: אבל הנטיעות האלה היו מה?

צבי האוזר: בניגוד להלכה?

צבי האוזר: כי הייתה אמירה פה שהנטיעות היו בהתאם להלכה.

צבי האוזר: שניתן היתר.

יצחק פינדרוס: מחוסר ידיעה.

יצחק פינדרוס: אני מאמין שזה היה מחוסר ידיעה.

צבי האוזר: לא, הרי ידעו שזאת שנת שמיטה ואמרו שיש פסק הלכה.

יצחק פינדרוס: לא כולם בקיאים כמוך, מר האוזר, בהלכות שמיטה, בטח לא בליכוד.

יצחק פינדרוס: לא כולם בקיאים כמוך.

יצחק פינדרוס: אבל מיסים, אנחנו עוברים למיסים.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים מה?

יצחק פינדרוס: אנחנו בראש חודש אדר, בפברואר 2021, אמר בנט, ואני מצטט: "כצעד ראשון, אנחנו נחתוך באופן דרמטי את המיסים ב-15%".

יצחק פינדרוס: אתם יודעים מה היה היום?

יצחק פינדרוס: ערב ראש חודש אדר א'.

יצחק פינדרוס: מה היה הלילה?

יצחק פינדרוס: החשמל עולה, הדלק עולה - - -

צבי האוזר: הלילה?

יצחק פינדרוס: הלילה.

יצחק פינדרוס: החשמל עולה, הדלק עולה.

יצחק פינדרוס: עברו בוועדת כספים – לא יודע אם אתם מודעים, היום עבר צו מיסים.

יצחק פינדרוס: עברו כבר חמישה או שישה צווי מיסים.

יצחק פינדרוס: עברו בחוק ההסדרים מיסים.

יצחק פינדרוס: עברו מיסים של מיליארדים – לפי מה שהאוצר אומר.

יצחק פינדרוס: אני מאמין שחלק מהם הם לא יצליחו לגבות.

יצחק פינדרוס: ודרך אגב, בשנה שהאוצר גבה יותר מיסים ממה שהוא דמיין לעצמו, באיזה 20 מיליארד שקל אם אני לא טועה.

יצחק פינדרוס: אני לא רוצה לצטט מספר מדויק, אבל אני חושב שהם אמרו ש-20 מיליארד שקל מעל.

יצחק פינדרוס: העלו מיסים, המחירים עולים.

יצחק פינדרוס: דרעי מוציא סרטון, אז איווט ליברמן יחד עם אורנה ברביבאי מוציאים מכתב.

יצחק פינדרוס: הכול – הלילה עולה החשמל, דרך אגב.

צבי האוזר: אז חבר הכנסת פינדרוס, הלילה עוד צעיר ויש לך עוד לפי חשבוני לפחות עוד רבע שעה.

יצחק פינדרוס: אני סיימתי כרגע את פרק 14 - - -

צבי האוזר: את רבע השעה הזאת סיימת, אז סמן לך ואנחנו עוד נמשיך להיפגש הלילה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה, אדוני, אנחנו נמשיך.

יצחק פינדרוס: ההמשך יבוא.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: האמת היא שיש לנו חמש דקות לכל אחד אחרי סעיף 1, נכון?

יצחק פינדרוס: לא, כל סעיף – אתה מאחד - - -

צבי האוזר: אחרי סעיף 1.

צבי האוזר: אז חבר הכנסת פינדרוס, אתה רוצה אתה להתחיל את חמש הדקות האלה?

דוד אמסלם: עכשיו הוא סיים את זה.

יצחק פינדרוס: לא, לא, יש לי עוד סעיף - - -

דוד אמסלם: יש סדר.

צבי האוזר: אז בבקשה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: וכמה זמן יש לי?

שלמה קרעי: יריב על סעיף 1 לא דיבר.

דוד אמסלם: יריב לא דיבר.

צבי האוזר: אה, לסעיף 1.

צבי האוזר: סליחה.

צבי האוזר: אז - - -

יצחק פינדרוס: יריב - - - יעלו.

צבי האוזר: לא.

צבי האוזר: חבר הכנסת יריב לוין?

צבי האוזר: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה, חמש דקות לסעיף 1.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כבוד השר.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אולי זה לא מקרה שיצא שדווקא אתה יושב כאן בראש הישיבה בדיון הזה, באחד החוקים המושחתים והשערורייתיים שהובאו לכאן, הן מבחינת תוכנו והן מבחינת האופן שבו הוא נחקק.

יריב לוין: ואני רוצה לומר דברים ברורים לפרוטוקול, כי אין לי ספק שיבוא יום – גם אם נדמה לאדוני שאחרי הישיבות של הוועדה שהוא חבר בה, שאולי היום הזה רחוק ורשויות אכיפת החוק תמשכנה להיות בידיים מגוננות, אם אפשר לקרוא לזה כך – יבוא יום וחקירות לא תהיינה נחלתו של צד אחד בלבד.

יריב לוין: אני אומר מעל הבמה הזו בצורה הברורה ביותר: כל הליכי החקיקה בקשר לחוק הזה עוד ייחקרו, ותוצאות החקירה הזו, נדמה לי, כבר ברורות מראש, בגלל שהאירועים שמתרחשים פה הם לא פחות ממדהימים.

יריב לוין: בחוץ משתוללת מגפה, למעלה מ-2,000 מתים, בתי חולים על סף קריסה, מחירים שעולים הלילה בשורה ארוכה ארוכה של מוצרים – מצרכים ושירותים בסיסיים, בעיות ביטחון – אבל את ממשלת ישראל מעניין קודם כול ולפני הכול החוק הזה.

יריב לוין: למה כל כך חשוב החוק הזה, שקיבל קדימות על פני כל החוקים האחרים ואחרי שנפל כאן במליאה, אצו רצו לעשות במהירות הבזק חקיקה גם בקריאה ראשונה, ואחר כך הביאו אותו לוועדת כלכלה, בעדיפות על פני כל חוק אחר, קיימו שם שני דיונים כמעט ברצף, ועכשיו אצים רצים עם החוק הזה הנה?

יריב לוין: ואני שואל מה כל כך דחוף, ובעיקר – למי כל כך דחוף ולמה.

יריב לוין: עכשיו, מה אומר החוק הזה?

יריב לוין: החוק החשוב כל כך הזה אומר שחברות מסחריות דוגמת יס, דוגמת הוט, תצטרכנה לשלם כסף לחברות מסחריות אחרות, הבעלים של ערוצים 12 ו-13, למשל, בעבור זה שהן תוכלנה לשדר את הערוצים האלה אצלן.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, למה זה מעניין את הכנסת?

יריב לוין: למה זה חשוב?

יריב לוין: מה פתאום אנחנו מתערבים ביחסים מסחריים בין חברות?

יריב לוין: ממתי?

יריב לוין: אבל אני אגיד לך עוד יותר מזה.

יריב לוין: אני אגיד לך עוד יותר מזה – לא רק שהם רוצים להתערב ולאפשר את ההסדר הזה, אלא עושים שני דברים מדהימים: האחד הוא כאשר שואלים חברי כנסת, פעם אחר פעם, במליאה ובוועדה: בכמה כסף מדובר?

יריב לוין: הרי אתם הולכים להצביע כאן על החוק – ואני מזהיר מהדוכן הזה: כל אחת ואחד מחברי הכנסת שמתכוונים לתמוך בחוק הזה.

יריב לוין: אתם הולכים להצביע בעד חוק שהשאלה הבסיסית ביותר: מה שוויו הכלכלי?

יריב לוין: באיזו הטבה מדובר לאותם ערוצי חדשות?

יריב לוין: הדבר הזה מוסתר מעיני כולנו, תחת התירוץ הבאמת-מגוחך הזה.

יריב לוין: אם אלה סודות מסחריים של חברות פרטיות, אז בשביל מה זה בא לכנסת זה בכלל?

יריב לוין: אז לצורך גילוי המידע הזה – אלו חברות פרטיות עם סודות מסחריים, אבל כדי לסדר להם את הכסף, כל כנסת ישראל מגויסת לפני כל דבר אחר.

יריב לוין: הדבר השני המדהים, אדוני היושב-ראש, שהכסף הזה, אפילו לא הממשלה משלמת ולא איזשהו גורם עלום, אלא הכסף הזה יוצא ישירות מהכיסים של המנויים של יס והוט, שלא שואלים אותם, אלא מחייבים אותם לקבל את הערוצים האלה ולשלם בעבורם.

יריב לוין: כי יס והוט מאיפה משלמות?

יריב לוין: מהשמיים?

יריב לוין: הם פשוט מעלות את דמי המנוי; לוקחות את הכסף הזה ומעבירות אותו כצינור לערוצים האלה.

יריב לוין: עכשיו, ערוץ 12 וערוץ 13 ודומיהם אמורים להתקיים מפרסומות.

יריב לוין: הם לא אמורים לגבות כסף על כך שייצפו בהם – בטח לא מהציבור, כמו שקורה כאן.

יריב לוין: אבל שיא החוצפה, אדוני היושב-ראש: ערוץ 11, שיש סעיף חוק שקובע את תקציבו כסכום פיקס, שאי-אפשר בכלל לשנות אותו.

יריב לוין: אגב, הוא אפילו מוחרג מקיצוצים ומפלאטים ומכל הדברים האחרים – שערורייה בפני עצמה – ערוץ 11 הזה, שהוא ערוץ ציבורי שאמור, שמקבל את כספי המדינה, מאות מיליוני שקלים, כדי לשדר לציבור בחינם.

יריב לוין: גם הוא גובה כסף.

צבי האוזר: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: משפט אחרון.

יריב לוין: משפט אחרון.

יריב לוין: אני יודע שהדברים הם, איך אומרים, קשה לשמוע אותם.

צבי האוזר: לא, אין הרבה, דברים בנחת נשמעים, אבל אתה מדבר כבר דקה וחצי יותר, אני רציתי שתשלים את הרעיון על הערוץ הציבורי, אז במשפט אחרון.

יריב לוין: מאה אחוז.

יריב לוין: ואני אומר בצורה הברורה ביותר: רבותיי, זה חוק מושחת, חוק שנועד לתגמל את אותם ערוצים שמשדרים שידורים שמאדירים ומפארים את הממשלה ומסתירים את מחדליה.

יריב לוין: זו האמת הפשוטה.

יריב לוין: זה מה שהולך להתרחש כאן עכשיו; לכן כל ההסתרה; לכן כל החיפזון; לכן כל התהליך הזה שאנחנו עושים.

יריב לוין: אם זו לא שחיתות, אני לא יודע שחיתות מהי.

יריב לוין: אני אומר לך אדוני היושב-ראש: זה עוד ייחקר.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: סיימנו הסתייגות לסעיף 1, ויש לנו אחרי סעיף 1, הסתייגות אחת, חמש דקות כל אחד.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת אמסלם.

שלמה קרעי: יכולת לתת ליריב עוד חמש דקות על החשבון.

צבי האוזר: האמת היא נכון, אתה צודק.

דוד אמסלם: הכול נכון מה שאמר יריב.

צבי האוזר: אבל הוא ידבר כבר.

דוד אמסלם: רק אתה, אמרנו.

דוד אמסלם: עכשיו אנחנו נרצה לעשות את זה לפי הסדר, בדיוק.

דוד אמסלם: מה שכתוב.

צבי האוזר: תודה רבה, חמש דקות, בבקשה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: עוד לא התחלתי.

צבי האוזר: בבקשה.

דוד אמסלם: עוד לא התחלתי אבל.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לתקן אותך, חבר הכנסת יריב לוין, זה אחד החוקים הכי מושחתים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני אסביר מה קורה – וכל זה בתקווה אבודה, כל אלה האנשים, כולל היושב-ראש, שעכשיו היה נורבגי, סידרו לו סידור עבודה פה.

דוד אמסלם: לא משנה שהם דילגו, כולל הוא וחברו, באיזה שלוש-ארבע מפלגות.

דוד אמסלם: הקנגורו הרגיל.

דוד אמסלם: אני אסביר מה קורה כאן: מדינת ישראל בעצם רצתה לפתוח את השוק לתחרות.

דוד אמסלם: בזמנו דרך אגב, סיכמו: ערוצי הטלוויזיה חיים מפרסומות, וערוצי הכבלים ממנויים.

דוד אמסלם: סוכם גם, כמו בעידן פלוס, ערוץ 11, 12, 13 משודרים בכבלים חינם.

דוד אמסלם: זה גם האינטרס של הטלוויזיה, הרי, גם של הערוצים האלה.

דוד אמסלם: הם עשו הסכם ביניהם לפני חמש שנים.

דוד אמסלם: מדינת ישראל רצתה להכניס עוד גורמים לתחרות, אז היא הכניסה, ובעצם אפשרה לערוצים האינטרנטיים, סלקום ופרטנר, למכור גם טלוויזיה, גם כבלים, כדי להוריד את המחיר.

יצחק פינדרוס: לא, הליכוד לא היה - - -

דוד אמסלם: באו ואמרו: אוקיי.

דוד אמסלם: באו ערוץ 11, 12, 13 וסגרו איתם לפני כחמש שנים.

דוד אמסלם: אמרו להם: רבותיי, אנחנו כבר עשינו הסכם, אל תתערבו בהסכם – לממשלה.

דוד אמסלם: אמרו להם: טוב, חמש שנים.

דוד אמסלם: לאחר חמש שנים, אנחנו לא נסכים שתגבו יותר כסף.

דוד אמסלם: דרך אגב, מר הנדל נותן עכשיו לערוץ 11, 12, 13, מאות מיליוני שקלים.

דוד אמסלם: בוודאי עשרות מיליונים.

דוד אמסלם: מי אמור לשלם?

דוד אמסלם: בעיקר, אספר לכם: פרטנר וסלקום.

דוד אמסלם: הערוצים האינטרנטיים.

דוד אמסלם: ומי שמשדר באינטרנט, גם אם ישדרו את זה הוט ויס באינטרנט, הם ישלמו.

דוד אמסלם: עכשיו אתה שואל את עצמך: ראבק, קודם כול למי זה משורשר?

דוד אמסלם: מי בקצה משלם את זה?

דוד אמסלם: הרי אין פה תקציב מדינה.

דוד אמסלם: אז ברור לחלוטין שמי שמשלם את זה, זה אותו אזרח שמתקשר עכשיו לפרטנר, והם אומרים לו: תקשיב, אנחנו בתחרות מול יס, נכון?

דוד אמסלם: כמה הם מוכרים לך חבילה יס, 350 שקל?

דוד אמסלם: אנחנו ניתן לך את זה ב-250.

דוד אמסלם: אבל למה אנחנו לא יכולים פחות?

דוד אמסלם: בגלל ש-50 שקל אנחנו מעבירים לערוצים 11, 12, 13.

דוד אמסלם: אחרת – אם לא היה החוק של הנדל והאוזר, וגדעון סער, ותקווה אבודה, המושחתים הגדולים – היינו נותנים לך את זה ב-200 שקל.

דוד אמסלם: עכשיו בעצם, אתה שואל את עצמך: זה מוחו של גדעון סער.

דוד אמסלם: מי שלא מכיר את המושחת הזה, לא יודע איך הוא עובד.

דוד אמסלם: הוא בא באצטלה של צדיק, כולל האוזר, נוגע במשקפיים, מדבר לאט, אומר לכם: הסכיתו נא, וגונב את כל המדינה.

דוד אמסלם: זה מה שגמר – עוד מעט נדבר מה הוא וחבר מרעיו, כלול האוזר, מה עשו לרז נזרי רק היום.

דוד אמסלם: המושחתים הנקלים האלה.

דוד אמסלם: עכשיו מה זה מעניין אותם?

דוד אמסלם: עכשיו מדוע?

דוד אמסלם: יש להם שר תקשורת.

דוד אמסלם: הם הולכים לקבל אחלה סיקור שבעולם.

דוד אמסלם: הם מדברים על נתניהו, לא מתביישים?

דוד אמסלם: פה נותנים כסף, אשכרה cash flow מהציבור, בעבור סיקור.

דוד אמסלם: הרי מה תעשה גאולה, לדעתך, אחרי שתקבל את הכסף בערוץ 11?

דוד אמסלם: קובלנץ יגיד לה: את יודעת מה, תקבלי עוד, קיבלנו עוד חבילה.

דוד אמסלם: קחי עוד 10% בשכר.

דוד אמסלם: מה אתם חושבים שיעשו ערוצים 12, 13?

דוד אמסלם: יכעסו עליכם?

דוד אמסלם: מר גדעון סער, מה, יחקרו את פרשת השוחד שאתה קיבלת מפנאקסיה?

דוד אמסלם: שרק על זה לטעמי, אתה צריך לשבת בבית סוהר.

דוד אמסלם: זה תיק מלא, דרך אגב, שוחד מושלם.

דוד אמסלם: בוודאי שלא.

דוד אמסלם: למה שיסקרו, אם יסקרו אותך, יעשו אותך הצדיק מנדבורנה.

דוד אמסלם: אתה האיש הכי צדיק וגם זה, מר האוזר.

צבי האוזר: משפט אחרון, מר אמסלם.

דוד אמסלם: הצדיק הגדול ביותר.

דוד אמסלם: הנורבגי שיושב כאן, ומבזבז את המשכורת של עם ישראל.

דוד אמסלם: אתם מבינים את המושחתים האלה, הציבור בבית?

דוד אמסלם: לוקחים מאיתנו כסף, כדי לקבל, דרך אגב, עשרות אם לא מאות מיליוני שקלים.

דוד אמסלם: כדי שהם יקבלו סיקור, מר גדעון סער וכמובן האוזר, ובוודאי, יש לו דרך אגב, את כל המעטפת – הוא גם שר המשפטים, מביא את החוק.

דוד אמסלם: יש לו את שר התקשורת שהוא השפוט שלו, וכמובן יש לו את אשתו בערוץ 11.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יעלה ויבוא חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: איך אתה מתחיל?

צבי האוזר: בבקשה.

דוד אמסלם: ככה הוא מתחיל, הוא לוחץ על הכפתור.

דוד אמסלם: בסדר, הכול טוב.

דוד אמסלם: הכול נרשם, מר האוזר.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה – עיסאווי, הטלפון לא אצלי, נשאיר את זה לעשר הדקות הבאות.

שלמה קרעי: אני רוצה להקריא לך את מה שאמרה חברת הכנסת ג'ידא ותסביר לי איך זה משתלב עם מה שאתה אמרת, שלא היה כלום כי אין כלום ולא יהיה שום דבר.

שלמה קרעי: אבל אני רוצה להמשיך לדבר על הנושאים של יוקר המחיה ועל הפגיעה בחלשים.

שלמה קרעי: קראנו בפרשת השבוע שלשום: "ואלה המשפטים אשר תשים לפניהם".

שלמה קרעי: דודי, מה היית מצפה אחרי מעמד הר סיני שהתורה תדבר?

שלמה קרעי: על אידאות נעלות, על שבת, על תפילין, על יום כיפור – מצוות קדושות, מרוממות.

שלמה קרעי: על מה התורה בוחרת לדבר?

שלמה קרעי: על החלשים בחברה: "כי תקנה עבד עברי", "כל אלמנה ויתום לא תענון" וכו' וכו' – פרשה שכולה מתעסקת עם החלשים בחברה.

שלמה קרעי: זה בא ללמד אותנו "יקוב הדין את ההר", אבל לא כאשר על פסגתו של אותו הר יושבים החלשים בחברה.

שלמה קרעי: כמו שאמר הנביא ישעיה, "כה אמר ה' שימרו משפט ועשו צדקה".

שלמה קרעי: במדרש רבה מסופר על נבוכדנצר, שכשחלם על הפורענות שעתידה לבוא עליו, שישתגע ויחיה עם חיות השדה שבע שנים, אמר לו דניאל: עצתי לך, כדי להימלט מהפתרון של החלום, שתפדה את חטאך בצדקה.

שלמה קרעי: וככה עשה – פתח את האוצרות לעניים ונתן צדקה 12 חודש.

שלמה קרעי: יום אחד הוא שמע רעש בחצר, הציץ החוצה ראה עניים עומדים ומקבלים קצבה משר האוצר שלו.

שלמה קרעי: אמר: מה זה הדבר הזה?

שלמה קרעי: אמרו לו: אתה אמרת לנו לפני שנה לחלק קצבה לעניים כל חודש.

שלמה קרעי: אמר: מה פתאום?

שלמה קרעי: אם אני מבזבז את האוצרות שלי על העניים, מה יישאר לי?

שלמה קרעי: איך אני אבנה מדינה?

שלמה קרעי: נעל את אוצרותיו, ומייד התקיים בו החלום והוא הלך עם חיות השדה שבע שנים – נהיה כמו חיה, השתגע.

שלמה קרעי: אם הרשע הזה, הצדקה הצילה אותו כך, ישראל על אחת כמה וכמה – "שמרו משפט ועשו צדקה".

שלמה קרעי: מסופר על רבי ישראל מסלנט שעשיר אחד ממקורביו הזמין אותו לסעודת שבת.

שלמה קרעי: אמר לו הרב: אני מוכן לבוא לסעודה, בתנאי שמסיימים ב-20:00 את הסעודה.

שלמה קרעי: אמר לו הרב:

שלמה קרעי: אני רגיל עד חצות הלילה – דברי תורה, שירי שבת, ככה, זה מה שאני מוכן.

שלמה קרעי: הסכים, קיבל העשיר את התנאי.

שלמה קרעי: אכלו במהירות מנה אחר מנה, מעט דברי תורה, קיצרו בזמירות וב-20:00 בירכו ברכת המזון.

שלמה קרעי: בעל הבית לא יכול היה להתאפק, אמר לו: הרב, מה הסיפור שלך?

שלמה קרעי: למה ככה?

שלמה קרעי: השבת ככה נראית?

שלמה קרעי: הוא אומר לו: לפני שאני אענה לך תקרא למבשלת.

שלמה קרעי: אני רוצה להתנצל בפניה שהטרחתי אותה להגיש את המנות ככה בזריזות.

שלמה קרעי: אז הוא קרא לה ואמר לה: תסלחי לי, גברתי, שאני הטרחתי אותך ככה הערב הזה.

שלמה קרעי: היא אמרה לו: הרב, כל הברכות יחולו על ראשך.

שלמה קרעי: הלוואי שתבוא בכל שבת.

שלמה קרעי: בזכותך אני יכולה להגיע הביתה עכשיו ולהיות עם המשפחה.

שלמה קרעי: מה זה מלמד אותנו?

שלמה קרעי: הנהגות מיוחדות, אידאות נעלות ותוכניות מעוררות השראה טובות רק כאשר הן לא באות על חשבון אחרים, ובעיקר כשהן לא פוגעות בחלשים ביותר.

שלמה קרעי: שמרו משפט אבל עשו צדקה – הצדקה והחסד הגנו על נבוכדנצר ויכולים להגן גם על ממשלה רעה שפוגעת בזהות היהודית ובחוסן הלאומי.

שלמה קרעי: אלא מה?

שלמה קרעי: במקום שהממשלה הזאת תנצל את מטריית ההגנה, תשתמש בצדקה ובחסד, בסיוע לחלשים, כדי שזה יגן עליה, יזהרו שלא יענו אלמנה ויתום ולא יפגעו בחלשים, הממשלה הזאת לא רואה בעיניים.

שלמה קרעי: הם פוגעים בנשות ובילדי לומדי התורה וגורמים להם לאכול לחם צר ומים לחץ.

שלמה קרעי: הם גורמים בהטלת מיסים שונים ומשונים לגל העצום של עליות מחירים במשק ופוגעים בכבשת הרש של השכבות החלשות.

שלמה קרעי: התברר גם שהם הולכים לפגוע בשעות הנוספות של עובדי הכנסת שעכשיו נמצאים איתנו 16, 17, 18 שעות.

שלמה קרעי: הם לפחות עד היום היו מרוויחים שעות נוספות.

שלמה קרעי: עכשיו הם מחוקקים חוק שאת השעות הנוספות המעביד יוכל להסיט לימים אחרים.

שלמה קרעי: אז אולי בכנסת יגיעו אתם כנראה להסדר, אבל העובדים החלשים שעובדים בפרך, מהם אתם מנסים לגזול את כבשת הרש.

שלמה קרעי: ללא זכויות, רבותיי, אין לממשלה הזאת כל זכות קיום.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר לכם - -

צבי האוזר: במשפט אחרון.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: - - לאזרחי ישראל: הממשלה הזאת, אזרחים, לא תעזור לכם לא עם עליית המחירים ולא עם הגזרות הקשות.

שלמה קרעי: זה בידיים שלכם.

שלמה קרעי: "בימים ההם אין מלך בישראל איש הישר בעיניו יעשה".

שלמה קרעי: תעשו את מה שנכון, אל תקנו מוצרים ממי שמעלה לכם מחירים.

שלמה קרעי: יש מספיק חלופות, גם לפסטה וגם לכל שאר הדברים שהתייקרו.

שלמה קרעי: תעשו חשבונות, תשמרו על עצמכם.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יעלה ויבוא חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

עיסאווי פריג': אתה יכול לוותר - - -

דוד אמסלם: לא, לא לוותר.

עיסאווי פריג': למה?

עיסאווי פריג': שינוח.

דוד אמסלם: אנחנו לא – הרי הצענו ליושב-ראש הדגול - - - לא.

עיסאווי פריג': שינוח.

דוד אמסלם: אנחנו לא רוצים לנוח, באנו לעבוד.

דוד אמסלם: אתם תנוחו.

עיסאווי פריג': אני הייתי - - -

דוד אמסלם: אתה תמשיך - - -

יצחק פינדרוס: אנחנו בסיפור בהמשכים - -

צבי האוזר: חמש דקות, בבקשה.

יצחק פינדרוס: - - בנט, הסיפור של הנוכל שהפך להיות לראש ממשלה.

יצחק פינדרוס: מיסים – בנט, במערכת הבחירות, השיק את תוכנית סינגפור הגאונית.

יצחק פינדרוס: בבחירות האחרונות, אתם זוכרים?

יצחק פינדרוס: תוכנית סינגפור.

יצחק פינדרוס: מה שחונק את ההזדמנות לזנק בישראל הוא המיסים הגבוהים.

יצחק פינדרוס: תקציב המדינה האחרון, עליית מיסים – צפי הכנסות, סתם: 600 מיליון שקל חד-פעמי; 300 מיליון שקל משקאות מתוקים; מס על דירה שנייה ושלישית; מס על הדלק; מס על הפחמן –אנחנו בדרך, היום היו שני אישורי מיסים בוועדת כספים אנחנו מזנקים במיסים.

יצחק פינדרוס: בנט 2021: בכיס של כל המשפחות העובדות יישאר הרבה יותר כסף בסוף כל חודש.

יצחק פינדרוס: ינואר 2022 – עליות מחירים בהכול, בהכול, אנחנו הלילה – עליות מחירים בהכול.

יצחק פינדרוס: אמר קודם – רק שתדע, גם לבית שלך: אם עושים לך לפי זה, תצלם את מונה החשמל שלך, כי אם לא, יש סיכוי שאתה תשלם לפי עליית המחירים בחשבון הדו-חודשי.

יצחק פינדרוס: אז כדאי לאזרחי ישראל לדעת את זה.

יצחק פינדרוס: הזהיר על זה משה ארבל, צריך לדעת את זה.

יצחק פינדרוס: ב-5.7% עולים היום בלילה מחיר החשמל.

יצחק פינדרוס: ממשלה – אנחנו בפרק 17: בבחירות האחרונות נחוקק חוק-יסוד: 22 משרדי ממשלה בלבד.

יצחק פינדרוס: נבטל את המשרדים הביזריים כגון משרד המים, המשרד לקידום קהילתי, המשרד לשיתוף פעולה אזורי, משרד המודיעין.

יצחק פינדרוס: חוץ מהעלות הגבוהה המשרדים, הם מסרבלים את פעילות הממשלה, פוגעים בתפקוד השוטף וגורמים לעוד ועוד ביורוקרטיה.

יצחק פינדרוס: המציאות – אני לא יודע אם הייתם.

יצחק פינדרוס: מי שלא היה היום בוועדת העבודה והרווחה הפסיד את הצגת חייו.

יצחק פינדרוס: סגן שר במשרד ראש הממשלה שאין לו משרד, הוא אחראי על הרגולציה, רב עם חברת סיעתו ועם המשרדים האחרים מלחמת עולם, מלחמת עולם, על חוק שהביאה הממשלה, משרד המשפטים וחברת סיעתו, ואחר כך המלחמה ממשיכה בטוויטר.

יצחק פינדרוס: 28 שרים, ששה סגני שרים ו-21 נורבגים.

יצחק פינדרוס: חינוך – בנט בבחירות: נאפשר לעבוד.

יצחק פינדרוס: נתאים את ימי החופשה במערכת החינוך לימי העבודה במשק.

יצחק פינדרוס: אין סיבה לחופשים ההזויים בל"ג בעומר ואסרו חג.

יצחק פינדרוס: נשמור על ימי החופשה של המורים, אך נתאים אותם ככל הניתן לימים שבהם גם ההורים בחופשה.

יצחק פינדרוס: מישהו שמע על זה?

יצחק פינדרוס: יפה בן דוד, אולי?

יצחק פינדרוס: אני מציע להתעדכן איפה אנחנו נמצאים בעניין הזה.

יצחק פינדרוס: פנסיות תקציביות – אני לא יודע אם אתם יודעים את דעתו בעניין: קיצוץ במשכורות הגבוהות במגזר הציבורי בפנסיות תקציביות הם מרכיב חשוב לשיקום המשק ממשבר הקורונה.

יצחק פינדרוס: המציאות – הממשלה מאשרת את הגדלת הפנסיות בצה"ל.

יצחק פינדרוס: קיצוץ?

יצחק פינדרוס: הצחקתם אותי.

יצחק פינדרוס: כמו שאמרנו קודם, גם החוק הזה, החוק הזה שעכשיו אנחנו דנים עליו, בסוף הוא מס על האזרחים.

יצחק פינדרוס: הוא מס על האזרחים.

יצחק פינדרוס: עכשיו, מאיפה אנחנו יודעים שזה מתוכנן?

יצחק פינדרוס: אני מזכיר לכולם שההצדקה כאילו לחוק הזה היא ועדת פולקמן.

יצחק פינדרוס: מי הקים את ועדת פולקמן?

יצחק פינדרוס: אותו שר שעכשיו, כשזה היה הסיכום, כשזה היה הסיכום איתם, אותו נתניהו שמאשימים אותו שהוא רכש וקנה את התקשורת, הוא זה שהעביר את החוק בעצם שמוריד להם כסף.

יצחק פינדרוס: הוא קנה את התקשורת.

יצחק פינדרוס: הוא זה שהוריד להם כסף.

יצחק פינדרוס: הוא זה שנלחם בעניין הזה בשביל להוריד לאזרחים.

יצחק פינדרוס: היום מביאים את זה להארכה ואומרים: אבל זה חוק של הממשלה הקודמת, בסך הכול אנחנו מאריכים את זה בשנה.

יצחק פינדרוס: איגרת לציבור הדתי שיצאה ב-22 במרץ 2021: "אפתח בדבר שעבורי הוא מובן מאליו, אבל מיליוני שקלים הושקעו בחודש האחרון כדי להכניס בו ספק.

יצחק פינדרוס: לכן אגיד את הדברים באופן ברור: בשום מצב לא אתן יד להקמת ממשלה בראשות יאיר לפיד, גם לא ברוטציה, מכיוון שאני איש ימין והוא איש שמאל.

יצחק פינדרוס: ולעולם, לעולם" – איפה איתן גינזבורג שאמר מקודם:

יצחק פינדרוס: לפעמים בן אדם משנה את דעתו?

יצחק פינדרוס: - - -

צבי האוזר: הלך - - -

יצחק פינדרוס: - - ולעולם לא אפעל נגד ערכיי.

יצחק פינדרוס: הלך לנוח, כי, אתה יודע מה, בפרק 15 הוא כבר לא החזיק מעמד.

יצחק פינדרוס: אנחנו חמש דקות עושים.

יצחק פינדרוס: הינה, אנחנו עומדים בזמנים.

צבי האוזר: אדוני הדובר, ממש משפט אחרון - - -

יצחק פינדרוס: יוני 2021: "זו לא הייתה הבטחה ליבתית".

יצחק פינדרוס: אנחנו בפרק 22.

יצחק פינדרוס: נמשיך לאחר מכן.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יעלה ויבוא חבר הכנסת יריב לוין.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, אחרי שתיארתי קודם את הנסיבות, הייתי אומר, החשודות – זו מילה עדינה – של חקיקת החוק הזה והתרחשויות סביבו, עולה עוד שאלה, אדוני היושב-ראש, שגם היא די מדהימה בפני עצמה.

יריב לוין: במהלך הדיונים בוועדת הכלכלה העליתי הצעה, שלכאורה כולם היו צריכים לקבל אותה בשמחה רבה.

יריב לוין: והיא אמרה את הדבר הבא: הערוצים רוצים לקבל כסף על כך שהם משדרים, למרות שלא מגיע להם, אתם יודעים מה?

יריב לוין: ניתן להם.

יריב לוין: יס והוט וגורמים אחרים, שהם פלטפורמות השידור, יעבירו את הכספים האלה, אתם יודעים מה?

יריב לוין: בסדר.

יריב לוין: הציבור שצופה בערוצים האלה ישלם, אתם יודע מה?

יריב לוין: נו, אין מה לעשות.

יריב לוין: אבל לפחות דבר אחד תעשו: תקבעו שמי שלא רוצה, יכול להודיע לפלטפורמות השידור למיניהן שהוא לא רוצה ערוץ 12.

יריב לוין: ואז הוא לא ישלם בעבור ערוץ 12 וגם לא יוכל לראות ערוץ 12.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אתה לא יודע איזו בהלה פרצה בחדר כשהצעתי את ההצעה הזאת.

יריב לוין: ממה מפחדים?

יריב לוין: מה החשש?

יריב לוין: הרי למה זה עובד ככה בשידורי ספורט?

יריב לוין: בשידורי ספורט, כל אחד יודע, יש שם ערוצים בתשלום.

יריב לוין: אתה משלם ואתה צופה.

יריב לוין: אתה לא מתעניין בספורט, לא רוצה לשלם?

יריב לוין: לא צופה.

יריב לוין: אגב, אתה גם יודע כמה זה עולה לך.

יריב לוין: אתה יכול להחליט: הערוץ הזה שווה לי לשלם את המחיר; ערוץ אחר לא שווה לי; את הערוץ הזה אני כן עושה; את זה אני לא עושה.

יריב לוין: אגב, בערוצי הספורט בהחלט גם צריך לעשות רפורמה, כי המחירים הם גבוהים מאוד.

יריב לוין: זה לא סוד.

יריב לוין: אבל שם לפחות יש זכות בחירה.

יריב לוין: פה באים לאדם שאומר, ואני מכיר כמה כאלה: אני, איך אומרים?

יריב לוין: אם אני רוצה לראות שידורי תעמולה של מפלגות שמאל, יש המון מדינות בעולם שאפשר לראות את זה חופשי, היום, דרך האינטרנט, בלי בעיה.

יריב לוין: זה לא עולה לי שקל.

יריב לוין: אגב, בדרך כלל, גם עשוי לא רע בכלל.

יריב לוין: אני לא צריך את זה גם בעברית.

יריב לוין: בשביל מה?

יריב לוין: מה אני צריך את זה?

יריב לוין: אומרים: לא, לא, לא, לא, לא.

יריב לוין: גם נחייב אותך לראות את זה, וגם נחייב אותך לשלם על זה, וגם לא נגלה לך כמה אתה משלם על זה.

יריב לוין: זה מה שאתם מצביעים עליו עכשיו.

יריב לוין: איפה נשמע כדבר הזה?

יריב לוין: מה זאת החוצפה הזאת?

יריב לוין: אני שואל אותך, חבר הכנסת פריג', איש מפלגה של זכויות האדם, זכויות האזרח.

יריב לוין: מה זה?

יריב לוין: אין לאנשים זכות לדעת על מה הם משלמים וכמה?

יריב לוין: אין לאנשים זכות לבוא ולומר: את זה אני לא רוצה?

יריב לוין: מה זה, כופים עליהם?

יריב לוין: עכשיו, אתם יודעים, השיא, כמו שאמרתי קודם, הוא ערוץ 11.

יריב לוין: אומרים: צריך שידור ציבורי.

יריב לוין: ואני תמיד שואל: מה פירוש שידור ציבורי?

יריב לוין: אז יש דבר אחד, כולנו מבינים.

יריב לוין: הציבור משלם.

יריב לוין: זה קל.

יריב לוין: לוקחים כסף ציבורי ושמים 720 מיליון שקל, אני לא יודע בשביל מה.

יריב לוין: ספק אם מישהו יודע.

יריב לוין: אומרים: ערוץ ציבורי צריך להיות פלורליסטי, מגוון, להביא לידי ביטוי את כל מה שלא תוכל לראות בערוצים אחרים.

יריב לוין: טוב, נו.

יריב לוין: פותחים ערוץ 11.

יריב לוין: משום מה, הדמויות די דומות.

יריב לוין: לוקחים את ההוא מהתוכנית שהייתה לו קודם בערוץ 13, מעבירים אותו לערוץ 11.

יריב לוין: אתה מחפש איזה משהו אחר.

יריב לוין: שום דבר.

יריב לוין: אתה שומע, איך אומרים?

יריב לוין: את אותה תעמולה.

יריב לוין: אולי קצת מיושנת, אבל אותו דבר.

יריב לוין: אבל לערוץ ציבורי יש עוד אלמנט קטן, שולי.

יריב לוין: אתם יודעים שערוץ ציבורי צריך להיות ערוץ שהציבור צופה בו.

יריב לוין: כי אחרת, אם אין צופים, אז מה ציבורי בו?

יריב לוין: זה ערוץ פרטי.

יריב לוין: משדר אולי לבן אדם אחד בבית.

יריב לוין: אולי לזה שקודם עשה את התוכנית, אחר כך הוא הולך הביתה לראות אותה מוקלטת.

יריב לוין: אז פה יש לנו תופעה, שאין לה אח ורע באף מקום.

יריב לוין: גם לוקחים את הכסף של הציבור, גם משדרים תעמולה של צד אחד, וגם אף אחד לא רואה את זה.

יריב לוין: אבל גם מי שלא רואה את זה אומרים לו: אתה חייב לשלם, אבל לא נגיד לך כמה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

שלמה קרעי: הוא יכול להמשיך.

שלמה קרעי: יש לו עוד עשר דקות.

צבי האוזר: אתה רוצה להמשיך?

יריב לוין: לא צריך.

יריב לוין: הדברים ברורים.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: אז אנחנו נעבור להסתייגויות לסעיף 2.

צבי האוזר: חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

יצחק פינדרוס: קרעי, כמה הסתייגויות יש לסעיף 2?

שלמה קרעי: מה?

יצחק פינדרוס: כמה הסתייגויות יש לסעיף 2?

שלמה קרעי: שתיים.

יצחק פינדרוס: אז יש לו עשר דקות.

דוד אמסלם: עוד לא התחלתי.

דוד אמסלם: אתה מפעיל את השעון?

צבי האוזר: כן, בבקשה.

דוד אמסלם: אני לא התחלתי.

דוד אמסלם: אני מבקש שתפעיל את השעון.

צבי האוזר: אז אני אוסיף לך עוד ארבע שניות להסביר.

דוד אמסלם: עשר שניות.

צבי האוזר: מבטיח לך.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - - -

צבי האוזר: ובתנאי שתתחייב לסיים אחרי 15 שניות.

צבי האוזר: בסדר?

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: כן.

צבי האוזר: עשינו עסקה מצוינת, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: אין שום בעיה.

צבי האוזר: בבקשה, יש לך 20 שניות אחרי זה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני דווקא רוצה לדבר איתך, חבר כנסת האוזר, על מה שקרה אתמול.

דוד אמסלם: הרי אתם אוחזים מעצמכם, תקווה אבודה.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: אנשים הגונים, ישרים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו מכירים אתכם.

דוד אמסלם: הייתם איתנו פעם בליכוד.

דוד אמסלם: אנחנו מאוד שמחים שאתם לא איתנו היום, בגלל שבסך הכול אנחנו מתנקים לאט-לאט מהאנשים הצבועים, המתחסדים.

דוד אמסלם: איך כבר אמר ינאי המלך לשלומציון המלכה?

דוד אמסלם: תיזהרי מהצבועים ש"עושים מעשה זמרי ומבקשים שכר כפנחס".

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאני רואה בן אדם מתחסד, אני יודע שהוא הבן-אדם הכי מושחת.

דוד אמסלם: זה הכלל בחיים, תבינו.

דוד אמסלם: אחד.

דוד אמסלם: מסופר, דרך אגב, אתם יודעים: "וַיֶּאֱהַב יצחק את עשיו".

דוד אמסלם: רש"י אומר: למה אהב את עשיו.

דוד אמסלם: יצחק היה עיוור, ועשיו היה איש רשע.

דוד אמסלם: הוא היה שואל אותו: אבא, איך מעשרים את התבן ואת המלח?

דוד אמסלם: כידוע, התבן והמלח פטורים מעישור.

דוד אמסלם: ככה הצבועים עושים.

דוד אמסלם: הם באים שואלים אותך, מתחכמים איתך בפינה, יענו, הם אלה צדיקים גדולים.

דוד אמסלם: בדרך כלל, אלה הרשעים הכי גדולים.

דוד אמסלם: בגלל זה, הם עושים את ההצטדקות ואת ההתחסדות, כדי להסתיר את הרשעות ואת השחיתות שלהם.

דוד אמסלם: עכשיו, בואו נעבור מה קרה פה.

דוד אמסלם: מר סער בא, וסיפר לנו: רוצה עכשיו להצביע ולבחור את היועץ המשפטי הכי טוב למדינת ישראל.

דוד אמסלם: הבן אדם הקומבינטור מס' אחת פה בכנסת, שכל היום עושה רק טריקים-שמיקים.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: מדבר לאט, נוגע במשקפיים, חושב שהוא צדיק גדול, הוא וחבר מרעיו, ממר האוזר ועד מר הנדל.

דוד אמסלם: דרך אגב, תמיד דפקו את כל המפלגות שהם היו בהן.

דוד אמסלם: לקח אותם בוגי יעלון, דרך אגב, שם אותם.

דוד אמסלם: הרי מי הכיר אותם?

דוד אמסלם: דרך אגב, אם הם לא היו בליכוד, עובדים אצל נתניהו, מי בכלל היה יודע מי הם?

דוד אמסלם: גם התפרנסו, גם קיבלו משכורת.

דוד אמסלם: זה היה מזכיר הממשלה.

דוד אמסלם: זה, פה, בליכוד.

דוד אמסלם: זה נתניהו.

דוד אמסלם: אבל אחי, היצר, העקרב, הרי בסוף גובר.

דוד אמסלם: אין מה לעשות.

דוד אמסלם: חייבים לעשות את הזיגזג; חייבים לבעוט במי שעושה לך ומפרנס אותך.

דוד אמסלם: ככה זה.

דוד אמסלם: אלה האנשים האלה, הצפונבונים האלה, המתנשאים והמושחתים.

דוד אמסלם: מה עושים?

דוד אמסלם: רוצים להקים עכשיו ועדת איתור.

דוד אמסלם: מקימים ועדת איתור, ולוקחים את מר גרוניס, נשיא בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: ואת מי שם לנו מר גדעון סער?

דוד אמסלם: את מר האוזר, הקרטון, אתה יודעים – נורבגי – ואת דן מרידור, הצדיק הגדול גם.

דוד אמסלם: אתם זוכרים אותו?

דוד אמסלם: רוממות שלטון החוק בגרונו; איש צדיק, נקי כפיים.

דוד אמסלם: איך פעם שאלתי?

דוד אמסלם: רק פעם תספר לנו על גאידמק: כמה כסף לקחת ועל מה.

דוד אמסלם: ואלה – נקיי הדעת – לקחו איתם ארבעה, שהוא בחר אותם ושיחקו אותה עכשיו כאילו יש להם ועדה שוחרת, אמיתית.

דוד אמסלם: מסכן הנשיא גרוניס, לא ידע שעושים עליו עוקץ.

דוד אמסלם: ומה הנקלים האלה עושים?

דוד אמסלם: במקום שיקראו למר נזרי ויגידו לו: שמע מר נזרי, אל תשתתף במשחק.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לא נבחר בך.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אנחנו לא רוצים אותך, נשמה.

דוד אמסלם: אמרו לו: לא, בחרנו אתכם.

דוד אמסלם: תעלה לשמינייה.

דוד אמסלם: דרך אגב, הבן-אדם לא רואה אף אחד ממטר, לא את שר המשפטים, לא את האוזר ולא את כל המועמדים.

דוד אמסלם: הוא לא מהמפלגה שלנו.

דוד אמסלם: דרך אגב, כל החמישה אשכנזים.

דוד אמסלם: ספרדי אחד אין בוועדה.

דוד אמסלם: אבל הגזענים האלה, נזרי לא בא להם טוב בגרון, מרוקני, ממעלות.

דוד אמסלם: הוא היה משנה ליועץ המשפטי.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מספר לכם, כשר בממשלה: הוא לא רואה את מנדלבליט ממטר בחוכמה ובהברקות שלו.

דוד אמסלם: בלעדיו, דרך אגב, מנדלבליט לא שווה לירה.

דוד אמסלם: את כל חוות הדעת בקורונה קיבלנו מרז נזרי.

דוד אמסלם: רז נזרי גאון.

דוד אמסלם: איש ישר.

דוד אמסלם: אבל מה אומר דן מרידור?

דוד אמסלם: הוא שמרן.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת, דן מרידור?

דוד אמסלם: אתה הרי יש לך חשבון עם נתניהו.

דוד אמסלם: מה זה שמרן?

דוד אמסלם: בגלל שהוא חשב שלא צריך להעמיד את נתניהו לדין על סעיף שוחד?

דוד אמסלם: זאת הכוונה שלך בשמרן?

דוד אמסלם: בגלל שהקנאה, השנאה שלך היא עד לעומק.

דוד אמסלם: למה אתה חושב שגדעון סער בחר אותך?

דוד אמסלם: בגלל הבלורית שלך?

דוד אמסלם: בגלל שהוא ידע שאתה איש מושחת בדיוק כמוהו.

דוד אמסלם: באים באצטלה של צדיקים, אבל אתם האנשים הכי רשעים, הכי מושחתים.

דוד אמסלם: אז בא דן מרידור ואמר על רז נזרי: הוא שמרן.

דוד אמסלם: תגיד שאתה גזען.

דוד אמסלם: תגיד.

דוד אמסלם: הרי אתה לא מגיע לאחוז אחד מהידיעות והשכל של רז נזרי.

דוד אמסלם: אתה.

דוד אמסלם: הרי אתה חיית רק מצביעות ומהתחסדות.

דוד אמסלם: יום אחד כמעט לא היית בבית המשפט.

דוד אמסלם: ומה עושה מר האוזר?

דוד אמסלם: יושב, ולא מנמק.

דוד אמסלם: מה ינמק?

דוד אמסלם: מה יגיד?

דוד אמסלם: זאת חבורת האשכנזים הגזענית הזאת, הנקלית.

דוד אמסלם: השפילו אותו.

דוד אמסלם: תגידו לו: מר נזרי, אל תשתתף.

דוד אמסלם: עזוב.

דוד אמסלם: לא, שמים את מר נזרי כדי לדרוך עליו.

דוד אמסלם: הם לא העלו אותו לשלישייה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שפחדו שאולי יבחרו בו בממשלה.

דוד אמסלם: כי אנשים בממשלה, בוודאי החלק שמכירים אותו, יודעים שמדובר במטאור.

דוד אמסלם: דרך אגב, לא איש ליכוד, כפי שאמרתי.

דוד אמסלם: מעולם לא היה איש ליכוד, אנחנו לא יודעים מה העמדות שלו.

דוד אמסלם: אבל בוודאי הוא יותר הגון מכל החבורה שם גם בפרקליטות.

דוד אמסלם: בוודאי מכל הוועדה המטופשת הזאת, והמושחתת הזאת.

דוד אמסלם: ועוד על מה עושים סיבוב?

דוד אמסלם: על השופט גרוניס.

דוד אמסלם: התמים הזה חושב – הוא לא מבין שמדובר ברביעייה של אנשים מושחתים, אנשים נקלים, גזעניים.

דוד אמסלם: הוא יושב, מסכן.

דוד אמסלם: היחיד שלא תומך לא בו ולא במנדלבליט זה שופט בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: אבל מי זה שופט בית המשפט העליון במדינת ישראל?

דוד אמסלם: שטויות, לעומת העסקן הדגול מר האוזר, שלא נבחר בכלל לכנסת; שמקבל את משכורתו עכשיו כאן על חשבון מדינת ישראל חינם.

דוד אמסלם: סתם.

דוד אמסלם: הוא היה צריך עכשיו לעבוד בתל אביב, להיות – אני לא יודע – במקצוע שלו, עורך דין רגיל מן השורה.

דוד אמסלם: יש לו חבר, קוראים לו גדעון סער.

דוד אמסלם: בתוכניות, בקומבינות, הם היו ביחד.

דוד אמסלם: הם מבזים את מר גרוניס, את השופט גרוניס השופט העליון.

דוד אמסלם: מה נראה לכם?

דוד אמסלם: תחשבו עכשיו נניח דוד אמסלם שר המשפטים ואני בוחר מישהו נגד העמדה של גרוניס.

דוד אמסלם: מה קורה במדינה?

דוד אמסלם: אמות הספים מזדעזעות, הכול.

דוד אמסלם: את מי הם בוחרים?

דוד אמסלם: את הגב' בהרב.

דוד אמסלם: חברה שלו, של גדעון סער.

דוד אמסלם: מצא אותה, סתם, ככה.

דוד אמסלם: הבנתם?

דוד אמסלם: הבאנו ועדת איתור, ככה – הכי טובה.

דוד אמסלם: היא אמורה להגן עליו, בגלל שיש לו קופת שרצים עצומה.

דוד אמסלם: הבן-אדם קיבל לטעמי שוחד פר-אקסלנס.

דוד אמסלם: אני כבר מתכתב עם היועץ המשפטי, מביא לו את כל העובדות.

דוד אמסלם: 4 מיליון שקל הוא קיבל מבן אדם, שהוא טוען שהוא לא יודע מה הוא עושה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מציע לכל עבריין: כשמזמינים אותך למשטרה ואומרים לך: מישהו נתן לך 10,000 שקל או 20,000?

דוד אמסלם: תגיד: חבר'ה, אני לא יודע מה הוא עושה; לא יודע למה נתן לי.

דוד אמסלם: ואז ישאלו אותך: לא מאמינים לך.

דוד אמסלם: תגיד להם: חבר'ה, שר המשפטים אמר שהוא קיבל 4 מיליון שקל מאיזו חברה, שהוא לא יודע מה עושה הבעלים שלה.

דוד אמסלם: כלום.

דוד אמסלם: כנראה מר קולבר הוא בן אדם צדיק.

דוד אמסלם: מפזר, מה שנקרא, כסף.

דוד אמסלם: הוא חשב שהוא כנראה עני גדול, ונתן לו תרומה.

דוד אמסלם: אני לא רוצה לפתח כמה שווי הכסף הזה.

דוד אמסלם: זה, לדעתי, למען התרומה.

דוד אמסלם: דרך אגב, לטעמי, זה מתנה של למעלה מ-2 מיליון שקל.

צבי האוזר: 20 שניות.

דוד אמסלם: ולכן הסיפור הוא פשוט: אנחנו לוקחים יועצת משפטית שלנו, שלא מבינה כלום, דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: ועוד הם אמרו בזמנו – ברק – על רוני בר און שהוא לא מתאים.

דוד אמסלם: הוא הרי רוני בר און אז, אני מכיר אותו.

דוד אמסלם: היא לא מגיעה לקרסוליים של רוני בר און.

דוד אמסלם: אבל כשהתגייסתם – בוודאי, לא התאים.

דוד אמסלם: כשזה נתניהו – חוקרים.

צבי האוזר: תודה רבה.

דוד אמסלם: וככה בעצם אתם ביזיון אחד.

דוד אמסלם: אתה והבוס שלך וכל המערכת הזאת שעשיתם בושה וכלימה.

דוד אמסלם: ודרך אגב, כפי שאמר יריב, הסיפור הזה עוד ייחקר במשטרת ישראל.

דוד אמסלם: אנחנו עוד נקים על זה ועדת חקירה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: יעלה ויבוא חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: אדוני יושב-הראש, מכובדי השר, כנסת נכבדה, יריב, אני רוצה להוסיף לדברים שאמרת:

שלמה קרעי: זה לא רק ערוץ הציבורי שממומן מכספי משלם המיסים – ובעצם מימון כפול עכשיו – בחוק הזה שהם מעבירים, אפילו לא מגלים כמה המימון הכפול.

שלמה קרעי: היום נשיאות הכנסת דחתה בקשה לדיון מהיר שהגשתי בנושא: תאגיד השידור הציבורי, שהכותרת שלו היא: תעמולה אנטי-ישראלית בתאגיד השידור הציבורי.

שלמה קרעי: ואני אסביר: מגיש התוכנית "מהצד השני" רמי יונס קרא לחיילי צה"ל "נאצים", מכחיש את קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית וקורא לה "פלסטין".

שלמה קרעי: השדרן אמל עוראבי קרא לחבר כנסת "מחבל", וטוען שחיילי צה"ל רוצחים.

שלמה קרעי: גם עובדת אחרת של התאגיד, נעם שוסטר אליאסי, מציגה את עצמה באיזה שיר על דובאי ומלגלגת על הערבים מדובאי, שמעזים שלא לרצות להשמיד את מדינת ישראל.

שלמה קרעי: המסרים האנטי-ישראליים האלה שיוצקים דלק למדורת השנאה מאום-אל-פאחם ועד שכם – התאגיד שהקימה ממשלת ישראל מקדם את פלסטין, ומתדלק את הרצון להשליך אותנו לים.

שלמה קרעי: אלה עובדים של התאגיד, אותו תאגיד שממומן בכ-800 מיליון שקל בשנה מכספי משלם המיסים.

שלמה קרעי: מכספנו.

שלמה קרעי: ועכשיו בחוק הזה, בחוצפה שאין כדוגמתה, הם באים וגורמים לנו לשלם עדיין מחיר יקר על פרטנר ועל סלקום TV ועל הוט ויס – כל אלה שמשדרים בערוצים דיגיטליים, שהיו צריכים מ-1 בינואר להפסיק לשלם את התשלומים האלה.

שלמה קרעי: להפסיק לשלם את התשלומים האלה לערוצים שהיו אמורים להיות משודרים באופן חינמי.

שלמה קרעי: הרי לעידן פלוס ערוצים 11, 12, 13 משלמים כסף כדי שישדר אותם.

שלמה קרעי: אז כאן נתנו להם עוד כמה שנים עד סוף 2021.

שלמה קרעי: הם היו אמורים להיערך לכך שבסוף 2021 הם מפסיקים לקבל תשלום ומתחילים לשדר חינם.

שלמה קרעי: לא ביקשנו מהם לשלם להם שישדרו אותם כמו בעידן פלוס, אבל זה היה צריך להיעצר.

שלמה קרעי: הם אפילו לא מגלים לציבור כמה מיליונים או כמה עשרות מיליונים הם הולכים להרוויח מהחוק הזה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מעט יושרה, מעט שקיפות - - -

דוד אמסלם: ממי אתה מבקש יושרה?

שלמה קרעי: מהיושב-ראש.

דוד אמסלם: הוא הרי בגד כמעט בכל מפלגה.

דוד אמסלם: הוא לקח - - -

שלמה קרעי: אבל זה לא במפלגה - -

דוד אמסלם: - - - לקח לו גם את הכסף.

דוד אמסלם: הוא והחבר שלו.

שלמה קרעי: - - אני מדבר על הציבור, על עם ישראל, לא מדבר על מפלגה.

שלמה קרעי: מפלגה זה פוליטיקאים – זה בוגד בזה, זה בוגד בהוא, והם הרבה יותר מכולם – אבל בציבור?

שלמה קרעי: אתה הולך עכשיו להצביע בעד חוק שהולך לחייב את אזרחי ישראל בעוד מיליונים, שיעברו לקופה של 11, 12, 13.

שלמה קרעי: 12 ו-13 – אני לא אגיד מילא כי לא מגיע להם, זה היה צריך להסתיים, אבל ערוץ 11 שגם ככה ממומן על-ידי הציבור?

שלמה קרעי: אתם, אין לכם אפילו מושג.

שלמה קרעי: אתם יושבים כאן כמו בובות במשחק של הקליקה השלטת בתוך הקואליציה הזאת, שמחליטה הכול בשבילכם.

שלמה קרעי: הם יודעים.

שלמה קרעי: תאמין לי, ליברמן, בנט וסער, הם יודעים הכול, הם יודעים בדיוק כמה כסף הם מעבירים לערוצים האלה שהם מקבלים אצלם סיקור אוהד.

שלמה קרעי: אם מדברים כאן על סיקור אוהד כשוחד אז החוק הזה, האצבע שלכם שתצביע בעד החוק שהולך להעביר עוד מיליונים, או עשרות מיליונים, לערוצים האלה – השר פריג', אני מתפלא עליך.

שלמה קרעי: איך אתה יושב כאן שאנן ונינוח ומצביע בעד חוק שאין לך מושג כמה כסף הוא יכניס לקופה של הערוצים האלה.

שלמה קרעי: זה דבר שבאמת ציפיתי למעט יושרה, לפחות שתקומו ותגידו, אנחנו באמת רוצים לדעת כמה.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שנצביע על חוק בעיניים עיוורות.

שלמה קרעי: מה, אתם עדר עיוור?

שלמה קרעי: מה קורה עם האינטליגנטים האלה בשמאל?

שלמה קרעי: מה קורה עם החבורה הזאת?

שלמה קרעי: לאן הידרדרתם?

שלמה קרעי: יכול להיות, השר פריג', שהידרדרתם למקום כזה שאתם פשוט ככה מעריכים את הציבור שלכם.

שלמה קרעי: כמו למשל, מה שהיה כאן קודם, השר פריג'.

שלמה קרעי: אמרת לי לחזור בי, אז אני אחזור שוב על הדברים.

שלמה קרעי: עמית סגל פרסם ציטוט של חברת הכנסת זועבי, שחבל שהיא לא נמצאת כאן: "לאחר שהגעתי להבנות עם הקואליציה בנוגע לבעיות של הבדואים בנגב בענייני הקרקעות, הדיור והיישובים הבלתי-מוכרים ובניית תוכנית כוללת, שמטרתה פיתוח מתקנים בכפרים הבדואים בנגב, לאחר כל זה הצבעתי בעד חוק הגיוס לחרדים".

שלמה קרעי: לאחר שהתחייבו להם על חוסר השוויון – שיגייסו רק חרדים אבל לא יחוקקו חוק דומה לבני החברה הערבית.

שלמה קרעי: את זה נעזוב רגע בצד.

שלמה קרעי: אבל אתה קם אחרי ציטוט כזה של חברת הכנסת ואומר: אין כלום, לא היה כלום, אין שום התחייבויות, הכול עורבא פרח.

שלמה קרעי: מה קורה איתכם בקואליציה הזאת?

שלמה קרעי: איך אתם חושבים שהציבור יאמין למילה שיוצאת למישהו מכם מהפה?

שלמה קרעי: לבנט אנחנו כבר לא מאמינים.

שלמה קרעי: הוא נוכל היה, נוכל נשאר ונוכל יישאר, וככה יפרוש.

שלמה קרעי: הוא יהיה סמל הנוכלות.

שלמה קרעי: הוא יהיה סמל הנוכלות – לא רק במדינת ישראל; בפוליטיקה בכלל, במדינות הדמוקרטיות בעולם בכלל.

שלמה קרעי: אנשים אומרים לי ברחוב: אני לא יודע למה ללכת לקלפי.

שלמה קרעי: אני הולך, שם פתק למישהו והוא עושה בדיוק הפוך ממה שהוא התחייב לי.

שלמה קרעי: ההפך הגמור.

שלמה קרעי: זה הסמל.

שלמה קרעי: בנט הוא הסמל של הנוכלות.

שלמה קרעי: אבל גם אתם אחד אחרי השני עושים צעדים כאלה, שאין אפילו מראית של יושרה?

שלמה קרעי: מראית עין של אמינות?

שלמה קרעי: לא סתם הציבור לא מאמין לכם כבר, לא סתם הציבור אומר: איך אפשר להאמין לחבורה הזאת?

שלמה קרעי: מתי כבר נתפטר מהם?

שלמה קרעי: ארבעה אחוזים, זה האמון שהציבור נותן בראש הממשלה?

שלמה קרעי: והראש מעיד על הכול: ראש הממשלה מעיד על הממשלה, מעיד על הקואליציה.

שלמה קרעי: הוא לא זוכה לאמון הציבור.

שלמה קרעי: הוא בקושי עובר את אחוז החסימה באחוז של אמון הציבור.

שלמה קרעי: זה פשוט לא ייאמן.

שלמה קרעי: לא ייאמן איך אתם ממשיכים לנהל את המדינה; ממשיכים לשחק אותה כאילו הכול טוב, כאילו אין 100 מתים ביממה; כאילו אין קורונה; כאילו בתי החולים לא קורסים; כאילו העצמאים משוועים לעזרה, ואתם מתהדרים פה בנוצות לא לכם ואומרים: ניתן להם כמה שקלים על ימי בידוד שהם היו בבית, כשהם היו חולי קורונה.

שלמה קרעי: אתם אמיתיים?

שלמה קרעי: אתם מקשיבים למה שאתם עושים?

שלמה קרעי: הרי יש סגר בפועל.

שלמה קרעי: אתם נוסעים בכבישים בדיוק כמוני.

שלמה קרעי: אתם רואים שיש סגר, שמאות אלפי אנשים יושבים בבית.

שלמה קרעי: יש סגר, יש קיטון במחזורים, יש עליית מחירים – אין כמעט דבר שלא עולה.

שלמה קרעי: פרסמו קודם ממש רשימה של מוצרים.

שלמה קרעי: רוב מוצרי הצריכה עולים בצורה משמעותית מאוד ואתם כל כך שאננים.

שלמה קרעי: על מה אתם מסתמכים?

שלמה קרעי: אני באמת מנסה להבין איך אתם מתכננים את הצעד הבא שלכם.

שלמה קרעי: הרי ליברמן, כמו נבוכדנצר בשעתו, סגר את קופת האוצר.

שלמה קרעי: לא רוצה לתת צדקה לעניים, לא רוצה לעשות חסד עם העצמאים שזקוקים לעזרה, עם השכירים שלא גומרים את החודש, עם העלאות המיסים, עם החשמל, עם הארנונה, עם המים.

שלמה קרעי: הוא לא רוצה.

שלמה קרעי: הוא סוגר את הקופה, רוצה שהכול יישאר לו ולאלי אבידר, השר בלי תיק שלו, ולכל החבורה הנהנתנית הזאת שיושבת בממשלה.

שלמה קרעי: אז עם מה אתם מתכוונים ללכת לציבור?

שלמה קרעי: מה אתם אומרים לציבור שמסתכל עליכם ואומר – איפה ההבטחות?

שלמה קרעי: איפה ההבטחות לטוהר מידות, לניקיון כפיים שלא תהיה ממשלה מנופחת, שלא תהיה ממשלה מעופפת נהנתנית, שלא יהיו נורבגים?

שלמה קרעי: איפה כל ההבטחות שהבטחתם לאזרחי ישראל?

שלמה קרעי: כלום.

שלמה קרעי: הרי עשיתם הכול ההפך: העליתם מיסים כשהתחייבתם להוריד מיסים, הקמתם ממשלה מנופחת, אתם פוגעים בתחרות, אתם פוגעים בפריפריה.

שלמה קרעי: אביר קארה, שעלה פה קודם, אמר שהוא מתנגד לבנות בנגב ובגליל, הוא בעד לבנות רק במרכז, איפה שאפשר לפתח תעסוקה.

שלמה קרעי: תגידו, אתם השתגעתם?

שלמה קרעי: זה סגן שר שמעביר את המדיניות הכלכלית של הממשלה?

שלמה קרעי: הוא רוצה להרוס כליל את הפריפריה, במקום ללכת ולבנות תשתיות תעסוקה גם בנגב וגם בגליל?

שלמה קרעי: אתם אומרים, לא נעשה שם – להפך, נהרוס אותם עוד יותר?

שלמה קרעי: לאן תגיעו, רבותיי?

שלמה קרעי: לאן תגיעו?

שלמה קרעי: אני באמת לא יודע איך הממשלה הזאת תשרוד עוד יום, עוד יומיים.

שלמה קרעי: כל יום שעובר קשה מקודמו, ואני מאחל לאזרחי ישראל ומבקש מהם לשמור על עצמם, כי אין ממשלה בישראל.

שלמה קרעי: אין ממשלה מתפקדת בישראל, ובעזרת השם אנחנו נביא לידי זה שהממשלה הזאת תסיים את ימיה בהקדם האפשרי, ושתהיה קצרת ימים.

צבי האוזר: תודה רבה.

קריאה: עכשיו מכל הלב.

צבי האוזר: יעלה ויבוא חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

צבי האוזר: חבר הכנסת פינדרוס, בעודך עולה, דיברת על מה היה הלילה.

צבי האוזר: חשבתי על עוד דברים שהיו הלילה, אבל לפני כמה וכמה שנים.

צבי האוזר: הלילה, ל' בשבט בשנת תרנ"ו, 1896, יצא לאור ספר ששינה את ההיסטוריה של כולנו: "מדינת היהודים".

צבי האוזר: אחרי אלפיים שנות בכי ונהי בגלות, קם תיאודור הרצל, בנימין זאב, והשיק את הרעיון – לא רק כרעיון אידאי של מדינה או השבת ריבונות ליהודים, אלא מסמך פרקטי, איך עושים את זה הלכה למעשה.

צבי האוזר: זה היה בדיוק ל' בשבט.

שלמה קרעי: 130 שנה אחרי זה, זה הפך להיות מדינת היהודים.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני מבקש.

יצחק פינדרוס: לפני שאתה מתחיל לספור, תן לי דקה להגיב על מה שאמרת.

יצחק פינדרוס: דקה אחת, אני חייב להגיב על מה שאמרת.

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: מה שנקרא, אני אקדים לפני שאני אתחיל.

יצחק פינדרוס: תיאודור הרצל אמר וכתב והוציא את הספר לפני 130 שנה.

יצחק פינדרוס: אין חולק על זה.

יצחק פינדרוס: יש רק עוד הערה קטנה: לפני בריאת העולם נכתב ספר, שבו כל התיאוריה הזו כתובה שם.

יצחק פינדרוס: חזון הנביאים בצורה מוסדרת.

יצחק פינדרוס: הוא רק היה צריך לפתוח את הספר הזה ולראות.

יצחק פינדרוס: זה כתוב שם בדיוק, אבל בדיוק, מה שקרה ואיך שקרה.

יצחק פינדרוס: על הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: גם בזכות מה נחזור ואיך נחזור, איך יחזרו, בזכות מה נחזור ובאיזו צורה נחזור.

יצחק פינדרוס: אתה יודע, נבואה שמגשימה את עצמה.

יצחק פינדרוס: אבל אלה דברי הנביאים אחד לאחד בצורה מוסדרת.

יצחק פינדרוס: בצורה מוסדרת.

יצחק פינדרוס: על הדבר הזה כתוב, שנחזור בזכות אותה תורה, שהיום כנסת ישראל חוקקה חוק.

יצחק פינדרוס: אתם יכולים לצחוק, אבל זה מה שכתוב בחוק.

יצחק פינדרוס: בחוק כתוב שאם תוך שלוש שנים אין היפוך מצב שרוב בחורי הישיבה מתגייסים, החוק פוקע.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, בעצם בהרמת היד היום אמרו: אנחנו מוכנים לתת פסק זמן זמני של שלוש שנים, שבו תמשיכו ללמוד תורה, אבל אחרי שלוש שנים: די, הבנו את העניין.

יצחק פינדרוס: תקרא את החוק.

יצחק פינדרוס: אתה איש שיודע קרוא, תקרא את החוק.

יצחק פינדרוס: מה לעשות?

יצחק פינדרוס: לפני אלפי שנים נביאים כתבו בדיוק שזה מה שיהיה.

יצחק פינדרוס: אגב, זה נכתב עוד לפני שגלו.

יצחק פינדרוס: יגלו ויחזרו.

יצחק פינדרוס: איך יחזרו ואיך יגלו, בספרי הנביאים.

יצחק פינדרוס: גם הנוצרים וגם המוסלמים מכירים את התנ"ך ואת כל דברי הנביאים, ויודעים בדיוק איך ישעיהו הנביא, יחזקאל הנביא, ירמיהו הנביא, כל תרי עשר הנביאים.

יצחק פינדרוס: כל 48 נביאים התנבאו גם על החזרה.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, היא כתובה גם בחומש עוד קודם.

יצחק פינדרוס: אבל זהו, אני ממשיך בתזה.

צבי האוזר: אני שמח שאנחנו מגשרים על חזונו של הרצל.

צבי האוזר: מה שנקרא, הכול בהשגחת ה' – גם הרצל.

צבי האוזר: בבקשה, עשר דקות עכשיו.

יצחק פינדרוס: אני בפרק לפיד.

יצחק פינדרוס: לדעתי, אני בסעיף 20, לא 22: "אני מסתכל לך בעיניים.

יצחק פינדרוס: לא אתן ידי בשום מצב שיאיר לפיד יהיה ראש ממשלה, עם או בלי רוטציה.

יצחק פינדרוס: לא כי הוא איש רע אלא כאיש ימין והוא איש שמאל מלא מלא".

יצחק פינדרוס: נובמבר 2021: "יאיר לפיד הוא שר חוץ מצוין, שותף הגון וחבר.

יצחק פינדרוס: הפרסומים האחרונים לא משקפים את עמדתי, ובוודאי לא את מחויבותי להסכם עימו.

יצחק פינדרוס: לחצנו יד".

יצחק פינדרוס: לחצנו יד.

יצחק פינדרוס: אנחנו בפרק ה-21.

יצחק פינדרוס: אני מזכיר לכם שזה אותו אחד שבינתיים לא עומד באף מילה שהוא אמר קודם.

יצחק פינדרוס: במרץ 2021: "האמת צריכה להיאמר, יאיר לפיד גרם לקיטוב איום ונורא בחברה הישראלית.

יצחק פינדרוס: הוא פילג פה בלי הפסקה בעשר השנים האחרונות, גרם לקיטוב איום ונורא בחברה הישראלית.

יצחק פינדרוס: לפיד הסביר בגירוש מגוש קטיף שזה בא ללמד את הציונות הדתית לקח.

יצחק פינדרוס: הוא זה שפעם אחר פעם הסית את נגד הציבור החרדי.

יצחק פינדרוס: לא פתר כלום, רק הוסיף בעיות.

יצחק פינדרוס: הוא לא הדמות שעם ישראל צריך כראש ממשלה".

יצחק פינדרוס: איך בנט קורא לו היום?

יצחק פינדרוס: שותף וחבר.

יצחק פינדרוס: מרץ 2020, ידידנו בנט: "גנץ היה רמטכ"ל מהכושלים שהיו בתולדות מדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: הוא פרווה.

יצחק פינדרוס: הוא מונה כברירת מחדל.

יצחק פינדרוס: אף אחד לא רצה למנות אותו.

יצחק פינדרוס: הוא היה פשרה מאוד מאוד חלשה.

יצחק פינדרוס: הוא הצליח לא להותיר חותם בשום מקום שהוא היה לאורך הקריירה.

יצחק פינדרוס: הוא ג'נטלמן.

יצחק פינדרוס: אבל רמטכ"ל או מצביא?

יצחק פינדרוס: ממש לא".

יצחק פינדרוס: אתם זוכרים איפה אנחנו בינואר 2022?

יצחק פינדרוס: הוא שר הביטחון.

דוד אמסלם: מי אומר את זה?

יצחק פינדרוס: בממשלת – בנט.

יצחק פינדרוס: איך לא?

דוד אמסלם: הגאון בנט.

יצחק פינדרוס: בנט בגל הראשון: מה זה ההיסטריה הזו?

יצחק פינדרוס: במקום כל הזמן מסיבות עיתונאים ב-20:00, ראש הממשלה הזה והחליפי והשלישי, לכו, תתחילו לעבוד.

יצחק פינדרוס: אתם זוכרים את זה?

יצחק פינדרוס: בנט בגל האומיקרון, ראיונות ב-20:00.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, הוא באמת צדק.

יצחק פינדרוס: זו הפעם היחידה בינתיים מכל הפרקים שהוא חלקית צדק.

יצחק פינדרוס: את ראש הממשלה החלופי ואת השלישי והרביעי הוא בכלל לא משתף בעניין.

יצחק פינדרוס: קבינט הקורונה, כידוע, לא מתכנס, כי אין בעיות, הכול בסדר, כולם בריאים.

יצחק פינדרוס: אני מזכיר לכם, נאום של בנט, 26: עכשיו סימולציה, עקץ בנט באחד מנאומיו בכנסת, ועבר לדבר בציניות: "אם אני ראש ממשלה, זה היה כך: שעה 20:03 פריצה לשידור: אזרחי ישראל, אני מבקש לתת לכם עדכון.

יצחק פינדרוס: מאז הרצל, לא היה גדול כמוני.

יצחק פינדרוס: הייתי עומד בשידור מיוחד ב-20:05 ואומר בסבר פנים רציניות: בגלל הקשרים המיוחדים שיש לי, רק לי.

יצחק פינדרוס: אבל לא על כל שיחת טלפון עם בורלא עושים מסיבת עיתונאים".

יצחק פינדרוס: עכשיו אני אצטט את מסיבות העיתונאים של בנט מאז: "אני מבקש לתת לכם תמונה - - - אנחנו דאגנו לרצף של חיסונים, אנחנו קנינו תרופות, רכשנו מלאי משמעותי של התרופה של פייזר, תרופה מבוקשת מאוד בעולם שהתחרות עליה קשה.

יצחק פינדרוס: התרופה הזו נמצאת עכשיו בידינו".

יצחק פינדרוס: אנחנו ואנחנו והעולם, ושוב אנחנו.

יצחק פינדרוס: נעבור לעוד פרק – 27 – אבו מאזן: "בעבר אבו מאזן, ששלח מכתב תנחומים למשפחת המתנקש ביהודה גליק ותנועתו הכריזה על רוצח תינוקת בת שלושה חודשים כקדוש וכשהיד, הוא לא פרטנר, הוא טרוריסט.

יצחק פינדרוס: אבו מאזן מכור לטרור, להסתה נגד יהודים.

יצחק פינדרוס: ממשלה שמסתתרת מאחורי בטונדות, במקום שמחבלים יסתתרו מאחורי בטונדות, היא ממשלה ללא זכות קיום" – ציטוט.

יצחק פינדרוס: נפתלי בנט במציאות: שר הביטחון נפגש עם אבו מאזן.

יצחק פינדרוס: בנט אומר: "הפגישה של שר הביטחון נעשתה באישורי המלא.

יצחק פינדרוס: שר הביטחון דיבר איתי מראש.

יצחק פינדרוס: לא ראיתי מקום לאסור זאת".

יצחק פינדרוס: חמאס – מרץ 2019, ירי לשרון בבוקר.

יצחק פינדרוס: החמאס טוען לברק, חיל האוויר תוקף מעל מאה מטרות.

יצחק פינדרוס: בנט תוקף: "אני מדבר על מכה מאוד מפתיעה ושונה.

יצחק פינדרוס: הנחתי את התוכנית בקבינט כבר לפני עשרה חודשים.

יצחק פינדרוס: יש פתרון.

יצחק פינדרוס: לא חייבים לכבוש את הרצועה, אפשר גם לבוא בגישה מסוימת.

יצחק פינדרוס: אני לא מתכוון לפרוס פה את הכול, צריך החלטה מה המדיניות שלנו מול עזה".

יצחק פינדרוס: מה קרה אחר כך?

יצחק פינדרוס: החמאס ירה לגוש דן.

יצחק פינדרוס: צה"ל תוקף בתגובה עמדת תצפית.

יצחק פינדרוס: בנט מתרברב: "כל סיפורי הברקים של החמאס לא רלוונטיים יותר".

יצחק פינדרוס: אתם זוכרים את הציטוט?

יצחק פינדרוס: "ארבע שבועות, תנו לי ארבע שבועות, ואני משתלט על הקורונה".

יצחק פינדרוס: שבעה חודשים של קורונה, סליחה, סליחה, סליחה, לא קוראים לזה קורונה, של דלתא, אומיקרון, ואיך קוראים לזה היום?

יצחק פינדרוס: שכחתי את השם.

יצחק פינדרוס: נתניהו וגנץ, עזבו הכול.

יצחק פינדרוס: הקורונה בזינוק.

יצחק פינדרוס: המדינה איבדה שליטה.

יצחק פינדרוס: תתמקדו רק בדבר אחד: הקמה בהולה של מערך בדיקות, חקירות, בידוד, לקטיעת שרשראות הדבקה.

יצחק פינדרוס: בלי זה לא יהיה מנוס מסגרים נוספים שימיתו אסון, אבטלה, על מיליוני ישראלים לשנים ארוכות.

יצחק פינדרוס: מהי ההמלצה היום?

יצחק פינדרוס: אני לא יודע של מי היא, כי משרד הבריאות לא רלוונטי, קבינט הקורונה לא רלוונטי, בממשלה אין דיונים.

יצחק פינדרוס: מה ההמלצה הפורמלית היום?

יצחק פינדרוס: לכו, תיבדקו בבית.

יצחק פינדרוס: שמעתם את זה?

יצחק פינדרוס: לכו, תיבדקו בבית.

יצחק פינדרוס: כך יקטעו את שרשראות ההדבקה וכך יעשו סוף לעניין.

יצחק פינדרוס: אני בסעיף 29: "אי-אפשר לחיות עם הקורונה, צריך לסלק אותה מישראל.

יצחק פינדרוס: מבצע החיסונים בישראל הוא נכון וטוב, אך ההישענות הבלעדית על החיסונים עלולה להכזיב בתוצאות נוראיות.

יצחק פינדרוס: אם נאפשר להמוני ילדים, שאין חיסון עבורם כרגע" – בנט – "להידבק, אנו עלולים לגלות בעתיד שגרמנו לאסון גדול".

יצחק פינדרוס: היה איזה אחד, נתניהו, שאמר את זה לפני כמה ימים.

יצחק פינדרוס: אני זוכר את בנט מתפרע שהוא מכניס את העם ללחץ.

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: כי דעתו של בנט השתנתה.

יצחק פינדרוס: חסינות העדר היא רעיון נהדר, ומריבה מתוקשרת עם, כמובן, שרת החינוך.

יצחק פינדרוס: סליחה, לא שרת החינוך, יושבת-ראש ועד ההורים, משרד הבריאות, עם האחראית – שרון אלרועי פרייס הפכה להיות לפוליטיקאית.

יצחק פינדרוס: אני מזכיר לכם, מי צעק את זה?

יצחק פינדרוס: למה לא בדקנו עד עכשיו את כל צוותי ההוראה של משרד החינוך?

יצחק פינדרוס: זה 220,000 איש.

יצחק פינדרוס: בקצב של 50,000 ביום זה ארבעה וחצי ימים והיינו יודעים בכל בתי הספר מי נגוע ומי לא.

יצחק פינדרוס: למה מחכים?

יצחק פינדרוס: למה מחכים?

יצחק פינדרוס: מה קרה לכם, מה זה, משחק?

יצחק פינדרוס: איך שואלת היום יפה בן דוד?

יצחק פינדרוס: ואללה, למה באמת לא בדקתם?

יצחק פינדרוס: 50,000 ביום, והכול בסדר.

יצחק פינדרוס: מחבר הספר איך לנצח את מגפה – מה הוא אומר היום?

יצחק פינדרוס: תמיד יכול לבוא וריאנט חדש, ולכן מה שאני יכול לעשות זה להכין את המדינה.

יצחק פינדרוס: הר הבית – אני עובר פרק, אמרתי, זה לא חייב להיות לפי סדר הדברים – 2017: מעבר למחבלים עצמם יש יד שבוחשת, והיא של הנהגת ערביי ישראל.

יצחק פינדרוס: יושבים כאן חברי כנסת באולם הזה ושותפים לעלילת דם אנטישמית נגד ישראל.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים יפה מאוד שהר הבית פתוח לכל מי שרוצה להתפלל.

יצחק פינדרוס: איפה האמת שלכם?

יצחק פינדרוס: התנועה האסלמית והרשימה הערבית המאוחדת מזהירים מפני מספר רב של מתנחלים שמסתערים ומפירים את קדושת מסגד אל-אקצא המבורך מאז שעות הבוקר.

יצחק פינדרוס: איפה בנט?

יצחק פינדרוס: שמעתם עליו?

יצחק פינדרוס: מגנומטרים בהר הבית: במגנומטרים שידרת פחד מול האיומים, וכעת המחבלים השתלטו על הר הבית.

יצחק פינדרוס: אתם זוכרים את לשכת בנט ביולי?

יצחק פינדרוס: אני לא יודע אם כולכם זוכרים.

יצחק פינדרוס: אתם זוכרים?

יצחק פינדרוס: לשכת בנט ביולי: האמירה של היהודים: חופש פולחן בהר הבית – טעות.

יצחק פינדרוס: זה אותו בנט.

יצחק פינדרוס: איך אמר מקודם ידידינו איתן גינזבורג?

יצחק פינדרוס: הוא חשב אחרת; הוא התחרט; הוא חשב שזה דומה.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה לעבור לעוד שני ציטוטים מאוד מאוד מרכזיים של בנט.

יצחק פינדרוס: אני מקריא פוסט של בנט מ-2019: חבריי במחנה הימין, שיהיה לכם ברור, אם מערכת המשפט תצליח להפיל את נתניהו בגלל סיגרים וכתבות באתר וואלה, זו תהיה מכה אנושה למחנה הלאומי כולו.

יצחק פינדרוס: מנהיג ימין שיבוא אחריו יהיה מסורס ומפוחד מהתקשורת וממערכת המשפט.

יצחק פינדרוס: אולי זאת הסיבה שהוא הביא את החוק הזה?

יצחק פינדרוס: למה אתה מגן על ביבי?

יצחק פינדרוס: , אני נשאל כל יום.

יצחק פינדרוס: חבריי, לא רק על נתניהו אני מגן, על המחנה הלאומי כולו, על מדינת ישראל שלנו, מפני רדיפה משפטית ותקשורתית כלפי נתניהו, ראש מחנה הימים וראש הממשלה של ישראל.

יצחק פינדרוס: כן, דווקא בשעתו הקשה ביותר, למרות שהוא יריב פוליטי, החלטתי להיכנס תחת האלונקה.

יצחק פינדרוס: תראו, נתניהו לא מושלם, אבל הוא היה ראש ממשלה טוב מאוד למדינת ישראל ולביטחונה.

יצחק פינדרוס: אני לא רוצה לעבור על כל הציטוטים הקודמים שאמרתי של אותו אחד שהוא אמר על נתניהו, בנושא איראן, בנושא היחסים עם ארצות הברית ובכל הנושאים.

יצחק פינדרוס: אנחנו עדיין באמצע הפרקים, אנחנו נמצאים בפרק 36 או 37.

צבי האוזר: אבל זמננו תם.

יצחק פינדרוס: הספר "בנט הנוכל" יצא אף יצא.

יצחק פינדרוס: בנט ייזכר בהיסטוריה של מדינת ישראל ובהיסטוריה של כולנו כאחד הנוכלים הגדולים שקמו למדינת ישראל ובפוליטיקה בכלל.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת יריב לוין – מוותר.

צבי האוזר: טוב, אז כבוד השר עיסאווי פריג', בבקשה, יבוא לסכם.

שלמה קרעי: השר, תסביר את הסתירה - - -

דוד אמסלם: תסביר קודם כול למה לא התגייסת לצה"ל, אתה והילדים וכל הכפר.

עיסאווי פריג': אני אוהב אותך, אמסלם.

דוד אמסלם: לא, לא, באמת, ספר לנו.

דוד אמסלם: הרי אתה בעד החוק הזה.

עיסאווי פריג': אני אספר לך מה שתרצה, תן לי רק - - -

דוד אמסלם: ספר למה לא התגייסת לצבא, לא עשית שירות לאומי.

דוד אמסלם: ספר לנו.

דוד אמסלם: היום אתה מטיף לחברים מוסר.

עיסאווי פריג': רק בשם הממלכתיות, הסדר והחוק, תן לי: כבוד היושב-ראש - - -

דוד אמסלם: איזה ממלכתיות - - -

צבי האוזר: עיסאווי, אתה יודע - -

עיסאווי פריג': תן לי לעשות את זה באופן מסודר.

דוד אמסלם: אין בעיה.

עיסאווי פריג': אנחנו נמצאים - - -

דוד אמסלם: זה לא קשור לממלכתיות.

דוד אמסלם: תעשה מסודר, תעשה מסודר.

עיסאווי פריג': תן לי לנהוג, תן לי לנהוג – נכון, יריב?

צבי האוזר: אדוני השר, אדוני השר, תראה, אני יחסית חדש בניהול הישיבות.

דוד אמסלם: נורבגי, נורבגי.

צבי האוזר: הסתכלתי כאן קצת בספר מאוד מעניין שמדבר על דרכי הדיבור.

עיסאווי פריג': תוך כדי, תוך כדי.

צבי האוזר: האנשים פה ציטטו הלוך וצטוט, הלוך וצטוט, כל מיני פסוקים, דרשות, דברי הגות ותורה, תורת העם היהודי, אז יש מסכת דרך ארץ זוטא; אומנם זו דרך ארץ זוטא ולא רבא, אדוני חבר הכנסת פינדרוס, אבל אינני מתאפק, אחרי מה ששמעתי כאן, אתה יודע, בדיון הזה, והרי אנחנו מסכמים את החוק.

צבי האוזר: אז עיסאווי, תראה, תורת ישראל, היו בה גם כמה דברים רלוונטיים למה ששמענו כאן.

צבי האוזר: אחד המשפטים היפים במסכת דרך ארץ זוטא אומר כך: אל יבישוך שיניך, ואל יבזך פיך, ואל יקללך לשונך, ואל יכלימוך שפתיך.

צבי האוזר: נדמה לי שחלק מהדוברים לא עמדו במצווה הזאת, במוסר הזה, ברעיון הזה, ומי ייתן – אתה יודע, אתה מוסלמי ואני יהודי, אבל שנינו מתפללים לאותו האל ומתפללים שפסוקים כאלה חכמים כן ימומשו כאן, בבית הנבחרים הישראלי.

צבי האוזר: בבקשה, אדוני השר.

שלמה קרעי: לא יאומן, יושב-ראש - - - כשמציבים לך מראה מול הפרצוף, כשאתה זה שצריך להתבייש - - -

עיסאווי פריג': בבקשה.

צבי האוזר: בבקשה, שמענו אותך, נשמע בנחת אותי.

צבי האוזר: נשמע בנחת אותי - -

שלמה קרעי: - - - תקרא אולי פירוש של הברטנורא.

צבי האוזר: - - ואני אשמח לצטט – אתה יודע, לא רק זכותך לצטט מדברי חכמים, מדברי חז"ל.

צבי האוזר: גם אני יכול לצטט את הפסוקים הרלוונטיים.

שלמה קרעי: רק שהציבור - - -

צבי האוזר: בבקשה, אדוני השר, הבמה שלך.

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חברים שנמצאים במליאה, צר לי מאוד שחבר הכנסת אמסלם לא הקשיב לדברי הנועם שהקראת, אדוני היושב-ראש, כי זה לא מדבר אליו, פשוט לא מדבר אליו.

עיסאווי פריג': זו שפה שעוד לא הגיעה לאוזניו.

עיסאווי פריג': אני, חברים, ישבתי כשבע שנים כמעט בספסלים איפה שאתם ישבתם, באופוזיציה, וחברי הכנסת כיום, יריב לוין ודוד אמסלם, היו שרים בממשלות כשאני ישבתי כאן.

עיסאווי פריג': לא זכורה לי במשך שבע השנים צורת דיבור ורמת דיבור כמו ששמעתי היום ושמעתי גם לפני שבועות מחבר הכנסת אמסלם.

עיסאווי פריג': אתה הפתעת אותי - - -

שלמה קרעי: כדאי שתשב לקפה עם יושב-ראש הכנסת - - -

דוד אמסלם: אני אשלח לך איך אתה דיברת.

דוד אמסלם: לא – אתה, אתה.

עיסאווי פריג': אתה, אתה מפתיע אותי - - -

דוד אמסלם: אתה עם הצעקות שלך - - -

עיסאווי פריג': יש הבדל בין צעקה לניבול פה.

דוד אמסלם: מה ניבלתי את הפה?

דוד אמסלם: ספר לי במה.

עיסאווי פריג': אני אגיד לך מה.

עיסאווי פריג': אני יושב כאן - -

דוד אמסלם: כן, ו-?

עיסאווי פריג': - - אתה עומד, כל חמש דקות עולה, ואיך אתה - - -

דוד אמסלם: לא מגיע לי?

דוד אמסלם: לא מגיע לי לעלות?

עיסאווי פריג': אבל ירדת לרמה – באופן אישי על השר סער, השר לפיד וראש הממשלה בנט.

דוד אמסלם: אבל הכול עובדות.

עיסאווי פריג': זה ראש הממשלה שלך.

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: אתה בחרת אותו.

שלמה קרעי: אתה זוכר את המילים שאמרתם על ביבי?

עיסאווי פריג': זה ראש הממשלה שלך.

עיסאווי פריג': אני - - -

שלמה קרעי: אתה זוכר את כל החברים שלך שעלו למעלה וקיללו והשמיצו?

שלמה קרעי: לא כאב לך אז?

עיסאווי פריג': לא, לא, לא ברמות ששמעתי מחבר הכנסת אמסלם.

שלמה קרעי: עוד יותר - - -

עיסאווי פריג': מה עובר על חבר הכנסת אמסלם - -

דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אשמיע לך את זנדברג, אותך ואת זנדברג - -

עיסאווי פריג': - - בשנה האחרונה?

עיסאווי פריג': אני אענה לך על הכול.

דוד אמסלם: - - קראה לנו כמעט, באחד הזה – אני אשלח לך כדי שתרענן את הזיכרון.

עיסאווי פריג': אני מכיר אותך.

דוד אמסלם: קצת, קצת, תרענן טיפה את הזיכרון.

עיסאווי פריג': אני מכיר אותך, לא שלא מכיר אותך, אבל אני שואל את עצמי – יושב ומקשיב ושומע איך הדברים יוצאים מפיך.

עיסאווי פריג': אני אומר: זה לא אותו בן אדם - - -

דוד אמסלם: איך צעקת על נתניהו, אתה, אתה.

עיסאווי פריג': זה לא אותו בן אדם - - -

דוד אמסלם: איך צעקת על נתניהו פה.

עיסאווי פריג': זה לא באותה רמה.

עיסאווי פריג': לא, לא.

דוד אמסלם: איך אתם השפלתם אותו.

עיסאווי פריג': לא, לא, זה לא באותה רמה.

דוד אמסלם: איך קראתם לו גנב, נוכל, רמאי - -

עיסאווי פריג': אני אגיד לך.

דוד אמסלם: - - שוחד, בוגד במדינה.

עיסאווי פריג': אני אגיד לך.

דוד אמסלם: תגיד, תגיד, תגיד.

עיסאווי פריג': אני אגיד לך את הכול - -

דוד אמסלם: - - איך זנדברג צעקה יום אחד שאנחנו מתנהגים כמו נאצים באחת הישיבות.

עיסאווי פריג': - - אבל זה מראה כמה קשה לך, כמה קשה לך - - -

דוד אמסלם: - - איך היא קראה לי?

דוד אמסלם: עבריין.

דוד אמסלם: איך לפיד קרא לי?

דוד אמסלם: כלב רוטוויילר, פה, על הבמה - -

עיסאווי פריג': לא קרא לך.

דוד אמסלם: - - ואיך ליברמן אמר לי: ירדת לזנות, אמסלם.

דוד אמסלם: פה, על במה.

עיסאווי פריג': לא, אה, אה.

דוד אמסלם: אבל, אה, אה, אה.

עיסאווי פריג': אני לא חושב שקראו לך את הקריאות האלה.

דוד אמסלם: אני אומר לך.

עיסאווי פריג': אני לא חושב.

דוד אמסלם: אני אשלח לך.

דוד אמסלם: אני הרי אף פעם לא משקר.

דוד אמסלם: אפשר לבדוק.

עיסאווי פריג': אבל בכל זאת - -

דוד אמסלם: איך לפיד קרא לנו בטלוויזיה?

דוד אמסלם: החארות האלה.

עיסאווי פריג': - - בכל זאת, אתה לא צריך להגיב על רעה ברעה.

דוד אמסלם: עכשיו אתה מטיף לי.

עיסאווי פריג': תשמע טוב, אני מטיף, כי זה לא מתאים לך.

דוד אמסלם: אה, אני הבנתי.

עיסאווי פריג': אני מכיר אותך אחרת.

עיסאווי פריג': אתה קיבלת את האופוזיציה קשה, מה לעשות?

דוד אמסלם: חס ושלום.

דוד אמסלם: חס ושלום.

עיסאווי פריג': זו הדמוקרטיה.

עיסאווי פריג': אתה כל הזמן אמרת לנו: הרוב החליט.

דוד אמסלם: אני לוקח קשה את הרס המדינה, לא את האופוזיציה.

דוד אמסלם: לא מעניין אותי להיות באופוזיציה.

עיסאווי פריג': אתה כל הזמן - - -

דוד אמסלם: הורסים פה את המדינה היהודית, ואתה, דרך אגב, אחד מהם.

דוד אמסלם: אבל אתה לא יהודי, זה מתאים לתפיסת העולם שלך.

עיסאווי פריג': אני אענה לך.

עיסאווי פריג': זאת מדינה שלי לא פחות מאשר מדינה שלך, בסדר?

דוד אמסלם: אתם רוצים להרוס את היהדות.

דוד אמסלם: את היהדות.

עיסאווי פריג': זו מדינה שלי לא פחות – 1.

דוד אמסלם: אתם רוצים לכרסם ביהדות ולחסל את היהודים.

עיסאווי פריג': אתה מחסל את המוסר היהודי במחשבות הלא - - -

דוד אמסלם: אל תספרו לנו מה זה המוסר היהודי.

דוד אמסלם: אל תספרו לנו.

דוד אמסלם: אתה ומנסור עבאס רוצים בעצם – החלטתם, הבנתם שאת היהודים לא תנצחו עם הצבא, ואתם רוצים לחסל את התפיסה היהודית.

צבי האוזר: בוא תן לשר להשלים את דבריו, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: למה אתה מתערב בחוק הגיור?

דוד אמסלם: אתה, למה אתה מתערב בחוק הכשרות?

דוד אמסלם: נוגע אליך?

עיסאווי פריג': אני עונה לך.

עיסאווי פריג': שאלת – תקשיב.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אני קורא אותך - -

דוד אמסלם: למה אתה מתערב בנושאים של הרבנות הראשית?

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם.

עיסאווי פריג': אתה מרים וגם נוגח.

עיסאווי פריג': שאלת – תחכה לתשובה.

דוד אמסלם: במתווה הכותל, למה אתה מתערב?

דוד אמסלם: זה נוגע לך?

עיסאווי פריג': שאלת, שאלת - - -

דוד אמסלם: אנחנו מתערבים במה שקורה בהר הבית למעלה?

עיסאווי פריג': כל חבר כנסת - - -

דוד אמסלם: אתה, יש לך - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, תן לו להשיב, בבקשה.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים.

צבי האוזר: לא, לא ככה.

צבי האוזר: אחרי שהחלפת מילים, תן לו עכשיו להשיב.

צבי האוזר: שמענו.

צבי האוזר: בבקשה, תן לו להשיב.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת אמסלם, אני אסכם את זה - - -

דוד אמסלם: הוא לא רוצה שנדבר.

עיסאווי פריג': אתה רואה?

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אתה רואה?

דוד אמסלם: אתה מדבר איתי – אני משיב לך.

עיסאווי פריג': אז תקשיב, אני אענה לך.

דוד אמסלם: נו.

עיסאווי פריג': כל חבר כנסת שנמצא - - -

עידית סילמן: עיסאווי.

עיסאווי פריג': אני מסיים, עידית.

עיסאווי פריג': אני מסיים.

עיסאווי פריג': אני במשך חמש שעות יושב שר תורן, לפחות תנו לי לענות לאמסלם על השטויות שהוא מדבר חמש שעות כאן.

דוד אמסלם: הינה, עכשיו אמרת שאני מדבר שטויות.

דוד אמסלם: אני אמרתי שאתה מדבר שטויות?

עיסאווי פריג': הוא יושב כאן מדבר, ורק מקלל ומקלל ומקלל ומקלל ומקלל - -

דוד אמסלם: אני קיללתי?

דוד אמסלם: אני קיללתי?

עיסאווי פריג': - - אז תנו לנו לפחות במשפט אחד לענות לו.

דוד אמסלם: דרך אגב, עם הטיעונים אתה לא יודע מה לעשות – אתה, לפיד, כל אלה.

דוד אמסלם: אמרתם: בואו נגיד שאמסלם מקלל.

דוד אמסלם: בוא תספר לי מה קיללתי.

דוד אמסלם: תגיד לי מה קיללתי.

עיסאווי פריג': אגיד לך מה, אמסלם, אגיד לך מה, אמסלם - -

דוד אמסלם: כן.

עיסאווי פריג': - - אני רוצה לסיים את הנאום - -

דוד אמסלם: לא, לא, תגיד לי מה קיללתי.

עיסאווי פריג': - - כי אתה לא רוצה להקשיב לי.

דוד אמסלם: אתה טענת שקיללתי.

דוד אמסלם: תגיד לי איזו קללה.

עיסאווי פריג': קשה לך - - -

דוד אמסלם: אם אני חושב שהוא מושחת, אסור להגיד לו?

דוד אמסלם: אם הוא שקרן, אסור לי להגיד לו?

עיסאווי פריג': אני מאחל לך – אני מסיים.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, תן לו לסיים.

צבי האוזר: אני אחרי זה אשמח לשבת איתך בצד ולספר לך מה קיללת, כולל אותי.

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אל תיתמם, אל תיתמם.

צבי האוזר: אתה גם בשידור, אתה גם מקלל.

צבי האוזר: הציבור מסתכל.

צבי האוזר: הציבור מסתכל.

דוד אמסלם: אני, דרך אגב, אומר את העובדות גם לגביך.

דוד אמסלם: אתה צבוע - - -

צבי האוזר: בבקשה.

צבי האוזר: אל תקלל.

צבי האוזר: אל תקלל.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת - -

צבי האוזר: אל יקלל לשונך.

עיסאווי פריג': - - חבר הכנסת אמסלם, אתה - -

דוד אמסלם: פתאום נהייתם צדיקים.

צבי האוזר: לא צדיקים ולא מקללים.

עיסאווי פריג': - - תלמד להקשיב.

דוד אמסלם: - - - אתה הצבעת נגד נזרי.

דוד אמסלם: אתה, לא מגיע לך בכלל - - -

צבי האוזר: יש כאן בית מחוקקים של מדינה - -

דוד אמסלם: אתה אומר שאנחנו מקללים - - - אנחנו מגלים את ערוותך.

צבי האוזר: - - שלא חושבת שצריך לקלל כאן.

דוד אמסלם: אנחנו מגלים את ערוותך - - -

צבי האוזר: לא צריך לקלל כאן.

צבי האוזר: לא צריך לקלל כאן.

דוד אמסלם: - - - הרדידות שלך - - - שלך, הצביעות והשקרים - - -

צבי האוזר: שמור על לשונך, שמור על כבודך.

עיסאווי פריג': אמסלם - - -

שלמה קרעי: האוזר, האמת כואבת - - -

עיסאווי פריג': אני – שני משפטים ויורד.

עיסאווי פריג': קרעי, קרעי - - -

דוד אמסלם: זה שאתה משקר - -

עיסאווי פריג': וואי, וואי, וואי, וואי, וואי, מה זה?

דוד אמסלם: - - זה שאתה מוליך שולל פקיד, אחד הטובים במדינת ישראל, משפיל אותו, ואין לך אפילו סיבה, אתה לא מתרץ.

שלמה קרעי: - - -

עיסאווי פריג': כמה קשה לכם לשבת באופוזיציה.

עיסאווי פריג': כמה אתם אוכלים את עצמכם, חבר הכנסת אמסלם.

שלמה קרעי: - - - לא, הכול טוב - - -

דוד אמסלם: כשאין לכם מה לענות – אמסלם מקלל.

דוד אמסלם: תענה על העובדות.

דוד אמסלם: הרי אתה - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אמסלם, אתה מוכן לתת לדובר לדבר?

צבי האוזר: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: כל הכבוד לך.

עיסאווי פריג': חבר הכנסת אמסלם, אתה עברת את גבול הטעם הטוב.

עיסאווי פריג': אני מאוד מאחל לך שתשב בכיסא הזה בעוד שלוש שנים וחצי.

דוד אמסלם: אין בעיה.

עיסאווי פריג': אני מקווה שחברי הכנסת יאשרו את הצעת החוק.

עיסאווי פריג': תודה לך.

דוד אמסלם: מה עוד אתה מאחל לנו?

עיסאווי פריג': תודה לך.

צבי האוזר: תודה רבה.

שלמה קרעי: עיסאווי, לא ענית על השאלה.

שלמה קרעי: על השאלה שלי - -

צבי האוזר: אנחנו - - -

עיסאווי פריג': לא נתתם לי.

עיסאווי פריג': אמסלם לא רצה.

עיסאווי פריג': רציתי לענות על הגיוס של הערבים.

עיסאווי פריג': הוא לא רצה לשמוע.

שלמה קרעי: - - איך - - - אומרת משהו אחד ואתה אומר - - -

צבי האוזר: חבריי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה על ההסתייגויות.

צבי האוזר: אני רוצה להקריא את שמות חברי הכנסת המסתייגים לפי הקבוצות: קבוצת סיעת הליכוד – חברי הכנסת בנימין נתניהו, יולי יואל אדלשטיין, ישראל כץ, מירי מרים רגב, יריב לוין, יואב גלנט, ניר ברקת, גילה גמליאל, אבי דיכטר, גלית דיסטל אטבריאן, חיים כץ, אלי כהן, צחי הנגבי, אופיר אקוניס, יובל שטייניץ, דוד אמסלם, דסטה גדי יברקן, אמיר אוחנה, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, יואב קיש, דוד ביטן, קרן ברק, שלמה קרעי, מכלוף מיקי זוהר, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, פטין מולא ומאי גולן; קבוצת סיעת ש"ס – חברי הכנסת – אני חושב שאריה מכלוף דרעי כבר לא משמש חבר כנסת, נכון?

צבי האוזר: אז חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר הכנסת יואב בן צור - -

שלמה קרעי: צביקה, עבאס הקריא את זה כבר.

צבי האוזר: - - חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, חבר הכנסת חיים ביטון, חבר הכנסת משה ארבל, חברי הכנסת ינון אזולאי, משה אבוטבול ואוריאל בוסו; קבוצת סיעת יהדות התורה – חברי הכנסת משה גפני, יעקב ליצמן, אורי מקלב, מאיר פרוש, יעקב אשר, ישראל אייכלר ויצחק פינדרוס; קבוצת סיעת הציונות הדתית – חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, אורית סטרוק, אבי מעוז ואופיר סופר.

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצבעה.

שלמה קרעי: ההסתייגות הראשונה.

קריאה: הסתייגות מס' 1.

צבי האוזר: הסתייגות לסעיף 1.

צבי האוזר: אלי כהן אולי חתם ככה מרחוק.

קריאה: כן, גם וולדיגר.

קריאה: הם חולים.

צבי האוזר: אנחנו נצביע על הסתייגות 1, לסעיף 1, של קבוצת סיעת יהדות התורה, קבוצת סיעת הליכוד, קבוצת סיעת ש"ס וקבוצת סיעת הציונות הדתית, כפי שמופיע.

צבי האוזר: אני מבקש ממזכירת הכנסת להתחיל בהקראת השמות.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו משתתף בהצבעה אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת צבי האוזר – אינו משתתף בהצבעה צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינה נוכחת עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס –

יצחק פינדרוס: לא משתתף.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יצחק פינדרוס – אינו משתתף בהצבעה שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי –

שלמה קרעי: לא משתתף.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) שלמה קרעי – אינו משתתף בהצבעה מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי –

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא משתתפת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ג'ידא רינאוי זועבי – אינה משתתפת בהצבעה יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

שלמה קרעי: ג'ידא, בשבילך משכנו את המליאה עד עכשיו, שתהיה אישה פה מ-04:00, רק - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בוקר טוב לכולם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא רוצה להפריע באמצע הצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

שלמה קרעי: שוביניסטים.

דוד אמסלם: הם השאירו אותך, שמת לב.

שלמה קרעי: מיקי לוי, איתן גינזבורג, מנסור עבאס, צביקה האוזר, מה קרה?

שלמה קרעי: אי-אפשר לשים אישה בפריים טיים?

ג'ידא רינאוי-זועבי: גברתי מזכירת הכנסת, נא לקרוא שוב את השמות של מי שלא נכח, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח יוסף טייב – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברות וחברי הכנסת, האם יש מישהו באולם שעוד לא הצביע?

ג'ידא רינאוי-זועבי: תמה ההצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הינני מכריזה על תוצאות ההצבעה על ההסתייגות: ארבעה נגד, אחד בעד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההסתייגות לא התקבלה.

קריאה: להצביע על כל ההסתייגויות?

יריב לוין: אפשר להצביע אלקטרונית.

יריב לוין: כמה יש?

יריב לוין: כמה הסתייגויות יש?

ג'ידא רינאוי-זועבי: אפשר להצביע אלקטרונית, הוא מציע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות מס' 2, לסעיף 1 – אנחנו מצביעים כעת אלקטרונית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי בעד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי נגד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי נמנע?

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות 2, לסעיף 1 – הצבעה.

אלכס קושניר: הקואליציה נגד.

שלמה קרעי: קושניר, אתה כאן.

שלמה קרעי: מוקד הבעיה של ועדת הכספים – שאין ייצוג, שאתם דורסים אותנו.

שלמה קרעי: יושב-ראש הקואליציה מצד אחד, יושב-ראש - - - מצד שני.

שלמה קרעי: בעד ההסתייגות – 1

שלמה קרעי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות 2, לסעיף 1 – תוצאות ההצבעה: בעד – אחד, נגד – ארבעה, אין נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההסתייגות לא התקבלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו כעת עוברים להסתייגות מס' 3.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו כעת עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 3, לסעיף 1.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על הסתייגות מס' 3, לסעיף 1, אכן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אין פה שר תורן.

דוד אמסלם: מי השר התורן?

דוד אמסלם: התעייפו.

דוד אמסלם: יש להם 30 ומשהו שרים.

דוד אמסלם: התעייפתם?

דוד אמסלם: בעד ההסתייגות – 1

דוד אמסלם: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות מס' 3, לסעיף 1 – סליחה?

דוד אמסלם: אין שר תורן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אמסלם אומר שאין שר תורן כאן.

קריאה: קודם כול, להגיד את תוצאות ההצבעה, כי הצבעתם.

קריאה: תכף הוא ייכנס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ארבעה נגד, בעד – אחד ונמנעים – אפס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההסתייגות נדחתה.

דוד אמסלם: בבקשה, ירדנה, אין פה שר תורן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הינה, הינה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הינה השר התורן הגיע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להסתייגות מס' 4.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נא להצביע בהצבעה אלקטרונית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההסתייגות – 1

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות מס' 4, לסעיף 1: אחד בעד, ארבעה נגד, אין נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההסתייגות לא התקבלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו מצביעים כעת על הסתייגות לחלופין.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי בעד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: מי נגד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההסתייגות – 1

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות לחלופין: אחד בעד, ארבעה נגד ואפס נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההסתייגות לחלופין לא התקבלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות מס' 5 – אנחנו מצביעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההסתייגות – 1

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות מס' 5 – התוצאות: אחד בעד, ארבעה נגד ואפס נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההסתייגות לא התקבלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: משהוסרו הסתייגויות לסעיף 1, נצביע על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

דוד אמסלם: רצית את זה שמית או שאתם מעדיפים - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני כבר הפעלתי את ההצבעה.

יריב לוין: לא, לא, דודי - - - אמר לנו - - -

יריב לוין: בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 4

יריב לוין: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: סעיף 1, כנוסח הוועדה, התקבל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: התוצאות הן ארבעה בעד, אחד נגד ואפס נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סעיף 1, כנוסח הוועדה, התקבל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצבעה ראשונה שלי – עברנו.

קריאה: אתה רוצה את זה על הסתייגות 6?

קריאה: על מה אתה רוצה את השמית, על הסתייגות 6?

דוד אמסלם: באיזו הסתייגות אנחנו עכשיו?

ירדנה מלר-הורוביץ: יש עכשיו הסתייגות 6, לאחר סעיף 1.

דוד אמסלם: טוב, אנחנו מקפיאים את זה בינתיים, ירדנה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אוקיי, מושכים.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני שומרת לך את זה.

ירדנה מלר-הורוביץ: סעיף 1, כנוסח הוועדה, התקבל.

ירדנה מלר-הורוביץ: מצביעים על הסתייגות 6, לאחר סעיף 1.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 6, לאחר סעיף 1, גם אלקטרונית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההסתייגות – 1

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצבעה על הסתייגות מס' 6, לאחר סעיף 1 – תוצאות: בעד – אחד, נגד – ארבעה ואפס נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההסתייגות לא התקבלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו עוברים כעת לסעיף 2, הסתייגות מס 7.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו מצביעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההסתייגות – 1

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות מס' 7, לסעיף 2 – התוצאות: אחד בעד, ארבעה נגד ואפס נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההסתייגות לא התקבלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להסתייגות מס' 8, לסעיף 2.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מצביעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות מס' 8, לסעיף 2.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מצביעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההסתייגות – 1

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות מס' 8, לסעיף 2: אחד בעד, ארבעה נגד, אפס נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההסתייגות לא התקבלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת הוסרו הסתייגויות לסעיף 2.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נצביע על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 4

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

שלמה קרעי: אלכס, מתי פעם בוועדת הכספים אישרת חוק כשלא ידעת מה הוא אומר וכמה כסף הוא מעביר לערוצים האלה?

שלמה קרעי: אף אחד פה אין לו מושג.

שלמה קרעי: אתם כמו חותמת גומי - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מכריזה על התוצאות, חבר הכנסת קרעי: בעד – ארבעה, אחד נגד, אפס נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בכך תמה הקריאה השנייה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נעבור להצבעה על הצעת החוק בקריאה השלישית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד החוק – 4

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: תוצאות ההצבעה: אחד נגד, ארבעה בעד ואפס נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת הצבענו על החוק בקריאה השלישית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תמה ההצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: החוק התקבל ונכנס לספר החוקים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: [מס' מ/1499, פ/2610/24; דברי הכנסת, חוב' ט"ז, ישיבה 100; נספחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ]

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון מס' 20), התשפ"ב–2022, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכספים אלכס קושניר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ועדת הכספים): גברתי היושבת-ראש, תרשי לי קודם כול לברך אותך על ניהול הישיבה הראשונה.

ועדת הכספים): אני באמת מאוד שמח לראות אותך על הכיסא הזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה תודה.

ועדת הכספים): שיהיה לך המון המון המון בהצלחה.

ועדת הכספים): אדוני השר, חבריי חברי הכנסת - -

שלמה קרעי: לא ראשונה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הראשונה עם הצבעה, חבר הכנסת קרעי.

ועדת הכספים): וגם החוק הראשון שהתקבל, ועכשיו גם החוק השני יתקבל.

ועדת הכספים): - - אנחנו הולכים לעשות פה היסטוריה היום.

ועדת הכספים): מס על העסקת עובדים זרים היה בתוקף, אם אני לא טועה, משנת 2004 – מס לא צודק, מס שלא קשור למציאות, מס הזוי.

ועדת הכספים): הדבר היחיד שהמס הזה עשה – הוא הטיל עלויות נוספות על בעלי עסקים בתחום המלונאות, בתחום הבניין, בתחום המסעדנות, בתחום התעשייה.

ועדת הכספים): פשוט הטיל מס מיותר.

ועדת הכספים): אם תחשבו על עסק שמעסיק שלושה עובדים זרים, חמישה עובדים זרים, מדובר בעשרות אלפי שקלים בחודש, ותעשו את המכפלות.

ועדת הכספים): תיקחו עשרות אלפי שקלים בחודש, 20,000 שקל, 12 חודשים – כמה זה, שלמה קרעי?

ועדת הכספים): 240,000 שקל.

ועדת הכספים): 240,000 שקל, עשר שנים העסק הזה משלם מס, אז יש לכם פה 2.4 מיליון שקל מס מיותר ששולם.

ועדת הכספים): הדבר היחיד שזה עשה – זה פשוט הטיל עלויות נוספות על מעסיקים, וכתוצאה מכך כמובן הטיל עלויות נוספות על הצרכנים.

ועדת הכספים): כשמדברים על מה עושים כדי להוריד את יוקר המחיה, עושים את זה – מורידים עלויות מיותרות מעסקים.

ועדת הכספים): היו הרבה מאוד דיבורים על הכוונות להעביר את החקיקה הזאת בכנסות הקודמות, בממשלות הקודמות, אבל משום מה זה אף פעם לא הגיע לידי מעשה.

ועדת הכספים): לכן אני באמת מאוד גאה שהחוק הזה עבר אצלי בוועדה.

ועדת הכספים): אני רוצה לברך את השר אביגדור ליברמן, שלקח את זה, הוביל את זה והביא את זה לידי ביצוע.

ועדת הכספים): אני רוצה לברך באופן מיוחד את חברת הכנסת מירב בן ארי, שבטח היום ממקום בידודה צופה בנו.

ועדת הכספים): דיברתי איתה לפני שעליתי לדבר על החוק הזה.

ועדת הכספים): היא יזמה את החוק הזה כחקיקה פרטית, הובילה את זה גם בכנסות הקודמות, ואני בטוח שהיא מתרגשת עכשיו ממקום בידודה על זה שאנחנו הולכים להעביר אותו.

ועדת הכספים): שוב, זו חקיקה מאוד מאוד חשובה.

ועדת הכספים): זה חוק שהולך לעשות מהפכה בתחום המסעדנות, התעשייה, המלונאות, הבניין.

ועדת הכספים): החוק הזה הולך לקבוע שאין יותר היטל נוסף על העסקת עובדים זרים.

ועדת הכספים): לכן אני מבקש מכם, חבריי חברי הכנסת, לתמוך בחוק הזה, להתנגד להסתייגויות ולהעביר אותו.

ועדת הכספים): ועוד דבר אחד חשוב מאוד להגיד – שהחוק נכנס לתוקף באופן רטרואקטיבי מ-1 בינואר 2022.

ועדת הכספים): תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת אלכס קושניר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים לשלב ההסתייגויות להצעת החוק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: להלן שמות חברי הכנסת המסתייגים לפי קבוצות: קבוצת סיעת הליכוד – חברי הכנסת בנימין נתניהו, יולי יואל אדלשטיין, ישראל כץ, מירי מרים רגב, יריב לוין, יואב גלנט, ניר ברקת, גילה גמליאל, אבי דיכטר, גלית דיסטל אטבריאן, חיים כץ, אלי כהן, צחי הנגבי, אופיר אקוניס, יובל שטייניץ, דוד אמסלם, דסטה גדי יברקן, אמיר אוחנה, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, יואב קיש, דוד ביטן, קרן ברק, שלמה קרעי, מכלוף מיקי זוהר, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, פטין מולא, מאי גולן; קבוצת סיעת ש"ס – חברי הכנסת יעקב מרגי, יואב בן צור, מיכאל מלכיאלי, חיים ביטון, משה ארבל, ינון אזולאי, משה אבוטבול, אוריאל בוסו; קבוצת סיעת יהדות התורה – חברי הכנסת משה גפני, יעקב ליצמן, אורי מקלב, מאיר פרוש, יעקב אשר, ישראל אייכלר ויצחק פינדרוס; קבוצת סיעת הציונות הדתית – חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, אורית מלכה סטרוק, אבי מעוז ואופיר סופר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו עוברים לקבוצת סיעת הליכוד, מכיוון שבמליאה חברי הכנסת אמסלם, לוין וקרעי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו מתחילים עם חבר הכנסת יריב לוין.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש לך עשר דקות, בבקשה.

עיסאווי פריג': יש לך עוד - - - בשעה כזאת, חבר הכנסת לוין - - - הפסידו לחדרה.

יריב לוין: אוה.

עיסאווי פריג': הקבוצה החלשה בליגה הפסידה - - -

יריב לוין: קודם כול, גברתי היושבת-ראש, ברכות ואיחולי הצלחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, אדוני השר, הפועל חדרה היא לא הקבוצה החלשה בליגה, אבל ההפסד היה מתסכל מאוד, אני מסכים.

אלכס קושניר: כואב מאוד.

יריב לוין: כואב, ובעיקר - - -

עיסאווי פריג': אתה לא מביא בחשבון את קבוצת אמסלם - - -

יריב לוין: בעיקר – אני חייב לומר שזה היה עוד יותר מתסכל כי גם קפאנו מקור.

אלכס קושניר: היית במשחק?

יריב לוין: כן, בטח.

יריב לוין: הצירוף של שני הדברים ביחד היה תענוג מפוקפק, אבל יש גם ימים כאלה.

יריב לוין: בנימה יותר לגופו של החוק הזה: קודם כול, החוק הזה הוא בהחלט חוק טוב.

יריב לוין: צריך, אגב, גם לומר שזה חוק שצריכים להיות מאוד זהירים איתו.

יריב לוין: הוא חוק נכון לעת הזאת.

יריב לוין: הוא עלול להיות חוק בעייתי במציאות של אבטלה גואה, אבל אנחנו נמצאים כבר תקופה ארוכה מאוד, לצערי הרב, במציאות שבה, בשורה ארוכה של מקצועות, פשוט אי-אפשר להשיג עובדים.

יריב לוין: בהיבט הזה, אני חושב שהחוק הזה בהחלט נותן מענה על מצוקה קיימת ומקל את הנטל העצום שישנו היום על בעלי העסקים ועל העצמאים.

יריב לוין: אבל אני מוכרח להגיד לך, אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, שהחוק הזה הוא טיפה בים הגדול, אם אנחנו מסתכלים על התמונה הכוללת.

יריב לוין: נכון, הוא נותן הקלה, והקלה חשובה בנקודה הזאת, ובזה אנחנו בוודאי תומכים, אבל אי-אפשר להתעלם מהעובדה שהציבור של בעלי העסקים והעצמאים פשוט ננטש על ידכם ועל ידי הממשלה הזאת באופן מוחלט.

יריב לוין: אין סיוע, אין תמיכה, אין פתרונות; יש התנהגות של עצימת עיניים, כאילו אין מציאות בפועל של סגר.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, בנאום הקודם הביא חברי חבר הכנסת אופיר כץ נתונים סטטיסטיים על העבודה של ועדת הכספים, על חוסר תשומת הלב שלה לציבור העצום של העצמאים ושל בעלי העסקים.

יריב לוין: אנחנו שומעים את הזעקה הקשה; אנחנו שומעים את האכזבה העצומה.

יריב לוין: כי אנחנו לא הבטחנו, אנחנו סייענו.

יריב לוין: אתם, כשישבתם כאן, בספסלי האופוזיציה, אמרתם להם: אצלנו תקבלו יותר, ומה שהם קיבלו מכם זה כתף קרה, זה התעלמות כמעט מוחלטת.

יריב לוין: זאת אמירה של שר אוצר מנותק לחלוטין ממה שקורה בשטח, מנותק לחלוטין מהמצוקה של האנשים, מנותק לחלוטין מהקשיים של בעלי העסקים, בעיקר של העצמאים בעסקים הקטנים יותר.

יריב לוין: הבטיח, ועשה להפך; התחייב, וכמובן לא קיים, כדרכה של הממשלה הזאת בכל דבר ובכל עניין.

יריב לוין: לכן, אני יכול לומר לך, אדוני היושב-ראש, אם מישהו כאן חושב שבאישור החוק הזה פתרתם את הבעיה ודאגתם כביכול לציבור העצמאים – הינה, אני אומר לך חד-משמעית, זה רחוק מאוד מזה.

יריב לוין: נדרשים צעדים וסיוע מיידיים, כי מה שיש לנו בפועל זה לא מציאות של חיים רגילים בצל הקורונה אלא צל עצום של הקורונה, שמשתקת את החיים הרגילים, בטח בעולמות המסחר והמסעדנות, בצורה בולטת, ומשפיעה גם על הרבה מאוד עצמאים בענפים אחרים.

יריב לוין: אני חושב שממשלה אחראית לא יכולה להתעלם מהדברים האלה ולא יכולה להמשיך לנהוג באופן הזה.

יריב לוין: לכן, אני אומר, אנחנו תומכים, ומברכים על החוק הזה.

יריב לוין: אנחנו לא ניתן ולא נאפשר לכם להשתמש בחוק הזה כמשהו שיסתיר את האמת ויאמר: הינה, עזרנו לכם וטיפלנו בכם.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: עושים משהו חשוב, רחוק מלהספיק, והתביעה שלנו בשמם של בעלי העסקים, בשמם של העצמאים, בשמם של אלה שנושאים, אגב, בנטל מרכזי מנטל המס, שמחזיקים את המדינה הזאת על הכתפיים – הדרישה היא חד-משמעית: אדוני יושב-ראש ועדת הכספים, תפתח בפניהם את שערי הוועדה שלך, תקיים דיונים, תביא את האוצר, תדאג לזה שיקבלו את הסיוע הדרוש להם, ויפה שעה אחת קודם.

יריב לוין: תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו מבקשים מחבר הכנסת אמסלם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, יש לך עשר דקות.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, גם אני מצטרף לדעתו ולעמדתו של יריב לוין.

דוד אמסלם: גם אנחנו, דרך אגב, תומכים בחוק הזה.

דוד אמסלם: אני רוצה להזכיר לאותם נערי אוצר: כשהייתי יושב-ראש הקואליציה, הבאנו את החוק הזה רק לנושאים של החקלאים, ואותם פקידים באוצר טרפדו את זה.

דוד אמסלם: אין שום הצדקה לעניין הזה, לכן אני שמח שהעליתם את זה, וזה דבר חשוב מאוד.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש הקבוע של הכנסת מר לוי, אני כתבתי לך מכתב בנוגע לשר הביטחון.

דוד אמסלם: הרי אתה יודע ששר הביטחון נסע עם מטוס פרטי לצרפת, שכר מטוס לעצמו.

דוד אמסלם: את זה קראנו בכלי התקשורת.

דוד אמסלם: אני מנסה כבר למעלה משלושה, ארבעה חודשים להבין מי אישר לו דבר כזה.

דוד אמסלם: אני מגיש לך גם הצעות לשאילתות דחופות, אבל אחד מחפה על השני.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשהייתי שר, היינו בתקופת הקורונה, כידוע לך.

דוד אמסלם: המשרד שלי היה בכנסת.

דוד אמסלם: ביקשתי אייפד לישיבות הממשלה.

דוד אמסלם: כבוד השר עיסאווי פריג', למה?

דוד אמסלם: היינו מקבלים את החומר בטלפון בתקופת הקורונה, בערך 100 דפים ביום.

דוד אמסלם: מי היה כותב אותם?

דוד אמסלם: רז נזרי, זה שהיום דרכתם עליו, גרמתם לו גם להתפטר, בזה שביישתם אותו, כמו שאתם תמיד יודעים לעשות.

דוד אמסלם: אם זה גם מזרחי ממעלות – אחלה.

דוד אמסלם: זה גם בא בוולה בדיוק הכי טוב.

דוד אמסלם: כל הצפונבונים האלה, למה לא?

דוד אמסלם: מלח הארץ, דרך אגב.

דוד אמסלם: הבן אדם היחיד שהבין בחקיקה.

דוד אמסלם: מנדלבליט הרי לא מבין דבר וחצי דבר בנושאים האלה.

דוד אמסלם: ביקשתי אייפד כדי לקבל את החומר, לקרוא.

דוד אמסלם: אז ישיבות הקורונה אז היו מתבצעות כל לילה, עם כל הממשלה, כשראש הממשלה נתניהו מוביל, משעה 19:00 עד 06:00, 07:00, כל לילה, למה יש קורונה, מישהו צריך לטפל באירוע.

דוד אמסלם: לא כמו לפיד, שלא בא לישיבות, נוסע לחוץ לארץ.

דוד אמסלם: בכלל, ליברמן הביא שר מיוחד לענייני קורונה אצלו במשרד.

דוד אמסלם: לא מתאים להם.

דוד אמסלם: מה זה קורונה?

דוד אמסלם: שטות.

דוד אמסלם: על שטות כמו קורונה אנחנו לא מבזבזים זמן.

דוד אמסלם: משאירים את זה לאזובי הקיר, לקרטונים.

דוד אמסלם: אני מבקש, ואומר לי חשב משרד ראש הממשלה: תכתוב לי מכתב למה אתה צריך.

דוד אמסלם: אני כותב לו.

דוד אמסלם: אני אומר לו: תגיד, אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: שר במדינת ישראל צריך אייפד, ואני בכלל עובד מהכנסת, אין לי מחשב ולא כלום.

דוד אמסלם: אני עובד פה.

דוד אמסלם: הבן אדם אחרי חודש וחצי קונה לי אייפד, 700 שקל.

דוד אמסלם: לוקח שר הביטחון, מחליט על דעת עצמו – אין לי מושג מי – לקחת מטוס, 180 איש, ריק.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הוא חלופי.

דוד אמסלם: הוא אומר לעצמו: אם בנט לוקח מטוס עם שישה מנדטים, ולפיד לוקח מטוס, אני מה?

דוד אמסלם: אני, הם גנבו לי בכלל את התפקיד.

דוד אמסלם: זה שלי.

דוד אמסלם: אני נוסע כאחד העם, חבר הכנסת קרעי, במחלקה ראשונה?

דוד אמסלם: לא מתאים לנו.

דוד אמסלם: גם אני צריך מטוס.

דוד אמסלם: אני החלופי, זה שלי.

דוד אמסלם: במדינה מתוקנת יש איזה חשב, אומר לו: רק שנייה, שר הביטחון, לך אין פריבילגיה מיוחדת, יש עוד שרים בממשלה.

דוד אמסלם: מר אמסלם דוד, אפילו נסיעה לחוץ לארץ לא נסע כשר, שנתיים.

דוד אמסלם: וגם כשנסעתי, אמרתי, בזמנו לאתיופיה, זה לא היה במסגרת תפקידי – אני מימנתי את כל הנסיעה.

דוד אמסלם: היום שר הביטחון מר גנץ חוכר מטוס, אני מניח שזה עלה כמה מאות אלפי שקלים, לקח איתו כמה חבר'ה – למה?

דוד אמסלם: מה הוא כותב לי בתשובה?

דוד אמסלם: לא היו טיסות סדירות לפריז.

דוד אמסלם: תראו את הבדיחה העלובה.

דוד אמסלם: תגיד את האמת – תגיד: אני, בא לי לשכור מטוס, בגלל שאני החלופי.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להבין איזה שומר סף נתן לך את האישור.

דוד אמסלם: מר מנדלבלוף?

דוד אמסלם: הוא חבר שלך, אנחנו יודעים.

דוד אמסלם: הרי בימים שהוא החליף את ניסנקורן, או כשניסנקורן היה שר, אתם הלכתם שם במסדרון, אתה והוא, והוא הציל אותך, הוא הציל את עורך.

דוד אמסלם: הרי היינו מפטרים אותך באותו רגע.

דוד אמסלם: אז אתה מגן על החבר שלך על חשבון משלם המיסים של מדינת ישראל, האנשים העניים.

דוד אמסלם: למה בא לו, הבן אדם, יום וחצי, יומיים.

דוד אמסלם: מה זה 200,000?

דוד אמסלם: מה זה 300,000?

דוד אמסלם: זה שטויות.

דוד אמסלם: זה כסף?

דוד אמסלם: ותזכרו תמיד, מר סגלוביץ', התחלתם לאסוף חומר על ראש הממשלה, על כמה אלפי שקלים, על איזה סיגר באיזו חנות בקיסריה, מפה התחיל כל הסיפור.

דוד אמסלם: על זה חקרתם ראש ממשלה.

דוד אמסלם: על זה באתם לאותו מר מנדלבלוף ואמרתם לו: אנחנו צריכים לחקור את נתניהו.

דוד אמסלם: תבינו מה עשיתם, תבינו את עומק השחיתות שלכם, את ההפקרות שלכם.

דוד אמסלם: וזה מזעזע אותי כל פעם מחדש איך אין לכם מצפון.

דוד אמסלם: איך אין לכם מצפון?

דוד אמסלם: אתם חושבים שזה כסף של מונופול?

דוד אמסלם: אתם מתנהלים בהפקרות מוחלטת.

דוד אמסלם: המפא"יניקים אחרי 20 שנה התנהגו כמו שאתם עושים אחרי חודשיים.

דוד אמסלם: זה מזכיר לי את הילדים שפרצו לחנות השוקולד.

דוד אמסלם: בחיים לא ראו שוקולד, הם אוכלים, זורקים על הרצפה, שמים בכיסים, שוברים את הכול.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הם יודעים שעוד מעט הם צריכים ללכת, המשטרה תבוא.

דוד אמסלם: אתם מתנהגים באופן הכי מופקר שיש, ואתה, עיסאווי פריג', שואל אותי: דודי, איך אתה מדבר?

דוד אמסלם: כשאני אומר לכם שאתם מושחתים, שם לכם מראה, אני מקלל?

דוד אמסלם: אני אומר לך, מציע לך, תתייחס לעובדות שאני מציג בכל פעם על כל אחד מכם.

דוד אמסלם: אני מבין שאתה חושב שלפיד היה בסיירת מטכ"ל.

דוד אמסלם: ככה אני מבין.

דוד אמסלם: הרי היום הוא תוקף את החרדים.

דוד אמסלם: על זה שנים הוא בנה קריירה – על שנאה ליהודים שלומדים תורה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הם לא משרתים בצבא, כאילו הוא שירת.

דוד אמסלם: אתה אומר לי: אמסלם, באישי.

דוד אמסלם: בנט גנב מדינה שלמה.

דוד אמסלם: יש 200,000 או 180,000 שהולכים בחוץ מתוסכלים.

דוד אמסלם: אני פוגש אותם.

דוד אמסלם: אלה אנשי ימין, גנבו להם את הנשמה.

דוד אמסלם: מי נוכל?

דוד אמסלם: הרי אתה יודע.

דוד אמסלם: תפתח את המילון, תראה מה זה המילה נוכל, שקרן.

דוד אמסלם: אז אתה שואל למה אנחנו אומרים לו את האמת?

דוד אמסלם: אני מקלל אותו?

דוד אמסלם: הרי אתם לא מתייחסים לתוכן, אז אתם הולכים: תראה את אמסלם, איך הוא מדבר.

דוד אמסלם: מי מדבר יותר טוב ממני?

דוד אמסלם: אתה?

דוד אמסלם: הייתי שומע אותך פה, גם בטון, גם בסגנון.

דוד אמסלם: בוא, אני אראה לך את זנדברג, אני אשלח לך, גם אצלי בוועדה, מה היא עשתה.

דוד אמסלם: אשלח לך גם את של מיקי לוי.

דוד אמסלם: מה לעשות, אתה יודע, הבעיה היא שאין מה לעשות.

דוד אמסלם: הארכיון, אתה יודע, שם הכול.

דוד אמסלם: קודם כול, טלו קורה מבין עיניכם.

דוד אמסלם: קודם כול, אני מציע לכם ללכת אחורה, להוציא כמה קסטות, כמה הקלטות, ולראות איך אתם דיברתם.

דוד אמסלם: אבל מעבר לסגנון, בוא למהות.

דוד אמסלם: שיקרתם כמעט בכל סוגיה.

דוד אמסלם: אצלכם, דרך אגב, עיסאווי, נפל לך פיס.

דוד אמסלם: בחיים לא חלמת להיות שר במדינת ישראל.

דוד אמסלם: מרצ – איך תגיעו לזה בכלל?

דוד אמסלם: אבל מה, בא לכם בוננזה.

דוד אמסלם: שני נוכלים רימו ציבור שלם, גם גדעון סער וגם בנט.

דוד אמסלם: אני אשלח לך את ההבטחות שלהם, אם אתה רוצה, כולל חתימות, בטלוויזיה, ולא פעם אחת; עשרות פעמים.

דוד אמסלם: הוליכו שולל את כל הציבור היהודי במדינת ישראל, בוודאי הימני.

דוד אמסלם: ואתה אומר: אנחנו נבחרנו?

דוד אמסלם: דרך אגב, לפעמים נבחרים בשקרים.

דוד אמסלם: לפעמים אנשים נוכלים משתלטים על האירוע.

דוד אמסלם: יש הרבה נוכלים שעוקצים את הציבור במדינת ישראל בכספים, בהכול.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני אבקש לסיים, בבקשה.

דוד אמסלם: אז מבחינתך, אתה זכית בפיס – קיבלת תפקיד, אתה, זנדברג, ניצן הורוביץ.

דוד אמסלם: בחיים לא חלמתם.

דוד אמסלם: וכל זה בזכות מה?

דוד אמסלם: שני נוכלים שלקחו וגנבו את הנשמה, לא כסף.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: גם כסף הם קיבלו, אבל את הנשמה של הציבור היהודי במדינת ישראל הימני.

דוד אמסלם: וזה, בעצם, דבר שאתה עצמך יודע את האמת.

דוד אמסלם: תחשוב שזה רק היה הפוך, תחשוב שנייה הפוך – שבאים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אמסלם, תהיה לך עוד הזדמנות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לעת עתה, תם הזמן.

דוד אמסלם: אוקיי.

דוד אמסלם: תחשוב פעם, אני מציע לך, אם אתה בן אדם הגון עם עצמך.

דוד אמסלם: אל תענה לי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: תחשוב רק אם הכול הפוך – מה אתה עולה לכאן, לפודיום, ואומר לנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת אמסלם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת מתבקש לעלות חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: גברתי היושבת-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי השר, מה אתה אומר?

דוד אמסלם: הוא דואג לשעון.

שלמה קרעי: דואג, דואג בצדק.

שלמה קרעי: לא צריך לתת יותר ממה שמגיע, אבל צריך לתת את מה שמגיע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: קיבלת, קיבלת, קיבלת.

שלמה קרעי: השר פריג', צריך לתת את מה שמגיע, ואנחנו נמצאים כאן בהתנהלות כזאת חסרת היגיון לכאורה, לא בגלל שאנחנו רוצים את זה; כי אתם לא יודעים להתנהל.

שלמה קרעי: מרוב שאין לכם מושג מה זה להיות מנצחים, אתם לא יודעים מה זה אדיבות של מנצחים, למרות שלא ניצחתם, וגנבתם ובינטתם חצי מהמדינה.

שלמה קרעי: אתם לא מסוגלים להתנהל בממלכתיות, באדיבות, לכן אנחנו בהתנהלות הזאת.

שלמה קרעי: אנחנו עדיין מחכים שיושב-ראש הכנסת ויושבת-ראש הקואליציה וכל החבורה אולי יקבלו אישור מאלקין סוף-סוף לתת ייצוג הולם לחצי מהעם, ולא לרמוס ולדרוס את האופוזיציה ואחר כך לבכות ולבוא: למה אתם לא משתמשים בכלים הפרלמנטריים שיש לכם?

שלמה קרעי: יש לנו עוד כמה כלים שעוד לא דרסתם אותנו.

שלמה קרעי: הרי ברור לי שהצעד הבא שלכם זה לשנות את התקנון, שלא נוכל להגיש הצבעה שמית אם לא נמצאים כאן במליאה.

שלמה קרעי: הרי זה הצעד הבא.

שלמה קרעי: כל כלי פרלמנטרי שנשאר חופשי בידיים שלנו – לא מתוך שנאה; אנחנו לא עושים את זה מתוך אכזריות.

שלמה קרעי: אנחנו עושים את זה כדי שתבינו, להציב לכם מראה.

שלמה קרעי: ראית, הגשנו הצבעה שמית אחת.

שלמה קרעי: לא הגשנו על כל ההסתייגויות הצבעה שמית.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: תשימו לב, חבר'ה, אנחנו מתנהגים בממלכתיות כלפיכם.

שלמה קרעי: תתנהגו באותה מידה, תחזירו באותה מטבע.

שלמה קרעי: אבל דברו לכותל, דברו לקיר.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר על החוק הזה, גברתי היושבת-ראש, שבאמת כתוב: הפוך בה והפוך בה דכולא בה.

שלמה קרעי: אני ניסיתי להפוך בחוק, להפוך, להסתכל מלמעלה, להסתכל מלמטה, לראות איפה הטריק.

שלמה קרעי: כל צעד של הממשלה הזאת איכשהו דפק את הפריפריה.

שלמה קרעי: מס גודש זה רק על הפריפריה ולא על תושבי הטבעות.

שלמה קרעי: כל דבר שהגיע לוועדה, כל דיון שעשינו, מצאנו בסוף את ה-catch, איך משרד האוצר מרוויח.

שלמה קרעי: המס על החד-פעמי, במקום שהכסף ילך לאיכות הסביבה, להשקיע במוצרים פריקים, במוצרים מתכלים – לא, בסוף זה הולך לקופת האוצר; חלק קטן, 10%, 20%, הולכים באמת לטובת אותו עניין, אבל כל השאר זה כסף שהולך בסוף למס עבאס או לנורבגים או לממשלה המנופחת.

שלמה קרעי: ראינו את זה מס אחרי מס.

שלמה קרעי: וכאן ראיתי פתאום חוק שהוא טוב.

שלמה קרעי: ניסיתי לראות מה ה-catch, איך ניסיתם לרמות אותנו כאן, איפה נפגעים, אבל באמת, נראה שזה חוק טוב.

שלמה קרעי: יש משהו אחד טוב שהממשלה הזאת הצליחה לעשות, כנראה, וזה החוק הזה.

שלמה קרעי: יכול להיות עדיין שאם נחקור לעומק, אולי נגלה שביטול ההיטל הזה יגרום למעסיקים לדווח על העובדים, ואז זה ימנע הון שחור וכן יכניס בסוף מיסים לקופה, אבל בכל זאת, זה חוק טוב, חוק שמקל על העצמאים, חוק שמקל על אזרחי ישראל.

שלמה קרעי: אבל הסיוע הזה הוא ממש טיפה בים.

שלמה קרעי: הוא לא סיוע שהעצמאים באמת זקוקים לו.

שלמה קרעי: יש כאן עצמאים שיש להם ירידת מחזור, מגזרים שלמים שנפגעים ב-20%, 30%, 40% בירידה במחזורים, והממשלה הזאת החליטה – ליברמן החליט לנעול את הקופה, לצחוק עליהם, להגיד להם שיחפשו מקצוע; להגיד להם שיש עוד מקומות שיש צרות ולא רק פה, אבל את כל הכסף לשמור רק לעצמו ורק לחבר'ה שהוא רוצה להיטיב איתם.

שלמה קרעי: חבל שהחוק הזה, שהוא חוק טוב, הוא רק טיפה בים, והוא לא מעיד והוא לא מוביל מהלכים.

שלמה קרעי: אני מקווה מאוד, אגב, שהלחץ הציבורי הזה – הרי אתם כמו עלה נידף ברוח.

שלמה קרעי: אין לכם באמת שורשים אידיאולוגיים.

שלמה קרעי: אין פה פעולות שנעשות מתוך אידיאולוגיה, מתוך ערכים.

שלמה קרעי: אתם נדים ונעים ברוח כאשר ינוד הקנה במים.

שלמה קרעי: אין כלום.

שלמה קרעי: ברגע שהתקשורת קצת תוקפת אתכם, מייד – הינה, אנשי התרבות – ראית, דודי?

שלמה קרעי: יצאו יום אחד בשאנטי שלהם להפגין – קיבלו צ'ק 60 מיליון שקל.

שלמה קרעי: אבל העצמאים בירוחם, בדימונה, בנתיבות, בעפולה, כל אלה שקורסים, כל אלה שאנחנו רואים שיש סגר דה פקטו, הם יכולים להמשיך ולזעוק ולצעוק, אבל השר פריג' ימשיך להיות כאן זחוח, מחויך, מלא, מדושן עונג, אבל לעצמאים אתם לא דואגים.

עיסאווי פריג': מה שכואב לי, שאתם אוכלים את עצמכם.

עיסאווי פריג': זה לא - - -

שלמה קרעי: עיסאווי, לא חוזרים על אותו משפט כל הזמן.

שלמה קרעי: אתה צריך להמציא את עצמך.

שלמה קרעי: אנחנו באופוזיציה נלחמים בשביל אזרחי ישראל הרבה יותר ממה שאתם עושים עם הכלים שיש לכם בקואליציה, וזה אולי מה שאוכל אתכם, השר פריג'.

דוד אמסלם: ממש.

שלמה קרעי: אני באמת לא מבין את ההתנהלות חסרת ההיגיון הזאת.

שלמה קרעי: מצד אחד מדברים בממשלה, בקואליציה, על זה שצריך להפחית מיסים, על זה שצריך לפעול לטובת מעמד הביניים ולטובת הפריפריה – ויש כאלה באמת, כמוך, גברתי היושבת-ראש, אני יודע שבוועדת הכספים את מתקשה לפעמים להצביע עם הקואליציה, ויש לך דברים שאת רוצה להילחם עליהם, אבל את לא יכולה, כי את חלק מהקואליציה, במיוחד שהמעמד שלך – את נורבגית, ולכן זה יותר קשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני לא.

שלמה קרעי: אה, את לא נורבגית?

שלמה קרעי: אז זה מצוין.

שלמה קרעי: אז אם ככה - - -

קריאה: - - -

שלמה קרעי: לא, אני פחדתי, האמת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - -

שלמה קרעי: סליחה.

שלמה קרעי: אני פחדתי.

שלמה קרעי: ראיתי מישהו שכתב את זה כשאת הצבעת - -

דוד אמסלם: היא אמיתית, היא אמיתית.

שלמה קרעי: - - נגד חוק הגיוס בפעם קודמת, אז אמרו: עכשיו יוכלו להראות לה מה זה, כי היא נורבגית.

שלמה קרעי: ככה ראיתי שמישהו כתב, אז משם באה לי הטעות הזאת.

שלמה קרעי: אני מתנצל.

שלמה קרעי: אני שמח מאוד שאת לא נורבגית, כי הוכחת שכשיש דברים, את מוכנה להיאבק עליהם גם כשתוקפים אותך מכל הכיוונים בקואליציה, אז זה חשוב.

שלמה קרעי: אז מצד אחד מדברים גבוהה-גבוהה, ומצד שני, במעשים אתם אומרים לאזרחי ישראל: הממשלה הקודמת – שאמרנו שצריך להפחית מיסים, שאמרנו שצריך לתקן את מה שהיא עשתה – הממשלה הקודמת ייסרה אתכם בשוטים ואנחנו נייסר אתכם בעקרבים.

שלמה קרעי: כל המיסים האלה, שרבו מספור – כל פעם עוד דבר.

שלמה קרעי: יש אפילו מיסים שלא באו לכאן בכלל להצבעה.

שלמה קרעי: בדיקות האנטיגן שמאות אלפי הורים היו צריכים לשלם עליהם זה לא מס; כל הסיפור של הבידודים, כל הקיטון במחזורים, עליית הדלק, שעכשיו עלה בלא יודע כמה, ב-6% או ב-7% הלילה הדלק עלה – מה, זה לא מיסים שאתם משיתים על האזרחים?

שלמה קרעי: הרי אתם יכולים להקטין קצת את המס, לבוא לטובת אותם אזרחים.

שלמה קרעי: כל זה באמת - - -

ועדת הכספים): בתקופת

ועדת הכספים): כם הדלק אף פעם לא עלה.

ועדת הכספים): אף פעם.

שלמה קרעי: אף פעם לא היה סחרור כזה, קושניר, ואתה יודע טוב מאוד.

שלמה קרעי: אף פעם לא היה גל - - -

דוד אמסלם: - - - מאז קום המדינה.

ועדת הכספים): לא, אבל - - -

עיסאווי פריג': השיא היה 8.3% בתקופה שלכם.

שלמה קרעי: אף פעם לא היה גל - - -

ועדת הכספים): - - -

שלמה קרעי: אף פעם לא היה גל של עליות מחירים שבא ביחד עם העלאות מיסים, שהחשמל עלה ביחד, במקביל - -

ועדת הכספים): בדוק את המדד, שלמה.

שלמה קרעי: - - והארנונה, והמים.

שלמה קרעי: לא היה דבר כזה.

שלמה קרעי: תחפש בהיסטוריה.

אלכס קושניר: שלמה, תבדוק את המדד.

שלמה קרעי: לא היה דבר כזה, לפחות לא ב-20 השנים האחרונות, מאז שאני זוכר, שעמדתי על דעתי, שהיה גל כזה מטורף של עליות מחירים.

שלמה קרעי: ועוד הממשלה מעלה מיסים: חד-פעמי, שתייה מתוקה, מס גודש, מס זה.

ועדת הכספים): מס גודש זה 2025 - - -

שלמה קרעי: זה לא משנה.

שלמה קרעי: אתה יודע, קושניר, זו אווירה של העלאות מחירים.

שלמה קרעי: גם המס על החד-פעמי, כשאתם העליתם את המס, הסופרים העלו את המס לא רק על הכלים שבאמת יש לגביהם מס – זה עלה באופן גורף, בצורה נרחבת, על עוד כלים ועוד פריטים.

שלמה קרעי: הרי זה מה שקורה במשק.

ועדת הכספים): הצריכה של כלים חד-פעמיים ירדה ב-30%, וזה מצוין.

שלמה קרעי: זו אווירה של העלאות מיסים, זו אווירה של עליות מחירים, ואתם מלווים ומתדלקים את הדבר הזה.

שלמה קרעי: אמרתי כשלא היית כאן: החוק הזה חוק טוב.

שלמה קרעי: הפכתי והפכתי וניסית למצוא את ה-catch, כמו שבכל חוק אני מגלה – אתה רואה איך אני בוועדת הכספים מוכיח שהאוצר הוא זה שאחראי לחוק, לא משרד התחבורה.

שלמה קרעי: משרד התחבורה - - -

ועדת הכספים): אז מה הפעם ה-catch?

שלמה קרעי: אז אמרתי שאין catch.

שלמה קרעי: אמרתי שאני רואה משהו אחד טוב, אבל זה לא מספיק, זה טיפה בים, וכדאי, כדאי באמת שתבואו ותתעוררו ותתעשתו ותעשו באמת לטובת האזרחים.

שלמה קרעי: אתה יודע, אני נפגשתי השבוע עם מנהל בית ספר – והוא לא הצביע ליכוד, הוא לא הצביע למפלגה מהאופוזיציה – והוא אומר לי: שלומיאליות כזאת, הפקרות כזאת.

שלמה קרעי: אין לנו בדיקות לתת להורים.

שלמה קרעי: דבר כזה לא ראיתי מעודי.

שלמה קרעי: אמרתי לו: ותגיד – לא אני אמרתי, מישהו שהיה שותף לשיחה – הוא אומר לו: תגיד, יצא לך להיפגש עם שרת החינוך ולהגיד לה, לספר לה מה שקורה בבית הספר?

שלמה קרעי: הוא אומר לי: תודה לאל, לא זכיתי לתענוג המפוקפק הזה.

שלמה קרעי: אז אלה רחשי לב של אזרחים, של מנהלים, של עצמאים, שלא מצליחים להבין מה אתם רוצים מהם.

שלמה קרעי: איך הם ישרדו את הגל הזה?

שלמה קרעי: איך הם ישרדו את העליות, את המיסים?

שלמה קרעי: לא יודעים מה לעשות.

שלמה קרעי: אז אני בטוח שיש כוונות טובות, אבל הדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות, ואני מקווה מאוד שתתעשתו כדי שהאזרחים לפחות יסבלו פחות עד שנחליף אתכם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לחבר הכנסת קרעי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת נעבור להסתייגויות לסעיף 4.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה, חבר הכנסת אמסלם, אתה יכול להמשיך את הטיעון שלך מההסתייגות הקודמת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש לך חמש דקות.

דוד אמסלם: לא התחלתי, שנייה.

דוד אמסלם: כשאני אדבר.

שלמה קרעי: בהמשך לשרת החינוך, היא הייתה עסוקה בלהצטלם לריאליטי של מאסטר שף, לכן כנראה מנהל בית הספר מרגיש מופקר.

דוד אמסלם: גברתי היושבת-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר עיסאווי פריג' - -

עיסאווי פריג': אני איתך, אני איתך.

דוד אמסלם: - - יש לי רעיון, אמרתי את זה כמה פעמים.

דוד אמסלם: אזרחי מדינת ישראל – אתם מבלבלים אותם כל היום בנתונים, משקרים אותם, משגעים אותם.

דוד אמסלם: אני כמעט כל יום הולך לסופר, יש לי מחלה.

דוד אמסלם: אני קונה לבית שלי כבר למעלה מ-15 שנה.

דוד אמסלם: אני מכיר את המחירים של כל המוצרים.

דוד אמסלם: אני גם יודע, דרך אגב, אדוני השר, מה שילמתי בעגלה ומה הבאתי הביתה ומה שילמתי לפני חצי שנה או חמישה חודשים.

דוד אמסלם: ואני מציע לכל אזרח לא להאמין לי, לא לליברמן, לאף אחד.

דוד אמסלם: אתה יודע כמה עולה בקבוק קולה היום?

דוד אמסלם: שישייה – 70 שקל.

דוד אמסלם: 70 שקל.

דוד אמסלם: בשבת אנשים – ראיתי משפחה, ישבנו, אומר לי בעל הבית: תקשיב, דודי, אני לא יכול לקנות.

דוד אמסלם: 11 שקל בקבוק.

דוד אמסלם: מה, מים עם קצת פטל?

דוד אמסלם: הרי מר ליברמן היה עולה חדש לפני 25, 30 שנה, בא עם בגאז' מרוסיה, בלי כסף.

דוד אמסלם: בא לליכוד.

דוד אמסלם: היה עובד שומר באוניברסיטה, גם בסקופ בירושלים.

דוד אמסלם: פתאום היום נהיה לי איש עשיר, איש נהנתן, מכה בעניים.

דוד אמסלם: דואג לבריאות שלהם?

דוד אמסלם: דרך אגב, אם אתה דואג לבריאות, אז בוא תעלה את המס על הסיגרים שאתה מעשן, תעלה את המס, דרך אגב, על הבשר – גם הוא דבר לא בריאותי; הריבות.

דוד אמסלם: דרך אגב, פסטות – הכול משמין, הכול לא בריא.

דוד אמסלם: תשאיר רק ירקות.

דוד אמסלם: מאיפה בא לך הג'וק הזה ללכת רק על השתייה?

דוד אמסלם: מה קרה?

דוד אמסלם: על החד-פעמי.

דוד אמסלם: הרי ככל שאתה יותר עשיר – אתה יודע, השר פריג', העשירים לא שותים קוקה קולה, הם לא שותים טמפו, הם שותים יינות משובחים.

דוד אמסלם: הם שותים ואוכלים, דרך אגב, מוצרים הרבה יותר בריאים, רק גם הרבה יותר יקרים, בגלל שיש להם כסף.

דוד אמסלם: מי?

דוד אמסלם: אני מספר לך, יצרני אריזות הכי גדולות – ככל שאתה יותר עני אתה גם מייצר יותר זבל, בגלל שאין לך ברירה, אתה הולך על הבייסיק.

דוד אמסלם: ואני אומר לך שהעגלות עלו בלמעלה מ-20%.

דוד אמסלם: דרך אגב, לא העליתם את השכר, אין לכם הצמדות לכלום.

דוד אמסלם: עכשיו אזרח מדינת ישראל, זוג הורים, מעמד ביניים ומטה, מביאים שניהם ביחד 15,000 שקל, יש להם שלושה-ארבעה ילדים, יש להם משכנתה של 5,000-4,000 שקל, אני מספר לך, הייתי שם לא מזמן – אתה חי על הקשקש.

דוד אמסלם: אתה מתחיל לעשות חשבון אם לקנות גבינות או לקנות קוטג' או להביא לחם.

דוד אמסלם: אתה מתחיל לעשות את החשבונות האלה עם עצמך.

דוד אמסלם: ולמה?

דוד אמסלם: הממשלה הרי יצרה את האווירה של ההפקרות.

דוד אמסלם: אם המדינה מעלה את המיסים, אז בוודאי שהסופר מעלה.

דוד אמסלם: העליתם את השתייה הקלה, את התחבורה הציבורית, את החד-פעמי, מס הגודש עוד מעט, פגעתם בפנסיות, העליתם את הדלק, החשמל – הכול קשור להכול.

דוד אמסלם: ואתם מתחילים עם סיפורי עלי באבא.

דוד אמסלם: ומה עושה שר האוצר?

דוד אמסלם: כותב מכתב לאוסם.

דוד אמסלם: דרך אגב, מה הוא יכול לעשות להם?

דוד אמסלם: מה תעשו?

דוד אמסלם: אתה וברביבאי, מה תעשו?

דוד אמסלם: תספר לנו אתה.

דוד אמסלם: הרי אתה העלית את המחירים, אתה נתת להם את הכיוון.

דוד אמסלם: גם מנכ"ל אוסם אומר: אני רוצה לשמור על הבריאות של אזרחי מדינת ישראל, שלא יאכלו הרבה פסטה.

דוד אמסלם: פתיתים זה לא בריא, נעלה את המחיר; לחם זה לא בריא, נעלה את המחיר, למה לא?

דוד אמסלם: חמאה – אתה יודע כמה זה לא בריא?

דוד אמסלם: למה לא נעלה ב-400%?

דוד אמסלם: בגלל שמי שקבע את הכלל זה שר האוצר, הבן אדם שדרך אגב, אמרתי, לפני 30 שנה הוא עצמו עשה את החשבון הזה של הסל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תם הזמן.

דוד אמסלם: אבל היום - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת אמסלם, תודה רבה.

דוד אמסלם: - - לצערי הרב, אמרתי לך, כבוד השר פריג', עיסאווי פריג', הכול בעצם – אתם הפכתם להיות קהי חושים, אנשים אכזריים, אנשים כמעט על גבול הרוע, פוגעים.

דוד אמסלם: כמה שאתה יותר עני דורכים עליך עוד יותר.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שמר ליברמן לא מחפש את האלקטורט שם, זה לא שר האוצר של כל מדינת ישראל.

דוד אמסלם: הוא מחפש עוד מנדט-שניים אצל הצפונבונים, שיגידו לו: ואללה, אתה גבר - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: - - אתה לא מסבסד את העניים, דואג רק לנו העשירים, ליאכטות, לרולקס, למרצדסים.

שלמה קרעי: אני מוותר.

שלמה קרעי: תני לו עוד דקה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - -

דוד אמסלם: אתה אחלה שר שבעולם, שלנו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת נעבור להצבעה על ההסתייגויות.

קריאה: שלמה - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, הוא ויתר.

שלמה קרעי: נתתי לדודי את הדקה על חשבוני.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לסעיפים 1 ו-2 אין הסתייגויות, ולכן אנחנו מצביעים על סעיפים 1 ו-2.

קריאה: רצית לסכם?

קריאה: כבר התחילה ההצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, עוד לא הפעלתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עוד לא הפעלתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז בבקשה.

קריאות: חשבתי ששלמה עלה לדבר, אבל הוא לא עלה.

שלמה קרעי: אמרתי לג'ידא שתיתן לו עוד דקה ואני מוותר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן.

ועדת הכספים): אני יכול לדבר או שצריך לחכות למשהו?

ג'ידא רינאוי-זועבי: בינתיים זה מבוטל, אז - - -

מיקי לוי: יאללה, אלכס, תסכם - - -

ועדת הכספים): אני מחכה לזה.

מיקי לוי: לא צריך, יש לך - - -

ועדת הכספים): טוב, נשאר פה לוחם בודד במערכה, חבר הכנסת פינדרוס, אז כל הכבוד לך שנשארת.

יצחק פינדרוס: בהגינות, היית צריך להגיד שהאופוזיציה הצביעה בעד החוק בוועדה.

ועדת הכספים): כן, אז זה בדיוק מה שבאתי להגיד.

ועדת הכספים): האופוזיציה באמת תמכה בחוק הזה.

ועדת הכספים): שמעתי פה כל מיני טענות, אז אני רוצה באמת באופן לקוני לספר מה הממשלה הזאת והכנסת הזאת עשתה במהלך המשבר.

ועדת הכספים): אני חושב שטוב וכדאי שהציבור ידע את זה.

ועדת הכספים): מעבר לבשורה הענקית שאנחנו מביאים כאן על ביטול היטל על עובדים זרים, דחינו את תשלומי המע"מ.

ועדת הכספים): אנחנו פעם ראשונה בהיסטוריה של מדינת ישראל מממנים בידוד וימי מחלה לעצמאים, אפרופו דאגה לעצמאים.

ועדת הכספים): אנחנו מקצצים או מקצרים את ימי התשלום של הממשלה – אין יותר שוטף פלוס, וכבר היום, מחר, העצמאים יקבלו חצי מיליארד שקל לחשבונות שלהם.

ועדת הכספים): החזרי מע"מ ומס הכנסה, שבדרך כלל לוקח חודשים כדי לשלם, הולכים להיות משולמים עכשיו, כ-600 מיליון שקל; זה כבר יותר ממיליארד שקל.

ועדת הכספים): רק בשבוע שעבר הקשישים שמקבלים השלמת הכנסה קיבלו תוספת של כמעט 600 שקל בחודש, הנכים קיבלו תוספת לקצבאות והחיילים קיבלו תוספת של 50% לשכר שלהם.

ועדת הכספים): לכן, לשמוע את הדמגוגיה הזאת, באמת, את השקרים האלה שנשפכים פה מעל לבימת הכנסת – זה פשוט שקר.

ועדת הכספים): ואני אומר לכם כאן, גם כיו"ר ועדת הכספים וגם כחבר במפלגה של שר האוצר: אף אחד לא יופקר.

ועדת הכספים): ברגע שאנחנו נקבל את הנתונים – ואנחנו נקבל אותם במהלך חודש פברואר – אנחנו נדע איך לסייע לאלה שבאמת נפגעו.

ועדת הכספים): ולכל מי ששכח את ההיסטוריה, אז אני רוצה שתבדקו מתי הממשלה הקודמת הכריזה על תוכנית סיוע.

ועדת הכספים): ואני מזכיר לכם עוד דבר: בינואר בשנה שעברה כולנו היינו בסגר, בינואר בשנה שעברה המדינה הייתה סגורה, והיום המדינה פתוחה והכלכלה פועלת והילדים הולכים לבית ספר ואנחנו ממשיכים לחיות, וגם נסייע למי שנפגע.

ועדת הכספים): אז אני כמובן מבקש לתמוך בחקיקה הזאת, ותסתכלו על התמונה הגדולה.

ועדת הכספים): אנחנו עובדים למען העסקים, נפגשים איתם לא פחות מחברי אופוזיציה, וגם פותרים להם המון המון בעיות.

ועדת הכספים): תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה לך, חבר הכנסת קושניר.

יצחק פינדרוס: אני מודיע לך שיבוא נאום תגובה.

ועדת הכספים): מה?

יצחק פינדרוס: יבוא נאום תגובה, אבל לא עכשיו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אז אנחנו נצביע קודם כול – נעבור להצבעה על הסתייגויות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לסעיפים 1 ו-2 אין הסתייגות, ולכן אנחנו מצביעים על סעיפים מס' 1 ו-2 כנוסח הוועדה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד סעיפים 1–2 – 5

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: תוצאות ההצבעה: בעד – חמישה, נגד – אפס ונמנעים אפס, ולכן סעיפים 1 ו-2 נתקבלו כנוסח הוועדה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להסתייגויות אחרי סעיף 2.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו עוברים לשלב של ההסתייגויות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות 1, אחרי סעיף 2 – הצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההסתייגות – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: בהצבעה על הסתייגות מס' 1, אחרי סעיף 2: בעד – אפס, נגד – ארבעה ואפס נמנעים, ולכן ההסתייגות לא התקבלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנחנו כעת עוברים להסתייגות מס' 2, אחרי סעיף 2, בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההסתייגות – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: הסתייגות מס' 2, אחרי סעיף 2: בעד – אפס, נגד – ארבעה ואפס נמנעים, ולכן ההסתייגות לא התקבלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 3, שלא היו בו הסתייגויות, כנוסח הוועדה אנחנו מצביעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד סעיף 3 – 5

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: סעיף מס' 3: בעד – חמישה, נגד – אפס, נמנעים – אפס, ולכן סעיף מס' 3, כנוסח הוועדה, נתקבל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להסתייגות מס' 3, לסעיף 4.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד ההסתייגות – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש?

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה נקלט?

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההסתייגות לא התקבלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נגד – אחד, בעד – אפס ואפס נמנעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ההסתייגות לסעיף מס' 4 לא התקבלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עוברים להצבעה על סעיף מס' 4 כנוסח הוועדה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד סעיף 4, כהצעת הוועדה – 5

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

קריאה: אחר כך יצטרכו להגיד שהעברתם קיצוץ - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד – חמישה, נגד – אפס, נמנעים – אפס, ולכן סעיף 4, כנוסח הוועדה, התקבל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מכיוון שהוסרו ההסתייגויות לסעיפים, תמה הקריאה השנייה, וכעת נעבור להצבעה על החוק בקריאה שלישית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצבעה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד החוק – 5

ג'ידא רינאוי-זועבי: נמנעים – אין

ג'ידא רינאוי-זועבי: בעד – חמישה, נגד – אפס, נמנעים – אפס, ולכן החוק התקבל בקריאה שלישית ונכנס לספר החוקים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תם סדר-היום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הישיבה הבאה תתקיים היום, יום שלישי, ל' בשבט התשפ"ב, 1 בפברואר 2022, בשעה 16:00.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ישיבה זו נעולה.