ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 102, 2022-01-19 00:00

מיקי לוי: היום יום רביעי, י"ז בשבט התשפ"ב, 19 בינואר 2022, אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: שאילתות דחופות על סדר-היום.

מיקי לוי: שר הבריאות, בבקשה, נתחיל עם השאילתה השנייה.

מיקי לוי: שאילתה דחופה מס' 102, של חבר הכנסת גפני: הנחיות לתיעדוף קבלת תרופת קורונה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: אדוני השר, בן 90 חלה בקורונה אחרי שהתחסן במנה רביעית.

משה גפני: בהמלצת רופאיו ביקש תרופה המיועדת לחולי קורונה, לתדהמתו נאמר לו בקופת החולים שהיותו מחוסן גורע לו 4 נקודות במדרג התיעדוף שנקבע לקבלת התרופה.

משה גפני: רצוני לשאול:

משה גפני: האם לא ראוי שמתחסנים ומבוגרים יהיו זכאים, או לפחות לא לגרוע ניקוד?

משה גפני: תודה.

ניצן הורוביץ: תודה על השאלה.

ניצן הורוביץ: קודם כול, אני לא יודע אם זה נכון או לא.

ניצן הורוביץ: אני לא יודע.

ניצן הורוביץ: אני רק יכול להגיד כך: בהתאם להנחיות משרד הבריאות, הגוף שאחראי לקבוע האם מטופל מתאים או לא לטיפול תרופתי – אגב, אני רוצה לומר שאנחנו בין המדינות הבודדות, אולי חוץ מבריטניה וארצות הברית, שבכלל נותנות טיפול כזה.

ניצן הורוביץ: אז קודם כול, אני חושב שאת זה צריך לציין ולהעריך את זה – בהתאם להנחיות שלנו, הגוף שאחראי לקבוע אם מטופל מתאים או לא לטיפול תרופתי, זאת קופת החולים, שבידיה המידע הרפואי של המטופלים שלה.

ניצן הורוביץ: הערכת הסיכון של המטופלים נגזרת הן מגיל – במקרה הזה זה מתאים, כי לדבריך הוא בן 90 – הן ממחלות רקע והן מעובדת היות האדם מחוסן.

ניצן הורוביץ: מעבר לזה, התרופה גם לא מתאימה לכל אחד.

ניצן הורוביץ: אם, למשל, יש לבן אדם רגישויות מסוימות, או הוא לוקח תרופות אחרות, זאת תרופה שלפעמים לא מתאימה.

ניצן הורוביץ: ולכן, גם את זה צריך לקחת בחשבון, ואת זה עושה הרופא המטפל, לא משרד הבריאות.

ניצן הורוביץ: כל קופה, ביחס לניקוד או למדרג הסיכונים, היא אחראית עליו בעזרת הרופאים שלה והמערכות הממוחשבות שלה.

ניצן הורוביץ: אנחנו הוצאנו חידוד לקופות החולים לעניין מיהו אדם בסיכון, בהמשך להוראות מנהל של ראש שירותי בריאות הציבור, ד"ר שרון, לעניין הגדרת אדם בסיכון לפי סעיף 1 לצו בריאות העם.

ניצן הורוביץ: אני יכול להגיד, ואולי זה שירות לציבור, שחולה בסיכון לתחלואה קשה בקורונה, בהתאם למחלות הרקע הידועות לקופה – ואלה מחלות הרקע של אותו בן אדם.

ניצן הורוביץ: למשל, אם יש לו סוכרת, אם יש לו מחלות לב, אם יש לו השמנת יתר, מחלות ריאה כרוניות, מחלות דיכוי חיסוני ועוד.

ניצן הורוביץ: יש שורה ארוכה של מחלות.

ניצן הורוביץ: לפי זה הקופה והרופא הספציפי קובעים אם הוא בסיכון או לא בסיכון – וכל מקרה אחר, שהרופא המטפל קובע שהוא מהווה סיכון למחלה קשה של קורונה, בהתאם למקובל בספרות המדעית, ואדם בן שישים ומעלה, כמו שציינת, מוגדר כאדם בסיכון לעניין בדיקת PCR על פי צו בידוד בית.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, יש כאן מדרג שלם של הנחיות, וקופת החולים צריכה להודיע לאדם אם הוא בסיכון לצורך בדיקה, אם הוא מתאים לתרופה וכו' וכו'.

מיקי לוי: שאלת המשך.

משה גפני: אדוני השר, בעצם עזבת את השאלה העיקרית שלי.

משה גפני: אני יודע שכל תרופה שנותנים, לא רק בקורונה, הרופאים, המטפלים, במיוחד לאדם מבוגר, בודקים את מחלות הרקע.

משה גפני: לא זאת הייתה השאלה שלי.

משה גפני: השאלה שלי אחרת לגמרי.

משה גפני: זה גם התפרסם בתקשורת, פנה אליי ניצול שואה בן 90, שקיבל את ארבע המנות.

משה גפני: הוא התחסן לחלוטין, ואמרו לו שבתיעדוף – לא בגלל מחלות רקע – בתיעדוף הוא מקבל ארבע נקודות פחות.

משה גפני: על אף שהוא חולה, הוא בן 90, ניצול שואה, והוא רוצה את התרופה הזאת.

משה גפני: לדעת הרופאים הוא צריך לקבל את התרופה הזאת, אבל על פי הנחיות המשרד שלך, לא קופת החולים, מורידים ארבע נקודות בתיעדוף של אותו אדם, שהוא חולה, ונהג כפי שאתם אמרתם לו, כפי שכולם אומרים, לקח את החיסונים, עשה את הכול, והחיסונים עכשיו גרעו מהתיעדוף שלו לקבל את התרופה.

משה גפני: זה דבר בלתי מתקבל על הדעת.

משה גפני: אני לא מדבר על כל מה שאמרת.

משה גפני: לא שאלתי על זה.

משה גפני: אני סומך על הרופאים שהם עושים את עבודתם, אבל אני שואל, האם משרד הבריאות באמת מוריד ניקוד למי שהתחסן לעומת מי שלא התחסן.

ניצן הורוביץ: אתה צריך להבין, התרופה מיועדת לאנשים שהם בסיכון לפתח מחלה קשה.

ניצן הורוביץ: ראינו בצורה מאוד ברורה, שאדם שהוא מחוסן באופן מלא, הסיכון שלו לפתח מחלה קשה הוא קטן מאוד.

ניצן הורוביץ: אפילו קטן מאוד מאוד.

ניצן הורוביץ: לכן, כשבא מצד אחד בן אדם מחוסן, רוצה את התרופה, ומצד שני, בן אדם לא מחוסן, ההעדפה היא לתת את זה לבן אדם הלא-מחוסן, למרות שהוא, מה שנקרא – סליחה, אנחנו עושים את זה לפי שיקול דעת רפואי – מי יש לו יותר סיכון לפתח מחלה קשה.

ניצן הורוביץ: זה לא איזה צ'ופר או עונש, מצד שני.

ניצן הורוביץ: זה טיפול.

ניצן הורוביץ: לצערי, יש אנשים שלא מתחסנים, אתה יודע, ולכן הם בסיכון יותר גבוה לקבל מחלה קשה, ולכן הם בתיעדוף יותר גבוה לקבל את התרופה.

ניצן הורוביץ: כן, נכון, יש פה איזה כשל מוסרי, אם נקרא לזה ככה.

ניצן הורוביץ: בן אדם לא התחסן מבחירתו, ואז הוא בסיכון לפתח מחלה קשה, ואנחנו נותנים לו תרופה מאוד יקרה, אולי במקום מישהו אחר.

ניצן הורוביץ: אבל אם אתה מסתכל רק על השיקול הרפואי - -

משה גפני: - - -

ניצן הורוביץ: - - זה מה שאנחנו צריכים לעשות.

ניצן הורוביץ: רק ורק לפי השיקול הרפואי.

ניצן הורוביץ: הטיפול הוא רק לפי השיקול הרפואי.

ניצן הורוביץ: אפשר לשאול את אותה שאלה, אתה יודע, לגבי מעשנים ולגבי אנשים שמנהלים אורח חיים בלתי בריא מבחירתם, ומקבלים תיעדוף בכל מיני טיפולים.

ניצן הורוביץ: זה לא רק בקורונה, זאת שאלה יותר רחבה.

ניצן הורוביץ: זהו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, של חברת הכנסת השכל.

יריב לוין: אני ביקשתי שאלה נוספת.

מיקי לוי: סליחה, אני מתנצל, בבקשה, חבר הכנסת לוין.

מיקי לוי: חשבנו שאתה רוצה לשאלה הבאה, אבל זה בסדר.

יריב לוין: תודה, אדוני היושב-ראש, כבוד השר.

יריב לוין: אדוני השר, קבינט הקורונה לא התכנס במשך שלושה שבועות.

יריב לוין: נשטפנו בגל תחלואה ענקי, ואז התכנס קבינט הקורונה ולא התקבלה שום החלטה.

יריב לוין: ומאז, לא שב להתכנס.

יריב לוין: אני מבקש לשאול אותך, כשר שממונה על המאבק בנגיף: מדוע אדוני לא דרש את כינוס קבינט הקורונה?

יריב לוין: ואם אדוני חושב שקבינט הקורונה מיותר, מדוע בכל זאת כונס הקבינט?

יריב לוין: ואם כבר כונס, למה לא התקבלו בו החלטות?

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין, אם הוא היה ממונה על הנגיף – וואלה, היה נותן לו הוראה להתאדות.

ניצן הורוביץ: בשיחתי הבוקר עם הנגיף אני ביקשתי, כן.

ניצן הורוביץ: בסדר.

יריב לוין: - - -

מיקי לוי: לא, זה ברור.

מיקי לוי: זו בדיחות הדעת.

מיקי לוי: אני מתנצל.

ניצן הורוביץ: הקבינט כונס בשבוע שעבר.

ניצן הורוביץ: היה דיון מאוד ארוך ומאוד רציני, שרובו היה סקירות, לדעתי, סופר-חשובות של מומחים שונים, והיה שם מגוון, לגבי האופן שבו המחלה הזאת מתפתחת, לגבי מה שקורה בה בעולם, לגבי כיוונים שונים ואפשריים שבהם היא מתנהלת בישראל, ולא היה צורך לקבל החלטות באותו קבינט כי יש החלטות שהן בתוקף ולא ראינו לשנות אותן אז.

ניצן הורוביץ: לכן לא התקבלו החלטות.

ניצן הורוביץ: לא בכל קבינט צריך לקבל החלטות.

ניצן הורוביץ: זה גם נועד לדיון.

יריב לוין: למה הוא התכנס?

ניצן הורוביץ: זה היה דיון של כמעט ארבע שעות, אם אני זוכר.

יריב לוין: למה שלושה שבועות הוא לא התכנס?

יריב לוין: הוא מיותר?

ניצן הורוביץ: אנחנו עושים את זה, ותאמין לי שאנחנו מנהלים את זה בצורה קפדנית והיטב.

יריב לוין: רואים, עשרות אלפי חולים ביום.

יריב לוין: אין ספק שזה מתנהל בצורה קפדנית.

ניצן הורוביץ: טוב.

ניצן הורוביץ: כן, כן.

יריב לוין: מה היית אומר, לו השר היה השר ליצמן?

ניצן הורוביץ: אתה רוצה לשאול שאלה ושאני אענה או שזה ככה או ככה?

ניצן הורוביץ: אנחנו אמרנו, וגם צפינו והערכנו, שתהיה הדבקה מאוד מאוד רחבה בנגיף האומיקרון, כפי שקורה בכל מדינה בעולם בעצם, ופה זה לא מתנהג אחרת.

ניצן הורוביץ: הניהוג שלנו של המגפה הוא לא רק לפי מספר המאומתים, ואמרנו את זה גם בגל הקודם – זה בניגוד למדיניות שלכם – אלא גם בפרמטרים אחרים כגון: מספר החולים קשה, מספר החולים באופן קריטי, הנזק למשק וכל הדברים האחרים.

ניצן הורוביץ: לכן, המדיניות שלנו מההתחלה, מהרגע שנכנסתי לתפקיד שר בריאות, מהרגע שקמה הממשלה הזאת, הוא לעשות איזון בין המאבק במחלה – ואגב יש עוד מחלות וצריך לזכור את זה – לבין צורכי המשק, הפרנסה של אנשים, החינוך, העבודה, ולכן אנחנו גם השארנו את המשק פתוח ולא השבתנו ולא עשינו שום סגר, לא בגל הקודם למרות שהיו כל מיני קריאות לכך וגם לא בגל הנוכחי.

ניצן הורוביץ: ההדבקה היא רחבה, ואנחנו נלחמים בהדבקה, בין היתר, על ידי עריכת בדיקות בהיקף עצום שכמעט לא מתבצע בשום מדינה בעולם – בהיקף של מאות אלפי בדיקות ביום – שמאתרות אנשים שנדבקו, והאנשים האלה צריכים להישאר בבית בבידוד עד שהם מחלימים מהמחלה.

ניצן הורוביץ: אנחנו מפעילים תרופה – כמו שאמרתי בתשובה לשאילתה של חבר הכנסת גפני, שכמעט שום מדינה לא נותנת אותה – תרופה לאנשים שנמצאים בסיכון, בשלבים הראשונים של המחלה, ומונעת את ההידרדרות שלהם למצב קשה.

ניצן הורוביץ: אנחנו גם נותנים חיסון רביעי.

ניצן הורוביץ: אנחנו הראשונים, היחידים בעולם, שעושים את זה לאוכלוסייה מבוגרת מעל 60.

ניצן הורוביץ: כל הדברים האלה הם חלק מהאמצעים, חלקם חלוציים וראשוניים בעולם, שאנחנו מתמודדים עם התחלואה.

ניצן הורוביץ: ובמקביל – ואני חושב שזה חשוב מאוד גם לבריאות – אנחנו שומרים, ככול שאנחנו יכולים, על מדינה פתוחה.

ניצן הורוביץ: על חופש תנועה, על חופש עבודה, על לימודים.

ניצן הורוביץ: בוודאי שהיקף הדבקה בצורה כזו גורם לשיבוש בשגרת החיים, אבל אני לא חושב שצריך להוסיף על השיבוש הזה גם מה שנקרא סגירה כפויה מטעמנו של עבודות, של שירותים, של ענפים שלמים במשק, של מערכת החינוך ושל התרבות.

ניצן הורוביץ: אני חושב שזה לחלוטין לא נחוץ.

ניצן הורוביץ: מהאינדיקציות שאנחנו רואים בעולם וגם מההאטה שאנחנו רואים בארץ בימים האחרונים של קצב ההדבקה – ההאטה בקצב, עדיין אין ירידה בהדבקה או ירידה במספר החולים קשה, יש ירידה בקצב העלייה, בוא נגיד זאת ככה.

ניצן הורוביץ: מקדם ההדבקה, למשל, שהיה לפני שבוע וחצי באזורי ה-2, עומד עכשיו על 1.4.

ניצן הורוביץ: זה יורד, זה יורד.

ניצן הורוביץ: ברגע שזה יהיה פחות מ-1 נוכל להגיד שעברנו את השיא.

ניצן הורוביץ: אבל, אני חושב שאנחנו נמצאים עכשיו בעיצומו של הגל, ולפי ההערכות שלנו בעוד כשבוע ואולי שבועיים כבר נהיה בתחילתה של ירידה ונעבור את זה תוך כדי שמנענו, ואנחנו מונעים בכל יום, מאנשים להגיע למחלה קשה ולתמותה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת השכל, בבקשה, שאילתה מס' 100, איגרת שר הבריאות בנושא קיצור תורנויות המתמחים.

מיקי לוי: בבקשה.

שרן השכל: בוקר טוב, אדוני שר הבריאות.

שרן השכל: בעקבות מחאת הרופאים המתמחים, ציינת באיגרת השר ובהישגי 2021 את קיצור התורנויות.

שרן השכל: ברצוני לשאול: 1.

שרן השכל: באיגרת הובטח שיכריזו עד סוף דצמבר על שני בתי חולים במרכז.

שרן השכל: מה קורה עם ההכרזה הזו?

שרן השכל: 2.

שרן השכל: האם יקצרו באפריל את התורנויות בכל המחלקות בפריפריה, כפי שהובטח באגרת?

ניצן הורוביץ: כן.

ניצן הורוביץ: התשובה היא כן.

ניצן הורוביץ: נושא קיצור התורנויות הוא נושא שבמשך שנים מערכת הבריאות ומשרד הבריאות וההסתדרות הרפואית וגופי הרופאים למיניהם ברחו ממנו ומסמסו אותנו, וניסו בכל דרך להתחמק ממנו, עד שבאתי אני והסכמתי וקיבלתי וגם הודעתי על זה שהתורנויות יקוצרו, כי עבודה של 26 שעות – אני יודע שצופים בנו, אז אני אומר את זה לכל המתמחות והמתמחים היקרים.

ניצן הורוביץ: אגב, זה לא רק מתמחים, זו שאלה יותר רחבה.

ניצן הורוביץ: יש גם רופאים שעושים תורנויות.

ניצן הורוביץ: גם המתמחים עושים, אבל יש גם רופאים מומחים שעושים תורנויות, ויש עוד כל מיני.

ניצן הורוביץ: בכל אופן, למי שצופה בנו: עבודה של 26 שעות ברצף היא דבר שלא מקובל עליי, ולכן יחד עם שרת הכלכלה ושר האוצר נחתם צו על ידי שרת הכלכלה שמגביל את התורנויות במתווה מסוים שאמור להתחיל ב-1 באפריל.

ניצן הורוביץ: מה שאנחנו עושים, בגלל שזה נושא כל כך קשה ומסובך ובכלל שהמערכת הרפואית ומערכת הבריאות חלוקות לגביו, ואת בטח יודעת, שרן, עד כמה יש פה ויכוח, ויש גם מורכבות מאוד גדולה ביישום, גם תומכי המהלך מבינים שהמהלך הזה, ברגע שאנחנו ניגשים – ואני כבר הקמתי ועדת יישום באמצע אוקטובר בראשות המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, ד"ר ספי מנדלוביץ', וועדת היישום מונה 26 איש לתכנון יישום וקיצור יום העבודה של רופאים שמועסקים בתורנויות.

ניצן הורוביץ: מאז שהצוות הזה מונה, וחברינו בארגוני המתמחים יודעים את זה, מאז שהצוות מונה הוא עובד באופן אינטנסיבי – ופה אני רוצה להגיד תודה לד"ר מנדלוביץ' המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, שממש משקיע בזה את נשמתו בניסיון לקחת את ההיתר ששרת העבודה חתמה עליו ולתרגם אותו ליישום בפועל במחלקות.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, כשמקצרים למתמחה את התורנות, מי מחליף אותו?

ניצן הורוביץ: מי? מי יהיה שם במחלקה כדי להחליף אותו?

ניצן הורוביץ: מאיפה מביאים את התקנים לדבר הזה?

ניצן הורוביץ: מי הבן אדם שיבוא ויעשה את זה?

ניצן הורוביץ: איך משלמים לו וכמה?

ניצן הורוביץ: ואיך משלמים לזה שקיצרו לו את התורנויות?

ניצן הורוביץ: איך משלמים?

ניצן הורוביץ: זה מאוד מאוד – ויש עוד שאלות: איך עושים את ככה?

ניצן הורוביץ: הרי לפי המתווה, ביום שהבן אדם אמור לעשות תורנות מקוצרת – הרי היום מה שקורה, המתמחה מגיע בבוקר ומתחיל יום עבודה עד אחרי הצוהריים.

מיקי לוי: אפשר קצת שקט, יהדות התורה?

מיקי לוי: תודה.

ניצן הורוביץ: זה נושא מעניין.

ניצן הורוביץ: לפי המצב היום, המתמחה מגיע בבוקר, עושה יום עבודה, מ-08:00 עד 16:00, וב-16:00 מתחילה תורנות שלו עד היום שלמוחרת.

ניצן הורוביץ: לפי הקיצור וההיגיון שבקיצור, המתמחה יבוא כשהוא עושה תורנות רק ב-16:00, הוא לא יבוא מהבוקר.

ניצן הורוביץ: מהבוקר הוא לא יבוא – הוא יבוא רק ב-16:00.

ניצן הורוביץ: הבעיה היא שהשעות של הבוקר הן השעות הכי חשובות במחלקה – נמצאים הרופאים הבכירים, עושים את סיבוב החולים ומעבירים.

ניצן הורוביץ: אם הוא לא בא בבוקר, יש גם חשש שהוא גם לא ילמד ולא יהיה מי שילמד אותו איך להיות רופא ואת ההתמחות.

ניצן הורוביץ: לכן, יש כאן הרבה מאוד שאלות, וזה רק חלק קטן.

ניצן הורוביץ: כשניגשנו לוועדת היישום, מה שקורה זה – ועדת היישום כבר יושבת כמעט שלושה חודשים, ועדת היישום הזאת היא מאוד רחבה – צצו עוד ועוד קשיים ועוד ועוד בעיות וזה נושא שהוא נושא שורש במערכת הבריאות, הוא לא נושא קטן, הוא לא נושא נקודתי, הוא נושא שנוגע בכל תחומי הרפואה.

ניצן הורוביץ: ופה, היות שאנחנו רוצים לעשות את זה טוב, אני לא רוצה לעשות מה שנקרא רפורמה שתיכשל, לצאת בעוד חודשיים למהלך שלא יעבוד ולא יעבוד בפועל, מכל מיני סיבות, ולכן אנחנו עובדים על זה ברצינות רבה ביותר.

ניצן הורוביץ: אם מישהו חושב ששכחנו או שאנחנו מתעלמים, אז קודם כול, ארגוני המתמחים דואגים להזכיר לנו, ושנית, אנחנו עובדים על זה במרץ רב.

ניצן הורוביץ: וכן, הכוונה היא לעמוד במועדים שנקבעו בהיתר משום שההיתר הוא המחייב, ואני אומר את זה.

ניצן הורוביץ: צריך להבין שיש ממש עבודה קשה כדי לתרגם את העקרונות שכתובים בהיתר, למשל שלא יהיו יותר משש תורנויות.

ניצן הורוביץ: אם אומרים לא יהיו שש תורנויות, זה אומר יהיו הרבה יותר תורנויות בשישי-שבת, ואת זה גם מתמחים לא רוצים.

ניצן הורוביץ: יש פה צורך להתאים את זה למערכת שהיא מערכת שגם ככה מתוחה עד הקצה במשרד הבריאות.

ניצן הורוביץ: וזה, כל מה שאמרתי עכשיו, עוד מבלי להגיד מילה על מה שעובר עלינו במערכת הבריאות עכשיו כתוצאה מהאומיקרון.

ניצן הורוביץ: יש לנו אלפי – המספר כרגע, הבוקר, יותר מ-8,000 אנשי צוות בבתי החולים שנעדרים בגלל שהם מבודדי קורונה, הם בבידוד – ולמרות זאת, אנחנו לא מוותרים ולא אומרים אי-אפשר עכשיו לעסוק בקיצור, זה לא הזמן, אין לנו יכולת.

ניצן הורוביץ: למרות שמערכת הבריאות מתוחה עד הקצה, אני אומר: לא.

ניצן הורוביץ: אני נתתי הנחיה להמשיך בעבודה הזאת כי בעיניי זה דבר חשוב והיסטורי.

ניצן הורוביץ: אבל רק לכל מי שמסתכל על זה, ואני אומר לכל מי שגם רואה את הדברים שלי – שימו לב שמערכת הבריאות עכשיו נמצאת בשעה קשה, שעה מאוד מאוד דרמטית עבור כל אנשי מערכת הבריאות כולם – הרופאים, האחיות, הפרא-רפואי – ולכן גם בעניין הזה צריך לגלות הבנה.

ניצן הורוביץ: כל האנשים למשל שנמצאים אצלנו בוועדת היישום, יש למשל מנהלים של מחלקות פנימיות, הם עכשיו בלחץ עצום של עבודה כי חלק מהמחלקות הפנימיות הפכו להיות מחלקות קורונה בבתי החולים ולכן צריך לראות את זה במסגרת התמונה הגדולה.

ניצן הורוביץ: אבל אני רוצה להגיד שאנחנו מתקדמים ויש כאן עבודה מאוד רחבה.

ניצן הורוביץ: אני חושב שאפילו חלק מאלה שהציעו את הנושא הזה של קיצור התורנויות לא היו מודעים להיקף השאלות שיש בתוך הדבר הזה ואני רוצה שזה יהיה כמו שצריך.

ניצן הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, בבקשה, שאילתה רגילה 367, התקציב לעידוד אורח חיים בריא ומניעת סוכרת.

מיקי לוי: בבקשה.

אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, כחלק מהמלחמה במחלת הסוכרת, המדינה נדרשת להשקיע משאבים רבים בקידום מודעות ציבורית לאורח חיים בריא.

רצוני לשאול: 1.

מה סך התקציב שמופנה כיום לנושא?

2.

כמה מתוכו מיועד לפעילות במגזר החרדי, כמה במגזר הערבי וכמה במגזר הכללי?

ניצן הורוביץ: נושא חשוב.

ניצן הורוביץ: משרד הבריאות מפעיל תוכנית לאומית שנקראת אפשריבריא, שמטרתה לקדם את נושא התזונה הבריאה והפעילות הגופנית ולהרחיב את הפעילות בנושאים הללו לזירות תוכן משמעותיות.

ניצן הורוביץ: התוכנית כוללת תכנים ייעודיים לבני הגילאים השונים מילדות ועד זקנה ומאגדת בתוכה 54 רשויות שבהן מתגוררים כמחצית מאזרחי ישראל.

ניצן הורוביץ: התקציב של התוכנית הלאומית אפשריבריא הוא 32 מיליון שקלים, כאשר מתוכו 20 מיליון הוקצו להגדלת מספר הרשויות ששותפות לתוכנית.

ניצן הורוביץ: התקציב, חבר הכנסת אשר, אינו צבוע עבור מגזר זה או אחר אלא נותן מענה לכלל האוכלוסייה על פי התאמה למגזרים שונים.

ניצן הורוביץ: אני יכול למשל להגיד שבחברה הערבית יש בעיה של השמנת יתר ובעיות אכילה מסוימות ולכן אנחנו רואים תחלואת סוכרת גבוהה שלמשל מתבטאת – אתה יכול לראות את זה בבתי חולים בצפון – בהרבה קטיעות גפיים – רגליים, כף רגל וכו' כתוצאה מסוכרת והזנחה של סוכרת, אדם שהוא לא מאוזן לסוכרת ואז מגיע עד קטיעת רגל.

ניצן הורוביץ: יש לנו גם העניין הזה של מס על משקאות מתוקים, ובמסגרת התקציב מהמיסוי, זה משהו כמו 10 מיליון שקלים, הוקצה שליש לחינוך תזונתי במגזר החרדי, כי המפתח לסוכרת הוא קודם כול תזונה נכונה.

ניצן הורוביץ: זה כבר במסגרת תוכניות העבודה של אגף התזונה במשרד הבריאות.

ניצן הורוביץ: תוכנית בנושא תיבנה בשיתוף פעולה מול הגופים היציגים במגזר, הייתי אומר בכל המגזרים, ליישומה.

ניצן הורוביץ: כמו כן, במסגרת תקציב לפתיחת מרפאות רב-מקצועיות יגובשו מבחני תמיכה, במסגרתם חלק מהתקציב יופנה גם למגזר החרדי, אבל אני לא יודע להגיד לך איזה חלק בדיוק, והאמת, אני גם לא יודע איך מודדים בדיוק.

ניצן הורוביץ: כל בן אדם שבא מקבל טיפול.

ניצן הורוביץ: לא בודקים אם הוא חרדי או לא חרדי, ערבי או יהודי.

לא, בטיפול ברור שלא.

ניצן הורוביץ: אז אני לא יודע להגיד לך.

ניצן הורוביץ: אני יודע ספציפית לגבי החברה הערבית ששם הסוכרת היא בעיה קשה, בשיעורים יותר גבוהים מאשר באוכלוסייה הכללית, וזה אנחנו רואים בעיקר באזור הצפון.

שאלת המשך, היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: הוא מבקש שאלת המשך.

מיקי לוי: בבקשה.

כן, אדוני השר, ברור שבטיפול, אם מישהו כבר עם סוכרת אז ודאי, לא על זה דיברתי, אני מקווה שלא נצטרך לדבר אף פעם על דברים כאלה.

ניצן הורוביץ: בעזרת השם.

אני מאוד מקווה.

מה שכן, אתה אומר שהתקציב לא צבוע לפי מגזרים, אבל רק לאחרונה אנחנו התבשרנו שיש תוכנית לצמצום פערים בבריאות בחברה הערבית שמתוקצבת ב-650 מיליון שקל.

ניצן הורוביץ: נכון.

בנושא הזה של הסוכרת והשמנת היתר והדברים הללו, על פי משרד הבריאות, החברה הערבית באמת מובילה, so called מובילה, באופן גבוה, אבל החברה החרדית לצערי הרב גם מובילה באופן יחסי אל מול החברה הכללית.

וכשאני מדבר לא על טיפול, כשאני מדבר על מניעה, על הסברה, אני אתן לך דוגמה, יש אתר שנקרא אפשר בריא.

ניצן הורוביץ: כן.

ניצן הורוביץ: אפשריבריא.

אפשריבריא, אבל יש גם אתר.

זו תוכנית שלמה.

ניצן הורוביץ: נכון.

ניצן הורוביץ: אמרתי.

יש בה אתר.

אתה יודע, בציבור החרדי המדיה הזאת פחות עובדת, יכול להיות שצריך לחפש חלופות אחרות והשקעות אחרות.

אני רק שואל שאלה אחת.

אנחנו בעד שהממשלה מטפלת נקודתית, כמו בתוכנית הזאת של הבריאות בחברה הערבית, אבל אם זה הולך לפי פרמטרים מקצועיים ורואים שבציבור הערבי ובציבור החרדי יש אותה בעיה, אנחנו מצפים שהתקצוב יהיה תקצוב דומה ולא שונה, כמובן באחוזים, כן.

ולכן, אני רוצה לדעת מה בדעתך לעשות כדי להגביר את הדבר הזה.

על ה-3 מיליון שקל שאמרת קודם, השליש מתוך ה-10 מיליון, זה נאמר בוועדת כספים בשם משרד הבריאות, אבל אני חושב שצריך פה תוכנית ייעודית כי כשזה מגיע לשתייה המתוקה, אז שם לכולם זה אותו דבר, ולציבור עם משפחות ברוכות ילדים הכי הרבה, אבל במניעה ובדברים הללו אנחנו נמצאים אי שם מאחור, אז אני מבקש לדעת מה בכוונתך לעשות בעניין הזה.

ניצן הורוביץ: בסדר.

ניצן הורוביץ: קודם כול, אני מקבל את הדברים ואני חושב שזה חשוב, מה שאתה אומר.

ניצן הורוביץ: אני אבקש ממנהל אגף התזונה במשרד הבריאות לבוא בדברים.

ניצן הורוביץ: האמת שפה כתוב: אל מול הגופים היציגים במגזר.

ניצן הורוביץ: אני לא יודע בנושאים כאלה מול מי בדיוק הם מנהלים את זה, מה זה גופים יציגים במגזר.

ניצן הורוביץ: אני מניח שזה רשתות חינוך בראש ובראשונה.

ניצן הורוביץ: נכון?

זה יכול להיות גם קופות החולים.

ניצן הורוביץ: נכון.

ניצן הורוביץ: אבל זהו - - -

קופות החולים, הן לא מייצגות את הציבור החרדי.

ניצן הורוביץ: זהו.

אבל הם יודעים לזהות את זה.

ניצן הורוביץ: אז כן, וגם אני מניח שזה ברשויות מקומיות מסוימות בצורה יותר בולטת.

ניצן הורוביץ: בסדר, מאה אחוז.

ניצן הורוביץ: אני איכנס לזה.

ניצן הורוביץ: אתה צודק, אני מקבל.

ניצן הורוביץ: אני לא יודע להגיד לך לגבי שיעורי סוכרת בחברה החרדית, כנראה יש נתונים, אבל בסדר, מאה אחוז, אני אדבר איתם ונקדם את זה.

ניצן הורוביץ: תודה.

תודה רבה.

ניצן הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1105/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום – הצעות חוק הצעת חוק העונשין (תיקון – איסור הצבת מכונות משחק של מפעל הפיס), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת אבתיסאם מראענה.

מיקי לוי: בבקשה.

אבתיסאם מראענה: אדוני יושב-ראש הכנסת, גברתי מזכירת הכנסת, אני יודעת שאת תכף עוזבת אותנו, לצערי הרב.

אבתיסאם מראענה: לא רק שאני מאחלת לה הצלחה, אני אאחל לה הרבה בריאות.

אבתיסאם מראענה: אני לא יודעת אם תהיה לי הזדמנות להגיד את זה ככה באופן מלא וגלוי, להגיד לך שכל כך נהניתי מהתקופה הקצרה שאני כאן, בכנסת ישראל, כשאת נמצאת איתנו, ואני כל כך נהנית להגיד לך "גברתי מזכירת הכנסת", פשוט, הכבוד הוא שלי, ולהגיד לך ממש תודה, תודה על הכול, ונתגעגע.

אבתיסאם מראענה: חברות וחברים, חברות וחברי הכנסת, גברתי השרה מרב מיכאלי והשרים והשרות שנמצאות איתנו במליאה, אני רוצה להציג בפניכם את הצעת חוק העונשין.

אבתיסאם מראענה: מאוד חשוב לי לציין שהצעת החוק הזאת, שאני מקווה שתצביעו עליה והיא תתקבל בטרומית, באה להבטיח לנו ולאזרחים ולאזרחיות מדינת ישראל שהסוגיה של מכונות המזל תהיה מחוץ לחוק והן לא יהיו, בעצם; אנחנו סיימנו עם מכונות המזל.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה לפתוח את דבריי ולנמק את החוק הזה ולדבר קצת על התמכרויות ועל הימורים.

אבתיסאם מראענה: להימורים יש השלכות חברתיות קשות שדורשות את תשומת ליבנו כחברות וחברי הכנסת.

אבתיסאם מראענה: התמכרות להימורים מהווה סיכון לפשע.

אבתיסאם מראענה: ההימורים הם תופעה הטומנת בחובה חשש וסיכון לנזק חברתי ולהתמכרויות, ובכלל זאת פגיעה באוכלוסייה סופר-רגישה כמו קטינות וקטינים ובעלי הכנסה נמוכה.

אבתיסאם מראענה: כל השוק של ההימורים הוא אחת הסכנות שמאיימות על החברה הישראלית כולה, בטח ובטח על האוכלוסיות המוחלשות.

אבתיסאם מראענה: הרבה כתבו ועוד הרבה יכתבו על המחירים שהאוכלוסיות המוחלשות משלמות בגלל ההימורים.

אבתיסאם מראענה: בשנתיים האלה שאנחנו עמוק בתוך מגפת הקורונה, רוב האוכלוסייה במדינת ישראל ובעולם מבלה את רוב שעות היממה מול המסך, מסכי המחשב, שבעצם מספקים לנו כל כך הרבה אופציות; לפעמים הן מעולות, לפעמים הן טובות, ולפעמים גם מכניסות אותנו לחדרים כל כך אפלים.

אבתיסאם מראענה: חלק מהחדרים האפלים האלה הם המקום הזה שבו מוצעים לנו משחקים, משחקי מזל.

אבתיסאם מראענה: משחקי המזל האלה מופנים לקבוצות כל כך חלשות ומוחלשות, מופנים כלפי אנשים שחולמים ונשים שחולמות, צעירים וצעירות שחושבות וחושבים שרק ההימורים הם שיביאו להם את המזל, אולי הם יתעשרו, אולי הם יכולים להגשים את החלומות שלהם.

אבתיסאם מראענה: אבל לצערי הרב מכונות המזל וההימורים – גם פיזית, במרחבים הגיאוגרפיים, בשכונות, ברחובות, בערים, ביישובים שאנחנו חיים בתוכם, וגם באינטרנט – לא גרמו לאף אחד להגשים את החלומות שלו בלי לאבד חלק ניכר מזהותו, כי כל העולם הזה של התמכרויות הוא נושא מאוד מסוכן.

אבתיסאם מראענה: אנחנו, כמחוקקות וכמחוקקים בבית הזה, צריכות לשמור על המקום הזה.

אבתיסאם מראענה: אנחנו צריכות לדעת מה המחיר שקבוצות מוחלשות במיוחד משלמות עבור המקום הזה שמונגש דרך מפעל הפיס.

אבתיסאם מראענה: אני חייבת להגיד ולציין את זה כאן:

אבתיסאם מראענה: במשך שנים ישבתי במועצת הפיס לתרבות ואומנות, ובמשך שנים ראיתי במפעל הפיס את כל התרומה שמפעל הפיס מאפשר ונותן לאוכלוסיות רחבות, אם זה בהנגשה מבחינת חינוך, מבחינת מבנים לקולנוע, לתרבות, לניו מדיה, להצגות, הרבה הרבה תרבות והעצמה של תרבות, חינוך; נוער שוליים מצאו את עצמם דרך פרויקטים מצוינים שמפעל הפיס הנגיש עבורם.

אבתיסאם מראענה: אבל חובתנו לציין ולדעת שבעוד כמה חודשים ההיתר של מפעל הפיס מתחדש, והצעת החוק הזאת שלי באה להבטיח שמכונות המזל לא יחזרו, ודבר שני – שיהיה פיקוח על ההיתר זה, כלומר להבטיח שבתוך אתרי האינטרנט אין משחקי מזל שיחליפו את מה שהיה פעם.

אבתיסאם מראענה: אנחנו נהיה שם ונשמור על אותן אוכלוסיות שחושבות שעם ההימורים האלה הן יכולות להגשים חלומות.

אבתיסאם מראענה: אנחנו צריכות לזהות את הסכנה הזאת ולמנוע אותה.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד תודה למשרד האוצר ולמשרד המשפטים.

אבתיסאם מראענה: אני רוצה להגיד תודה, כמובן, למפלגת העבודה ולשרה מרב מיכאלי, שהציעה את אותו חוק לפני כמה שנים, ולהגיד לכם תודה, ותתמכו בחוק הזה.

אבתיסאם מראענה: אני חושבת שאנחנו בהחלט מחויבות לקחת אחריות על ההיתר הזה, לפקח עליו ולצמצם את הנזק.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השרה מיכאלי תשיב.

מיקי לוי: בבקשה.

מרב מיכאלי: שלום, אדוני היושב-ראש, חברתי חברת הכנסת אבתיסאם מראענה.

מרב מיכאלי: קודם כול אני רוצה להצטרף לדברי התודה והשבח שלך למזכירת הכנסת היוצאת, שבאמת, אי-אפשר להכביר מילים, אי-אפשר להפריז בתרומתה לכנסת ישראל, בדוגמה המדהימה שהיא מהווה להדר, לחוכמה, לתבונה, לכבוד ולייצוגיות במובן הטוב ביותר של המילה שהיא מדגימה כאן.

מרב מיכאלי: הלוואי שיותר מאיתנו היו לוקחות ולוקחים את הדוגמה הזאת ביום-יום.

מרב מיכאלי: אז תודה רבה, ירדנה, ואני מאמינה שעוד תהיה לנו הזדמנות להגיד דברי שבח, הלל ותודה רבים בהמשך.

מרב מיכאלי: אין יותר מדי מהדברים האלה.

מרב מיכאלי: חברתי חברת הכנסת אבתיסאם מראענה, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת, כמו שציינת – גילוי נאות: אני באמת הגשתי אותה כבר בכנסת התשע-עשרה ובכנסת העשרים, וצריך להגיד תודה לשר האוצר משה כחלון, שבאמת בסופו של דבר הביא החלטת ממשלה שאסרה על מפעל הפיס להשתמש במכונות משחק אלקטרוניות, ומאז ההחלטה הזאת, שמספרה 1902, מיום 11 באוגוסט 2016, באמת אין שימוש במשחקי מזל אלקטרוניים.

מרב מיכאלי: משחקי מזל – זאת גם מילה בעייתית, מזל, בהקשר הזה.

מרב מיכאלי: צריך להגיד, אדוני היושב-ראש, שהתמכרות להימורים, בשונה מהתמכרויות אחרות, היא עוד יותר חמקמקה, משום שהאדם המכור להימורים – זה לא ניכר עליו.

מרב מיכאלי: אדם מכור לסמים, לאלכוהול – זה הרבה פעמים מתחיל להיות ניכר עליו באופן שקשה לפספס את זה.

מרב מיכאלי: התמכרות להימורים לא נראית על הגוף, לא נראית בהתנהגות, אבל ההשלכות שלה הרסניות לא פחות.

מרב מיכאלי: מכורים להימורים ממשכנים את הרכוש שלהם, של משפחותיהם, משאירים את הילדות והילדים שלהם ללא בית, ללא קורת גג, בחוסר שליטה נוראי.

מרב מיכאלי: נכון היום שמפעל הפיס, לפעמים אפשר לראות באותיות הקטנות שהוא מפעיל סדנאות להתמודדות עם התמכרויות וכו', אבל בוא, אני מאמינה במניעה.

מרב מיכאלי: מכונות המשחק האלקטרוניות, אנחנו יודעות בוודאות ממחקרים שההתמכרות אליהן קשה וחריפה בהרבה, משום שיש סיפוק מהיר יותר בתוצאה המיידית, ביכולת מייד להמר שוב ושוב ושוב ושוב, והתהליך הזה גורם להתמכרות הרבה יותר מהירה והרבה יותר חזקה.

מרב מיכאלי: לכן, לשמחתי, באמת סוג המשחקים הזה פס מן העולם, וכמו שאמרה חברתי בצדק, הרישיון עתיד להתחדש ולכן צריך לחדש את האיסור; את ההחרגה מההחרגה, בעצם.

מרב מיכאלי: אבל האמת היא שאני בטוחה שחברת הכנסת אבתיסאם מראענה, במהלך העבודה – כי כפי שסוכם בוועדת השרים לחקיקה, לאחר קריאה טרומית המשך העבודה יהיה בתיאום עם משרדי המשפטים, האוצר וביטחון הפנים, וייתכן שהמשך החקיקה צריך להיעשות בתוך ההיתר ולא בחוק העונשין, כפי שסברו בעבר.

מרב מיכאלי: אבל כך או כך, אני סמוכה ובטוחה שחברתי חברת הכנסת אבתיסאם מראענה תוודא שלא רק משחקי המזל האלקטרוניים והמכונות הספציפיות שנאסר עליהן אז ייאסרו, אלא כל מיני משחקים אלקטרוניים שצצים חדשים לבקרים, כי הרי תמיד יש חידושים – שזה בעיקרון דבר שכולנו מברכות ומברכים עליו; לא כאלה שגורמים נזק, ונזק בלתי הפיך כפי שגורמים משחקי מזל אלקטרוניים ממכרים במיוחד.

אמיר אוחנה: אפשר שאלה?

מרב מיכאלי: כן, אדוני, בוודאי, אם היושב-ראש מסכים ומרשה.

אמיר אוחנה: הוא לא מתנגד, לכל הפחות.

אמיר אוחנה: בכל אופן, לא כל המשחקים במשחקי המזל הם מכורים - -

מרב מיכאלי: לא טענתי שכל המשחקים במשחקי המזל מכורים, חלילה.

אמיר אוחנה: - - ממש באותו האופן שלא כל מי שצורך אלכוהול הוא מכור לאלכוהול.

מרב מיכאלי: חד וחלק.

אמיר אוחנה: מה שאתם מציעים כאן זה לא לטפל בהתמכרות ובמכורים אלא לאסור על כולם, בדיוק באותה מידה שבגלל אלכוהוליזם נאסור על כולם לצרוך אלכוהול.

מרב מיכאלי: אדוני, ברשותך, כפי שהסברתי, אנחנו לא מבטלות את משחקי המזל במפעל הפיס אלא אוסרות סוג מסוים שהוא מסוכן במיוחד, והנתונים על זה הראו – אגב, בשעתו, כשאני העליתי את הצעת החוק הזאת והשר כחלון והממשלה שהייתה ממשלת ליכוד החליטו את ההחלטה לאסור את השימוש במכונות האלה, אנחנו ראינו שחלק עצום, סדר גודל של רבע מההכנסות של מפעל הפיס, היה מהמכונות האלה, ללמדך על הכוח האדיר שיש להן והסכנה המוגברת שהן מהוות להתמכרות.

אמיר אוחנה: זה מלמד שהרבה אנשים משתמשים בהן אבל לא שהרבה אנשים מכורים.

מרב מיכאלי: כאמור, חלקנו, שעשו עבודה רבה ורצינית והביאו, וכפי שאמרתי, ממשלת הליכוד, לשמחתי, קיבלה את הנתונים האלה, וראינו ממחקרים מאוד מפורשים שנעשו לא רק בישראל – בהרבה מקומות בעולם – שסוג המשחקים הזה מסוכן וממכר במיוחד ונגיש במיוחד.

מרב מיכאלי: אגב, היו עוד סיבות, אם כבר אנחנו נכנסות לזה.

מרב מיכאלי: היו עוד סיבות.

מרב מיכאלי: אחת – שסוג המכונות הזה היה כזה שקודם כול בקלות ילדות וילדים יכלו להגיע אליהן ולהשתמש בהן.

קריאה: - - -

מרב מיכאלי: אסור, אבל הנגישות קלה יותר ולכן זה היה יותר מסוכן.

מרב מיכאלי: 1.

מרב מיכאלי: היה קשה יותר להפריד בין מכונות חוקיות כאלה, של מפעל הפיס, לבין המכונות הזהות לגמרי של עסקים לא חוקיים להימורים.

מרב מיכאלי: היה מאוד קל לטשטש את ההבדלים ומאוד קשה להפריד, וזה גם הקשה על האכיפה.

מרב מיכאלי: היו סיבות רבות שהביאו, כמו שאמרתי – אתה יודע, ממשלות הליכוד פה ושם גם עשו דברים טובים, במיוחד כאלה שהייתה לי זכות להוביל אותם מהאופוזיציה.

אמיר אוחנה: אגב, גם בתוך הליכוד יש מחלוקת על השאלה של בתי קזינו חוקיים, למשל.

אמיר אוחנה: אני מהתומכים.

אמיר אוחנה: אני חושב שצריך לעשות לגליזציה של זה.

אמיר אוחנה: זו דעתי.

קרן ברק: ככה זה מפלגה דמוקרטית, יש דיונים.

מרב מיכאלי: בדיוק.

מרב מיכאלי: יש מתנגדות ויש תומכים, בסדר גמור.

מרב מיכאלי: בקיצור, לעניין הצעת החוק שלפנינו, אדוני היושב-ראש, חברתי חברת הכנסת וחבריי וחברותיי, הממשלה תומכת בקריאה הטרומית, המשך החקיקה ייעשה בתיאום, כאמור, ואני ממליצה וקוראת לכולם ולכולן להצביע בעד.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש ביקש להתנגד, בבקשה.

יואב קיש: שלום, כבוד היושב-ראש.

יואב קיש: חברות וחברי הכנסת, האמת היא שאני מנצל את הזמן גם, היושב-ראש, כדי להגיב על הנאום ששמעתי אותך נושא ביום חגה של הכנסת.

יואב קיש: תיארת בו את חשיבותה של האופוזיציה וכמה אתה רואה בזה חלק חשוב מהבית הזה.

יואב קיש: אני חושב שבעניין הזה כנראה כולנו מסכימים, אבל מילים זה לא הפתרון.

יואב קיש: הפתרון זה באמת במעשים, ובאמת, אני חושב, בדבר המרכזי, וזה הסדרת יחסי הכוחות בוועדות.

יואב קיש: אני חושב שזה הדבר המרכזי כיום שמונע מכנסת ישראל לתפקד ככנסת ישראל, ולכן לא מספיק לומר: אני חושב שאופוזיציה חשובה אלא באמת צריך לעשות מהלך להסדיר את הדבר הזה.

יואב קיש: זו עמדתי, היה לי חשוב לומר לך, ואני רוצה לומר עוד דבר.

מיקי לוי: אז תיתן לי חמש שניות.

מיקי לוי: עשית כל כך הרבה מאמצים ושבע פגישות והפגישה הבאה בעוד שבוע.

יואב קיש: טוב.

יואב קיש: אני רק רוצה לומר עוד דבר וזה לגבי – איך אני אגיד, אובדן הכוח המוחלט של הכנסת מול הממשלה.

יואב קיש: תן לי רגע את היושב-ראש, חשוב לי לדבר איתו.

יואב קיש: יש פה כנסת שמאבדת את כוחה בצורה דרמטית מול הממשלה.

יואב קיש: זה התחיל בנורבגים, שיש לנו 22 חברי כנסת נורבגים והשרים כמעט לא מגיעים לכנסת.

יואב קיש: זה אירוע שפוגע קשות בכוחה של הכנסת.

יואב קיש: ואני רוצה לדבר איתך על דבר שבעיניי זה הזוי, ואני רוצה לשמוע ממך, כמי שהיה חבר פעיל בוועדת הכספים, מה עמדתך בנושא.

יואב קיש: יש פה היום הצעת חוק של ולדימיר בליאק עם אלכס קושניר שבאה להחליש את כוחה של ועדת הכספים.

יואב קיש: אני לא יודע אפילו אם ראית את זה.

יואב קיש: הוא אומר שלא יידרש אישור של ועדת הכספים לקביעת מוסד ציבורי לצורך סעיף 46 לפקודת מס הכנסה.

יואב קיש: זאת אומרת שמעכשיו מי שיחליט על זה זה רק השרים.

יואב קיש: אני לא מבין איפה אתם חיים.

יואב קיש: זו כנסת ישראל.

יואב קיש: עכשיו אמר לי חבר הכנסת גפני, שהוא זועק את זעקת ועדת הכספים וכבודה של הכנסת, שחבר כנסת ולדימיר בליאק אפילו מונה לעמוד בראשות ועדת משנה לדון בזה, לא עשה דיון אחד, ומביא לפה חקיקה פרטית שבאה לפגוע בכוחה של הכנסת.

יואב קיש: ובשביל מה, בשביל שהיום כששר האוצר זה ליברמן אז יהיה יותר קל?

יואב קיש: מחר זה לא יהיה ליברמן, אני מבטיח לכם, וזה מתהפך בשנייה.

יואב קיש: אבל אנחנו רוצים לשמור על כוחה של הכנסת, אנחנו לא מחפשים לפגוע בה.

יואב קיש: תראה מה זה, היושב-ראש, תראה לאן הגענו.

יואב קיש: זה חוק שעובר ככה, בפטור מחובת ההנחה, נכנס מהר לוועדה – הינה, נמצא פה שר המשפטים גדעון סער.

יואב קיש: שר המשפטים גדעון סער, אני לא יודע, אני מעריך אותך כמי שכבוד הכנסת חשוב לו.

יואב קיש: איך הסכמתם בוועדת שרים לחקיקה להעביר חוק שלוקח כוח מהכנסת סתם?

יואב קיש: בשביל מה?

יואב קיש: הרי כבוד הכנסת חשוב לך, חשוב לכולנו.

יואב קיש: יש פה חוק שאומר שמעכשיו לא צריך את אישור ועדת הכספים לקביעת מוסד ציבורי לעניין סעיף 46.

יואב קיש: זה נראה לך הגיוני?

יואב קיש: אני יודע מה תשובתך, אבל אתה תצטרך להצביע על זה עוד מעט.

יואב קיש: אז אני אסיים, אני לא אאריך בדבריי.

יואב קיש: אני פתאום רואה את עיניך ואני לא מנצל את זה.

יואב קיש: אני מבקש מכם, ואני מבקש קודם כול מוולדימיר בליאק, שלא פה – תסירו את הצעת החוק הזאת, תעשו את ההתנהלות הזאת בוועדת המשנה בראשותך, זה פשוט ביזיון לבית הזה שהדבר הזה מגיע.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: בבקשה, חברי הכנסת, נא לתפוס מקומות.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 16

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 16, נגד – שלושה, אין נמנעים.

מיקי לוי: אם כך, הצעת חוק (תיקון – איסור הצבת מכונות משחק של מפעל הפיס) עברה, ותעבור להמשך טיפול בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יואב קיש: כספים.

מיקי לוי: תעבור לוועדת הכנסת.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1749/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק העונשין (תיקון – חילוט רווחי סרסרות), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת רון כץ.

מיקי לוי: ישיב שר המשפטים גדעון סער.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת כץ.

רון כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רון כץ: רגע לפני שהיושב-ראש יורד, אני רוצה להודות לו שהתחיל לטפל בחוק הזה.

רון כץ: יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת מיקי לוי, הוא הראשון שהקים את זה – עוד בתקופתו כשהיה סגן שר האוצר, וזיהה את הבעיה הזו, ומאז אנחנו נלחמים על זה.

רון כץ: לשמחתי, אני מביא בפניכם היום הצעת חוק ערכית שמדברת על מלחמה אמתית בתעשיית הזנות – תעשייה שמגלגלת במדינת ישראל 1.3 מיליארד שקלים – סכום לא פרופורציונאלי, שמגיע אך ורק מסחר בנשים, מסחר בילדים, מסחר בבני אדם ולצערי, נכון להיום, אין למשטרת ישראל, אין לפרקליטות, אין לגורמי אכיפת החוק מספיק כלים בשביל להתמודד עם התופעה.

רון כץ: נכון שחוקקו בכנסת הקודמת, אם אני לא טועה, את חוק איסור צריכת זנות, אך, לצערי, החוק הזה מפספס את התמהיל שלו, ומפספס את הסיבה האמתית שבגינו הוא חוקק.

רון כץ: ניתנו עד היום כ-1,000 קנסות, זה הכול.

רון כץ: זאת תעשייה שמגלגלת 1.3 מיליארד שקלים וניתנו כ-1,000 קנסות.

רון כץ: אז אנחנו מבינים פה, חברים וחברות, שאנחנו צריכים לעשות יותר, והרבה יותר, בשביל להילחם בתופעה הבזויה הזאת, ולעזור לאותן נשים, ילדים, וגם גברים, לצאת ממעגל הזנות.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, חברת הכנסת אבתיסאם מראענה.

רון כץ: נכון להיום, אנחנו מדברים על כ-12,000 נשים המוכרות במעגל הזנות, 1,260 קטינים, 500 גברים – ואלה מספרים שאנחנו מעריכים אותם.

רון כץ: אנחנו חושבים שהמספרים בסדר גודל גדול יותר.

רון כץ: אנחנו מבינים שמי שמפעיל את כל התעשייה הזאת רואה את זה כעסק רווחי.

רון כץ: הוא רואה את אותם נשים, קטינים וגברים כסחורה שעוברת מיד ליד, ומבחינתם מדובר בעסק.

רון כץ: ולכן, הצעת החוק הזאת היא כל כך חשובה כי אנחנו נפגע בפן הכלכלי של העסק הזה; אנחנו נוריד את הרלוונטיות של העסק הזה, ואנחנו נאפשר לפרקליטות, לגורמי אכיפת החוק, לחלט את הכספים מתעשיית הזנות.

רון כץ: היום, כשאנחנו תופסים סרסורים, או מי שמעודד לזנות, או מי שמשדל לזנות, אין לגורמי אכיפת החוק כלים מספיק אפקטיביים לפגוע בהם בפן הכלכלי.

רון כץ: וכשאנחנו מבינים שמדובר פה בעסק, ושאנחנו רוצים לפגוע בעסק, אז אנחנו נפגע גם בפן הכלכלי של העסק.

רון כץ: ואנחנו נעשה עוד דבר: אנחנו נעביר את הרווחים מחילוט הכספים לקרן ייעודית, שתוסב אך ורק לשיקום אותם קורבנות.

רון כץ: כלומר, אותו כסף שגורמי אכיפת החוק יתפסו יועבר ישירות לשיקום ולהוצאה של אותם נשים, גברים וילדים ממעגל הזנות.

רון כץ: אנחנו מדברים פה על אחת מהצעות החוק הערכיות ביותר, שיש לי הכבוד להציג בפניכם.

רון כץ: אנחנו מדברים פה על עליית מדרגה במלחמה בפשיעה, ואנחנו מדברים פה על הצלת חיים.

רון כץ: נכון להיום, אנחנו יודעים שיותר מ-100 נשים מתות כל שנה מכל מיני סיבוכים של התעשייה הזו.

רון כץ: אנחנו יודעים ש-76% מהנשים היו עושות הכול בשביל לצאת מהמעגל הזה.

רון כץ: אנחנו פה, כולנו יחד, אופוזיציה וקואליציה, נעשה כל מה שאנחנו יכולים בשביל להושיט להם יד, בשביל להוציא אותם מהמעגל הזה, בשביל להילחם מלחמה אמיתית בתחום הפסול הזה, ולא נרפה רק פה.

רון כץ: אנחנו נמשיך ונעשה עבודה כוללת עם כל משרדי הממשלה.

רון כץ: אני יכול לומר לכם ששר הרווחה עוסק בזה ושר המשפטים עוסק בזה והשר לביטחון הפנים עוסק בזה.

רון כץ: אנחנו כולנו יחד נציב את זה כיעד שלנו – להילחם בתופעה הזאת – עד שנסגור את התחום הבזוי והפסול הזה במדינת ישראל.

רון כץ: לכן, חבריי, אני מקווה שכולנו נצביע על ההצעה החשובה הזאת פה אחד.

רון כץ: תודה רבה.

רון כץ: תודה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת רון כץ.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/596/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת רון כץ.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל רוזין, יש לה עוד הצעה מוצמדת: חילוט רווחי סרסורים.

מנסור עבאס: בבקשה, מיכל.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

מיכל רוזין: תודה, כבוד סגן יושב-ראש הכנסת.

מיכל רוזין: תודה לחברי וחברות הכנסת, תודה לחברי חבר הכנסת רון כץ, שכני היקר, שגם העלה את ההצעה הזאת, הצעה חשובה ביותר.

מיכל רוזין: אני רוצה להודות, קודם כול, לקודמינו: הצעת החוק הזאת במקור היא של חברת הכנסת, יושבת-ראש מרצ לשעבר זהבה גלאון.

מיכל רוזין: חבר הכנסת, יושב-ראש הכנסת היום, מיקי לוי, השרה, חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מיכל רוזין: הצעת החוק הזאת חשובה ביותר, כי היא חלק מהפגיעה במעטפת התעשייה שמנצלת נשים, גברים ובעיקר בעיקר קטינים.

מיכל רוזין: לפי כל המחקרים, רוב המצטרפים והמצטרפות לעולם הזנות הם בעיקר קטינים.

מיכל רוזין: תופסים אותם כשהם עדין צעירים.

מיכל רוזין: הרבה מאוד ילדים, שנמצאים במצוקה, שמוצאים את עצמם ברחוב.

מיכל רוזין: הם נגררים למערכת הזאת, ומוצאים את עצמם בלופ אין-סופי שלא מאפשר להם לצאת.

מיכל רוזין: כמובן זה גורר גם התמכרויות וגורר מצבים קשים ביותר, של אלימות ואונס וכדומה, והם נשאבים לעולם הכל-כך קשה הזה.

מיכל רוזין: הדרך שלנו להילחם בעולם הזה היא מצד אחד באמת לחוקק.

מיכל רוזין: לאורך השנים ארגוני הנשים חוקקו את איסור פרסום שירותי זנות, ואיסור על סרסרות ואיסור על החזקת מקום – והאיסור האחרון והחשוב ביותר: הפללת לקוחות הזנות – באמת כדי לנסות לייצר מצב שלא תהיה מעטפת כלכלית, שלא תהיה מוטיבציה לאנשים לנצל אנשים אחרים ולמכור את גופם ואת מיניותם.

מיכל רוזין: ופה יש שתי רגליים חשובות מאוד להצעה הזאת: האחת, להמשיך לפגוע בהכנסות של אותם אנשים שמנצלים, וגם, בנוסף, להעביר את אותו חילוט רווחים של הסרסורים לקופת המדינה, לקופה ספציפית, בעבור שיקום הנפגעים והנפגעות, אותם שורדי זנות.

מיכל רוזין: בסופו של דבר, אנחנו נאבקים פה על כל שקל עם הרווחה, עם הבריאות, לטובת שיקום נשים, גברים וקטינים שנפלו לעולם הזנות.

מיכל רוזין: אנחנו נאבקים, כי הדבר הכי חשוב זה לשקם אותם, להחזיר את היכולת שלהם לתפקד בחברה, לעבוד, להיות בזוגיות ולגדל משפחה.

מיכל רוזין: לכן, הדבר הזה מאוד מאוד חשוב, וזה יעזור מאוד בשיקום.

מיכל רוזין: אני מקווה מאוד שאתם תתמכו, מה שנקרא כקבוצה אחידה, קואליציה ואופוזיציה, בהצעת החוק הזאת, כי באמת, בנושא הזה, לאורך שנים לא הייתה אופוזיציה וקואליציה.

מיכל רוזין: אנחנו כמובן רוצים למגר את התופעה הקשה הזאת שמנצלת ופוגעת, ובוודאי שרווחי חילוט של סרסרות יעברו לשיקום אותם אלה שנפגעו מעולם הזנות.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מיכל רוזין.

מנסור עבאס: ישיב במשולב על שתי הצעות החוק השר גדעון סער, שר המשפטים, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק חילוט תקבולי עבירה בפשיעה חקלאית, של חבר הכנסת רון כץ ואחרים, מבקשת להרחיב את האפשרות לחילוט רכוש בעבירות שונות הנוגעות לפשיעה חקלאית.

גדעון סער: ההצעה מרחיבה את - - -

עודד פורר: אתה עונה על ההצעה השנייה.

גדעון סער: סליחה, ההצעה של חבר הכנסת סופר, נכון?

עודד פורר: לא.

מנסור עבאס: לא, זה של רון כץ.

מנסור עבאס: חילוט רכוש.

קרן ברק: רון כץ ומיכל רוזין.

גדעון סער: אוקיי.

אופיר כץ: גדעון, תשלוף.

גדעון סער: אתה תראה איך אני מאלתר, חבר הכנסת אופיר כץ, שים לב.

אופיר כץ: זה הוא יודע.

גדעון סער: בימים אלה הונחה על שולחני הצעת חוק רחבה הנוגעת לכל סוגיית החילוט, והצעת החוק הזאת נותנת כלי לרשויות האכיפה, כלי מאוד מאוד אפקטיבי.

גדעון סער: יש הרבה סוגיות שכרוכות שם, חזקת אורח חיים עברייני, דברים מאוד מאוד מורכבים, ואנחנו לומדים אותה על מנת לנסות ולגבש אותה ולהביא אותה לקריאה ראשונה לכאן, לכנסת, עוד במושב הנוכחי.

גדעון סער: שתי הצעות החוק שמתייחסות לחילוט רווחי סרסרות או רווחי זנות, של חבר הכנסת כץ וזאת שהוצמדה של חברת הכנסת רוזין, הן בעצם נגזרת מסוימת שאכן גם היא נותנת כלי נוסף בידי רשויות אכיפת החוק.

גדעון סער: לכן ועדת שרים לחקיקה, שנדמה לי שבמקור דנה בהצעת החוק של חבר הכנסת כץ, לא הייתה בפניה הצעת החוק של חברת הכנסת רוזין, קיבלה החלטה לתמוך בקריאה הטרומית בלבד, ולאחר מכן להצמיד אותה להצעת החוק הממשלתית ולשלב אותה במהלך רחב יותר שנוגע לכל סוגיית החילוט.

גדעון סער: ככל שזה מקובל על המציעים, ואני מבין שזה מקובל על המציעים, עמדת הממשלה – לתמוך בקריאה הטרומית בהצעות.

מנסור עבאס: תודה, השר גדעון סער.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אבי מעוז ביקש להתנגד להצעה המוצמדת של חברת הכנסת מיכל רוזין.

מנסור עבאס: בבקשה.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: אני שמח על הודעת השר.

אבי מעוז: בקשתי להתנגד הייתה כי אני חושב – לא שאני חושב שההצעות הן לא טובות, ההצעות הן טובות מאוד והן רק שלב ראשון בדרך, ואני חשבתי להציע, ואני מקווה שזה יהיה בהצעת החוק הממשלתית שהשר אמר עכשיו שיגישו אותה, איגום כל הקרנות האלה שנמצאות במשרדי ממשלה שונים והקמת רשות אחת מטעם המדינה שתטפל בכל הנושא הזה ותקדם אותו הלאה.

אבי מעוז: ויישר כוח על ההצעות, אבל זה לא מספיק, צריך מעבר לזה.

אבי מעוז: אני רוצה לנצל את הזמן שנשאר לי כדי לדבר קצת על מה שפורסם היום.

אבי מעוז: היום פורסם סרטון של התנועה הרפורמית על מתווה הכותל, ואני רוצה לקרוא קצת מה שהם כותבים.

אבי מעוז: מתווה הכותל שוב בכותרות, אבל את מי מעניין הכותל?

אבי מעוז: הגעתן לשם פעם-פעמיים בחיים לאיזה בר מצווה או טקס השבעה צבאית, אז למה שיעניין אתכן על מה כולם רבים?

אבי מעוז: כי זה ממש לא רק הכותל.

אבי מעוז: אי-יישום מתווה הכותל – כך כותבת התנועה הרפורמית – מרחיק מכולנו גם את התחבורה הציבורית בשבת וגם את הנישואים האזרחיים.

אבי מעוז: מה הקשר בין הדברים?

אבי מעוז: שאלה טובה.

אבי מעוז: המאבק על מתווה הכותל הוא מאבק סימבולי – ואני מדלג – אז למה הכותל עכשיו שוב בכותרות?

אבי מעוז: כי עכשיו יש הזדמנות שלא תחזור.

אבי מעוז: יש לנו ממשלה ללא המפלגות החרדיות, כשראשי הסיעות שמרכיבות אותה, כמו לפיד, מיכאלי וליברמן, מחויבים ומחויבות למתווה הכותל.

אבי מעוז: אבל המתנגדים למתווה שוב מתחילים להשתולל.

אבי מעוז: גם הם מבינים שברגע שהמונופול החרדי על הכותל יישבר, סוף-סוף אפשר יהיה לקדם נישואים אזרחיים ותחבורה ציבורית בשבת, ובאופן כללי להפחית את השליטה החרדית על החיים שלנו.

אבי מעוז: ובכן, זה מה שאומרת במפורש התנועה הרפורמית.

אבי מעוז: התנועה הרפורמית מסרסרת בכותל המערבי, המקום שהיום הוא הכי קדוש לעם היהודי שאפשר לגשת אליו.

אבי מעוז: והתנועה הרפורמית – מה היא רוצה?

אבי מעוז: היא באמת לא רוצה את מתווה הכותל.

אבי מעוז: הכותל לא מעניין אותם.

אבי מעוז: מה שהם רוצים לעשות פה – אתה שומע, חבר הכנסת ניר אורבך, חברת הכנסת עידית סילמן – מה שהם רוצים לעשות זה נישואים אזרחיים, תחבורה ציבורית בשבת, ובקיצור מדינה שהדת מופרדת מהמדינה, מדינה בלי יהדות, מדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: תתעוררו ותראו לאן אתם מובילים עם הממשלה שלכם.

אבי מעוז: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי מעוז.

מנסור עבאס: המציעים, אתם רוצים להגיב?

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה, קודם כול על הצעת החוק של חבר הכנסת רון כץ, חילוט רווחי סרסרות.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 31

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 31 בעד, אפס מתנגדים ונמנעים.

מנסור עבאס: ההצעה מתקבלת ועוברת להמשך דיון בוועדת חוקה, חוק ומשפט.

עידית סילמן: סליחה, סליחה - - -

מנסור עבאס: חברת הכנסת עידית סילמן הצביעה במקומו של חבר הכנסת אביר קארה בטעות, בתום לב.

אופיר כץ: עוד פעם אביר קארה?

עידית סילמן: - - - אני פשוט כאן בעד, רואה שם אביר קארה.

עידית סילמן: אפשר לבדוק את זה רק?

מנסור עבאס: הכול בסדר.

מנסור עבאס: גם חבר הכנסת מאיר כהן לא הצביע.

יצחק פינדרוס: עוד פעם אביר קארה, אי-אפשר ככה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: יש עוד הצבעה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, בואו נירגע קצת.

מנסור עבאס: ההצעה התקבלה והועברה לוועדת חוקה, חוק ומשפט.

אופיר כץ: כספים, כספים.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעת החוק של חברת הכנסת מיכל רוזין, חילוט רווחי סרסרות.

מנסור עבאס: נא להצביע.

אופיר כץ: היושב-ראש, ביקשתי כספים.

מנסור עבאס: כבר החלטנו.

אופיר כץ: לא, לא שמעת אותי.

מנסור עבאס: לא, כבר עברנו.

מנסור עבאס: הכרזתי פעמיים.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 32

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 32 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ונמנעים.

מנסור עבאס: ההצעה השנייה, של חברת הכנסת מיכל רוזין, מתקבלת ועוברת להמשך דיון בוועדת חוקה, חוק ומשפט.

אופיר כץ: כספים.

עאידה תומא סלימאן: הוועדה למעמד האישה.

יצחק פינדרוס: מעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: למעמד האישה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מתנגדים לכל הנושא הזה.

קריאה: גם המציעים בעד, היושב-ראש, גם המציעים בעד.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אז ההצעה השנייה, של חברת הכנסת מיכל רוזין, תעבור לוועדת הכנסת והיא תחליט.

אופיר כץ: גם הראשונה.

מנסור עבאס: לא, הראשונה כבר הכרזתי ועברנו להצבעה.

מנסור עבאס: תודה לך, אופיר.

אופיר כץ: אתה לא שמעת אותי, אתה יכול לבדוק את זה.

אופיר כץ: [הצעת חוק פ/2935/24; נספחות.

אופיר כץ: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום, הצעת חוק חילוט תקבולי עבירה בפשיעה חקלאית, התשפ"ב–2022, של חבר הכנסת אופיר סופר וקבוצת חברי כנסת.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, חבר הכנסת אופיר.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, בשבוע שעבר ביקרתי בכפר ביר אל-מכסור.

אופיר סופר: הלכתי לנחם את משפחתו של עמראן חוג'יראת, ז"ל, ילד רך בשנים שנפגע מכדור תועה במהלך משחק בגן שעשועים בכפר.

אופיר סופר: אני רוצה לומר לכם, חבריי, ואני בטוח שגם חלקכם נוהגים כך, שכשאני הולך לנחם אבלים חשוב לי להשתתף בצער המשפחה אך לא פחות מכך חשוב לי לחוות ולעמוד על הדברים מקרוב – להבין את עומק הבעיה, להבין את עומק הכאב ואת ההשלכות.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, הפשיעה בחברה הערבית הפכה למכת מדינה.

אופיר סופר: היא מן האתגרים הקשים, הכואבים והמסוכנים שרובצים לפתחנו.

אופיר סופר: הפשיעה בחברה הערבית, גברתי יושבת-ראש הוועדה לביטחון הפנים, התפתחה לגידולי פרא; ואחת מזרועותיה של הפשיעה הערבית בחברה הערבית לצד הפרוטקשן היא הפשיעה החקלאית.

אופיר סופר: הפשיעה החקלאית שמתבטאת בנזקים עצומים בסכומים שעוברים את הסכום של מיליארד ש"ח בשנה.

אופיר סופר: כשאני מדבר על תופעת הפשיעה החקלאית אני מדבר על שני ענפים מרכזיים: האחד – גניבה והשני – נזק.

אופיר סופר: כשחושבים על הגניבות מבינים מה תכליתן – תכליתן להביא כסף הביתה.

אופיר סופר: חלילה, לא מצדיק את זה.

אופיר סופר: אבל כשעומדים על הסוגיה של הנזקים, חברת הכנסת בן משה, צריך להבין מה התכלית.

אופיר סופר: אנחנו מזהים כאן שתי מטרות: האחת היא גביית דמי חסות, שאנחנו מכירים, והשנייה – מאבק על קרקעות.

אופיר סופר: מאבק על קרקעות מרעה, מאבק על קרקעות של מטעים – פשוט במלוא מובן המילה.

אופיר סופר: זה מקבל לא אחת משמעות של מאבק לאומני שחותר תחת היאחזותה של מדינת ישראל באותן קרקעות בשטחים הפתוחים.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, לגופו של החוק ולגופו של עניין, ראשית, בהזדמנות זו אני רוצה להודות לשר המשפטים על עבודה משותפת ומאומצת ופרודוקטיבית ואיכותית סביב כתיבת החוק.

אופיר סופר: אני רוצה להסביר משהו ברציונל: ההתמודדות עם הפשיעה החקלאית עוסקת בהפללה ובענישה שמטרותיהן בסוף לייצר הרתעה.

אופיר סופר: החוק לא עוסק בהפללה, אלא עוסק בעיקר בענישה.

אופיר סופר: החוק קובע כי יבוצע חילוט ברכושם של העבריינים בשווי נזק או בשווי גנבה ללא הגבלת סכום.

אופיר סופר: בעצם מרגע הגשת כתב האישום תתבצע תפיסה של הרכוש, ובהינתן פסק דין יבוצע החילוט, ובעצם בסכום הכסף הזה יוכל להיות מפוצה החקלאי שהוסב לו הנזק.

אופיר סופר: אני רוצה לספר לכם שלפני כחודשיים ביקרתי במטע מנגו במעלה גמלא – נזק של מאות אלפי שקלים, עשרות דונמים שנעקרו במטע צעיר בן שנה.

אופיר סופר: שוחחתי אתמול עם החקלאי, איך הוא עומד, איך הוא מתמודד?

אופיר סופר: כמובן, אין לו שום פיצוי ושום דבר - - -

מירב בן ארי: מי זה החקלאי?

מירב בן ארי: מאיפה הוא בא?

אופיר סופר: ממעלה גמלא.

מירב בן ארי: אני יודעת מי זה – בנסקי?

אופיר סופר: כן.

אופיר סופר: אני מכיר את התהליך שאתם עושים מול משרד החקלאות - -

מירב בן ארי: אנחנו באמת - - -

אופיר סופר: - - אני אומר שכרגע בשלב זה לא מצליחים לתת לו מענה.

אופיר סופר: אני רוצה לומר, בשביל לשמור על הרצף של הדברים, שהחוק הזה לבד מההיבט של ההרתעה שהוא עושה כלפי אותם מפגעים עבריינים – וצריך לומר שבמקרה הזה ספציפית הייתה כאן ממש רשלנות, כיוון שהתריעו עבריינים באותו יום, לאחר שבוצעה הריסה בשטח הסמוך, הם אמרו, אנחנו נגבה על זה תג מחיר.

אופיר סופר: לא עברו 12 שעות וכבר בלילה הם עקרו את המטעים.

מירב בן ארי: נכון.

אופיר סופר: אז החוק הזה, בסופו של דבר, מעבר להרתעה של העבריינים, גם מאפשר לגבות סכום כסף שיסייע לחקלאים בשיקומם.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, משחר ימיה של הציונות החקלאות היוותה נקודת מפגש של הסכסוך הערבי-ישראלי.

אופיר סופר: זה היה בתחילת המאה הקודמת טרם הקמתה של מדינת ישראל, ולצערי, נמשך גם בימים אלה.

אופיר סופר: החקלאות נחשבה לחוד החנית של ההתיישבות, הייתה ביטוי לחלוציות ולציונות; זאת שידעה להתמודד עם פגעי מזג האוויר ולהפריח אדמות טרשים, אבל היא ידעה גם להתמודד ולסמן גבולות להתיישבות ולהתמודד עם מי שמערער על זכות קיומנו בארץ הזאת.

אופיר סופר: מעולם, חברת הכנסת בן ארי, לא הייתה מחלוקת אם התיישבות בכפר גלעדי או בבית הדסה היא ציונות.

אופיר סופר: היה ברור לכולם שהתיישבות בכפר גלעדי ובבית הדסה זו ציונות.

אופיר סופר: הייתה מחלוקת כמה להעמיק את הציונות, כמה להעמיק את ההיאחזות שקובעת וקבעה את גבולותיה של מדינת ישראל.

אופיר סופר: זאת הייתה נקודת המחלוקת.

אופיר סופר: את הצעת החוק הזאת אני מגיש גם עם חברי חבר הכנסת רם בן ברק.

אופיר סופר: הוא איש התיישבות ואיש ביטחון, ולאחרונה ביקרתי במקום מושבו בנהלל.

אופיר סופר: יצא לי להיפגש עם אחת המשפחות המייסדות בנהלל.

אופיר סופר: הלכתי לשם לבקר בעקבות תחום עיסוקי לסייע ללוחם שנפגע.

אופיר סופר: פנו אליי מהמשפחה בנהלל – זאת הייתה תכלית המפגש.

אופיר סופר: המפגש עצמו היה מאוד מרגש.

אופיר סופר: אבל אני רוצה לומר לכם שמהעמק יצאתי עם אוויר פסגות.

אופיר סופר: יצאתי עם אוויר פסגות כי פגשתי את מייסדי נהלל, פגשתי את אנשי ההתיישבות העובדת.

אופיר סופר: לא שאלתי מהן העמדות הפוליטיות שלהם, וגם הנחתי שהן שונות משלי.

אופיר סופר: כאן אני רוצה לפנות לחבריי בשמאל הציוני: בואו נזכיר לכולנו מהי תכליתה של מדינת ישראל, למה היא קמה – להוות לבית לאומי לעם היהודי.

אופיר סופר: וכשהנהגת רע"מ מדברת על הנרטיב הפלסטיני, ואומרת רע"מ זה הנגב – אל תתבלבלו במילים, זה לא מתכתב עם חזונו של בן גוריון.

אופיר סופר: כשרע"מ אומרת – רע"מ זה הנגב, וקדמת הבמה שלה היא הנרטיב הפלסטיני, זהו נרטיב אנטי ציוני.

מירב בן ארי: מנסור דואג לנגב לא בקטע של פלסטין, הוא דואג לנגב בקטע של הבדואים.

מירב בן ארי: אתה - - - מנסור שהוא בכלל לא - - -

אופיר סופר: ואני רוצה לפנות בעיקר לחבריי מיש עתיד: בואו לא נגדיר את הציונות מחדש, בואו לא נעוות את עולם הערכים שעליו גדלנו.

אופיר סופר: גם אם הוא שונה במקצת, בבסיסו הוא אותו בסיס.

אופיר סופר: בשנים האחרונות נפטר חיים גורי, שהיה משורר, לוחם ומפקד - - -

עופר כסיף: ומתנגד לכיבוש.

אופיר סופר: נכון, נכון, בסדר.

אופיר סופר: ולאחרונה נפטר יורם טהרלב, שהתחיל ככתב גיליון במחנה גדנ"ע – מזכיר לי משהו – אבל שניהם היו ענקי רוח, שהשפיעו גם עליי כמו על ישראלים רבים.

אופיר סופר: גם אני, עת שצעדתי עם פקודיי, זמזמתי את שיריהם מעוררי ההשראה.

אופיר סופר: אין ספור המילים שכתבו היו לנכסי צאן ברזל של החברה הישראלית.

אופיר סופר: מילותיהם מיוסדות על אדני פז ולא מנותקות משורשי הציונות.

אופיר סופר: בואו, במסגרת השותפויות הפוליטיות, לא נאבד את זה, לא נאבד מה תכליתנו כאן וציונות מהי.

אופיר סופר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אופיר סופר.

מנסור עבאס: ישיב שר המשפטים גדעון סער.

עופר כסיף: מה עם התנגדות?

מנסור עבאס: אתה מתנגד?

מנסור עבאס: אחרי זה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק חילוט תקבולי עבירה בפשיעה חקלאית של חבר הכנסת אופיר סופר ואחרים מבקשת להרחיב את האפשרות לחילוט רכוש בעבירות שונות הנוגעות לפשיעה החקלאית.

גדעון סער: ההצעה מרחיבה את הכלים העומדים לרשות מערכת אכיפת החוק בהתמודדות עם פשיעה חקלאית – תופעה חמורה שגורמת נזקים רבים לחקלאים ולחקלאות – תוך הרחבת כלי האכיפה הכלכלית ביחס לעבירות בתחום זה.

גדעון סער: לצד הרחבת אפשרות החילוט בעבירות פשיעה חקלאית, בהצעה מוצע גם - - -

סמי אבו שחאדה: אפשר לדבר למיקרופון?

סמי אבו שחאדה: לא שומעים אותך.

מירב בן ארי: כן, אנחנו בקושי שומעים אותך.

מירב בן ארי: ואנחנו מקשיבים.

גדעון סער: בהצעה מוצע גם הסדר שיאפשר לבתי המשפט להורות על העברת רכוש, שחולט בהליך הפלילי, לנפגעי העבירה, על מנת לסייע להם לקבל בהקדם פיצויים, שנפסקו להם בהליך פלילי או סעדים אחרים המגיעים להם.

גדעון סער: אני רוצה להזכיר, וגם אמרתי את זה קודם, שבימים אלה הובאה לשולחני הצעת חוק ממשלתית מקיפה וכוללת שגובשה במשרדי לעניין חילוט תקבולי עבירה, שנועדה ליצור הסדר אחיד ומקיף יותר ביחס לחילוט תקבולי עבירה בכלל העבירות.

גדעון סער: הצעה זאת צפויה להרחיב את סמכויות החילוט בכל הנוגע לתקבולי עבירה ולכלול הסדר שיאפשר העברת רכוש שחולט לנפגעי עבירה.

גדעון סער: סוכם שהצעת חוק פרטית זו, שנוגעת לחילוט בעבירות הקשורות בפשיעה חקלאית – שזה באמת נגע חמור ביותר ואנחנו צריכים לשפר את יכולות ההתמודדות איתו – תקודם בכפוף ובהצמדה להצעת החוק הממשלתית שציינתי.

גדעון סער: נוכח זאת, הממשלה תומכת בהצעת החוק בקריאה הטרומית בלבד, לקראת הצמדתה בהמשך להצעה הממשלתית בנושא.

גדעון סער: תודה.

מנסור עבאס: תודה, השר גדעון סער.

מנסור עבאס: ביקש להתנגד, חבר הכנסת עופר כסיף.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני כשנתיים סיפרתי את הסיפור הבא, שהוא עוד פעם רלוונטי.

עופר כסיף: הסיפור הולך כך: בזמנו הצאר אלכסנדר הגדול העמיד לדין שודד – פיראט, שודד ים.

עופר כסיף: והשודד ים אמר:

עופר כסיף: כשאתה שודד סירה אחת קוראים לך פיראט; כשיש לך צי, שאיתו אתה שודד ארצות שלמות, קוראים לך אלכסנדר הגדול.

עופר כסיף: עכשיו, למה אני אומר את זה?

עופר כסיף: כי השאלה היא מהי פשיעה חקלאית.

עופר כסיף: בפרפרזה לאותו סיפור על אלכסנדר, המדינה, שהיא השודדת הגדולה ביותר, בעיקר מאזרחיה הערבים הפלסטינים, לטובת יהודים - - -

מירב בן ארי: אתה מדבר בכנסת ישראל, לא ברמאללה.

עופר כסיף: את, תשתקי כבר עם הצרחות תרנגולת שלך.

מירב בן ארי: תלך לרמאללה, תכפיש את מדינת ישראל - - -

מנסור עבאס: - - - תני לו להשלים.

עופר כסיף: תפסיקי לבלבל את המוח.

עופר כסיף: תפסיקי לבלבל את המוח.

מירב בן ארי: זה בושה שאתה עומד שם בכלל.

מירב בן ארי: בושה, זה מה שאתה.

עופר כסיף: חוץ מלצרוח לא מסוגלת לעשות כלום.

עופר כסיף: לא פה.

עופר כסיף: אני מבקש שהזמן לא יהיה על חשבוני, ההפרעות האלה.

מירב בן ארי: ברור שעל חשבונך.

מנסור עבאס: מירב.

עופר כסיף: עכשיו, אותו הדבר פה.

עופר כסיף: כי מהי ההגדרה של פשיעה חקלאית?

עופר כסיף: שרפת שדות בידי מתנחבלים זו לא פשיעה חקלאית.

עופר כסיף: עקירת עצים של פלסטינים זו לא פשיעה חקלאית.

שמחה רוטמן: גם רצח של חדי-קרן.

עופר כסיף: גזל של אדמות על ידי המדינה זה לא פשיעה חקלאית.

שמחה רוטמן: גם רצח של חדי-קרן.

שמחה רוטמן: כי זה לא קיים, כי זה לא קיים.

מירב בן ארי: אתה בושה.

מנסור עבאס: טוב, חברי הכנסת שמחה רוטמן ומירב בן ארי, בבקשה, תירגעו.

עופר כסיף: מה זאת פשיעה חקלאית?

עופר כסיף: כאשר אתה - -

מירב בן ארי: - - -

עופר כסיף: - - עני ואביון ונלחם על חייך, קוראים לך פושע חקלאי.

עופר כסיף: כאשר אתה מדינה שגוזלת אדמות, קוראים לך מדינת ישראל.

עופר כסיף: עכשיו - - -

מירב בן ארי: אין דבר כזה פושע חקלאי, תתבייש לך שאתה מדבר על החקלאים, אתה בושה, בושה שאתה יושב בכנסת.

מירב בן ארי: תתבייש.

מירב בן ארי: אלה אנשים שמעבדים את האדמות שלהם.

עופר כסיף: אתה מוכן להשתיק את התרנגולת?

מנסור עבאס: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה, תירגעי.

מנסור עבאס: לא ראוי איך שאתה מדבר - - -

עופר כסיף: לא ראוי שהיא מפריעה וצורחת.

מנסור עבאס: אבל מה שאמרת לא ראוי.

מירב בן ארי: לא ראוי שאתה אומר על חקלאים שהם פושעים.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

עופר כסיף: עכשיו, זה לא מפתיע שגזען פתולוגי כמו אופיר סופר מעלה את זה.

עופר כסיף: לפחות לזכותו ייאמר שהוא אמר דבר אחד אמיתי: שהרציונל הוא הציונות.

עופר כסיף: גזל ושוד אדמות ערביות זה הא"ב של הציונות.

עופר כסיף: רק מפתיע, שלא לומר מרתיח, שחברי כנסת ערבים פלסטינים מצביעים בעד חוק כזה.

עופר כסיף: מה שאני רוצה עוד להגיד הוא שהעליונות היהודית, שהיא בסיס השוד הממוסד, היא חלק מהמשיחיות של בן גוריון.

עופר כסיף: אתם יודעים, בן גוריון אמר: אין אלוהים אבל הוא הבטיח לנו את הארץ.

עופר כסיף: זאת המשיחיות שעליה מדובר.

עופר כסיף: החוק הנקלה הזה והחוק הנבזי, שיעלה כאן כנראה בסוף היום – חוק להסדרת מגורים, מה שנקרא, בשטחי מרעה – אלה בעצם שני צדדים של אותו המטבע.

עופר כסיף: מחד, יד קשה נגד האזרחים הערבים, שרק אותם מאשימים בפשיעה חקלאית; מצד שני, לגיטימציה לשוד קרקעות למען יהודים, מה שנקרא חוות יחידים.

עופר כסיף: אפרטהייד מוחלט, בושה וחרפה.

עופר כסיף: אני קורא לחברי רע"מ ומרצ לא לתת יד לחוקים הנפשעים האלה.

עופר כסיף: אתם אלה שתיזכרו לדיראון עולם.

עופר כסיף: לא קשקשנים כמו מירב בן ארי ולא הגזענים.

מירב בן ארי: הוא הזכיר את השם שלי, אני רוצה להגיב עכשיו.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיב לחצוף הזה.

מירב בן ארי: אתה בושה שאתה יושב בכנסת.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מירב בן ארי, תירגעי.

מנסור עבאס: תגישי בקשה כתובה, בבקשה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עופר כסיף.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים – אתה רוצה להגיב?

מנסור עבאס: בבקשה.

איתמר בן גביר: מחבל, מחבל, לך לסוריה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה.

מירב בן ארי: תענה לו, לבושה הזה, לבושה וחרפה הזה.

אופיר סופר: אני רוצה להשתמש - - -

מירב בן ארי: הוא קרא - - -

אופיר סופר: תגידי, תגידי.

מירב בן ארי: הוא קרא לי "תרנגולת".

מירב בן ארי: טוב שלא קרא לי "פרה", כי זה פשיעה חקלאית.

סמי אבו שחאדה: תגידי, תגידי, לא שמענו - - -

אופיר סופר: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה - - -

מירב בן ארי: אל תדאג, אני אדבר.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: ככה מדברים לחברת כנסת?

מירב בן ארי: ככה מדברים?

מנסור עבאס: מירב.

אופיר סופר: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, קודם כול אני רוצה להזכיר לך שהייתי בין הבודדים שהספיקו לראות את הציוץ השפל שלך בשבוע שעבר, רק לא הספיקו לעשות צילום מסך.

אופיר סופר: אם אתה גבר, מה שנקרא, אז תעלה אותו, תכתוב אותו.

אופיר סופר: פשוט ציוץ של טרוריסט, של תומך טרור, של חותר תחת הקמתה של מדינת ישראל.

אופיר סופר: תהיה גבר ותעלה אותו.

אופיר סופר: תעלה אותו כלשונו, למה מחקת אותו?

אופיר סופר: זה מה שאתה עושה פה בפרלמנט?

אופיר סופר: נלחם נגד מדינת ישראל?

אופיר סופר: תהיה גבר ותעלה אותו.

אופיר סופר: חתיכת שפל, תתבייש.

סמי אבו שחאדה: אפס, זה מה שאתה.

סמי אבו שחאדה: אפס, אפס - - - אפס.

סמי אבו שחאדה: זה מה שאתה.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת רם בן ברק, הזכרתי כאן לפני כן, כשלא היית, את הביקור שלי בנהלל.

אופיר סופר: אמרתי שיצאתי מהעמק, אבל יצאתי מהעמק עם אוויר פסגות, ולא רק בגלל הסוגיה הספציפית שטיפלתי בה, אלא בגלל שהרגשתי שאני פוגש את מייסדי ההתיישבות העובדת, את אותה ציונות, את אותו עולם ערכים שאנחנו מתגעגעים אליו.

אופיר סופר: ואני אומר את זה, לצערי, בעקבות הדברים הקשים שנאמרו השבוע, ודי לחכימא ברמיזא.

אופיר סופר: אני אומר גם שאסור לנו להתבלבל, כי אם אנחנו נתבלבל ונשכח מהי תכליתו של העם היהודי, למה שבנו להקים את הבית הלאומי פה במדינת ישראל, אז אנחנו נאבד את כל הזהות שלנו.

אופיר סופר: עכשיו, מה שהיה כאן – מופע האימים של חבר הכנסת ששכחתי את שמו, ואולי טוב שכך – זה פשוט דוגמה לאובדן זהות ערכי.

אופיר סופר: הבסיס שלנו, של השמאל הציוני ושל הימין, הוא אותו בסיס.

אופיר סופר: אסור לנו להתבלבל, אסור לנו לקחת את השפה ואת הלקסיקון שלא התכוונו.

אופיר סופר: כן, הזכרתי את ענקי הרוח, את חיים גורי ואת יורם טהרלב, שמבחינתי הם היו דמויות מעוררות השראה.

אופיר סופר: צר לי, צר לי על הדברים שנאמרו השבוע, ואני כן מצפה שמישהו שמתיימר להנהיג מתישהו את מדינת ישראל וכיום הוא פניה החיצוניים של מדינת ישראל, יתנצל על הדברים.

אופיר סופר: ברור לי שזה לא מייצג לא אותך, לא את חברת הכנסת בן ארי, לא את סגן השר סגלוביץ' ולא חברים אחרים ביש עתיד.

אופיר סופר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר כנסת אופיר סופר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק חילוט תקבולי עבירה בפשיעה חקלאית, של חבר הכנסת אופיר סופר.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 41

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 41 בעד, 5 חברי הכנסת מתנגדים, אין נמנעים.

מנסור עבאס: ההצעה התקבלה ועוברת להמשך דיון בוועדת - - -

מירב בן ארי: ביטחון הפנים.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: הוא הציע לביטחון הפנים.

מנסור עבאס: אז היא תעבור – מקובל?

מנסור עבאס: אז היא עוברת לוועדת ביטחון הפנים.

מנסור עבאס: הודעה אישית של חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה, חמש דקות.

מנסור עבאס: מה?

אורלי לוי אבקסיס: - - - בעד.

קריאה: נגד.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: הכרזנו.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: יירשם לפרוטוקול: חברת הכנסת אורלי לוי – נגד?

מנסור עבאס: בעד, בעד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איימן עודה נגד.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל שיר בעד.

מיכל שיר סגמן: זה לפרוטוקול.

מנסור עבאס: לפרוטוקול.

מנסור עבאס: וגם גלית בעד.

מנסור עבאס: גלית דיסטל בעד.

מנסור עבאס: זה לפרוטוקול.

מנסור עבאס: בבקשה, מירב.

מירב בן ארי: תודה, אדוני.

מנסור עבאס: חמש דקות, גברתי.

מירב בן ארי: אני אדבר קצר.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: חבריי השרים, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אני רוצה להגיד משהו – זה עובד – ברמה הלאומית וברמה האישית.

עופר כסיף: - - -

מירב בן ארי: רגע.

מירב בן ארי: אני רואה שיש כאן קשב.

מירב בן ארי: אז אני רוצה להגיד לך משהו.

מירב בן ארי: כל יום שאתה יושב בו בכנסת הזאת זו בושה למדינה.

מירב בן ארי: זו בושה שנבחרת.

מירב בן ארי: אתה צריך מכאן לעבור לפרלמנט ברמאללה.

קריאה: - - -

מירב בן ארי: שם המקום שלך.

מנסור עבאס: לא, לא.

מנסור עבאס: אסור.

מירב בן ארי: אתה לא תדבר על חקלאי ישראל.

מנסור עבאס: אסור למחוא.

מנסור עבאס: מה קרה לך?

מירב בן ארי: של נעליך כשאתה מדבר על האנשים האלה, של.

מירב בן ארי: מי אתה בכלל?

מירב בן ארי: אלו אנשים שכל החיים מגשימים בשביל המדינה הזאת.

עופר כסיף: - - -

מירב בן ארי: אתה יושב פה ורק עושה נזק.

מירב בן ארי: אבל תדאג.

מירב בן ארי: אנחנו בקואליציה ובאופוזיציה לא ניתן יד.

מירב בן ארי: אם אתה חושב שחקלאי ישראל – שהם האנשים הכי טובים שיש במדינה הזאת – אתה תקרא להם פושעים.

מירב בן ארי: אתה בושה.

מירב בן ארי: וברמה האישית, אני אגיד לך משהו.

מירב בן ארי: יש לי כאן כמה שנים של חקיקה ועבודה פרלמנטרית משותפת.

מירב בן ארי: מי אתה שתדבר אליי בצורה כזאת?

קריאה: הופה.

קריאה: הופה.

מירב בן ארי: איך אתה לא מתבייש?

עופר כסיף: אני מתבייש שאת כאן.

מירב בן ארי: שוביניסט.

מירב בן ארי: מיזוגן.

עופר כסיף: אני מתבייש - - -

מירב בן ארי: אתה תקרא לי, ותגיד ליושב-ראש שיפסיק את התרנגולת הזאת?

עופר כסיף: את מייצגת פמיניזם, את?

עופר כסיף: את מייצגת את הפמיניזם?

עופר כסיף: את לא מתביישת?

מירב בן ארי: אתה בושה.

עופר כסיף: - - -

מירב בן ארי: ואני אעשה כל מה שאפשר - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, שב, בבקשה.

מירב בן ארי: - - כל מה שאפשר, כדי שיום אחד אתה לא תהיה פה.

מירב בן ארי: אתה לא תקרא לי ככה.

מירב בן ארי: אתה לא תקרא לאף אישה פה תרנגולת.

עופר כסיף: את - - -

מירב בן ארי: בושה.

מירב בן ארי: מיזוגן.

מירב בן ארי: שוביניסט, גזען ושונא ישראל.

מירב בן ארי: כל יום שאתה בכנסת הזאת זו בושה.

עופר כסיף: - - -

מירב בן ארי: בושה וחרפה.

מאי גולן: כל הכבוד.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מירב בן ארי.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, זה לא ראוי למחוא כפיים.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2500/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום: הצעת חוק להסדרת המגורים בשטחי מרעה, 2021.

מנסור עבאס: חברת הכנסת שרן מרים השכל, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, גברתי.

שרן השכל: אדוני היושב-ראש – שומעים?

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתמר בן גביר, נא לשבת בשקט.

מנסור עבאס: לשבת.

שרן השכל: בשנים האחרונות החקלאים עוברים מסכת ייסורים בכל מה שקשור להגנה ושמירה על הקניין שלהם, על האדמות שלהם ועל התוצרת שלהם, החל מדרישות פרוטקשן וכלה בגניבת ציוד ותוצרת.

קריאה: חייבים להגביר.

שרן השכל: אם אפשר להגביר את המיקרופון, בבקשה.

שרן השכל: הם לא שומעים.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

מנסור עבאס: מנהלי הסיעות.

שרן השכל: בשנים האחרונות החקלאים עוברים מסכת ייסורים בכל מה שקשור להגנה ושמירה על הקניין שלהם, על האדמות שלהם ועל התוצרת שלהם, החל מדרישות פרוטקשן וכלה בגניבת ציוד ותוצרת.

שרן השכל: החקלאים קורסים ופושטים את הרגל, משום שהמשטרה לא מצליחה למגר את התופעה של פשיעה חקלאית.

שרן השכל: אנחנו עובדים בחודשים האחרונים על מתן כלים משפטיים ומשטרתיים, על מנת שגורמי אכיפת החוק ומערכת המשפט יוכלו לפעול למיגור התופעה האלימה הזו.

שרן השכל: כך, למשל, קידמנו את חוק עונשי מינימום ואת הגדרת הפרוטקשן, שמוכר היטב לחקלאים.

שרן השכל: אך אי-אפשר להתעלם מהעובדה שאת הוואקום שנוצר בשטח – במטרה להגן על רכושם ועל עבודתם, מילאו אותם חקלאים, אשר נכחו בשטח לילות שלמים במארבים, ברדיפה אחר אותם פושעים, ולא פעם חוו אפילו פגיעה פיזית, אישית – לאותו ואקום נכנס ארגון השומר החדש, שעושה עבודת קודש של ממש בכל הקשור להגנה על שטחי ישראל, ובעיקר למען ההגנה על החקלאות.

שרן השכל: הצעת החוק הזו באה לתת את הכלים לאותם חקלאים וארגונים, שנאלצים לעשות משמרות ליליות לעיתים בתנאי מזג אוויר לא פשוטים, בקור ובגשם.

שרן השכל: עלינו לאפשר להם להקים מבנה בשטח שבו יוכלו לשכון בתנאים הגונים.

שרן השכל: הצעת החוק הזו, למעשה, קובעת שאותם רועים ובעלי עדרי בקר, ששומרים על אלפי דונמים של מדינת ישראל, יוכלו להקים מבנה למגורים, צנוע, שבו ישהו בזמן שמירה על עדרי הצאן והבקר שלהם.

שרן השכל: אותם חקלאים לא רק שומרים על המרעה שלהם ועל הרכוש שלהם – שלעיתים קרובות נגנב ומביא לפגיעה כלכלית קשה ובעלויות של פשוט מאות אלפי שקלים – הם גם שומרים על אלפי דונמים של אדמות מדינה, שללא המרעה, היו פשוט מופקרות ונדונות להשתלטות בלתי חוקית.

שרן השכל: הצעת החוק הזו באה לתת גב וגיבוי לאותם חקלאים; לאותם אנשים ציוניים ששומרים על המדינה ועל הגבולות, ולאותת להם שאנחנו לצידם; שאנחנו מחזקים אותם בתקופה הקשה הזו ונותנים להם תמיכה מלאה.

שרן השכל: הצעת החוק הזו, כמו גם הצעת החוק הקודמת, של חבר הכנסת אופיר סופר, על חילוט תקבולי עבירה בפשיעה החקלאית שהעברנו עכשיו, קובעות כי החקלאים נמצאים בסדר העדיפויות של הקואליציה הנוכחית.

שרן השכל: אנחנו מעוניינים לשמור על מפעל החיים של החקלאים במדינת ישראל.

שרן השכל: החקלאות היא הישראליות במיטבה, ואנחנו צריכים לעזור לחקלאים להמשיך ולהתקיים.

שרן השכל: אבקש את תמיכתכם באישור הצעת החוק הזו.

שרן השכל: אני רוצה להודות לשר החקלאות עודד פורר, שתומך בהצעה; לשר הבינוי והשיכון זאב אלקין; ולשר המשפטים גדעון סער.

שרן השכל: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת שרן השכל.

מנסור עבאס: ישיב השר עודד פורר, שר החקלאות ופיתוח הכפר, בבקשה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני לא יכול לעבור לסדר-היום על ההערות של חבר הכנסת כסיף, שהעיר כאן קודם לחברת הכנסת מירב בן ארי.

עודד פורר: די שרק אצטט מהדברים שאמרתי בבקשה לפסילת מועמדותו של חבר הכנסת כסיף לכנסת ישראל – אגב פסילה שאושרה על ידי ועדת הבחירות המרכזית.

עודד פורר: אני לא אחזור על הציטוטים הנבזיים שלו, שבגינם טענתי שהוא לא יכול להיכנס לתוך הכנסת, אבל מה שסיכמתי בדבריי בפני ועדת הבחירות המרכזית אז: אמרתי שוועדת הבחירות המרכזית צריכה להגיד על האמירות מעין אלו: לא בבית ספרנו.

עודד פורר: הדברים שאמר כאן חבר הכנסת כסיף ברמה האישית כלפי חברת הכנסת מירב בן ארי זה בדיוק לא בבית ספרנו.

עודד פורר: אני חושב שאנחנו רואים עד כמה הייתה מוצדקת הפסילה, שאנחנו השגנו אז בוועדת הבחירות המרכזית.

עופר כסיף: אני לא מצפה מפשיסטים.

עופר כסיף: אין לי ציפיות ממך.

עודד פורר: הצעת החוק הזו – אפשר - - -

מנסור עבאס: טוב.

עודד פורר: הצעת החוק הזו להסדרת מגורים בשטחי מרעה נועדה להסדיר את מגורי הרועים בשטחי מרעה לצורך שמירה על מקרקעי הציבור, ובכלל זה על השטחים הפתוחים והיערות.

עודד פורר: הסדרת מגורי הרועים תיעשה על ידי אישור מבנים קיימים, שמשמשים למגורי רועים, בלב שטחים פתוחים.

עודד פורר: מדובר בהצעת חוק מהמוצדקות שהבאנו לכאן.

עודד פורר: אפשר?

עודד פורר: אני יכול לרדת?

קריאה: - - -

עודד פורר: תודה רבה.

עודד פורר: אני מבקש מחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

עודד פורר: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוסאמה סעדי ביקש להתנגד.

מנסור עבאס: בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, זה עוד חוק ציוני פרופר.

אמיר אוחנה: חוק ציוני?

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: הקול הוא קול של - - -

קריאות: - - -

אביר קארה: זו מדינה יהודית בארץ ישראל.

אוסאמה סעדי: הקול הוא קול של שרן השכל, אבל זה חוק של סמוטריץ'.

קריאות: - - -

אביר קארה: - - - מדינה יהודית בארץ-ישראל - - -

אוסאמה סעדי: זה חוק של חוות בודדים, זה חוק של חוות יחידים - -

מירב בן ארי: זאת מדינה ציונית.

מירב בן ארי: ברוך הבא - - -

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: - - של אלפי דונם.

אוסאמה סעדי: אני לא בא אלייך בטענות, מירב - -

מירב בן ארי: אתה תגנה את איך שהוא מדבר אליי.

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: - - אבל אני בא בטענות ליושב-ראש של הישיבה.

מנסור עבאס: שנייה.

מנסור עבאס: שנייה.

אביר קארה: זו מדינה ציונית.

אביר קארה: אם לא מתאים לך - - -

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: כשאת אומרת, שרן, שהחקלאים נמצאים – תשמעו: החקלאים נמצאים בסדר העדיפות של הקואליציה הזאת.

אוסאמה סעדי: איזה קואליציה זו, מנסור?

אביר קארה: אתה לא חייב להישאר פה, לא חייב.

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: זה קואליציה שנותנת לחקלאים ולחקלאות היהודית בלבד.

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: איפה החקלאות הערבית?

אוסאמה סעדי: מה - - -

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: שמישהו, חקלאי, בונה סככה, מאזן גנאים, בונה סככה באל-בטוף - - -

מירב בן ארי: על מה - - -

אוסאמה סעדי: בונה סככה חקלאית, והוא מקבל קנס לפי חוק קמיניץ, של מאות אלפי שקלים, הוא מקבל צו הריסה.

אביר קארה: חוק קמיניץ חל על יהודים.

אביר קארה: חוק קמיניץ חל על יהודים - - -

אוסאמה סעדי: על מה אתם מדברים?

אוסאמה סעדי: שאתם מגינים על שטחי מרעה?

אוסאמה סעדי: אתם מדברים על שטחי מרעה כשהתנאי שהוא צריך 2,000 דונם.

אוסאמה סעדי: 2,000 דונם אתם נותנים לו, לאותו חקלאי, לאותו רועה צאן.

קריאות: - - -

אביר קארה: אתה לא מכיר את החוק, אתה סתם עולה לצעוק - - -

אוסאמה סעדי: מה עם רועה הצאן בנגב?

מירב בן ארי: אתה לא קורא את החוק הזה.

אוסאמה סעדי: אני קורא.

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: את לא קוראת את החוק.

אוסאמה סעדי: את לא קוראת את החוק.

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: תקראי מה קרה בחוק, תקראי ותשמעי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש - - -

אביר קארה: 20 שנה הרשימה המשותפת לא עשתה כלום.

אוסאמה סעדי: תשמעו כולכם.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת אביר קארה, בוא נירגע קצת.

אוסאמה סעדי: תשמעו.

אוסאמה סעדי: אביר קארה, סגן השר, תשמע מה אומר החוק.

אביר קארה: - - -

קריאה: - - - המצביעים שלכם.

קריאה: פעם אחת - - -

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש, אדוני שר החקלאות, כתוב - - -

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: כתוב: "החל ביום פרסומו של חוק זה יעוכבו לתקופה של שנתיים הליכי אכיפה ופיקוח, המתנהלים לגבי מבנים קיימים".

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: יש פה הכשרה של בנייה בלתי חוקית.

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: יש פה הכשרה של בנייה בלתי חוקית - - -

עודד פורר: - - -

אוסאמה סעדי: על מה אתה מדבר, יא אדוני שר החקלאות?

אוסאמה סעדי: הינה, כתוב - - -

מירב בן ארי: - - - מה אתה קורא - - -

אוסאמה סעדי: כתוב - - -

מנסור עבאס: טוב, חברת הכנסת מירב, בואי נירגע.

אוסאמה סעדי: אם החוק הזה - - -

עודד פורר: - - - שרועה את נחלתו, את הצאן שלו, מותר לו להיות שם - - -

אוסאמה סעדי: וחקלאי באל-בטוף, לא מותר לו?

אוסאמה סעדי: חקלאי על הקרקע שלו?

אוסאמה סעדי: אני שואל אותך, שר החקלאות, חקלאי מאל-בטוף, שבונה סככה על הקרקע הפרטית שלו, שהוא רוצה לפתח את החקלאות, שהוא רוצה לפתח את החקלאות שלו – זה אסור?

קריאות: - - -

רם בן ברק: לא - - -

אוסאמה סעדי: למה אתם נותנים לו קנסות?

אוסאמה סעדי: אתם נותנים קנסות.

קריאות: - - -

רם בן ברק: - - - אני אענה לך.

רם בן ברק: אני אענה לך.

רם בן ברק: תפסיק לצעוק.

אוסאמה סעדי: רם בן ברק, אתה נותן קנסות במאות אלפי שקלים.

אוסאמה סעדי: סככה חקלאית באל-בטוף אסור.

קריאות: - - -

רם בן ברק: מותר.

רם בן ברק: למה אתה צועק?

רם בן ברק: למה אתה צועק?

אוסאמה סעדי: מרעה בנגב – אתם גורפים, אתם משמידים את היבולים החקלאיים בנגב.

אוסאמה סעדי: על מה אתם מדברים?

רם בן ברק: אתה לא רוצה לשמוע, לא אכפת לך.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, אני אומר לך: אם החוק הזה יעבור, גם אם אתם תתנגדו, וזה יעבור בקולות האופוזיציה, מה ההבדל בין זה לבין חוק האזרחות?

אוסאמה סעדי: מה ההבדל?

אביר קארה: חבל שחוק האזרחות לא עבר גם

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: אתם צריכים לבוא ולהגיד שאם החוק הזה יעבור, זה נגד אדמות בנגב, נגד אדמות בגולן הכבוש, הסורי.

אביר קארה: גם חוק האזרחות צריך לעבור.

אביר קארה: גם חוק האזרחות צריך לעבור - - -

אוסאמה סעדי: חבר הכנסת אביר קארה, תירגע.

אוסאמה סעדי: זו אחריותכם המלאה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק להסדרת המגורים בשטחי מרעה, של חברת הכנסת שרן השכל.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 57

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 57 חברי כנסת בעד, תשעה חברי כנסת מתנגדים.

מנסור עבאס: ההצעה מתקבלת ועוברת להמשך דיון בוועדת הפנים, בהתאם לייעוץ המשפטי.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2542/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום, הצעת חוק לתיקון פקודת היערות (הגברת ההגנה על עצים בוגרים), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

קריאה: - - -

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: הייעוץ המשפטי שינה את זה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: אבל כבר הכרזנו על זה.

מנסור עבאס: כבר הכרזנו על זה.

מנסור עבאס: כבר הכרזנו על זה.

שרן השכל: לא, לא.

שרן השכל: אבל נאמר גם מהאופוזיציה שהם דורשים.

שרן השכל: היא צעקה - - -

אורית סטרוק: אני צעקתי לך "כלכלה", אני צעקתי לך, אתה לא שמעת אותי.

אורית סטרוק: זה שאתה לא מקשיב לי זה עניין שלך.

שרן השכל: - - הוועדה לביטחון פנים ואני - - -

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

שרן השכל: אני גם התקדמתי, כי אתה ממשיך לדבר, ואני אומרת את זה.

אורית סטרוק: מנסור, סליחה, אנחנו אמרנו "כלכלה" - - -

מנסור עבאס: כבר עברנו לסעיף הבא על סדר-היום.

מנסור עבאס: תודה רבה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: אוקיי, אז חבר הכנסת צביקה האוזר תומך?

מנסור עבאס: הצביע בעד, למרות הכול.

שרן השכל: - - - הוועדה.

שרן השכל: אז אם לא, אז להעביר לוועדת הכנסת.

מנסור עבאס: שרן, בסדר.

שרן השכל: לא, אבל אתה צריך להכריז על זה.

אורית סטרוק: תודיע.

אורית סטרוק: תודיע.

מנסור עבאס: אנחנו כבר – הייעוץ המשפטי קבע לוועדת הפנים, והכרזתי, ועברתי לסעיף הבא על סדר-היום.

אורית סטרוק: לא, אנחנו אמרנו לוועדת כלכלה, וזה לא בסדר - - -

שרן השכל: אבל אני - - - והמשכת.

מנסור עבאס: בבקשה, יוראי.

מנסור עבאס: בבקשה.

אורית סטרוק: מה זה הדבר הזה?

אורית סטרוק: זו אלימות, מה שאתה עושה.

שרן השכל: זה לא יכול להיות - - -

אורית סטרוק: זו אלימות - - -

שמחה רוטמן: - - - אפילו לא הרמת את הראש.

שמחה רוטמן: צביקה עמד והרים יד להגיד לשנות את ההצבעה.

מנסור עבאס: בסדר.

שמחה רוטמן: אי-אפשר ככה.

מנסור עבאס: בבקשה, יוראי.

שמחה רוטמן: לא - - - התחיל.

שמחה רוטמן: הוא התעלם מכל מה שצעקו לו.

קריאות: - - -

שמחה רוטמן: לא, בסדר, אבל הוא התעלם מהכול, וזו עוד הוכחה לעוד משהו שהוא התעלם ממנו - - -

אורית סטרוק: - - - וצריך להגיד עכשיו שזה הולך לוועדת הכנסת.

מנסור עבאס: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה.

מנסור עבאס: עשר דקות.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני - - -

שרן השכל: מנסור אני מבקשת שתכריז, לכל הפחות, להעביר את זה לוועדת הכנסת.

מנסור עבאס: שרן, כבר עברנו.

שרן השכל: לא.

שרן השכל: אנחנו אמרנו את זה.

מנסור עבאס: בסדר.

שרן השכל: זה לא יכול להיות.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, את הדברים שלי היום אני בוחר לפתוח בכמה מילים מספר הילדים המוכר, "העץ הנדיב" - -

שרן השכל: מנסור, לא מתנהגים ככה - - -

מנסור עבאס: בסדר, שרן.

מנסור עבאס: בסדר.

קריאות: - - -

יוראי להב-הרצנו: - - מאת של סילברסטיין, שמספר על נתינה של עץ לילד, נתינה שהיא ללא תנאי.

מאי גולן: יוראי, לא שומעים.

יוראי להב-הרצנו: לא שומעים, אדוני.

מנסור עבאס: שוב, חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

מנסור עבאס: להגביר את המיקרופונים.

מנסור עבאס: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אני חוזר שוב.

יוראי להב-הרצנו: את הדברים שלי אני מבקש לפתוח בכמה מילים מספר הילדים המוכר "העץ הנדיב", מאת של סילברשטיין, שמספר על נתינה של עץ ילד, נתינה שהיא ללא תנאי.

יוראי להב-הרצנו: העץ הוא מקור החיים עבור הילד, הוא אוכל מפירותיו, נעזר בו כדי לקבל צל, ועושה שימוש בו ובענפיו.

יוראי להב-הרצנו: לבסוף הילד חוזר אל העץ, והעץ אומר לו ככה: "'אני מצטער, ילד', אמר העץ, 'אבל לא נשאר לי שום דבר לתת לך.

יוראי להב-הרצנו: התפוחים שלי כבר אינם'".

יוראי להב-הרצנו: הילד משיב לו כך: "'השיניים שלי יותר מדי חלשות בשביל תפוחים'.

יוראי להב-הרצנו: 'הענפים שלי כבר אינם', אמר העץ, 'יותר לא תוכל להתנדנד עליהם'.

יוראי להב-הרצנו: 'אני יותר מדי זקן בשביל להתנדנד על ענפים', אמר הילד.

יוראי להב-הרצנו: 'הגזע שלי כבר איננו, השיב העץ, לא תוכל לטפס'.

יוראי להב-הרצנו: 'אני יותר מידי עייף בשביל לטפס', אמר הילד.

יוראי להב-הרצנו: 'אני מצטער', אמר העץ, הלוואי שיכולתי לתת לך משהו אבל לא נשאר לי כלום, אני סתם גזע כרות וזקן'", אני מתנצל.

יוראי להב-הרצנו: בסיפור, כמו בחיים עצמם, הטבע לא מונע מאיתנו לקחת ממנו מה שנרצה, אפילו הכול, ולכן המסר שבוקע מהספר הזה הוא שעלינו להיות חכמים, מאופקים, זהירים ביחס שלנו לטבע.

יוראי להב-הרצנו: האם אנחנו מיישמים תובנה זו?

יוראי להב-הרצנו: לא בטוח.

יוראי להב-הרצנו: לא בטוח בכלל.

יוראי להב-הרצנו: החיים המודרניים על כדור הארץ גובים מהטבע מחיר כבד, כבד מאוד, וכמו בסיפור, העצים יכולים להיות חלק קריטי מהפתרונות שלנו למשברים הקרובים אם רק נדע להתייחס אליהם בכבוד הראוי.

יוראי להב-הרצנו: בזמן שאנחנו, בני האדם, מגבירים את פליטות הפחמן ופוגעים בכדור הארץ, עצים הם חלק מהפתרון הקריטי למשבר האקלים.

יוראי להב-הרצנו: הם סופחים פחמן מהאוויר, לוכדים מזהמים כמו חנקן דו-חמצני ומזהמים שנפלטים מהתחבורה, הם מאיטים אקטיבית את החרפת המשבר.

יוראי להב-הרצנו: חברות וחברים, עץ בוגר אחד מנקה, מסנן ומטהר 100,000 מ"ק של אוויר מזוהם מדי שנה.

יוראי להב-הרצנו: עץ אחד מייצר 700 ק"ג חמצן וקולט 20 טון של פחמן דו-חמצני.

יוראי להב-הרצנו: עץ אחד מסייע להורדת טמפרטורה בסביבתו בקיץ בין ארבע לחמש מעלות, ומערכת שורשים של עצים בוגרים עשויה להיות גורם ממתן באופן משמעותי לרעידות אדמה.

יוראי להב-הרצנו: העצים גם משמשים בית לבעלי חיים רבים.

יוראי להב-הרצנו: עץ בוגר אלון אחד, לדוגמה, יכול לשמש בית ל-500 מינים שונים של בעלי חיים.

יוראי להב-הרצנו: בעידן של הכחדת מינים המונית, המתרחשת בין היתר בשל צמצום שטחי המחיה והמרעה של בעלי החיים לטובת פרויקטים של בינוי ופיתוח, שתילת עצים מספקת לא רק הגנה לבני האדם אלא גם בית וביטחון לבעלי החיים.

יוראי להב-הרצנו: ועדיין, בשנה האחרונה נכרתו בישראל יותר מרבע מיליון עצים, מתוכם 50,000 בשטחים העירוניים, בערים ובמועצות המקומיות שלנו.

יוראי להב-הרצנו: תוסיפו לזה את עשרות אלפי העצים שנשרפו באסונות שחווינו בשנים האחרונות ותגיעו למספרים בלתי נתפסים.

יוראי להב-הרצנו: אם המצב הזה יימשך, אנחנו עלולים לכרות ולכרות עד שיום אחד נתעורר ונגלה שיצאנו קרחים מכל הכיוונים.

יוראי להב-הרצנו: כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים בימים שבהם שינויי האקלים מכים בישראל ובעולם.

יוראי להב-הרצנו: גלי חום, שרפות משתוללות ושיטפונות ברחבי העולם הם רק חלק קטן מהסממנים של אותו משבר, משבר שמאיים על החיים שלנו ועל עתידם של הדורות הבאים.

יוראי להב-הרצנו: חברות וחברים, עצים הם חלק בלתי נפרד מהפתרון למשבר האקלים, ולכן הגנה עליהם היא חלק קריטי בהתמודדות איתו.

יוראי להב-הרצנו: הצעת החוק הזאת, שניסחתי בשיתוף פעולה עם ארגון אדם טבע ודין ושהתשתית שלה הונחה על שולחן כנסות קודמות בידי חברות הכנסת לשעבר יעל גרמן ומיקי חיימוביץ', משפרת את ההגנה על עצים בישראל.

יוראי להב-הרצנו: בשנים האחרונות אנחנו נתקלים שוב ושוב במקרים שבהם נכרתים עצים ללא הצדקה נראית לעין או במקרים שבהם שיקולי ההגנה על עצים לא מובאים בחשבון בצורה מקיפה כשמגבשים תוכניות פיתוח.

יוראי להב-הרצנו: ההצעה מגבירה את השקיפות, היא מטייבת את הליכי הרגולציה בכל מה שקשור להליכי תכנון ובנייה והיא מקימה קרן פיצוי סביבתי שכל מטרתה היא לוודא שהעצים הבוגרים מקבלים את ההגנה הדרושה להם ונוטעת עצים חדשים.

יוראי להב-הרצנו: תבינו, חברות וחברים, בשנים האחרונות הוגשו ערעורים בערך על 2% מרישיונות הכריתה.

יוראי להב-הרצנו: 2%.

יוראי להב-הרצנו: מה זה אומר, זה אומר שלאזרחי ישראל לא אכפת שכורתים עצים במדינה?

יוראי להב-הרצנו: לא בהכרח.

יוראי להב-הרצנו: הם פשוט לא מודעים להליך כריתת העצים עד לרגע שבו הכורת נמצא מחוץ לבית שלהם ומאיים על החורשה האהובה שלהם.

יוראי להב-הרצנו: הצעת החוק שאני מביא בפניכם היום מגבירה את השקיפות בפני הציבור ומגבירה את מעורבות הציבור בהגנה על עצים בסכנה.

יוראי להב-הרצנו: היא תצמצם מצבים אבסורדיים שבהם אדם פוגש הליך כריתה של חורשה ליד הבית שלו רק כשהכורתים יגיעו לכרות.

יוראי להב-הרצנו: היא תחייב להציב שלט בשטח שבו צפויים להיכרת או להיפגע עצים כדי לאפשר לתושבים להכיר את הסיטואציה ולערער אם ירצו.

יוראי להב-הרצנו: מעבר לכך, בעל הרישיון יידרש להחזיקו ולהציגו לפקח או לשוטר בעת ביצוע הכריתה על מנת לחזק את האכיפה בנושא ולמנוע מצבים של כריתה של עצים ללא רישיון כנדרש.

יוראי להב-הרצנו: הצעת החוק גם משפרת את הרגולציה בכל מה שקשור להליכי התכנון והבנייה, תוך הגדלה משמעותית של ההתחשבות בעצים באמצעות הקדמת השלב שבו ניתנת חוות דעתו של פקיד היערות מהשלב של אישור התוכניות לשלב מוקדם יותר, של ההפקדה שלהן במוסדות התכנון.

יוראי להב-הרצנו: בנוסף, ההצעה מביאה בשורה חדשנית של הקמת קרן לפיצוי סביבתי.

יוראי להב-הרצנו: כך, במקרה שלא ניתן להעתיק את העצים או לבצע נטיעות חלופיות כחלק מהפרויקט, ההיטלים על כריתות העצים ייצבעו ויועברו לקרן מיוחדת שתכליתה ביצוע השקעות נרחבות לטובת שימור ונטיעה של עצים בערים ובמועצות האזוריות בישראל.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו נמצאים בשבוע של ט"ו בשבט, שבו אנחנו חוגגים את חג האילנות, מודים שנתברכנו בעצים רבים בישראל שמספקים לנו חמצן וצל והרבה שמחה.

יוראי להב-הרצנו: אני רואה פה את התכונה הרבה במליאה ואני מרגיש שהאופוזיציה מגייסת כדי להפיל הצעת חוק שנועדה להגביר את ההגנה על עצים בוגרים דווקא בט"ו בשבט.

יוראי להב-הרצנו: אני מאוד מקווה שההצעה הזאת – צריך להיות בה קונסנזוס מימין ומשמאל.

יוראי להב-הרצנו: העצים עוזרים ומסייעים לכולם, ללא הבדלים של דת, גזע ומין.

יוראי להב-הרצנו: אני מקווה מאוד שהצעת החוק הזאת תעבור.

יוראי להב-הרצנו: כנסת נכבדה, ההצעה היא צעד חשוב וחיוני בשיפור ההגנה על עצים בוגרים בישראל, בטיוב הרגולציה שקשורה בהם, בנטיעה נוספת של עצים במרחב הציבורי שלנו.

יוראי להב-הרצנו: שינויי האקלים מחייבים אותנו לפעול כאן ועכשיו ולהיערך ליום המחר.

יוראי להב-הרצנו: העצים שלנו, העצים הבוגרים, הם חלק מהפתרון הקריטי למשבר האקלים.

יוראי להב-הרצנו: ההגנה עליהם, חברות וחברי הכנסת, היא בעצם הגנה עלינו.

יוראי להב-הרצנו: לכן אני מבקש מכם, חברי האופוזיציה וחברי הקואליציה, חברות וחברי הבית כולם: הצביעו בעד הצעת החוק הזאת, שהיא חשובה לנו וחשובה לשמירת הזכויות של הדורות הבאים בארץ ישראל.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

מנסור עבאס: ישיב שר החקלאות ופיתוח הכפר עודד פורר.

מנסור עבאס: השר עודד?

מנסור עבאס: השר עיסאווי פריג'?

עיסאווי פריג': אדוני היושב-ראש, חבריי, מוצעת כאן הצעת חוק לתיקון פקודת היערות, הצעה שלעניות דעתי צריכה להיות בהסכמה של כל חברי הבית, אבל מאחר שתרבות הקואליציה והאופוזיציה היא ששלטת, אז ברשותכם אני אסביר את עמדת הממשלה ולמה אנחנו צריכים להיות שם.

עיסאווי פריג': הצעת החוק לתיקון פקודת היערות העומדת לפתחנו נועדה להגביר את ההגנה על עצים בוגרים.

עיסאווי פריג': משרד החקלאות אמון על היערות והעצים בישראל, ואין זו אחריות שניתן לקחת בקלות.

עיסאווי פריג': עלינו לראות את צורכי פיתוח המדינה, ההולכים וגדלים עם צמיחת האוכלוסייה, מול שימור הטבע הארץ ישראלי שאיתו גדלנו ובסביבתו נרצה לגדל את ילדינו ונכדינו.

עיסאווי פריג': טבע זה דבר מאוד חשוב – זה היסטוריה, זה חיים – אבל במקביל יש את האילוץ של הגידול המתמשך באוכלוסייה, וחייבים למצוא את מערך האיזון.

עיסאווי פריג': נוסף על כך, קיים האתגר הממשלתי הבלתי-נגמר ליצירת איזון בין הרצון להקל על יזמים ועל אזרחים ולהפחית את החסמים והרגולציה לבין שמירה על הסדר החברתי ועל התכנון ארוך הטווח.

עיסאווי פריג': המטרה של הצעה זו היא לספק הגנה גדולה יותר לעצים בוגרים ולאילנות, וזאת מטרה ראויה וחשובה.

עיסאווי פריג': אך יש לציין שאנו הסכמנו לה בכפוף לקבלת עמדת משרד החקלאות במלואה.

עיסאווי פריג': בכל הסוגיה, לרבות פרסום על כריתה, תיקונים בחוק התכנון והבנייה ומתן מענה להבניית ההיטלים למטרות של נטיעה חלופית.

עיסאווי פריג': צריך לנהוג בנושא זה במשנה זהירות שלא להשית רגולציה עודפת על הציבור, ולכן, התנאי לאישור ההצעה הוא שבהכנת הצעת החוק לקריאה ראשונה יוכנסו כל התיקונים שידרוש משרד החקלאות.

עיסאווי פריג': בהמשך להחלטת ועדת השרים מיום ראשון, 9 בינואר, הוחלט כי ההצעה תקודם עם המשרדים הרלוונטיים ותחזור לוועדת השרים לחקיקה לפני הקריאה הראשונה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשמור על הכנסת.

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

עיסאווי פריג': אני מברך את חבר הכנסת יוראי להב על קידום הצעת החוק.

עיסאווי פריג': אם כך, חברים, מונחת בפנינו הצעת חוק מאוד מעניינת, מאתגרת, הצעת חוק שמנסה למצוא את האיזון: איך אנחנו שומרים ומשמרים את החברה הירוקה לעומת התנאים וגידול האוכלוסייה וגידול הערים.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, נגמר הזמן.

עיסאווי פריג': מה זה זמן?

עיסאווי פריג': אוה, רואים שאת חברת כנסת חדשה.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': מה לעשות.

עיסאווי פריג': את רואה.

עיסאווי פריג': את רואה.

מאי גולן: כבר לא חדשה, כבר שנתיים.

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: אני לא סימנתי את הזמן.

מנסור עבאס: אבל הוא לא עבר את עשר הדקות.

מנסור עבאס: בבקשה.

קריאות: - - -

עיסאווי פריג': עשר דקות?

עיסאווי פריג': מי אמר?

עיסאווי פריג': אני שר שעונה.

קריאה: לא לא לא.

מאי גולן: אתה - - - יש הגבלה גם על שר שעונה.

עיסאווי פריג': אני עונה בשם הממשלה.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: השר.

מנסור עבאס: עשר דקות, אני לא סימנתי, אבל יש לך עוד כמה דקות.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אני עונה בשם הממשלה.

עיסאווי פריג': מה אתם נלחצים?

עיסאווי פריג': אני לא מבין למה אתם נלחצים?

עיסאווי פריג': טוב.

עיסאווי פריג': תראה, אנחנו אנשי חוק, אנשים שכפופים לתקנון.

עיסאווי פריג': אבל אתה יודע, חבר הכנסת, מעניין אותי מה שהיה אתמול בחוק הגיוס.

עיסאווי פריג': זה מאוד מעניין אותי.

עיסאווי פריג': שמעתי שהמפלגות החרדיות – שמעתי את מקלב, וחלק מהחברים החרדים פונים לח"כים הערבים ואומרים: איך, אין לכם זכות להשתתף בהצבעה על חוק הגיוס, אתם לא משרתים בצה"ל.

עיסאווי פריג': אני שאלתי את עצמי שאלה, ואני טרם קיבלתי תשובה עליה מחבריי – גפני, תן לי תשובה.

עיסאווי פריג': אני, שהייתי חבר כנסת, אחד החוקים שעדיין עומד לי בגרון – המפלגות החרדיות היו חלק ממנו, ובזכותן הוא עבר – הוא חוק הלאום.

עיסאווי פריג': אני שואל את עצמי ותוהה: איך, אתם ח"כים חרדים שעדיין לא מכירים בממלכתיות הישראלית - -

קריאות: - - -

עיסאווי פריג': - - לקחתם חלק בהצבעה על חוק הלאום, שהוא מכוון נגדי?

עיסאווי פריג': אני שואל את עצמי את השאלה הזו.

עיסאווי פריג': איפה האיפה והאיפה שלכם?

עיסאווי פריג': חוק לאום עבר בזכותכם, ואתם באים להטיף לנו מוסר.

קריאות: - - -

קטי קטרין שטרית: כן.

קטי קטרין שטרית: כן.

קטי קטרין שטרית: טוב מאוד.

עיסאווי פריג': אתם רוצים שחבר כנסת ערבי - - -

אמיר אוחנה: כל הכבוד - - -

עיסאווי פריג': אתם רוצים שחבר כנסת ערבי – האמת כואבת.

מאי גולן: ממש לא.

מאי גולן: ממש לא.

עיסאווי פריג': אתם, חברי הכנסת החרדים, שאתם באים אלינו: תצביעו, למה לכם?

עיסאווי פריג': אתם בכל הזדמנות מתייצבים דום ומצדיעים להצבעה נגד הציבור שלנו: אם זה חוק קמיניץ, אם זה חוק הלאום, ועוד השורה ארוכה.

עיסאווי פריג': אתם לא מתביישים להגיד לנו את זה?

עיסאווי פריג': חבר כנסת ערבי שנכנס למשכן הזה הוא לא חבר כנסת נכה.

מאי גולן: מה הקשר?

מאי גולן: מה הקשר?

עיסאווי פריג': הוא ישתתף בכל ספר החקיקה של מדינת ישראל, בדיוק כמו כל אזרח אחר.

עיסאווי פריג': אין לכם את הזכות.

עיסאווי פריג': תסתכלו בראי לפני שאתם מבקשים את זה.

קריאה: עבר הזמן.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, נגמר הזמן - - -

מנסור עבאס: את יכולה לשבת במקומך.

מאי גולן: אבל נגמר הזמן - - - הוא צריך לרדת.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: אדוני השר, אתה יכול לסיים.

מנסור עבאס: משפט אחרון.

קריאה: נגמר לך הזמן.

עיסאווי פריג': אני מוגבל בזמן.

מאי גולן: נגמר הזמן, אי-אפשר להמשיך.

מאי גולן: הוספת עוד שלוש דקות.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: חברים, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

מנסור עבאס: שמית.

מנסור עבאס: שמית.

עיסאווי פריג': מה אתם לחוצים, הרי יש הצבעה שמית?

עיסאווי פריג': מה אתם - - -

מנסור עבאס: כבוד השר, נא לסיים.

מנסור עבאס: כבוד השר.

קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אני מסיים, חברים.

עיסאווי פריג': אבל מה אתם?

עיסאווי פריג': יש זמן - - -

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אתם מושכים את השמית?

מנסור עבאס: מושכים?

מנסור עבאס: למשוך?

עיסאווי פריג': יש הצבעה שמית.

קריאה: - - -

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': הקואליציה הגישה הצעה שמית.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: הם, האופוזיציה הגישו שמית.

עיסאווי פריג': טוב.

עיסאווי פריג': חברים, מדובר בהצעת חוק שטובה לנו, טובה לשמאל וימין.

עיסאווי פריג': אני מבקש מהחברים לתמוך בה.

עיסאווי פריג': תודה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, השר עיסאווי פריג'.

מנסור עבאס: ביקש להתנגד להצעת החוק חבר הכנסת שמחה רוטמן.

מנסור עבאס: בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מאוד שמח שראש הממשלה החלופי יאיר לפיד נמצא פה.

שמחה רוטמן: הצעת החוק היא הצעה מצוינת, היינו מאוד מאוד רוצים לתמוך בה, אבל היא באה מסיעה אנטי-ציונית.

שמחה רוטמן: כמו שכשבל"ד יגישו משהו כזה – אנחנו חייבים להתנגד לגוף המציע ולא לגוף החוק.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק לתיקון פקודת היערות (הגברת ההגנה על עצים בוגרים), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 53

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 53 חברי כנסת בעד, 49 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: הצעת הכנסת עברה להמשך דיון בוועדת הפנים, והגנת הסביבה.

קריאות: - - -

יואב קיש: ועדת הכספים.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: בסדר, אז היא עוברת לוועדת הכנסת – חבר הכנסת יואב קיש ביקש לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שמחה רוטמן, ביקש – חבר הכנסת שמחה, לאיזו ועדה ביקשת?

שמחה רוטמן: מעמד האישה.

מנסור עבאס: מעמד האישה?

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: והייעוץ המשפטי – ועדת הפנים.

מנסור עבאס: היא עוברת לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2421/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום: הצעת חוק לביטול אזרחותו או תושבותו של פעיל טרור שמקבל תגמול עבור ביצוע מעשה הטרור (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת אבי דיכטר.

מנסור עבאס: בבקשה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, רק לפני שאני מתחיל בהצעת החוק, תרשה לי להתייחס למה שהוטח כאן בחברת כנסת מירב בן ארי, רק בגלל שהיא אישה, לא שום סיבה אחרת.

עופר כסיף: - - -

אבי דיכטר: ואני אומר לך שמי ברוב חוצפתו מסוגל לכנות אישה בכינוי תרנגולת, כנראה שהוא גבר בלי ביצים.

אבי דיכטר: לענייננו.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, החוק שאני מביא כאן בפעם השלישית - - -

מנסור עבאס: אוקיי, חברי הכנסת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בוא נירגע, בוא נשמור על השקט.

מנסור עבאס: תנו לחבר הכנסת להשלים.

סמי אבו שחאדה: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, עזוב.

מנסור עבאס: תן לו להציג את החוק.

מנסור עבאס: תן לו להציג את החוק, תודה רבה.

מנסור עבאס: בבקשה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, החוק הזה, אני מעלה אותו בפעם השלישית בשתי הכנסות האחרונות, ובפעם השנייה בכנסת הזו.

אבי דיכטר: החוק קורא לבטל אזרחות או תושבות של מחבל, שכלוא בישראל ומקבל משכורת חודשית מהרשות הפלסטינית.

אבי דיכטר: אגב, אדוני היושב-ראש, מי שלא יודע, הרשות הפלסטינית משלמת מדי שנה – תקשיבו טוב – 1.3 מיליארד שקל במשכורות למחבלים.

אבי דיכטר: 1.3 מיליארד שקל במשכורות למחבלים.

אבי דיכטר: ב-14 ביולי 2021 עלה כאן החוק, במליאה, לאחר שוועדת השרים שדנה בחוק דחתה את הדיון בארבעה חודשים.

אבי דיכטר: אם אתם שואלים אותי: למה?

אבי דיכטר: ככה, ללא שום סיבה.

אבי דיכטר: ביום ראשון האחרון – לפני שלושה ימים – ועדת השרים לחקיקה דחתה את הדיון בהצעת החוק הזו פעם נוספת, הפעם בחודשיים.

אבי דיכטר: אם תשאלו אותי: למה?

אבי דיכטר: ככה, ללא שום סיבה.

אבי דיכטר: אז תרשו לי לקרוא לכם את רשימת האנשים, חברי הכנסת, שהיו חתומים על החוק בנוסח זהה לחלוטין בכנסת הזו, לפני שקמה הממשלה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, 41 חברי כנסת חתומים על החוק הזה, מהם 18 חברי כנסת מהקואליציה דהיום – האופוזיציה דאז – ותרשו לי לקרוא את שמותיהם: גדעון סער, שר המשפטים – בעד;

סמי אבו שחאדה: - - -

אבי דיכטר: אילת שקד, שרת הפנים דהיום – בעד; עמר בר לב, השר לביטחון הפנים – בעד; יואב סגלוביץ', סגנו – בעד; זאב אלקין, שר השיכון – בעד; מאיר כהן, שר הרווחה – בעד; עידית סילמן, יושב-ראש הקואליציה – בעד; רמי בן ברק – עם הגב אליי, אבל בעד הצעת החוק הזו; עידן רול, סגן שר החוץ – בעד; אביר קארה – בעד; יבגני סובה – בעד; רון כץ – בעד; יוליה מלינובסקי – בעד, מאחל לה בריאות; עודד פורר, שר החקלאות – בעד; אלעזר שטרן, השר לענייני מודיעין – בעד; אורנה ברביבאי, שרת הכלכלה – בעד; מתן כהנא, שר הדתות – בעד; שרן השכל – בעד.

אבי דיכטר: ואני אומר לכם, אתה שואל את עצמך מה קרה ל-18 – 18, ח"י חברי כנסת, ח"י חברי כנסת שחתומים על הצעת החוק הזו – מצביעים נגד.

אבי דיכטר: מה קרה?

אבי דיכטר: המעבר מאופוזיציה לקואליציה בלבל אתכם?

אבי דיכטר: מה קרה?

אבי דיכטר: החלטתם שמלחמה בטרור זה רק משאת נפשה של האופוזיציה?

אבי דיכטר: רק כשנמצאים באופוזיציה נלחמים בטרור וכשאתם בקואליציה – סליחה – עושים במכנסיים?

אבי דיכטר: תראו, הרי כשמדובר במשכורות למחבלים מדובר במשכורות למחבלים ישראלים, אזרחים ותושבי קבע, שמקבלים משכורות על זה שרצחו ישראלים ויושבים בכלא בישראל.

אבי דיכטר: אגב, זו לא פעם ראשונה, שהממשלה הזו פשוט מחליטה שמלחמה בטרור, יש לה סגנון משלה, מלחמה לייט.

אבי דיכטר: זאת אומרת, קצת נדמם, לא נורא.

אבי דיכטר: הרי חוק קיזוז משכורות מחבלים, אדוני היושב-ראש, עבר כאן, בכנסת הזו, לפני שלוש וחצי שנים.

אבי דיכטר: החוק הזה עבר ברוב של 87 חברי כנסת מהקואליציה והאופוזיציה גם יחד.

אבי דיכטר: החוק הזה מחייב את הממשלה לקזז את הסכום שהרשות הפלסטינית משלמת למחבלים בכלא הישראלי או בקבר הפלסטיני.

אבי דיכטר: מודיעינית, אנחנו יודעים שזה 1.3 מיליארד שקל; ראייתית – משרד הביטחון העביר בדוח שלו 600 מיליון שקל, וראה זה פלא, השנה – שנת 2021 – הממשלה מחליטה לקזז – בניגוד לחוק, בניגוד מוחלט לחוק – 150 מיליון שקל פחות ממה שמחויב לקזז על פי הדוח של משרד הביטחון.

אבי דיכטר: זאת אומרת, הממשלה הזו, יש לה אגף אחד שמציג דוח על כמה כסף שילמה הרשות הפלסטינית משכורות למחבלים, והחוק מחייב לקזז את הסכום הזה במלואו.

אבי דיכטר: אבל משרד הביטחון – כבודו במקומו מונח – הדוח שהוא מניח בפני הקבינט – כבודו במקומו מונח, אבל הממשלה תקזז 150 מיליון שקל פחות.

אבי דיכטר: למה?

אבי דיכטר: ככה.

אבי דיכטר: ואז אתה בודק הלאה ומסתבר לך ששר הביטחון, ברוב נדיבותו, על חשבוננו, מהכספים שקוזזו והושמו בהקפאה במשרד האוצר, לוקח 350 מיליון שקל ונותן אותם לרשות הפלסטינית, והינה לכם הסכום שפורסם בתקשורת על 500 מיליון שקל, שממשלת ישראל נתנה לרשות הפלסטינית כחלק מיעני לחימה בטרור.

אבי דיכטר: תראו, אני אומר לכם, כשאנחנו מדברים על לחימה בטרור, היא לחימה ללא פשרות, היא לחימה שמונעת ממי שתומך בארגוני טרור, ממי שמשלם משכורות למחבלים, מונעת ממנו את היכולת לעשות את זה.

אבי דיכטר: מצד שני, ממחבלים שמוכנים לקבל את הכסף גם מהרשות הפלסטינית – שלא לדבר על כאן, מהביטוח הלאומי – המחבלים האלה ייהנו מכל העולמות.

אבי דיכטר: החוק הזה אומר: לא, עד כאן.

אבי דיכטר: מעתה, מהרגע שהחוק הזה יעבור, מחבל שמקבל משכורת מהרשות הפלסטינית – הווי אומר, הפך להיות עובד מדינה ברשות הפלסטינית.

אבי דיכטר: הוא, ברגע שיסיים את תקופת כלאו אצלנו, עובר לשטח הרשות הפלסטינית.

אבי דיכטר: החוק הזה הוא לא כל כך דרקוני, מפני שהוא אומר: אם המחבל, אדוני היושב-ראש, מחליט שהוא מחזיר את הכסף שהרשות הפלסטינית שילמה לו כמשכורת, המדינה רשאית – או שר הפנים במקרה הזה – רשאי להחזיר לו את האזרחות או את התושבות.

אבי דיכטר: זאת אומרת, הוא לא יכול ליהנות מכל העולמות – גם משכורת מהרשות הפלסטינית כעובד רשות פלסטינית וגם להיות אזרח מדינת ישראל.

אבי דיכטר: לכן החוק הזה הוא לא כל כך דרקוני.

סמי אבו שחאדה: - - -

אבי דיכטר: החוק הזה, יש בו הרבה מאוד היגיון, יש בו הרבה מאוד צדק ובעיקר, יש בו הרבה מאוד הרתעה.

אבי דיכטר: אנחנו יודעים על מקרים, לצערי, שישראלים סייעו בפועל, עד כדי ביצעו בפועל, טרור כנגד ישראלים.

אבי דיכטר: אגב, גם יהודים וגם ערבים.

סמי אבו שחאדה: - - - השב"כ - - -

אבי דיכטר: גם בתחומי מדינת ישראל גרמו לרצח, גרמו לפציעה, גרמו לטרגדיות לישראלים.

אבי דיכטר: אני אומר לכם, חבריי חברי הכנסת, ובעיקר אני מביט אליכם, ספסלי הקואליציה: אתם לא יכולים לפני חודשים אחדים להיות חתומים על הצעת חוק שכזו, ואני אומר לכם, אני מביט בפניכם – יואב סגלוביץ' ואחרים, בן ברק – אנשי ביטחון בכל רמ"ח איבריכם ושס"ה גידיכם – אתם לא יכולים לבוא ולומר: מה שהיה נכון לפני כמה חודשים, כשהיינו בצד הזה, לא נכון היום כשאנחנו יושבים בצד הזה.

אבי דיכטר: אז אוקיי, עשיתם מהלך אחד – עברתם אותו - -

בועז טופורובסקי: מה הצבעת בחוק האזרחות - - -

אבי דיכטר: - - עשיתם מהלך שני בהצעה השנייה – עברתם אותו.

אבי דיכטר: אני אומר לכם, אתם לא יכולים לעשות את זה בפעם השלישית בהצעת חוק שכזו.

אבי דיכטר: אתם הרי יודעים טוב כמוני, אולי אפילו טוב ממני, כמה ההצעה הזו נכונה, כמה ההצעה הזו צודקת, כמה ההצעה הזו היא אפקטיבית כשמדובר במלחמה בטרור.

אבי דיכטר: אין מתג אחד שנלחמים בטרור, מכבים אותו ואין טרור; יש פאנל שלם של מתגים.

אבי דיכטר: זהו אחד המתגים בפאנל הזה.

אבי דיכטר: אני קורא לכם, כלל חברי הכנסת – אופוזיציה וקואליציה כאחד – אל תיתנו לטרור להרים ראש.

אבי דיכטר: הצביעו בעד ההצעה הזו ותביאו כבוד, גם למדינת ישראל, גם לאזרחי ישראל וגם לכנסת ולעצמכם.

אבי דיכטר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי דיכטר.

מנסור עבאס: ישיב – אוקיי, נכון.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2350/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה השנייה המוצמדת, להצעת החוק של חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת שביקשו להתנגד, אתם לא יכולים להתנגד להצעת החוק.

מנסור עבאס: בבקשה, חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הזו, כפי שציין חברי חבר הכנסת אבי דיכטר, עלתה כאן במליאת הכנסת לפני חצי שנה בדיוק.

אורית סטרוק: עלתה והופלה על ידי הקואליציה, למרות שרבים מאוד מחברי הקואליציה – כפי שציין אבי, בצדק – רבים מחברי הקואליציה חתומים עליה, לרבות השר אלעזר שטרן שיושב כאן; הוא חתום עליה והוא הצביע נגדה.

אורית סטרוק: ורבים אחרים.

אורית סטרוק: סגן השר סגלוביץ' ורבים אחרים.

אורית סטרוק: אבל אני רוצה להגיד לכם, בזמן שהצעת החוק עלתה כאן לפני חצי שנה, עמדה על הדוכן שרת הפנים אילת שקד, חברה טובה שלי, ואמרה, במילים האלה – היא אמרה: זה חוק טוב; זה חוק שצריך לעבור.

אורית סטרוק: ככה היא אמרה.

אורית סטרוק: ויותר מאוחר, בריאיון לקלמן וליברמן ברשת ב', אמרה שרת הפנים אילת שקד שהיא מאוד מאוד מקווה שהחוק הזה יעבור עוד חצי שנה.

אורית סטרוק: ויותר מזה, היא אמרה: אני לוקחת על עצמי את המשימה להכין הצעת חוק ממשלתית כזאת.

אורית סטרוק: לכן, גם אבי וגם אני חיכינו חצי שנה, וקיווינו שהיום נעמוד כאן, נציג את הצעות החוק הפרטיות שלנו כמצורפות להצעת החוק הממשלתית שלכם.

אורית סטרוק: ואני שואלת את עצמי: למה זה לא קרה?

אורית סטרוק: אני אומרת לעצמי, אולי, אדוני היושב-ראש, אולי זה בגללך?

אורית סטרוק: יש מצב שאתה מתנגד להצעת חוק ששוללת אזרחות ותושבות ממחבלים?

אורית סטרוק: אתה הרי אמרת שאתה מתנגד לטרור, נכון?

אורית סטרוק: ואמרת שאתה רוצה שאזרחי ישראל הערבים ישתלבו בחיי המדינה בדרך של שלום והשתלבות, ולא, חלילה, בדרך של טרור.

אורית סטרוק: אני אגיד לך יותר מזה, כשהפיצו עליך שמועה, כאילו אתה הגעת למשרדו של עו"ד דמרי כדי לשלם על הייצוג המשפטי של הרוצחים של משפחת פוגל מאיתמר, אתה שלחת לקלמן ליבסקינד הודעה, וכתבת כך: המאמצים החוזרים ונשנים של אילה חסון לקשור את רע"מ לטרור, והרצח הנתעב – ככה אתה כתבת – הרצח הנתעב - -

מנסור עבאס: בוודאי שהוא רצח נתעב.

אורית סטרוק: - - של משפחת פוגל לפני עשור הם חלק מקמפיין שיטתי, מכוון, שקרי.

אורית סטרוק: אנחנו לא שם.

אורית סטרוק: אנחנו לא תומכים בטרור.

אורית סטרוק: כך אתה הבטחת.

אורית סטרוק: אז אני רוצה שאתה, אדוני היושב-ראש, תרגיע את השרה אילת שקד, ותגיד לה שרע"מ בשום אופן לא תתנגד להצעת חוק שלא עושה רע לשום אזרח ערבי, אלא רק, ואך ורק, למחבלים צמאי דם שמקבלים מהרשות הפלסטינית משכורת ותגמולים כספיים על הפשע הנתעב שהם עושים כלפי מדינת ישראל.

אורית סטרוק: ותגיד לה: אנחנו ברע"מ לא מתנגדים לחוק הזה.

אורית סטרוק: ואז, בעזרת ה', נוכל תוך שבועות ספורים, אבי – נוכל לחזור לכאן תוך שבועות ספורים, ולהגיד שיש השתנות נסיבות, ולהגיד שהממשלה תומכת, ושיש הצעת חוק ממשלתית, ושרע"מ גם תומכת בהצעה הזאת.

אורית סטרוק: כי רע"מ היא מפלגה שוחרת שלום, מתנגדת לטרור.

אורית סטרוק: נכון?

אורית סטרוק: אני צודקת?

מנסור עבאס: צודקת.

אורית סטרוק: יופי.

אורית סטרוק: אתה יכול להגיד בקול, שישמעו?

מנסור עבאס: צודקת.

אורית סטרוק: אומר לי היושב-ראש שאני צודקת.

אורית סטרוק: אומר לי היושב-ראש שאני צודקת.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: במה שאמרת על רע"מ.

אורית סטרוק: שרע"מ לא תתנגד להצעת חוק לשלילת אזרחות ותושבות.

מנסור עבאס: לא, לא את זה.

מנסור עבאס: את צודקת במה שאמרת על רע"מ, שאנחנו מתנגדים לאלימות ולטרור.

אורית סטרוק: יפה.

אורית סטרוק: אז אם כך, אתם ודאי לא מתנגדים להצעת חוק ששוללת אזרחות רק ממחבלים.

אורית סטרוק: רק ממחבלים.

אורית סטרוק: אני בטוחה שאתם תומכים, אני אשמח שתגיד את זה ותבהיר את זה.

אורית סטרוק: כל אזרחי המדינה רוצים לשמוע את מוצא פיך.

מנסור עבאס: תודה לך, חברת הכנסת אורית סטרוק.

מנסור עבאס: תודה לך.

אחמד טיבי: (אומר בערבית:)

מנסור עבאס: עזוב, עזוב.

מנסור עבאס: בוא נעזוב את זה - - -

אחמד טיבי: - - -

מנסור עבאס: כולנו מתנגדים לאלימות וטרור.

מנסור עבאס: לא חשוב מאיזה צד זה בא.

סמי אבו שחאדה: - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: ישיב השר עיסאווי פריג', בבקשה.

סמי אבו שחאדה: - - -

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: אני אשאל אותך את אותה שאלה שהיא שאלה אותי: אתה מתנגד לאלימות וטרור מכל צד?

קריאות: - - -

מנסור עבאס: אנחנו, כמובן, נגד הכיבוש.

מנסור עבאס: בוא נמשיך.

סמי אבו שחאדה: - - -

מנסור עבאס: (אומר בערבית:)

סמי אבו שחאדה: - - -

מנסור עבאס: בבקשה, השר עיסאווי פריג' – יש לך עשר דקות, לא מעבר לזה.

עיסאווי פריג': כבוד היושב-ראש, חברים, מה לעשות, אני שר תורן.

עיסאווי פריג': תתרגל לשמוע גם שר ערבי משיב על חוק האזרחות.

עיסאווי פריג': תתרגל, אדוני הרב.

עיסאווי פריג': תתרגל לכך שאני משיב על חוק האזרחות, החוק האנטי-מוסרי, האנטי-יהודי, האנטי-דמוקרטי, שצריך למחוק מספר החוקים של מדינת ישראל.

עיסאווי פריג': זו דעתי ועמדתי.

עיסאווי פריג': עכשיו להצעת החוק העכשווית.

גלית דיסטל אטבריאן: איפה אילת שקד?

גלית דיסטל אטבריאן: איפה אילת שקד?

עיסאווי פריג': מה לעשות?

עיסאווי פריג': תתרגל.

עיסאווי פריג': חברים, לגבי הצעת החוק - - -

מנסור עבאס: בואו נקשיב לשר.

עיסאווי פריג': אני אומר, תנו לי.

מנסור עבאס: בואו נקשיב לתשובת הממשלה, בבקשה.

עיסאווי פריג': אני אמרתי דעה, ועכשיו אני מתייחס להצעת החוק.

עיסאווי פריג': הצעת חוק לביטול אזרחותו או תושבותו של פעיל טרור, שמקבל עבור ביצוע מעשה הטרור (תיקוני חקיקה).

עיסאווי פריג': חברים, אני אגיד לכם את העמדה: אזרחות לא שוללים.

עיסאווי פריג': היא קודש הקודשים.

עיסאווי פריג': מקומך כאן – אתה מטעה אותי.

עיסאווי פריג': מקומך כאן.

עיסאווי פריג': תמצא לך.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל עיסאווי, איפה אילת?

גלית דיסטל אטבריאן: למה אילת בורחת?

עיסאווי פריג': אילת היא חלק מהקואליציה – ואני עונה.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

עיסאווי פריג': אזרחות היא קודש הקודשים.

עיסאווי פריג': אזרחות לא שוללים.

עיסאווי פריג': ואני אפתיע אותך: גם מיגאל עמיר לא שוללים אזרחות.

עיסאווי פריג': שמעת מה שאמרתי?

עיסאווי פריג': גם ממנו לא שוללים אזרחות.

עיסאווי פריג': אתם מביאים לכאן הצעת חוק, ומה רציתם?

עיסאווי פריג': אני שואלת את עצמי אלף ואחת שאלות.

חיים כץ: ומה אתה עונה לעצמך?

עיסאווי פריג': אני אענה, אני אענה.

חיים כץ: מה אתה עונה?

חיים כץ: נעשה את זה שאלה-תשובה.

עיסאווי פריג': אני אענה.

עיסאווי פריג': תשאל וזה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני מתגעגעת לאילת – איפה אילת?

מנסור עבאס: בואו נלמד להקשיב, חברי הכנסת.

עיסאווי פריג': קשה לכם.

מנסור עבאס: גלית, בואי נלמד קצת להקשיב.

מנסור עבאס: מה הבעיה?

מנסור עבאס: הינה, הקשבנו לחבר הכנסת אבי דיכטר, תקשיבו לו.

גלית דיסטל אטבריאן: איפה אילת?

גלית דיסטל אטבריאן: אני מתגעגעת לאילת.

מנסור עבאס: תקשיבו, חברים, תקשיבו.

מנסור עבאס: מה קרה?

עיסאווי פריג': אני מבקש תוספת זמן.

עיסאווי פריג': אני מברך את כבוד ראש הממשלה לשעבר על כך שהוא גם לוקח איתנו חלק בשיח הזה, ואני מתאר לעצמי שגם מר בנימין נתניהו, ראש הממשלה לשעבר, לא בעד שלילת אזרחות מתושבים.

קרן ברק: הוא בעד.

קרן ברק: הוא בעד.

עיסאווי פריג': זו דעתי.

קרן ברק: - - -

עיסאווי פריג': כפי שאמרתי, אזרחות היא קודש קודשים ואין לקחת אותה כאמצעי ענישה בשום פנים ואופן.

עיסאווי פריג': זה דבר אחד.

עיסאווי פריג': זה דבר אחד.

מאיר פרוש: זו עמדת ממשלה?

מאיר פרוש: זו עמדת ממשלה?

עיסאווי פריג': אזרחות לא תהיה אמצעי ענישה.

עיסאווי פריג': עומד כאן חבר הכנסת דיכטר ומונה 40 שמות של ח"כים, שכיום הם חלק מהקואליציה, וחלקם חתמו על הצעת החוק.

עיסאווי פריג': הוא רוצה להיות ה-hero, הגיבור, ולהביך אותם: איפה אתם?

גלית דיסטל אטבריאן: באמת גיבור, באמת גיבור – גיבור ישראל.

עיסאווי פריג': אני שואל אתכם: בכל ההצבעות הצבועות, והצביעות שאתם גיליתם בששת החודשים האחרונים כאן בהצבעות שלכם - - -

גלית דיסטל אטבריאן: איפה אילת - - -

עיסאווי פריג': יש הצבעה אחת שחיבקתי אתכם בגללה – כשהצבעתם בעד חוק האזרחות.

מנסור עבאס: נגד.

עיסאווי פריג': נגד חוק האזרחות.

עיסאווי פריג': איזה עולם.

עיסאווי פריג': אני מנשק אותך בין העיניים שלך, אבי דיכטר.

עיסאווי פריג': הצבעת נגד חוק האזרחות, ועכשיו אתה עומד כאן בשיא ומתחיל - -

מאי גולן: אל תדאג.

מאי גולן: אל תדאג - - -

עיסאווי פריג': - - להטיף מוסר לחברי הכנסת מהקואליציה על איך לנהוג ואיך להתנהג – לאן הגיעה הצביעות שלכם?

עיסאווי פריג': אתם לא מתביישים?

עיסאווי פריג': עמדתם כאן, וישבתם עשר שנים - -

גלית דיסטל אטבריאן: זה לא היה חוק האזרחות.

גלית דיסטל אטבריאן: עיסאווי, זה היה חוק השבות.

גלית דיסטל אטבריאן: זה היה חוק השבות.

עיסאווי פריג': - - והעברתם חוקים אנטי-דמוקרטיים, חוקים גזעניים, בעזות מצח, ואתה בא לאתגר אותנו עם הצעה שאין לה מקום?

עיסאווי פריג': הרי היום, בסמכותה של שרת הפנים לשלול אזרחות.

עיסאווי פריג': היא לא צריכה את התיקון שלך.

עיסאווי פריג': התיקון שלך הוא פיקציה.

עיסאווי פריג': אין לו מקום בספר החוקים, כי ממילא הוא קיים.

עיסאווי פריג': הוא קיים.

עיסאווי פריג': אבל אתה עושה אופוזיציה-קואליציה – אתה לא עוסק במהות.

עיסאווי פריג': אתה לא עוסק במהות.

עיסאווי פריג': אתה רוצה להעמיד פנים: אני האופוזיציונר.

עיסאווי פריג': וואלכ, מה אתם שווים בלי בנימין נתניהו?

עיסאווי פריג': אם בנימין נתניהו איננו, מה הליכוד שווה?

עיסאווי פריג': אני שואל אתכם, אני שואל אתכם: אתם באים, כאן - - -

קטי קטרין שטרית: תשאל את עצמך.

קטי קטרין שטרית: רדפתם אותו.

קטי קטרין שטרית: רדפתם אותו כל החיים שלכם.

קטי קטרין שטרית: כל החיים שלכם רדפתם אותו.

קטי קטרין שטרית: רדפתם אותו כל החיים.

עיסאווי פריג': אני, אני, אני – מה לעשות, אני אומר מה שאני חושב.

מאי גולן: הייתם אובססיביים.

מאי גולן: - - -

עיסאווי פריג': אתה בא ומטיף לנו מוסר?

מאי גולן: אובססיה.

מאי גולן: אובססיה.

קריאה: רק - - - עוד פעם, נו.

עיסאווי פריג': לא, תראה - -

קריאה: - - -

עיסאווי פריג': - - אני חולק על ראש הממשלה לשעבר בנימין נתניהו.

קטי קטרין שטרית: לא, הוא לא מעכל את מה שהוא אמר.

עיסאווי פריג': אני חולק על התנהלות.

עיסאווי פריג': הייתה לו התנהלות, שיש לי מחלוקת עליה.

עיסאווי פריג': אני חושב שזמנו תם.

עיסאווי פריג': הוא מפנה דרך לדור הבא - -

מאי גולן: מי אתה שתגיד?

מאי גולן: מי אתה?

עיסאווי פריג': - - ויש מספיק אנשים מוכשרים שינהלו מדינה - -

קטי קטרין שטרית: - - -

מאי גולן: אתה יכול לדבר בכלל?

עיסאווי פריג': - - ויהיו ראשי ממשלות.

עיסאווי פריג': אנחנו אומרים בערבית - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אתה על זמן שאול - - -

מאי גולן: אתה לא - - - - אתה יושב - - -

עיסאווי פריג': בערבית אומרים – אתם חייבים לשמוע את זה - - -

קריאות: - - -

עיסאווי פריג': אני מסיים.

עיסאווי פריג': יש לי שלוש דקות.

קריאה: גם פה אתה הולך - - -

עיסאווי פריג': יפה.

מאי גולן: עלוב נפש.

עיסאווי פריג': אני אומר לראש הממשלה לשעבר: עשית – תודה לך - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אתם מתפרקים - - -

מאי גולן: - - -

עיסאווי פריג': עשית את מה שאתה צריך לעשות.

עיסאווי פריג': להתראות.

עיסאווי פריג': להתראות - - -

מאי גולן: - - -

עיסאווי פריג': זהו, גמר.

עיסאווי פריג': עידן נגמר.

מאי גולן: - - - היית רוצה - - -

עיסאווי פריג': תתרגלו, תתרגלו, תתרגלו להיות אופוזיציה.

עיסאווי פריג': תתרגלו לעסוק לא במהות.

קטי קטרין שטרית: אתם, אתם.

מאי גולן: אתם.

עיסאווי פריג': תתרגלו להיות צבועים.

עיסאווי פריג': תתרגלו להמשיך לצעוק.

קטי קטרין שטרית: אתם, אתם הבעיה.

גלית דיסטל אטבריאן: מתפרקים - - -

עיסאווי פריג': תתרגלו.

עיסאווי פריג': אני אומר לכם: הצעת החוק – הרב דרעי, אני מבין אותך ואת התגובות שלך.

גלית דיסטל אטבריאן: העכברים ברחו מהספינה, עיסאווי.

מאי גולן: שוואיה שוואיה - - -

עיסאווי פריג': אבל זו העמדה וזו התגובה.

עיסאווי פריג': אתה באופוזיציה ואנחנו בקואליציה.

עיסאווי פריג': חברים, לשם כך, הצעת החוק הזאת – אין לה מקום.

עיסאווי פריג': יש לה מענה בספר החוקים.

עיסאווי פריג': המטרה שלה היא אצבע בעין.

עיסאווי פריג': המטרה שלה היא לאתגר.

עיסאווי פריג': בנוסף, אסור שסוגיית האזרחות תהיה סוגיה של משא ומתן.

עיסאווי פריג': אסור בתכלית האיסור - - -

מאי גולן: אין משא ומתן על אזרחות של מדינת ישראל.

מאי גולן: אין, לא יהיה.

עיסאווי פריג': אזרח זה אזרח.

עיסאווי פריג': יש חוק, יש עונש - - -

מאי גולן: לא יהיה.

מאי גולן: לא, לא.

עיסאווי פריג': - - היום אתם רוצים שתהיה שלילה על כל מי שעוסק בפלילי ובטרור - -

מאי גולן: מה, אתה רוצה טרוריסטים?

מאי גולן: אתה רוצה טרוריסטים?

עיסאווי פריג': - - ומחר תבקשו פסילה על כל מי שכותב פוסט שלא מתאים לכם.

מאי גולן: לא יהיו טרוריסטים.

מאי גולן: לא יהיו טרוריסטים.

מאי גולן: מחבלים אצלכם בסוריה או בעיראק – לא פה, לא פה - - - טרור.

קריאה: - - -

עיסאווי פריג': לשם כך, חברים, השיטה הזו של להביא חקיקה שהייתם יכולים להעביר אותה בזמן שהייתם בשלטון ולא העזתם - -

מאי גולן: תעביר אותה.

מאי גולן: תעביר אותה - - -

עיסאווי פריג': - - ולא יכולתם - -

מאי גולן: יכולנו.

עיסאווי פריג': - - כי קשה לכם להתמודד עם זה.

עיסאווי פריג': אתם תמשיכו, כאן, תמשיכו לדבר, תמשיכו לשקר, תמשיכו להגיד דברים שנוגדים את מה שחשבתם קודם - -

קטי קטרין שטרית: למה לא? יריב, למה לא שמית - - -

עיסאווי פריג': - - ולא יעזור – תצטרכו לשבת בצד הזה עוד הרבה שנים.

מאי גולן: נחיה ונראה.

מאי גולן: נחיה ונראה.

מאי גולן: אל תדאג.

עיסאווי פריג': לשם כך, חבריי – בועז, מה מצבנו?

עיסאווי פריג': זו הצעת חוק שאמורה - - -

מאי גולן: מה מצבנו?

מאי גולן: נגמר לך הזמן.

מאי גולן: הזמן נגמר.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': על מה הפחד?

עיסאווי פריג': על מה?

עיסאווי פריג': אני לא צריך.

מאי גולן: מה, אתה - - - סתם - - -

עיסאווי פריג': אני מסיים - - -

משה ארבל: עיסאווי, המקום שלך זה גבול אחוז החסימה.

עיסאווי פריג': אני מסיים.

עיסאווי פריג': אני מסיים ואומר לכם: שמחת - - -

מאי גולן: - - -

קטי קטרין שטרית: זמנית, זמנית.

קטי קטרין שטרית: אתם או-טו-טו הולכים.

קטי קטרין שטרית: אל תדאגו.

קטי קטרין שטרית: - - -

עיסאווי פריג': אני מסיים ואומר - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת, יש לו עוד פחות מדקה אחת.

מנסור עבאס: קצת סבלנות.

מאי גולן: - - -

עיסאווי פריג': חברים, שמחת העניים שהייתה לכם אתמול היא שמחה בשביל להשאיר אתכם קצת בחיים.

עיסאווי פריג': תודה לכם.

מנסור עבאס: תודה, השר עיסאווי פריג'.

מאי גולן: שר לענייני דיבורים.

קטי קטרין שטרית: עוד שבוע אתם נכשלים.

קטי קטרין שטרית: על מה אתה מדבר - - -

מנסור עבאס: אתה רוצה?

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אבי דיכטר.

מנסור עבאס: תגיש בקשה.

מנסור עבאס: תגיש בקשה.

ישראל כץ: - - -

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מודה שכבר מזמן לא שמעתי נאום עם כל כך הרבה אי-דיוקים.

קריאה: - - -

קטי קטרין שטרית: כל הממשלה הזאת היא אי-דיוקים.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

אבי דיכטר: השר עיסאווי פריג', רק להזכירך: ההצבעה כאן לא הייתה אז על חוק האזרחות, אלא ההצבעה הייתה על הצעת אמון בממשלה, ואם אתה חושב שהאופוזיציה תצביע אמון בממשלה – אתה נמצא בסרט אחר, ואנחנו לא נכנסים לקולנוע ההוא.

אבי דיכטר: אבל אני אומר לך משהו על הקואליציה דהיום – סיפור בשפה הערבית, שמזכיר לך, או שמוכר לך ולרבים פה.

אבי דיכטר: אתה יודע, (אומר בערבית:) – האריה היה מלך הג'ונגל, והוא היה מת לטרוף את (אומר בערבית:), את השועל.

אבי דיכטר: הוא עשה מהלכים ולא הצליח - -

מנסור עבאס: אל תדבר בערבית, אבי.

אבי דיכטר: אני אתרגם, אל תדאג.

מנסור עבאס: בסדר.

אבי דיכטר: - - עד שיום אחד הוא תפס את הוואווי, את השועל, לא מוכן, כשבדיוק הוא שיחק בכדור הצמר כדי לארגן אותו.

אבי דיכטר: הוא בא מאחורה, תפס אותו ואמר לו: (אומר בערבית:) – היום נגמר הסיפור.

אבי דיכטר: השועל נבהל, כמובן, אבל הוא אומר לך: אל-אסד, (אומר בערבית:) – בקשה אחרונה.

אבי דיכטר: אמר לו: תפדל, בבקשה.

אבי דיכטר: הוא אומר לו: רק תעזור לי לגמור את כדור הצמר, ואז אני כולי טרף שלך.

אבי דיכטר: אמר לו: מעליש.

אבי דיכטר: אמר לו: (אומר בערבית:), שים את האצבע, שים את הידיים ככה, והתחיל לגלגל את כדור הצמר, ואחרי עשר דקות פתאום אל-אסד, האריה, הבין שהוא (אומר בערבית:), שהוא קשור, ווואווי עשה לו אצבע משולשת וברח.

אבי דיכטר: ואז הוא שומע את העכבר, אל פאר, מאחור מצייץ.

אבי דיכטר: אומר לו האריה: ואללה, יא פאר, (אומר בערבית:), בוא ותתיר אותי.

אבי דיכטר: הוא אמר לו: אני אתיר אותך – תאכל אותי.

אבי דיכטר: הוא אומר לו: בחייאת אללה, אני לא אוכל אותך.

אבי דיכטר: אתה תחיה לנצח.

אבי דיכטר: העכבר לוקח את הסיכון ומתחיל לכרסם את החוט, קצת-קצת, ועוד חוט ועוד חוט, ואז האריה פותח את השרירים, קורע את החוט ובורח מהג'ונגל.

אבי דיכטר: כל החיות אמרו לו: (אומר בערבית:) לאן אתה בורח?

אבי דיכטר: הוא אומר לו: ג'ונגל (אומר בערבית:).

אבי דיכטר: ג'ונגל שבו השועל קושר אותך והעכבר מתיר אותך (אומר בערבית:) – אני לא רוצה להיות המלך שלו.

אבי דיכטר: זה מה שקורה אצלכם בקואליציה.

אבי דיכטר: (אומר בערבית:) השועל קושר אתכם והעכבר מתיר אתכם.

אבי דיכטר: תאמינו לי, 18 השמות שחתומים על הצעת החוק הזו; לא חתימה מלפני 20 שנה, לא עשר שנים, לא חמש שנים – (אומר בערבית:) השנה הזו חתמתם על ההצעה הזו, 18 שרים, סגני שרים, רוזנים ונסיכים.

אבי דיכטר: גם אתה, מאיר כהן, גם אתה בן ברק, גם אתה סגלוביץ', גם אתה אדוני שטרן, ויסלחו לי שרים ורוזנים אחרים; אביר קארה, כמובן, אביר החתימות פה.

קטי קטרין שטרית: אביר.

אבי דיכטר: אני אומר לכם, אם אתם רוצים להילחם בטרור - -

מנסור עבאס: יאללה, חבר הכנסת אבי.

אבי דיכטר: - - ואתם חתומים על זה לפני שנה – לא יכול להיות שהדיו טרם יבש ושעמדתכם כל כך השתנתה.

מנסור עבאס: תודה.

אבי דיכטר: מצפה מכם להצביע בעד.

אבי דיכטר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אבי דיכטר.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

אחמד טיבי: רק שוואווי זה לא שועל.

אחמד טיבי: וואווי זה תן.

מנסור עבאס: שלוש דקות, גברתי.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: תראה, אדוני היושב-ראש, השר עיסאווי פריג' ניסה לבלבל אותך.

אורית סטרוק: החוק הזה לא מדבר על שלילת אזרחות סתם – הוא מדבר על שלילת אזרחות רק ממי שפועלים עבור מדינת אויב, אך ורק ממי שפועלים עבור מדינת אויב, באמצעים של טרור, ורוצחים אזרחים של מדינת ישראל, כולל ערבים, כולל ערבים, אגב.

אורית סטרוק: ועכשיו אני אגיד לך ולכם: יש קו פרשת המים, קו פרשת המים, שעובר פה, בתוך הבית הזה – עובר קו בין אלה שקוראים למחבלים לוחמי חופש ושהידים וגיבורים לבין מי שמבינים שהמחבלים הם אנשים נאלחים שלוחמים נגדנו באמצעים פסולים ומתועבים.

אורית סטרוק: זה קו פרשת המים.

אורית סטרוק: ועכשיו השאלה היא האם בממשלת ישראל, בקואליציה הנוכחית, שבה חלק ניכר מחברי הקואליציה היו מיוזמי הצעת החוק הזו – האם בתוך הקואליציה ישנם חברי כנסת שנמצאים בצד השני של קו פרשת המים, שמבחינתם - - -

מנסור עבאס: תודה.

אורית סטרוק: מה תודה?

אורית סטרוק: יש לי עוד זמן.

אורית סטרוק: יש לי עוד זמן.

מנסור עבאס: טוב, תודה, אבל תמשיכי.

אורית סטרוק: אני אשמח שאתה תגיד איפה אתה עומד.

אורית סטרוק: האם מבחינתך, אדוני היושב-ראש, כיושב-ראש רע"מ, מחבלים הם שהידים?

אורית סטרוק: האם מחבלים הם לוחמי חופש?

אורית סטרוק: האם מחבלים הם כאלה שצריך להיאבק בעדם, או שמחבלים הם כאלה שאתה, כמנהיג ערבי, צריך להגיד לנוער הערבי: אל תלכו אחריהם, אל תהיו כמוהם, ולהרתיע אותם, ולהגיד להם שאי-אפשר גם וגם?

אורית סטרוק: אתה לא יכול להיות גם אזרח ישראלי, לקבל את כל מה שמדינת ישראל מציעה לאזרחיה, שזה הרבה יותר ממה שכל המדינות הערביות מציעות לאזרחיהן, וגם לתקוף אזרחים ישראלים ולפעול נגדם, ועוד לקרוא למחבלים שהידים.

אורית סטרוק: אני אשמח, אדוני היושב-ראש, שב-25 שניות שנשארו לי אתה תגיד שמבחינתך מחבלים אינם שהידים ואינם לוחמי חופש – הם אנשים נאלחים וצריך לפעול נגדם.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

אורית סטרוק: אתה מוכן להגיד?

אורית סטרוק: יש לי עוד זמן.

אורית סטרוק: יש לי עשר שניות.

אורית סטרוק: אני מחכה שתגיד.

מנסור עבאס: יש לך משפט אחרון.

מנסור עבאס: כן, בבקשה.

אורית סטרוק: אני מחכה שאתה תגיד.

מנסור עבאס: בבקשה.

אורית סטרוק: אתה מוכן להגיד מה דעתך על המחבלים?

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: יאללה.

מנסור עבאס: אנחנו מסיימים.

אורית סטרוק: תודה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשתי הצבעות על שתי הצעות החוק.

מנסור עבאס: קודם הצעת החוק של חבר הכנסת אבי דיכטר – הצעת חוק לביטול אזרחותו או תושבותו של פעיל טרור שמקבל תגמול עבור ביצוע מעשה הטרור.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 45 חברי כנסת בעד, 57 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: ההצעה לא התקבלה.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור להצבעה על ההצעה המוצמדת של חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 45 חברי כנסת בעד, 58 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: גם הצעה זו לא התקבלה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/693/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום: הצעת חוק השבות - - -

עופר כסיף: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת עופר כסיף, אני לא מאשר את הבקשה.

עופר כסיף: אתה אישרת לי.

מנסור עבאס: לא מאשר.

מנסור עבאס: אנחנו לא רוצים להמשיך במעגל הזה.

עופר כסיף: אבל אתה אישרת לי למסור הודעה אישית.

סמי אבו שחאדה: - - -

מנסור עבאס: נאמת – השיבו לך.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: אנחנו ממשיכים הלאה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: הצעת חוק השבות (תיקון – זכויות בני משפחה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

עופר כסיף: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת עופר כסיף, אנחנו לא יכולים להמשיך במעגל הזה.

עופר כסיף: אתה אישרת לי - - -

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: תהיה לך הזדמנות.

עופר כסיף: - - -

מנסור עבאס: בבקשה, עשר דקות.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חלק מהדברים שאומר כאן לגבי החוק הזה לקוחים מתוך מאמרו של נתנאל פישר, מתוך כתב העת השילוח.

שלמה קרעי: דיון סוער התקיים בכנסת בקיץ 20' בעקבות הצעת חוק לצמצום זכאותם של נכדים לא יהודים לאזרחות ישראלית ולעלייה ארצה במסגרת חוק השבות.

שלמה קרעי: חלק מהתגובות היו נזעמות.

שלמה קרעי: כמו שאמר אז השר לפיד: למה בעצם חוק השבות נותן לנכדים לבוא לארץ?

שלמה קרעי: בגלל האנטישמים.

שלמה קרעי: כך אמר לפיד, שהמשיך וקבע כי זיכרון השואה אינו מאפשר כל שינוי בחוק השבות.

שלמה קרעי: אבל – השר לפיד, כדאי שתקשיב.

שלמה קרעי: השר לפיד, קצת ידע היסטורי לא יזיק לך.

שלמה קרעי: מעיון בחומרים ארכיוניים ניתן ללמוד שההפך הוא הנכון.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני לא יכול להמשיך, תעצור לי בבקשה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

שלמה קרעי: תעצור לי את השעון.

מנסור עבאס: נא לשבת ונא לשמור על השקט, כולל האופוזיציה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת – השר עיסאווי פריג', סליחה.

מנסור עבאס: השר מאיר פרוש, בבקשה.

מאיר פרוש: אני לא שר.

מנסור עבאס: סליחה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת רם שפע, בבקשה.

מנסור עבאס: מי עוד?

שלמה קרעי: בינתיים דקה חלפה לי, אדוני היושב-ראש, אני יכול להמשיך?

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: השר לפיד, כדאי שתקשיב גם אתה ותראה שמה שאמרת – ההפך הוא הנכון.

שלמה קרעי: המחוקק הישראלי התנגד באופן נחרץ להקבלה בין החוק הישראלי לבין החקיקה הגרמנית וראה בהשוואה כזו עלבון לחקיקה הישראלית.

שלמה קרעי: איך לא בוש אדם בישראל – לפיד – להשוות את היהודי הרשום בתעודת הזהות ובמרשם לארי אצל הטמאים שבהם, זעק חבר הכנסת מנחם בגין מעל דוכן הכנסת בדיון ב-1970.

שלמה קרעי: בפסק דין שליט קבע השופט כי אין זה מתקבל על הדעת שהנאצים יכתיבו את גבולות הלאום היהודי.

שלמה קרעי: "אין עם ישראל או מדינת ישראל יכולים להיות קשורים במבחנים או בהגדרות שהנאצים או כל עם אחר קבעו ללאום יהודי".

שלמה קרעי: בתגובה לפסק הדין, אגב, שר המשפטים יעקב שפירא מהמערך הביע את מורת רוחו ואמר שנקבע כאן דבר שעלול ליהפך לבכייה לדורות: "אנו מפלגים את העם ועלולים להרבות בנישואי תערובת".

שלמה קרעי: בישיבת הממשלה אמרה גולדה מאיר שהיא "מוכנה להישבע, מבלי לשאול את החברים, שאין אף אחד על יד השולחן הזה שזה לא אכפת לו אם בנו או בתו יתחתנו עם מישהו או מישהי שאינם יהודים".

שלמה קרעי: בדיונים במליאת הכנסת הביעו גם חברי כנסת חילוניים את הסתייגותם מהלגיטימציה לנישואי תערובת: "לא נביא את עצמנו לידי כך שיאמרו הבריות – רצונך לישא נכרית ולהוליד ממנה יהודים, סע לעיר הקודש ירושלים" – חבר הכנסת בליאק – אמר חבר הכנסת אנקוריון מסיעת המערך בכנסת.

שלמה קרעי: גם חברו לסיעה, חבר הכנסת קרגמן, אמר בהמשך הדיון כי "ההכרה ביהדותם של ילדי לא-יהודיות עלולה לקעקע את הזיקה הנפשית האחרונה שעליה נשענת היהדות.

שלמה קרעי: איך יקבל העם בתפוצות, שמה שאסור לו – מותר ומוצדק במדינת ישראל"?

שלמה קרעי: אם כך, למה באמת נכנס סעיף הנכד לחוק השבות?

שלמה קרעי: התשובה פשוטה: הנימוק העיקרי לכך היה שאין להעמיד את העולה היהודי הפוטנציאלי בפני בחירה בלתי אפשרית בין עלייה ארצה לבין משפתו הלא-יהודית.

שלמה קרעי: כן, מדובר כאן על כך שיהודי רצה לעלות ארצה ולהביא איתו את משפחתו הלא-יהודית.

שלמה קרעי: את זה אפשרו.

שלמה קרעי: בדיון בממשלה הסביר השר יגאל אלון כי בעיניו הזכות של יהודי להביא עימו את בני משפחתו היא "חלק מזכות השבות, וזה חשוב לכבוד משפחתו".

שלמה קרעי: חוק השבות, רבותיי, נוסח בימים שבהם ישראל הייתה מדינה ענייה ונרדפת, ואף אחד כמעט לא העלה בדעתו שרבים יחפשו דרך להגר אליה מסיבות כלכליות.

שלמה קרעי: בעצם, היה אחד כזה: חבר הכנסת מאיר אביזוהר מהרשימה הממלכתית – לימים המערך – אמר בדיון בוועדת החוקה בשנת 1970: "מה אנחנו עושים?

שלמה קרעי: אנחנו מרחיבים עד כדי כך שאפילו אנוכי, שנוטה להרחבה, מתחיל להסס, מפני שכולנו חושבים על עליית יהודים שבאים לארץ מפני שהם יהודים, אבל לא על עליית אנשים, שירצו לבוא כדי לזכות באיזה יתרונות כלכליים שהמדינה מעניקה לעולים, וכדי לממש זאת יחפשו איזה מוצא יהודי רחוק.

שלמה קרעי: כך אמר חבר כנסת מהמערך.

שלמה קרעי: אומנם אינני רואה כרגע בעיה של מהגרים, בייחוד לאור מצב המלחמה שאנחנו נמצאים בו, אבל בעיה זו יכולה להתייצב ביום אחד" – והינה, היא מתייצבת לפנינו בשנים האחרונות.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, יכלה הזמן ובנראה שלא אספיק לסקור אפילו מעט מזעיר מהדברים שנאמרו ועמדו בבסיס חקיקת חוק השבות, ולכן אסכם את הדברים כך: הטענה כאילו הצדדים פנו מתוך ברירת מחדל אל ההגדרה הנאצית של "מיהו יהודי" משום שלא יכלו להסכים ביניהם על הגדרת גבולות הלאום היהודי רחוקה מהאמת.

שלמה קרעי: תעבירו את זה לשר לפיד.

שלמה קרעי: חוק השבות המתוקן ביטא פשרה שביטאה את האתוס הציוני של שותפות ואחריות בין כל חלקי העם.

שלמה קרעי: נוסח הפשרה ביקש לשדר מסר כפול: ישראל מתנגדת לנישואי תערובת ואיננה מוכנה להכיר ביהדותם של בני המשפחה הלא-יהודים, אבל מתוקף אחריותה לגורל העם היהודי, צאצאי יהודים המבקשים לחזור לשורשיהם היהודיים מוזמנים לעלות ארצה, מתוך תקווה שיבחרו להתגייר.

שלמה קרעי: אגב, גם הדמיון בין הגדרות הנאצים, יימח שמם, ליהודי לבין הגדרות חוק השבות שונות לחלוטין.

שלמה קרעי: הנאצים לא הכירו בהצטרפות סובייקטיבית או בהיפרדות מהעם היהודי, ולכן למשל, רדפו גם אחרי יהודים מומרים, שאינם זכאים לפי חוק השבות.

שלמה קרעי: בנוסף, היחס לבני תערובת מדרגה שנייה – שזה היה מה שנקרא עם סב יהודי אחד היה סלחני.

שלמה קרעי: המדיניות הגרמנית העקרונית הייתה להשיב אותם לחיק העם הגרמני.

שלמה קרעי: בני תערובת מדרגה שנייה נשארו אזרחי גרמניה, ולא נחשבו כיהודים.

שלמה קרעי: הם חויבו לשרת בצבא ואף הותר להם לשאת בני זוג גרמנים.

שלמה קרעי: ואילו חוק השבות נותן להם ולבני זוגם לעלות ארצה, גם אם ניתקו לחלוטין את זיקתם לעם היהודי.

שלמה קרעי: גם אלו הטוענים שסעיף הנכד מיועד לאנשים שנרדפו בארצותיהם בגלל יהדותם צריכים לתמוך בחוק הזה, כי החוק מחריג נכד שנרדף בשל מוצאו היהודי.

שלמה קרעי: חבריי חברי הכנסת, היום, לאחר עשרות שנים, לאחר שאלו שבחרו לקשור את גורלם בגורל העם היהודי עלו כבר לארץ ישראל, המציאות השתנתה.

שלמה קרעי: המציאות בשנים האחרונות – ואין חולק על כך – היא, שהחוק מנוצל על ידי רבים שניתקו כל קשר עם העם היהודי ומורשתו ומהגרים לכאן מסיבות כלכליות.

שלמה קרעי: ואם היה מדובר רק בבזבוז כספי ציבור, ניחא, התרגלנו לזה – בפרט בממשלה הזאת – אבל אין מדובר כאן רק בבזבוז כספי ציבור, מדובר כאן בסכנה קיומית לעם היהודי, כאן בארץ הזו, בריבוי נישואי תערובת ובהתבוללות קשה.

שלמה קרעי: לכן, הגיע הזמן לתקן לפני שהנזק יהיה בלתי הפיך.

שלמה קרעי: אני רוצה להקריא לכם, מתוך נאומו של מנחם בגין על חוק השבות, כאן במליאת הכנסת: "ויש אנשים שכאשר הם שומעים את המלה 'הלכה יוצאת מפיהם או מפי זולתם, הם דורשים שכל השומעים יפלו אפיים ארצה, יקומו ויכו על חטא – הלכה זו שעל ידה ניטעו חיי עולם בתוכנו, הלכה זו שקיימה אותנו במבחני דם ואש.

שלמה קרעי: יש כאלו המנבלים פיהם ואומרים שההלכה היהודית גזענית היא.

שלמה קרעי: מאז העלילו עלילות דם לא הייתה נוראה מזו".

שלמה קרעי: כך אומר מנחם בגין.

שלמה קרעי: "נכון, יש מימי קדם איסור חיתון בין יהודים ולא יהודים.

שלמה קרעי: הזו גזענות ?

שלמה קרעי: אם כך, אולי השפה העברית שלנו, שבה דבקנו, גזענית אף היא?

שלמה קרעי: נכון, העם היהודי יש בו איחוד וייחוד, אחרת לא היה קיים.

שלמה קרעי: אדרבה, יעלה כל פרוגרסיבי על הבמה הזו ויאמר לנו: האם היה העם קיים אלמלא האיסור הזה?

שלמה קרעי: אלמלא האיסור הזה היינו נטמעים מזמן.

שלמה קרעי: כך קמה ההלכה, לפי הבן של אם יהודייה – הוא יהודי, אפילו אביו אינו יהודי.

שלמה קרעי: לא להפך.

שלמה קרעי: מה רוצים אנשים מסוימים, שממדינת היהודים, שעלתה לעם היהודי בקרבנות וייסורים, ממדינת היהודים תצא הבשורה כי נישואי תערובת אין בהם שום איסור ושום מכשול?

שלמה קרעי: ייטמעו רובם ככולם?

שלמה קרעי: " כך מנחם בגין, זכרו לברכה.

שלמה קרעי: רבותיי, כל מילה נוספת מיותרת.

שלמה קרעי: הצביעו בעד מדינה יהודית.

שלמה קרעי: אין לנו ארץ אחרת.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

מנסור עבאס: ישיב השר אלעזר שטרן.

מנסור עבאס: בבקשה.

משה ארבל: תנסה עשר דקות בלי להגיד את המילה "שואה".

קריאה: ובלי נתניהו.

אלעזר שטרן: אתה צודק.

אלעזר שטרן: אתה צודק.

אלעזר שטרן: איך אמרת, בלי להזכיר איזו מילה?

יבגני סובה: - - - שלמה קרעי, אדוני השר שנהרגו למענו.

יבגני סובה: לפני שהוא פה מטיח דברים כאלה נגד אזרחי המדינה.

יבגני סובה: צריך להגיד לו את זה.

יבגני סובה: תגיד לו כמה אנשים נהרגו על המדינה הזאת, והוא מפלג פה.

יבגני סובה: בושה לעם ישראל אתה.

משה אבוטבול: - - -

יבגני סובה: תתבייש לך.

משה אבוטבול: - - - מפלג?

משה אבוטבול: מפלג - - - תסתכל במראה, תפסיק לבלבל את המוח.

משה אבוטבול: אתם - - - אתם המצאתם את השיטה, אתם מתפרנסים מהשיטה הזאת ואתם ממשיכים עם זה עוד.

משה אבוטבול: תתבייש אתה, תסתכל על עצמך.

משה אבוטבול: חוצפן.

יבגני סובה: - - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: כן, השר אלעזר שטרן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול, חבר הכנסת יבגני סובה.

מנסור עבאס: אתם יכולים להפסיק?

מנסור עבאס: אתם יכולים להפסיק?

מנסור עבאס: שמענו במשך עשר דקות את חבר הכנסת שלמה קרעי, בואו נשמע את - - -

משה אבוטבול: - - - ארצה - - - באנו לפה, יאללה, קדימה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול, תירגע, בבקשה.

משה אבוטבול: אבל מה, באים לקבל דרגות, לקבל דרגות.

מנסור עבאס: בסדר, אתה יכול להתנגד.

מנסור עבאס: אתה רוצה להתנגד?

יבגני סובה: - - -

משה אבוטבול: לקבל הטבות, כסף.

מנסור עבאס: אתה יכול להתנגד להצעה.

מנסור עבאס: בבקשה.

משה אבוטבול: מכרתם את היהדות בשביל כסף.

מנסור עבאס: בואו נקשיב לשר אלעזר שטרן.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש - -

משה אבוטבול: את כל העולם הם מוכרים בשביל כסף.

מנסור עבאס: בבקשה, עשר דקות.

אלעזר שטרן: - - עמיתיי חברי הכנסת.

משה אבוטבול: תתביישו.

יבגני סובה: תתבייש אתה.

משה אבוטבול: אתה לא ישראל ולא ביתנו.

יבגני סובה: כן, כן - - -

משה אבוטבול: - - - סיסמה.

מנסור עבאס: משה אבוטבול, בבקשה.

משה אבוטבול: ישראל ביתנו אבל לא בשבילנו - -

מנסור עבאס: תקשיב, תקשיב.

משה אבוטבול: - - אתם צריכים לשנות את הסיסמה.

ולדימיר בליאק: מה זה "לא בשבילכם", מי אתה בכלל?

משה אבוטבול: ישראל ביתנו אבל לא בשבילנו.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש - - -

מנסור עבאס: סליחה, חברי הכנסת - - -

אלעזר שטרן: עמיתיי חברי הכנסת, מציע החוק חבר הכנסת ד"ר קרעי - - -

משה אבוטבול: לנצל את המדינה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, קודם כל אני רוצה להגיד לך - -

ולדימיר בליאק: חבורת גזענים.

אלעזר שטרן: - - שכיוון שהוזכרו פה לקחים של השואה ושל גרמניה לצורך הצדקת החוק, אני רוצה להגיד לך באופן אישי שכבן לשורדי שואה וכמי ששמע אותך מדבר פה ביום השואה, לכבוד ייחשב לי שגם בחוק הזה אתה יושב כיושב-ראש הכנסת, ואני מודה לך על כך, תודה.

מנסור עבאס: תודה לך.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת משה ארבל ביקש לא לדבר על השואה, ואני רוצה להציע לחברי חבר הכנסת קרעי: הצעת החוק שהעלית, היה אפשר לדון בה לגופו של עניין בלי לחזור לגרמניה ולשואה.

אלעזר שטרן: אני, ככלל, מציע לנו כמה שפחות - - -

שלמה קרעי: להפך, השר - - -

אלעזר שטרן: סליחה, אני אגיע אליך, אני אגיע אליך - - -

שלמה קרעי: - - -

אלעזר שטרן: אני, ככלל, מבקש להציע לנו, בהצעות חוק שיש עליהן מחלוקת בין חלקי הבית, להמעיט או אף לבטל כליל את השימוש במונחים האלה.

אלעזר שטרן: עכשיו לגופו של עניין.

שלמה קרעי: השר - - -

אלעזר שטרן: אני אענה לך - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי, הוא הקשיב לך עשר דקות, תקשיב לו.

מנסור עבאס: יש לך אחר כך זכות, יש לך אחר כך זכות.

אלעזר שטרן: אני מבטיח לך - - -

מנסור עבאס: יש לך אחר כך זכות להשיב.

אלעזר שטרן: אני מבטיח לך גם לצטט ממה שאמרת.

יעקב ליצמן: איפה - - -

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד עוד משהו: כיוון שברור שהצעת החוק הזו לא הייתה נולדת בלי העלייה המבורכת מחבר העמים, שבעיניי – זו דעתי כראש אכ"א לשעבר בצה"ל, במיוחד אני אומר את זה ככה, וכאזרח ישראלי גאה – הצילה את המדינה מכל הבחינות שבעולם.

אלעזר שטרן: היא הצילה את המדינה מבחינה כלכלית, מבחינה ביטחונית, תרמה רבות מבחינה תרבותית, כמעט הצילה את עולם הרפואה.

אלעזר שטרן: יש הרבה מה להגיד.

אלעזר שטרן: ואני רוצה להגיד לך עוד משהו: לו ישוער שהצעת החוק הזו הייתה מתקבלת לפני 30 שנים, נגיד, בקורס נתיב בצה"ל עד היום – אלו שמשרתים, אלו שמגינים עלינו, אלו שמשרתים גם בגופי הביטחון התגיירו היום, גם בעזרת הרב עובדיה יוסף, למעלה מ-15,000 כאלה שאת חלקם הגדול אתה רצית כאן, בחוק הזה, להשאיר שם, בחבר העמים.

שלמה קרעי: אתה לא הקשבת לי.

אלעזר שטרן: אני הקשבתי לך מצוין.

שלמה קרעי: אמרתי שהמציאות השתנתה.

אלעזר שטרן: אני הקשבתי לך מצוין.

שלמה קרעי: אני אמרתי שהמציאות השתנתה - - -

אלעזר שטרן: אני הקשבתי מצוין, ואני רוצה להגיד לך דבר אחד.

אלעזר שטרן: אתה ציטטת – תראה כמה הקשבתי לך: "אחריותה לגורל העם היהודי - - - מתוך תקווה שירצו להתגייר".

אלעזר שטרן: אבל אתה הרי לא רוצה שהם יבואו בכלל, לא מתוך תקווה שהם ירצו להתגייר.

אלעזר שטרן: אני פונה אליך עכשיו, באמת, לחלק הזה.

אלעזר שטרן: בואו נעשה הכול כדי שנוכל בהמשך גם להציע להם גיור כזה שהם באמת ירצו להתגייר, ועד אז נעשה להם טובה ולא נעליב אותם שכביכול הם באו לפה מכוח רצונות כלכליים, אלא נגיד שהם באו לפה מכוח חוק השבות, מכוח היותם זרע ישראל גם אם הם דור שלישי, ואתה יודע מה, אולי גם דור רביעי, תודה.

מנסור עבאס: תודה לשר אלעזר שטרן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי, אתה רוצה להשיב?

משה גפני: אני לא מאמין שאתה אמרת את הנאום הזה.

משה גפני: אלעזר, אלעזר.

שלמה קרעי: לנאום מביש כזה לא ציפיתי.

משה גפני: אלעזר, אני לא מאמין שאמת את הנאום זה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

משה גפני: איזו שטחיות, לא מתאים לך.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, בנושא שכזה, ברומו של עולם, לא ציפיתי לנאום כל כך מביש, שמראה כל כך על חוסר הקשבה וחוסר הבנה של כל מה שדיברתי עליו כאן עשר דקות.

שלמה קרעי: אני אמרתי – רק בנקודה הזו של השואה: אמרתי שלפיד אמר שחוק השבות הוא מקבילה של חוקי נירנברג, ואמרתי שאסור לנו לעשות את זה, ושהמחוקק הישראלי אמר שההפך הוא הנכון.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, רק אתמול בערב, בקור ובגשם, יצאו אלפים ורבבות מאזרחי ישראל לגשרים ולצמתים ברחבי הארץ וקראו לשמור על המדינה היהודית.

שלמה קרעי: האזרחים הרבים שיצאו למחות רואים כי בתוך חצי שנה בלבד הממשלה הזו גרמה נזק אדיר ליהדות, לצביון היהודי של המדינה ואף ליכולת לשמור על הרוב היהודי כאן.

קריאה: אתה אומר שמי - - -

שלמה קרעי: הכשרות, הגיור, הכותל, השבת, לימוד התורה – לך אין בעיה, אתם רוצים להביא לפה צבא של גויים, אלייך אני לא מדבר – השמירה על המסתננים, ההכרה ברפורמים.

שלמה קרעי: הרסתם את המדינה היהודית, עם ישראל רואה - -

אלינה ברדץ' יאלוב: תתבייש, תתבייש לך.

שלמה קרעי: - - ולא מבין מה קורה כאן.

אלינה ברדץ' יאלוב: תתבייש.

שלמה קרעי: כיצד השתלטו על המדינה היהודית - -

אלינה ברדץ' יאלוב: היהדות - - - תתבייש.

שלמה קרעי: - - גורמים שמנסים למחוק את ה"יהודית", גורמים כמו ליברמן, שבאמצעות הסעיף הזה רוצה לגייס לעצמו צבא של גויים שהקשר בינם לבין היהודים והיהדות מקרי בהחלט.

אלינה ברדץ' יאלוב: - - - אתה פשוט משקר.

שלמה קרעי: חברים, החוק הזה הוא חלק חשוב ביותר בשמירה על היהדות של המדינה, על צביונה, על הרוב היהודי בה.

שלמה קרעי: שני-שלישים מהעולים בשנים האחרונות מברית המועצות הם גויים שאין להם שום זיקה ליהדות.

קריאה: תתבייש.

ולדימיר בליאק: אתה משקר, שקר.

אלינה ברדץ' יאלוב: תתבייש לך.

שלמה קרעי: אך הוא בעיקר חשוב כדי לשמור על העם היהודי - -

ולדימיר בליאק: - - - היהדות, היהדות שלך - - -

שלמה קרעי: - - מיוחד ומאוחד כנגד כל מה שהממשלה הזו עושה.

ולדימיר בליאק: - - - שקרנים.

קריאה: תתבייש.

שלמה קרעי: זה מחפיר ומביש לשמוע - -

ולדימיר בליאק: הנאום שלך מחפיר.

שלמה קרעי: - - את השר שטרן, שמייצג כאן את השרה שקד - -

אלינה ברדץ' יאלוב: - - -

שלמה קרעי: - - שהייתה אמורה להיות מהמחנה הלאומי.

שלמה קרעי: אכזבתם בכול, מכרתם את הכול.

שלמה קרעי: על מה עוד נשאר לכם להגן?

שלמה קרעי: כן, השר שטרית, מה אתה רוצה, שיטביעו לנו את המדינה בעוד מאות אלפי גויים, שמה יהיה פה, שאנחנו נתחתן עם ספרי יוחסין?

שלמה קרעי: שמה, שתהיה פה מדינה אחת לשני עמים?

ולדימיר בליאק: - - -

רון כץ: מי יחליט מהו יהודי.

רון כץ: אתה, שלמה?

שלמה קרעי: כמו ששמעתם – ההלכה, חביבי.

רון כץ: מי יחליט מהו יהודי?

שלמה קרעי: ההלכה, מי שההורים שלך והסבים שלך שמרו עליה אלפיים שנה - -

רון כץ: - - -

שלמה קרעי: - - הם יחליטו מיהו יהודי.

מאי גולן: רון, אתה לא מסכים - - -

שלמה קרעי: כמו ששמעתם בנאומי הקודם, שמאל וימין ציוניים התאחדו בראשיתה של מדינת ישראל - -

מנסור עבאס: לשבת, לשבת.

שלמה קרעי: - - כוונתם הייתה ברורה, והיא עולה בקנה אחד - - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: רגע, אדוני, דקה.

שלמה קרעי: לקחתי לי בפרק הקודם.

מנסור עבאס: משפט אחרון.

מנסור עבאס: אני לא לקחתי, בבקשה.

שלמה קרעי: והיא עולה בקנה אחד - -

יבגני סובה: אל - - -

מנסור עבאס: משפט אחרון.

שלמה קרעי: - - עם השינויים שהבאתי בהצעת החוק.

שלמה קרעי: אני קורא לכם להצביע בעד, לכולכם, לכל מי שאוהב את המדינה הזו - -

מנסור עבאס: תודה.

שלמה קרעי: - - לכל מי שרוצה כאן מדינה יהודית.

שלמה קרעי: ואם צריך החרגות – יש ועדה לדון שם.

שלמה קרעי: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק, הצעת חוק השבות, נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 25

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 24 חברי כנסת בעד, 45 חברי כנסת מתנגדים, הצעת החוק לא נתקבלה.

אביר קארה: טוב מאוד שהיא לא התקבלה.

אביר קארה: [הצעת חוק פ/2273/24; נספחות.

אביר קארה: ]

מנסור עבאס: הצעת חוק יום לציון תשעה באב, התשפ"ב–2021 - -

אביר קארה: שלמה, יש יהודים גם ברוסיה.

מאי גולן: - - -

אביר קארה: בושה וחרפה, איך אתה לא מתבייש.

שלמה קרעי: - - -

מנסור עבאס: - - של חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

שלמה קרעי: אתה כנראה לא מכיר - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת אביר קארה, בבקשה.

אביר קארה: זו הייתה טעות, בושה וחרפה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אביר קארה, בבקשה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, חברת הכנסת אורית סטרוק, את עולה?

מנסור עבאס: את לא מוכנה, חברת הכנסת סטרוק?

אורית סטרוק: מה זאת אומרת לא מוכנה?

אורית סטרוק: אני מוכנה ומזומנה.

מנסור עבאס: בבקשה, עשר דקות.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שעולה כאן עכשיו לדיון היא הצעה שחתומים עליה גם רבים מחברי הקואליציה.

אורית סטרוק: ולא, הם לא חתמו עליה לפני שהם נכנסו לקואליציה, הם חתמו עליה אחרי.

אורית סטרוק: הם חתמו עליה עכשיו, לאחרונה, מתוך הזדהות מלאה, וחלקם אפילו אמרו לי כמה טוב שיש הצעת חוק כזאת, כמה הם מזדהים איתה, כמה הם שמחים להיות בין היוזמים שלה.

אורית סטרוק: אני מדברת על חברי כנסת כמו ניר אורבך, כמו רם שפע, כמו מיכאל ביטון, מירב בן ארי, מיכל שיר סגמן; חברי כנסת כמו אמילי מואטי, אלון טל, יום טוב כלפון, משה טור פז – קינלי, רות וסרמן לנדה – חברי כנסת שבאמת, בלב שלם חתמו על הצעת החוק הזאת, וכולם גם ניסו לעזור לי לקדם אותה, שהיא תעבור בוועדת השרים לחקיקה.

אורית סטרוק: כולם היו פעילים, נכון, רות?

אורית סטרוק: ניסית לעזור לי?

אורית סטרוק: מירב ניסתה לעזור, אמילי ניסתה לעזור, רם שפע – אנחנו מדברים על מניפה מאוד מאוד רחבה.

אורית סטרוק: ואתם יודעים למה המניפה כל כך רחבה?

אורית סטרוק: כי אם יש משהו, חבריי חברי הכנסת, שמאחד אותנו בתור העם היהודי ששב למולדתו אחרי אלפיים שנות גלות, אם יש משהו שמאחד אותנו זו הידיעה שאנחנו נמצאים כאן בזכות דורות רבים של יהודים שלא זכו להיות כאן, שחיו בגלות, שחיו בכל הגלויות.

אורית סטרוק: אבל בכל מקום שהם היו בו, בין שהם היו בתנאים קשים ומחפירים ובין שהם היו בתנאים מצוינים והיו משועי עולם, אפילו שרים בממשלות זרות בכל מיני מקומות בעולם, הם תמיד תמיד זכרו את ירושלים.

אורית סטרוק: הם תמיד תמיד זכרו שעיר הבירה שלנו, של העם היהודי, היא ירושלים, ורק ירושלים.

אורית סטרוק: הם תמיד תמיד התפללו לבניין בית המקדש.

אורית סטרוק: בכל מקום שהם היו הם התפללו לבניין בית המקדש.

אורית סטרוק: ואנחנו נמצאים כאן בזכותם, בזכות הנאמנות שלהם, בזכות התפילות שלהם, בזכות התקוות שלהם, בזכות האמונה שלהם שהם כולם, בכל מקום שהם היו, שייכים לפה, שייכים לירושלים, שייכים לבית המקדש.

אורית סטרוק: ובזכותם, בזכות האמונה הזו, חזרנו והקמנו פה מדינה.

אורית סטרוק: נכון, בית המקדש עוד לא קם, הר הבית – עדיין שועלים הילכו בו, לערבים מותר לשחק שם כדורגל אבל לנו אסור להתפלל.

אורית סטרוק: אבל יש פה קונסנזוס רחב מאוד בבית הזה שמן הראוי שהכנסת תזכיר בצורה ממלכתית ומכובדת את הזיקה, את הנאמנות, את השייכות של עם ישראל לירושלים ולבית המקדש.

אורית סטרוק: זה דבר שמאחד אותנו.

אורית סטרוק: ואחרי שרבים כל כך חתמו על הצעת החוק הזו, אני שואלת את עצמי שוב איך יכול להיות שהדבר הטריוויאלי הזה, הבסיסי הזה, שלא אומר אפילו שצריכים לצום, לקיים מצווה כזו או אחרת, להימנע מלא יודעת מה, משמחות וממוזיקה וכל מיני מצוות דתיות – הוא רק אומר שאנחנו, באופן לאומי, נזכיר את המחויבות שלנו ואת הקשר שלנו הבל-יינתק למקום הזה – איך יכול להיות שהצעת חוק כזו לא מצליחה לעבור בוועדת שרים?

אורית סטרוק: איך זה קורה?

אורית סטרוק: זה תמוה.

אורית סטרוק: תשימו לב, אני אומרת שאפילו חברי כנסת שהם מה שנקרא שמאל קיצוני למדי – רם שפע, אמילי מואטי – חתמו בשמחה וניסו לעזור.

אורית סטרוק: אז למה זה קורה?

אורית סטרוק: ושוב, אדוני היושב-ראש, אני חוזרת אליך באופן מפתיע, זה חוזר אליך.

אורית סטרוק: אני שואלת את עצמי מי בקואליציה הזו יכול להיות נגד הצעת חוק כל כך טריוויאלית, כל כך קונסנזואלית, שכל עניינה זה להזכיר את הקשר הנצחי, הבל-ינותק, בין עם ישראל לירושלים ולבית המקדש.

אורית סטרוק: ואני שואלת אותך, אדוני היושב-ראש, כי אתה אמרת שאתה מכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית, אז אני רוצה להבין את זה.

אורית סטרוק: אני באמת רוצה להבין, כדי שנבין כולנו עם איזה קואליציה אנחנו מתמודדים, כן?

אורית סטרוק: אתה אמרת לפני כמה שבועות על הנגב, על הנטיעות בנגב, אמרת: יורים לי בחזה, אני לא יכול, זה כואב לי, זה האנשים שלי, אני לא יכול.

אורית סטרוק: בסדר, הבנו; לא שאנחנו מקבלים, זה חמור מאוד שאתם מרימים יד על נושא הנטיעות של קרן קיימת בכנסת.

אורית סטרוק: ואני רוצה להבין עכשיו את עניין ירושלים ובית המקדש.

אורית סטרוק: אתם מתנגדים שהכנסת תציין את הקשר הנצחי, הבל-ינותק, של העם היהודי לירושלים ולבית המקדש, קשר שדורות על גבי דורות של יהודים החזיקו בו?

אורית סטרוק: אתה יודע, אין בית יהודי שאתה נכנס לתוכו ואין שם טפח על טפח שמזכיר לנו את החורבן; אין שמחה יהודית, אין חתונה יהודית שלא שוברים בה כוס, זכר לחורבן.

אורית סטרוק: הכתובת הזו שאני נושאת אותה על צווארי כל הזמן, "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני", הכתובת הזו היא הכתובת שאנחנו הלכנו איתה בכל הגלויות.

אורית סטרוק: אתם מתכחשים לאמת ההיסטורית הבסיסית הזו, שאנחנו שייכים לירושלים וירושלים שייכת לנו?

אורית סטרוק: שאנחנו לא זרים כאן?

אורית סטרוק: שאנחנו גלינו מארצנו, עברנו גלות איומה ונוראה וחזרנו הנה, הביתה?

אורית סטרוק: אני רוצה להבין, אדוני היושב-ראש, כי בסוף שוב הכול חוזר אליך.

אורית סטרוק: בסוף שוב הקואליציה הזו מקבלת החלטות – אתה יודע, אתה לא חבר בוועדת שרים אבל בכל החלטה של ועדת שרים אומרים: מנסור עבאס התנגד, מנסור עבאס תמך, מנסור עבאס ככה, מנסור עבאס ככה.

אורית סטרוק: אז אני רוצה להבין, איפה אתה עומד ביחס לקשר שלנו, של העם היהודי, לירושלים ולבית המקדש?

אורית סטרוק: ועכשיו אני אגיד לך, אדוני היושב-ראש, בפעם הקודמת נתתי לך 25 שניות לענות וכנראה זה לא הספיק לך.

אורית סטרוק: אז עכשיו יש לך שתי דקות, ואני אשמח להבין איפה אתה עומד בעניין הזה?

אורית סטרוק: אלה שתי דקות שהן שלי.

מאיר פרוש: - - -

אורית סטרוק: אנחנו נקשיב, ונחכה שמנסור עבאס יגיד לנו מה עמדתו ביחס לקשר הנצחי של עם ישראל לירושלים ולבית המקדש.

אורית סטרוק: בבקשה, אדוני היושב-ראש, הזמן שלך.

מאיר פרוש: שקט מוחלט.

ישראל אייכלר: מה את עושה לו בחינות, תשאלי את האנשים האלה מה יש להם - - -

אורית סטרוק: האנשים האלה חתמו לי.

אורית סטרוק: רם שפע חתם לי, אמילי מואטי חתמה לי, מירב בן ארי חתמה לי.

אורית סטרוק: הם חתמו.

קריאה: - - -

אורית סטרוק: כן, אנחנו מחכים.

רם בן ברק: למה הם - - -

אורית סטרוק: אני רוצה להבין את זה, רם, כי אני רוצה להבין איפה אנחנו חיים.

אורית סטרוק: אני רוצה שגם אתה תבין איפה אנחנו חיים.

אורית סטרוק: אני רוצה שנבין את זה.

קריאות: - - -

רם בן ברק: למה את מציינת את יום תשעה באב כיום קדוש - - -

אורית סטרוק: רם, אני נתתי את רשות הדיבור שלי ליושב-ראש מנסור עבאס.

אורית סטרוק: ליושב-ראש מסרתי, לא לך, ליושב-ראש.

אלון שוסטר: הוא לא חייב לך שום דבר - - -

אורית סטרוק: הוא לא חייב לי, הוא יכול גם לשתוק, אבל השתיקה אומרת את שלה.

קריאות: - - -

אורית סטרוק: וגם אתה תבין עם מי אתה נמצא בקואליציה.

אורית סטרוק: שגם אתה תבין עם מי אתה נמצא בקואליציה - -

אלון שוסטר: - - -

אורית סטרוק: - - אתה נמצא בקואליציה עם מכחישי היסטוריה.

אורית סטרוק: עם מכחישי היסטוריה, איתם אתה נמצא בקואליציה - -

בועז טופורובסקי: - - -

אורית סטרוק: - - עם מכחישי היסטוריה שמכחישים את הקשר של עם ישראל לכור מחצבתו - -

אלון שוסטר: - - - תגידי ליושב-ראש - - -

אורית סטרוק: - - למקום המקודש לו ביותר, למקום שאליו התפללנו בכל הגלויות.

אורית סטרוק: גם הסבים והסבתות שלך, אלון שוסטר, התפללו לחזור לירושלים ולבית המקדש, אבל מנסור עבאס לא רוצה.

מנסור עבאס: תודה רבה, אורית.

אורית סטרוק: הוא לא רוצה, ולכן אנחנו לא נזכיר את זה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית סטרוק, אני מאוד מאוד מאוד מודה לך.

מנסור עבאס: תודה רבה.

אורית סטרוק: תודה.

אורית סטרוק: גם אני מודה לך.

מנסור עבאס: ישיב השר אלעזר שטרן, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

משה גפני: אלעזר, מה אתה הולך להגיד עכשיו?

אלעזר שטרן: תקשיב, גפני.

משה גפני: - - -

אלעזר שטרן: לא, לא, לא.

אלעזר שטרן: דווקא אתה תקשיב ותגיד אם זו לא תשובה.

אלעזר שטרן: אני יודע שאתה לא תגיד לי לפני כולם, אבל אחרי זה תגיד לי את האמת מה אתה חושב על התשובה.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, קודם לכל אני קצת מודה שאני מרגיש לא נעים שעושים לך מבחנים פה, דווקא בגלל שאתה חבר בממשלה, אבל גם בגלל שאתה חבר כנסת ערבי.

אלעזר שטרן: אני מצטער על כך וכואב לי.

מנסור עבאס: אני מבחינתי, לא מפריע לי, השר אלעזר שטרן.

מנסור עבאס: אני אומר, אנחנו צריכים לשדרג את השיח הפוליטי ולהתמקד בצורה עניינית בנושאים, ולא למשוך כל דבר לזהויות ומחלוקות והיסטוריה.

מאיר פרוש: אולי אפשר להוריד את הדגל לחצי התורן.

מאיר פרוש: היושב-ראש, אולי תוריד את הדגל לחצי התורן?

אלעזר שטרן: אני מקווה שזאת תהיה התשובה, ואני אענה על הבקשה הזאת בתשובה הזאת.

אלעזר שטרן: השבוע חל יום הזיכרון של חיים גורי.

אלעזר שטרן: בט"ו בשבט, בתאריך העברי, הוא נפטר.

אלעזר שטרן: אני מציין את הדברים האלה כיוון שסוגיית הזיכרון של העם היהודי היא עניין של אתגר.

אלעזר שטרן: ישבנו לפני כמה שנים ביד ושם לרגל יום השואה, חברי המטה הכללי של צה"ל, ושאל אותו אחד האלופים: חיים גורי, איך אתה יכול להבטיח לי, לנו, שגם בעוד 200 שנה יזכרו את השואה?

אלעזר שטרן: ו אמר לו חיים גורי: אנחנו עם שזוכר.

אלעזר שטרן: תראה, רק עכשיו עברנו את פסח, כמה זוכרים.

אלעזר שטרן: ואני שאלתי את חיים גורי, חבר הכנסת גפני, מי זוכר על מה זה באמת פסח?

אלעזר שטרן: מי שאוכל מצות שבעה ימים?

אלעזר שטרן: מי שקורא את ההגדה עד הסוף?

משה גפני: מה ענית?

אלעזר שטרן: עניתי, שלצערי הרב יש אתגר בזיכרון על מה זה פסח באמת.

אלעזר שטרן: ואז שאלתי אותו: תגיד, מי זוכר את תשעה באב?

אלעזר שטרן: את אותה שאלה שעל פניו החוק הזה מנסה לפתור.

אלעזר שטרן: הרי אנחנו יודעים על תשעה באב דברים שאנחנו גם שומעים על השואה.

אלעזר שטרן: אנחנו אומרים בקינות וגם באיכה, שנשים יהודיות בישלו בשר ילדיהן.

אלעזר שטרן: אנחנו יודעים שהיו תופעות כאלה גם שם.

אלעזר שטרן: יש לנו גם חוקים על תשעה באב.

אלעזר שטרן: אז מה זה עוזר לנו שהציבור – אני שלושה שבועות מתאבל לקראת תשעה באב, אני לא מתגלח תשעה ימים, אני צם, קורא קינות, איכה, אז מה זה עוזר?

אלעזר שטרן: ויש חוק.

אלעזר שטרן: אז האם חוק הוא הפתרון?

אלעזר שטרן: כשהייתי יושב-ראש הקרן לרווחת נפגעי השואה – חבר הכנסת גפני, אתה זוכר את זה, הענקנו לך אז אות על פועלך בעניין – הביא לי אחד האנשים, שלא לובש כיפה וציצית כמונו, רעיון, שאולי נאחד את יום השואה עם תשעה באב.

אלעזר שטרן: שאלתי אותו למה, והוא אמר לי: בגלל שאת תשעה באב זוכרים בגלל שיש פרוטוקול דתי, את יום השואה, כשאין פרוטוקול דתי, קיים חשש שלא יזכרו בעוד 200 שנה.

אלעזר שטרן: עכשיו, אני בעד פרוטוקול דתי, אבל אנחנו לא יכולים לכפות פרוטוקול דתי.

אלעזר שטרן: אנחנו גם לא יכולים לכפות פרוטוקול חוקתי, אם אנחנו רוצים לזכור משהו.

אלעזר שטרן: אני אומר את הדברים האלה בגלל שאני חושב שלפני הכול, זיכרון וחקיקה שאין עליה קונסנזוס יכול לפגוע בזיכרון עצמו.

אלעזר שטרן: הוא רק יהפוך את תשעה באב – שאני מקבל שבשבילי הוא יום אבל לאומי, לא רק דתי – הוא רק עלול להפוך אותו לעוד נושא של מחלוקת.

אלעזר שטרן: בואו נגיד את האמת, במה דברים אמורים.

אלעזר שטרן: אנחנו יודעים שבתשעה באב אנחנו, בשפה שלך, בין הזמנים, זה מוצאי תשעה באב.

אלעזר שטרן: ערב תשעה באב, בבניין הזה, הכנסת בפגרה.

אלעזר שטרן: אז בשביל מה נעשה חוק?

אלעזר שטרן: בשביל שנשחרר את עצמנו מסוגיית חובת הזיכרון, והינה עשינו חוק?

אלעזר שטרן: לא.

אלעזר שטרן: חובת הזיכרון היא חובה קיימת, אבל הפתרון שלה הוא לא בחקיקה.

אלעזר שטרן: נעשה דיון אחר, על איך זוכרים את תשעה באב.

אלעזר שטרן: אני כבר אמרתי שאני חושב שצריך לזכור, ואני רוצה להגיד שאני חושש כאן ממה שאמרתי קודם, שגם בגלל שזה עוד יהיה בכלל לא במקום שלו, ולא ביום שלו ולא במועד שלו, אבל נגיד: אוקיי, תשעה באב לא צריך לזכור, עשינו חוק.

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד עוד דבר.

אלעזר שטרן: מה אנחנו זוכרים בתשעה באב?

אלעזר שטרן: נכון, אנחנו זוכרים את חורבן ירושלים, אבל על מה אנחנו מתאבלים גם?

אלעזר שטרן: יש גמרא במסכת שבת, יש במסכת יומא, יש במסכת גיטין, אנחנו אומרים: על שנאת חינם.

אלעזר שטרן: אנחנו יודעים שהיא חרבה לא רק על שנאת חינם, אלא גם בתרגום במסכת שבת, אם אני לא טועה, על עשרת הדברים שהיא חרבה, אז יש שם גם על שלא הוכיחו איש את עמיתו או איש את חברו.

אלעזר שטרן: נדמה לי שזה שם גם שלא שמרו שבת, זה נכון, וגם חזרו בהם אנשי אמונה, אבל גם על העניין הזה.

אלעזר שטרן: אבל גם על הסיפור של קמצא ובר קמצא – מה זה לב העניין?

אלעזר שטרן: לב העניין הוא לא השנאה.

אלעזר שטרן: הרי הם לא הכירו אחד את השני, קמצא ובר קמצא.

אלעזר שטרן: לב העניין הוא שישבו שם, כמו שכתוב במסכת שבת במקום אחר, ולא מיחו על העלבה של אחד את השני.

אלעזר שטרן: על ה"לא מיחו בידם".

אלעזר שטרן: עכשיו אני רוצה להגיד לכם מה אני כן יודע על חינוך.

אלעזר שטרן: אני שואף שאם אנחנו כבר מדברים על תשעה באב כיום לאומי, ניקח אותו למקום הזה.

אלעזר שטרן: ניקח אותו למקום של ה"לא מיחו בידו" ונמחה בידם.

אלעזר שטרן: ניקח אותו למקום של שנאת חינם, ונעשה הכול.

אלעזר שטרן: ואם אני מדבר על זה, אז בואו רגע נגיד משפט אחד על חינוך, שלמדתי מהבת שלי.

אלעזר שטרן: כששאלתי אותה פעם על משהו – דווקא על התנהגות טובה שלה – האם היא שמעה פעם את אימא או אותי אומרים לה לעשות את זה, ואז היא אמרה לי משפט של כל החינוך וכל המנהיגות על רגל אחת.

אלעזר שטרן: היא אמרה לי: אבא, לא משנה מה אמרתם, משנה מה הבנתי.

אלעזר שטרן: ומה אני אומר פה לחברינו כולם?

אלעזר שטרן: כשאנחנו באים ורוצים לזכור יום של חורבן הבית, כשאנחנו רוצים לזכור יום של שנאת חינם, כשאנחנו רוצים יום על שלא מיחו בידם, בואו קודם כול נתנהג אנחנו ככה.

אלעזר שטרן: שלא יגידו לנו: לא משנה מה אמרתם, משנה מה הבנו.

אלעזר שטרן: כן, מה הבנו ממה שקורה בבית הזה.

אלעזר שטרן: במידה מסוימת בטרמינולוגיה שהשתלטה על הבית הזה, יש אפילו עידוד.

אלעזר שטרן: אתם יודעים, בזמן המצור על ירושלים, כשבאו אל אספסיאנוס שרי הצבא שלו ואמרו לו: בוא ניכנס, בוא נילחם, מה אמר להם אספסיאנוס?

אלעזר שטרן: אם תמהרו לעלות על העיר מייד, תקימו בידיכם ברית שלום בין שונאינו, ואם תתנו להם ארכה – ליהודים – כי תאכל אותם אש המריבה, כי אלוקים מיטיב לערוך את המלחמה ממני והוא יסגיר את היהודים בידי הרומאים חיים וייתן את הניצחון לצבאותינו בלי עמל וסכנה.

אלעזר שטרן: אני חושש שיכול להיות שאם אנחנו מזכירים את ירושלים כמה פעמים ביום, בשחרית, במנחה, בערבית ובברכת המזון, אז אולי השלב הבא יהיה שלמי שלא יזכור את ירושלים, נעשה חוק: להתפלל.

אלעזר שטרן: וכל נושא שיש בו עניין של אמונה – אסור שיבוא כחקיקה.

אלעזר שטרן: אסור.

אלעזר שטרן: למה?

אלעזר שטרן: כיוון שבמקום לקרב, כיוון שבמקום ללמד, הוא רק ירחיק.

אלעזר שטרן: לכן, מה שאני מציע – אני חושב שחברת הכנסת סטרוק, שעל פניו כוונותיה טובות, אני מניח, תסכים לדחות את החוק הזה עד שבבניין הזה נוכל גם אנחנו להוות דוגמה שהיא להפך משנאת חינם, להפך מהוכחת איש את חברו - - -

חיים כץ: המשיח יבוא קודם.

אלעזר שטרן: יכול להיות, חיים.

חיים כץ: הוא עוד לא הגיע.

אלעזר שטרן: יכול להיות.

אלעזר שטרן: אבל אז נדע שאם חפצי חיים אנחנו, אז בוא נזכור שלא משנה מה אנחנו אומרים, לא משנה מה אנחנו מחוקקים – יותר מהכול משנה איך אנחנו מתנהגים.

אלעזר שטרן: אני אומר את זה לכל חלקי הבית.

אלעזר שטרן: תודה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אלעזר שטרן.

מנסור עבאס: בבקשה, חברת הכנסת אורית סטרוק, שלוש דקות, גברתי.

אורית סטרוק: תודה.

אורית סטרוק: אני רוצה לדבר רגע על המהות של תשעה באב.

אורית סטרוק: כי דיבר כאן קודם שר המודיעין, והדגיש, כדרכה של הקואליציה הזאת, אך ורק את הנושא של שנאת חינם, שהוא נכון, ותכף אגע בו.

אורית סטרוק: אבל אני רוצה לומר שאנחנו מתאבלים כבר דורות על דורות כל שנה בתשעה באב בגלל החטא הקדמון של "וימאסו בארץ חמדה" – זה החטא הראשון של תשעה באב הראשון, חטא המרגלים שלא רצו לעלות לרשת את הארץ.

אורית סטרוק: "ואמר הקדוש ברוך הוא: אתם בכיתם בכייה של חינם", אני קובע לכם בכייה לדורות.

אורית סטרוק: הסיבה האמיתית שאנחנו בוכים ומתאבלים בתשעה באב, הראשונה והבסיסית, היא המאיסה בארץ חמדה.

אורית סטרוק: את זה בדיוק החוק הזה בא לתקן, ובא לומר: לא רק שאנחנו לא מואסים – אנחנו מצדיעים לדורות על דורות של יהודים, שלא משנה באיזו ארץ הם היו בעולם, הם תמיד התגעגעו לכאן, לארץ חמדה; הם תמיד התגעגעו לירושלים.

אורית סטרוק: הם תמיד אמרו: אנחנו רוצים לחזור לארץ שלנו ולעיר הבירה שלנו, שהיא בירושלים.

אורית סטרוק: אבל עכשיו, כבוד השר אלעזר שטרן, שהזכרת את נושא שנאת החינם – אני רוצה להתייחס גם לזה.

אורית סטרוק: אני רוצה להגיד לך: אנחנו צריכים לטפל גם בנושא שנאת חינם.

אורית סטרוק: חבר הכנסת גפני, אתה מפריע לי לדבר עם השר שטרן.

אורית סטרוק: אנחנו צריכים לעשות כל מה שאפשר כדי שלא תהיה שנאה בתוכנו.

אורית סטרוק: אני אומרת לך, ואני אומרת לכולם: תראו, לפני שבועות ספורים – שבועיים, אני חושבת – ראש הממשלה נפתלי בנט דיבר עליי בצורה מאוד לא ראויה כאן בבניין, כאן במליאה.

אורית סטרוק: הוא אמר לי: "עופי לי מהעיניים".

אורית סטרוק: אני רוצה לומר לך ולכולכם: אני סלחתי לו.

אורית סטרוק: אני מחלתי לו.

אורית סטרוק: בלי שהוא ביקש.

אורית סטרוק: הוא לא היה צריך לבקש סליחה.

אורית סטרוק: אני כל ערב אומרת – ואני מניחה שגם אתה אומר כל ערב – שאני מוחלת וסולחת לכל מי שפגע בי.

אורית סטרוק: וכך כולנו צריכים לנהוג במישור האישי.

אורית סטרוק: אבל – וזה ה"אבל" הגדול – למי שמקים קואליציה עם אנשים שכופרים בזכות שלנו על ירושלים ועל בית המקדש – על העוול הזה, לא על ה"עופי לי מהעיניים"; על העוול הזה של הקמת קואליציה עם אנשים שכופרים בזכות שלנו על ירושלים ועל בית המקדש – על זה לא תהיה סליחה, לא תהיה מחילה ולא תהיה כפרה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק יום לציון תשעה באב של חברת הכנסת אורית סטרוק.

מנסור עבאס: נא להצביע.

קריאה: היא לא הגיעה למקום שלה.

מנסור עבאס: בסדר, אוקיי.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 38

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית סטרוק, את בעד?

מנסור עבאס: בעד – 39, נגד – 49.

מנסור עבאס: הצעת החוק לא עברה.

מנסור עבאס: הודעה למזכירת הכנסת – בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה רבה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה מטעם הכנסת:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 260) (נקודות זיכוי לעולה), התשפ"ב–2022, של חברי הכנסת ולדימיר בליאק ואלכס קושניר.

ירדנה מלר-הורוביץ: כן אני מתכבדת להודיעכם כי בהתאם לסעיף 96 לתקנון הכנסת הודיע חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר כי הוא חוזר בו מהצעת חוק שכר שווה לעובדת ולעובד (תיקון – חובת מסירת מידע), התשפ"א–2021, שמספרה פ/861/24.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מנסור עבאס: תודה, גברתי מזכירת הכנסת.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1889/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה לסדר-היום: הצעת חוק השמירה על המקומות הקדושים (תיקון – ייעוץ הרבנות הראשית), של חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: כנסת נכבדה, החוק שאני מביא לאישור הכנסת עוסק בשמירה על המקומות הקדושים בעניין חילול המקומות הקדושים והתקנות שאמור להתקין השר לשירותי דת.

אבי מעוז: הוא אמור להיוועץ עם הרבנים הראשיים – זה לא נמצא בחוק.

אבי מעוז: לכן אנחנו חושבים שראוי שבעניין המקומות הקדושים של העם היהודי, ההיוועצות של השר לשירותי דת תהיה עם הרבנות הראשית, לפני שהוא מתקין את התקנות לעניין מה שנקרא חילול המקומות הקדושים.

אבי מעוז: אני רוצה להקריא את דברי ההסבר של ההצעה: "חוק השמירה על המקומות הקדושים נועד לשמור על המקומות הקדושים מפני חילול או מפני כל דבר העלול לפגוע בחופש הגישה של בני הדתות אל המקומות הקדושים להם או פגיעה ברגשותיהם כלפי אותם מקומות.

אבי מעוז: מדובר בחוק שנחקק בשנת 1967, ומאז לא נערכו בו כל תיקונים.

אבי מעוז: בסעיף 4 לחוק נקבע כי שר הדתות הינו הממונה על ביצוע של חוק זה וכי הוא רשאי, לאחר התייעצות עם נציגים של בני הדתות הנוגעים בדבר, או לפי הצעתם, ובהסכמת שר המשפטים, להתקין תקנות בכל הנוגע לביצועו".

אבי מעוז: נראה כי למחוקק בשנת 1967 היו הדברים ברורים, כי נציגי הדתות הנוגעים בדבר לעניין המקומות הקדושים לדת היהודית הם הרבנים הראשיים לישראל.

אבי מעוז: בהתאם לכך, תוקנו גם תקנות השמירה על מקומות קדושים ליהודים, תשמ"א–1981, לאחר התייעצות עם הרבנים הראשיים לישראל.

אבי מעוז: ברבות השנים נראה כי נוצר חוסר בהירות לגבי המונח הקבוע בחוק "נציגים של בני הדתות הנוגעים בדבר".

אבי מעוז: בהתאם לכך, הועלו פרשנויות שונות המקובלות למונח זה במה שנראה, על פניו, ניגוד גמור לכוונה המקורית של המחוקק.

אבי מעוז: בהתאם לכך, מתבקש לתקן את החוק ולציין במפורש כי הגורם שעימו יש להיוועץ ביחס לכלל המקומות הקדושים לדת היהודית הוא הרבנים הראשיים לישראל – האינסטנציה הרבנית הגבוהה ביותר המוכרת על ידי המשפט הישראלי.

אבי מעוז: בשל החשיבות העצומה של השמירה על המקומות הקדושים מפני חילול או פגיעה, ולשם מניעת עמימות ביחס להוראות החוק ולמשמעותן, מוצע לקבוע בחוק הגדרה מפורשת של המונח חילול.

אבי מעוז: הגדרה עצמאית זאת תמנע יציקת תוכן או פרשנות על ידי כל גורם אחר מלבד הרבנים הראשיים לישראל.

אבי מעוז: חבריי חברי הכנסת, בתקנות המקומות הקדושים, תשמ"א–1981, שר הדתות תיקן תקנות.

אבי מעוז: בראש המקומות הקדושים נמצא הכותל המערבי – לדת היהודית כמובן – נמצא הכותל המערבי, נמצא שם גם קבר רבי שמעון בר יוחאי ועוד מקומות קדושים.

אבי מעוז: אני רוצה להקריא מכתב שכתבו רבנים ממועצת הרבנות הראשית לשר הדתות ד"ר זרח ורהפטיג.

אבי מעוז: המכתב נשלח בחודש אב תש"ל, כלומר בשנת 1970: אל שר הדתות, ד"ר זרח ורהפטיג, משרד הדתות, ירושלים.

אבי מעוז: הזדעזענו לשמוע על דיון בהקמת רשות לענייני הכותל שהוציא את המקום הקדוש ביותר לישראל מיד הרבנות הראשית לישראל, והיננו חוזרים להדגיש הצהרות הרבנים הראשיים לישראל מחודש מנחם אב תשכ"ט, וכפי שגם באה לידי ביטוי בשעתו על ידי ראש הממשלה המנוח לוי אשכול, זיכרונו לברכה, שהכותל המערבי וניהולו הוא בסמכותם הבלעדית של הרבנים הראשיים, בהתאם לחוק שמירת המקומות הקדושים.

אבי מעוז: אנחנו תובעים מכבוד שר הדתות בכל תוקף לעמוד על המשמר ולהתנגד לכל הקמת רשות, שיהיה בה משום חילול הקודש והשפלת כבוד ישראל.

אבי מעוז: חבריי חברי הכנסת, התנועה הרפורמית פרסמה היום סרטון שבו היא מדגישה את המאבק שלה נגד מתווה הכותל.

אבי מעוז: היא אומרת במפורש שהמאבק בכותל הוא באמת – המאבק של שמירת קדושתו של הכותל – הוא רק סימבול, הוא רק ספתח, הוא רק משמע אמצעי למאבק הכולל שלהם על הפרדת הדת מהמדינה; המאבק הכולל שלהם להכרה בתנועה הרפורמית כזרם לגיטימי, כביכול, של היהדות.

אבי מעוז: המאבק על הכותל מבחינתם הוא מאבק להפסיק את המונופול של הרבנות הראשית – הם קוראים לזה הארגונים החרדיים – כאינסטנציה הגבוהה ביותר במדינת ישראל, שמוכרת על ידי המשפט הישראלי כמי שבאה לטפל בכל ענייני הקודש.

אבי מעוז: הם טוענים בסרטון הזה כי זה ממש לא רק הכותל.

אבי מעוז: אי-יישום מתווה הכותל מרחיק מכולנו גם את התחבורה הציבורית בשבת וגם את הנישואים האזרחיים.

אבי מעוז: המאבק על מתווה הכותל הוא מאבק סימבולי.

אבי מעוז: עכשיו יש הזדמנות שלא תחזור, יש לנו ממשלה ללא המפלגות החרדיות, כשראשי הסיעות שמרכיבות אותה, כמו לפיד, מיכאלי וליברמן, מחויבים ומחויבות למתווה הכותל.

אבי מעוז: אבל המתנגדים למתווה שוב מתחילים להשתולל.

אבי מעוז: גם הם מבינים שברגע שהמונופול החרדי על הכותל יישבר, סוף-סוף אפשר יהיה לקדם נישואים אזרחיים ותחבורה ציבורית בשבת, ובאופן כללי להפחית את השליטה החרדית על החיים שלנו.

אבי מעוז: עד כאן, סוף ציטוט מדברי התנועה הרפורמית.

אבי מעוז: חבריי חברי הכנסת – ואני פונה בעיקר אל חבריי מסיעת ימינה, אל חברי, חבר הכנסת ניר אורבך, אל חברתי, חברת הכנסת עידית סילמן – אני פונה אליכם.

אבי מעוז: חבר הכנסת ניר אורבך, אתה אמרת לפני שבוע: אולי בעוד ארבע שנים תתברר הגדולה שלנו.

אבי מעוז: אבל לא ברור אם עד אז אנחנו נישאר בחיים.

אבי מעוז: על איזה גדולה אתה מדבר?

אבי מעוז: תראה, באות רוחות זרות, באות תנועות זרות – ואני יודע שגם לך התנועה הרפורמית היא תנועה זרה – הם באים והם לוקחים את המאבק על קדושת הכותל המערבי, את המאבק על המקומות הקדושים, את המאבק על הרבנות הראשית – הם לוקחים את זה למקום, ששם הם רוצים להפריד את הדת מהמדינה.

אבי מעוז: הם רוצים לקדם נישואים אזרחיים.

אבי מעוז: אני יודע שאתה מתנגד לדבר הזה.

אבי מעוז: הם רוצים לקדם תחבורה ציבורית בשבת, ואני יודע שאתה מתנגד לדבר הזה.

אבי מעוז: אני יודע, חברתי, חברת הכנסת עידית סילמן, שאת מתנגדת לדבר הזה.

אבי מעוז: איך אתם נותנים ידכם לדבר הזה?

אבי מעוז: אני קורא לכם, תעשו מעשה.

אבי מעוז: הרי רע"ם עושים מה שהם רוצים.

אבי מעוז: כשהם רוצים הם מצביעים עם הקואליציה, כשהם רוצים הם מצביעים נגד הקואליציה.

אבי מעוז: הרי סיעת מרצ עושה מה שהיא רוצה.

אבי מעוז: כשהם רוצים מצביעים עם הקואליציה; כשרוצים מצביעים נגד הקואליציה; כשהם רוצים הם נעדרים מההצבעה.

אבי מעוז: מתי אתם תפעלו לפי צו מצפונכם?

אבי מעוז: מתי?

אבי מעוז: איבדתם לגמרי את צו מצפונכם?

אבי מעוז: איבדתם לגמרי את המצפן שלכם?

אבי מעוז: אתם באמת רוצים להפריד את הדת מהמדינה?

אבי מעוז: זוהי מדינה יהודית, ובתור שכזאת, אנחנו צריכים לשמור על המקומות הקדושים לדת שלנו, הדת היהודית.

אבי מעוז: איבדתם לגמרי את המצפן.

אבי מעוז: אני קורא לכם, תתעשתו.

אבי מעוז: זו ההזדמנות שלכם להצביע בהתאם לצו מצפונכם ולא בהצבעת עדר יחד עם הקואליציה, כי אתם רומסים בזה גם את האמונות שאתם מאמינים בהן.

אבי מעוז: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מעוז.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה השר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, התבקשתי להשיב על הצעת חוק זו בשם השר לשירותי הדת מתן כהנא.

חמד עמאר: הצעת חוק השמירה על המקומות הקדושים (תיקון – ייעוץ הרבנות הראשית), התשפ"א–2021, מבקשת לתקן את חוק השמירה על המקומות הקדושים, התשכ"ז–1967, ולקבוע כי המונח חילול, המופיע בנוסח החוק כיום, יתייחס אך ורק להתנהגות העומדת בניגוד להנחיות הרבנות הראשית.

חמד עמאר: בנוסף, מבוקש לקבוע מפורשות כי הרבנים הראשיים הם נציגיהם של בני הדת היהודית.

חמד עמאר: בשם השר, לאחר שבחנתי את הדברים, עמדתי היא שאין צורך בהצעת החוק, מכיוון שהחוק המקורי כיום כולל הגדרה משפטית רחבה מאוד, אשר כוללת מספר רב של התנהגויות אשר עלולות לעלות לכדי חילול מקום קדוש.

חמד עמאר: לעומת זאת, צמצום ההגדרה המשפטית עלולה לצמצמם את מספר ההתנהגויות.

חמד עמאר: באשר לשינוי הנוסף שמציע קביעה מפורשת שהרבנים הראשיים לישראל הם נציגי הדת היהודית, גם כאן השינוי מתייתר עקב תקנות השמירה על המקומות הקדושים ליהודים, התשמ"א–1981, שהתקין השר בהתייעצות הרבנים הראשיים לישראל.

חמד עמאר: יובהר, שגם בשינוי בנוגע לממונה על המקומות הקדושים, המצב כיום מחייב אותו לקבוע הוראות על דעת השר לשירותי דת והרבנים הראשיים בישראל.

חמד עמאר: אם כן, ניתן לראות שהצעת החוק אינה משיגה את מטרתה ואף עלולה להביא לתוצאה הפוכה.

חמד עמאר: על כן אבקש מחברי הכנסת להצביע נגד הצעת החוק.

חמד עמאר: תודה.

משה ארבל: השר עמאר, מה הצבעת בוועדת שרים לחקיקה?

חמד עמאר: תשמע, אני אמרתי באופן ברור שאני משיב בשם השר מתן כהנא.

חמד עמאר: אני חושב שזאת עמדתו ועמדתה של ועדת השרים לחקיקה.

משה ארבל: אבל מה בוועדה?

משה ארבל: הצבעת בוועדה?

חמד עמאר: זה העמדה של ועדת השרים.

משה ארבל: מה אתה הצבעת?

חמד עמאר: לכן אני בוועדת השרים לחקיקה.

חמד עמאר: העמדה של ועדת השרים לחקיקה להתנגד להצעת החוק היא עמדתו של השר לשירותי דת מתן כהנא, השר מתן כהנא.

חמד עמאר: ולכן אני הקראתי בדיוק, מילה במילה.

חמד עמאר: אם אתה רוצה שאני אקריא את זה שוב, שתבין טוב מאוד את העמדה הברורה של השר לשירותי דת, חבר הכנסת אזולאי, ינון אזולאי, וחברי, אני מוכן לעשות את זה שוב.

חמד עמאר: השאלה היא אם אתם רוצים.

חמד עמאר: אז אם אתם הבנתם את זה, אז אני לא צריך להקריא את זה עוד פעם.

חמד עמאר: אבל אני יודע ובטוח שיכולת ההבנה שלכם היא כל כך טובה שאתם הבנתם את מה שרציתי להעביר, את מה שרצה השר לשירותי דת להגיד.

חמד עמאר: אתם הבנתם בצורה הטובה ביותר.

ינון אזולאי: תן לנו - - -

חמד עמאר: אל תדאג.

חמד עמאר: גם בענייני יהדות אני מבין ומבין די טוב.

חמד עמאר: לא, לא.

חמד עמאר: אבל בנושא הזה לא התעמקתי ולא רציתי להתעמק, ולכן אני מקריא מילה במילה את מה שכתב השר לשירותי דת.

ינון אזולאי: - - -

חמד עמאר: לא שמעתי.

שמחה רוטמן: - - -

ינון אזולאי: אנחנו רוצים 12 - - -

חמד עמאר: אני לא שומעת טוב.

חמד עמאר: תתקרב יותר, אז אשמע אותך.

חמד עמאר: אני לא שומע אותך טוב.

חמד עמאר: אבל אתה רוצה שאני אקריא את זה שוב?

חמד עמאר: תגיד, אין לי שום בעיה להקריא את זה שוב.

חמד עמאר: זו לא עמדתי.

חמד עמאר: אז זו העמדה של ועדת השרים לחקיקה.

חמד עמאר: זו עמדתו של השר לשירותי דת.

חמד עמאר: וזו העמדה הברורה ביותר שיכולתי להקריא ולהעביר.

חמד עמאר: אבל הבנתי מהקריאה שכאן, כל מה שמבוקש כאן בהצעת החוק קיים בחוק הקיים היום, שנמצא בחוק, זה בתוך החוק שקיים.

חמד עמאר: לכן ביקשתי והבהרתי ואמרתי שאין מקום להביא את הצעת החוק ולהצביע נגד הצעת החוק שעלתה כאן להצבעה.

חמד עמאר: אבל אני רוצה להגיד לך – מה קורה, קואליציה?

חמד עמאר: אתם לא הבנתם את הצעת החוק?

חמד עמאר: שאני אקריא לכם שוב?

חמד עמאר: אם אתם לא הבנתם, אני אקריא את זה שוב, אבל הבנתי שאתם הבנתם גם.

קריאה: אולי תתחיל שוב.

חמד עמאר: לא, לא.

חמד עמאר: אני לא אתחיל שוב.

חמד עמאר: אני אדבר על דברים אחרים, ודברים מאוד חשובים שאני אשתף גם את מחברי הכנסת ואת השרים שנמצאים כאן.

איתן גינזבורג: - - -

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: אני לא אדבר על המענקים, כי לא התעמקתי בזה.

חמד עמאר: אז אדבר גם באמת על ההצעה גם שאני העליתי ביום שני: ימי בידוד לעצמאים.

חמד עמאר: אני חושב שזו הצעת חוק מאוד טובה שבאה לעזור לעצמאים.

חמד עמאר: והצעת החוק תהיה רטרו מחודש יולי, שתבוא ותיתן פיצוי לאותם עצמאים שנכנסו לבידוד וגם שהילד שלהם נכנס לבידוד, והם היו חייבים להיות בבידוד.

חמד עמאר: ואנחנו העברנו את הצעת החוק בקריאה הראשונה.

חמד עמאר: העברנו את זה לוועדת הכספים על מנת להכין אותה - - -

אביר קארה: העבודה והרווחה.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: להכין אותה לקריאה שנייה ושלישית.

חמד עמאר: אני מקווה שיושב ראש ועדת - - -

אפרת רייטן: ועדת העבודה והרווחה.

אביר קארה: העבודה והרווחה.

חמד עמאר: לא, לא.

חמד עמאר: אנחנו העברנו אותה לוועדת הכספים, ולא הייתה שום דרישה להעביר את זה לעבודה ורווחה.

חמד עמאר: היא נמצאת בוועדת הכספים ושם תידון.

אביר קארה: - - -

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: לא התבקשנו כאן.

אפרת רייטן: לא.

אפרת רייטן: לא.

אפרת רייטן: היה דיון - - - לוועדת העבודה.

אביר קארה: אה, העבירו את זה לוועדת – כי כאן דובר על וועדת הכספים.

אביר קארה: אז אם העברתם את זה אחרי זה לוועדת העבודה והרווחה – אני דיברתי על מה שהיה ביום שני, לא מה שהיה היום בכנסת.

אביר קארה: ואם החלטתם להעביר את זה לוועדת העבודה והרווחה - - -

קריאות: - - -

חמד עמאר: אני מבין אתכם שהיום היה דיון בוועדת העבודה והרווחה.

חמד עמאר: כאן, בכנסת, במליאה התבקשנו להעביר את זה לוועדת הכספים.

משה ארבל: חמד, תגיד להם, 12 שנה לא היה דבר כזה.

חמד עמאר: שמה?

משה ארבל: - - -

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: אני כאן.

חמד עמאר: אני זוכר את מה שנקרא כאן, ואמר היושב-ראש לאיזו ועדה היא עוברת.

חמד עמאר: ואם עבר אחר זה לוועדת העבודה והרווחה, אני מקווה שגם בוועדת העבודה והרווחה, אני סומך מאוד, שנעביר את זה כמה שיותר מהר.

חמד עמאר: ואחרי קיצור הימים לארבעה ימים, לחמישה ימים של בידוד, זה כמעט ייתן כיסוי מלא לאותם עצמאים, כי החוק מדבר על שלושה ימים, והוספנו עוד יום אחד.

חמד עמאר: זה יוצא כמעט שמכסה להם בחודש ינואר את כל הימים שיהיו בבידוד מהיום הראשון.

חמד עמאר: והדבר השני שאני רוצה לדבר עליו ולשתף אתכם, ואני חשוב לי מאוד לשתף גם את היושב-ראש ואת חברי מופיד מרעי, שהוא תושב חורפיש, אתמול קיימתי סיור ביישוב חורפיש.

חמד עמאר: הגעתי ב-12:00, יצאתי מהיישוב בערך בסביבות השעה 22:00.

חמד עמאר: ביקרתי בהרבה מקומות.

חמד עמאר: ישבתי עם הרבה אנשים שם, והופתעתי לגלות שהיישוב חורפיש – לפני 20 שנה הייתה קבוצת כדורגל ששיחקה בליגה א', ואז היה ליגה ארצית וליגה לאומית, ולא הייתה ליגת על.

חמד עמאר: ביישוב שיחקו בליגה א', כי זו הייתה ליגה בכירה מאוד.

חמד עמאר: היום, אחרי 20 שנה, אין לי קבוצת כדורגל בכלל ביישוב חורפיש, וזה מאוד מצער, שקבוצה שהייתה בליגה א', ששיחקה עם קריית שמונה, שיחקה עם נהריה, שיחקה עם קבוצות שהיו בליגה א' והיום הן נמצאות בליגת על.

חמד עמאר: ובאותו יישוב לא רק שאין לי קבוצת כדורגל, הופתעתי לגלות שאפילו מגרש כדורגל אין בכלל.

חמד עמאר: הגעתי למגרש, מה שנקרא, מגרש כדורגל.

חמד עמאר: מצאתי שם מחציבה בכלל ואין מגרש כדורגל בכלל ביישוב הזה.

חמד עמאר: אפילו אין מגרש קט-רגל עם דשא סינתטי.

חמד עמאר: יישוב שלם של 7,000 תושבים, שאין אפילו מגרש כדורגל לצעירים.

חמד עמאר: אין מרגש קט-רגל שהילדים ישחקו שם.

חמד עמאר: אבל אני מבטיח לך, חבר הכנסת מופיד, יהיה מגרש כדורגל, יהיה מגרש קט-רגל, יהיה אולם ספורט ברמה מאוד גבוהה.

חמד עמאר: כל אלה אני אדאג לתקצב ונקים אותם ויהיו שם.

חמד עמאר: חייב להיות היישוב הזה - - -

מופיד מרעי: - - -

חמד עמאר: ואתה כחבר קואליציה - - -

מופיד מרעי: - - -

משה ארבל: לא שומעים.

משה ארבל: לא שומעים.

חמד עמאר: אני ואתה נעזור להם.

חמד עמאר: אנחנו נעזור להם לאשר גם את המגרש ולהוציא לו היתר בנייה.

חמד עמאר: אנחנו נעזור, אני אעזור להם.

חמד עמאר: הם מקימים אולם ספורט שם, שחסרים להם 6 מיליון שקל להשלים אותו.

חמד עמאר: אני אביא לו תקציב ואשלים את המקום.

חמד עמאר: אבל זה מעיד כמה הממשלה וממשלות ישראל הפקירו את העדה הדרוזית ולא נתנו לה מה שמגיע לה ולא טיפחו את היישובים, ולא אישרו להם להרחיב את תוכניות המתאר, לא אפשרו להם - -

איתן גינזבורג: תודה.

חמד עמאר: - - להקים מתקני ספורט פשוטים.

חמד עמאר: תשמע, זה כל כך כואב.

איתן גינזבורג: תודה.

חמד עמאר: זה כל כך כואב, שאתה עומד כאן ואתה מדבר בשנת 2022 שביישוב עם 7,000 תושבים אין מגרש כדורגל, אין מגרש כדורגל סינתטי.

איתן גינזבורג: ואני בטוח שאתה תטפל בזה.

חמד עמאר: אין לי כלום.

חמד עמאר: וזה מאוד כואב.

חמד עמאר: זה, זה, זה - - -

איתן גינזבורג: תודה, השר.

חמד עמאר: עוד לא - - -

איתן גינזבורג: אין מה לעשות - - -

חמד עמאר: אין לך.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני השר.

חמד עמאר: יפה מאוד.

חמד עמאר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני השר.

חמד עמאר: אני מבקש להתנגד להצעת החוק.

חמד עמאר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מעוז, רוצה להשיב?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: אנא, שבו במקומות, בבקשה.

איתן גינזבורג: תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: הצבעה היא הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: אנחנו מצביעים על הצעת חוק השמירה על המקומות הקדושים (תיקון – ייעוץ הרבנות הראשית), של חבר הכנסת אבי מעוז.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 40

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 40, נגד – 47, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2195/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הספורט (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית), של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת סמי אבו שחאדה להציג את הצעת החוק, בבקשה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, כן, המליאה מחכה.

סמי אבו שחאדה: אני התחלתי את הדיון עם השר.

איתן גינזבורג: אני מבין.

איתן גינזבורג: אני מבין.

איתן גינזבורג: אז בוא תשתף את כולנו.

איתן גינזבורג: או שתוותר על הצעת החוק.

סמי אבו שחאדה: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: השר התחיל את הדיון לפני הזמן.

איתן גינזבורג: הוא גם ישיב לך.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני שמח להציג היום חוק שהוא חוק פשוט, שאמור לקדם שוויון.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מדברים על חוק שאמור לקדם ייצוג הולם לחברה הערבית באגודות הספורט והתארגנויות הספורט השונות במדינה.

סמי אבו שחאדה: זה בסך הכול החוק.

סמי אבו שחאדה: אין לו עלויות תקציביות רציניות, הוא לא אמור לשנות את כל העולם.

סמי אבו שחאדה: אנחנו שמענו המון על שוויון בכנסת לאחרונה, וחלק בלתי נפרד מהדיון על שוויון, כשאנחנו מדברים על שוויון, כבוד היושב-ראש, זה שוויון הזדמנויות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, בעיקר ראשי הסיעות – מנהלי הסיעות, אנא שימרו על שקט.

סמי אבו שחאדה: אז החוק דומה לסעיף 9א בחוק ייצוג הולם לנשים, באחוז מסוים, בהתארגנויות השונות של הספורט במדינה.

סמי אבו שחאדה: אני מציע שיהיה ייצוג הולם לחברה הערבית, אותו דבר.

סמי אבו שחאדה: זה חוק מאוד דומה.

סמי אבו שחאדה: הכנסת העבירה לפני כמה שנים, חוק ייצוג הולם לנשים במקומות האלה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מדברים על ייצוג של החברה הערבית, שאחוזם יהיה אפילו קטן מאחוז הייצוג ההולם של נשים.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לשתף אתכם בכמה דברים שעשינו בדרך לדיון וההצגה הזאת של החוק, אבל אני פשוט שואל את עצמי, למה שאלה של שוויון בספורט אמורה לקבל התנגדות?

סמי אבו שחאדה: למה אמורה להיות התנגדות לדבר שהוא כל כך פשוט וכל כך טריוויאלי?

סמי אבו שחאדה: אם אנחנו מעוניינים באמת לקדם שוויון בחברה שיש בה חוסר שוויון, אדוני היושב-ראש, בכל תחומי החיים, נצטרך בכל מקרה לעשות את זה בשלבים, צעד אחרי צעד, זכות אחרי זכות.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מדברים פה על משהו שהוא מאוד פשוט, וחלק גדול ממרכיבי הממשלה דיברו על שוויון – לפחות אזרחי.

סמי אבו שחאדה: אנחנו עוד נאבקים על שוויון לאומי ואזרחי, אבל לפחות בשאלות אזרחיות, שמענו המון אמירות טובות ממרכיבי הקואליציה, אז אני חשבתי שחוק כמו ייצוג הולם בהתאגדויות של הספורט, זה משהו שהוא אזרחי ופשוט, שאין לו עלויות תקציביות, יהיה קל להעביר אותו, אבל לצערי קיבלנו תשובה שהיא לא כל כך קשורה להצעת החוק.

סמי אבו שחאדה: אני עצוב מאוד שמשרד התרבות והספורט השיב לנו את התשובה הזאת, שאין בה כל כך הרבה – לא תרבות ולא דברים טובים אחרים.

סמי אבו שחאדה: חלק מהמרכיבים, אדוני – אנחנו באים להיאבק בגזענות ובאפליה – חלק מהמרכיבים של גזענות ואפליה זה הזלזול באינטליגנציה של הצד השני, וככה הייתה התשובה, לצערי, של המשרד, לא מכבדת, מיותרת.

סמי אבו שחאדה: אפילו אם הם היו אומרים רק לא, זה היה יותר טוב.

סמי אבו שחאדה: אין להם נימוק, אין להם למה לצאת נגד ההצעה הזאת.

סמי אבו שחאדה: אין בה שום דבר שהוא מסובך או מורכב, וקל מאוד להעביר את החוק הזה, ברגע שיש רצון טוב.

סמי אבו שחאדה: אדוני, יש לנו פה בעיה שהיא הרבה יותר מורכבת ממה שאני חשבתי.

סמי אבו שחאדה: כשהלכנו לבדוק את הסוגיה של שוויון בספורט, הגענו למצב שהדבר הרבה יותר מורכב, אפילו נתונים רציניים, אדוני, מעודכנים, לא הצלחתי להשיג.

סמי אבו שחאדה: אין לנו נתונים.

סמי אבו שחאדה: הלכנו לממ"מ.

סמי אבו שחאדה: לא היה מחקר כזה בכנסת.

סמי אבו שחאדה: עשינו מחקר רציני, אני והיועצים, בגוגל, אין לנו נתונים מספיקים בעניין הזה.

סמי אבו שחאדה: פניתי לכמה אנשים, חברים באקדמיה, אין מספיק מומחים ערבים בענפי הספורט השונים, שיבואו לדבר ברמה של מדיניות.

סמי אבו שחאדה: אין מגרשים, אין תשתיות.

סמי אבו שחאדה: כבוד השר, לפני כמה רגעים דיבר על המצב שהוא תיאר באחד הכפרים, ככה זה נראה ברמה הארצית.

סמי אבו שחאדה: אין תשתיות, אין מגרשים, אין מומחים.

סמי אבו שחאדה: המצב מאוד קשה.

סמי אבו שחאדה: אז החוק בא לתקן, כדי שהאנשים, לפחות 20% מהאוכלוסייה, מהאזרחים במדינה, יפסיקו להיות שקופים.

סמי אבו שחאדה: ברגע שאנחנו, יהיה לנו ייצוג בהתאגדויות האלה, מישהו ישאל מה עם ענף השחייה בחברה הערבית, מה עם התעמלות קרקע בחברה הערבית, מה יהיה עם כדוריד, עם כדורסל.

סמי אבו שחאדה: יש לנו מעט מאוד בכדורגל, מעט מאוד.

סמי אבו שחאדה: ברוב הענפים אנחנו כמעט ולא קיימים, אדוני.

סמי אבו שחאדה: אז מישהו צריך לשאול.

סמי אבו שחאדה: כדי שזה יתקדם, צריך שיהיה לנו ייצוג.

סמי אבו שחאדה: למה צריך שיהיה לנו ייצוג?

סמי אבו שחאדה: כי מי שהיה לפני כן לא דאג, לא שאל.

סמי אבו שחאדה: אם הוא היה עושה את העבודה שלו, אני לא הייתי צריך את החוק.

סמי אבו שחאדה: אם הדברים היו עובדים בלי ייצוג הולם, לא הייתי בא לדבר על ייצוג הולם.

סמי אבו שחאדה: יש לנו מחסור בכל מה שנוגע לספורט, אדוני היושב-ראש, ולדבר הזה הבאנו פתרון שהוא חלקי – ייצוג הולם.

סמי אבו שחאדה: כמו שהיה ייצוג הולם לנשים ב-30%, ייצוג הולם לחברה הערבית ב-20%.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה באמת להאמין שמרכיבי הממשלה, שמדברים בעד העיקרון לשוויון אזרחי ושוויון הזדמנויות, לא יתנגדו להצעה כל כך פשוטה וטריוויאלית, שבאה בסך הכול לקדם שוויון בספורט בתוך המדינה.

סמי אבו שחאדה: לא חשבתי שתהיה פה התנגדות.

סמי אבו שחאדה: פנו אליי גם כמה חברים עכשיו מהקואליציה, גם חבר הכנסת סימון דוידסון, שמאוד מתעניין בספורט וקידום ספורט, וגם חברת הכנסת עידית סילמן וגם מיכל ממרצ, מיכל רוזין, להציג את זה ולהביא את זה להצבעה ולדיון במועד אחר, כאשר יש הסכמה עקרונית שהממשלה כן מעוניינת לקדם שוויון בספורט או ייצוג הולם.

סמי אבו שחאדה: שוויון בספורט זה גדול, ייצוג הולם לחברה הערבית בהתאגדויות השונות של הספורט שקיימות במדינה.

סמי אבו שחאדה: אני מקבל את ההצעה.

סמי אבו שחאדה: מבחינתי, מה שחשוב זה לקדם את ההצעה ולקדם שוויון בספורט.

סמי אבו שחאדה: זאת המטרה.

סמי אבו שחאדה: לא באתי להתנגח פוליטית בנושא הזה.

סמי אבו שחאדה: בנושא הזה אני באמת חושב שטוב שיש הסכמה, טוב שיש הבנה, טוב שההתנגדות יורדת.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שהרעיון של סימון דוידסון להביא את זה אליו בשבוע הבא לדיון בוועדת המשנה לקידום הספורט, זה רעיון שהוא טוב ומקובל עליי, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: אני מעוניין לקדם את הדבר הזה, ואני רוצה להגיד בסוף הדברים שלי, אדוני, שיש פה הרבה מעבר לספורט.

סמי אבו שחאדה: ספורט זה לא רק שבן אדם מתעניין בענף ספורטיבי מסוים או בתחום מסוים של הספורט; ספורט זה בריאות, זו בריאות אישית, זו בריאות חברתית, זו בריאות גופנית וזה בריאות נפשית.

סמי אבו שחאדה: קידום ספורט זה הרבה פחות אלימות; קידום ספורט כחלק מקידום שוויון באופן כללי זה עוד צעד קדימה לכיוון שוויון; קידום ספורט זה הרבה יותר זמן פנאי איכותי; קידום ספורט זה הרבה מעבר רק לעניין האישי, כי אנחנו נקבל חברה הרבה יותר בריאה גם נפשית וגם גופנית.

סמי אבו שחאדה: לדעתי זה רווח של כולנו.

סמי אבו שחאדה: אני לא חושב שקידום הספורט או קידום שוויון וייצוג הולם בספורט טוב רק לחברה הערבית, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שכאשר אנחנו מקדמים שוויון, כל החברה יוצאת נשכרת.

סמי אבו שחאדה: בחברה מתוקנת, השוויון למיעוט הלאומי, או בכלל לכל המיעוטים, לא אמור להיות רק הנושא של המיעוט, זה רווח של כולם.

סמי אבו שחאדה: כשמקדמים שוויון, בונים חברה יותר דמוקרטית, יותר נאורה, יותר בריאה.

סמי אבו שחאדה: דרך הספורט אפשר לעשות המון דברים אחרים כדי לקדם את החברה שאנחנו רוצים לראות בעתיד, שזו חברה המושתתת על צדק ועל שוויון ועל זכויות אדם לכל האזרחים.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: אני מבין שיש תשובה והצבעה במועד אחר.

איתן גינזבורג: התשובה של הממשלה וההצבעה יתקיימו במועד אחר.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1819/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אם כך, עוברים לנושא הבא לסדר-היום: הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – אי-מינוי ראש ממשלה ללא תעודה אקדמית או הכשרה צבאית כלוחם), של חבר הכנסת יעקב ליצמן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת ליצמן להציג את הצעת החוק, בבקשה.

יעקב ליצמן: אתה תואם לקריטריונים שאני מציע?

איתן גינזבורג: למה?

יעקב ליצמן: לקריטריונים החדשים שאני מציע.

איתן גינזבורג: אם אני תואם?

איתן גינזבורג: אני, לצערי – לא יודע אם לצערי אבל יש לי שלוש תעודות אקדמיות.

יעקב ליצמן: אני לא מתאים, אז מותר לי להציע.

איתן גינזבורג: אז אתה יכול להציע.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, בימים אלו, שממנים – אף אחד לא חליפי; ראש ממשלה חליפי, הוא לא במסגרת הבחירות.

יעקב ליצמן: ממנים אותו.

יעקב ליצמן: מילא שמישהו הולך להצביע, אם תומכים בו, אבל הוא צריך להבין בכלכלה.

יעקב ליצמן: אני יכול להעיד שמי משרי האוצר הקודמים – לא ישראל כץ – לא ידע מה זה OECD, ראשי תיבות.

יעקב ליצמן: שר אוצר שהוא כפוף ל-OECD לא יודע מה זה.

יעקב ליצמן: שאלתי אותו פעם במליאה כאן, לא ידע.

יעקב ליצמן: עכשיו, מה שקורה.

יעקב ליצמן: מטיפים לנו מוסר: יהדות התורה, ליבה, תלמד ליבה.

יעקב ליצמן: אבל השרים לא למדו ליבה.

יעקב ליצמן: השרים האלה – לפיד לא למד ליבה, אין לו תעודת בגרות.

יעקב ליצמן: הוא לא שירת בצבא, היה כתב ב"מחנה".

איתן גינזבורג: זה שירות צבאי.

יעקב ליצמן: כן.

יעקב ליצמן: אני מניח שכל החרדים מוכנים להיות כתבים - - -

סמי אבו שחאדה: למה אתה מסבך את עצמך עם צבא?

סמי אבו שחאדה: אתה מבין בזה?

סמי אבו שחאדה: בשביל מה לך?

סמי אבו שחאדה: מה לך ולצבא?

יעקב ליצמן: אני מבין דבר אחד.

יעקב ליצמן: הוא לא שירת בצבא, הוא לא שירת קרבי.

סמי אבו שחאדה: - - -

יעקב ליצמן: האם יש לאדוני מחשבות להיות ראש ממשלה?

יעקב ליצמן: כנראה שכן.

סמי אבו שחאדה: בהחלט, בהחלט.

יעקב ליצמן: בכל אופן, לא יכול להיות שמישהו מטיף לנו - - -

סמי אבו שחאדה: - - - במדינת כל אזרחיה.

סמי אבו שחאדה: על מה אני עובד, כבוד הרב?

סמי אבו שחאדה: במדינת כל אזרחיה בטח שאני רוצה - - -

יעקב ליצמן: כן, אבל יש תנאים, יש תנאים.

סמי אבו שחאדה: זה - - -

יעקב ליצמן: אני לא מאמין - - -

סמי אבו שחאדה: אתה רוצה - - - בשביל להיות ראש ממשלה - - -

יעקב ליצמן: אנחנו נמנה - - -

סמי אבו שחאדה: - - - ראש ממשלה במדינת היהודים?

יעקב ליצמן: אפשר לדבר?

יעקב ליצמן: אנחנו ממנים – למשל היום, שר האוצר היום, מה הוא מבין?

יעקב ליצמן: הוא מבין בפלסטיקה, בקבוקים, פלסטיק, חד-פעמי.

יעקב ליצמן: זה.

יעקב ליצמן: לא מבין כלום.

יעקב ליצמן: אנחנו צריכים לתמוך בו בכל הדברים האלו.

יעקב ליצמן: אני חושב ששר – מועמד לראש ממשלה צריך ללמוד ליבה.

יעקב ליצמן: למשל, אני לא מתיימר להיות ראש ממשלה, לא מתיימר.

יעקב ליצמן: אבל יש אנשים שחושבים, כן, אבל אני לא חושב שהוא מבין מה זה ראש ממשלה.

יעקב ליצמן: הוא מבין מה זה קרבי?

יעקב ליצמן: הוא ישלח אנשים לקרב כשהוא אף פעם לא שירת ולא מבין במה מדובר?

איתן גינזבורג: אבל למה רק לוחם?

יעקב ליצמן: מה?

איתן גינזבורג: למה הוא חייב להיות לוחם?

קריאה: היית רופא?

קריאה: היית רופא פעם?

קריאה: היית שר בריאות, היית רופא?

יעקב ליצמן: אם הוא שולח אנשים למלחמות, הוא צריך לדעת מה זה.

יעקב ליצמן: הוא שולח אנשים למלחמה.

יעקב ליצמן: הוא לא יודע מה זה מלחמה, אף פעם לא שירת שם, לא יודע מה זה.

יעקב ליצמן: אם הוא היה מבין, אני מבין אותו.

יעקב ליצמן: הוא לא מבין בכלכלה, לא מבין בקרבי, אז איך הוא יכול להיות ראש ממשלה?

יעקב ליצמן: לכן, בקיצור, אני לא הולך להאריך כאן.

יעקב ליצמן: אני חושב שחד-משמעי צריך לעשות את ההגבלות האלו.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ליצמן.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה שר המשפטים גדעון סער.

איתן גינזבורג: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

משה אבוטבול: הרב ליצמן, הרב ליצמן.

משה אבוטבול: לפחות תענה מה ששאלו אותך:

משה אבוטבול: אם לאותו ראש ממשלה יש תעודת מחלים - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול, חבר הכנסת אבוטבול, תודה.

משה אבוטבול: אם יש לו תעודת מחלים, זה תופס?

איתן גינזבורג: לא לא לא, אתה לא צועק, אל תצעק.

משה אבוטבול: יש לו תעודת מחלים, מה, זה לא תופס?

איתן גינזבורג: אל תצעק, ואנחנו עכשיו שומעים את השר, תודה רבה, אדוני.

משה אבוטבול: טוב, אתה כל פעם לא נותן לשאול.

איתן גינזבורג: בטח לא בצעקות, ואני גם מציע שתשים מסכה על הפנים.

משה אבוטבול: אבל זאת שאלה רלוונטית לתקופה.

איתן גינזבורג: בוא נתחיל בעטיית מסכה.

משה אבוטבול: טוב, לא נשאל כלום.

איתן גינזבורג: תעטה מסכה על פניך.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול, אני שמח שחבר הכנסת ליצמן העלה והציב על ראש סדר-היום שני ערכים מאוד חשובים, ערך השירות בצה"ל, בדגש על ערך השירות הקרבי בצה"ל, והערך של הלימודים האקדמיים.

משה אבוטבול: כולל במחנה.

גדעון סער: הלימודים במוסדות להשכלה גבוהה.

משה אבוטבול: כולל במחנה, צריך להדגיש.

גדעון סער: הלימודים במוסדות להשכלה גבוהה.

גדעון סער: אני חושב שכשה

גדעון סער: דברים נשמעים מפי מי שעומד בראש סיעת יהדות התורה יש לכך ערך חשוב, ואני מברך על כך.

גדעון סער: יחד עם זאת, אותו כלל כשירות חדש וחריג לכהונה בתפקיד ראש ממשלה בישראל הוא תנאי כשירות כפול של שני תנאים מצטברים: שירות צבאי כלוחם ובעל תואר אקדמי.

גדעון סער: למשל, אם היינו רוצים ליישם את הכפול – אגב, אני עומד בתנאי הכפול הזה, ככה שבאופן אישי לי אין קושי עם ההצעה שלך, חבר הכנסת ליצמן, אבל נניח שהיינו מנסים ליישם את הכלל הזה על הייצוג של סיעת יהדות התורה בכנסת, כמה חברים משבעת החברים היו?

קריאה: - - -

גדעון סער: אני לא יודע.

גדעון סער: למה לחסום, למה לשלול אופציות?

גדעון סער: למה לשלול אופציות?

משה אבוטבול: - - - מה, אתה מציע לנו תפקידים כאלה?

גדעון סער: אני אומר, אם היינו לוקחים את התנאי המצטבר הזה ומנסים להחיל אותו על סיעת יהדות התורה, אף אחד מהחברים לא יכול היה לשרת את הציבור.

גדעון סער: חלילה, חלילה.

משה אבוטבול: במדינה חרדית היו מבקשים דיין, אז היה לך כמה.

גדעון סער: גם, אני חייב לומר, לא הוצג על ידי חבר הכנסת ליצמן – אני משוכנע שיש, אבל זה לא הוצג – באיזה מדינות בעולם אחד משני התנאים או שניהם ביחד קיימים כתנאי כשירות.

גדעון סער: אני חייב להזכיר, אדוני יושב-ראש סיעת יהדות התורה, שהיו ראשי ממשלה גדולים בביטחון – למשל, אינני יודע אם ראש הממשלה הראשון של מדינת ישראל שירת כלוחם אבל הוא היה בעל תפיסת ביטחון והוביל את מדינת ישראל במערכה הגדולה של מלחמת השחרור.

גדעון סער: היו גם אחרים.

גדעון סער: מה שמקובל הוא שהרוב בכנסת נותן אמון בראש ממשלה ובממשלתו.

גדעון סער: היא משקפת את רצון רוב העם באמצעות נציגיו, ושני הדברים הללו, למיטב ידיעתי, אין להם זכר בחוקות או בחקיקות של מדינות אחרות.

גדעון סער: אם כבר חבר הכנסת ליצמן מעוניין לתמוך בהצבת תנאי סף חדשים לכשירות לתפקיד ראש ממשלה, אני מציע לו להצטרף להצעה בנושא כתב האישום.

גדעון סער: זאת אומרת - - -

משה אבוטבול: עוד פעם ביבי?

משה אבוטבול: עוד פעם ביבי?

גדעון סער: לא שייך.

משה אבוטבול: אתה לא מתנתק מזה, גדעון, תתנתק מזה.

גדעון סער: לא, לא שייך.

גדעון סער: חבר הכנסת אבוטבול, לא שייך.

משה אבוטבול: הכול קשור לביבי.

גדעון סער: אני אומר, אם מחפשים - - -

משה אבוטבול: די, הבן אדם הולך הביתה, תירגע כבר.

גדעון סער: חבר הכנסת אבוטבול, אל תשלח אף אחד הביתה.

גדעון סער: למה אתה שולח אנשים הביתה?

משה אבוטבול: לא נרגעים, לא נרגעים.

משה אבוטבול: די.

גדעון סער: למה אתה שולח מישהו הביתה?

גדעון סער: אל תשלח אף אחד הביתה.

משה אבוטבול: זאת אובססיה, אובססיה.

משה אבוטבול: כי זה מה שרציתם.

משה אבוטבול: זאת אובססיה.

גדעון סער: אני אומר - -

שלמה קרעי: זאת אובססיה, אתה ממש לא נרגע מזה.

שלמה קרעי: די.

גדעון סער: - - אם מחפש חבר הכנסת ליצמן - -

משה אבוטבול: די עם נקמנות, די עם זה.

גדעון סער: - - להכניס תנאי כשירות חדשים או תנאי סף חדשים למשרת ראש הממשלה - - -

שלמה קרעי: - - -

גדעון סער: חבר הכנסת קרעי, אני הודעתי בפתח הדברים שאני עומד בשני תנאי הכשירות, ברוך השם.

שלמה קרעי: תנאי כשירות אובייקטיבים, לא סובייקטיביים.

גדעון סער: לא, שהוא הציב, שחבר הכנסת ליצמן הציב.

שלמה קרעי: לא אתה.

שלמה קרעי: שפקיד משפטי יסכל מועמד – זה סובייקטיבי.

שלמה קרעי: תנאים אובייקטיבים זה האם הוא - - -

גדעון סער: על זה נתווכח ביום אחר.

גדעון סער: על כל פנים - - -

משה ארבל: השר, יש לי פשרה.

משה ארבל: אולי נעשה מיזוג של ההצעות.

גדעון סער: שלושת הדברים.

משה אבוטבול: תהיו אומללים, ולא יהיה לכם על מי לדבר.

גדעון סער: גם לא ראיתי, אגב, מקבילה.

גדעון סער: תמיד הייתם מעלים – חבר הכנסת ליצמן, במשאים ומתנים קואליציוניים שאני זוכר, ואתה זוכר שמ-2001 הייתי בדברים הללו, הייתם דורשים אקוויוולנטיות של לימודים בישיבה למוסד אקדמי.

גדעון סער: אפילו את זה זנחתם?

גדעון סער: מדוע?

גדעון סער: מדוע זנחת את זה?

גדעון סער: על כן, אדוני היושב-ראש, מכל הטעמים שציינתי, אני חושב שאין מקום להצעה הזאת, ואני מציע לכנסת לדחות אותה.

משה אבוטבול: אין מה לדאוג, מר לפיד - - - יש לך תעודת - - - הכול בסדר.

צבי האוזר: תודה רבה לשר המשפטים גדעון סער.

צבי האוזר: האם מגיש ההצעה, חבר הכנסת יעקב ליצמן – איפה חבר הכנסת ליצמן, הוא כאן איתנו?

צבי האוזר: אתה רוצה לעלות להשיב, שלוש דקות.

משה אבוטבול: תעודת מחלים, זה מספיק ללפיד, לא צריך יותר מזה.

משה אבוטבול: תעודת מחלים, מספיק.

משה אבוטבול: או עוזר בעיתון במחנה.

משה אבוטבול: הכול בסדר, לא תדאגו.

משה אבוטבול: הכול ייתנו לך תמורת מה שעשית.

משה אבוטבול: העיקר שמאיתנו דורשים ליבה, אה, איפה הליבה שלך, לפיד?

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש.

משה אבוטבול: אומר שיודע אנגלית, אנגלית – מגמגם בכל ריאיון באנגלית.

משה אבוטבול: פדיחות אתה עושה למדינה.

יעקב ליצמן: זה בדיוק מה שרציתי להגיד.

משה אבוטבול: לפחות קח קורס מזורז.

משה אבוטבול: אל תעשה פדיחות.

יעקב ליצמן: אדוני שר המשפטים, אנחנו מותקפים כאן כל היום על ליבה, אף שהחינוך שלנו פי עשרים אלף יותר טוב משלכם.

משה אבוטבול: רקע באנגלית - - - או, אה, אה - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבוטבול, לא מצליחים לשמוע.

צבי האוזר: אתה יושב ליד שר החוץ.

צבי האוזר: הוא יכול לשמוע.

משה אבוטבול: - - - עוד מעט ראש ממשלה.

משה אבוטבול: כן.

משה אבוטבול: ככה.

משה אבוטבול: פטרנו אותו מתעודה.

משה אבוטבול: פטרו אותך מהכול.

משה אבוטבול: זהו.

משה אבוטבול: אתה מסודר.

משה אבוטבול: רוץ, עכשיו תהיה ראש ממשלה, תחליף את בנט.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבוטבול.

משה אבוטבול: כי זה כואב לי שבלי תעודה - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אבוטבול, אתה מוכן לא להפריע לנו?

צבי האוזר: תודה רבה.

משה אבוטבול: מה זה, בלי תעודה להיות ראש ממשלה?

משה אבוטבול: העיקר את החרדים - - -

צבי האוזר: בבקשה.

יעקב ליצמן: אז כפי שאמרתי לשר המשפטים, כל היום אנחנו מותקפים על ליבה – ככה ליבה, ככה, להוריד כסף.

יעקב ליצמן: למה הם צריכים להוריד כסף בשביל שלא מלמדים ליבה?

יעקב ליצמן: אז אפשר להיות שר כשלא יודעים אלף-בית בכלכלה.

יעקב ליצמן: אז אני אמרתי שצריך להבין בכלכלה וצריך להבין בשירות צבאי, אלה התנאים הפשוטים.

יעקב ליצמן: כי כאן במדינה, בניגוד לכל מדינות העולם, כל הזמן – ולא אני ולא אף אחד מיהדות התורה מתיימר להיות ראש ממשלה.

יעקב ליצמן: יש חסם.

ינון אזולאי: - - - ליצמן - - -

יעקב ליצמן: יש משא ומתן.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אפשר לחכות?

יעקב ליצמן: יש משא ומתן - - -

צבי האוזר: אני חושב שאתה יכול להמשיך.

צבי האוזר: ניתן להם לנהל בינם לבין עצמם.

יעקב ליצמן: אז אני אומר שיפסיקו את התופעות - - -

קריאה: - - -

צבי האוזר: יש לי תחושה שלא.

ינון אזולאי: - - -

יעקב ליצמן: אני קורא לכולם לתמוך בזה, שאני לפחות אהיה רגוע שהוא מבין משהו בכלכלה ובביטחון, ולא סתם שולח אנשים לכל מיני מקומות.

יעקב ליצמן: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון - אי מינוי ראש ממשלה ללא תעודה אקדמית או הכשרה צבאית כלוחם), של חבר הכנסת יעקב ליצמן.

צבי האוזר: אני עובר להצבעה.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 10

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: אם כן, אלה תוצאות ההצבעה: בעד – עשרה חברי כנסת, נגד – 19, נמנע – אין.

צבי האוזר: אני קובע כי הצעת חוק-יסוד: הממשלה (תיקון – אי-מינוי ראש ממשלה ללא תעודה אקדמית או הכשרה צבאית כלוחם) לא התקבלה.

צבי האוזר: [הצעת חוק פ/2598/24; נספחות.

צבי האוזר: ]

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – הגבלת משך זמן החקירה המשטרתית וחקירת הפרקליטות), התשפ"ב-2021, של חברי הכנסת אלי כהן ודוד אמסלם.

צבי האוזר: ינמק אותה חבר הכנסת אלי כהן.

צבי האוזר: בבקשה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נאמר במסכת אבות: "חרב באה לעולם על עינוי דין".

אלי כהן: קודם כול, בפתח דבריי אני רוצה לאחל החלמה מהירה לכל תושבי ישראל שנדבקו בקורונה וגם לשותפי להצעת החוק, חבר הכנסת דודי אמסלם.

אלי כהן: כולנו יודעים ומכירים: כשנפתחת חקירה היא נפתחת בקול תרועה רמה.

אלי כהן: במיוחד אמור הדבר לגבי אנשי ציבור וגם לגבי אנשים מן היישוב.

אלי כהן: אנחנו רואים את הכותרות שמרוחות באדום בערוצי התקשורת, ומדברים עד כמה המקרה הוא קשה ומסובך.

אלי כהן: כולנו מכירים את ההדלפות שקורות, לאחר מכן, אנחנו נכנסים לשלב של הדממה הדקה – החקירה נעלמת מתחת לפני השטח, והאדם מחכה להחלטה.

אלי כהן: הצעת החוק שאותה אני מעלה היום קובעת פרק זמן מקסימלי שבו תהיה חקירת המשטרה עד החלטת הפרקליטות על כתב אישום.

אלי כהן: הצעת החוק קובעת שמשך הזמן יהיה בהתאם לחומרת החשדות, ויהיה לתקופה של בין שישה חודשים ל-24 חודשים, וכן, יש גם אפשרות להארכה של 12 חודשים נוספים.

אלי כהן: המטרה של הצעת החוק הזאת נועדה למנוע עינוי דין, עינוי דין מכל אדם ביישוב.

אלי כהן: היא נועדה גם למנוע לזות שפתיים שהתמשכות התהליכים כאן נועדה לתפוס נבחרי ציבור בגרונם ולהלך עליהם אימים.

אלי כהן: צריך לזכור שבכל אותו זמן שאחרי שהתחלנו בהתראות על אותה חקירה – שכאמור, בחלק גדול מהמקרים נמשכת על פני שנים ארוכות – עובר האדם עינוי דין; לא רק אותו אדם, אלא גם משפחתו.

אלי כהן: ראינו לא מעט תיקים, גם של נבחרי ציבור.

אחמד טיבי: שלוש שנים?

אלי כהן: כן.

אלי כהן: ראינו גם מקרים של נבחרי ציבור שיושבים כאן, בכנסת ישראל.

אלי כהן: ראינו מקרים שבהם החקירה נמשכה שש ושבע שנים.

אלי כהן: היא התחילה לתקופה של שנה וחצי, שנתיים, ואז ארבע-חמש שנים לא נוגעים בתיק, לא בודקים.

אלי כהן: לא מוצאים את הזמן לבוא ולקרוא את אותם דברים, את אותם סעיפים, את אותה חקירה.

אלי כהן: אותו אדם, שיודע שהוא תלוי בהם, כמובן ממלא את פיו מים ולא עושה ולא מגיב כלום.

אלי כהן: ראינו, אגב, גם ראשי ערים, לא רק שרים וחברי כנסת וראש ממשלה, שנפתחה בגינם חקירה והם שילמו על כך מחיר על התמשכות הזמן.

אלי כהן: ראינו את זה אצל דב צור בראשון לציון, שנפתחה חקירה, ורק לאחר בחירות שהראו הוא נוקה מחשד, וזה כמובן כבר לא יעזור לו.

אלי כהן: ראינו לגבי ראש עיריית נהריה שש שנים חקירה.

אלי כהן: ראינו לגבי ראשת העיר בנתניה, שגם שם היו כמה שנים.

אלי כהן: כלומר, אנחנו רואים שיש את הדבר הבא: או שהם תופסים מישהו בגרונו או שמישהו תופס אותם בגרונם.

אלי כהן: זאת, אגב, אחת הסיבות לאובדן האמון שקיים במערכת.

אלי כהן: ואגב, גם כשאני הייתי שר בתפקידים שונים היו פונים ממשרד המשפטים ומדברים תמיד על שוויון הזדמנויות.

אלי כהן: היו בודקים אותנו, ובצדק, על מתן זמני השירות, על התייחסות – היו בהחלט בודקים.

אלי כהן: אבל כל זה לא חל לגביהם.

אלי כהן: כל זה, כמובן, לא חל לגבי הנפוטיזם, שקיים גם בבית המשפט העליון, או לשיטת החבר מביא חבר בפרקליטות.

אלי כהן: לכן, הצעת החוק שמונחת כאן היום היא לא הצעת חוק של ימין ושמאל, היא לא הצעת חוק של קואליציה ואופוזיציה.

אלי כהן: ההצעה להגביל את משך זמן החקירה נועדה למנוע לזות שפתיים על תפיסה בגרונם של אנשי ציבור; היא נועדה לבוא ולמנוע מכל תושב עינוי דין.

אלי כהן: יש לנו חובה בסיסית לריסון הפרקליטות וכלפי תושבי מדינת ישראל.

אלי כהן: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ולהצעת החוק יעלה וישיב שר המשפטים גדעון סער.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, רק לפני שלוש שנים, בינואר 2019, תוקן חוק סדר הדין הפלילי בכנסת בחקיקה שהממשלה יזמה אחרי עבודת מטה ארוכת שנים, והמטרה הייתה לתת מענה לאותה סוגיה חשובה שהעלה חבר הכנסת כהן, גם להגבלת תקופת ההתיישנות – אני אסביר את זה תכף – וגם לקיצור תקופות חקירה ומשך זמן קבלת החלטות בתיקים, מתוך הבנה שבניהול יעיל של פעולת מערכת האכיפה חשוב לשמור על ההליך ההוגן, על זכויות החשודים, וכמובן שבכך יש לתרום לאמון הציבור ברשויות התביעה והחקירה.

אלי כהן: כמה זמן, אדוני השר?

גדעון סער: אני אפרט את כל הדברים.

גדעון סער: הדבר השני, שנגעת בו במישרין, חבר הכנסת כהן, הוא חיוב רשויות האכיפה לקבוע פרקי זמן מרביים למשך זמן החקירה ועד העמדה לדין בנהלים שיאושרו על ידי היועץ המשפטי לממשלה ובהנחיות שלו.

גדעון סער: אני לא הייתי אז בכנסת, אבל אתה היית בכנסת והיית ממשלה באותו זמן.

גדעון סער: בעצם ההכרעה הייתה להסמיך את היועץ המשפטי לממשלה לקבוע את פרקי הזמן הללו בהנחיות תחת קביעתם בחקיקה, במטרה לשמור על גמישות במקרים חריגים שבהם יש אינטרס ציבורי במיצוי הליכי חקירה והעמדה לדין.

גדעון סער: לכן גם חריגה מאותם זמני טיפול, שאני אציין אותם, לא מאפשרת הגשת כתב אישום נגד מאן דהוא, אלא באישור היועץ המשפטי לממשלה, על פי אותו חוק שעבר בינואר 2019.

גדעון סער: מאז כניסת החוק לתוקף תוקנו הנחיות היועץ המשפטי לממשלה בנושא הזה, ומטרת הנהלים וההנחיות הייתה להציב בפני גורמי האכיפה והתביעה הכללית מגבלות זמן ברורות עד להחלטה בדבר הגשת כתב אישום או, לחלופין, סגירת התיק, תוך קביעת מנגנוני פיקוח ובקרה על קצב הטיפול של התביעה בתיקים שמגיעים לטיפולה.

גדעון סער: אגב, בהתאם לחוק, יש פיקוח פרלמנטרי על העמידה של המשטרה והתביעה בלוחות הזמנים שקבועים בהנחיות ובנהלים, ובדיווח האחרון שנמסר לוועדת החוקה, חוק ומשפט – אני תכף אציין את לוחות הזמנים – נמצא ששיעור המקרים שבהם משך הליכי החקירה בהעמדה לדין תאם את התקופות בנוהלי רשויות החקירה והנחיות היועץ המשפטי לממשלה עומד על 99.86%.

גדעון סער: מספר המקרים שבהם התבקשה הסכמת היועץ המשפטי להגיש כתב אישום עקב חריגה בזמן, לאחר בחינה קפדנית ועל בסיס המלצה של רשויות התביעה והחקירה הרלוונטיות, מאוקטובר 2019 ועד למועד הדיווח בספטמבר האחרון – דהיינו, כשנתיים ימים – 137 מקרים בלבד.

גדעון סער: מהם אותם לוחות זמנים?

גדעון סער: כשמדובר בחקירות, לוחות הזמנים, או המגבלה היא כדלקמן: על עבירות מסוג חטא – שנה; על עבירות מסוג עוון – שנתיים; על עבירות מסוג פשע קל – שלוש שנים; על עבירות שעונשן בין שבע ל-20 שנות מאסר – ארבע שנים; על עבירות שהן מעל 20 שנה – ללא הגבלה, עד ההתיישנות, עד התיישנותן.

גדעון סער: יש מועד של התיישנות בחוק.

גדעון סער: לגבי ההחלטות התביעה לגבי העמדה לדין בתיקים: בעבירות חטא – חצי שנה; בעבירות עוון או פשע קל – 18 חודשים; בעבירות פשע – 24 חודשים.

גדעון סער: אלה לוחות הזמנים שנקבעו בחוק, וכפי שאמרתי, בלמעלה מ-99% מהמקרים עומדים באותם לוחות זמנים, באותה סקירה שניתנה, שהתייחסה לשנתיים האחרונות.

גדעון סער: יחד עם זאת, מאחר שעומדים – על פי אותו דיווח שנמסר לוועדת החוקה – בהנחיות האלה בגדול, יכול בהחלט להיות שיש מקום לשקול תיקון נוסף בהנחיות על דרך של צמצום לוחות הזמנים, ואני בהחלט מתכוון לבחון את הנושא הזה ברצינות.

גדעון סער: זה יתבצע כבר עם היועץ המשפטי לממשלה הבא, שייבחר בקרוב.

אוסאמה סעדי: יועץ או יועצת?

גדעון סער: יועץ משפטי לממשלה או יועצת משפטית לממשלה.

אמיר אוחנה: לא יועץ ולא יועצת, פוסק.

גדעון סער: תשמע, זה כמו שקודם דיברנו על ראש הממשלה, אז לא אמרתי: ראש ממשלה או ראשת ממשלה.

גדעון סער: הרי הכוונה שיכול להיות אישה או יכול להיות גבר, ואדרבה, הבעתי את דעתי ברבים – וזו הזדמנות טובה לחזור עליה פעם נוספת – שלאחר למעלה מ-73 שנים, הגיע הזמן שתהיה יועצת משפטית לממשלה.

גדעון סער: אבל זאת סוגיה אחרת.

גדעון סער: אינני נכנס אליה לפי שעה.

אוסאמה סעדי: כבוד השר - - -

גדעון סער: יש ועדה בראשות הנשיא בדימוס גרוניס, שכרגע יושבת על המדוכה, ולאחר מכן אני אידרש לעניין הזה.

גדעון סער: על כל פנים, ברור שבחודש הבא, בחודש פברואר, יהיה יועץ משפטי חדש לממשלה או יועצת משפטית חדשה לממשלה.

גדעון סער: אותה סוגיה – דהיינו, אני מדגיש שזה תוקן לא מזמן.

גדעון סער: התיקון בחוק הוא מלפני שלוש שנים, וההנחיות הן לאחר התיקון.

גדעון סער: יש עמידה בלוחות הזמנים, על פי הדיווח, אבל דווקא מפני שיש עמידה משמעותית בלוחות הזמנים, אני אציע לבחון כיווץ נוסף של לוחות הזמנים, כי אני מסכים עם חבר הכנסת אלי כהן שהתמשכות הליכים היא בגדר עינוי דין שצריך למנוע, או לצמצם אותו, יותר נכון.

גדעון סער: למנוע אותו לחלוטין – זה מן הנמנע, ולצמצם אותו ככל הניתן.

גדעון סער: ולכן, אני הצעתי לדחות את הדיון בנושא בחמישה חודשים.

גדעון סער: בפרק זמן זה, כמו שאמרתי, יהיו יועץ או יועצת חדשים, ונוכל יחד איתו או איתה לבחון את ההנחיות הרלוונטיות, ולראות אם יש מקום לתקנן.

גדעון סער: המסגרת החוקית הותוותה בחקיקת הכנסת בינואר 2019.

איתן גינזבורג: יש לנו ידע מהעולם.

איתן גינזבורג: מה קורה שם בעולם?

איתן גינזבורג: יש מסגרת חקירה?

גדעון סער: יש מקומות – נגע בזה חבר הכנסת כהן.

גדעון סער: הזכיר את לוחות הזמנים בספרד.

גדעון סער: לא הכנתי לכאן מחקר השוואתי.

גדעון סער: הטעם לזה – הכנסת נדרשה לזה לא מזמן, ובאה ואמרה: קצבו לוחות זמנים.

גדעון סער: נקצבו לוחות זמנים.

גדעון סער: יכול להיות שאפשר לכווץ אותם עוד יותר.

גדעון סער: אדרבה, נפעל לכווץ אותם עוד יותר, לפי אותה מסגרת חוקית, שהותוותה על ידי הכנסת בינואר 2019.

איתן גינזבורג: מאה אחוז, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תרצה להשיב, חבר הכנסת כהן?

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני חושב – ואני חוזר – שהצעת החוק הזאת היא לא הצעת חוק של ימין ושמאל, זאת לא הצעת חוק של קואליציה-אופוזיציה; זאת הצעת חוק שיש לה תפקיד, בין היתר, להחזיר את האמון הציבורי במערכת המשפט ובפרקליטות.

אלי כהן: אני שואל כאן את אדוני השר: תן לי – אתה או המערכת – הסבר אחד מדוע כנגד השר לשעבר, חבר הכנסת אריה דרעי, נמשך התהליך שש שנים?

אלי כהן: שנתיים חקירה, וארבע שנים לא נמצא אף אחד בפרקליטות שיקרא כמה עשרות עמודים ויחליט לכאן או לכאן.

אלי כהן: למה?

אלי כהן: שייתנו לי הסבר אחד סביר מדוע עברו כמה שנים ואין החלטה בעניינו של אפי נווה.

אלי כהן: כי אולי זה לא נוח להם?

אלי כהן: או מדוע אין החלטה בסוגיה של רות דוד?

אלי כהן: כלומר, אני, אדוני השר – אני אומר לך, אדוני השר.

גדעון סער: יש משפט.

גדעון סער: חבר הכנסת כהן, אתה חייב לשמוע.

אלי כהן: אני שמעתי.

אלי כהן: שמעתי בקשב רב.

גדעון סער: לא.

גדעון סער: הזכרת את רות דוד – היא נאשמת.

גדעון סער: זה לא שאין החלטה.

גדעון סער: התיק בבית משפט.

אמיר אוחנה: אבל היא נאשמת על כל מה שהיא ביצעה אחרי שהייתה בפרקליטות, על מה שהיא עשתה בזמן שהיא הייתה בפרקליטות.

אמיר אוחנה: אתה יודע מה התשובה שניתנה?

אמיר אוחנה: התיקים בוערו.

אמיר אוחנה: בוערו.

אמיר אוחנה: זאת השחיתות של הפרקליטות.

אלי כהן: לכן – אני אומר לך, המומחיות שלי היא לא מומחיות משפטית.

אלי כהן: אני יותר איש כלכלי בניסיון ובהשכלה שלי, ובפעילות הקודמת, אך יש כאן תחושה שמשהו לא סביר, שמשהו לא תקין קורה שם, שאת מי שרוצים תופסים בגרונו ומושכים זמן.

אלי כהן: מי שמהלך עליהם אימים – משחררים אותו ומעוותים.

אלי כהן: כלומר, יש כאן תחושה שהיא לא סבירה.

אלי כהן: אני מכיר אותך, אדוני השר.

אלי כהן: יבוא היועץ המשפטי ויחליט על משך הזמן?

אלי כהן: הדבר הזה הוא לא סביר.

אלי כהן: כשאני הייתי שר כלכלה, לדוגמה, הייתי קובע תוך כמה זמן צריכים להגיב, תוך כמה זמן צריכים לבוא ולתת שירות לכל דבר ובכל עניין.

אלי כהן: אז כאן באים ואומרים, תקופה של – ספרתי בין שנתיים לשש שנים, ובחלק מהמקרים גם עד אין סוף.

אלי כהן: לכן, הצעת החוק שהונחה היא הצעת חוק עניינית, היא הצעת חוק מידתית.

אלי כהן: היא הצעת חוק שיכולה להחזיר את האמון הציבורי במערכת המשפט, בפרקליטות, שאבד.

אלי כהן: לקבוע נורמות של תשובה, נורמות של שירות, נורמות שהן סבירות.

אלי כהן: התקופה הקובעת בהחלט היא עד שלוש שנים, ולא פרק זמן שהוא בלתי סביר ולא הגיוני.

איתן גינזבורג: תודה.

אלי כהן: לכן, מי שבאמת אכפת לו מהציבור, מי שרוצה להחזיר את אמון הציבור, מי שרוצה למנוע עינוי דין, מי שהוא שר ושולט במשרד שלו – אני, אגב, לא אמרתי אף פעם: את הזמן יקבע המנכ"ל.

אלי כהן: אני הייתי קובע את הזמן, ואני הייתי קובע את הדברים.

אלי כהן: לכן, אני קורא לכם לתמוך בהצעת החוק הזאת.

אלי כהן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית, על פי דרישת 20 חברי כנסת.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – נגד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינו נוכח יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – אינו נוכח נירה שפק –

איתן גינזבורג: נירה שפק, משתתפת?

איתן גינזבורג: לא משתתפת?

איתן גינזבורג: לא משתתפת?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברות הכנסת) נירה שפק – אינה משתתפת בהצבעה עאידה תומא סלימאן – בעד

קריאה: אני פה.

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ניר אורבך – סליחה.

ירדנה מלר-הורוביץ: יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ –

קריאה: הוא מקוזז.

עידית סילמן: - - -

קריאה: מקוזז עם מיכל רוזין - - - עם חיים.

יואב קיש: - - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ –

קריאה: הוא לא מקוזז - - -

קריאות: - - -

יואב קיש: מי?

קריאה: מקוזז.

קריאה: נירה - - -

איתן גינזבורג: סליחה, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו באמצע הצבעה.

אחמד טיבי: - - - הצבעה - - -

איתן גינזבורג: אני מודה לך, טיבי.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת נעמה לזימי – אינה נוכחת גבי לסקי – אינה נוכחת לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח

יואב קיש: איכשהו קיזזו אותך - - -

חיים כץ: - - -

איתן גינזבורג: ששש.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו באמצע הצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת

נירה שפק: - - -

קריאה: לא, את אמרת שאת לא משתתפת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: האם יש מישהו שלא הצביע?

קריאה: כן, כן, כן.

איתן גינזבורג: אני לא זוכר שאתה חבר כנסת, אדוני.

איתן גינזבורג: אני לא רואה פה מישהו.

יואב קיש: היושב-ראש, הייתה פה כנראה איזו טעות - - - זה בסדר.

אמיר אוחנה: אני רק רוצה לוודא, מזכירת הכנסת, שהצבעתי בעד נקלטה.

קריאה: בוודאי.

קריאה: זה לא לפי התקנון.

איתן גינזבורג: אם אין עוד חבר כנסת שלא הצביע, אז, ההצבעה – רבותיי, זה לא עובד ככה - -

קריאות: - - -

רגע, רגע.

איתן גינזבורג: - - ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

קריאה: הינה, הינה - - -

איתן גינזבורג: ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

קריאה: הסתיימה, הסתיימה.

אורבך מקוזז - - -

משה אבוטבול: אורבך, אתה מקוזז.

משה אבוטבול: מה אתה פה עובד עלינו?

אחמד טיבי: - - -

אל תתערבו - - - אל תתערב.

יואב קיש: לא קשור.

יואב קיש: אצלנו עשו טעות.

יואב קיש: מישהו החליט על דעתו.

יואב קיש: אני לא יודע מאיפה - - -

קריאה: לא נורא, לא נורא.

קריאה: יאללה, קורה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 20, נגד – 19.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה ותעבור להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2615/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור הפליה בשל נשיאת נשק), של חבר הכנסת אמיר אוחנה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני ינמק את החוק.

אמיר אוחנה: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אמיר אוחנה: חברי השר חמד עמאר, חברי כבוד השר.

איתן גינזבורג: כבוד השר חמד עמאר.

אמיר אוחנה: כבוד השר, הייתי שמח אם לפחות היית שומע, אני חושב שאתה תזדהה עם הנימוקים כאן של הצעת החוק.

אמיר אוחנה: אדוני היושב-ראש, אני נכנסתי לכנסת, הצטרפתי והושבעתי, בדצמבר 2015.

אמיר אוחנה: באותו שבוע שבו זה קרה, אירע פיגוע שבו המחבל נשאת מלחם שלף נשק בלב תל אביב, ביום שישי, בצוהרי יום שישי, 1 בינואר 2016, ורצח את אלון בקל שהיה ממנהלי הפאב סימטא, ואת שמעון רוימי, ולאחר מכן במנוסתו רצח את נהג המונית אמין שעבאן, תושב לוד.

אמיר אוחנה: לקח שבוע עד שהוא נתפס על ידי כוחות הביטחון.

אמיר אוחנה: לא היה אף אחד שיעצור אותו בזמן אמת.

אמיר אוחנה: לב תל אביב, יום שישי, ברחוב הומה אדם, ולא היה אף אחד שיעצור אותו.

אמיר אוחנה: ואז אני באותו שבוע הקמתי את השדולה עם השם הקליט והסלוגני: השדולה לעיצוב מדיניות נשיאת כלי ירייה בישראל.

קריאה: - - -

אמיר אוחנה: נכון?

יריב לוין: רק המילה "עיצוב" - - -

אמיר אוחנה: קאצ'י, זה מאוד קאצ'י.

איתן גינזבורג: זה קליט, קליט.

אמיר אוחנה: ועסקתי יחד עם חברי, אז השר לבט"פ, השר גלעד ארדן, במתן הקלות, ולמעשה בהרחבת מעגל נושאי כלי הירייה בישראל, מתוך אמונה שאזרח נושא נשק – ברישיון, כמובן – יכול להוות מכפיל כוח בידי רשויות הביטחון.

אמיר אוחנה: אני רוצה להזכיר, התמודדנו אז עם מה שכונה ה"סכינתיפאדה".

אמיר אוחנה: כמעט בכל יום, או בוודאי בכל שבוע, שמענו על עוד ועוד מחבלים, שרצחו – או ניסו לרצוח – אזרחים ישראלים ברחובות ישראל.

אמיר אוחנה: אזרחי ישראל ניסו להתגונן בגיטרה, נונצ'קו, מוט סלפי, מגש פיצה, עגלת קניות.

אמיר אוחנה: לא המצאתי כלום, כל אלה אירועים שבאמת היו.

אמיר אוחנה: כמובן, אף אחד מהם לא סיכל פיגוע, אבל אזרחים חמושים שהיו בזירת הפיגוע כן סיכלו כמה וכמה פיגועים, ובוודאי מן הסתם גם הצילו חיים.

אמיר אוחנה: באמת הרחבנו את מעגל נושאי כלי הירייה והוספנו תבחין של מורה דרך, הוספנו תבחין חקלאי, הוספנו את התבחין המשמעותי ביותר, של רובאי 07.

אמיר אוחנה: אני חושב, השר חמד עמאר, שאתה דווקא תזדהה עם הדבר הזה, אם אינני טועה גם אתה קצין במילואים, אולי אתה אפילו נושא נשק בעצמך.

אמיר אוחנה: מה החוק הזה בא לתקן?

אמיר אוחנה: הוא בא לתקן את האפליה, שאזרח שנושא נשק ברישיון, מגיע לאירועים מסוימים ואומרים לו, אתה לא יכול להיכנס, אתה לא יכול להיכנס עם הנשק.

אמיר אוחנה: עכשיו, יש מקומות שבאופן סטטוטורי על פי חוק אי-אפשר להיכנס אליהם עם נשק, כמו למשל בית משפט, כמו למשל משכן הכנסת.

אמיר אוחנה: את זה אנחנו לא מבקשים לשנות.

אמיר אוחנה: אבל, במקומות ציבוריים אחרים בהחלט יש מקום, ולאחרונה התרבו מקרים שבהם נמנעה הכניסה למקומות ציבוריים מאנשי כוחות הביטחון ואזרחים הנושאים נשק ברישיון, ונמנע מהם שירות, פשוט משום שנשאו נשק מפאת תפקידם או לשם הגנה עצמית.

אמיר אוחנה: אני רוצה לתת כמה דוגמאות.

אמיר אוחנה: רק לפני חודשיים פורסם כי ראש מועצת עומר, פיני בדש, הוזמן על ידי חבריו לארוחה במלון בצפון הארץ.

אמיר אוחנה: כשהוא הגיע למקום אז הוא גילה – והוא אגב הגיע גם עם נשק אבל גם על מדים, הוא אלוף משנה במילואים – נאמר לו שהוא לא יוכל להיכנס עם נשק.

אמיר אוחנה: הוא כמובן עזב את המקום, אמר לעולם לא אתארח שם.

אמיר אוחנה: רונן, שהוא חבר העמותה לקידום תרבות הנשק בישראל, מעיד שהוא רכש כרטיסים לתיאטרון העירוני בעיר רמת גן.

סמי אבו שחאדה: מה עוזר לו הנשק לאכול?

אמיר אוחנה: סליחה, אבל הוא נושא נשק - - -

סמי אבו שחאדה: אני לא נושא נשק - -

אמיר אוחנה: אני אסביר.

סמי אבו שחאדה: - - אני לא מבין בנשק, אבל מה עוזר לו הנשק לאכול?

אמיר אוחנה: אני אסביר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: - - -

אמיר אוחנה: הדמגוגיה הובנה, ועכשיו אני אשיב.

איתן גינזבורג: קריאת ביניים זה בסדר, לא מעבר.

אמיר אוחנה: הוא לא צריך נשק כדי לאכול, הוא צריך את הנשק כדי להתגונן בפני מחבלים ערבים - -

סמי אבו שחאדה: אמרת מסעדה - - -

אמיר אוחנה: - - וכאשר מחבלים - -

סמי אבו שחאדה: חשבתי שהנשק עוזר - - -

אמיר אוחנה: - - טובחים באזרחים ברחובותינו, אזרחים נושאים נשק.

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת שחאדה.

אמיר אוחנה: מה לעשות שאנחנו רוצים להגן על עצמנו – גם כשאנחנו אוכלים - -

סמי אבו שחאדה: צריך פסיכולוג, אדוני - - -

אמיר אוחנה: - - גם כשאנחנו יושבים בבית קפה, גם כשאנחנו מטיילים ברחוב - - -

סמי אבו שחאדה: בשביל זה צריך פסיכולוג.

סמי אבו שחאדה: מי שצריך את הנשק גם במסעדה וגם ברחוב וגם בתיאטרון הוא צריך פסיכולוג, זה מה שהוא צריך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבו שחאדה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: סליחה, אדוני.

איתן גינזבורג: כמה נוח להתעלם ממני?

סמי אבו שחאדה: סליחה, אדוני.

איתן גינזבורג: עד כדי כך?

סמי אבו שחאדה: סליחה, אדוני.

איתן גינזבורג: קריאת ביניים, הבנו.

איתן גינזבורג: לא להגזים.

אמיר אוחנה: רונן, שרכש כרטיסים לתיאטרון העירוני ברמת גן, פתאום גילה שעל הכרטיס כתוב שאי-אפשר להיכנס לשם חמוש.

אמיר אוחנה: בעקבות פנייה שעשו לראש העיר כרמל שאמה – שבעצמו אני מבין שהוא חמוש וגאה בכך – הוא מייד העביר את הטיפול להנהלת התיאטרון והנושא נפתר, אבל הוא נפתר באופן נקודתי.

אמיר אוחנה: הוא נפתר בגלל שמישהו הכיר מישהו ודיבר וביקש, ומישהו עזר.

אמיר אוחנה: גם באירועים כמו הופעות, אירועי ספורט, בריכות שחייה ומקומות אחרים, אנשים שהם נושאי נשק ברישיון לא יכולים, הרבה פעמים, להיכנס.

אמיר אוחנה: עכשיו, אני רוצה להסביר משהו.

אמיר אוחנה: האזרחים שנושאים נשק לא צריכים אותו כדי לאכול או לשחות וכו', הם צריכים אותו כדי להגן על עצמם ועל זולתם מפני תוקפנות.

אמיר אוחנה: הם עושים זאת הרבה פעמים בגלל שהם גרים באזור מסוכן – וזה אכן אחד התבחינים לנשיאת כלי ירייה, אם כי צריך להגיד, גם בשרונה בתל אביב וגם בדיזנגוף בתל אביב וגם בשוק בפתח תקווה - -

סמי אבו שחאדה: ראינו חלק מהם - - -

אמיר אוחנה: - - וגם בשוק בנתניה וגם בחוף הים בתל אביב וגם ברחובות ירושלים, מחבלים – מישהו מנסה להגן על מחבלים פה?

אמיר אוחנה: אני לא מבין – מנסים לטבוח ולרצוח באזרחי ישראל.

סמי אבו שחאדה: לא, אתה אומר, ראינו - - -

אמיר אוחנה: אז אותו אדם שנושא נשק ברישיון לא יכול להגיע לאירוע בלי הנשק, כי הוא באמת נמצא באזור מסוכן; כי הוא נוסע באזור מסוכן.

אמיר אוחנה: אז הוא מגיע עם נשק ואומרים לו בכניסה, אתה לא יכול להיכנס.

אמיר אוחנה: אפשר לפתור את זה בשתי דרכים: או לאפשר לו להיכנס, או – וגם זה פתרון שמקובל עליי, וחבל שהשר לא שומע אותנו – לאפשר לו להפקיד את הנשק בכניסה.

אמיר אוחנה: גם זה בסדר, אבל גם את זה לא עושים.

אמיר אוחנה: וזה מה שהחוק הזה בא לפתור.

אמיר אוחנה: אנחנו מבקשים להפסיק לראות באזרחים נושאי נשק איום, ולראות בהם הזדמנות.

אמיר אוחנה: הזדמנות כי אנחנו יודעים שגם בעולם שבו יש משטרה אידיאלית – ויש עדיין דרך לעבור כדי שנגיע לעולם כזה – גם בעולם כזה, אירוע שמסכן חיים יכול לקחת חצי דקה, דקה, עד שהשוטר יגיע למקום.

אמיר אוחנה: יכול לקחת גם הרבה יותר, אבל בחצי דקה או הדקה הזאת, זה יכול להיות ההבדל שבין חיים למוות.

אמיר אוחנה: ואם אנחנו מאמינים שאזרחים – אגב, אפשר להתווכח על התבחינים, יכול להיות שצריך תבחינים פחות, תבחינים יותר, אני סבור שיותר, אבל אין מחלוקת שיש מקום לאזרחים נושאי נשק, השאלה היא איך אנחנו מתנהגים כלפיהם.

אמיר אוחנה: ואני רוצה לשבח את העמותה לקידום תרבות הנשק, בראשותם של היושב-ראש החדש איציק צ'יפרוט, ועו"ד עמית צוקרשטיין, שסייעו בניסוח הצעת החוק הזו.

אמיר אוחנה: אני באמת מתפלא – בעיקר על חברי, למרות שאני מניח שהוא יקריא את מה שנתנו לו – על העמדה של הממשלה נגד הדבר הזה.

אמיר אוחנה: זה לא נוגע להרחבת התבחינים או שינוי התבחינים, זה רק נוגע לאופן שבו אנחנו מפלים.

אמיר אוחנה: היום אנחנו מפלים אזרחים נושאי נשק ואנחנו מבקשים להפסיק את האפליה הזאת.

אמיר אוחנה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אמיר אוחנה.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה השר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני משיב בשם שר המשפטים ומקריא את מה שכתבו.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, הצעת חוק איסור אפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בירור ולמקומות ציבוריים (תיקון – איסור אפליה בשל נשיאת נשק), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת אמיר אוחנה, מבקשת לתקן את חוק איסור אפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים, התשס"א–2000, ולהרחיב את איסור האפליה הקבוע בחוק, כך שייאסר על מי שעיסוקו הוא אספקת שירות ציבורי או הפעלת מקום ציבורי להפלות מחמת נשיאת נשק ברישיון, אלא אם כן קיים איסור להכנסת כלי נשק למקום הציבורי מכוח חוק, תקנה או הוראת רשות מוסמכת.

חמד עמאר: אנו סבורים כי הוספת עילת האפליה המוצעת אינה תואמת את מושכלות היסוד של חוק איסור אפליה.

חמד עמאר: החוק מניח כי ההצדקה להתערב במערכת היחסים החוזית בין פרטים ולחייבם לנהוג בשוויון וללא אפליה היא במקום שסירוב לספק שירות ציבורי או לאפשר כניסה למקום ציבורי כרוך בהשפלה ובפגיעה בכבוד האדם.

חמד עמאר: פגיעה שכזו אינה מתקיימת בעילת נשיאת נשק, הדומה במידה רבה לכל סירוב שרירותי אחר הכרוך באספקת מוצר או שירות ציבורי, ואין מקום לרדד את איסור האפליה הקבוע בחוק על ידי הוספת עילות שאינן נוגעות למאפיינים הטבועים באדם.

חמד עמאר: נשיאת נשק ברישיון, מכוח חוק כלי הירייה, תש"ט–1949, מקנה לאדם את הזכות להחזיק נשק ולשאתו ברישיון, אך אין משמעה כי אדם רשאי להיכנס עם נשק לכל מקום באשר הוא.

חמד עמאר: בנוסף, כלל לא ידוע לנו על תופעה חברתית רחבת היקף המצדיקה תיקון חקיקה שכזאת.

חמד עמאר: יצוין כי ככל שמניעת כניסה למקום ציבורי היא מחמת לבישת מדי כוחות ביטחון או ענידת סמליהם, הרי שהיא תיחשב אפליה לפי החוק בנוסחו היום, ולשם כך אין כל צורך בתיקון חקיקה.

חמד עמאר: נוכח האמור לעיל, מתנגדה הממשלה להצעת החוק.

חמד עמאר: אני מבקש הצבעה שמית, בבקשה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוחנה, אתה רוצה להשיב?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת הממשלה ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – נגד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו משתתף בהצבעה יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא שוב בשמות חברי הכנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה משתתפת בהצבעה מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת נעמה לזימי – אינה נוכחת גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוחכת פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ –

אלינור ימין: אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם אין, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 11, נגד – 20, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2482/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – מניעת עיקול כספי ערובה שהופקדו במזכירות בית המשפט למטרת שחרור ממעצר), התשפ"ב–2021.

איתן גינזבורג: הצעתו של חבר הכנסת יואב בן צור.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא, אדוני, להציג את הצעת החוק, בבקשה, אדוני.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שהגשתי נולדה לפי בקשתו של שופט בית המשפט העליון בזמנו אליקים רובינשטיין, התגלגלה עד היום והגשנו אותה פעם נוספת.

יואב בן צור: הצעת החוק היא חברתית ומוצדקת מהמעלה הראשונה, בכל תקופה, ובמיוחד – אדוני, אי-אפשר ככה, כשמדברים, אני לא מצליח להתרכז, באמת.

יואב בן צור: תודה לך.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יואב בן צור: במיוחד בתקופה הזאת של הקורונה.

יואב בן צור: רק בשנת 2020 פורסם כי יש קפיצה של 40% במספר פשיטות הרגל, אבל לא צריך את הנתון הזה בשביל להבין שכשיש אינפלציה ועליות מחירים בכל תחומי החיים, מול האי-ודאות של האזרחים בתקופה הזאת, הדבר גורם לעוד ועוד אנשים להיכנס לסחרחורת של קשיים כלכליים.

יואב בן צור: הקשיים הללו גורמים לפתיחת תיקים בהוצאה לפועל כנגד החייבים.

יואב בן צור: בשביל להבין את הצורך בהצעת החוק ואת הרקע לה, אני רוצה להרחיב מה קורה לאדם שהגיע למצב שבו הוצאה לפועל נאלצת לפעול מול אדם החייב כסף לאנשים או לגופים כלשהם ולא משלם את חובותיו.

יואב בן צור: אותו אדם מקבל מכתבי התראה ודרישה לתשלום, ואם האדם לא משלם, מוצא כנגדו צו מעצר, וזו מעין סנקציה שלטונית כנגד החייב.

יואב בן צור: אדם שנעצר מובא בפני שופט, והוא עשוי לקבוע אם האדם ישוחרר ומה גובה הערבות הנדרשת כתנאי לשחרור.

יואב בן צור: לאחר שנקבע סכום הכסף הנדרש לשחרור – כיוון שאותו אדם הינו חסר אמצעים ואין לו את היכולת לשלם את הנדרש ממנו לשם שחרורו – אזי האדם נאלץ לפנות למכריו בבקשה שיפקידו את הכסף במזכירות בית המשפט לשם שחרורו מהמעצר.

יואב בן צור: כיום, לאחר שמופקד הכסף הנדרש לשחרור, הנושים מגישים בקשה לעיקול כספים אלו, מממשים את הכסף שהופקד ומקטינים את החוב.

יואב בן צור: זה אומנם נשמע טוב, וכך זה עובד, אבל למעשה נוצרה בעיה חדשה; כיוון שאותו אדם ששהה במעצר גייס את הכסף לשחרורו מקרובי משפחתו ומכריו – והכסף מעוקל.

יואב בן צור: זה גורם למצב שבו אותם קרובים ומכרים לא רוצים להפקיד את הכסף, כי הם יודעים שמדובר בכסף שלא יחזור אליהם, ואז האדם נשאר במעצר.

יואב בן צור: ובכך יצא שכרנו בהפסדנו.

יואב בן צור: באנו לתקן את המצב ויצאנו מקלקלים.

יואב בן צור: אם אנו באמת רוצים לסייע לאותו אדם החייב לאחרים להשתחרר מהמעצר בשביל לעבוד ולהשיג כסף לתשלום חובותיו, עלינו לתקן את הלקונה הזאת, שנוצרה שלא בכוונת מכוון.

יואב בן צור: נכון שלאותו אדם לא מגיע פרס, אבל אני שואל את עצמי: האם החוק, במתכונת הנוכחית, משרת את מטרתו באופן הנכון ביותר?

יואב בן צור: לכן, לא מדובר בפרס לחייב, אלא בייעול כלי אכיפה מוצדק וראוי.

יואב בן צור: אני מבקש מהשר לפחות להורות על התיקון המוצע כהוראת שעה לתקופה זו של הקורונה והשלכותיה, ואם נצליח, בסופו של דבר – ולפי שיחה שלי עם השר, השר הבטיח לשקול פעם נוספת את החוק ואולי להביא אותו שוב לפני ועדת שרים כדי שלא תתנגד – נוכל להעביר את החוק.

יואב בן צור: רבותיי, ביום שני השבוע, בנאום לרגל ט"ו בשבט, ראש הממשלה נפתלי בנט סיפר על ההיסטוריה היהודית והפליג באופי הוויכוח שבין יהודים, ואמר שהוויכוח מפרה אותנו, את העם היהודי.

יואב בן צור: ראש הממשלה אמר עוד בדבריו כי מחלוקת של שם שמיים סופה להתקיים, וזה המסר שראש הממשלה ביקש להעביר בנאומו.

יואב בן צור: אני חייב לומר שדבריו נשמעו ממוקדים ובהירים ושהנאום היה טוב.

יואב בן צור: מה שמגיע לו – מגיע.

יואב בן צור: אני מפרגן.

יואב בן צור: אבל למרות הנאום היפה, הוא לא היה מדויק.

יואב בן צור: אני רוצה להזכיר לכולנו את האמת, ואני רוצה לומר לו ולומר לכם: לא תמיד הוויכוחים על הדרך שבה אנו נדרשים לפעול משרתים את המטרה.

יואב בן צור: לעיתים אופן גדיעת הוויכוח עלול להיות הרסני לדורות, לעם.

יואב בן צור: אני מזכיר לכם את חורבן הבית שהתרחש לאחר ויכוח עז בין יהודי ירושלים העתיקה ואת הסיקריקים ומעשיהם בשרפת מחסני העיר – דבר שגרם לחורבן הבית ולגלות שנמשכת עד היום.

יואב בן צור: אני רוצה להזכיר לכם את הסוף המר של אלטלנה, שהיה סוף מר לוויכוח עז, וכולנו מכירים עוד אין-ספור מקרים בהם הוויכוח לא היה ליועץ מפרה, אלא היה לרועץ, אבן נגף שבין הניצים; כזה שגורם להעמקת השסעים, ולא לפתרונם.

יואב בן צור: לכן, אדוני ראש הממשלה, דבריך יפים, אבל הם לא נכונים במקרה שלנו.

יואב בן צור: בבגידה שלך במצביעים שלך ובחבירה שלך אל גוש השמאל ורע"מ, אתה לא מאחה את השסעים שיש בעם; אתה לא משרת את המצביעים שלך, אלא פועל בניגוד לדעתם יום-יום, שעה-שעה; כי החבירה שלך אל השמאל לא מפרה אותנו, אלא הורסת אותנו.

יואב בן צור: לכן, אדוני, אני חושב שהגיע הזמן שתעשה חשבון נפש ותגרום לכך שתפעל בפעולות או במעשים כדי לאחד את העם ולא כדי להפריד את העם.

יואב בן צור: ואם תמשיך בדרך הזאת, אנחנו מתפללים ומקווים שמהר מאוד הממשלה הזאת תחלוף מן הארץ.

יואב בן צור: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יואב בן צור.

איתן גינזבורג: אני מבין שבהסכמת הממשלה, תשובה והצבעה במועד אחר.

חמד עמאר: - - -

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1087/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו נעבור לנושא הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – החלת חובת ההודעה על סיום עסקה מתמשכת על תאגידים בנקאיים ופיננסיים), של חבר הכנסת אבוטבול וקבוצת חברי כנסת.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אבוטבול להציג את הצעת החוק.

משה אבוטבול: - - -

איתן גינזבורג: עכשיו תוכל לדבר עשר דקות ללא הפרעה, לקרוא את הכול, ואם תרצה אפילו לצעוק, אבל אתה לא מוכרח.

משה אבוטבול: - - - שקדי מרק למרק - - -

איתן גינזבורג: אתה בעד שקדי מרק או בעד קרוטונים?

משה אבוטבול: אני בעד מעונות לילדים חרדים.

איתן גינזבורג: הבנתי.

איתן גינזבורג: מגישים שם מרק?

משה אבוטבול: מרק חם – כן, אבל כשר.

איתן גינזבורג: עם קרוטונים או שקדי מרק?

משה אבוטבול: לא, שקדי מרק.

משה אבוטבול: קרוטונים זה מאוד מסוכן לילדים בגיל כזה.

איתן גינזבורג: אבל שקדי מרק לא.

משה אבוטבול: שקדי מרק לא, זה עובר יותר מהר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

משה אבוטבול: כמה זמן עומד לרשותי, אדוני?

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך.

משה אבוטבול: גזלת לי זמן עם השאלות שלך, אז בוא נאפס.

איתן גינזבורג: תסתכל, אפילו לא דקה.

משה אבוטבול: עכשיו אנחנו מוכנים.

משה אבוטבול: תודה, איתן, כבוד היושב-ראש.

משה אבוטבול: כנסת נכבדה, איפה אדוני השר?

משה אבוטבול: אדוני השר, סגן שר האוצר - - -

חמד עמאר: - - -

איתן גינזבורג: שר במשרד האוצר.

איתן גינזבורג: אתה לא תוריד אותו - - -

משה אבוטבול: תראה, אני לא יודע, אצלנו זה לא היה.

משה אבוטבול: בקדנציה הקודמת לא הייתה לנו הפריבילגיה הזאת לכל הדברים האלה.

איתן גינזבורג: היה, היה.

איתן גינזבורג: יצחק כהן, ממפלגתך, היה השר.

משה אבוטבול: אין בעיה, אבל לא הייתה לו זכות הצבעה בדברים שאסור לו להצביע.

משה אבוטבול: עמאר, אדוני השר, אבל לא הייתה לו זכות הצבעה בדברים שאסור לו להצביע עליהם.

משה אבוטבול: הוא לא כפה את עצמו בהצבעות, אבל זה לחוד.

משה אבוטבול: בהזדמנות הבאה תחבוט בי על זה שעקצתי, ואתה תעשה את זה – אני מכיר אותך, אתה לא ותרן, אבל בסדר.

משה אבוטבול: בוא ניגש לעניין – חברים יקרים, אני יודע שלא יעזור לי הרבה בגלל שהקואליציה שלנו דרוכה לדבר אחד: להתנגד.

משה אבוטבול: יש היגיון, אין היגיון, כן חברתי, לא חברתי – דבר ראשון: תמיד לא.

משה אבוטבול: פעם הייתה פרסומת של "תמיד כן", אם אתם זוכרים, וכל מיני סטיקרים כאלה של "תמיד כן".

משה אבוטבול: אצל הקואליציה המוזרה הזאת זה תמיד לא.

משה אבוטבול: גם אם מדובר, אדוני השר שבמשרד האוצר, בדבר חברתי שלא עולה כסף למדינה, שזה רק עושה שכל – רגע, הוא הולך?

משה אבוטבול: אני לא מסוגל לדבר.

משה אבוטבול: גנאים, אל תיקח לנו אותו.

משה אבוטבול: לא לקחת אותו.

משה אבוטבול: ואיתך סגרו את החשבון על זה שלא היית בחוק הגיוס?

משה אבוטבול: סגרו איתך את החשבון או עוד לא?

משה אבוטבול: שמור על עצמך.

משה אבוטבול: טוב, אז על כל פנים, אדוני השר מקשיב, כי זה באמת נושא חברתי פלוס כלכלי ואמור לעניין אותך – אני אשמח מאוד.

משה אבוטבול: חברים, אתם מפריעים לכבוד השר להקשיב לכמה פניני חוכמה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

משה אבוטבול: תודה, אדוני.

משה אבוטבול: אני מאוד מעריך את זה שלפחות מקשיבים לנו.

משה אבוטבול: אז אני אומר שלמרות כל הדברים שאנחנו נבוא ונאמר, ונביא הצעות חוק מבוססות וטובות, עם אלמנט מעניין שלא עולה למדינה כסף – הינה, אנחנו נתקלים פה בדבר, שאני כבר יודע מראש שהסיכוי קלוש ואפסי.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: כי זה בא משורותינו.

משה אבוטבול: אני מבין את זה.

משה אבוטבול: אבל דבר אחד בטוח – לפחות תקשיבו.

משה אבוטבול: תדעו שיש מצוקות בעם.

משה אבוטבול: אני הוריתי למי שמתעסק אצלי בחקיקה לתעדף תמיד חוקים או חקיקה שנקשרים לפניות הציבור.

משה אבוטבול: לכן אותו אחד שמטפל אצלי בחקיקה גם ממונה על פניות הציבור.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: יש קשר בל ינותק בין פניות של הציבור לנושא הזה, ואנחנו מגיעים פה דווקא לדבר שבעבר – כאן, בכנסת הזאת, עברה חקיקה, וכיבדו את זה; חוק מהעבר של ידידי הרב מלכיאלי, יו"ר סיעת ש"ס, לגבי נושא של סיום עסקאות מתמשכות.

משה אבוטבול: אישרו את הנושא הזה, אבל היו הסתייגויות: פרט לתאגידים בנקאיים ופיננסיים.

משה אבוטבול: אני חושב שיש כאן באמת לקונה מאוד גדולה ושחייבים לתקן את זה.

משה אבוטבול: ואני מקריא, ברשותכם, את הצעת החוק שעליה חתומים חברינו: כמובן אני, כיוזם החוק, ולצידי יש את שלמה קרעי, את יעקב מרגי, יוסף טייב, ינון אזולאי, ישראל אייכלר, חיים ביטון, מאי גולן, קטי שטרית ומירב בן ארי.

משה אבוטבול: שימו לב, מירב בן ארי – אולי זה יביא את הגאולה, אני יודע?

משה אבוטבול: אחת שלא משורותינו שגם תומכת בזה?

משה אבוטבול: אז נו, אולי, אולי.

משה אבוטבול: ואולי לא היו הדברים מעולם והיא לא תסכים לזה, אבל אנחנו את שלנו עשינו.

משה אבוטבול: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – החלת חובת הודעה על סיום עסקה מתמשכת על תאגידים בנקאיים ופיננסיים).

משה אבוטבול: תיקון סעיף 13א בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א: בסעיף 39, אחרי "הוראות חוק זה" יבוא – "למעט הוראות סעיפים 13(א), ג(11) ו-ב(8) ו-31א(א)(2א)".

משה אבוטבול: ואני נותן את דברי ההסבר, ברשותכם: "סעיף 13א לחוק הגנת הצרכן, התשמ"א – להלן: חוק הגנת הצרכן – נחקק במטרה להתמודד עם תופעה של שינוי תנאי ההתקשרות בעסקה לתקופה קצובה ללא ידיעת הצרכן, כך שלעיתים הצרכן נדרש לשלם יותר מכפי שסוכם בעת ההתקשרות.

משה אבוטבול: עסקה לתקופה קצובה מוגדרת בחוק הגנת הצרכן כעסקה לתקופה מסוימת לרכישת טובין או שירותים או עסקה שבה בתקופה מסוימת נרכשים טובין או שירותים במחיר מוזל, שניתנת הטבה אחרת בעבורם, וכן עסקה הקשורה לעסקה אחרת, כך שהמחיר בעבור רכישת הטובין או השירותים בעסקה אחת מושפע, לתקופה מסוימת, מהמחיר המשולם בעסקה אחרת או משפיע עליו".

משה אבוטבול: עד כאן ברור?

משה אבוטבול: כך זה הנוהל בעסקאות.

משה אבוטבול: חוק הגנת הצרכן מחריג בסעיף 39 את תחולת הוראות החוק על תאגיד בנקאי, מבטח או סוכן ביטוח ונותן שירותים פיננסיים כהגדרתם בחוק.

משה אבוטבול: הואיל ושינויי תנאי ההתקשרות נעשים גם על ידי גופים אלה, נראה כי אין מקום להותיר החרגה זו, ויש להגבילם ולהחיל את התנאים החלים בעסקה לתקופה קצובה, שנועדו להגן על הצרכן מפני שינוי תנאי ההתיישנות ללא ידיעתו.

משה אבוטבול: לפיכך מוצע לתקן את סעיף 39, להחיל את הוראות סעיף 13א וכן את הסמכות להטיל עיצום כספי ופיצויים, לדוגמה גם בעת הפרת הסעיף על ידי הגופים האמורים".

משה אבוטבול: הצעת חוק זהה הונחה על שולחן הכנסת העשרים-ושלוש על ידי חבר כנסת משה אבוטבול – על ידי – וקבוצת ח"כים, כלומר זו הצעה שכבר הגשנו.

משה אבוטבול: הצעת החוק זהה, ולפיכך לא נבדקה על ידי הלשכה המשפטית של הכנסת.

משה אבוטבול: לכן, באמת, היא הוגשה ליושב-ראש הכנסת והונחה על שולחנכם בי"ג בסיוון תשפ"א.

משה אבוטבול: אני רוצה, בזמן שנותר, לבוא ולומר, חברים יקרים: קואליציה מוזרה ובלתי מובנת, שנראית ממש כמו פאזל של שלישיית לא קשור.

משה אבוטבול: כל אחד מושך לחוק אחר, כל אחד ממשהו אחר.

משה אבוטבול: הרי בתוך הקואליציה הזאת יש כאלה שבאמת מעניין אותם האזרח?

משה אבוטבול: בואו ניקח את יאיר שנמצא פה ממולי, שאני מכיר אותו.

משה אבוטבול: בכל אופן, המשנה של מרצ זה לעזור לאחר, לתת לאחר.

משה אבוטבול: פתאום עכשיו בנושא הזה, שבו אני מנסה להגן על הצרכן שלא יעשקו אותו בעסקה מתמשכת, אז גם בזה אסור לכם לבוא להצביע, עד כדי כך?

משה אבוטבול: הדרדור הוא כזה נורא, שאתם נאלצים למכור את העקרונות שלכם בעבור חופן שקלים או בעבור ישיבה על כיסא, שהוא בעצם ריק כעת?

משה אבוטבול: אני רב איתכם כי אני יודע שאין מה למצוץ מכם איזה סיכוי קטן שאתם תצביעו בעד.

משה אבוטבול: אז לפחות נגיד לכם שאתם, מבחינתי, כלפי הציבור, אפילו בדברים שלא עולים למדינה כלום, אתם אנשים ממש מתנהגים ברוע לב.

משה אבוטבול: בן אדם, ניצלו אותו בעסקה מתמשכת, מה אנחנו בסך הכול מבקשים?

משה אבוטבול: שאותו סוכן ביטוח ייתן לו התראה מראש, יגיד לו: העסקה נגמרה, אתה רוצה להמשיך?

משה אבוטבול: לאפשר לו את הכן או את הלא.

משה אבוטבול: אתם נותנים לאותם אנשים לעשוק את הציבור ולא מעניין אתכם כלום, כי הציבור לא מעניין אתכם.

משה אבוטבול: אבל אותנו – כאנשי אופוזיציה נילחם וניאבק למען הציבור על היושרה.

משה אבוטבול: עזוב רגע את הנקודה הכלכלית, תראו פה גם את נקודת היושר.

משה אבוטבול: תמיד במרצ מתהדרים: אנחנו זכויות האזרח.

משה אבוטבול: באמת, עזבו.

משה אבוטבול: פעם אחת תוכיחו שמעניין אתכם באמת הנושא הזה.

משה אבוטבול: זה לאורך כל הדרך, בכל חוק שאנחנו מביאים פה, כמו החוק הקודם, שבזמנו באתי ודיברתי על זה שצריכים לתת הכשרה לשוטרים, שלא חלילה יזיקו לכאלה שנמצאים בהפגנה מחינוך מיוחד.

משה אבוטבול: גם שם לא עולה כלום למדינה, אבל סתם, רוע לב.

משה אבוטבול: כל דבר שמפחדים, ממה אתם מפחדים, שיהיה קרדיט לאופוזיציה?

משה אבוטבול: הרי אנחנו מקבלים קרדיט מהמלחמות שלכם בפנימיות, ברוך השם.

משה אבוטבול: אז יאללה, תמשיכו להילחם אחד בשני, יהיו לנו הרבה חוקים עם קרדיט שלנו.

משה אבוטבול: לא צריכים את הקרדיט הזה פה.

משה אבוטבול: אם זה עושה לכם טוב, קחו את הצעת החוק הזאת, שימו שם – עידית סילמן או מי שאצלכם אוהב את הדברים האלה – וקחו אותה אליכם.

משה אבוטבול: אבל תעזרו לאזרחים.

משה אבוטבול: אל תהיו אכזריים.

משה אבוטבול: זו אכזריות לא להתייחס לשוועת העם.

משה אבוטבול: אתם פשוט מאבדים את זה, כי על כל דבר אתם אומרים לא.

משה אבוטבול: מילא אם זה היה עולה למדינה שקל, הייתי אומר: תשמע, המדינה היום בחיסכון, הם הרי חייבים לארגן כסף לנושא הזה, לשלם לעבאס את ה-53 מיליארד.

משה אבוטבול: אני מבין את זה.

משה אבוטבול: אבל לבוא על דבר שלא עולה כסף למדינה, סתם מתוך רוע, זה דבר אכזרי.

משה אבוטבול: אני רוצה להגיד לכם: הציבור רואה את זה; הוא מאזין עכשיו; הוא שומע; הוא צופה, אפילו שהכנסת – בקושי יש פה 20 איש.

משה אבוטבול: חברי הכנסת זה לא נורא, אבל אנחנו מדברים לעם היושב בציון.

משה אבוטבול: תזכרו אתם שצופים בנו.

משה אבוטבול: כשאתם פעם נעקצים על ידי תאגידים בנקאיים, ואין לכם הרבה מה להושיע, ואתם צריכים לקחת עורך דין כדי להציל את הכסף שלכם חזרה, תזכרו למה זה קורה לכם – בגלל שיש פה הרבה אנשים שלא מעניין אותם מכם, מעניין אותם רק דברים אחרים.

משה אבוטבול: אולי הכיסא, אולי דברים אחרים.

משה אבוטבול: אותם אלה שעכשיו יצביעו נגד, והם יצביעו נגד, הם עושים את זה כי לא מעניין אותם מכם.

משה אבוטבול: אז לכן אני מציע לכם, אתם באופוזיציה, אל תצביעו איתי, זה בסדר.

משה אבוטבול: יש לנו הרבה חומרים טובים לספר לציבור כמה אתם שווים.

משה אבוטבול: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

משה אבוטבול: ואל תשכחו לא להצביע עם החוק.

משה אבוטבול: אני בניגוד פונה אליכם.

משה אבוטבול: הפוך.

משה אבוטבול: אולי זה יפעל הפוך על הפוך.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה אבוטבול.

איתן גינזבורג: ישיב סגן שרת הכלכלה יאיר גולן, בבקשה.

משה אבוטבול: עכשיו שלב התירוצים.

משה אבוטבול: יאיר, קצת כאב בטן וזה עובר.

משה אבוטבול: תשאל את אילת שקד, היא אלופה בזה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני תוהה מה באמת הייתה מטרתך, חבר הכנסת אבוטבול, בהצעת החוק הזאת.

יאיר גולן: הרי דבריך היו כאן, לצערי, מופע של צביעות ואחיזת עיניים.

משה אבוטבול: שלנו?

יאיר גולן: הרי אם היית רוצה באמת לדאוג לאזרח, היית מברר מראש, יושב איתי, עבדך הנאמן, והייתי אומר לך שלטפל בכללים שנוגעים לבנקים צריך לטפל דרך הממונה על הבנקים, הפיקוח על הבנקים ובנק ישראל, ולא דרך חוק הגנת הצרכן, שלא נוגע בכלל לתחום הזה.

יאיר גולן: ואם רוצים לטפל בביטוח, אז צריך לדבר עם הממונה על הביטוח במשרד האוצר, ולא עם הרשות להגנת הצרכן.

משה אבוטבול: הם ממש - - -

יאיר גולן: אבל אתה הרי לא רוצה באמת לעשות טוב לאזרח, ואתה לא רוצה לעבוד עם מישהו מהממשלה - -

משה אבוטבול: למה, הם יתמכו בזה?

משה אבוטבול: על מי אתה עובד? יאיר, על מי אתה עובד?

יאיר גולן: - - שבאמת יכולה לטפל בדברים.

יאיר גולן: אתה לא רוצה לקדם את הדברים.

יאיר גולן: אני הקשבתי לך רוב קשב, אל תפריע לי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול.

משה אבוטבול: הוא שואל אותי.

משה אבוטבול: הוא שואל אותי, הוא מקבל תשובה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול, דיברת עשר דקות תמימות ללא כל הפרעה.

איתן גינזבורג: אין שום סיבה שאתה תפריע עכשיו כשמשיבים לך.

משה אבוטבול: אבל הוא שואל אותי.

איתן גינזבורג: שום סיבה.

איתן גינזבורג: יש לך אחר כך שלוש דקות להשיב, אם תרצה.

איתן גינזבורג: אם אתה תתחיל להשיב לו תוך כדאי, תימנע ממך זכות התשובה.

משה אבוטבול: אין בעיות, הוא יקבל את שלוש הדקות.

משה אבוטבול: יאללה, תמשיך.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יאיר גולן: בקיצור, לדעתי אתה לא באת לעשות טוב, לא לעם ישראל ואפילו לא לציבור בוחריך.

יאיר גולן: כי אם היית רוצה לעשות טוב היית נפגש איתי פגישה מקדימה, ושואל אותי איך ניתן לקדם נושא כזה וכזה, ואני מבטיחך נאמנה, שאם ההצעה הייתה הגיונית ונכונה, אפילו היינו מקדמים אותה כהצעת חוק פרטית בתמיכת המשרד, בתמיכת הממשלה.

יאיר גולן: אין בעיה בנושא הזה, אדוני היושב-ראש, אם הדבר הזה טוב למדינת ישראל, לאזרחי ישראל ואפילו עלות כספית אין מאחוריו.

יאיר גולן: אין סיבה שלא.

יאיר גולן: אבל זו לא המטרה שלך, חבר הכנסת אבוטבול.

יאיר גולן: המטרה שלך היא להוכיח, ולנגח, ולהשתלח, ולהחמיר את השיח החמור ממילא שקורה פה בבית.

משה אבוטבול: אתה מדבר על שיח?

יאיר גולן: כן, אני מדבר על שיח.

יאיר גולן: חבל שזה כך.

יאיר גולן: חבל שזה כך.

משה אבוטבול: מה שעשית בשבוע שעבר, הדלקת יער שלם.

משה אבוטבול: אתה מדבר איתי על שיח?

משה אבוטבול: כדאי שלא תטיף.

יאיר גולן: אני ממליץ לך בחום, כמצוות אנשים מעשיים - -

משה אבוטבול: דבר אליי יפה, אני לא תת-אדם.

משה אבוטבול: דבר אליי יפה, אני לא תת-אדם.

יאיר גולן: - - ואני לא חושד בך שאתה לא אדם מעשי.

משה אבוטבול: אני לא תת-אדם, יאיר.

יאיר גולן: תראה, תרבות דיבור כזאת, קשה באמת להשיב.

יאיר גולן: אני, אתה יודע, הקשבתי לך גם כשהדברים היו קשים לאוזן, אז תקשיב גם לי גם כשהדברים קשים לאוזן שלך.

משה אבוטבול: לא, לא קשה.

משה אבוטבול: אחרי מה שאמרת שום דבר לא קשה.

יאיר גולן: אבל אני רוצה להגיד לך, שאם רוצים באמת לעשות עבודה – וידענו בעבר לעשות עבודה יחדיו – אז בוא ניפגש, נשב על הדברים, נביא לדיון גורמים נוספים שהם לא מיוצגים על ידי הרשות להגנת הצרכן, נראה איך באמת מקדמים את הדברים ונביא אותם בצורה המושלמת והטובה ביותר להצבעת הבית הזה.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לך, אנחנו, אנשי הקואליציה, לא סבורים שכל החוכמה אצלנו.

יאיר גולן: אנחנו לא חושבים שתפקידנו היחיד הוא להוכיח את אנשי האופוזיציה על התנהגותם והתנהלותם.

יאיר גולן: אבל רצון טוב מחייב גישה זהה בשני הצדדים.

יאיר גולן: אי-אפשר לבנות על רצון טוב שלנו, ודקה אחרי זה להוכיח אותנו על פנינו; לשלב את המילה בושה בכל משפט שלישי; ולהאשים את הממשלה הזאת – שהיא ממשלה של אנשים שבאו לעבוד קשה ולעבוד הרבה ולעבוד לטובת כל אזרחי ישראל, בלי הבדל דת, גזע, מין והעדפה פוליטית – אי-אפשר לקדם דברים קדימה בגישה שהיא מראש גישה שלילית וגישה לעומתית.

יאיר גולן: לכן, הצעתי היא פשוטה, אם רוצים לטפל בנושא החשוב הזה של מענה טוב יותר לאזרח הישראלי, בואו נעבוד ביחד.

יאיר גולן: בטוחני שנמצא את הדרך הנכונה לתקן את שדורש תיקון ולעסוק באותם דברים שאין מאחוריהם באמת ניחוח פוליטי כלשהו.

יאיר גולן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אתה רוצה להשיב?

איתן גינזבורג: בוודאי.

משה אבוטבול: איתן, אני הייתי מתבייש בשאלה הזאת.

משה אבוטבול: יש לך ספק?

איתן גינזבורג: אוי, נעלמו לו שש הדקות.

משה אבוטבול: אוי, איזה מתוק זה להחזיר ליאיר.

משה אבוטבול: אני מכיר אותו שנים רבות - -

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות.

משה אבוטבול: - - הוא לפחות יודע מאיפה אני מכיר אותו, ברוך השם.

משה אבוטבול: הוא היה ראש היקל"ר שם אצלנו, בבית שמש, כשהייתי ראש העיר, אבל שם הסתדרנו כשהייתה מלחמה.

משה אבוטבול: כנראה בעיתות שלום זה לא הולך.

משה אבוטבול: טוב, יאיר, הדברים שלך ממש, הייתי אומר, נופת צופים, אבל אל תיפגע: טינופת צופים.

משה אבוטבול: אבל למה?

משה אבוטבול: מסיבה אחת: כי הרי אנחנו היינו פה כל הבוקר.

משה אבוטבול: ראית איזה חוקים היו פה, כמה ניסו לדבר על דברים חברתיים.

משה אבוטבול: הרב יואב בן צור הביא הצעת חוק הכי תמימה, הכי טובה, שאמורה להיטיב עם כולם.

משה אבוטבול: שם לא אמרת מילים דומות.

משה אבוטבול: הממשלה לא ענתה.

משה אבוטבול: אתם, קודם כול, עושים איקס.

משה אבוטבול: אגב, גם בטבלה של החלטת השרים, או בכל דבר, כתוב: לבוא להידיינות, לעשות משהו – פה לא כתבתם כלום.

משה אבוטבול: אז אל תבוא ותטיף לי כי חובת ההוכחה עליכם.

משה אבוטבול: אם היה מעניין אתכם היית אתה שולח את אחד העוזרים שלך, כי הרי לא מכבודך לפנות אליי, כן?

משה אבוטבול: אני סתם חבר כנסת בשורה האחרונה.

משה אבוטבול: אז זה לא מקובל.

משה אבוטבול: מה, אתה תפנה אליי ותוריד מכבודך?

משה אבוטבול: היית שולח את אחד העוזרים שלך – בוא נשב, בוא נעשה משהו.

משה אבוטבול: שום דבר לא מעניין אותך.

משה אבוטבול: אתה בא לפה כדי לעשות פוליטיקה.

משה אבוטבול: אני לא אתן לך את זה.

משה אבוטבול: אני אספר לכל העם היושב בציון: תדעו לכם, הממשלה הזאת, לא מעניין אותה מכם שום דבר.

משה אבוטבול: בשום חוק לא משנים במקום אחר.

משה אבוטבול: אל תשלח אותי לתאגידים האלה או לתאגידים האלה.

משה אבוטבול: תבוא אתה ותלך איתי יד ביד לאותם מקומות, כי זה עניין שלך אם אתה רוצה להצליח.

משה אבוטבול: הבעיה היא שלא מעניין אתכם כלום.

משה אבוטבול: אתכם מעניין דבר אחד: רק לשמור על הדבק.

משה אבוטבול: אבל עוד מעט הוא מתפורר - -

יאיר גולן: - - -

משה אבוטבול: תאר לעצמך, אוטוטו הדבק האפוקסי, ראש הממשלה – לשעבר, לצערי – נתניהו, הולך ואתם מתפוררים, נגמר.

משה אבוטבול: זהו זה.

משה אבוטבול: זה יתחיל עם זה, זה יתחיל עם זה - -

יאיר גולן: קודם שהוא ילך ואז - - -

משה אבוטבול: - - - אני יותר ימני מאיתמר בן גביר.

יאיר גולן: קודם שילך ואחר כך נראה.

משה אבוטבול: אתה מבין מה קורה?

משה אבוטבול: ועידית סילמן שמפטפטת, היא פתאום תגלה שהיא הרבה יותר חריפה ממך.

משה אבוטבול: אתה מבין מה יקרה?

משה אבוטבול: תגלו את הזהות ואז יתפוצץ לכם הכול.

משה אבוטבול: אבל הציבור צריך לדעת בינתיים, שאתם לא עושים כלום.

משה אבוטבול: אפס בענייני כלכלה, אפס בענייני קורונה, אפס בענייני ביטחון.

משה אבוטבול: מה כן?

משה אבוטבול: מי שיצא מבסוט, הינה זה שם שיושב, עבאס.

משה אבוטבול: אתם כל היום רק ממלאים אותו בכספים, בדברים.

משה אבוטבול: מה ביקשנו?

משה אבוטבול: לעזור לאזרח הפשוט?

משה אבוטבול: מה קרה?

יאיר גולן: - - -

משה אבוטבול: אני רוצה להדגיש לך: לא כולם תתי-אדם.

משה אבוטבול: יש עוד אנשים טובים במדינה, שעובדים ללחמם, ואם עקץ אותו איזה סוכן ביטוח או דברים מהסוג הזה, חובתי לנסות לעזור לו.

משה אבוטבול: זה שאתה מתחמק כי אתה לא אוהב את זה, כי אתה אוהב לעזור רק לדברים שאולי יש בהם פרסומת – תבין שאני עובד עם האזרח הקטן.

משה אבוטבול: זה אני, לא תשנה אותי - -

איתן גינזבורג: תודה רבה.

משה אבוטבול: - - וגם אם זה קשה לך - -

יאיר גולן: - - -

משה אבוטבול: אל תשכחו להצביע נגד כי זה מה שאתם שווים.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: נעבור להצבעה.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לך, שבפעם שעברה - - -

משה אבוטבול: אני רוצה שזה ייפול, שיראו מי אתם, שיראו מה אתם שווים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול, תחזור למקום כדי שתוכל להצביע.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע בהצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברים.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 9

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

משה אבוטבול: הקואליציה נגד – שלא יתקעו או אותך - - - יאללה, זה נפל, כל הכבוד, מבסוטים.

משה אבוטבול: העם היושב בציון יידע מה אתם שווים.

משה אבוטבול: אפילו לא יודעים לעזור לאומללים.

איתן גינזבורג: בעד – תשעה, נגד – 12, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

משה אבוטבול: מצוין.

משה אבוטבול: היו חסרים לך עוד שלושה צדיקים.

משה אבוטבול: כן, כן, אין בעיות, אתם מסודרים שם.

איתן גינזבורג: אני רושם שחברת הכנסת זועבי הצביעה ממקומה של חברת הכנסת רוזין.

איתן גינזבורג: אני אבטל את ההצבעה הזאת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - -

איתן גינזבורג: כן, אז אני מציע לא לטעות.

איתן גינזבורג: פשוט לא לטעות.

איתן גינזבורג: המצב הוא שאני משאיר.

משה אבוטבול: - - - או לעשירים.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת הסכם בין ממשלת מדינת ישראל לבין ממשלת הרפובליקה של קוריאה בדבר פיתוח שיתוף פעולה דו-צדדי במחקר ופיתוח תעשייתי ובחדשנות טכנולוגית.

אלינור ימין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: אני מדגיש, אם זה לא הובן נכון, שהצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בדבר מחדל הממשלה בעליית מחירים של כל מוצרי הצריכה ומחירי הדיור << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעה לסדר-היום בנושא: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בדבר מחדל הממשלה בעליית מחירים של כל מוצרי הצריכה ומחירי הדיור, מס' 1596, של חבר הכנסת אורי מקלב.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, להציע את ההצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך.

אורי מקלב: תודה רבה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר – אם הוא נמצא פה, או השרה.

אורי מקלב: יש פה שר, אוקיי.

אורי מקלב: גם נגיע לשר התיירות בתוך הדברים.

אורי מקלב: ברשותך, השר, חבריי חברי הכנסת, בראשית דבריי אני רוצה להתריע ולהעלות את הנושא הזה, שאנחנו פעם אחר פעם מבקשים ומעלים נושאים אקוטיים שבאמת מעסיקים את המשפחות בישראל, את המפרנסים בישראל, את אזרחי ישראל, וזה נושא יוקר המחיה, יוקר הדיור, עליית המחירים במוצרי המזון, במצרכי יסוד; בכל הנושאים: בחשמל, ריהוט, מוצרי חשמל.

אורי מקלב: במה לא? ואנחנו נמצאים פה, ועם כל זה שאני מכבד את השר באוצר, חבר הכנסת חמד עמאר, ידידי, שהוא באמת פועל ואיש ישר – אבל לא יכול להיות ששר האוצר, מאז שהממשלה כוננה, לא נמצא פה בדיונים הכי חשובים.

אורי מקלב: הוא לא היה כאן בתקציב ולא היה כאן בנושא של הצעה לסדר-היום.

אורי מקלב: עכשיו אנחנו מבקשים ועדת חקירה פרלמנטרית, ושר האוצר לא נמצא.

אורי מקלב: אנחנו רוצים להגיד לו מה העם חושב, מה העם מרגיש, שישמע גם את הדברים האלה.

אורי מקלב: הוא לא נמצא בוועדות ולא נמצא בכנסת.

אורי מקלב: ועם כל זה שמכבדים אותך מאוד, אבל בסופו של דבר הוא שר האוצר.

אורי מקלב: אתה שר באוצר, והוא שר האוצר, ויש לזה משמעות גדולה, ואתה יודע את זה.

אורי מקלב: בלי לפגוע.

אורי מקלב: בסופו של דבר אנחנו חשים מאוד את הניכור שלו.

אורי מקלב: זה לא שאנחנו רק אומרים שהוא לא נמצא, אבל הוא חש אותנו, הוא שומע, הוא יודע מה מדובר, הוא מרגיש, הוא מזדהה עם מה שמדובר, הוא מנסה לפעול.

אורי מקלב: אנחנו מרגישים – אנחנו ואחרים – את הניכור שלו ושאנחנו שקופים לגמרי.

אורי מקלב: הוא לא נמצא, הוא מתנשא, הוא ציני בדברים האלה, יש לו אטימות לב.

אורי מקלב: הוא מנוכר והוא מנותק.

אורי מקלב: זאת המציאות.

אורי מקלב: כשר האוצר הוא בא ואומר רק לאחרונה: יש חגיגת קניות, הוא אומר.

אורי מקלב: הכול בסדר, הכול גן עדן, הכול תותים.

אורי מקלב: זה מה ששר האוצר בא ומדגים.

אורי מקלב: הוא אומר את זה בעיתונות.

אורי מקלב: אני רואה את זה לפי כרטיסי האשראי – המדד המאוד חזק – אם יש יוקר מחיה או אין יוקר מחיה.

אורי מקלב: הוא אומר, הוא לא יודע – אנשים יוצאים עם סל קניות והוא לא יודע כמה עלה לו עד לפני שנה ומה עולה לו היום.

אורי מקלב: האדם הזה מנוכר, והוא אומר שהכול מצוין ואין צורך לעשות שום דבר.

אורי מקלב: גם אין צורך בכלל ואין הצדקה לסיוע לעסקים.

אורי מקלב: הוא אומר, אני לא רואה את הבעיה בעסקים.

אורי מקלב: זה היה רק לפני כמה ימים בוועדת הכלכלה.

אורי מקלב: הוא מבטל את החל"ת.

אורי מקלב: הוא אומר: אין צורך, אנשים יכולים לעבוד.

אורי מקלב: נשים הרות, נשים מבוגרות – אף אחד לא מקבל.

אורי מקלב: אין צורך.

אורי מקלב: אנשים, תסתדרו.

אורי מקלב: הוא גם יכול להגיד למדריכי טיולים, לכל נושא התיירות, לענפים שלמים – למלונאות: תחליפו לכם עבודה.

אורי מקלב: מה זה נקרא, שהוא מזדהה?

אורי מקלב: או שהוא אדם מנוכר?

אורי מקלב: הוא לא נמצא איתנו?

אורי מקלב: עליו אנחנו יכולים לסמוך?

אורי מקלב: לא סתם אנחנו מבקשים ועדת חקירה פרלמנטרית – שהפרלמנט ייקח את זה.

אורי מקלב: יש פרלמנט בעולם שהיה מסכים לכך ששר אוצר לא מופיע בפני הכנסת?

אורי מקלב: לא היה מחייב אותו לעשות את זה?

אורי מקלב: רק כאן זה יכול להיות דבר כזה.

אורי מקלב: כששואלים את שר האוצר על העלייה בתחבורה הציבורית, מה הוא אומר?

אורי מקלב: אין דבר כזה, כל מה שיש ברב קו זה בסדר.

אורי מקלב: הוא רק לא יודע שיש ברב קו אפשרות לערך צבור שלהם זה אמור לעלות בימים האלה עוד 25%.

אורי מקלב: לרוב האנשים.

אורי מקלב: אין דבר כזה, הוא אומר.

אורי מקלב: הוא פוגע בחקלאים.

אורי מקלב: הוא אומר, אין בעיה, אפשר לפגוע בחקלאים שהם דורי דורות, שעובדים במו ידיהם על פרנסתם, הוא אומר שהוא יכול לפגוע בהם, אין לו שום בעיה בעניין הזה.

אורי מקלב: אבל זה לא מספיק בזה.

אורי מקלב: כשיש עלייה בחד-פעמי זה לא מוצרי אקסטרות, זה מוצר יסוד בהרבה משפחות.

אורי מקלב: נשים עובדות בעלות משפחות.

אורי מקלב: הנושא של חד-פעמי זה נושא אמיתי, שמייקר להם, ויש להם צורך בזה.

אורי מקלב: זה לא דבר שצריך אותו רק בשביל להתפנק.

אורי מקלב: אבל מה התשובה שלו בעניין הזה?

אורי מקלב: אם הוא היה אומר: איכות הסביבה, הייתי מתחיל להתווכח.

אורי מקלב: אין מדיחי כלים?

אורי מקלב: אין מדיחי כלים?

אורי מקלב: – זאת התשובה שהוא ענה.

אורי מקלב: לא רק זה, הוא גם עשה סרטון בעניין הזה: יש מדיח כלים, אין בעיה.

אורי מקלב: לאנשים שאין מקום בדירה לא לשים מדיח כלים, אלא הם ישנים שניים במיטה בגלל שאין להם מקום, יש להם יוקר דיור – אנחנו נגיע לדבר הזה – לאנשים האלה הוא אומר: יש לכם מדיח כלים.

אורי מקלב: אבל כשזה מגיע לשתייה – בוודאי לשתייה קלה, שמעלים אותה – גם שמה יש לו בעיה.

אורי מקלב: אדוני שר האוצר – שר באוצר – אנחנו הרי כולנו יודעים את אהבתו של שר האוצר לארוחות דשנות ושמנות ולמשקאות חריפים.

אורי מקלב: הדברים האלה הם מאוד בריאים.

אורי מקלב: כבד אווז ובשר דבר אחר, שמן ומלא קלוריות, זה דבר בריא.

אורי מקלב: על זה לא מעלים את המיסים.

אורי מקלב: על משקאות חריפים – שזה מאוד לא בריא, מאוד משמין – זה בסדר.

אורי מקלב: בארוחות שאתה אוכל אין באמת שתיית זירו.

אורי מקלב: שתיית זירו יעלו דברים שכל המומחים באים, גם לכנסת, ואומרים: זה לא מצדיק את העלייה.

אורי מקלב: זו הדרך להימנע משתייה מתוקה.

אורי מקלב: מעלים את זה בלי התחשבות ובציניות וברמאות, לבוא ולהגיד: אנחנו דואגים לבריאות.

אורי מקלב: תגיד שאתה רוצה את הכסף, תגיד שאתה בכלל מנוכר לעניין הזה.

אורי מקלב: בסעודות השמנות האלה, שאתה מאוד מרבה לעשות שותים רק יין ורק בשרים שמנים, הדברים הכי בריאים שיש.

אורי מקלב: תעלה על כל המטוגנים שיש – מקררים שלמים ברשתות – מלא דברים של שומנים כאלה ובצקים כאלה, לא פחות מזיקים מכל הדברים של השתייה הקלה ושמה אתה לא נמצא.

אורי מקלב: וכפי שגם היום נודע, כשצריך לעשות תוכניות בעבור מגזרים חרדיים ודברים כאלה, כפי שהעלה חברי יעקב אשר בשאילתה – שם אין לכם כסף.

אורי מקלב: ככלל, אני חושב שממשלה שהעומדים בראשה הם אנשים אמידים מאוד, אנשים שלא הרגישו אף פעם מה זו מצוקה, מה זה חסר, מה זה קושי – לא ראש הממשלה, לא ראש הממשלה החלופי ולא שר האוצר – לא פלא שזה הניתוק.

אורי מקלב: גם לא באים לכאן.

אורי מקלב: אין את האומץ לשמוע את זה; אין את הרצון לשמוע את זה, אז לא פלא שאחרי זה אנחנו עומדים בפני עליות מחירים, בפני מיסים, בפני שפע של דברים ומכלול של דברים שאנחנו מטילים על הציבור.

אורי מקלב: אם יש בעיה בקורונה וצריך בדיקות אנטיגן – מטילים את זה על הציבור, אין בעיה.

אורי מקלב: הבריאות כל כך חסרה – שילכו לרפואה פרטית.

אורי מקלב: אין שום בעיה, שישלמו.

אורי מקלב: גם בזה ניגע, גם ברפואה.

אורי מקלב: לאחרונה, אני רוצה להגיד – שר האוצר לא נמצא – הוא מתחיל להגיד – הוא איש ישר אז הוא אומר: תשמעו, עליית המחירים זה בגלל מחירי ההובלה.

אורי מקלב: תראה מה נעשה בנמלי ישראל, איזו פארסה יש, איזה כשל יש, ואתם לא מטפלים בו.

אורי מקלב: לכן, המכונות והאוניות עולות הרבה.

אורי מקלב: תטפלו בזה – בעניין הזה.

אורי מקלב: בוודאי, אתה אומר: הם מעלים מחירים, מנצלים את זה.

אורי מקלב: רק היום התפרסם על כך שחלק או רוב רשתות המזון הכפילו את הרווחים שלהן.

אורי מקלב: וכאן אני שואל: איך זה יכול להיות?

אורי מקלב: כאן צריך ועדת חקירה.

אורי מקלב: איך יכול להיות, שאם רק מה שבא לידי ביטוי בעליית המחירים זה רק המיסים, איך יכול להיות שהרווחים – נניח מוצר שעלה עד עכשיו עשרה שקלים, עכשיו זה עולה 11 שקלים, אז המוצר עולה 11 שקלים, אבל הרווח צריך להישאר אותו רווח או אולי קצת יותר.

אורי מקלב: איך יכול להיות שהרשתות הכפילו את המחירים בצורה כזאת, וזה לא בא לידי ביטוי רק בעליית המחירים ובעליית המיסים?

אורי מקלב: זה אומר שיש כשל במאבק בעליית המחירים, בתיאום המחירים.

אורי מקלב: לא אכפת לכם, הקשר שיש לממשלה עם החברות הגדולות, שיש להן קשר חזק עם התקשורת.

אורי מקלב: הביקורת היא מאוד מאוד מצומצמת, והנושא הזה – לא רוצים לעשות את הדבר הזה ולכן לא מטפלים.

אורי מקלב: איפה רשות ההגבלים?

אורי מקלב: מה הם היו צריכים לעשות, כמה חקירות, או חקירות מתוקשרות ואחרי זה, אין מאחוריהן שום דבר.

אורי מקלב: אבל לטפל בליבה של הדבר הזה, ברווחים הגדולים מאוד.

אורי מקלב: ואני רוצה להגיע במילה אחת גם לנושא הדיור.

אורי מקלב: תמיד אפשר להגיד על עליית מחירי הדיור שהיו שרים קודם.

אורי מקלב: אבל כששר השיכון שבא ואומר שהמחירים לא ירדו; כששרת הפנים באה ואומרת שהמחירים לא ירדו; כששר האוצר יודע להגיד על עליית מחירים, כל מה שהוא יודע להגיד זה שיש כאן משכנתאות זולות, זאת הבעיה.

אורי מקלב: פלא שהמחיר של הדיור עולה?

אורי מקלב: אדם שהולך להשקיע בדירה, מה הוא אומר?

אורי מקלב: הוא אומר: זה יעלה, אולי זה לא יעלה, אולי לא כדאי, אולי המחירים ירדו, יבנו.

אורי מקלב: כששרים בממשלה אומרים שלא ירדו מחירים, אז פלא שאנשים משקיעים בדירות?

אורי מקלב: פלא שהמחירים עולים?

אורי מקלב: איפה אנחנו לא רואים את עליית המחירים?

אורי מקלב: בתחבורה ציבורית אנחנו רואים עליית מחירים, אנחנו רואים בחשמל, בארנונה, במעונות – עוד לפני כך שאתם מציקים לנשים שעובדות.

אורי מקלב: אתה, שר האוצר, מציק לנשים, ושולח אותן לעוני.

אורי מקלב: נשים עובדות קשה, עושות הכול, מרוצים, נותנים תפוקות, עוזרות למשק באופן כללי, ואתה פוגע בהן באכזריות כזאת.

אורי מקלב: איפה המחירים של החניה העירונית?

אורי מקלב: מס הגודש?

אורי מקלב: הכלים החד-פעמיים?

אורי מקלב: המשקאות הקלים?

אורי מקלב: הפיקדון לבקבוקים גדולים?

אורי מקלב: הבריאות, שהיא כשל, וצריכים לקחת רפואה פרטית.

אורי מקלב: אתה רוצה גם שמה לפגוע ולהעלות מיסים.

אורי מקלב: בחקלאות, בדיור, דוח העוני שאומר שכל ילד שלישי הוא עני.

אורי מקלב: מס הרכישה, שבסופו של דבר פוגע ומעלה את מחירי השכירות.

אורי מקלב: העלאת גיל הפרישה.

אורי מקלב: מגוון דברים, שאין פלא שאחרי זה המחירים עולים.

אורי מקלב: בדיור 10% עולה, וכשרוצים לעשות פעולות, כמו הצעת החוק של חבר הכנסת סמוטריץ', לשנות את מדד הדיור – למה מחיר הקרקע צריך לעלות בזה – את הכול אתם דוחים.

אורי מקלב: אתם לא מוכנים לשמוע.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אורי מקלב: אני מסיים.

איתן גינזבורג: תודה.

אורי מקלב: ועוד נושאים.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שמדד המחירים – אתם רוצים להכניס בתוך מדד המחירים כאילו שזה לא עלה בגלל מחיר למשתכן.

אורי מקלב: אתם יודעים בעצמכם שזה לא משקף את הדיור האמיתי, את ההעלאה הגדולה שיש במחירי הדיור - -

איתן גינזבורג: תודה.

אורי מקלב: - - ואתם לא עושים שום דבר בעניין הזה.

איתן גינזבורג: תודה.

אורי מקלב: רק ועדת חקירה פרלמנטרית - -

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אורי מקלב: - - שתהיה מנותקת מכל הקשרים ומכל אחד שמגבה את השני, היא תוכל באמת לעצור את מחירי - -

איתן גינזבורג: אני מודה לך מאוד.

אורי מקלב: - - את עליית המחירים, גם את יוקר המחיה וגם את מחירי הדיור.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.

איתן גינזבורג: ישיב השר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך, אדוני.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בחודשים האחרונים היו דיווחים על עליית מחירים של מוצרי צריכה שונים, לאור עליית מחירים עולמית במחירי חומרי הגלם ומחירי ההובלה.

חמד עמאר: בחוק ההסדרים שהעבירה הממשלה עברו כמה רפורמות משמעותיות, שנועדו להקל על ייבוא מוצרי צריכה, להביא לירידת מחירים והפחתת יוקר המחיה.

חמד עמאר: חבר הכנסת מקלב, השינוע היום - - -

אורי מקלב: - - -

חמד עמאר: חבר הכנסת מקלב, אני חושב שהממשלה עושה מהלכים, רפורמה בייבוא, שתביא להוזלת המחירים כאן במדינת ישראל.

עוד שנתיים.

חמד עמאר: משהו שלא עשתה שום ממשלה.

חמד עמאר: הלכה למהלכים מאוד מאוד רחוקים, מהלכים חסרי תקדים במדינת ישראל.

חמד עמאר: אני מאמין שהרפורמה תביא להוזלת מחירים.

יואב בן צור: הכול אתם עושים, מה יישאר לנו?

חמד עמאר: הרפורמה בייבוא, הסרת החסמים על הייבוא, מה שהיה עד היום – זה יביא להוזלת המחירים.

משה גפני: מתי?

משה גפני: מתי?

חמד עמאר: הרגולציה שהייתה והקשתה על היבוא, תביא להוזלת מחירים.

חמד עמאר: ותהיה הוזלת מחירים כאן.

חמד עמאר: אני אומר לך, אני אומר לך: המהלכים שאנחנו מובילים יביאו להוזלת יוקר המחיה בישראל.

משה גפני: מתי?

משה גפני: מתי?

חמד עמאר: מתי?

חמד עמאר: אני מציע לך לשאול את עצמך.

חמד עמאר: 12 שנה, 13 שנה היית בממשלה.

חמד עמאר: אנחנו בשבעה חודשים עושים מהלכים רציניים מאוד.

חמד עמאר: עושים מהלכים מאוד רציניים.

יריב לוין: איזה מהלכים אתם עושים?

יריב לוין: מדרדרים את הכול.

יריב לוין: הדבר היחידי שעולה זה האינפלציה - - -

משה גפני: אני לא עשיתי רע לאנשים כמו שאתם עושים.

חמד עמאר: אני מאוד שמח, חבר הכנסת יריב לוין, אני מאוד שמח שחברי הכנסת קצת התעוררו.

חמד עמאר: אני ישבתי כאן וראיתי שהכול רדום.

חמד עמאר: אמרתי: טוב שאני עולה, אני אנסה להעיר קצת את הכנסת, להעיר קצת את חברי הכנסת.

חמד עמאר: אני אומר, רק התחלתי לדבר, הצלחתי.

חמד עמאר: ואני מודד את ההצלחה ביחס למגיבים, ואני רואה שכולכם כבר מגיבים.

יצחק פינדרוס: חמד, הפתעת אותנו, היינו בטוחים שתגיד - - -

חמד עמאר: אנחנו עושים מהלכים מאוד רציניים.

יצחק פינדרוס: היינו בטוחים שתגיד שהמחירים יורדים בכלל.

חמד עמאר: אנחנו מתאימים את הרגולציה הישראלית לרגולציה במדינות מתפתחות.

חמד עמאר: לא יכול - - -

מתי היית בסופר לאחרונה?

חמד עמאר: אל תשאל אותי, כי אני מבקר הרבה שם.

והכול טוב?

חמד עמאר: אל תשאל אותי, אני מבקר הרבה שם.

חמד עמאר: אם אתה לא מבקר הרבה שם, אני מבקר הרבה שם, אז אל תשאל אותי את השאלה הזאת, תשאל מישהו אחר את השאלה הזאת.

יצחק פינדרוס: האמת, החד-פעמי – תסתכל, הם מביאים מהשטחים - - -

חמד עמאר: אנחנו עוברים מהצהרת ייבוא למוצרים על בסיס הצהרה, על עמידה ברגולציה ולא בדיקה בטרם הכניסה לשוק; חיזוק הייבוא המקביל – יצירת מסלול ליבוא מקביל שלא באמצעות קשר ישיר עם היצרן.

חמד עמאר: הרפורמה שאנחנו מובילים אמורה, ותביא, להוזלת מחירים של מוצרי צריכה בסיסיים, במזון - - -

יצחק פינדרוס: 12 שנה לא הייתה אינפלציה כמו אצלכם בחצי שנה.

חמד עמאר: מוצרי צריכה, מיטות, עגלות תינוק, צעצועים, כיסאות אוכל, תמרוקים, קרמים.

חמד עמאר: ואנחנו גם מובילים רפורמה בחקלאות.

קריאות: אוה.

משה גפני: בטח, בטח.

חמד עמאר: הרפורמה כוללת הפחתת מיסים מכלל המוצרים מהצומח ומעבר לתמיכה תקציבית ישירה.

חמד עמאר: אנחנו הולכים לתמוך ישירות בחקלאים.

עידית סילמן: - - - אתה יכול לרדת, אם אתה רוצה.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: אני מסיים.

חמד עמאר: לכן אני חושב, אני חושב, להקים ועדת חקירה – אם נקים ועדת חקירה אחרי - - -

קריאות: - - -

חמד עמאר: חבר הכנסת מקלב, אם נקים ועדת חקירה על העלייה במחירי הדיור, אני חושב מי שצריך לחקור אותם – הממשלה שהייתה, לא הממשלה החדשה - - -

יצחק פינדרוס: מצוין.

יצחק פינדרוס: נהיה בעד.

חמד עמאר: הממשלה שהייתה.

חמד עמאר: לכן אנחנו נתנגד להקמת ועדת חקירה, ולא נקים ועדת חקירה.

חמד עמאר: תודה.

יצחק פינדרוס: נהיה בעד.

יצחק פינדרוס: נהיה בעד.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה, אנחנו עוברים להצבעה בעד או נגד קבלת ההצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: הצבעה על הצעה לסדר-היום בנושא: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בדבר מחדל הממשלה בעליית מחירים של כל מוצרי הצריכה ומחירי הדיור.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 12

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 12, נגד – 13, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה לא התקבלה.

איתן גינזבורג: << הלסי >> החמרה דרמטית במצוקות הנפשיות של צעירים ובני נוער << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

איתן גינזבורג: הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: החמרה דרמטית במצוקות הנפשיות של צעירים ובני נוער, מס' 1537 ו-1557, של חברי הכנסת מיכל וולדיגר וסמי אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברת הכנסת וולדיגר תנמק את ההצעה.

משה גפני: הכנסת לא בודקת - - -

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות רשותך.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: אדוני יושב-ראש הכנסת, גברתי ואדוני השרים, כנסת נכבדה, הנושא הזה – תתפלאו, אני יודעת – לא נותן לי מנוח.

מיכל מרים וולדיגר: הוא בהחלט – חברים, חברים, הנושא הזה – אבו שחאדה, אתה איתי פה.

מיכל מרים וולדיגר: הנושא הזה לא נותן לי מנוח ומדיר שינה מעיניי, ולא כמליצה.

מיכל מרים וולדיגר: פשוט ככה.

מיכל מרים וולדיגר: והוא צריך להדיר שינה מעיני כולכם, כל מקבלי ההחלטות של מדינת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: הקורונה הביאה עימה לא רק בריאות הגוף, או היעדר בריאות הגוף, אלא גם החמרה דרמטית במצוקות הנפשיות של צעירים ובני נוער בישראל.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר בילדים, נערים וצעירים, שאותם אנחנו פוגשים באופן יום-יומי: הילדים שלי, הילדים שלכם, בני הדודים, אחיינים, נכדים, כן, גם של השכן.

מיכל מרים וולדיגר: אבל לא תמיד אנחנו יודעים.

מיכל מרים וולדיגר: לא תמיד אנחנו מזהים אותם.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר במצוקות שקופות.

מיכל מרים וולדיגר: לעיתים הם עוטים על עצמם מסכה – לא של קורונה, אלא מסכה של אושר.

מיכל מרים וולדיגר: מזייפים חיוך מאולץ וצחוק מתגלגל שמאחוריו מתחבא לב שבור לרסיסים.

מיכל מרים וולדיגר: הילדים והילדות, הנערים והנערות, הם העתיד שלנו.

מיכל מרים וולדיגר: ההתעלמות מבריאותם הנפשית ואי-טיפול בנושא הם פשע, פשוט פשע כלפי דור העתיד; פשע שאת נזקיו אנחנו רואים כבר עכשיו, ונמשיך ונראה בצורה רחבה והרבה יותר ברורה וגדולה בעתיד הלא-רחוק.

מיכל מרים וולדיגר: על פי סקר שנערך על ידי איגוד העובדות והעובדים הסוציאליים, הוא נערך בקרב 458 עובדים ועובדות סוציאליות ברחבי הארץ בתקופה שבין 5 בינואר ל-9 בינואר, חל זינוק של 100% – חברים, 100% – בדרישות לאשפוזים פסיכיאטריים בקרב מתבגרים.

מיכל מרים וולדיגר: 76% מהעו"סים ציינו כי יש עלייה במספר הילדים ובני הנוער שמתמודדים עם חרדה ודיכאון.

מיכל מרים וולדיגר: 67% הדגישו כי קיימת עלייה בפגיעה עצמית בקרב בני נוער וילדים.

מיכל מרים וולדיגר: 44% דיווחו על גידול באובדנות בקרב קטינים – עלייה במספר המקרים וירידה בגיל.

מיכל מרים וולדיגר: חברים, אלה לא סתם נתונים.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר בנפשות של הילדים שלנו.

מיכל מרים וולדיגר: מאחורי כל מספר עומד ילד או נער שהחיים שלו מלאים בחושך, בעצב, בכאב.

מיכל מרים וולדיגר: הוא מחפש במה להיאחז, לחוש תקווה, להאמין שפעם יוכל לחייך שוב.

מיכל מרים וולדיגר: אך מנגד, לצערי הרב, אני אגיד את זה שוב, המדינה מפנה לו את גבה.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מיכל מרים וולדיגר: עלינו להשקיע בבריאות, בבריאות הנפש על כל הרצף: טיפול ושיקום בקהילה, בבית של ההורים ובכל המסגרות החוץ-ביתיות.

איתן גינזבורג: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו לא יכולים להזניח את זה – אני מסיימת.

מיכל מרים וולדיגר: בריאותם הפיזית של הילדים שלנו חשובה והכרחית, אך לא פחות חשובה בריאותם הנפשית.

מיכל מרים וולדיגר: וכשם שאסור לנו להתעלם ממכאובי הגוף - -

איתן גינזבורג: גברתי.

מיכל מרים וולדיגר: - - כך אסור להתעלם ממכאובי הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: ואני מסיימת.

איתן גינזבורג: גברתי.

מיכל מרים וולדיגר: הינה, מסיימת.

איתן גינזבורג: שלוש דקות זה שלוש דקות.

מיכל מרים וולדיגר: הגיע הזמן שהממשלה תתעורר ותשמע את זעקת ילדינו המשוועים לעזרה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו לא צריכים לחכות לאסונות כדי שיתחולל שינוי.

מיכל מרים וולדיגר: על הממשלה לגבש מתווה מוסדר של מעטפת טיפולית ותמיכה רגשית - -

איתן גינזבורג: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: - - ורצף טיפולי, כדי לסייע לנפשות האבודות הללו.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל וולדיגר.

מיכל מרים וולדיגר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא עמדו בזמנים שנקבעו בתקנון.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אדוני השר, הקורונה, שאנחנו כבר שנתיים עסוקים בה, מובילה לא רק למחלות גוף ולמוות ולסכנות כלכליות רציניות על כלכלות שונות בעולם, היא מביאה עלינו גם הרבה מחלות ומצוקות נפשיות לא קלות, בעיקר על הדור הצעיר, על הילדים ועל בני הנוער.

סמי אבו שחאדה: מסקר חדש שערכו כ-450 עובדים סוציאליים עולה תמונה מאוד קשה.

סמי אבו שחאדה: ישנן עליות מאוד גבוהות, בעשרות אחוזים ולפעמים במאות אחוזים, במחלות נפש ובצורך בטיפול במצוקות נפשיות ובכל מה שיוצא מהעולם הזה, שלצערנו הרב הוא שקוף ונעלם מעינינו; מספרים מאוד מאוד קשים של עבודת מחקר מאוד רצינית של העובדים הסוציאליים שעשו את העבודה החשובה הזאת.

סמי אבו שחאדה: מהסקר עולה גם שנוצר עומס מאוד כבד על המערכת, אדוני היושב-ראש, שעושה המון סיבוכים ביכולת המערכת לתפקד.

סמי אבו שחאדה: המערכת פשוט לא עומדת בכל העומס.

סמי אבו שחאדה: מערכת הטיפול הנפשי לא עומדת בכל העומס שירד עליה בצורה פתאומית, ככה, עם התפשטות מגפת הקורונה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מדברים על זמני ההמתנה הרבה הרבה יותר ארוכים מהרגיל, כאשר גם המצב הרגיל לפני הקורונה לא היה קל.

סמי אבו שחאדה: עכשיו אנחנו מדברים על זמני ההמתנה, לפעמים של חודשים, של ילדים ובני נוער שזקוקים לטיפול, וחלקם גם זקוקים לאשפוז.

סמי אבו שחאדה: יש לנו תורים ארוכים בצורה שמאוד בעייתית ומאוד מכבידה על המערכת, וישנו גם חוסר יכולת לתת מענה בגלל העומס.

סמי אבו שחאדה: אנחנו יודעים שיש צורך גדול, אבל אין יכולת בתוך המערכת לתת מענה למספר הגדול מאוד של הילדים ובני הנוער שאנחנו אמורים לעזור להם בתקופה הקשה מאוד הזאת של הקורונה.

סמי אבו שחאדה: ופה, אדוני היושב-ראש, כמו במחלות רבות, במצוקות הנפש זמן זה שם המשחק.

סמי אבו שחאדה: לפעמים האיחור הזה יכול לפגוע בילדים ובבני נוער לתקופות מאוד ארוכות, ויצריך טיפול הרבה יותר ארוך וממושך.

סמי אבו שחאדה: ואם וכאשר יהיה הטיפול הזה, אולי הוא גם לא יוכל לעזור, כי הוא לא בא בזמן.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

סמי אבו שחאדה: ולכן, אדוני היושב-ראש, יש לנו פה מטלה חשובה מאוד לגבי העתיד של כולנו, של הילדים ושל בני הנוער של כולנו.

סמי אבו שחאדה: אנחנו יכולים לעזור להם הרבה.

סמי אבו שחאדה: אני מסיים בזה, אדוני, שחלק מההשלכות של הקורונה, אנחנו עדיין לא מודעים אליהן, אין לנו איך להתמודד איתן; אבל יש פה מצוקה ברורה, שאנחנו כן יכולים לעזור בה, ולדעתי עלינו פה מוטל התפקיד לעשות את זה, ולעשות את זה בזמן הכי קרוב שאפשר.

סמי אבו שחאדה: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה השר יואל רזבוזוב.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יואל רזבוזוב: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להביא בפניכם את תשובתו של שר הבריאות כפי שהובאה לידי.

יואל רזבוזוב: שנים שמערך בריאות הנפש הוא החצר האחורית של מערכת הבריאות.

יואל רזבוזוב: המערכת הזאת, שסובלת מחוסר חמצן של כוח אדם ומטפלים, של תקציבים, עם סטיגמות – תשומת לב – סובלת גם ממחסור משמעותי במענים טיפוליים וברצף הטיפולי לילדים ונוער.

יואל רזבוזוב: הקורונה הובילה למצב חירום לאומי בבריאות הנפשית של ילדות וילדי ישראל, לעלייה בהופעה של הפרעות נפשיות בכלל ולעלייה בפניות למערכת בפרט.

יואל רזבוזוב: כפי שציינתם, חברי הכנסת.

יואל רזבוזוב: יש עומס רב של פניות לכל מסגרות הטיפול, לרבות למרפאות, לטיפולי היום, למיונים, לאשפוזים ולקווי החירום, ותורי ההמתנה הם בלתי נסבלים.

יואל רזבוזוב: זו מגפה סמויה, והיא חמורה לא פחות ממגפת הקורונה עצמה.

יואל רזבוזוב: במצב הנוכחי, שבו תורי ההמתנה להערכה וטיפול מרפאתי ציבורי הם של חודשים רבים, העומס על המיונים והאשפוזים עולה בהתאמה, ומקרים שהיו יכולים להסתיים בטיפול אמבולטורי מגיעים לאשפוז, שניתן היה למנוע.

יואל רזבוזוב: תחושת האי-ספיקה של מערכות בריאות הנפש השונות בעקבות הקורונה קיבלה משנה תוקף והמחשה במחקר שפורסם לפני כמה ימים על ידי מכבי שירותי בריאות, שבו נראתה עלייה של 30%–50% בפניות של מתבגרים למערכת בריאות הנפש, ושל מעל 30% בשימוש בתרופות אנטי-דיכאוניות ואנטי-פסיכוטיות בשכבת גיל זו, בין שנת 2021 ושנת 2019.

יואל רזבוזוב: בסוגיה הזאת נדרש שילוב ידיים בין משרדי הבריאות, החינוך והרווחה כדי לתת מענה מיידי לאלו הצריכים סיוע.

יואל רזבוזוב: משרד הבריאות, בשיתוף עם משרד החינוך, משרד הרווחה ובתיאום עם איגוד הפסיכיאטריה של הילד והמתבגר, בנה תוכנית חירום לאומית מקיפה להרחבת המענה למצוקות הנפשיות של הילדים והנוער.

יואל רזבוזוב: מטרת התוכנית לתת מענה מיטבי ומיידי, שיאפשר למאות אלפי ילדים בישראל לעלות על מסלול של הצלחה והשתלבות בחברה, וימנע הסללה שלהם לאשפוזים חוזרים, לחיים של תחלואה כרונית ושל פער גדול ממימוש הפוטנציאל האישי שלהם.

יואל רזבוזוב: התוכנית נחלקת לכמה חלקים: מרכזים להתערבות דחופה, שמתוכננים לקום במהירות ולתת מענה מיידי ודחוף, ועיבוי מהיר של הרצף הטיפולי, שאמור לטייב את המערכת ולאפשר מענה ארוך טווח וממושך לעלייה המשמעותית בקשיים הנפשיים של ילדים שמביאה איתה הקורונה.

יואל רזבוזוב: בין החלקים שמונה התוכנית: קיצור תורים במרפאות בקהילה; בניית תוכניות וצוותים רב-מקצועיים לאשפוזי בית; הקמת מרכזי יום אינטגרטיביים, והקמת בתים מאזנים לילדים ונוער.

יואל רזבוזוב: לצד זאת, בממשלה הזאת אנחנו פועלים בשיקול דעת רב ובאיזון מתמיד בין השיקול הבריאותי-האפידמיולוגי, לבין השיקול הבריאותי-הנפשי של בנות ובני הנוער.

יואל רזבוזוב: כחלק מכך, משרד הבריאות הודיע, בהיוועצות עם מומחי משרד הבריאות, על קיצור הבידוד לחמישה ימים, כדי לאפשר לתלמידות ולתלמידים ללמוד במסגרות החינוכיות ולשמור על שגרת חיים תקינה.

איתן גינזבורג: האם אתם מסתפקים בעמדת השר?

מיכל מרים וולדיגר: לא.

מיכל מרים וולדיגר: אבקש להעביר את זה לוועדה לזכויות הילד.

סמי אבו שחאדה: - - -

יואל רזבוזוב: דיון המשך, דיון בוועדה.

סמי אבו שחאדה: דיון בהמשך בוועדה.

איתן גינזבורג: הוועדה לזכויות הילד.

איתן גינזבורג: אם ככה, אנחנו נעבור להצבעה על שתי הצעות.

ינון אזולאי: הצינון לא עוזב אותך.

איתן גינזבורג: אני אגיד לך מה הסיפור, חבר הכנסת אזולאי, אם אתה ממש רוצה לדעת.

איתן גינזבורג: אני יושב כאן בלי יכולת לזוז, מאוד קר כאן במליאה, ואני לא יכול להתנועע ולא שום דבר, וזה משפיע, גם על קולי וגם על - - -

ינון אזולאי: אז תכניסו את אחמד טיבי לתורנות, ואז גם טיבי ייכנס, וגם דוד ביטן, ואז פתרת את הבעיה.

איתן גינזבורג: או שפשוט יעלו את הטמפרטורה פה, שיאפשרו פה טמפרטורה לא קפואה.

איתן גינזבורג: מספיק קפוא בחוץ, לא צריך גם להקפיא אותנו כאן.

אופיר כץ: היושב-ראש לא יכול להשפיע על הטמפרטורה במליאה?

איתן גינזבורג: אתה יודע כמה פעמים אני מבקש?

ינון אזולאי: בואו נעשה הצבעה.

איתן גינזבורג: יש דברים ללא סמכות.

אורית סטרוק: בואו נצביע על זה.

איתן גינזבורג: מה הטמפרטורה המבוקשת על ידיכם?

ינון אזולאי: 16.

מיכל מרים וולדיגר: איזה 16 - - -

אופיר כץ: 25.

מיכל מרים וולדיגר: 25.

מיכל מרים וולדיגר: עשינו דיל.

איתן גינזבורג: 25.

איתן גינזבורג: 16.

איתן גינזבורג: אנחנו נעביר את הנושא לוועדת הכנסת שתכריע בנושא.

איתן גינזבורג: עד אז נצביע על הצבעה דחופה לסדר-היום – בעד או נגד העברת ההצעה לוועדה לזכויות הילד.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – תשעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצעה הדחופה לסדר-היום תעבור להמשך דיון בוועדה לזכויות הילד.

איתן גינזבורג: << הלסי >> חיוב אזרחים בתשלום לבדיקות אנטיגן כתנאי לשחרור מבידוד ו/או לכניסה למקומות לימוד ועבודה << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

איתן גינזבורג: הצעות דחופות לסדר-היום בנושא: חיוב אזרחים בתשלום לבדיקות אנטיגן כתנאי לשחרור מבידוד ו/או לכניסה למקומות לימוד ועבודה, מס' 1582, 1591 ו-1597.

איתן גינזבורג: יציג חבר הכנסת יואב בן צור.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, אני קורא למדינת ישראל להפעיל את המודל שיש בארצות הברית ולתת לכל מבקש בדיקת אנטיגן, לקבל אותה חינם בבתי המרקחת, כמו שיש בארצות הברית.

יואב בן צור: ולנושא הבא.

יואב בן צור: היום פורסם וידיאו של בכירה בתנועה הרפורמית, שאומרת למצלמה כי מתווה הכותל הוא רק תחילת הדרך וכי זה יהיה פריצת דרך במסלול שהם מתכוונים לעשות ביחס לניתוץ השליטה החרדית במדינה, כדבריה, ולהבאת תחבורה ציבורית בשבת ונישואים שלא לפי התורה ולא לפי הוראות הרבנות.

יואב בן צור: אתם מבינים?

יואב בן צור: הם כבר לא מתביישים בכוונות שלהם.

יואב בן צור: זה לא רק שהם מבקשים לבצע שינויים בכותל, הם מבקשים לפרק את השליטה החרדית, משמע, הסיעות הדתיות והחרדיות, שבמשך כל השנים היו שותפות בקואליציות השונות ופעלו למשמר היהדות באופן נחרץ ביותר בכל התחומים, מה שהוביל אותנו למצב כעת שאנו רואים איך הפעילות הזאת של שלוחי הציבור הדתי והחרדי בארץ – איך ששמירה על יסודות היהדות פה בארץ מפריעה לרפורמים ושותפיהם פה בממשלה, והם רוצים לשבור את זה.

יואב בן צור: הם רוצים לשבור את הרבנות, לשבור את הרבנים שהם מעבירי השמועה מדור לדור.

יואב בן צור: למעשה אומרים כאן הרפורמים: אנו לא רוצים יותר מדינה יהודית אמיתית לפי ההלכה, כפי שהיה פה מאז קום המדינה.

יואב בן צור: אנו רוצים פה מדינה חילונית מופקרת ונטולת סממני יהדות.

יואב בן צור: ולכן, כשהיא מודה בפה מלא בכוונות שלהם, זה מוכיח את האויב שיש לכולנו.

יואב בן צור: לצערי התנועה הרפורמית מסוכנת יותר מהאויב שבחוץ, "מהרסיך ומחריביך ממך יצאו".

יואב בן צור: האומה היהודית נשארה דורי-דורות בזכות העובדה כי נצמדו במדויק להוראות ההלכה ולא שינו.

יואב בן צור: אבל האויב הרפורמי מנסה לפורר אותנו מתוכנו, כי מה שהם רוצים זה חתונה מוכרת של גוי ויהודי, וממילא תהיה פה התבוללות, והעם היהודי ייגמר.

יואב בן צור: לא לחינם הראשון לציון אמר שניאלץ לעשות אילנות יוחסין.

יואב בן צור: הדבר בנפשנו, אנו נאבקים פה נגד אויב שמבקש לפורר את עמנו, העם היהודי הטהור.

יואב בן צור: אבל זה לא יעזור לכם.

יואב בן צור: התנועה הרפורמית, שמבקשת להתנכל לנו, אנחנו וכל העם היהודי מוקיעים אתכם מאיתנו.

יואב בן צור: אנו לא ניתן לכם להרוס את העם שאבותינו מסרו את נפשם בעבורו, והעם בישראל יודע את האמת ומתעב אתכם.

יואב בן צור: ואתם יודעים מה, גם אתם יודעים את זה.

יואב בן צור: לכו מפה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת בן צור.

איתן גינזבורג: אני חייב להעיר, אם אפשר, אם יורשה לי.

איתן גינזבורג: יש מאבק כל שבוע.

איתן גינזבורג: יש מאבק כל שבוע על הצעות דחופות לסדר-היום שהנשיאות מאשרת.

איתן גינזבורג: אם כבר מאושרת הצעה לסדר-היום, הייתי מציע להתייחס לכך מכיוון שזה אחר כך פשוט מונע מאחרים לדבר על דברים שהם רצו להעלות על סדר-היום של המליאה, וזה פשוט חבל.

איתן גינזבורג: אבל זאת הערה כללית, אדוני.

יואב בן צור: אז אם הערת, אז אני אגיד לך - - -

איתן גינזבורג: אני יודע שהדברים שדיברת הם נוגעים לך וחשובים לך.

יואב בן צור: לא, לא, בלי שום קשר.

איתן גינזבורג: צריך לבחור את המקומות, אתה יודע.

יואב בן צור: כיוון שההצעה לסדר-היום הייתה לפני שמדינת ישראל החליטה שהיא מחלקת 25–30 מיליון בדיקות אנטיגן חינם, משהו מהצורך בהצעה לסדר-היום ירד.

יואב בן צור: אז דיברתי, וביקשתי שיהיה כמו בארצות הברית, אבל ניצלתי את הזמן לומר מה שכואב לי באמת.

איתן גינזבורג: אבל אפשר גם לוותר.

אורית סטרוק: באותו הקשר, כדאי להשתדל שאם כבר הצעות מאושרות במליאה אז שיבוא השר הרלוונטי להשיב ויהיה דיון.

איתן גינזבורג: אז בדרך כלל עומדים על כך, והתקנון גם מדבר על הדברים הללו, שהשר צריך להגיע.

איתן גינזבורג: בנסיבות מיוחדות, רק באישור יושב-ראש הכנסת, אפשר לאפשר לשר אחר להשיב.

איתן גינזבורג: בנסיבות האלה, לא אני שנתבקשתי לאשר אבל הודיעו לי שיושב-ראש הכנסת אפשר לשר הבריאות לא להיות נוכח כאן מנסיבות מיוחדות, כשהטעמים איתו.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אופיר כץ לנמק את ההצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אופיר כץ: תעזרו ליושב-ראש עם הטמפרטורה.

איתן גינזבורג: תרגיש את היד שלי, אני קופא.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אתחיל ואציין שאני הגשתי הצעה דחופה לסדר-היום בנושא התורים לבדיקות האנטיגן והיעדר הטיפול של הממשלה, והיא מוזגה להצעה הנוכחית.

אופיר כץ: אני קיבלתי בשבוע האחרון עשרות שיחות, מאות הודעות, וראיתי עשרות אלפי תגובות על המצב שאליו הבאתם את אזרחי ישראל.

אופיר כץ: בפעם המי-יודע-כמה הממשלה שינתה את הנחיות הקורונה, והוחלט כי הגורם שקובע כניסה לבידוד ביתי למרבית האוכלוסייה הוא בדיקת אנטיגן מוסדית.

אופיר כץ: מרגע שינוי ההנחיות התורים במתחמי הבדיקות לא נגמרים.

אופיר כץ: תבינו, מדובר על המתנה של שעות ארוכות, וכולנו חווים את זה, כולנו רואים את זה.

אופיר כץ: אנשים עוצרים את היום שלהם ונאלצים לחכות את השעות הארוכות האלה.

אופיר כץ: לפספס יום עבודה, להפסיד כסף.

אופיר כץ: לפעמים צריכים לעשות את זה יחד עם הילדים, ואנחנו יודעים כמה זה קשה.

אופיר כץ: זה הפך לשגרה, ממש כמו לקחת את הילד לחוג.

אופיר כץ: זאת נהייתה המציאות שלנו.

אופיר כץ: לכן, כולנו היינו מצפים מהסופר נפתלי בנט, שזעק לפני כמה חודשים תחת כל עץ רענן, מה הבעיה, תביאו עוד בדיקות, שיקשיב לדבריו הוא ויביא עוד בדיקות.

אופיר כץ: אבל בפועל כלום.

אופיר כץ: אני רוצה באמת לשאול.

אופיר כץ: מה הבעיה להוסיף עוד מתחמי בדיקות?

אופיר כץ: יש איזו מורכבות מסוימת, משהו נסתר שאתם מסתירים מהציבור שגורם לכם לא להקים מתחמים?

אופיר כץ: איזה סוד מדינה ביטחוני שמונע מכם?

אופיר כץ: מה הבעיה שלכם, למה אתם לא רוצים להקל על הציבור?

אופיר כץ: לא רק שאתם לא מקילים על הציבור אלא אתם עושים הכול, אבל הכול, בשביל להקשות עליו.

אופיר כץ: אני שומע אתכם אומרים שהמצב באמת קשה והוא לא נוח.

אופיר כץ: אני לא מבין, אתם פרשנים, אתם עומדים ביציע?

אופיר כץ: אתם הממשלה, ריבונו של עולם.

אופיר כץ: תפעלו, תקימו מתחמים.

אופיר כץ: פנתה אליי מישהי וסיפרה לי שהיא חיכתה במשך שלוש וחצי שעות, והיא לא היחידה, וראינו גם יותר.

אופיר כץ: כשהיא הגיעה לבדיקה, מרוב העומס בדקו את הילדה שלה לצד חולה שיצא חיובי בבדיקה ביתית והגיע לעשות מוסדית.

אופיר כץ: אתם מבינים לאיזה כאוס אתם גורמים?

אופיר כץ: הצוותים של מד"א, הצוותים הנפלאים, שבאמת עושים עבודת קודש, כבר לא מספיקים לעמוד בזה, ואז הם נאלצים לעשות שני תורים ועומדים אנשים אחד ליד השני, אחד שנדבק ואחד שלא, ואז הוא גם מדביק אותו.

אופיר כץ: תשימו את האמת על השולחן ותגידו, אנחנו רוצים לייאש את הציבור, אנחנו רוצים שהציבור לא ייבדק, אנחנו נעשה הכול בשביל להוריד את הנתונים מהכותרות.

אופיר כץ: כי הרי זה מה שמעניין אתכם; לא לסייע, לא לנהל אלא שהכותרת עליכם בעיתון תהיה יפה ומלטפת.

אופיר כץ: אני פונה אליכם, תרחמו על אזרחי ישראל ותגאלו אותם מהסבל שאתם מעבירים אותם.

אופיר כץ: תתחילו כבר לעבוד, תציפו את המדינה במתחמים.

אופיר כץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אחמד טיבי.

איתן גינזבורג: גם לך קר כשאתה יושב כאן?

אחמד טיבי: כן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

אחמד טיבי: נדמה לי שאתה יושב במקומי, נדמה לי.

אחמד טיבי: אני עושה את זה באהבה.

איתן גינזבורג: אם לא הייתי יושב כאן, לא יכולת לדבר.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אחמד טיבי: נתונים מעניינים, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: ביממה האחרונה אומתו 72,120 איש, שזה שיא חדש, 72,000.

אחמד טיבי: אגב, אלה המאומתים.

אחמד טיבי: יש כאלה שלא מדווחים, שאנחנו לא יודעים עליהם.

אחמד טיבי: לדעתי סך הכול זה מינימום 150,000.

אחמד טיבי: מתוך אלה – יש 393,786 מאומתים פעילים, מתוכם 533 חולים קשה.

אחמד טיבי: ביממה האחרונה – אלה נתוני משרד הבריאות.

איתן גינזבורג: אבל לא כל הקשים חולים באומיקרון.

איתן גינזבורג: לא כל ה-500 חולים באומיקרון, חלקם בדלתא.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: ביממה האחרונה 10.3% מהחולים היו מאומתים חוזרים, שכבר נדבקו בעבר – 7,459.

אחמד טיבי: הצעת החוק מדברת על חיוב אזרחים בתשלום לבדיקת אנטיגן.

אחמד טיבי: בארצות הברית אזרח ומשפחה נכנסים לבית מרקחת ומקבלים אנטיגן ללא תשלום.

אחמד טיבי: כמה ממדינות אירופה נוהגות כך, נדמה לי שבריטניה גם.

אחמד טיבי: אגב, ראש ממשלת בריטניה החליט היום שבתחבורה הציבורית נוסעים בלי מסכות ובלי כלום.

אחמד טיבי: יכול להיות שזה קרה בגלל שהוא במצוקה ציבורית בגלל העבירות על הוראות משרד הבריאות הבריטי שהוא עשה והחפלות שהוא עשה.

אחמד טיבי: לדעתי זאת החלטה לא סבירה בתקופה הזאת, להסיר מסכות.

אחמד טיבי: אני קורא לאנשים להמשיך לשים מסכות.

אחמד טיבי: אבל אני אומר לממשלה, בלבלתם את הציבור, בלבלתם את הציבור.

אחמד טיבי: אתם גם מעמיסים עליו הוצאות.

אחמד טיבי: כמה עולה בדיקת אנטיגן מוסדית?

איתן גינזבורג: תלוי.

אחמד טיבי: כמה?

אחמד טיבי: אנטיגן, שאדם הולך לבית מרקחת ורוכש בדיקה.

איתן גינזבורג: אני קניתי חמש ערכות ב-80 שקלים.

אחמד טיבי: נכון, משהו כזה.

אחמד טיבי: יש מקומות שזה יותר יקר.

עופר כסיף: אני קניתי ביותר.

איתן גינזבורג: עפולה, מה אתה רוצה?

אופיר כץ: אצלי בכלל לא היה.

אחמד טיבי: נגיד משפחה, וצריך לעשות את זה יותר מפעם אחת – זאת הוצאה, זאת מעמסה על המשפחה.

אחמד טיבי: לכן, מילא אתם לא רוצים לשלם פיצויים לבעלי עסקים ומשרד האוצר מתעקש, אבל גם להעמיס על הציבור תשלום על בדיקות אנטיגן?

אחמד טיבי: (אומר בערבית ומתרגם) זה יותר מדי, too much.

אחמד טיבי: מה עוד, שפעם אמרתם בדיקת אנטיגן, אחר כך אנטיגן מוסדית, אחר כך שולחים אותו לבדיקת PCR במד"א – שעושים עבודה מצוינת, אגב.

אחמד טיבי: מד"א עושים עבודה מצוינת, מגיעה להם מילה טובה.

אחמד טיבי: כמו שעשו אפילו בגל הראשון עם פרוץ המגפה.

אחמד טיבי: לכן אני כאן כדי לומר לממשלה, די עם המעמסה שאתם מטילים על המשפחות ועל האזרחים.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: השר יואל רזבוזוב ישיב בשם שר הבריאות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יואל רזבוזוב: היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד שוב להביא בפניכם את תשובתו של שר הבריאות כפי שהובאה לידי.

יואל רזבוזוב: בשונה ממדיניות הממשלה הקודמת, החלטנו לנהל את גל התחלואה הנוכחי בשיקול דעת ובאחריות, באיזון המתבקש בין שמירה על בריאות הציבור לבין שמירה על פעילות המשק.

יואל רזבוזוב: התחלואה כבר מפושטת באופן נרחב בקהילה, כפי שהעריכו המומחים במשרד הבריאות, ואנו ערוכים להתמודד עימה.

יואל רזבוזוב: המדיניות שלנו כעת היא לבצע כמה שיותר בדיקות, לנטר את התחלואה בזמן ומוקדם, לשמור על האוכלוסיות הפגיעות ביותר, ובד בבד לאפשר למשק לעבוד.

יואל רזבוזוב: לא שיתקנו את המדינה, לא שלחנו המונים לאבטלה, לא סגרנו את מערכת החינוך; אנחנו מיישמים הלכה למעשה את העיקרון של "חיים לצד הקורונה".

יואל רזבוזוב: בשונה מהגלים הקודמים, המאפיין המרכזי של וריאנט האומיקרון הוא הדבקה נרחבת, וכפועל יוצא מכך – עומסים גדולים על מערך הבדיקות.

יואל רזבוזוב: כחלק מכך הודיע שר הבריאות, לאחר היוועצות עם גורמי המקצוע במשרד הבריאות, על קיצור הבידוד לחמישה ימים.

יואל רזבוזוב: זהו עוד מהלך כדי להבטיח את המשך תפקודו של המשק וכדי לאפשר לתלמידות ולתלמידים ללמוד בכיתות ולשמור על שגרת חיים תקינה.

אופיר כץ: מי לומד?

יואל רזבוזוב: לומדים.

יואל רזבוזוב: לומדים.

יואל רזבוזוב: הבנות שלי לומדות.

יואל רזבוזוב: חוץ מזאת שמאומתת ובבית, והשנייה בזום.

יואל רזבוזוב: בצד זאת, כחלק ממדיניות הבידודים החדשה, סוכם על ידי שרי הבריאות והאוצר, יחד עם ראש הממשלה, על מתווה לחלוקת בדיקות אנטיגן בחינם לאזרחי ישראל – מה שדיברתם לפניי.

יואל רזבוזוב: משרד הבריאות מחויב לספק את כל הכלים כדי לשמור על הבריאות של כל אדם בישראל, לצד השמירה על הכלכלה, החינוך והחיים לצד קורונה.

יואל רזבוזוב: כחלק מהאחריות המקצועית והחברתית שלנו, אנחנו דואגים למלאי חיסונים רציף לכולם – זה חשוב, יש חיסון לכולם.

אופיר כץ: מתי - - -

יואל רזבוזוב: מהשבוע הבא.

יואל רזבוזוב: אני אפרט את זה עכשיו.

יואל רזבוזוב: תרופות – אנחנו דואגים לתרופות.

יואל רזבוזוב: ולטיפול מסור לכל מי שזקוק לו - - -

ינון אזולאי: בארץ?

ינון אזולאי: שר התיירות, זה בארץ?

יואל רזבוזוב: בארץ.

יואל רזבוזוב: הכול בארץ.

יואל רזבוזוב: זו תיירות פנים, בינתיים, הכול פה.

יואל רזבוזוב: תרופות, טיפול מסור, כמו שאמרתי, ובדיקות בהיקף עצום, שיאפשרו למנוע הדבקה ותחלואה.

יואל רזבוזוב: במקביל לעמדות הבדיקה, הפרוסות בכל רחבי הארץ כמתחייב, משרד הבריאות, בשיתוף פעולה עם משרד האוצר, יוצא למהלך ענק של חלוקת עשרות מיליוני בדיקות לציבור בחינם.

יואל רזבוזוב: המתווה מתבסס על מיצוי יכולתם של סוכני המסירה, שיהיו האמונים על העברת ערכות לאזרחי ישראל, כך שהחלוקה תיעשה במהירות האפשרית וברמת אמינות גבוהה.

יואל רזבוזוב: לאור שיקולים ערכיים, תתבצע הבחנה בין אוכלוסיות שונות במסגרת החלוקה – אוכלוסיות המטופלות על ידי שירותי הרווחה, מערכת החינוך, קשישים ובתי אבות.

יואל רזבוזוב: חלוקת הערכות צפויה להתחיל במהלך השבוע הבא, ובהתאם להיערכות הלוגיסטית הכרוכה במבצע.

יואל רזבוזוב: מערכת החינוך, 0–18 – יחולקו שש ערכות לכל תלמיד, למשך שבועיים בפעימה הראשונה; אפשרות לפעימה שנייה תיבחן בהמשך.

יואל רזבוזוב: החלוקה תתבצע על ידי משרד הבריאות והחינוך והרשויות המקומיות.

יואל רזבוזוב: בתי-חולים גריאטריים ובתי אבות – 2.5 מיליון בדיקות יועברו למוסדות.

איתן גינזבורג: זה כבר היה?

איתן גינזבורג: כבר חילקו?

יואל רזבוזוב: לא.

יואל רזבוזוב: זה מהשבוע הבא.

איתן גינזבורג: מהשבוע הבא.

יואל רזבוזוב: כן.

יואל רזבוזוב: מהשבוע הבא.

יואל רזבוזוב: בתי חולים גריאטריים ובתי אבות – 2.5 מיליון בדיקות יועברו למוסדות, ואלו יחולקו באופן אוטונומי על ידם בין הצוותים המטפלים והאוכלוסייה המטופלת, בהתאם להנחיות משרד הבריאות.

יואל רזבוזוב: החלוקה תתבצע על ידי משרד הבריאות.

יואל רזבוזוב: האוכלוסייה המטופלת על ידי שירותי הרווחה, כ-450,000 משפחות נתמכות רווחה – כל משפחה תקבל ערכה הכוללת 20 בדיקות.

יואל רזבוזוב: כ-25,000 קשישים המטופלים במועדוני מופת ומרכזי יום, הנ"ל יקבלו שלוש ערכות בדיקה לשבוע למשך שלושה שבועות, ובסך הכול תשע ערכות לאדם.

יואל רזבוזוב: החלוקה תתבצע על ידי משרד הרווחה, פיקוד העורף והרשויות המקומיות.

יואל רזבוזוב: כ-350,000 סטודנטים, נבחנת כעת כמות הבדיקות לכל סטודנט, ואופן החלוקה – המועצה להשכלה גבוהה, מוסדות הלימוד, אגודות הסטודנטים.

יואל רזבוזוב: מפעלים חיוניים – במידת הצורך; רשות חירום הלאומית במשרד הביטחון, ומשרד הכלכלה והתעשייה יבחנו את הקריטריונים ויגבשו המלצה למתווה חלוקה מותאם.

יואל רזבוזוב: אז כמו שאתם רואים, ישנה כוונה בשבוע הבא לחלק עשרות מיליוני בדיקות, ובחלוקה על פי קריטריונים, אבל להגיע לכל אזרח בישראל כדי שיוכל לקבל את זה בחינם – כמו שלא נהוג ברוב המדינות בעולם, אבל כן ראינו דוגמה אולי בבריטניה, ואולי בעוד מקום, שמעתי, אולי ארצות הברית, לא בדקתי; לגבי בריטניה כן ראיתי בחדשות.

יואל רזבוזוב: אז עושים, באמת עושים הכול כדי להקל על אזרחי ישראל, כדי שנוכל לעבור את הגל הזה.

יואל רזבוזוב: תודה.

יואל רזבוזוב: אני מבקש, אם התשובה הזאת מספקת, אם לא המשך דיון - - -

אופיר כץ: זה - - - כי היה גם את החלק שלי על המתחמים.

יואל רזבוזוב: המתחמים של בדיקות האנטיגן המוסדי?

יואל רזבוזוב: אז עוד פעם, אם יהיו לנו בדיקות ביתיות – זה יפתור.

יואל רזבוזוב: לגבי מוסדי – אין לי את זה פה בתשובה.

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: תבדוק.

אופיר כץ: אם אתה מאומת, רק המוסדי קובע, הביתי לא קובע.

יואל רזבוזוב: נכון.

אופיר כץ: זה אולי פותר את התשלום, אבל עדיין יהיו תורים - - -

איתן גינזבורג: ההצעה הדחופה לסדר-היום הייתה על בדיקות אנטיגן, ולא על התורים.

אופיר כץ: לא, זה גם וגם.

אופיר כץ: זה שהכותרת היא - - -

איתן גינזבורג: אבל זה מה שאישרה הנשיאות.

אופיר כץ: היא אישרה גם את שלי, והגשתי על המתחמים.

איתן גינזבורג: אז הביאו כנראה לשר הבריאות רק את הכותרת של ההצעה הדחופה לסדר-היום, ולכן - -

אופיר כץ: טוב, בסדר, לכן אולי התשובה בחלקה מתקבלת, ולכן, אני מבקש, חבר הכנסת טיבי יחליט, להעביר לוועדת הבריאות להמשך דיון.

יואל רזבוזוב: כן.

יואל רזבוזוב: שיהיה, אין בעיה מבחינתנו.

ינון אזולאי: איתן, ואם זה לא מובן, עוד מעט יש פה הצעה לסדר-היום לציון יום השפה העברית, תסביר את זה בעברית - - - בוועדה.

איתן גינזבורג: אגב, אני חושב שהוועדה הנכונה היא ועדת החוקה.

ינון אזולאי: למה לא בריאות?

איתן גינזבורג: כי מי שקובע זו ועדת חוקה, לדעתי, אבל אולי אני טועה.

אופיר סופר: מי שקובע איפה - - -

איתן גינזבורג: מי שמתעסק בכל הסיפור של בדיקות האנטיגן והחלוקות וכו' זו ועדת החוקה, כי הם עוסקים בחוק הקורונה.

אופיר כץ: זו ועדה מאוד עסוקה.

איתן גינזבורג: נכון.

יואל רזבוזוב: לא עקרוני, אם זו ועדת בריאות, אז שיהיה המשך בוועדת בריאות.

יואל רזבוזוב: אבל לפני שזה יידון בוועדת בריאות, לפחות אני אבדוק, גם כחבר בקבינט הקורונה, גם מול ההנהלה של משרד הבריאות ומול שר הבריאות, כדי לראות באמת.

יואל רזבוזוב: אני, מתחת לבית שלי, אני ראיתי.

יואל רזבוזוב: אפילו במרכז מסחרי יש שלושה מוקדים.

יואל רזבוזוב: אני כן רואה שיש המון בדיקות, אבל עדיין ישנם תורים, אין ספק.

ינון אזולאי: איפה אתה גר?

יואל רזבוזוב: בנתניה.

יואל רזבוזוב: לא.

יואל רזבוזוב: אבל הכמות של המאומתים והאנשים שנחשפים היא אדירה.

יואל רזבוזוב: ציינתם כאן 70,000, ו-150,000 מאומתים ליום שפשוט על חלקם לא יודעים, אז כמובן שנגיע לתורים גם אם נפרוס עכשיו עוד 100 ועוד 200 מתחמים.

אופיר כץ: במקום שאתה תחכה שעתיים - - - תחכה שעה.

יואל רזבוזוב: יכול להיות, אני לא פוסל את זה.

יואל רזבוזוב: אני צריך לבחון, לבדוק איפה, למה לא פורסים, מה הבעיות, אולי ישנה כוונה.

יואל רזבוזוב: אני אבדוק, נחזור עם תשובה.

יואל רזבוזוב: תודה.

איתן גינזבורג: אז אם כך, אתם מבקשים להעביר את זה לוועדת הבריאות של הכנסת?

איתן גינזבורג: זה מקובל עליך, אדוני השר?

יואל רזבוזוב: כן.

יואל רזבוזוב: כן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אחמד טיבי, מקובלת עליך ועדת הבריאות?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו נצביע על הבעת ההצעה הדחופה לסדר-היום, בהסכמה, לוועדת הבריאות.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: בעד – שבעה.

איתן גינזבורג: אין מתנגדים.

איתן גינזבורג: נמנע אחד.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצעה תעבור לוועדת הבריאות של הכנסת.

איתן גינזבורג: << הלסי >> ישראל לא ערוכה למזג אוויר קיצוני ולהצפות בערים השונות << הלסי >>

איתן גינזבורג: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: ישראל לא ערוכה למזג אוויר קיצוני ולהצפות בערים השונות, מס' 1572, של חבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: זה מראה שלא השתתפת בחוק הניקוז שהעברנו.

ינון אזולאי: למה?

איתן גינזבורג: כי העברנו חוק ניקוז.

ינון אזולאי: זה שהעברתם את חוק ניקוז, זה שהעברנו פה חוק ניקוז, זה עדיין לא פותר את הבעיה.

איתן גינזבורג: זו כברת דרך חשובה, בוא נראה.

קריאה: - - - יש רשות - - -

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: שלוש דקות.

ינון אזולאי: תודה, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: נאחל לך בריאות איתנה עם הגרון.

ינון אזולאי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת - - -

איתן גינזבורג: הודיעו לי שהטמפרטורה עלתה ל-24 מעלות.

ינון אזולאי: טוב.

ינון אזולאי: אז בינתיים בהצבעה אתה ניצחת, אני מבין.

איתן גינזבורג: בוא נראה.

ינון אזולאי: ב-25 באוקטובר 2015, באתר הארץ, כותרות: הפסקות חשמל בעשרות יישובים בשל תנאי מזג האוויר; תיקון – התיקון עלול להתארך שעות רבות.

ינון אזולאי: ב-9 בינואר 2020, עוד פעם, אותן כותרות, ואז דובר על נהריה, שדורשים את התשובות.

ינון אזולאי: אדוני, כבוד השר, אם אתה זוכר, אתה היית שותף אז בוועדת הכספים בשביל הפיצויים לתושבי נהריה, ואגב, עד היום עדיין לא נפתרה שם הבעיה עד תומה.

ינון אזולאי: אני מאמין שאם אתה היום בממשלה – זה כבר היה צריך להיפתר, אבל אם לא, אז בטח היום באת להציג פה את הצ'ק.

ינון אזולאי: אנחנו מדברים על 28 בפברואר 2020:

ינון אזולאי: גם יש הצפות בכביש 90, הכביש נסגר לתנועה.

ינון אזולאי: וכך, בכל שנה ושנה אנחנו עדים, בכל חורף – אני בעיר אשדוד, שעדיין יחסית די מסודרת, אבל גם שם עדיין יש הצפות מהנחל.

ינון אזולאי: אבל בתחילת השבוע אנחנו רואים ששוב הגיע חורף, סוף-סוף, חורף טוב, ושוב מדינת ישראל לא ערוכה למזג אוויר קשה.

יואל רזבוזוב: - - -

ינון אזולאי: מזל שלא הציעו להם לעבוד בקיאקים, לאותם מורי דרך.

יואל רזבוזוב: - - -

ינון אזולאי: לא, יכול להיות שלא מציעים לעבוד - - -

משה אבוטבול: יואל, יואל - - -

ינון אזולאי: תציעו להם: תעשו עבודה אחרת – תנו להם קיאקים, תתחילו לקחת, לשנע את התושבים.

ינון אזולאי: זה לא רחוק מהמציאות בממשלה הזאת, הכול בסדר.

משה אבוטבול: ינון, חלק מוכנים להצעה של שר האוצר – להחליף עבודה עם השרים.

ינון אזולאי: משה, קיבלת היום כמעט רבע שעה – תשאיר לי 50 שניות.

משה אבוטבול: לא, הם רוצים להחליף עם השרים.

ינון אזולאי: משה, 50 שניות אחרי רבע שעה שקיבלת היום.

ינון אזולאי: יאיר לפיד ישב איתך, אחי.

ינון אזולאי: אני אשב איתך גם אחר כך.

ינון אזולאי: ובקיצור, השבוע היה לנו גם את הנחל, נחל גזר בלוד, שעלה על גדותיו, ושכונת נווה ירק עלתה גם היא, הוצפה; גני איילון – חניונים תת-קרקעיים הוצפו.

ינון אזולאי: יש לציין שהעירייה – בעיריית לוד, בראשותו של יאיר רביבו, עבדו סביב השעון ופינו את התושבים.

ינון אזולאי: באמת, עשו את כל מה שהם רק יכולים לעשות.

ינון אזולאי: אבל ההצפות – אמרו להם: אתם יכולים, למשל, לצאת רק ברכבות מגני אלון.

ינון אזולאי: הבעיה היא שהרכבות – הנהגים של הקטרים היו חולים, אז הייתה שביתה; אין מספיק נהגים.

ינון אזולאי: אז מה עושים?

ינון אזולאי: מדינת ישראל משותקת, ערים משותקות.

ינון אזולאי: הנזקים שיש שם – מי ישלם על נזקים בחניונים האלה, התת-קרקעיים?

ינון אזולאי: מי ישלם בכלל על - - - עולה שם על גדותיו, כי אין לו שום מחסומים.

ינון אזולאי: אז מה, כל פעם כשקורה אנחנו צריכים להתעורר?

ינון אזולאי: למה לא מתעוררים לפני זה?

ינון אזולאי: ולסיום, אדוני השר, שאני מעריך אותך מאוד, רק יש לי בקשה קטנה אליך: אם אפשר, שאת התשובה אל תתחיל כמו חמד עמאר, כמו השר חמד עמאר – 12 שנה איפה הייתם?

ינון אזולאי: רק בזה אל תתחיל, ותמשיך מה שאתה רוצה.

ינון אזולאי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שר החקלאות ופיתוח הכפר עודד פורר להשיב להצעה הדחופה.

עודד פורר: 12 שנה – איפה הייתם?

איתן גינזבורג: דווקא המקרה של ההצפות.

איתן גינזבורג: הבאת לו בהנחתה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: זה נכון.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא תכננתי אבל האמת שזאת שאלה טובה: איפה הייתם 12 שנה?

ינון אזולאי: חמד יענה לך.

עודד פורר: שאלה טובה, אבל אני - - -

רון כץ: בתקנון של ישראל ביתנו רשום לכם להתחיל כל משפט - - -

עודד פורר: לא, אני לא תכננתי, אבל הוא העלה את הנושא, חבר הכנסת אזולאי, ואני חייב לומר – אמר דברי טעם.

עודד פורר: באמת איפה הייתם 12 שנה, כי הסיפור הזה - - -

אופיר כץ: אתם הייתם חלק נכבד מתוך ה-12 שנה.

ינון אזולאי: באתם לשנות, עזוב.

ינון אזולאי: באתם לשנות.

עודד פורר: נכון.

עודד פורר: והסיפור הזה הוגדר על ידי, גם עם כניסתי למשרד, כאירוע אסטרטגי.

עודד פורר: ונכנסנו למשרד בקיץ – אני מזכיר לך – ובגלל זה תכף אתה תראה ותשמע גם על מה עשינו ועל מה שעוד נעשה.

עודד פורר: ובהחלט אני חושב שנעשו פה דברים טובים, כי אני חושב שהסוגיה הזאת, של אתגר השיטפונות במדינת ישראל – לא רק אתה מעלה את זה, העלה את זה דוח מבקר המדינה מחודש יוני 2021, שדיבר על מה שהיה כאן 12 שנה קודם – כמובן מוכרת לנו, ואנחנו בהחלט למדנו אותה.

עודד פורר: אני חושב גם שמבקר המדינה עשה בנושא הזה עבודה משמעותית, שאנחנו שמים אותה לנגד עינינו בפעולות שאנחנו עושים היום.

עודד פורר: והאתגר הזה, של השיטפונות, הופך ונהיה חמור מיום ליום נוכח הבנייה המואצת, הפיתוח.

עודד פורר: בעצם כל פעם שאנחנו מכסים בבטון שטחים מחלחלים, אנחנו צריכים לייצר פתרונות אחרים.

עודד פורר: ופה חשוב לי גם להבהיר את תפיסת העולם שאותה שמתי על השולחן כשנכנסתי למשרד: אתגר ההצפות הוא לא הביזנס הפרטי של משרד החקלאות או של משרד כזה או אחר – זה האתגר של כל ממשלת ישראל, וצריך להפוך אותו לתוכנית שהיא תוכנית לאומית.

עודד פורר: ופה אני באמת רוצה להודות לראש הממשלה, שנעתר לפניה שלי אליו עוד בקיץ האחרון, להפוך את האירוע הזה לאירוע שמתוכלל על ידי מנכ"ל משרד ראש הממשלה כדי לגבש תוכנית לאומית שנוגעת להתמודדות עם השיטפונות, שתכלול כמה משרדים שרלוונטיים לעניין.

עודד פורר: זה לא רק משרד החקלאות – זה משרד האוצר, משרד הפנים, מנהל התכנון, המשרד להגנת הסביבה, רשות המים, שירותי כבאות והצלה, השירות המטאורולוגי, המשרד לביטחון פנים, משטרת ישראל, רשויות מקומיות ורשויות הניקוז.

עודד פורר: האירוע הזה חייב להיות כאירוע מתוכלל, כי כל פעולה שאנחנו עושים – יש לה משמעות.

עודד פורר: ובאמת בעוד כמה חודשים הצוות הזה יניח הצעה לתוכנית לאומית על שולחן הממשלה.

עודד פורר: אבל כמובן שמזג האוויר לא מחכה לתוכנית הלאומית.

עודד פורר: ובמקביל, במשרד החקלאות, כמי שאחראי לחוק הניקוז ורשויות הניקוז, התחלנו לפעול באופן מיידי בכמה מישורים.

עודד פורר: המישור הראשון הוא תקציב.

עודד פורר: אנחנו שכנענו את משרד האוצר ואת רשות מקרקעי ישראל להגדיל משמעותית את התקציבים של רשויות הניקוז לביצוע הפרויקטים הנדרשים, והחל מהשנה הזאת, אנחנו מעבירים לרשות הניקוז כל שנה 300 מיליון שקל, במקום 55 מיליון שקל שהיו עד עכשיו.

עודד פורר: תבין את הפערים שנפתחו בגלל שהנושא הזה לא תוקצב בכלל, או תוקצב בחסר לאורך שנים ארוכות.

עודד פורר: עכשיו, בשבועות האחרונים - - -

רון כץ: אדוני השר, אדוני השר - - -

עודד פורר: רגע, אחר כך תשאל.

עודד פורר: בשבועות האחרונים - - -

רון כץ: במשך ארבע שנים, במהלך 12 השנה האחרונות, שר האנרגיה והמים היה מטעם ישראל ביתנו.

עודד פורר: בשבועות האחרונים היו כמה וכמה אירועי הצפות מצערים, אבל במקביל, צריך להבין שכתוצאה מפעולות החירום שאנחנו עשינו בחודשים הראשונים לכהונת הממשלה נחסכו אירועים קשים שהיינו עלולים להיות מוצפים בהם, וזה נעשה במימון משרד החקלאות – מימון שניתן, אגב, על ידי משרד האוצר עוד טרם אישור התקציב, כי הבנו וזיהינו את האירוע זה כאירוע משמעותי.

עודד פורר: נהריה, לשמחתי, לא הוצפה בשני אירועי גשם מאוד מאוד משמעותיים בזכות הפעולות שאנחנו ביצענו במאגרים שמחוץ לנהריה – מאגר יחיעם – ותוכניות אחרות, שקידמנו כדי לעשות את מה שאפשר לעשות עוד טרם פגעי מזג האוויר.

ינון אזולאי: - - - הממשלה הקודמת.

ינון אזולאי: בסדר, אפשר לפרגן.

עודד פורר: התקציב לטובת האירועים האלה לא היה לולא היה נותן שר האוצר אביגדור ליברמן תקציב ראשוני, עוד לפני שהוא תקציב המדינה, בין היתר כדי לבצע את הפרויקטים האלה.

עודד פורר: הם לא היו מבוצעים.

עודד פורר: תראה, מה שלא ביצעת בקיץ – אתה יודע, אם לא בישלת בערב שבת לא יהיה לך מה לאכול בשבת, נכון?

עודד פורר: לכן, מה שלא עשית בקיץ, אתה – אני עכשיו לא יכול לבצע עבודות תשתית משמעותיות כדי למנוע הצפות.

עודד פורר: אני הייתי צריך לעשות את זה קודם, לכן היינו במרוץ נגד הזמן.

עודד פורר: הממשלה הזאת, להזכירך, הושבעה ב-13 ביוני, ומייד נכנסנו למרוץ כדי לעשות את מה שניתן, כשזיהינו את נהריה כנקודת תורפה.

עודד פורר: אני גם מקווה – אתה יודע, יש עוד פעולות מתוכננות סביב נהריה – אני מקווה שנצליח לשרוד, ושבאמת לא יהיה אירועים מעבר.

עודד פורר: אבל המאגר הזה, בהחלט – אני חייב לומר לך, גם שוחחתי על זה עם ראש העיר השבוע.

עודד פורר: אני ממש עושה סטטוסים שבועיים סביב הנושא הזה.

עודד פורר: שוחחתי איתו השבוע.

עודד פורר: החסימה שיצרו, שבעצם אגרו את המים במאגר, ממש הצילה את נהריה.

עודד פורר: ואתה רואה את הגעתון בזרימה שהיא זרימה נורמלית.

עודד פורר: במפרץ בחיפה ובקריות לא היו הצפות ונזקים בזכות פרויקט גדול של העמקת מאגר ברוך, שעלה 50 מיליון שקל, וביצעה אותו רשות ניקוז קישון; בעיר יבנה לא היו נזקים באירוע האחרון, למרות כמויות גשם גדולות מאוד, בזכות פרויקט שביצעה רשות ניקוז שורק לכיש בהיקף של 18 מיליון שקל, שמשרד החקלאות מימן.

עודד פורר: גם זה, כל מה שאני אומר לך זה דברים שקרו ממש כפרויקטים שאמרנו: צאו לדרך.

עודד פורר: ביוני נכנסתי למשרד וביקשתי, שאלתי: איזה פרויקטים מוכנים ליציאה מיידית לדרך?

עודד פורר: אלה היו התנאים של מי שמקבל את התקציב המיידי הזה, כדי לראות שאנחנו לא נמצא את עצמנו בבעיה בחורף.

עודד פורר: בנס ציונה נמנעו נזקים כבדים בזכות מאגר הגל הגואה שהקימה רשות ניקוז שורק לכיש.

עודד פורר: וכמובן, במקביל אנחנו גם עושים פעולות שהן פעולות מתכללות, כדי שנוכל לקדם ולפעול בתחום הזה בשנים הקרובות.

עודד פורר: לא רק, לא רק – עוד פעם – משרד החקלאות, אלא כלל המשרדים.

עודד פורר: והראשון זה חקיקה.

עודד פורר: ועדת הכלכלה – ואני חייב להודות פה, במקרה מי שיושב בראש הישיבה ניהל גם את האירוע הזה בוועדת הכלכלה – אישרה תיקון חשוב מאין כמוהו לחוק הניקוז, שיעלה בקרוב לקריאה שנייה ושלישית, שמעניק לממשלה כלי פיקוח ובקרה כדי לטפל במצבי כשל שבהם רשויות הניקוז לא מתפקדות כשורה.

עודד פורר: הרי בסופו של דבר, מי שאמור לבצע זה רשויות הניקוז האזוריות.

עודד פורר: ולנו, כרשות ניקוז מרכזית, לא הייתה סמכות להיכנס לנעלי הרשויות האלה או להניע אותן אם הן לא עושות את עבודתן כמו שצריך.

עודד פורר: תיקנו את זה בחקיקה כדי שנוכל לנהל את האירוע הזה.

עודד פורר: מערכת ההתרעה בפני שיטפונות – השירות ההידרולוגי והשירות המטאורולוגי הקימו מערכת התרעה החשובה בפני הצפות ושיטפונות.

עודד פורר: אנחנו, במשרד החקלאות, מסייעים למימון שלה, והיא תורמת מאוד להיערכות של גופי החירום – כבאות והצלה, המשטרה, רשויות מקומיות – להתמודד עם אירועי האקלים הקיצוניים שאנו חווים.

עודד פורר: תכנון ובנייה – מנהל התכנון במשרד הפנים יזם הנחיות חדשות לתכנון שכונות, כך שהן לא יציפו את הסביבה שלהן.

עודד פורר: במקביל, יזמנו ההכנה של תוכנית מתאר ארצית שתאתר שטחים לאתרי ויסות שיטפונות ותגן על הנחלים.

עודד פורר: שוב, גם במקרה הזה, אני רוצה להודות לחבר הכנסת איתן גינזבורג, שניהל את האירוע של רשויות ניקוז.

עודד פורר: אני חושב שדווקא בגלל שעמדת בראש רשות מקומית, הבנת את האירוע, ועד כמה יש פה בעיה של סמכויות בין המועצה לבין הרשות.

עודד פורר: טיפלנו גם בנושא הזה.

איתן גינזבורג: העיר שלי גם חוותה הצפה מאוד מאוד גדולה, באמת, ששיתקה את העיר מחשמל שלושה ימים.

איתן גינזבורג: פשוט היינו בעלטה שלושה ימים, המים עלו על גדותיהם, ולמדנו מזה המון.

איתן גינזבורג: השקענו אחר כך הרבה מאוד בתשתיות.

ינון אזולאי: הפסקות חשמל זה משהו אחר לגמרי.

ינון אזולאי: זה לא קשור.

איתן גינזבורג: לא, בזמן מזג אוויר, מזג אוויר.

עודד פורר: לסיכום, אני חייב לומר לך, חבר הכנסת אזולאי, שהממשלה הזאת ביצעה קפיצת מדרגה בכל מה שנוגע לטיפול בבעיות הניקוז באופן חסר תקדים.

עודד פורר: אני חושב שזאת דוגמה מצוינת.

עודד פורר: דיברתם על שינוי?

עודד פורר: זאת דוגמה מצוינת למה קורה כשנכנסים ומחליטים לטפל בבעיות, להתמודד איתן.

עודד פורר: אני אומר לך: אלה בעיות שאנחנו יודעים שעלולות להיות לפתחנו.

עודד פורר: אני לא שולט במזג האוויר; אני יכול לשלוט בהיערכות.

עודד פורר: בהיערכות, כפי שציינתי, התקציבים גדלו דרמטית – כמעט פי שישה.

עודד פורר: אנחנו הנחנו את זה בראש סדר העדיפויות.

עודד פורר: ואני חושב, לשמחתי, שעד עכשיו צלחנו את האירוע הזה באמת עם מינימום נפגעים.

עודד פורר: זה לא אומר שאין מה לעשות.

עודד פורר: התוכניות שנדרשות לטובת הניקוז – הבור שאתם השארתם לנו הוא של מיליארדים רבים.

עודד פורר: אני מעריך שאנחנו מהר מאוד - - -

אופיר כץ: שר התשתיות היה מטעם ישראל ביתנו.

אופיר כץ: מתוך 12 שנה הייתם שבע שנים, אז אתם קצת פחות יכולים להגיד - - -

עודד פורר: חבר הכנסת כץ, אני מציע שלפני שאתה קורא קריאת ביניים, תבין שמי שאחראי לרשויות הניקוז הוא שר החקלאות – בגלל זה אני יושב כאן – והוא זה שאמור לתכלל את כל האירוע הזה.

עודד פורר: כשר חקלאות, אני הבאתי, ויזמתי, החלטה לממשלה, כדי שתוקם ועדת מנכ"לים שבאמת תתכלל את כלל משרדי הממשלה.

עודד פורר: במקרה הזה, דווקא משרד האנרגיה והמים, שאחראי לרשות המים, פחות דומיננטי באירוע הזה.

אופיר כץ: שר המים היה שלכם.

אופיר כץ: הוא לא היה - - -

עודד פורר: אני בהחלט חושב שיש פה סוגיה משמעותית, וטוב שהיא מטופלת ברמה הזאת.

עודד פורר: אני רוצה שירד גשם, גם כשר חקלאות.

שלמה קרעי: אולי תמנו שר מים?

שלמה קרעי: אולי תיתנו לאלי אבידר איזה ג'וב?

שלמה קרעי: אולי שר המים?

עודד פורר: לא, שר מים זה המחלקה שלכם – לייצר את המשרות האלה.

אופיר כץ: אבל הוא לא עושה כלום.

אופיר כץ: תדאגו לו.

שלמה קרעי: הוא בא לפה, לא יודע מה לעשות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת.

אופיר כץ: זה שווה הצעה לסדר-היום, מה עושים עם אלי אבידר.

עודד פורר: אני באמת מאחל לנו שיהיו לנו גשמי ברכה.

עודד פורר: זאת אומרת, שירד גשם, אבל באופן מדוד.

עודד פורר: אתם בהחלט יודעים מה המשמעות של מידות.

עודד פורר: המשמעות של מידות בכל דבר – גם בגשמים, שיהיו לנו במידה הנכונה.

עודד פורר: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אם כך, אתה מציע להסתפק בתשובה או ועדה?

עודד פורר: אני מציע להסתפק בתשובה.

עודד פורר: אם אתה רוצה להעביר את זה לוועדת הכלכלה לדיון.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: מה שאתה אומר.

עודד פורר: תודה רבה.

עודד פורר: יישר כוח, חבר הכנסת אזולאי.

איתן גינזבורג: אנחנו מסתפקים בתשובת השר.

איתן גינזבורג: אנחנו מודים גם לשר וגם לחבר הכנסת אזולאי.

איתן גינזבורג: אני מודה לך באופן אישי, כבוד השר, על הפרגון, ועל דחיפת הנושא החשוב הזה.

איתן גינזבורג: << הלסי >>פוליטיזציה חמורה והפרת כללי המינהל התקין והחוק על ידי דירקטוריון הספרייה הלאומית << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: פוליטיזציה חמורה והפרת כללי המינהל התקין והחוק על ידי דירקטוריון הספרייה הלאומית, מס' 1535, 1573 ו-1594, של חברי הכנסת קרעי, רוטמן ופרוש.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

איתן גינזבורג: בכל זאת הגענו, למרות הכול.

שלמה קרעי: שהחיינו וקיימנו והגיענו.

איתן גינזבורג: אתה מכיר את השיר "בכל זאת הגענו, למרות הכול"?

שלמה קרעי: מכיר, כן.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה, שהכנסת הסירה לנו את המחסום מהפה, ואפשרה לנו, סוף-סוף, לקיים דיון על נושא של שחיתות ציבורית מהמעלה הראשונה, שעד היום לא הצלחנו לדבר עליו.

שלמה קרעי: אז הינה, אנחנו כאן, ומכיוון שהזמן מאוד קצר, אני אומר את הדברים בנקודות.

שלמה קרעי: 1.

שלמה קרעי: איך קרה שמכרז לתפקיד מנהל תוכן הפך למינוי האדם שבפועל יעמוד בראש הספרייה, לרקטור?

שלמה קרעי: ומרקטור הפך למנהל אקדמי?

שלמה קרעי: חיפש אתונות ומצא מלוכה?

שלמה קרעי: אשרי המאמין.

שלמה קרעי: 2.

שלמה קרעי: לפי החוק, יש שני תפקידים בכירים בספרייה: מנהל אקדמי ומנהל כללי.

שלמה קרעי: אין זכר לג'וב מעל המנהל האקדמי.

שלמה קרעי: בספרייה הלאומית הבינו את זה, והוציאו הבהרה שהרקטור, שבכלל התחיל כמנהל תוכן באתר ג'וב מאסטר, יחליף את המנהל האקדמי.

שלמה קרעי: האם זה עומד בכללי מינהל תקין?

שלמה קרעי: ככה היית עושה בראשות העיר כשכיהנת, אדוני היושב-ראש?

שלמה קרעי: אני מניח שלא.

שלמה קרעי: במכרז הגבילו לגיל 50 ומעלה, באופן לא שוויוני ולא מקובל – מדוע?

שלמה קרעי: המכרז פורסם באתר ג'וב מאסטר, למבקשי עבודה.

שלמה קרעי: זה נראה לכם כמו מקום שבו פרופסורים וחוקרים יחפשו וידעו על התפקיד?

שלמה קרעי: הרי אם נסתכל על מנהלי ספריות בעולם – כולם שם בעלי רקע בניהול אקדמי, ניהול מוסדות תרבות.

שלמה קרעי: אולי חיפשו שם חוקר, researcher, ומצאו בטעות חוקר אחר, חוקר אנשים, investigator.

שלמה קרעי: הם התבלבלו פשוט.

שלמה קרעי: אחרת לא תצליח להסביר, אדוני סגן השר, מה הקשר של שי ניצן לספרייה הלאומית.

שלמה קרעי: 5.

שלמה קרעי: מדוע חבר ועדת האיתור, כמו למשל חבר הוועדה, הרב שרלו, אותו אחד שהפגין בכל הצמתים כנגד שחיתות שלטונית כשהיה מדובר בנתניהו, נפגש רק עם מועמד יחיד, רק עם שי ניצן – האם זו אינה שחיתות שלטונית?

שלמה קרעי: איזו מין ועדת איתור זאת, אדוני סגן השר?

שלמה קרעי: אני יודע מה אתה תגיד לי עכשיו.

שלמה קרעי: תגיד לי: נכון, המדינה מממנת את הספרייה הלאומית, הציבור משלם, אבל השרה לא אחראית.

שלמה קרעי: יש לה חברי דירקטוריון, אבל היד הזאת התנתקה ממשרד החינוך, והם עושים שם ככל העולה על רוחם.

שלמה קרעי: אני לא מבין את זה.

שלמה קרעי: חברי דירקטוריון של השרה מצביעים בעד שחיתות שלטונית, והשרה אומרת: זאת לא אני.

שלמה קרעי: אז אם אין לה סמכות, יש כאן לקונה בחוק.

שלמה קרעי: בוא נביא את זה לוועדה, ונתקן את החוק.

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

שלמה קרעי: משפט אחרון לגבי הנקודה האחרונה.

שלמה קרעי: יושב-ראש הדירקטוריון התפטר בגלל הסכם השתקה שחתם עם עובדת על הטרדה מינית.

שלמה קרעי: מה קורה לשאר חברי הדירקטוריון?

שלמה קרעי: מי מפקח?

שלמה קרעי: הדירקטוריון נשאר כמו שהוא?

שלמה קרעי: הם ידעו ושתקו?

שלמה קרעי: ככה זה נגמר?

שלמה קרעי: אי-אפשר להשאיר את המקום הזה ככה, שהציבור מממן אותו, בלי פיקוח, ועם שרה שאומרת: זאת לא אני.

שלמה קרעי: אני לא אחראית.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת שמחה רוטמן להציג את ההצעה הדחופה.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שמחה רוטמן: מה קורה לדוכן?

שמחה רוטמן: הוא מתנדנד.

אורית סטרוק: זה בהשפעת הממשלה.

שמחה רוטמן: אני מקווה שהממשלה תתנדנד, ולא הכנסת.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שהפרשה שחברי חבר הכנסת קרעי סקר פה בצורה יסודית חוסכת לי את הצורך לתאר את האירוע בפרוטרוט ואת הכשלים בו.

שמחה רוטמן: הדברים האלה מאוד ברורים.

שמחה רוטמן: יש לנו פה גוף, ספרייה לאומית, שקיבל לא רק כספי ציבור בסכומים אדירים, ולא רק מקבל יכולת לאסוף תרומות מגופים גדולים וחשובים, ולא רק שבהנהלתו חברים אנשים שממונים על ידי הסוכנות היהודית והמועצה להשכלה גבוהה ומועצת הארכיונים, וכל הגופים שאמונים גם על ההיסטוריה שלנו, גם על העתיד שלנו.

שמחה רוטמן: הגוף הזה מתנהל כגנב בלילה – גם ממנה את שי ניצן לתפקיד מומצא ללא כל פיקוח, ללא כל בקרה; גם אנחנו שומעים על הליכי האיתור דברים איומים ונוראים.

שמחה רוטמן: והממשלה – ותודה באמת שסוף-סוף, אחרי שניסינו להעלות את זה – כמה שבועות זה היה, שלמה?

שלמה קרעי: חודש וחצי.

שמחה רוטמן: חודש וחצי שאנחנו מבקשים לדבר על זה – סוף-סוף הרשו לנו; תודה רבה.

שמחה רוטמן: אבל איפה הפיקוח?

שמחה רוטמן: איפה הבקרה שלכם בממשלה?

שמחה רוטמן: איפה הפיקוח של הכנסת על הגוף הזה?

שמחה רוטמן: מה קורה פה?

שמחה רוטמן: יש פה איזושהי מיליציית ניסוי – לוקחת את כספי המיסים שלנו, אבל לא נושאת בשום אחריות ציבורית, ומעבירה ג'וב לשי ניצן.

שמחה רוטמן: עכשיו, אני חייב לומר, ידידי חבר הכנסת קרעי, שלמה, אתה לימדת עליהם זכות – אתה אמרת: הם התבלבלו בין researcher לבין investigator, ואני אומר: לא נכון.

שמחה רוטמן: הם התבלבלו בין ספרן לבין סופר.

שמחה רוטמן: לא סתם סופר – סופר בדים.

שלמה קרעי: בין סופר - - -

שמחה רוטמן: סופר של מדע בדיוני.

אורית סטרוק: סופר את הכסף במדרגות.

שמחה רוטמן: סופר את הכסף במדרגות.

שמחה רוטמן: הם חשבו שהם לוקחים ספרן, והם חיפשו מי יודע לספר סיפורים הכי טוב שיש במדינה – לקחת דברים שאין בינם לבין המציאות כלום.

שמחה רוטמן: נותנים לו להיות אחראי.

שמחה רוטמן: אז אני אומר:

שמחה רוטמן: אולי במקום סופר ובמקום ספרן, צריך פה איזשהו שומר סף, אבל שומר סף אמיתי, שישמור עלינו מפני הספרן, מפני הסופר ומפני השחיתות שחיברה את הסופר לספרן.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

שמחה רוטמן: אני מבקש מאוד שממשלת ישראל וכנסת ישראל יעזרו לנו לשמור על הסף של הספרייה הלאומית.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת שמחה רוטמן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פרוש – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו נזמין את סגן שרת החינוך מאיר יצחק הלוי להשיב להצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ד"ר שלמה קרעי, עו"ד שמחה רוטמן ושאר החברים, אני מוכרח להודות שאני לא מבין מדוע הנושא שוב מופנה למשרד החינוך.

שלמה קרעי: כך כתוב.

מאיר יצחק הלוי: נראה לי שאתם מתבלבלים בכתובת.

מאיר יצחק הלוי: אני תכף אסביר את הדברים.

מאיר יצחק הלוי: ואם אני חוזר על דברים שנאמרו בשבוע שעבר, אני מתנצל, אבל צריך להגיד אותם.

ינון אזולאי: אבל הנשיאות יכולה להחליט איזה שר היא רוצה להביא.

ינון אזולאי: מהממשלה שולחים אותם ועוזרים להם - - - זה ששולחים כל פעם, כנראה - - -

מאיר יצחק הלוי: אני נדרשתי להשיב, חבר הכנסת - - -

שלמה קרעי: לא, אני רק אומר: אתה משיב בשם שרת החינוך.

איתן גינזבורג: אני רק אומר שמי שמחליט מי משיב זה הממשלה, אדוני.

שלמה קרעי: הממשלה.

שלמה קרעי: זה מה שאמרתי.

איתן גינזבורג: הממשלה מחליטה מי משיב.

שלמה קרעי: הממשלה מחליטה.

איתן גינזבורג: לא חבר הכנסת.

שלמה קרעי: נכון.

מאיר יצחק הלוי: הבנתי.

מאיר יצחק הלוי: אני משיב - - -

שמחה רוטמן: הממשלה החליטה לשלוח אותך כשעיר לעזאזל, שאתה תהיה זה - - -

מאיר יצחק הלוי: אני מרגיש - - -

איתן גינזבורג: אבל צריך להזכיר לחברי הכנסת שרק בשבוע שעבר אמרתי לסגן שרת החינוך, והוא ענה בדיוק בנושא הזה, ופשוט אני גם ישבתי פה.

מאיר יצחק הלוי: אל נא תחוסו עליי.

שלמה קרעי: הממשלה לא הקשיבה לו.

שלמה קרעי: הממשלה לא הקשיבה לו.

אורית סטרוק: לא רק זה - - -

מאיר יצחק הלוי: אל נא תחוסו עליי.

מאיר יצחק הלוי: אני עושה את תפקידי – אני עושה את תפקידי באהבה גדולה.

ינון אזולאי: אגב, היינו מעדיפים שאבידר יבוא - - - הרבה זמן לא ראינו אותו.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: הממשלה לא הקשיבה לך ושלחה אותך שוב.

שלמה קרעי: מה?

שלמה קרעי: מה נעשה?

מאיר יצחק הלוי: טוב.

מאיר יצחק הלוי: ולעצם - - -

אורית סטרוק: אתה לא ממונה על שי ניצן, ואין אף אחד במדינה – על שי ניצן.

אורית סטרוק: הוא ממונה על כולם.

אורית סטרוק: הוא מעל כולם - - -

מאיר יצחק הלוי: אנחנו נתעסק בתשובה על השאלה שלכם, ברשותכם, ואני אשוב ואומר: חוק הספרייה הלאומית – וחשוב שתקשיבו, חבר הכנסת קרעי, באמת – שחוקק על ידי כנסת ישראל, מעגן את מעמדה של הספרייה הלאומית, וקובע בסעיף 7, שכותרתו "אי תלות", ואומר כך: כי במילוי תפקידיה תפעל החברה המפעילה את הספרייה באופן עצמאי והיא תהיה בת חורין לכלכל כטוב בעיניה את ענייניה במסגרת תקנונה ותקציבה - -

שלמה קרעי: ואת שחיתויותיה.

מאיר יצחק הלוי: שנייה, שנייה.

מאיר יצחק הלוי: - - ובכפוף להוראות לפי חוק זה.

מאיר יצחק הלוי: זה מה שהוא אומר.

מאיר יצחק הלוי: כמו כן, נקבע בחוק שהחברה המפעילה תהיה חברה לתועלת הציבור, אשר חוק החברות הממשלתיות לא יחול עליה, והדירקטוריון שלה יהיה מורכב מאנשי אקדמיה, תרבות וכלכלה, שימונו בהתאם לחוק, על ידי מועצת הספרייה הלאומית, שהרכבה המפורט נקבע בחוק.

מאיר יצחק הלוי: המועצה – ואני מבקש שתקשיבו לאמירה הזאת – והדירקטוריון אינם כפופים למשרד החינוך.

מאיר יצחק הלוי: ונגזר מכך – גם לשרת החינוך.

שמחה רוטמן: אבל אתם יכולים להחליף חברי מועצה - - -

מאיר יצחק הלוי: יתרה מזאת - - -

שמחה רוטמן: אבל אתם יכולים להחליף חברי מועצה - - -

שלמה קרעי: אז תחסוך לנו את זה.

שלמה קרעי: תעביר לוועדה - - -

מאיר יצחק הלוי: שנייה, שנייה.

מאיר יצחק הלוי: אבל יש דרך אחרת.

אוריאל בוסו: למה אתם מגינים על זה?

מאיר יצחק הלוי: תן לי רגע להשלים את התשובה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אתם דיברתם.

איתן גינזבורג: אתם דיברתם.

אוריאל בוסו: למה להגן על זה?

מאיר יצחק הלוי: יתרה מזאת - - -

איתן גינזבורג: תנו לסגן השרה להשיב.

מאיר יצחק הלוי: אז אני עונה.

מאיר יצחק הלוי: אם תתאפקו - - -

שלמה קרעי: אתה אומר: זה לא אני.

שלמה קרעי: מה זה "לא אני"?

ינון אזולאי: תנו לו לענות.

ינון אזולאי: הוא - - - מה הבעיה?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תנו לסגן השרה להשיב.

איתן גינזבורג: הוא הקשיב לכם, הוא לא הפריע לכם, ועכשיו זכותו להשיב.

אוריאל בוסו: בעד, בעד - - -

מאיר יצחק הלוי: תודה, חבר הכנסת אזולאי.

מאיר יצחק הלוי: תנו לי להשיב.

מאיר יצחק הלוי: ברשותכם, בואו נראה את כל המלאכה, את כל התשובה.

שלמה קרעי: מי שבר את הלוחות.

מאיר יצחק הלוי: אני חייב לספר לכם, אם זה מעניין, שאתמול היו כמה סעיפים שעניינו אותי, ואז ממש הפעלתי לשכות משפטיות כדי לבוא לכאן עם תשובה שתהיה מהימנה ומדויקת.

מאיר יצחק הלוי: אז תנו לי, ברשותכם.

מאיר יצחק הלוי: נקבע במפורש בסעיף 11 לחוק כי חבר המועצה יפעל בנאמנות ויפעיל שיקול דעת עצמאי ובלתי תלוי – זה מתחבר להערה שהערת בזמנו לגבי הדירקטורים, ותכף אתייחס לעניין, וזה לבקשתך - - -

שמחה רוטמן: אבל אתה יכול להחליף אותם.

מאיר יצחק הלוי: שנייה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רוטמן, שנייה.

שלמה קרעי: אדוני סגן השרה, רק תתייחס לנקודה שאתה מייצג כאן את ממשלת ישראל.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: איפה האיפוק, חבר הכנסת קרעי?

מאיר יצחק הלוי: חברים, אני – אבל תן לי להשלים.

מאיר יצחק הלוי: עצם האיפוק זה תכונה - - -

שלמה קרעי: מה אתה אומר לנו בשם הממשלה?

שלמה קרעי: אין לנו אחריות - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, די, די.

שלמה קרעי: אין מישהו שיכול לטפל?

מאיר יצחק הלוי: אני ממש מבקש - - -

איתן גינזבורג: אבל אם סגן השרה היה מוכן לנהל איתך דו-שיח, לא הייתי מתערב.

איתן גינזבורג: הוא מבקש את האפשרות להשיב.

איתן גינזבורג: תאפשר לו.

מאיר יצחק הלוי: אני פשוט רוצה להשיב לכם.

מאיר יצחק הלוי: כמו שאמרתי: שיקול דעת עצמאי ובלתי תלוי במילוי תפקידו במועצה – ואני מדבר על אותו חבר מועצה שנבחר – והכול באופן שיבטיח תפקוד מקצועי עצמאי, ובלתי תלוי של הספרייה.

מאיר יצחק הלוי: אסור לחבר המועצה לייצג את המדינה או את מי שמינה אותו לחבר מועצה.

מאיר יצחק הלוי: אלה משפטים מאוד מאוד חשובים, שנבין אותם בהמשך.

מאיר יצחק הלוי: שרת החינוך ממונה על ביצוע החוק, ונתונות לה אך ורק הסמכויות הקבועות לה בחוק, ולא סמכות כללית.

מאיר יצחק הלוי: למשל, נתונה לה הסמכות להתקין תקנות מכוחו בנושאים הקבועים בחוק, כמו תיקון התוספת לחוק, מתן גישה לציבור לעותקים שיצרה הספרייה, לצורכי שימור של אתרי אינטרנט או של יצירות המצויות בהם, וקביעת נכסים ייחודיים לספרייה שאינם ניתנים לעיקול ולא תחול עליהם זכות עיכבון.

מאיר יצחק הלוי: אין בסמכותה של השרה לשנות את הרכב המועצה או הדירקטוריון – זה עונה למה שהערת בהערה הקודמת, חבר הכנסת קרעי – או ליטול חלק במינוי בעלי תפקידים בספרייה, מלבד מינוי של ארבעה חברים.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, ארבעה – שנייה.

שלמה קרעי: אבל הבנו שאתם לא אחראים.

מאיר יצחק הלוי: שאלת – אני עונה.

מאיר יצחק הלוי: אם לא הייתי שואל – לא הייתי עונה.

מאיר יצחק הלוי: זה למעט ארבעה חברים, וארבעת החברים הם מתוך 14 חברי ההנהלה, וחשוב שנדע את זה - -

שלמה קרעי: יש רק תשעה היום.

מאיר יצחק הלוי: - - במועצת הספרייה: עובד המשרד ושלושה אנשי הרוח, וזאת לאחר התייעצות סטטוטורית לגבי השלושה, כמפורט בחוק.

מאיר יצחק הלוי: אני מניח שאף אחד מכם לא רוצה שאותם אנשים ממונים יקבלו הוראות מגורם פוליטי כזה או אחר ברצותם לנהל בצורה ראויה את העניין.

שמחה רוטמן: לא.

שמחה רוטמן: ישאלו אותם מה השחיתות הזאת, איך הם אישרו את השחיתות הזאת - - -

שלמה קרעי: יהיו נתונים לביקורת.

שלמה קרעי: איך - - -

אוריאל בוסו: סגן השרה, אם לכם זה לא מפריע, זה נראה שותפות.

אוריאל בוסו: זו בדיוק הנקודה.

מאיר יצחק הלוי: רק להמשיך.

מאיר יצחק הלוי: רק להמשיך.

מאיר יצחק הלוי: רק להמשיך.

מאיר יצחק הלוי: מבדיקה שנערכה – ועכשיו ביקשנו - - -

אוריאל בוסו: מי ערך את הבדיקה?

מאיר יצחק הלוי: בבדיקה שנערכה על ידי הגורמים המשפטיים נמסר מטעם הספרייה הלאומית - -

שלמה קרעי: איזה?

שלמה קרעי: גורמים משפטיים מטעם מי?

מאיר יצחק הלוי: - - כי הדירקטוריון שלה – אני אסביר – החליט, לפי סעיף 20 לחוק, למנות מנהל אקדמי חדש, שיוקנו לו סמכויות נוספות בניהול כל תחומי התוכן של הספרייה - -

אוריאל בוסו: למה זה לא היה במכרז?

מאיר יצחק הלוי: - - עם פרישתו של המנהל האקדמי המכהן.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

שלמה קרעי: אבל זה שקר.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: סליחה, לא נאפשר את זה יותר.

שלמה קרעי: זה התחיל - - -

איתן גינזבורג: אי-אפשר עם קריאות הביניים האלה.

שלמה קרעי: אבל למה אתה מפריע?

איתן גינזבורג: לא אני מפריע לו.

שלמה קרעי: אתה זה שמפריע לו.

שלמה קרעי: תן לי לדבר איתו.

איתן גינזבורג: די, די עם קריאות הביניים.

מאיר יצחק הלוי: אתה מפריע לי.

איתן גינזבורג: די.

מאיר יצחק הלוי: שמעתי אותך בקשב רב גם הפעם וגם בשבוע שעבר, ואני אשתדל להשיב לכם.

מאיר יצחק הלוי: זאת, כחלק מהמעבר למשכנה החדש, הצפוי במהלך השנה הקרובה.

מאיר יצחק הלוי: סמכויות בעל התפקיד נקבעו על ידי הדירקטוריון, וכן נקבע, לאחר בחירתו, שייקרא רקטור הספרייה הלאומית, כדי לבטא בכך את מכלול התפקידים שימלא על פי החוק.

מאיר יצחק הלוי: עוד פעם, להזכירכם: החוק נתון בידי – ותפקיד המנהל האקדמי קבוע בחוק והוא אינו חדש.

מאיר יצחק הלוי: זה נמצא, זה מופיע.

מאיר יצחק הלוי: דרך אגב, אני אעניק לך אחר כבוד, עו"ד קרעי, וגם לכם, את החוק, אם עוד לא ראיתם אותו.

מאיר יצחק הלוי: למיטב הבנתי, ראיתם אותו.

שלמה קרעי: - - -

שמחה רוטמן: מה הקשר?

מאיר יצחק הלוי: עוד מסרה הספרייה כי ועדת האיתור המיוחדת מונתה על ידי הדירקטוריון והיו חברים בה יושב-ראש הדירקטוריון דאז מר דוד בלומברג – להזכירכם, מנכ"ל בנק המזרחי לשעבר; הרב יובל שרלו – ראש ישיבת אורות שאול - -

שלמה קרעי: שנפגש רק עם שי ניצן.

מאיר יצחק הלוי: - - פרופ' משה מהאוניברסיטה העברית ומאוניברסיטת ניו יורק; מר דוד ברוך, מנכ"ל בנק ירושלים לשעבר; הגב' אנט הוכשטיין – נשיאת קרן מנדל לשעבר.

מאיר יצחק הלוי: זה ההרכב שבחר את אשר בחר.

מאיר יצחק הלוי: ומר שי ניצן מונה על ידי הדירקטוריון, על פי המלצת הוועדה, לאחר שנערך הליך תחרותי.

מאיר יצחק הלוי: זו תשובת הספרייה, עו"ד קרעי.

שלמה קרעי: אבל תענה - - -

מאיר יצחק הלוי: ד"ר קרעי – במסגרתו נבחנו עשרות רבות של מועמדים, ולאחר שנמצא המתאים ביותר לתפקיד וראוי לו, בהתאם לאמות המידה שפורסמו - - -

קריאה: - - -

שלמה קרעי: אתה לא עונה - - -

מאיר יצחק הלוי: חכה.

מאיר יצחק הלוי: אני מקריא את התשובה ככתבה וכלשונה, כפי שנכתבה על ידי הנהלת הספרייה.

מאיר יצחק הלוי: יודגש, כי בדרישות התפקיד לא הייתה התייחסות כלשהי לגיל המועמד, דבר שהתייחסתם אליו.

שלמה קרעי: היה.

שלמה קרעי: היה.

מאיר יצחק הלוי: לשרה לא הייתה – אני עונה תשובה כפי שהתקבלה מהנהלת הספרייה: לשרה לא הייתה כל מעורבות במינוי, וכפי שציינתי, אף לא נתונה לה הסמכות בחוק להיות מעורבת במינוי.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה עוד להגיד עוד משהו, לפני שאני אמליץ לכולנו להעביר את הנושא לסדר-היום לוועדת החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אני אגיד כך, חברים.

מאיר יצחק הלוי: חבר הכנסת יואב קיש, שאתם מכירים אותו – שנייה בבקשה.

שלמה קרעי: אתה מסכם לפני שענית על השאלה.

מאיר יצחק הלוי: חבר הכנסת יואב קיש כתב מכתב ב-3 בינואר, ועשה את הדבר הנכון לטעמי, ליועץ המשפטי לממשלה, ד"ר עו"ד אביחי מנדלבליט, עם העתק למבקר המדינה.

מאיר יצחק הלוי: הוא כתב תלונה, וביקש לקבל את הנתונים.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שהוא פעל נכון.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שהוא פעל נכון.

מאיר יצחק הלוי: זה בדיוק ציר העבודה העומד לרשותנו.

מאיר יצחק הלוי: הפנייה לשרת החינוך לתת תשובה על סמכות שאינה מעוגנת לה, היא פשוט פנייה שגוייה וחבל להטריח ולהלאות אותנו ולאבד את זמננו לריק.

מאיר יצחק הלוי: מיותר.

מאיר יצחק הלוי: יש מסלולים שאתה רשאי לעשות אותם, כפי שעשה - - -

שלמה קרעי: ועדת החינוך זה לא שרת החינוך.

שלמה קרעי: הכנסת היא רשות מפקחת, בלי קשר לשרת החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אתה מכיר את המכתב של חבר הכנסת קיש?

שלמה קרעי: אני קראתי את המכתב.

מאיר יצחק הלוי: אתה קראת.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שזו הדרך הנכונה.

שלמה קרעי: בסדר.

מאיר יצחק הלוי: יגיע, דרך אגב כבר מטופל על ידי עו"ד גיל לימון, שהוא המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, ובוא נחכה לראות מה תוצאות הבדיקה.

שלמה קרעי: אבל תראה איך זה מטופל, תראה מה התשובה שאתה מקבל, ואתה מקבל את זה כתורה מסיני.

שלמה קרעי: איפה זה, שזה פורסם כמנהל תוכן באתר ג'וב מאסטר?

שלמה קרעי: לא התייחסת לזה.

שלמה קרעי: איפה זה שוועדת האיתור – שרלו נפגש רק עם שי ניצן?

שלמה קרעי: לא התייחסת לזה.

שלמה קרעי: אתה מזכיר לי שפניתי לדוד רוזן על אסתר חיות, התשובה שלו הייתה: חיות אמרה לי לא היה כלום.

שלמה קרעי: ככה אתם, אז איך נסמוך עליכם?

מאיר יצחק הלוי: לכן, אני חוזר ואומר, יקירי, שוב.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שיש כאן באמת – כפי שפעל יואב קיש זו הדרך הנכונה.

מאיר יצחק הלוי: אני מציע, אם יש למישהו התייחסויות, זה הזמן עכשיו, אדוני היושב-ראש?

איתן גינזבורג: עמדה נוספת מהצד, בבקשה, אדוני חבר הכנסת יריב לוין.

אורית סטרוק: - - -

איתן גינזבורג: וגם חברת הכנסת סטרוק.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר.

יריב לוין: אדוני, הספרייה הלאומית בעבורי היא לא עוד מוסד.

יריב לוין: זה המקום שבו אימי, זיכרונה לברכה, עבדה במשך עשרות שנים.

יריב לוין: היא ניהלה במשך עשרות שנים את מחלקת אסיה ואפריקה בספרייה.

יריב לוין: אני גדלתי שם, הלכה למעשה, בין הספרים - -

מאיר יצחק הלוי: אפשר לראות את זה.

יריב לוין: - - ובאולמות הקריאה, וזה מוסד שאני באמת מכיר אותו מקרוב.

יריב לוין: מוסד שצריך להתייחס אליו בחרדת קודש, כמקום שהוא לא רק ליבת איסוף כל החומר הכתוב – הספרים, הטקסטים, שאגב הרבה מהם דברים היסטוריים לאורך של באמת כל תולדות עמנו – אלא בעצם זה מרכז הידע הכי גדול שקיים כאן, שבו יש ספרים באמת מכל העולמות ומכל התחומים.

יריב לוין: מוסד שבכל מדינה בעולם מתייחסים אליו בחרדת קודש, ולא במקרה הוא נקרא לא הספרייה הארצית ולא הספרייה הכללית אלא הספרייה הלאומית, עם כל המשמעויות שיש לעניין הזה.

יריב לוין: אני חושב שמה שנעשה כאן זה פשוט דבר נורא.

יריב לוין: נורא.

יריב לוין: אין מילה אחרת.

יריב לוין: וטוב שמי שהיה האחראי הראשי לחרפה הזאת, יושב-ראש הדירקטוריון של הספרייה, שם את המפתחות והלך.

יריב לוין: הוא היה צריך להיות מסולק בעיניי.

יריב לוין: אבל, אדוני היושב-ראש ואדוני סגן השר, אני עדיין עומד נדהם איך אחרי כל מה שמתגלה כאן על התהליך – אם אפשר לקרוא לזה בכלל תהליך – על הדבר הפסול הזה, על חילול הקודש הזה, ממש, שנעשה שם, על הבאת אדם שבינו לבין הדבר העיקרי שצריך כדי לנהל ספרייה – והוא להיות איש מחקר אמיתי, להיות אדם שלמד – אגב, יש בית ספר לספרנות, יש תעודות בעניין הזה.

יריב לוין: אנשים עוסקים בזה שנים ארוכות.

יריב לוין: זה מוסד אקדמי, זה לא איזשהו מקום, זו לא חנות ספרים – ואני מכבד מאוד גם את חנויות הספרים.

יריב לוין: האיש הזה, שי ניצן, בחוצפה, בעזות מצח שאין כדוגמתה, לא עושה את מה שעשה יושב-ראש הדירקטוריון, ולא שם את המפתחות ומוותר על המינוי השערורייתי הזה, אלא נאחז בקרנות המזבח האלה.

יריב לוין: לא נמצא אף אחד, אדוני סגן השר, לא בדירקטוריון – ומה שחמור יותר בעיניי, לא בממשלה – ששם בצד עכשיו את כל שאלות הסמכויות האלה ויוצא בקריאה ברורה ופונה, גם לדירקטוריון, להתכנס מחדש ולבטל את התהליך הפסול הזה.

איתן גינזבורג: תודה.

יריב לוין: ואתה יודע מה קורה?

יריב לוין: גם לאדון שי ניצן, אם יש לו גרם, גרם אחד של יושרה, לוותר על מינוי שהתקבל חד-משמעית בהליך, שחוסר טוהר מידות בו זועק לשמיים, בלשון עדינה - -

איתן גינזבורג: תודה.

יריב לוין: - - אני הייתי מבקש ממך לעשות את זה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: עמדה נוספת לחברת הכנסת אורית סטרוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר.

איתן גינזבורג: סגן השרה.

אורית סטרוק: סגן השרה, נכון.

אורית סטרוק: אדוני סגן השרה, ליבי ליבי לך, שאתה נאלץ כבר פעם שנייה להשיב על משהו שבאמת לא קשור אליך.

אורית סטרוק: אני, אין לי השכלה רחבה כמו לחברי, חבר הכנסת יריב לוין, אבל בשי ניצן יש לי דוקטורט.

אורית סטרוק: בשי ניצן.

אורית סטרוק: האיש הזה, הוא איכשהו דוקטור, מומחה לאלכימיה.

אורית סטרוק: הוא ב-2012 סיים את תפקידו כמשנה לפרקליט המדינה לעניינים מיוחדים, ניסה להתקבל לכל מיני משרות פנויות במשרד המשפטים, ונכשל בכולן.

אורית סטרוק: ואז, בוקר בהיר אחד התבשרו שרי הממשלה שיש תפקיד חדש, משנה ליועץ המשפטי לממשלה לעניינים מיוחדים – תפקיד שלא היה קיים לפני כן.

אורית סטרוק: הם קיבלו נייר ארוך שמסביר להם למה היועץ המשפטי לממשלה לא מסוגל להמשיך בתפקידו יום אחד, אם לא יהיה כזה תפקיד לצידו ואם לא יושב בתפקיד הזה שי ניצן דווקא.

אורית סטרוק: וזה הוסבר בק"ן טעמים ובאופן מופלא זה הגיע לממשלה.

אורית סטרוק: הממשלה – היו שרים בממשלה שלא רצו להצביע בעד המינוי הזה.

אורית סטרוק: ואז הגיעה לישיבת הממשלה מי שהייתה אז כתבת גלי צה"ל, היום היא כתבת בכאן רשת ב', והיא דיווחה בגלי צה"ל ששרים אומרים לה אוף רקורד שהם הולכים להצביע בעד כי הם מפחדים שיתפרו להם תיק.

אורית סטרוק: בסדר?

אורית סטרוק: ככה הוא מונה.

אורית סטרוק: בסדר?

אורית סטרוק: הדבר המופלא ביותר היה שאחרי בערך שנה – אני לא זוכרת עכשיו בדיוק את התאריך – פתאום התפקיד הנורא נורא חשוב הזה נעלם ונמחק ולא היה בו צורך.

אורית סטרוק: למה?

אורית סטרוק: כי פשוט ניתן היה למנות את שי ניצן לתפקיד פרקליט המדינה.

אורית סטרוק: זאת אומרת, הבן אדם הזה תופר לעצמו, בעזרת מקורביו ואנשיו, מה שנקרא חליפה ליתום.

איתן גינזבורג: תודה.

אורית סטרוק: עכשיו אני אסביר לך, אין מישהו שאחראי עליו.

אורית סטרוק: הוא אחראי על כולם, אבל אם זה מתחיל באיזשהו מקום, אם מישהו היה צריך לעמוד פה על הדוכן, זה ראש המפלגה שלך וחברך הטוב, גם חברי הטוב, השר גדעון סער, כי האירוע הזה הוא אירוע ששייך למשרד המשפטים.

איתן גינזבורג: תודה, גברתי.

אורית סטרוק: ושי ניצן הוא מהאנשים שאין מעליהם שר.

אורית סטרוק: הוא מעל כולם.

אורית סטרוק: אם אתה לא מאמין, תשאל את מנדלבליט שסיפר בשיחת טלפון איפה שי ניצן מחזיק אותו.

איתן גינזבורג: תודה, תודה לד"ר אורית סטרוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני סגן השרה.

מאיר יצחק הלוי: ראשית לכול, לך חבר הכנסת יריב לוין, אמרתי את זה בהערה, אני אגיד את זה בריש גלי.

מאיר יצחק הלוי: אין ספק - - -

קריאה: תדבר בקול רם, לא שומעים אותך.

מאיר יצחק הלוי: אמרתי לחבר הכנסת יריב לוין שיש לי היכרות רבת-שנים עם פועלו הציבורי והמיניסטריאלי – רואים שצמחת בספרייה.

מאיר יצחק הלוי: כמות הידע, העולם הערכי שלך, ראוי לכל הערכה.

ינון אזולאי: - - -

מאיר יצחק הלוי: מה אמרת?

ינון אזולאי: - - -

מאיר יצחק הלוי: יש לנו הרבה שעות, כפי שאתה מבין, בין יריב לביני, ולכן לגבי הרישה אני קונה כל מילה ממה שאמרת.

מאיר יצחק הלוי: אני גדלתי בבית שהספרים היו ערך קדוש.

מאיר יצחק הלוי: כשאבי הלך לעולמו אז בשיח עם אימי ביקשתי שספריו יישארו לי.

מאיר יצחק הלוי: לא רוצה שום דבר מלבד הספרים.

מאיר יצחק הלוי: זה חלק מתוך הכרת הספר והערך, ואני לוקח – מאמץ – את מה שאמרת.

מאיר יצחק הלוי: לגבי החלק הפרסונלי אני פטור מלהגיב באשר לדמות שנבחרה.

מאיר יצחק הלוי: אין לי מעבר למה שאמרתי דבר וחצי דבר להגיד.

מאיר יצחק הלוי: אני דנתי פה בשאלת הסמכות, ואני באמת אומר שהדברים האלה הם לא בסמכותה של שרת החינוך, ואני משיב בשמה.

מאיר יצחק הלוי: אני אגיד, שהפעולה שביצע חבר הכנסת יואב קיש, אני חושב שהיא הפעולה הנכונה – ביקש דיון מסודר או הגיש תלונה ליועץ המשפטי לממשלה, עם העתק למבקר המדינה - - -

שלמה קרעי: עד שמנדלבליט יחקור את זה שתופס אותו בגרון - - -

מאיר יצחק הלוי: רק שנייה, אבל חבר הכנסת קרעי, בוא ננקה רגע את הצד הפוליטי - - -

שלמה קרעי: עזוב פוליטי.

שלמה קרעי: אבל מנדלבליט אמר ששי ניצן תופס אותו בגרון.

שלמה קרעי: איך הוא יטפל בזה?

מאיר יצחק הלוי: חבר סיעה שלך בחר, בשונה ממך, לשלוח מכתב ליועץ המשפטי לממשלה, שזו האינסטנציה שלטעמי צריכה לטפל בדברים הללו, מכוח – ועם העתק למבקר המדינה, ואני חושב שזאת הפעולה הנכונה.

אופיר כץ: אני פניתי אליו, קיבלתי תשובה חלקית אחרי חצי שנה.

מאיר יצחק הלוי: אז זה נושא אחר, אבל זאת הפעולה הנכונה מבחינת לטפל באותה – מה שאתם מגדירים – לקונה קשה, שהיה תהליך קשה, בסדר – לא נכנס לצד – ולכן אני חושב שזאת הדרך.

שמחה רוטמן: סגן השר – כתוב בחוק – השר הממונה - - - אתה רוצה - - - אחריות.

מאיר יצחק הלוי: הדבר השני, חברת הכנסת אורית, אני באמת באמת מאוד מאוד שמח על ההזדהות שלך עם המצוקות שלי אבל אני מסתדר.

מאיר יצחק הלוי: אני פה כי אני צריך להשיב, זה חלק מהמשימות שלי, ואני עושה זאת באהבה גדולה ובהתמסרות גדולה.

מאיר יצחק הלוי: אתמול, כפי שאמרתי, ישבתי באמת.

מאיר יצחק הלוי: באמת, אתגרתם אותי - - -

שלמה קרעי: אבל לא גילית לנו מה הסמכויות של השר הממונה, מה הסמכויות שלו?

מאיר יצחק הלוי: אני הקראתי לך מה הסמכויות - - -

איתן גינזבורג: אי-אפשר, הוא עכשיו משיב לחבר הכנסת לוין - - -

מאיר יצחק הלוי: אנחנו עכשיו מעלים ומדברים וזה מיותר, ולכן אני אומר: אני מציע, אדוני היושב-ראש, שההצעה הזאת תעבור לוועדת החינוך שם היא תוכל לקבל דיון.

מאיר יצחק הלוי: זה מה שאתם הרי רוצים מאוד, זה ייתן עוד הרבה מאוד זמן של שיח.

מאיר יצחק הלוי: אני מבקש מכם לכבד ולקבל את ההצעה – חבר הכנסת אזולאי - - -

שלמה קרעי: מעדיפים ועדה, אפילו שיש לנו רוב כאן במליאה, שכל חברי הכנסת ידברו על זה, אנחנו מעדיפים לשמוע תשובות.

מאיר יצחק הלוי: מצוין.

מאיר יצחק הלוי: אם זה מה שאתם מעדיפים, אז זה מה שאני מבקש.

מאיר יצחק הלוי: אני מודה לכם מאוד, תודה.

איתן גינזבורג: אם כך חברי הכנסת, אנחנו גם נאפשר לסגן השרה להגיע למקומו, ואנחנו נצביע על העברת ההצעה הדחופה לסדר-היום לוועדת החינוך של הכנסת.

איתן גינזבורג: זה מקובל על כל המציעים?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רוטמן, כן?

איתן גינזבורג: אם כך אנחנו נעבור להצבעה, בבקשה חברים, נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – שישה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה תעבור להמשך דיון בוועדת החינוך של הכנסת.

קריאה: מהר, מהר, מהר - - -

איתן גינזבורג: נעבור להצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: הצעה רגילה לסדר-יום בנושא: ציון יום השפה העברית בכנסת, מס' 1603, של חבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך.

איתן גינזבורג: ועד שתעלה, יש הודעה למזכירת הכנסת.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה, הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 26) (שילוב תלמידי ישיבות), התשפ"ב–2022.

אלינור ימין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: << הלסי >> ציון יום השפה העברית בכנסת << הלסי >>

צבי האוזר: בבקשה, אדוני.

צבי האוזר: עשר דקות לרשותך.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת.

אופיר כץ: בשנת 2012 קיבלה על עצמה ממשלת ישראל החלטה על קידום מעמדה של הלשון העברית בישראל ובעולם.

אופיר כץ: יום השפה העברית נקבע לכ"א בטבת – יום הולדתו של אליעזר בן יהודה.

אופיר כץ: היום הזה נקבע מתוך הכרה בחשיבות השפה העברית בתחייה הלאומית היהודית, במורשת ובמקורות היהודיים, בתרבות ובחברה בישראל.

אופיר כץ: השפה העברית מחברת אותנו אל עברנו כעם, ומעוררת אותנו לעבר העתיד.

אופיר כץ: העברית היא שפת העם היהודי, ויש לה את הכוח לחבר בין כלל יהודי העולם.

אופיר כץ: עלינו לפעול לחזק את מעמד השפה העברית כשפת הלאום בישראל וכשפת העם היהודי.

אופיר כץ: השפה שלנו היא מרכיב מרכזי ביצירת התודעה הלאומית והזהות שלנו כעם, ועלינו לנקוט בפעולות מעשיות בשביל שהיא תישאר השפה הלאומית של עם ישראל – גם בתפוצות.

אופיר כץ: חיזוק השפה יכול לסייע בהתמודדות עם אתגרים כמו התבוללות, זהות יהודית, מאבק באנטישמיות ועידוד עלייה לארץ.

אופיר כץ: כמעט עשור חלף מאז החלטת הממשלה, אבל אנחנו רואים שחיקה שהולכת וגוברת במעמד השפה העברית בישראל ובעולם.

אופיר כץ: בעבור רבים מיהודי התפוצות היא הופכת לשפה זרה.

אופיר כץ: במדינות רבות היא כבר לא נרכשת כשפה שנייה, אלא כשפה זרה נוספת, בעלת חשיבות נמוכה משפות שימושיות אחרות.

אופיר כץ: ילדים ובני נוער ברחבי העולם לומדים על חגי ישראל, ולומדים את סיפורי התורה והתנ"ך בשפת האם שלהם, ולא בשפת העם היהודי.

אופיר כץ: לא סתם אמר אליעזר בן יהודה: "שני הדברים שבלעדיהם לא יהיו היהודים לעם: הארץ והלשון".

אופיר כץ: על מדינת ישראל לפעול.

אופיר כץ: אסור לנו לאבד את הקשר המרכזי לאחינו היהודים בתפוצות, קשר המבוסס על שפתנו המשותפת איתם.

אופיר כץ: הלשון העברית מאחדת את כולנו, "עברית בלי תירוצים – פשוט ככה", אמר זאב ז'בוטינסקי, "הלשון שבה הורגל היחיד לחשוב ולהרגיש את הרגשותיו".

אופיר כץ: וגם כאן, במדינת ישראל נפגעת תדמיתה של שפת הלאום שלנו.

אופיר כץ: היינו עדים בשבוע שעבר לדיאלוגים שלמים שנעשו בכנסת בשפה שהיא איננה השפה העברית.

אופיר כץ: ישבנו פה ולא ידענו על מה מדברים.

אופיר כץ: גם אף אחד לא טרח לתרגם לנו.

אופיר כץ: ישבנו דקות ארוכות בלי להבין מה אנחנו שומעים, כאן בכנסת ישראל.

אופיר כץ: אנחנו רואים שבמציאות הנוכחית, דברים שהיו מובנים מאליו, אנחנו צריכים לציין.

אופיר כץ: אנחנו צריכים להגן על השפה שלנו.

אופיר כץ: הממשלה הזאת נותנת לתנועה האסלאמית להשתלט על האדמות, על העצים, על החשמל, ועכשיו השפה שלנו בסכנה.

אופיר כץ: אסור לנו לאבד אותה בגלל משחקי הכיסאות של הקואליציה.

אופיר כץ: לכן, אני מפציר בכנסת לשמור על חשיבות השפה העברית, ולקבוע כי יום השפה העברית יצוין גם בכנסת ישראל, לנס ולגאון, ולהגיד בקול רם וברור: זו היא הארץ שלנו, זו היא השפה שלנו, זה הוא הלאום שלנו.

אופיר כץ: זו היא בעצם הישראליות.

אופיר כץ: אני מבקש גם להודות להסתדרות הציונית העולמית והעומד בראשה, חברי יעקב חגואל, שעושים עבודה חשובה, עבודה קדושה ומצוינת, בחיזוק השפה וחיזוק הקשר ליהודי התפוצות.

אופיר כץ: אני אשתמש, אדוני היושב-ראש, בזמן שנותר לי – סגן השר גולן הלך?

אופיר כץ: שמעתי קודם את סגן השר יאיר גולן מעיר לחבר הכנסת משה אבוטבול על הצעת החוק שלו.

אופיר כץ: חבר הכנסת אבוטבול, אני אומר שנותר לי זמן ואני אנצל אותו – שמעתי קודם את סגן השר יאיר גולן שהיה פה והעיר לך למה בעצם אתה מגיש הצעת חוק, כאילו: מה זה הדבר המוזר וההזוי הזה שאתה עושה בתור חבר כנסת ומהאופוזיציה, שאתה מגיש הצעת חוק, בגלל שמדובר בכלל בענייני חברות ביטוח ואתה בכלל צריך ללכת אליו לדבר איתו, לבקש את האישור שלו, כי זה חברות ביטוח והוא היה מלמד אותך איך עושים את זה.

משה אבוטבול: - - -

אופיר כץ: עוד מעט הם יעשו לנו תקנון לחברי כנסת באופוזיציה.

אופיר כץ: אז אני רוצה אולי לחדש לו, אני רוצה לחזק אותך.

אופיר כץ: תמשיך להגיש הצעות חוק כפי שאתה מוצא לנכון.

אופיר כץ: גם אני הגשתי בכנסת הקודמת הצעת חוק שנוגעת בחברות הביטוח, אפילו פוגעת בחברות הביטוח, אבל משרתת יותר את האזרח.

אופיר כץ: הדבר הראשון שעשיתי בשביל לשנות את זה – קודם כול הגשתי את הצעת החוק.

אופיר כץ: כשהגשתי את הצעת החוק באו ודיברו איתי, והיו פגישות, והעברתי בטרומית, וראשונה ושנייה ושלישית.

אופיר כץ: הצעת חוק שאומרת על התיישנות, שמבוטחים היו יכולים לתבוע את חברת הביטוח רק בפרק זמן של עד שלוש שנים, ושיניתי את זה לחמש שנים.

משה אבוטבול: - - - סתם זה תירוץ לבטלנות שלהם.

אוריאל בוסו: פעם היה שיתוף של קואליציה ואופוזיציה.

אופיר כץ: לא, הוא אומר לך כאילו – מה אתה מגיש הצעת חוק?

אופיר כץ: אז זה הכלי שלנו - - -

אוריאל בוסו: הכי חמור שסגן השר אמר לו: באיזה שיח אתה מדבר – כשהוא דיבר על תתי-אדם.

אופיר כץ: הוא דיבר על שיח?

אופיר כץ: השיח הכי רדוד ושהכי בז ליהודים, במיוחד ביהודה ושומרון, זה סגן השר.

אוריאל בוסו: להגיד "תתי-אדם" לאנשים.

אוריאל בוסו: להדריך פורעים בנגב נגד הממשלה.

משה אבוטבול: אתה מבין על מה מדובר פה?

משה אבוטבול: איזו סחורה.

אוריאל בוסו: הוא מחזק לנו את האמונה.

אופיר כץ: גם האזרחים מבינים.

אופיר כץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

משה אבוטבול: ועודד עוד יושב שם.

משה אבוטבול: עודד יושב שם בתוך ממשלה כזאת.

משה אבוטבול: מה קרה לעודד הישר?

משה אבוטבול: איבד את המצפון, יושב איתם.

אופיר כץ: אני רוצה שנצביע על העברה לדיון במליאה.

צבי האוזר: תודה רבה - - -

משה אבוטבול: יש לו הנחה.

משה אבוטבול: יש לו הנחה.

צבי האוזר: חבר הכנסת, אני רק רוצה לומר בהזדמנות זו שזכיתי, בשבתי כמזכיר הממשלה, להעביר את החלטת הממשלה הראשונה לציון יום השפה העברית.

צבי האוזר: אני מודה לך, ואני שמח לראות שדברים שעמלתי בעבורם לפני למעלה מעשור מחזיקים עד היום.

צבי האוזר: שימחת אותי.

אופיר כץ: עכשיו צריך לשמר את זה גם בכנסת.

צבי האוזר: אמת ויציב.

צבי האוזר: השר המשיב הוא יואל רזבוזוב, בשם שר התרבות.

צבי האוזר: אני מנצל את ההזדמנות לאחל לשר התרבות החלמה מהירה בשם כולנו.

יואל רזבוזוב: תודה, כבוד היושב-ראש.

יואל רזבוזוב: חבריי חברי הכנסת, כעולה, אני אגיד: עברית קשה שפה.

יואל רזבוזוב: אני מתכבד להקריא לכם את תשובת שר התרבות והספורט, כפי שהובאה לידי.

יואל רזבוזוב: זו גם הזדמנות טובה לאחל לשר טרופר החלמה מהירה, שיהיה חזק.

יואל רזבוזוב: יום הלשון העברית מצוין בממשלה כל שנה במועד יום הולדתו העברי של אליעזר בן יהודה, מחיה השפה העברית, בארץ ישראל.

יואל רזבוזוב: משרד התרבות והספורט רואה בשפה העברית, בחקר שלה ובפיתוחה, מרכיב מרכזי בתרבות ובהוויה הישראלית.

יואל רזבוזוב: כמדי שנה, ותוך התמודדות עם אתגרי הקורונה, ביצעה האקדמיה ללשון העברית, הפועלת תחת משרד התרבות והספורט, פעילויות ומיזמים רבים סביב יום הלשון העברית.

יואל רזבוזוב: בין היתר מיזם מילת השנה, מיזם שיר בעברית, מיזם הביטוי העברי האהוב, חידון אליפות העברית, אירועים, הרצאות וסדנאות מקוונות.

יואל רזבוזוב: בנוסף, ביום ראשון, 9 בינואר, צוין יום הלשון העברית גם בישיבת הממשלה, בהתאם להחלטת הממשלה לקידום מעמדה של הלשון העברית בישראל ובעולם.

יואל רזבוזוב: בישיבת הממשלה נסקרה פעילות האקדמיה ללשון העברית ונסקרו פעילויות שונות במשרדי הממשלה השונים לקידום מעמד השפה העברית.

יואל רזבוזוב: תודה לחבר הכנסת אופיר כץ על העלאת הנושא על סדר-היום של הכנסת.

יואל רזבוזוב: לטעמנו, אין צורך בציון נוסף מעבר לדיון הזה.

יואל רזבוזוב: אם אתם רוצים דיון המשך - - -

אופיר כץ: דיון במליאה.

יואל רזבוזוב: דיון במליאה.

צבי האוזר: אני תומך.

צבי האוזר: קול אחד יש לך.

יואל רזבוזוב: עברית בסוף זאת השפה שלנו, זה הכוח שלנו.

משה אבוטבול: אחרי - - - של השפה הערבית פה, אני חושב שכדאי לדון בזה פה.

יואל רזבוזוב: אני לא אתנגד לכל מה שקשור לשפה העברית, וחשוב לחזק אותה.

אמילי חיה מואטי: אדם שבטוח בשפה שלו לא חושש משפות אחרות.

משה אבוטבול: אין לי בעיה עם הערבית, אבל קצת בעברית.

אופיר כץ: - - -

צבי האוזר: אנחנו צריכים להצביע, אבל אני מבין שיש לנו עמדה נוספת.

משה אבוטבול: תאמיני לי, יריב לוין יודע ערבית יותר טוב מהם.

אופיר כץ: - - -

אמילי חיה מואטי: אני בטוחה בזה.

אמילי חיה מואטי: יריב לוין מדבר כל שפה - - -

משה אבוטבול: הינה, יריב מצוין.

משה אבוטבול: הוא התשובה שלנו.

אופיר כץ: אמילי, זה לא חשש – זה לכבד את השפה שלנו.

אמילי חיה מואטי: חד- משמעית.

אמילי חיה מואטי: יש לי - - -

משה אבוטבול: אני רוצה לדבר ביידיש.

אוריאל בוסו: היושב-ראש, אפשר עוד עמדה נוספת?

צבי האוזר: בבקשה.

אורית סטרוק: תודה, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: אני, קודם כול, רוצה להודות מאוד לחבר הכנסת אופיר כץ על היוזמה הברוכה הזאת.

אורית סטרוק: הדיון מאוד חשוב.

אורית סטרוק: ואני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש – אמרתי לך את זה כבר מקודם בשיחה אישית בינינו, ואני עכשיו רוצה לומר את זה בפומבי: מאז יום שני אני מסתובבת כאן בכנסת כמו בבית כנסת שחולל.

אורית סטרוק: זאת התחושה שלי.

אורית סטרוק: מאז התערוכה המזעזעת של יושב-ראש הכנסת מיקי לוי, שקישט את קירות הכנסת בכתובות ענקיות בעברית ובערבית בכוונה, בצורה בולטת, אני בתחושה שזה עוד צעד בהידרדרות, שאתם כקואליציה מובילים אותנו למדינת שני לאומיה.

אורית סטרוק: השפה העברית, כפי שציין בצדק חברי, חבר הכנסת כץ – תחיית השפה העברית היא חלק מתחיית האומה הישראלית במולדתה; היא חלק משיבתנו לארצנו כבעלי הבית של הארץ הזו.

אורית סטרוק: ובארץ הזו אנחנו מוכנים, כן, בשמחה, שהיו כאן אורחים שאינם בני עמנו, ונתנהג איתם כפי שלא מתנהגים עם אורחים בשום מקום אחר.

אורית סטרוק: אבל לא יעלה על הדעת שהמדינה שלנו תיהפך למדינת שני לאומיה.

אורית סטרוק: רק בכנסת הקודמת העבירו כאן

אורית סטרוק: בשמחה ובששון את חוק הלאום החשוב שאתה, אדוני היושב-ראש, היית מיוזמיו, מדוחפיו, ממוביליו.

אורית סטרוק: איך אתם מדרדרים אותנו צעד אחר צעד לתהומות האלה?

אורית סטרוק: בשביל מה צריך את הכתובות האלה, בשביל לצעוק אלינו מכל הקירות שזאת לא רק מדינת העם היהודי, אלא מדינת העם היהודי והעם הערבי?

אורית סטרוק: אין גבולות.

אורית סטרוק: אתם לא שמים אפילו לב לאיפה אתם מידרדרים - - -

צבי האוזר: משפט אחרון.

אורית סטרוק: אני באמת חושבת – משפט אחרון – שההצעה לקיים כאן במליאה דיון שבו כל חבר כנסת יתבטא על החשיבות העצומה של השפה העברית כשפה שהיא-היא השפה הראשית והמובילה ולא איזו פילגש - -

צבי האוזר: תודה רבה.

אורית סטרוק: - - היא כל כך חשובה בתקופה הנוראה הזו, שאתם מדרדרים אותנו אליה.

אורית סטרוק: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת בוסו, בבקשה, יש לך דקה.

אוריאל בוסו: טוב, שמעתי את חברתי, חברת הכנסת אמילי מואטי, שאדם שבטוח בשפה שלו לא צריך ליזום דיון.

אמילי חיה מואטי: לא, לא אמרתי את זה.

אמילי חיה מואטי: סליחה, זה לא מה שאמרתי.

אוריאל בוסו: אז סליחה, מה אמרת?

אמילי חיה מואטי: אמרתי שמי שבטוח בשפה שלו לא צריך לפחד משפות אחרות.

אוריאל בוסו: נכון, זו הכוונה.

אמילי חיה מואטי: להפך, אני בעד הדיון הזה.

אמילי חיה מואטי: לכן הגעתי למליאה.

אוריאל בוסו: סליחה, נכון, צודקת.

אוריאל בוסו: סליחה, אולי לא הבנתי.

אוריאל בוסו: לחזק את הנקודה: אני מוכרח לומר שכשעבר פה חוק החשמל – הרי בעבר ראינו שעולים חברי כנסת מהמשותפת, חברי כנסת אחרים שיודעים לתת משפטים בערבית ומדברים לציבור שלהם, וזה בסדר – כשעבר פה חוק החשמל, חברי כנסת עמדו שעה שלמה, לא שתי דקות או שני משפטים; שעה שלמה חברי כנסת – כשהיושב-ראש הוא גם כן מהמגזר הערבי, וחבר הכנסת עולה, והם מדברים בשפה הערבית, ואף אחד לא חושב גם לתרגם לנו את מה שהם אומרים.

אוריאל בוסו: שצריך לבדוק בכלל בתקנון אם יש אופציה כזאת, שאם מדברים בשפה אחרת שהיא לא השפה העברית, צריך שיהיה מתורגמן באותו רגע, אם זה בכתוביות, או באופן סימולטני, באותו הרגע, שיהיו לנו אוזניות.

אוריאל בוסו: אני חושב שיש חשיבות לזה שחברי, חבר הכנסת אופיר כץ, מציע בעת הזו, וזה חיוני וקריטי, כי בסופו של דבר זה פרלמנט ישראל-יהודי, ושפת האם שלנו היא השפה העברית, שפה שניתנה לנו בה תורה מסיני, היא שפת לשון הקודש, ואנחנו באמת מחזקים את הנושא הזה.

אוריאל בוסו: יישר כוח.

צבי האוזר: טוב, אז תראו, אני חייב – אדוני השר המשיב, אתה פשוט הזכרת לי שיש שיר של דן אלמגור, והלחן הוא של יאיר רוזנבלום, ויש ביצוע באמת פנטסטי של יוסי בנאי ורבקה מיכאלי – פנטסטי זה בלעז, אני יודע.

צבי האוזר: והוא כותב שם – בית אחד בכל זאת אצטט לכבודה של השפה העברית, דווקא כעולים חדשים.

צבי האוזר: השיר הזה אומר כך: "אני אותך לראות / מהר מילון לקנות / מביט מילון, מתחיל מא' / מה ראשון לראות?

צבי האוזר: / אהב, אוהב, אהוב, אוהב, אוהבת / מילים יפה מאוד".

צבי האוזר: אז זה באמת דן אלמגור, השיר "עברית קשה שפה".

צבי האוזר: אני חושב שאנחנו ניגש להצבעה.

משה אבוטבול: אם הוא היה פותח את המילון היום, זה היה א' – אופוזיציה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבוטבול, יש רגעים בכנסת של פיוט - -

משה אבוטבול: איזה רגעים - - - איבדתם את זה - - -

צבי האוזר: - - של רגע של עברית - -

משה אבוטבול: אין רגעים - - -

צבי האוזר: - - של תפארתה של הארץ, למה לקלקל?

משה אבוטבול: יש סיסמאות על הקירות, כמו שהיא אמרה.

צבי האוזר: למה לקלקל?

משה אבוטבול: אורית צודקת.

משה אבוטבול: הסיסמאות זה מה שיש אצלכם.

צבי האוזר: חבל, חבל, חבל.

משה אבוטבול: תכבדו את הערבים, תשאירו את החרדים בצד, תמשיכו לנגח את כולם.

משה אבוטבול: די, תעשה לי טובה.

צבי האוזר: אפילו על עברית אי-אפשר - - - חברים - - -

משה אבוטבול: אתם עושים מה שאתם רוצים.

צבי האוזר: טוב, אתה צודק.

צבי האוזר: אני אגש להצבעה על פי הצעת המציע לכלול בסדר-היום את הדיון בסדר-היום של מליאת הכנסת.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 8

צבי האוזר: נמנעים – אין

משה אבוטבול: למליאה, יאללה, בהצלחה.

משה אבוטבול: אני חושב שזה מתבקש.

צבי האוזר: בעד – שמונה, נגד – אין.

צבי האוזר: התקבלה הצעת המציע, ולכבודה של העברית נקיים כאן דיון במליאה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: << הלסי >> פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים – הצורך בפיקוח על מוצרי מזון לתינוקות << הלסי >>

צבי האוזר: אנחנו נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: פיקוח על מחירי מצרכים ושירותים – הצורך בפיקוח על מוצרי מזון לתינוקות, מס' 1601, של חברת הכנסת אמילי חיה מואטי, בבקשה.

צבי האוזר: עשר דקות.

אמילי חיה מואטי: אם כבר אנחנו בשפה העברית, אז באמת אני חושבת בימים האחרונים על מאיר אריאל, בנוגע לשנת שמיטה, שהוא שואל ב"מדרש יונתי": "ושמיטה כהלכה אתה כבר יודע לעשות/ שאתה רץ לקחת עוד ועוד אדמות?

אמילי חיה מואטי: / בספק מרמה, בחשד גזל, בחסות חשכה/ בחסינות מושל?

אמילי חיה מואטי: הזו גאולה?

אמילי חיה מואטי: הזה כבודה?

אמילי חיה מואטי: / כגנב במחתרת יהודה?

אמילי חיה מואטי: / ולמי תמכור את "שדך" בשנת שמיטה/ או אולי תתאסלם או תתנצר לשנה?

אמילי חיה מואטי: / ולפני מי תיתמם שביעית אחר שביעית/ בעוד האדמה אשר תחתיך כשפחה נשבית?

אמילי חיה מואטי: / בעיני מי זה מוצא חן?

אמילי חיה מואטי: / אדמה אתה לוקח – גאולה לא נותן".

צבי האוזר: ובעל פה.

צבי האוזר: אני מציע שנפתח פינה קבועה, חברים, מעת לעת שיר.

צבי האוזר: דברי טעם.

צבי האוזר: לכבודו של הבית הזה.

קריאות: - - -

אמילי חיה מואטי: אני יודעת לצטט את ז'בוטינסקי.

משה אבוטבול: תביאי טשרניחובסקי גם.

אוריאל בוסו: בעל פה – כל הכבוד.

אמילי חיה מואטי: אני מבקשת גם להודות לחבר הכנסת כץ - -

צבי האוזר: אני אתן לך עוד דקה רק על הדקלום.

אמילי חיה מואטי: - - על ההרצאה הנהדרת שלו כי אני באמת חושבת שהעברית שלנו, גם הקדומה וגם זו המתחדשת, היא השפה היפה בשפות תבל.

אמילי חיה מואטי: אני תמיד תוהה למה למשל בכנסת אנחנו לא מרחיבים את האופקים שלנו בנוגע לשפה, לומדים אותה, לומדים להגות אותה ולהגות בה.

אמילי חיה מואטי: אז כל הכבוד על ההצעה, הצבעתי בעדה, ויהיה נהדר שנקיים כמה שיותר דיונים.

אמילי חיה מואטי: בסוף שפה קובעת תודעה שקובעת מציאות, אין סוף לדברים האלה.

אמילי חיה מואטי: אז באמת כל הכבוד, זה היה מאוד מרגש.

אמילי חיה מואטי: עכשיו לענייננו.

אמילי חיה מואטי: התבקשתי להסביר במליאה מדוע חוק התמ"ל הוא קריטי לקיום החברה שלנו ככזו שמבוססת על צדק ולא על צדקה.

אמילי חיה מואטי: חשבתי לוותר ולסכם שמדינה שבה תינוקות הולכים לישון רעבים היא מדינה לא מתפקדת, וזה כמובן לא התחיל מאתמול.

אמילי חיה מואטי: את ההצעה הדחופה לסדר-היום הגשנו לאחר שוועדת השרים דחתה, לצערי, את הצעת החוק שלנו להנגשת מזון לתינוקות לכל בית בישראל.

אמילי חיה מואטי: כולכם, חברות וחברי הבית, חייבים להבין את החשיבות של הנגשה מלאה של מזון חיוני לתינוקות מיום היוולדם.

אמילי חיה מואטי: אנחנו, כנבחרי ציבור כאן לא רק כדי לדבר ולהשמיע אלא כדי לפעול.

אמילי חיה מואטי: הצוות שלי ואני, בשיתוף פעולה עם חברי חבר הכנסת אוריאל בוסו מש"ס, דיברנו והעמקנו בחקר שוק ובהשלכות שיש על משפחות בינינו, ושותפים לאותו חקר גם ארגוני החברה האזרחית, עיתונאים שלאורך שנים עוקבים אחר המתרחש וגם הנזקקים עצמם, גם המוחלשים עצמם, שניהלנו איתם שיחות ושמענו עדויות ממקור ראשון – ולמען האמת יש כל כך הרבה כאלה שדי לפתוח את העיניים והאוזניים והסיפורים מתגלגלים אליך.

אמילי חיה מואטי: הגיעה העת שמדינת ישראל תיקח אחריות על המובן מאליו, התזונה של הילדים שלנו.

אמילי חיה מואטי: אי-אפשר להפריז בחשיבות של ביטחון תזונתי אצל תינוקות.

אמילי חיה מואטי: אומנם דובר אמש בחדשות 12 על הוזלה לכאורה ומבצעים של תחליפי החלב לתינוקות, אבל זה לא מספיק.

אמילי חיה מואטי: הלחם והחלב נמצאים בסל המוצרים המפוקחים.

אמילי חיה מואטי: אני לא מבינה למה הלחם של התינוקות מבחינת הממשלה, גם זו הנוכחית וגם קודמותיה, לא צריך להיות בסל הזה.

אמילי חיה מואטי: המחירים יקרים לאין שיעור ממחירים במדינות ה-OECD.

אמילי חיה מואטי: אנחנו משאירים את התינוקות לחסדי השוק ולחסדי פילנתרופים ומבצעים.

אמילי חיה מואטי: זה לא הוגן.

אמילי חיה מואטי: ברצוני לציין כמה עובדות שממחישות מה קורה כאשר המדינה מתכחשת לתפקידה ומאפשרת לילדים לגדול באי-ביטחון תזונתי ולהיחשף לתזונה לקויה.

אמילי חיה מואטי: אני אצטט, ברשותכם, ממחקרה של ד"ר דורית אדלר, נשיאת הפורום הישראלי לתזונה בת-קיימא: אי-ביטחון תזונתי בילדות המוקדמת עלול לפגוע בהתפתחות הקוגניטיבית והחברתית של הילד לאורך חייו ולהסב לו נזק בלתי הפיך במימוש הפוטנציאל במישורי החיים השונים, כולל היצרניים והכלכליים.

אמילי חיה מואטי: תלמידים שסובלים מתזונה לקויה נמצאים בעמדת נחיתות מובהקת להצליח בלימודים לעומת עמיתיהם.

אמילי חיה מואטי: אי-ביטחון תזונתי אצל ילדים תורם להנצחת מעגל העוני.

אמילי חיה מואטי: מחקרים מראים שילדים שגדלים במשפחות שסובלות מאי-ביטחון תזונתי, יש להם סיכוי קטן יותר להגיע להישגים חינוכיים ומקצועיים ולהצליח לפרוץ את מעגל העוני.

אמילי חיה מואטי: כלומר, אנחנו יוצרים כאן ביודעין דור נוסף לעוני.

אמילי חיה מואטי: ואני רוצה רק להזכיר שדור שני לעוני הוא דור הרבה יותר קשה מדור ראשון לעוני, כי בצד השני מתפתח דור שני לפריבילגיה ולהגמוניה.

אמילי חיה מואטי: בישראל של 2021 יותר מ-25% מהאוכלוסייה חיים בעוני.

אמילי חיה מואטי: יותר מ-200,000 משפחות מתמודדות עם אי-ביטחון תזונתי, ובהן 26,000 תינוקות רעבים.

אמילי חיה מואטי: אני חוזרת על הנתון: 26,000 תינוקות רעבים.

אמילי חיה מואטי: בישראל של 2021 מוגשים כתבי אישום נגד אימהות בגין גנבת קופסאות תחליפי חלב לתינוקות.

אמילי חיה מואטי: חברים וחברות, זה לא נורמלי.

אמילי חיה מואטי: יש לנו אחריות על הציבור הזה, יש לנו אחריות על הדור הזה, וחובה עלינו בממשלה הזאת להבטיח הנגשה מלאה של מזון בריא לכל משפחה בישראל, במחירים בני השגה.

אמילי חיה מואטי: עכשיו, אומרים לנו – פנו גם אל חבר הכנסת בוסו וגם אליי עם כל מיני רעיונות של לפתוח את השוק, להוריד את המכסים.

אמילי חיה מואטי: נהדר.

אמילי חיה מואטי: מתי הדבר הזה אמור לקרות?

אמילי חיה מואטי: כי החוק, מבחינתנו, אנחנו יכולים להניח לו בהנחה שהתוצאה תהיה התוצאה שאנחנו מבקשים להשיג, ואני לא רואה שזה הולך לכיוון הזה.

אמילי חיה מואטי: אני מבקשת בזאת להעביר את הדיון בדחיפות להמשך דיונים בוועדה הרלוונטית, אדוני היושב-ראש, ואני קוראת לחבריי בממשלה: בואו נעשה את הדבר הנכון והמתבקש, זה קריטי.

אמילי חיה מואטי: בואו נכניס את תחליפי החלב לתינוקות לסל המוצרים המפוקחים.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה וערב טוב לכולם, ואני מצפה לשמוע את הדברים, גם שלך, אדוני סגן השרה, ולפני כן, אני חושבת, של חברי חבר הכנסת אוריאל בוסו, תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: האמת היא שקודם תשובת הממשלה.

צבי האוזר: יעלה וישיב סגן שרת הכלכלה יאיר גולן.

צבי האוזר: אחר כך אוריאל בוסו.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברת הכנסת מואטי, טרם אשיב להצעה לסדר-היום, אני רוצה לומר משהו ברמה קצת יותר כללית: אני מודה ומתוודה שהדברים האלה יוצאים מליבי ברוח הימים האלה, ברוח השיח הפוליטי הכולל, האווירה הפוליטית הכוללת, ועל זה אני יכול לומר שהחטא הכי גדול בעיניי של ממשלת נתניהו, או ממשלות נתניהו, וגם אלה שתמכו בהן, הוא חטא ההשחתה, חטא ההשחתה הציבורית.

יאיר גולן: תחת חטא ההשחתה הציבורית רע זה טוב, שחיתות זה נחמד, גסות זה אותנטיות, מינויים פוליטיים זו משילות, שוחד פוליטי זו מיומנות פוליטית, שטחי הוא מעמיק, בזבזני הוא הכרחי.

משה אבוטבול: מה זה קשור למוצרי מזון לתינוקות?

משה אבוטבול: מה זה קשור למוצרי מזון לתינוקות?

יאיר גולן: גם להפך.

יאיר גולן: אם היית מקשיב הייתי אומר לך שזה לא קשור, אבל אני נושא הצהרה.

משה אבוטבול: אתה לא מפסיק עם זה, תפסיק.

משה אבוטבול: אתה מבלבל את המוח.

יאיר גולן: וגם להפך.

יאיר גולן: גם להפך.

יאיר גולן: דיברתי על גסות רוח.

יאיר גולן: הינה, בבקשה.

משה אבוטבול: כשאין לכם תשובות, נתניהו.

משה אבוטבול: מה יהיה בעוד שבוע, שבועיים?

משה אבוטבול: אתם תהיו בבעיה.

אוריאל בוסו: הממשלה הכי ביביסטית שאני מכיר זה אתם.

אוריאל בוסו: כל היום מתעסקים בביבי.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, גם להפך.

יאיר גולן: ממלכתיות זו חולשה, יושר זה תמימות, רצינות זה ניתוק מהעם, עבודה קשה היא בזבוז זמן, מעשים זה תפל, העיקר זה מלל, מלל ועוד מלל – ארסי, מתלהם ומקומם.

משה אבוטבול: ומה עם מוצרי המזון לתינוקות?

משה אבוטבול: רק על זה תענה, נשמה.

יאיר גולן: תכף אגיע גם למוצרי המזון לתינוקות.

משה אבוטבול: אה, ברוך השם, הינה הגענו לנקודה.

יאיר גולן: החטא המרכזי של ממשלות נתניהו הוא ביצירת תרבות פוליטית שבטית ולא ממלכתית.

יאיר גולן: יצירת תרבות פוליטית המרוכזת בזהות ולא ברעיונות.

אוריאל בוסו: ביביסטים אתם נהייתם.

משה אבוטבול: תוסיף לו דקה שידבר על מזון לתינוקות.

יאיר גולן: תרבות פוליטית המרוכזת בעבר ולא בעתיד, תרבות פוליטית המרוכזת ב"אנחנו והם", תרבות פוליטית המרוכזת בשנאה.

משה אבוטבול: את מבינה, מואטי?

משה אבוטבול: הוא גם לא עונה לך.

צבי האוזר: חבר הכנסת משה אבוטבול, אני מבקש לאפשר לדובר - -

משה אבוטבול: שידבר עניינית, ריבונו של עולם.

צבי האוזר: - - אני מבקש לאפשר לדובר להשלים את דבריו.

משה אבוטבול: שידבר, אבל לעניין.

יאיר גולן: מול התרבות הזו אנו מציבים קואליציה מורכבת, אבל הכרחית.

יאיר גולן: קואליציה של דיון, ויכוח נוקב והגעה להסכמות.

יאיר גולן: קואליציה של אנשים שלא חפים מטעויות, אבל באו לעבוד.

יאיר גולן: קואליציה שמרכיביה מכבדים את שלטון החוק ומכבדים אחד את השני.

יאיר גולן: קואליציה שיש סיכוי שהאזרח הישראלי יביט אליה ויגיד לעצמו, אני רוצה להיות שם בכנסת ישראל, או אני מאמין באנשים האלה, ואני רוצה לחיות פה בארץ.

יאיר גולן: ולכן אני חושב שהשינוי הזה הוא כל כך הכרחי, כל כך חשוב.

יאיר גולן: ועכשיו, גם בשבילך כמובן, חבר הכנסת אבוטבול, התייחסות להצעה לסדר-היום באופן ענייני וקצרצר.

משה אבוטבול: בדיוק.

משה אבוטבול: בוא נדבר קצת על זה.

יאיר גולן: פה אני אומר כך: ועדת המחירים במשרד האוצר ביצעה בחינה מעמיקה בעניין הצורך בהחלת פיקוח מחירים על תרכובות מזון לתינוקות, ופרסמה המלצתה ב-17 באפריל 2019.

יאיר גולן: הוועדה מצאה כי אין מקום להחיל פיקוח מחירים על מוצרים אלו, כיוון שמדובר במוצרים שנמכרים כמעט ברווחי עלות, וכיוון שבשנים האחרונות נרשמת עלייה מסוימת ברמת התחרותיות בשוק התמ"ל – תחליף מזון לתינוקות - -

אמילי חיה מואטי: אבל זה לא נכון.

יאיר גולן: - - בין היתר, בעקבות הצו המוסכם שהחילה רשות התחרות.

יאיר גולן: באשר לצו המוסכם, יצוין כי בשנת 2018 ערכה הרשות מחקר מעמיק לבחינת השפעת הצו המוסכם על התחרות בענף התמ"ל, ודוח המחקר פורסם באתר הרשות.

יאיר גולן: בהמשך אותה שנה הוארך הצו המוסכם בין הממונה לבין ספקיות התמ"ל וזכה לאישור בית הדין לתחרות.

יאיר גולן: הצו, כאמור, בתוקף גם כיום, והוא יישאר בתוקף עד שנת 2023.

יאיר גולן: ישנו חשש שהחלת פיקוח מחירים וקביעת מחיר המגלם את כל עלויות הייצור יגרום להתקבעות המחירים בשוק, יפגע בהתפתחות שצוינה, ואף יביא, בסבירות מסוימת, לפגיעה בצרכן.

אוריאל בוסו: אתם דואגים לעצמכם?

אוריאל בוסו: סגן השר - - -

יאיר גולן: רוצה לומר, להבנתנו במשרד הכלכלה אין בעיה במחירים האלה, במתח הרווחים הנוכחי וברמת התחרות הקיימת.

אוריאל בוסו: מה זה אין בעיה?

יאיר גולן: ועם זאת, אדוני היושב-ראש, כמובן לא נתנגד להעביר את הנושא הזה לוועדה – נדמה לי שזה ועדת הכלכלה – שתדון בנושא הזה, ואם תגיע למסקנות אחרות, כמובן נשמח להמשך הדיון הפורה בין הממשלה לכנסת, כדי לתקן את מה שדרוש תיקון לטובת כל אזרחי ישראל, גם הקטנטנים שבהם.

יאיר גולן: תודה רבה.

משה אבוטבול: ומילה לסיום, נתניהו.

צבי האוזר: תודה רבה לסגן שרת הכלכלה, יאיר גולן.

צבי האוזר: ועמדה נוספת מן הצד, חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה, דקה אחת.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, אני שומע את התשובה של סגן השרה, אני גם המום וגם בסוג של אכזבה.

אוריאל בוסו: יש לי הצעת חוק, שמונחת, עם חברת הכנסת אמילי חיה מואטי.

אוריאל בוסו: המוצר הגניב ביותר במדינת ישראל בפארמים ובכל מקום זה מוצרי תחליפי מזון.

אוריאל בוסו: תחליפי חלב של תינוקות: מטרנה וסימילאק, שעולה פה בארץ 80–85 שקל.

אוריאל בוסו: אותו מוצר עולה באירופה 7–8 אירו.

אוריאל בוסו: אתם אומרים שמבחינת

אוריאל בוסו: כם אין בעיה עם המחירים.

אוריאל בוסו: זה ניתוק עצום.

אוריאל בוסו: היום ראינו ב"ממון" כתבה נוספת, שמלבד העלייה שכל הרשתות רוצות להעלות את מחירי המזון בכל דבר, לקחו לעצמם בונוסים.

אוריאל בוסו: חבר'ה, בממשלה הקודמת עוד היו תלושי מזון שנתנו.

אוריאל בוסו: אני מבין שהפרויקט הזה הסתיים, אבל זה ניתוק.

אוריאל בוסו: אתם צריכים להבין, אנחנו מדברים פה על תחליפי חלב.

אוריאל בוסו: להגיד שפיקוח יעצור את התחרות – אם היינו בפער מחירים נגיד בין 20 שקל ל-30 שקל, ל-35 שקל, אז פה אתה אומר לי תחרות.

אוריאל בוסו: אתה מדבר על מחירים מופקעים, שביחס למדינות ה-OECD אנחנו נמצאים ב-80% יותר יקר מכל מדינות ה-OECD.

אוריאל בוסו: אלה מדדים בדוקים.

אוריאל בוסו: איך אתם אומרים שמבחינת

אוריאל בוסו: כם המחירים נורמליים?

אוריאל בוסו: צריך לתת פיקוח.

אוריאל בוסו: הלחם האחיד עד היום נשאר שבעה שקלים.

אוריאל בוסו: גם כשאתה יודע שלילד אין מה לאכול, אתה יודע שלפחות לחם וחלב הוא בפיקוח והוא ישתה, גם אם זה חלב בשקית, זה לחם אחיד, אבל זה נשאר המחיר, כי המדינה גם צריכה להכניס – מכניסה סובסידיה.

צבי האוזר: משפט אחרון.

אוריאל בוסו: אבל חייב להתייחס לנושא, ואני מבקש, נמצאת פה שרת התחבורה, שאנחנו מכירים אותך גם בתור שרה חברתית, כשהיית עוד באופוזיציה בהצעות חוק שלך.

אוריאל בוסו: אמילי חיה מואטי, שהיא באמת מגיעה מהמקום הזה, מכירים – שנינו גדלנו לא במשפחות של כפית של זהב, יודעים מה המצוקה.

אוריאל בוסו: אנא מכם, זה בשביל הילדים שלפחות – אם הייתם יושבים בוועדה, אבא - - -

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ביקשנו משפט אחרון.

אוריאל בוסו: אין בעיה, משפט אחרון.

אוריאל בוסו: אם היית שומע בוועדה אבא שב-4:00 לפנות בוקר משמיע לנו הקלטה – וזה אבא חד-הורי אגב – שהילדה שלו בוכה והוא אומר לה, לכי לישון, והוא אומר שלפני כן הוא לקח לה את התחליף והוא מהל את זה, ובגלל זה הילדה רעבה.

אוריאל בוסו: ילדים רעבים לא יכולים לישון.

אוריאל בוסו: אנא מכם, תתייחסו לזה כמשהו הכי דחוף.

אוריאל בוסו: זה לא בשביל שום דבר, זה בשביל שתדעו שילדים יישנו לא רעבים.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה לחבר הכנסת אוריאל בוסו.

צבי האוזר: אם כך, אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: על פי בקשת חברת הכנסת אמילי מואטי, נמשיך את הדיון בוועדה הרלוונטית, בוועדת הכלכלה.

צבי האוזר: טוב, אנחנו נעבור להצבעה.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 11 חברי כנסת, נגד אין.

צבי האוזר: אני קובע כי ההצעה לסדר על פיקוח מחירים על מצרכים ושירותים, הצורך בפיקוח מוצרי מזון לתינוקות, של חברת הכנסת אמילי חיה מואטי, תעבור לדיון בוועדת הכלכלה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור מכאן לשאילתות, ונפתח בשאילתה מספר 393.

צבי האוזר: שר החקלאות ופיתוח הכפר ישיב על שאילתה זו של חבר הכנסת איימן עודה, אספקת מים לחקלאים הערבים בנגב.

צבי האוזר: חבר הכנסת עודה אינו נוכח.

עודד פורר: יש לי עוד שאילתה.

עודד פורר: אני פשוט גם השר לפיתוח הנגב והגליל.

צבי האוזר: נכון.

צבי האוזר: בשבתו ובכובעו כשר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל, ישיב השר עודד פורר לשאילתה של חברת הכנסת ענבר בזק, שאילתה מספר 388, בעניין עסקים קטנים.

צבי האוזר: חברת הכנסת בזק, בבקשה.

ענבר בזק: תודה רבה.

ענבר בזק: לאחרונה פורסמה יוזמה מבורכת של המשרד לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל, למימון חנויות מקוונות לעסקים קטנים.

ענבר בזק: חשוב להבטיח כי התקציב המשמעותי המיועד למיזם, יישאר בפריפריה.

ענבר בזק: ברצוני לשאול: 1.

ענבר בזק: האם המשרד יעניק עדיפות לספקים תושבי הפריפריה באספקת השירותים הנדרשים במסגרת המיזם?

ענבר בזק: 2.

ענבר בזק: וכיצד המשרד יבטיח כי רק עסקים בבעלות תושבי הפריפריה יזכו בסיוע?

ענבר בזק: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

עודד פורר: תודה, חברת הכנסת בזק.

עודד פורר: פרויקט החנויות המקוונות שהשקנו במשרד מתחלק בעצם לשני שלבים.

עודד פורר: השלב הראשון הוא פרסום מכרז לבחירת ספק, שיקים ויתפעל חנויות מקוונות.

עודד פורר: לאחר מכן יפורסם קול קורא לבחירת העסקים שיזכו לחנות מקוונת, לרבות התוספות שיצורפו אליה.

עודד פורר: לעניין המכרז, המשרד לא מתעדף ספק כזה או אחר על פי כתובת מגוריו, אלא על בסיס מחיר ואיכות ההצעה, בהתאם להגדרות המחוקק.

עודד פורר: לעניין השירותים שיינתנו במכרז – זאת אומרת הקול הקורא והעסקים שייבחרו לפרויקט – אלו יהיו רק עסקים שממוקמים בנגב, בגליל ובפריפריה החברתית.

עודד פורר: המשרד אינו בודק מה כתובת בעל העסק משום שזאת אינה מטרת הפרויקט, אלא מטרתו היא העסקים באזורים הללו והגברת הפעילות העסקית באזורים הללו.

עודד פורר: מצב כזה גם עלול לפגוע במטרה.

עודד פורר: רק, כאמור, מהי כתובת העסק.

עודד פורר: אני שוב אציין שמדובר בעסקים קטנים.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתות שעליהן ישיב סגן שר הביטחון.

צבי האוזר: שאילתה מס' 289 של חבר הכנסת אורי מקלב: החלת רגולציה בתחום האנרגיה ומשק הגז הטבעי ביהודה ושומרון.

צבי האוזר: אני לא רואה את אורי מקלב.

צבי האוזר: נעבור לשאילתות שמופנות לשרת התחבורה והבטיחות בדרכים.

צבי האוזר: שאילתה מס' 299 של חבר הכנסת יואב בן צור: היעדר שוליים בכבישים בין-עירוניים לעצירה בטוחה.

צבי האוזר: הוא אינו נוכח.

מרב מיכאלי: הוא ביקש לקבל אותה בכתב.

צבי האוזר: הוא ביקש לקבל זאת בכתב?

צבי האוזר: אוקיי.

צבי האוזר: גם השאילתה של חבר הכנסת איימן עודה והשאילתה של חברת הכנסת דיסטל.

אורית סטרוק: - - -

אוריאל בוסו: אתה הולך לפי הסדר?

צבי האוזר: אני הולך לפי הסדר, כפי שהונח בפניי.

צבי האוזר: עכשיו נפנה לשאילתה מס' 348.

אורית סטרוק: שנייה, אמורות להיות שאילתות לשר הביטחון.

צבי האוזר: אני מתנצל.

צבי האוזר: מופיעה כאן שרת התחבורה, ואנחנו נעבור לשאילתות.

צבי האוזר: אני הודעתי, ואם לא הייתי ברור אני מתנצל על כך.

צבי האוזר: השאילתות עכשיו מופנות לשרת התחבורה.

צבי האוזר: אחרי שרת התחבורה אנחנו נפנה שאילתות לשר הביטחון, שישיב עליהן סגן שר הביטחון.

צבי האוזר: השאילתה הנוכחית היא מס' 348 של חבר הכנסת יריב לוין: דחיית מועד איסור שיווק רכבים לא חשמליים.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חברות וחברי הכנסת, להלן השאילתה: מבקר המדינה מותח ביקורת על החלטת משרדך לדחות את מועד איסור שיווק רכבים לא חשמליים לשנת 2035.

יריב לוין: עוד התפרסמה כוונת הממשלה להטיל מס נסיעה על רכבים חשמליים.

יריב לוין: רצוני לשאול: 1.

יריב לוין: מדוע נדחה מועד איסור השיווק?

יריב לוין: 2.

יריב לוין: מה יעשה משרדך למניעת הטלת מס על רכבים חשמליים ולעידוד השימוש בהם?

מרב מיכאלי: תודה רבה, חברי חבר הכנסת יריב לוין.

מרב מיכאלי: אני גם מודה לך שנשארת.

מרב מיכאלי: זה נחמד שיש פה חברות וחברי כנסת שנשארות בשביל להשמיע את השאילתות ולקבל את התשובות.

צבי האוזר: קודם כול, אפילו השמיעו כאן שירה, לא רק שאילתות.

צבי האוזר: הפסדת.

מרב מיכאלי: אוי, הפסדתי.

מרב מיכאלי: כמו שאדוני אולי הבחין, אחד הדברים ששמתי עליהם כובד משקל בכניסה לעבודה במשרד התחבורה הוא המעבר לחשמול רכבים בתחבורה ציבורית – גם כלי רכב פרטיים וגם תחבורה ציבורית.

מרב מיכאלי: לכן, שים לב: בהחלטת ממשלה מיולי האחרון, של מעבר לכלכלה דלת-פחמן נקבע שהגבלת כמות פליטות גזי חממה לרכב חדש עד 3.5 טון תהיה משנת 2030.

מרב מיכאלי: היא לא תידחה לשנת 2035.

מרב מיכאלי: מה שיידחה לשנת 2035 – הוא לא נדחה, אלא זה מעבר הדרגתי.

מרב מיכאלי: בכל מקרה עד שנת 2030 לכמות השווה עד 5% מכמות פליטת גזי החממה ממה שיש ב-2020.

מרב מיכאלי: כלומר מ-2030 בעצם התנאי לייבוא כלי רכב פרטיים הוא הנעה בלי פליטות מזהמות.

מרב מיכאלי: זה חלק א'.

מרב מיכאלי: מה שרלוונטי לשנת 2035 זאת החלטת ממשלה לתחבורה נקייה, שבה הוספנו שעד 2035 לפחות 50% מכלי הרכב, שהם מעל 3.5 טון שמיובאים לישראל, יהיו נקיים, או שעושים בהם שימוש בדלקים שמובילים להפחתה של 80% מפליטות גזי החממה.

מרב מיכאלי: כמו שאדוני בוודאי יודע, כלי רכב כבדים, המעבר שלהם לחשמל הוא איטי יותר, ועדיין הפיתוח שם נמשך.

מרב מיכאלי: בכל מקרה בישראל יש גם אתגר; משום שממשלות קודמות – ואני אומרת את זה – זה מה שזה – ממשלות קודמות לא עשו כמעט דבר כדי לייצר כאן תשתית טעינה.

מרב מיכאלי: כדי לעבור לשימוש בכלי רכב חשמליים אתה זקוק לתשתית שבה אפשר יהיה לטעון הן את כלי הרכב הפרטיים והן את כלי הרכב הציבוריים.

מרב מיכאלי: זה דבר שכמעט לא קיים במדינת ישראל היום, ובהחלטות הממשלה שציינתי אנחנו הנחנו את התנאים ואת התאריכים ושמנו יעדים ומטרות לייצר את התשתית כזאת.

מרב מיכאלי: בנוסף ההתחייבות שלנו היא שעד שנת 2026 אוטובוסים עירוניים חדשים יהיו אך ורק חשמליים, ואכן, הבאתי השבוע לממשלה את הסכם התחרות החדש בגוש דן שמביא עוד דחיפה ועוד החשה של המעבר לאוטובוסים חשמליים.

מרב מיכאלי: לגבי אגרת הרישוי על כלי רכב חשמליים – זאת, כידוע, לא החלטה שלי אלא של משרד האוצר – הם רצו להעלות את האגרה – אני מתנגדת לכך בכל תוקף, ואני פועלת ככל יכולתי למנוע את ההעלאה הזאת.

יריב לוין: תודה על התשובה.

יריב לוין: קודם כול, זאת בהחלט בשורה גדולה מאוד.

יריב לוין: אם ההחלטה היא, אכן, שאין יותר ייבוא רכבים שאינם רכבים חשמליים, או אין יותר ייבוא של רכב מזהם החל מ-2030, אני חושב שחשוב שהדברים האלה יובאו לידיעת הציבור, יבואני הרכב וכולם באופן חד-משמעי, כי לא כך הובנו הדברים.

יריב לוין: נדמה לי שההחלטה כפי שהיא מנוסחת היא מעורפלת, עם כמה אחוזים וכו'.

יריב לוין: אני חושב שאם זאת ההחלטה וזאת המדיניות, כדאי שהיא תהיה חדה וברורה.

מרב מיכאלי: אז, קודם כול, תודה לך על הבמה, ואנחנו נוודא ונבהיר את זה בצורה ציבורית ראויה.

יריב לוין: זו בהחלט בשורה חשובה.

יריב לוין: אני חושב שהשאלה שלי בעניין מס הנסיעה לא הובנה.

יריב לוין: ראשית אני בהחלט יכול לבשר לשרה, שלפחות לגבי 2022, אגרת הרישוי לרכב חשמלי נשארה באותו סכום שהיא הייתה קודם לכן, כלומר אגרה מוזלת באופן משמעותי.

יריב לוין: כך שמהבחינה הזאת דווקא אין איום, וככל שהיה איום כזה הוא הוסר.

יריב לוין: זאת בהחלט גם בשורה טובה והחלטה טובה.

מרב מיכאלי: עדיין לא הוסר, לצערי.

מרב מיכאלי: אבל אנחנו על זה.

יריב לוין: אני לא יודע, זה לפחות הפרסום שאני ראיתי, שהסכומים נקבעו.

יריב לוין: לכן אני אומר שוב: כדאי שייעשה סדר בעניין הזה.

יריב לוין: אבל אני שאלתי בעניין אחר, שהוא הרבה יותר דרמטי, והוא הרעיון לגבות מס על הנסיעות, שיבוא במקום תשלום המס שגובים דרך הבלו על הדלק.

יריב לוין: זאת באמת השאלה הכבדה באמת.

יריב לוין: כי הרי אי-אפשר להתעלם מהעובדה שמצד אחד מדובר בהכנסות של כ-18 מיליארד שקל למדינה, שהן מאוד משמעותיות, ומצד שני, ברור לגמרי שהטלת מס כזה על נסיעות היא חסם ומעכב הכי גדול והכי משמעותי למעבר לרכבים חשמליים.

יריב לוין: בניגוד למה שנעשה בכל העולם, כמובן התהליך הוא הפוך: עושים מאמץ גדול לעודד את זה, אפילו כולל מענקים למי שרוכש רכב חשמלי וכו'.

צבי האוזר: חבר הכנסת לוין, מה השאלה?

יריב לוין: כן, כן, אני פשוט מסביר כי היה חוסר הבנה.

יריב לוין: לכן, אני שואל, בעניין הזה לאור ההודעה של משרד האוצר, שהוא בוחן מהלך כזה.

יריב לוין: נדמה לי שכל מי שרוצה באמת שיהיה מעבר לרכבים חשמליים ולהיפטר ממטרד זיהום האוויר והרעש הכי משמעותי, שמשפיע על איכות הסביבה – צריך לומר, נחפש מקורות אחרים, אבל את הדבר הזה לא נעשה, כדי לשדר מסר ברור של עידוד של אנשים לעבור.

יריב לוין: אם אנשים יידעו שבעוד שנה או שנתיים יטילו עליהם מס כזה, ברור שהמוטיבציה שלהם לבצע את המעבר הזה לא תהיה קיימת.

יריב לוין: השאלה היא, מה בדעתך לעשות בעניין הזה?

צבי האוזר: האומנם?

מרב מיכאלי: א.

מרב מיכאלי: תודה על ההבהרה.

מרב מיכאלי: אדוני צודק – גם אני ראיתי את הכוונה הזאת.

מרב מיכאלי: עדיין לא נכנסתי לדין ודברים עם משרד האוצר בעניין הזה, אבל אנחנו אכן נעשה את זה.

מרב מיכאלי: אני מסכימה איתך.

מרב מיכאלי: אנחנו צריכות וצריכים לעשות כל מאמץ בשביל להעביר כמה שיותר כלי רכב להיות לא מזהמים, חשמליים ונקיים.

מרב מיכאלי: אנחנו עדיין לא נכנסנו לדין ודברים.

מרב מיכאלי: אז אני מבטיחה לעדכן בהמשך.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה מס' 359 של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה: מסוכנות כביש 80 בנגב.

צבי האוזר: אינו נוכח.

צבי האוזר: ירדה.

מרב מיכאלי: גם הוא ביקש לקבל בכתב את התגובה, והוא אף יקבל אותה בכתב.

צבי האוזר: נעבור לשאילתה מס' 369 של חבר הכנסת אלון טל: פיקוח ואכיפה על מוניות מונגשות לבעלי מוגבלויות, בבקשה.

אלון טל: תודה רבה, גברתי השרה.

אלון טל: ביום השוויון לבעלי מוגבלויות עלה שנהגי מוניות מונגשות מפלים אוכלוסייה זו, בניגוד לחוק שוויון הזדמנויות לאנשים עם מוגבלויות, על ידי גביית סכומי נסיעה מופקעים או אי-העלאת נוסעים, למרות שהם משלמים מחצית מאגרת ההפעלה.

אלון טל: רצוני לשאול: 1.

אלון טל: האם ישנם מנגנוני פיקוח ואמצעי ענישה?

אלון טל: 2.

אלון טל: אם כן – מהם?

מרב מיכאלי: תודה רבה לך, חבר הכנסת טל, על השאלה המאוד חשובה הזאת.

מרב מיכאלי: קודם כול, צריך להגיד, אני מצאתי משרד תחבורה שבו מצב המוניות המונגשות הוא בכי רע.

מרב מיכאלי: לא פחות מזה.

מרב מיכאלי: בעיקרון, יש הרבה מאוד זיכיונות למוניות מונגשות, אבל בפועל מעטות מהן פועלות, וגם אלה שפועלות אכן נוקטות בסוג של סלקציה, מתי הן כן מוכנות לקחת ומתי הן לא מוכנות לקחת.

מרב מיכאלי: זה אכן לא ראוי.

מרב מיכאלי: אז קודם כול, בעיקרון יש אגף פיקוח, בקרה ורמת שירות במשרד התחבורה, שכן מבצע ביקורות.

מרב מיכאלי: כלומר, פקחים מזמינים מוניות או עולים על מוניות ומתעדים אם יש כזה סירוב או הפקעה של מחיר או משהו מסוג זה.

מרב מיכאלי: ככל שיש כזה, אז מועברת תלונה וזה באמת עבירה שיכולה להגיע להיות עבירה פלילית.

מרב מיכאלי: כתב אישום בעבירה פלילית.

מרב מיכאלי: אבל נכון גם שאנחנו יודעות ויודעים שהיקף הפיקוח הוא לא גדול.

מרב מיכאלי: זה לא משהו שנעשה ברמה כזאת שמייצרת הרתעה.

מרב מיכאלי: אבל אני אגיד יותר מזה: אני, כשיטה, כשניגשתי לעניין הזה – אני חושבת שהדרך היא לא עכשיו להגביר את האכיפה, אלא קודם כול אני רוצה לדבר באופן כללי על התפיסה של הנגישות.

מרב מיכאלי: בחצי שנה במשרד התחבורה, בהנחייתי, המשרד מבצע שינוי מאוד מאוד גדול בתפיסת הנגישות, קודם כול.

מרב מיכאלי: קודם כול, הבאנו תקציב ייעודי של 96 מיליון שקלים, כדי להתחיל לעשות מהלך של הנגשה של המערכת.

מרב מיכאלי: אני ממש באה לכאן משיחה, פגישה, שערכנו אותה באמצעים דיגיטליים עם יובל וגנר, ראש נגישות לישראל, ודיברנו באמת על השינויים הנדרשים.

מרב מיכאלי: אנחנו עושות ועושים במשרד תהליך הטמעה של העובדה שהמערכת צריכה להיות כולה מונגשת; שנגישות היא לא פתרון נקודתי כזה או אחר – אם כי גם בזה אנחנו מתקדמות.

מרב מיכאלי: אני חנכתי – שלשום לדעתי – בתחנה המרכזית בירושלים אוטובוס בין-עירוני נגיש, שהוא פיילוט.

מרב מיכאלי: הוא בינתיים ניסוי – אחר כך אבשלום קור מסמס לי: למה את אומרת פיילוט – ניסוי של סוג מסוים של מעלון, וסוג מסוים של מקום בתוך האוטובוס, שייסע מירושלים לבאר שבע וחזרה.

מרב מיכאלי: אנחנו מחפשות ומחפשים עכשיו את הדרך לפתור את הסיפור של המוניות באופן שבאמת יוודא שיש שירות רצוף לכל מי שזקוקות וזקוקים לסוגים של הנגשה.

מרב מיכאלי: ובאמת הדבר הזה – יש הפנמה היום במשרד, לשמחתי, שזאת זכות בסיסית, ושזאת אחריות של משרד התחבורה לדאוג לכך שהיא תהיה קיימת וזמינה.

מרב מיכאלי: אני מבטיחה לעדכן אותך כשאנחנו נתקדם בתוצאות, כי באמת משלל המשימות הרבות שנמצאות על השולחן, ומהדברים שכבר הספקנו לעשות, עוד לא פתרנו את העניין הזה.

מרב מיכאלי: אבל אני מבטיחה לך שזה לגמרי נמצא בעבודה.

אלון טל: יכול להיות שיצירת איזשהו קו חם לאותם אלה שבאמת נפגעים או נגד אותם עבריינים – שאני מקווה שהם מיעוט של הנהגים – יכול לעזור, ואני מניח שבקהילה הזאת זה יופץ.

אלון טל: אבל אני רציתי דווקא לעשות שאלת המשך, לחזור לסאגה שהייתה לנו לפני כמה חודשים בעניין אתר האוטובוסים של המשרד.

אלון טל: פשוט התקשרו אליי עוד פעם, פעם שנייה מהתוכנית "יהיה בסדר" בגלי צה"ל השבוע, ושאלו מה עם האתר.

מרב מיכאלי: נו, ומה עם האתר?

אלון טל: בינתיים הוא לא עולה.

מרב מיכאלי: אין לתאר, באמת.

אלון טל: ובמדינת ישראל של ההייטק, ושל - - -

מרב מיכאלי: לא, אי-אפשר להאמין, מה הסיפור.

אלון טל: זה פשוט לא ייאמן.

אלון טל: אני מניח שאותו קבלן, שאמור לבצע את זה, מתמהמה.

אלון טל: אולי יש לך בשורה לציבור מאוד גדול של הנוסעים בתחבורה הציבורית?

מרב מיכאלי: אני בודקת.

אלון טל: יופי, זה נהדר.

מרב מיכאלי: תודה.

אלון טל: אוקיי, ערב טוב.

צבי האוזר: טוב, תודה רבה.

מרב מיכאלי: אכן סאגה.

צבי האוזר: תודה רבה לחבר הכנסת אלון טל.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה מס' 422, של חבר הכנסת אלי כהן, תשלומי אגרות משרד התחבורה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אני נמצא, גם באופן שוטף וגם במסגרת תפקידיי הקודמים, בקשרים עם לא מעט בעלי עסקים קטנים ובינוניים.

אלי כהן: אחד מהם, אגב, זה עסק באשדוד, בחור מאוד נחמד בשם אושרי נזרי, שיש לו שם איזה פיצרייה - - -

צבי האוזר: אדוני חבר הכנסת, אני מבקש לשמור – אתה יודע, אני חדש כאן בתפקיד, אני מבקש לשמור על כללי התקנון ולהקריא את השאילתה שאושרה לאדוני.

אלי כהן: הכול בסדר.

אלי כהן: אני חושב שאני אולי קצת יותר ותיק ממך, אבל הכול בסדר.

אלי כהן: אנחנו גם בשעה מאוחרת - - -

צבי האוזר: אז גם הוותיקים - - -

אלי כהן: היית חוסך את הזמן אם היית נותן לי להמשיך.

צבי האוזר: גם הוותיקים ישמרו על התקנון.

צבי האוזר: בבקשה.

אלי כהן: אז הכול בסדר.

אלי כהן: באמת, זה לא זה הדבר החשוב להתעסק בו.

אלי כהן: אולי תתעסק בדברים יותר מהותיים מזה, נראה לי, בסדר-היום, אדוני היושב-ראש.

אלי כהן: ולכן אני חוזר.

אלי כהן: אז אני מכיר לא מעט את הנושא של בעלי עסקים קטנים ובינוניים ובהחלט - - -

צבי האוזר: אדוני חבר הכנסת, אני מבקש לשמור על כללי התקנון.

אלי כהן: בסדר, אני מגיע לדבר.

צבי האוזר: לא, אתה - - -

אלי כהן: הייתי בלא-מעט שאילתות, אני מגיע לסוגיה.

צבי האוזר: אדוני חבר הכנסת - - -

אלי כהן: הכול בסדר, אני מגיע לסוגיה, בסדר?

צבי האוזר: אני מבקש.

אלי כהן: בסדר, אז קח קצת אוויר, שתה מים ותן לי לסיים לשאול.

אלי כהן: ככה: גברתי, ולכן מה שאנחנו - - -

מרב מיכאלי: רק יורשה לי, זה לא נראה לי ראוי לדבר ככה ליושב-ראש הישיבה.

אלי כהן: הכול בסדר.

מרב מיכאלי: זה לא מוסיף לנו כבוד.

צבי האוזר: אדוני, אתה מוכן לשאול על פי כללי - - -

אלי כהן: כן, מוכן לשאול, מוכן לשאול.

צבי האוזר: בבקשה, בבקשה, תשאל.

אלי כהן: תודה, תיקח אוויר, תירגע.

צבי האוזר: אדוני, אני מבקש לא לחלק כאן הצעות, אלא לעמוד - - -

אלי כהן: אז תן לי בבקשה להשלים את השאילתה.

אלי כהן: תן לי בבקשה להשלים את השאילתה.

צבי האוזר: אני לא אתן לך להשלים, אני אתן לך להתחיל את השאילתה, ואני מבקש ממך להתחיל את השאילתה.

צבי האוזר: ואל תתחכם כאן, אל תתחכם.

אלי כהן: אז תן לי בבקשה.

אלי כהן: אתה מורח זמן מיותר.

צבי האוזר: אל תתחכם ותתחיל את השאילתה, בבקשה.

אלי כהן: לא מתחכם, תירגע, הכול בסדר.

צבי האוזר: אל תחלק עצות ותתחיל את השאילתה.

מרב מיכאלי: אתה מדבר לא יפה.

אלי כהן: תן לי בבקשה להתקדם, תודה.

אלי כהן: גברתי השרה, ממה שהובא אליי יש לא מעט עסקים, וגם אנשים פרטיים שמסיבות כאלה ואחרות לא עולה בידם לשלם את אגרות הרכב ואגרות הרישוי בזמן.

אלי כהן: כפי שהובא לידיעתי, מה שקורה - - -

צבי האוזר: אדוני, אני מבקש שתעצור.

צבי האוזר: אדוני, אני מבקש שתעצור.

צבי האוזר: על פי התקנון אתה צריך להקריא את השאילתה שאושרה לך.

צבי האוזר: האם בכוונתך לקיים את הכלל בתקנון?

אלי כהן: כן, אז - - -

צבי האוזר: אני מבקש להבין.

אלי כהן: אז בסדר, הכול בסדר, תן לי בבקשה - - -

צבי האוזר: אני מבקש שתקיים את הכלל.

אלי כהן: אם חשוב לך קוצו של יו"ד - - -

צבי האוזר: אדוני, אם לא הבנת עד עכשיו - - -

אלי כהן: אם חשוב לך קוצו של יו"ד, בזה נתמקד.

צבי האוזר: אם לא הבנת עד עכשיו, אני מבקש שתשמור על הכללים, כפי שכל אלה שלפניך ואחריך שומרים.

אלי כהן: נשמור על הכללים, חבר הכנסת האוזר.

צבי האוזר: בבקשה, תשאל.

אלי כהן: הכול בסדר.

אלי כהן: ולכן אני אומר, גברתי, מגיעים אליי לא מעט פניות של עסקים של גורמים וגופים פרטיים שמסיבה כזאת או אחרת לא עולה בידם לשלם את האגרה בזמן.

אלי כהן: כפי שהובא לידיעתי ישנם לא מעט מקרים, שללא כל התראה מוקדמת ישר באים ונוקטים הליכים, וכתוצאה מכך - -

צבי האוזר: אדוני, אדוני, אני מבקש ממך לעצור ולשבת.

אלי כהן: - - וכתוצאה מכך - - -

צבי האוזר: אני מבקש ממך לעצור ולשבת.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לעצור ולשבת.

אלי כהן: וכתוצאה מכך נפגע האשראי שלהם.

אלי כהן: ולכן אני אודה להתייחסות שלך, תודה.

צבי האוזר: אני מבקש ממך לעצור ולשבת ואני מבקש לא לענות על השאילתה, אני מבקש לעבור לשאילתה הבאה.

אלי כהן: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאילתה מס' 425, חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק: רמזורים בצומת בית ענון, בבקשה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, לא ראיתי מעולם התבטלות כזאת כמו שלך.

אלי כהן: עליך ניתן לומר עבד כי - - -

צבי האוזר: אדוני, אני מבקש לא להפריע.

צבי האוזר: אני קורא אותך בקריאה ראשונה.

אלי כהן: עליך ניתן לומר: עבד כי ימלוך.

צבי האוזר: אני קורא אותך בקריאה שנייה.

צבי האוזר: בבקשה, חברת הכנסת אורית מלכה סְטְרוֹק – סליחה סְטְרוּק, לא יודע מה קורה לי בכל פעם.

צבי האוזר: 425, רמזורים בצומת בית ענון, בבקשה.

אלי כהן: מה שקורה לך זה שהתבלבלת.

אלי כהן: חצוף.

אלי כהן: חצוף.

אורית סטרוק: גברתי השרה, ערב טוב.

אורית סטרוק: הנושא של השאילתה הוא רמזורים בצומת בית ענון.

אורית סטרוק: בצומת בית ענון, שעל ציר 60, נוצרים פקקי תנועה לאורך קילומטרים, בשל כיכר לא תקינה והיעדר רמזורים.

אורית סטרוק: הפעלת רמזור בצומת העוקפים תחמיר את המצב.

אורית סטרוק: רצינו לשאול: 1.

אורית סטרוק: האם יופעלו הרמזורים בצומת?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: האם תעוכב הפעלת הרמזור בצומת העוקפים עד לרִמזוּר של צומת בית ענון?

אורית סטרוק: 3.

אורית סטרוק: אם לא – מדוע?

מרב מיכאלי: תודה לך, חברת הכנסת סטרוק.

מרב מיכאלי: ובכן, כך: צומת כיכר בית ענון בכביש מס' 60 כולל ארבע זרועות.

מרב מיכאלי: ובצמידות לצומת, מצד מערב, יש בית ספר פלסטיני, שבכל יום חוצים בו תלמידות ותלמידים מהכפר בית ענון את כביש 60, שמוגדר כביש אזורי, בדרכם לבית הספר.

מרב מיכאלי: ואכן היו שם תאונות רבות עם נפגעים ועם הרוגות והרוגים, והצומת הוגדר כמוקד סיכון במסגרת ועדה בין-משרדית.

מרב מיכאלי: בשנת 2015, לאור החלטה ביטחונית להסיר את החסימה הביטחונית בזרוע לכיוון חברון, ואחרי שביצעו שם ספירות תנועה, נמצא שאין הצדקה תנועתית לרמזור, וכתנאי לפתיחת הזרוע הרביעית לחברון, הוסדר הצומת באמצעות כיכר שבוצעה על ידי הרשות הפלסטינית.

מרב מיכאלי: צריך להגיד שהתוכניות האלה בוצעו לפי ההנחיות התחבורתיות לתכנון צמתים, נבדקו ואושרו על ידי חברת נתיבי ישראל בשעתו והמפקח על התעבורה ביהודה ושומרון.

מרב מיכאלי: והצומת הוסדר בהתאם לסטנדרט הבטיחותי המחמיר של חברת נתיבי ישראל, במסגרת תוכנית אב לתחבורה ביהודה ושומרון, שהסתיימה לאחרונה.

מרב מיכאלי: ואז נמצא שיש הצדקה להסדיר את צומת בית ענון באמצעות רמזור.

מרב מיכאלי: משום שכך, ולאור החשיבות הביטחונית הרבה בהסדרת הצומת, ובהתאם להמלצת הגורמים המקצועיים במשרד התחבורה ובנתיבי ישראל, תשמחי לדעת שהנחיתי את הגורמים במשרד להסדיר את הצומת בדחיפות.

מרב מיכאלי: זה ממש – כמו שאת בוודאי יודעת, אני בכלל הגדרתי את הבטיחות כאחד הקריטריונים הראשונים בתיעדוף כבישים אצלנו, ובחנו את המצב.

מרב מיכאלי: ולכן הנחיתי אותם לפעול למען זה בדחיפות.

מרב מיכאלי: עכשיו בקשר לצומת העוקפים ב-60/35, שגם שם יש תאונות רבות עם נפגעים רבים, הצומת הוגדר כמוקד סיכון.

מרב מיכאלי: שם נמצא הצדק להסדיר את הצומת באמצעות רמזור שכולל תוספת נתיבים ברמת שירות טובה, תוך מתן מענה בטיחותי לתאונות הדרכים עם נפגעים בצומת העוקפים.

מרב מיכאלי: ובימים אלה התחילה כבר הסדרת הצומת העוקפים באמצעות חברת נתיבי ישראל.

מרב מיכאלי: בנוסף, לפני כמה חודשים הוסדרה הכניסה לקריית ארבע, בצומת שבכביש 60, באמצעות רמזור.

מרב מיכאלי: היא נמצאת במרחק מאוד קצר מצומת העוקפים, ולמעשה זה הצומת הקרוב מכיוון דרום.

מרב מיכאלי: ולפי המידע שנמסר לי על הביצוע ועל תפקוד הצומת באמצעות רמזור, בינתיים יש תגובות מאוד מאוד טובות גם מראשי הרשויות ובכלל התושבות והתושבים.

מרב מיכאלי: אז אני כולי תקווה שבאמת נציל חיים רבים באמצעות הסדרה מהירה של האירוע בקרוב.

צבי האוזר: בבקשה, שאלת המשך, חברת הכנסת אורית סטרוק.

אורית סטרוק: קודם כול, זו בהחלט בשורה טובה, ואני מאוד שמחה לשמוע אותה, מרב.

אורית סטרוק: לא ענית לי אם בעצם תעכבי את הסיפור של הרִמזוּר של צומת העוקפים לפני - -

מרב מיכאלי: לא.

מרב מיכאלי: אמרתי.

מרב מיכאלי: אמרתי.

אורית סטרוק: - - הרִמזוּר של צומת בית ענון, כי אם לא תעשי את זה, אז בעצם ייווצר לחץ נורא בצומת בית ענון - -

מרב מיכאלי: הבנתי.

מרב מיכאלי: אני לא חושבת שהבנו את זה מהשאילתה שלך.

אורית סטרוק: - - והמצב רק יחמיר.

אורית סטרוק: לא, לא, בפירוש שאלתי.

מרב מיכאלי: אני לא חולקת על זה שזה מה ששאלת.

מרב מיכאלי: אני רק אומרת שלא זה מה שכנראה הובן.

מרב מיכאלי: ולכן אני בשמחה אלך לבדוק את זה.

אורית סטרוק: אז תודה רבה.

אורית סטרוק: ואני רוצה - - -

מרב מיכאלי: אני אבקש מגורמי מקצוע לבדוק את זה.

אורית סטרוק: ואני רוצה לנצל את ההזדמנות שלי לשאול שאלה נוספת, משום שאני יודעת שהתחבורה הציבורית מאוד מאוד חשובה לך, ואת שמה אותה בראש מעייניך.

אורית סטרוק: יש לנו תופעה לאחרונה – אני לא יודעת אם היא קיימת בשאר הארץ, אבל היא קיימת ביהודה ושומרון – תופעה שבה נהגים בתחבורה הציבורית מפסיקים את הנסיעה באמצע, מורידים את הנוסעים, ונוסעים להם.

אורית סטרוק: ואני רוצה להקריא לך סיפור מהיום על ילדה בת 13 שנסעה הבוקר מירושלים לחוג באריאל.

אורית סטרוק: היא בדקה מראש את התחנות, ועלתה על אוטובוס מגבעת התחמושת עד למקום החוג באריאל.

אורית סטרוק: בשעה 15:00 היא עלתה על האוטובוס, שילמה עד אריאל ויצאה לדרך.

אורית סטרוק: כשהגיעו לעופרה, הנהג הוריד את כל הנוסעים, ואמר שאינו ממשיך בנסיעה, בעופרה, ושבעוד חצי שעה יגיע אוטובוס נוסף לאריאל.

אורית סטרוק: הילדה המתינה בסבלנות חצי שעה בקור המקפיא של עופרה, ועלתה על האוטובוס השני.

אורית סטרוק: שוב שילמה על הנסיעה לאריאל, והאוטובוס יצא לדרך.

אורית סטרוק: כשהגיעו לצומת שילה, הנהג אמר שאינו יכול להמשיך בנסיעה.

אורית סטרוק: הוא מוריד בצומת שילה או בתחנות בתוך היישוב – לאריאל הוא לא יגיע.

אורית סטרוק: היא התקשרה לאימא שלה מבוהלת ומפוחדת.

אורית סטרוק: האימא אמרה לה להיכנס לתוך היישוב כיוון שהצומת, צומת שילה, הוא צומת מאוד מסוכן.

אורית סטרוק: האוטובוס הבא שהגיע אחרי עשר דקות לא נכנס ליישוב.

אורית סטרוק: עצר רק בצומת, והילדה פספסה את האפשרות לנסוע לאריאל.

אורית סטרוק: בסופו של דבר, ילדה בת 13 נסעה בטרמפים משילה לאריאל, וכמובן איחרה לחוג שלה.

אורית סטרוק: זאת תופעה.

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, מה השאלה?

אורית סטרוק: עכשיו אני מגיעה לשאלה.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול אותך, גברתי השרה: כיצד בדעתך לנהוג בתופעה הזו שנהגים – ואני מקבלת פניות כאלה מדי יום – מורידים נוסעים באמצע הדרך, כולל בצמתים מסוכנים, ללא שום מענה?

אורית סטרוק: תודה.

מרב מיכאלי: למותר לציין שזה דבר שלא יכול להיות.

מרב מיכאלי: אני, א.

מרב מיכאלי: אבקש ממך להעביר לנו את הפרטים של היום והשעה של האוטובוס שמדובר בו, וככל שאת יודעת על מקרים כאלה, כך שאפשר יהיה לבדוק באמת באופן ספציפי.

מרב מיכאלי: ב.

מרב מיכאלי: לבדוק באמת, לברר, וככל שצריך, לטפל בסוגיה הזאת בצורה משמעתית או אחרת, ולבדוק אם יש פה תופעה, בוודאי.

מרב מיכאלי: תודה לך.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: ותודה לשרת התחבורה על השאילתות.

מרב מיכאלי: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

מרב מיכאלי: אני רוצה להגיד שאתה אומנם חדש כסגן יושב-ראש, אבל לאדוני יש ניסיון רב בעבודתו כמזכיר הממשלה והוא מכיר את הכנסת היטב.

מרב מיכאלי: ודווקא באמת יש לי ציפיות גדולות מכהונתך כסגן יושב-ראש הכנסת.

מרב מיכאלי: אין לי ספק שאתה תנהל את הישיבות ואת המליאה ביד רמה ומהממת.

צבי האוזר: אוה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתות שעליהן ישיב סגן שר הביטחון.

צבי האוזר: ונתחיל בשאילתה מס' 327, של חבר הכנסת מוסי רז: אכיפת מקרי אלימות בגדה המערבית.

צבי האוזר: אה, אורי מקלב?

צבי האוזר: אז אני מתנצל, חבר הכנסת מוסי רז, הייתה כאן טעות מלכתחילה.

צבי האוזר: ואכן, חבר הכנסת אורי מקלב, שאילתה מס' 289, החלת רגולציה בתחום האנרגיה משק הגז הטבעי ביהודה ושומרון.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: גם ברכת הצלחה בתפקידך החדש.

צבי האוזר: תודה רבה.

אורי מקלב: השאילתה שאני מפנה לשר הביטחון באמצעות סגנו – חוק הגז הטבעי חוקק לפני כ-20 שנים.

אורי מקלב: למרות החלטות הממשלה והתחייבויות של משרדי הממשלה, הוראות החוק לא הוחלו עד כה ביהודה ושומרון.

אורי מקלב: העיכוב בהסדרת ובפריסת הגז הטבעי ביהודה ושומרון גורם נזק עצום לתעשייה ולתושבים ביהודה ושומרון.

אורי מקלב: רצוני לשאול, אדוני סגן השר:

אורי מקלב: מתי כן תוסדר חוקיות הגז הטבעי ביהודה ושומרון ומתי תיפרס צנרת חלוקה ביהודה ושומרון?

אלון שוסטר: תודה רבה לחבר הכנסת, ששאל על פי התקנון, על פי המקובל.

אלון שוסטר: תודה רבה.

אלון שוסטר: וברכות בהזדמנות זו - - -

צבי האוזר: כמו שאר חברי הכנסת.

אלון שוסטר: כמו השאר.

אלון שוסטר: כן, כמובן.

צבי האוזר: בסוף יש תקנון, יש כללי משחק.

אלון שוסטר: כמו שראוי.

אורי מקלב: הרבה שנים הייתי סגן.

צבי האוזר: לא צריך להיות סגן כדי לשאול על פי התקנון.

אלון שוסטר: ואיחולי הצלחה ליושב-ראש.

אלון שוסטר: אני מבקש להדגיש, חבר הכנסת מקלב – קודם כול, השאלה חשובה, והמערכת עסוקה בנושא הזה.

אלון שוסטר: אני אנסה, כמיטב יכולתי, להבהיר איפה אנחנו עומדים.

אלון שוסטר: לא יהיו תאריכים מדויקים, אבל אני מקווה שתתרשם שהעשייה היא רצינית בכיוון.

אלון שוסטר: יודגש כי מדינת ישראל קיבלה החלטה אסטרטגית לקדם את נושא חיבור אזור יהודה ושומרון למערכת הגז הטבעי בישראל – זה כבר התקבל – לאוכלוסייה הישראלית והפלסטינית.

אלון שוסטר: מדובר בפרויקט לאומי שמקודם זה שנים במדינת ישראל, ובעת האחרונה – יש לומר, רק לאחרונה – החל שלב החיבור ליו"ש.

אלון שוסטר: ביו"ש קיים מאגר דינים ייחודי המסדיר את תחום האנרגיה, ובכלל זה הגז הטבעי.

אלון שוסטר: מאגר דינים זה נשען הן על הדין הירדני והן על ההתחייבות ישראל במסגרת הסכם הביניים הישראלי-פלסטיני בעניין הגדה המערבית ורצועת עזה משנת 1995.

אלון שוסטר: בשים לב לכך, ברור אפוא כי ההסדרה של הזרמת הגז הטבעי לאיו"ש היא מלאכה מורכבת, הן במישור המעשי והן במישור המשפטי.

אלון שוסטר: ישנו קושי להחיל את הדין בישראל, המסדיר את משק הגז הטבעי ככתבו וכלשונו.

אלון שוסטר: כיום אין תשתית רגולטורית ותכנונית – גם רגולטורית וגם תכנונית – שמאפשרת את קידום משק הגז הטבעי באיו"ש.

אלון שוסטר: לצורך כך נדרש טיפול, הן במישור הרגולטורי: למשל קידום תקנות תכנון ובנייה, תקנות משק הגז הטבעי, צו הגז ועוד, והן במישור התכנוני: הסדרת היבטי התכנון בשטחים שבשליטת ישראל ובשטחים של הרשות.

אלון שוסטר: בנוסף, בחינת המשמעויות להולכה, לחלוקה ולשיווק הגז הטבעי באיו"ש מחייבת הקמת תשתיות ייעודיות ושיתוף פעולה עם הרשות הפלסטינית, כך על פי הסכמי הביניים.

אלון שוסטר: יצוין כי המתפ"ש, בשיתוף משרד האנרגיה, החלו בתהליכים המקצועיים להכנסת גז טבעי לאיו"ש, קליטת כוח אדם ייעודי במשרד קמ"ט אנרגיה – קצין המטה לנושא אנרגיה במינהל האזרחי – לבצע סקר ביקושים, מפגשים עם ראשי רשויות ואזורי תעשייה בהתיישבות וברשות הפלסטינית ועוד.

אלון שוסטר: ההסדרה המשפטית של תחום הגז הטבעי באיו"ש כרוכה בעיסוק משפטי רחב היקף, התאמת חקיקה לאזור, הסדר השימוש במקרקעין, כתיבת רישיונות ומכרזים, שיתוף הצד הפלסטיני, פיקוח ובקרה שוטפים.

אלון שוסטר: בתוכנית החקיקה באיו"ש, שהיא עמוסה, יש לומר, ומעוטת כוח אדם, קיימים תיקוני חקיקה בתחום הגז הטבעי, שמטרתם להקל על שילובו בתשתיות האזור.

אלון שוסטר: בכלל זה מקודם תיקון חקיקה המקנה לקמ"ט אנרגיה סמכות כלפי מתקני גז טבעי דחוס.

אלון שוסטר: כפתרון ביניים – זאת נקודה חשובה – בשנה האחרונה החל המינהל האזרחי בגיבוש נוהל להכנסת גז טבעי דחוס לאיו"ש במשאיות, גב אל גב, וחלוקה לצרכנים.

אלון שוסטר: עם סיום ביצוע תיקוני החקיקה בנושא, תתאפשר הכנסת גז טבעי דחוס לאיו"ש, זה יקרה בשלב הראשון ולאחר מכן הגז הטבעי.

צבי האוזר: בבקשה, שאלת המשך.

אורי מקלב: אדוני סגן השר, אני מחזיק בידי מסמך, שנכתב לפני שש או שבע שנים, מהעוזרת של מתאם פעולות הממשלה בשטחים, שהיא פונה לרמ"ט שר הביטחון, היא פונה אליו לקדם את כל מה שאמרת – צריך במישור הרגולטורי, ברישוי, לקדם את זה, במישור התכנוני.

אורי מקלב: היא אומרת שצריך לקדם את הסוגיה, צריך צוות ייעודי שמורכב ממשרד האנרגיה, רשות הגז הטבעי, משרד הביטחון, מתפ"ש, הוא צריך למנות, לטפל בהיבטים הרגולטוריים, התכנוניים, המשפטיים והמדיניים – כל כזה כבר לפני שש שנים, שבע שנים.

אורי מקלב: המסמך הזה הוא מנובמבר 2015.

אורי מקלב: על זה שאלתי את השאילתה.

אורי מקלב: אנחנו שואלים: האם הצוות הוקם?

אורי מקלב: מה נעשה?

אורי מקלב: האם הוקם צוות במינהל האזרחי?

אורי מקלב: צריך תקן או שניים שיכתבו את הצווים.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים היום במרחק של 21 שנה מאז שהממשלה החליטה בהחלטה מס' 3484.

אורי מקלב: אני מרגיש שהכלי הזה של שאילתה – ואני פניתי במכתבים, זה לא עזר – הוא הכלי, כדי שכאן מבחינה ציבורית תעמדו ותגידו מדוע דבר כל כך חשוב לכלכלה – לכול זה חשוב, העברת הגז, זה חשוב גם לסביבה, וזה חשוב גם לנושא של המחיר.

אורי מקלב: התעשייה מחכה לזה.

אורי מקלב: אני גם מכיר את זה מעוד היבטים.

אורי מקלב: יש גם צרכנים פרטיים.

אורי מקלב: במודיעין עילית יש עשרות אלפי אנשים שמשתמשים בחשמל כשר, שמשתמשים בגנרטורים, בשבת מפעילים גנרטורים רבים.

אורי מקלב: אם הגנרטורים האלה היו יכולים לעבוד על גז, זה גם היה פחות מזהם, גם הרבה יותר זול.

אורי מקלב: במינהל האזרחי גם הקצו תקנים לעניין הזה, גם הצוותים קמו.

אורי מקלב: החוק הזה – שיוכל לעבור במשאיות ובמכליות כמו גז דחוס – זה דבר שגם את זה עוד אי-אפשר לעשות, עוד לפני הצנרת.

אורי מקלב: לכן אולי אתה תוכל להגיד לנו תאריכים, כדי שלא נצטרך לתת את השאילתה הבאה.

אורי מקלב: מתי אני צריך לשאול את השאילתה הבאה או לבוא להודות?

אלון שוסטר: אדוני חבר הכנסת, קודם כול אתה צודק, לוחות-הזמנים הם ארוכים.

אלון שוסטר: הצורך קיים.

אלון שוסטר: אני לא יכול לקבוע לוחות-זמנים, אני יכול לקבוע שבהתאם למפגש שלי עם קמ"ט אנרגיה עוסקים בעניין.

אלון שוסטר: המינהל האזרחי, כבר הגדרתי אותו – נדמה לי – בפני המליאה כגוף אנורקטי מבחינת כוח-אדם.

אלון שוסטר: היה צריך להידרש להסכמים קואליציוניים, כדי לקבל כמה עשרות תקנים לאכיפה שנחוצה להשלטת הסדר והחוק בתחום התכנון והבנייה.

אלון שוסטר: לא נותר לי אלא לקוות שנוכל לעשות את המשימה הזאת בהקדם האפשרי.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה מס' 327, של חבר הכנסת מוסי רז: אכיפת מקרי אלימות בגדה המערבית.

מוסי רז: אדוני השר, בעקבות דבריך כי מספר כתבי האישום על פשיעה בשטחי הגדה הוכפלו בשנה האחרונה, ברצוני לשאול: 1.

מוסי רז: מה מספר כתבי האישום שהוגשו ב-2021 בפילוח בין ישראלים לבין פלסטינים?

מוסי רז: 2.

מוסי רז: מה המספרים ב-2020? 3.

מוסי רז: כמה ב-2019?

אלון שוסטר: אכן, חבר הכנסת רז, אמירת השר שמוזכרת בשאילתה שלך, נאמרה בוועידת הארץ, והתייחסה לפשיעה לאומנית של ישראלים באיו"ש.

אלון שוסטר: הדיבור על כפל הוא על בסיס הנתונים הבאים: ב-2019 היו 20 כתבי אישום, שנה לאחר מכן – 16, והשנה 28.

אלון שוסטר: 16 לעומת 28 זה כמעט כפול.

אלון שוסטר: הכוונה הייתה לכתבי אישום לישראלים.

אלון שוסטר: מדובר על נתונים של משטרת ישראל לגבי פשיעה לאומנית, שכן מקרים של אלימות של ישראלים באיו"ש מועברים לטיפול משטרת ישראל ולא לצה"ל.

אלון שוסטר: לצה"ל אין את הנתונים, לכן אנחנו שואבים את הנתונים מהמשטרה.

אלון שוסטר: באשר לכתבי אישום כנגד פלסטינים, שהוגשו לבתי המשפט הצבאיים, הנתונים מתבססים על הדוחות השנתיים שמופקים על ידי יחידת בתי המשפט הצבאיים, בהתאם לנתונים של המערכת הממוחשבת של בתי המשפט, שמאפשרת פילוח של כתבי האישום בתיקים על פי סוגי עבירות, כמו פח"ע, פלילי, הפרות סדר, שב"ח – יש כמובן תעבורה מן הסתם, אבל זה על פי קטגוריות של אישום מרכזי.

אלון שוסטר: כלומר, כתב אישום יכול להיות מורכב מכמה סעיפי עבירות, אבל הוא יסומן במערכת תחת קטגוריה מרכזית אחת בלבד ולא על פי העבירה.

אלון שוסטר: זה יכול לבוא מכמה כיוונים.

אלון שוסטר: על כן לא ניתן לתת פילוח מדויק של מקרי אלימות.

אלון שוסטר: אין חלוקה כזאת.

אלון שוסטר: אבל בכל אופן, פטור בלא כלום אי-אפשר, ולכן על בסיס שאלתך לכתבי אישום על הפשיעה בשטחי הגדה, הנתונים של כלל העבירות, לא כולל עבירות תחבורה, כפי שנאספו מיחידת בתי המשפט, ומהן עבירות פח"ע הם כאלה: סך כתבי האישום שהוגשו ב-2019 עמד על 3,291, מהם 1,613, כמחצית כתבי האישום בעבירות פח"ע.

אלון שוסטר: ב-2020 המספרים הם 2,695 וכ-1,567 עבירות פח"ע.

אלון שוסטר: ובשנה הקודמת 2021, עד אוקטובר, זה עמד על 2,796 ומהן 1,462 עבירות פח"ע.

אלון שוסטר: אלו הנתונים.

מוסי רז: - - -

צבי האוזר: תודה.

צבי האוזר: אין שאלה נוספת?

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לשאילתה מס' 124, של חבר הכנסת עופר כסיף: מתנחלים וחיילים באלימות כלפי פלסטינים.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, ב-14 במאי 2021 חיילים ומתנחלים פלשו יחדיו לפחות לארבעה כפרים בגדה המערבית, ופעלו כיחידה צבאית משולבת, כאשר הם יורים לעבר תושבים פלסטינים והורגים ארבעה פלסטינים.

עופר כסיף: רצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: כיצד אושרה פעולה משולבת של מתנחלים חמושים לצד חיילים?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: כיצד פעל הצבא למנוע מהמתנחלים לירות על תושבים?

עופר כסיף: 3.

עופר כסיף: כיצד בכוונתך למנוע הישנות המקרה?

עופר כסיף: תודה.

אלון שוסטר: ובכן, תודה על השאלה.

אלון שוסטר: ב-14 במאי 2021, בעיצומו של מבצע "שומר החומות" התמודדו כוחות צה"ל עם עשרות מוקדים של הפרות סדר אלימות במרחב איו"ש, וכן עם יותר מעשרה פיגועי ירי, באותו יום עצמו.

אלון שוסטר: סביב היישוב יצהר התמודדו כוחותינו עם למעלה מ-30 מוקדי הפרות סדר אלימות, שכללו ניסיונות חדירה ליישוב, יידוי אבנים מסיבי לעבר כוחות צה"ל ואזרחים, והצתות מכיוון הכפרים הסמוכים.

אלון שוסטר: הפרות הסדר האלימות יצרו סיכון של ממש לחיי אזרחים ישראלים ולכוחות צה"ל.

אלון שוסטר: לשם התמודדות עם הפרות הסדר נאלצו כוחות צה"ל לנקוט צעדים שונים כדי למנוע פגיעה בחיי אדם ובכדי לאכוף את החוק והסדר, וזאת בהתאם למציאות המבצעית ובכפוף להוראות הפתיחה באש.

אלון שוסטר: מתחקיר האירוע בפאתי הכפר עסירה אל-קבליה, שהיה אחד ממוקדי הפרות הסדר האלימות סביב סביב יצהר, עולה כי בתחילת הפרת הסדר המדוברת ניסו פלסטינים לעלות מכיוון הכפר לעבר היישוב, ולכן הוקפצו חברי כיתת הכוננות של היישוב לנקודה ונותרו בזירה בזמן הגעת הכוחות.

אלון שוסטר: לאחר שכלל הכוחות הצבאים הגיעו לנקודה חברי כיתת הכוננות של היישוב עזבו את האירוע.

אלון שוסטר: חלק מהאזרחים שנראו במקום לא היו חלק מכיתת הכוננות של היישוב, והם הורחקו מהמקום על ידי כוחות צה"ל מייד לאחר שהלוחמים נקטו את הפעולות הדרושות למניעת סיכון עצמם כתוצאה מהפרת הסדר.

אלון שוסטר: מעבר לאירוע הנ"ל לא ידוע על תקריות נוספות של פעילות משולבת בין צה"ל לאזרחים.

אלון שוסטר: בשאילתה מוזכרים ארבעה אירועים כאלה, אנחנו לא מכירים.

אלון שוסטר: כמו כן, בפעילויות של צה"ל שאליהן אתה מתייחס בשאלה לא היו ארבעה הרוגים אלא הרוג אחד, חוסאם עסאירה, ומתנהלת חקירת מצ"ח על נסיבות מותו.

אלון שוסטר: בסיומה יועברו ממצאיה לבחינת הפרקליטות הצבאית.

אלון שוסטר: חיילי צה"ל ויתר כוחות הביטחון פועלים בכל העת באמצעים גלויים וסמויים לשמירת חיי האזרחים ביהודה ושומרון ולמניעת הפרות חוק הן מצד פלסטינים והן מצד ישראלים.

אלון שוסטר: כך מונחים ומתודרכים החיילים הפועלים באיו"ש על ידי הדרגים הפיקודיים, כך מנחה הדרג המדיני את הדרגים הפיקודיים.

אלון שוסטר: בצה"ל נבדקים באופן שוטף ומעמיק אירועים הקשורים לפעילות מבצעית זו כדי לאתר חריגה מהכללים ומההוראות וכדי להפיק לקחים, זאת לרבות אירועים שבהם נטען שחיילי צה"ל לא פעלו כנדרש ביחס להפרות חוק על ידי ישראלים.

אלון שוסטר: במקרים שבהם עולה כי הייתה חריגה מהכללים המחייבים, ננקטים צעדים מתאימים.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאלת המשך, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני, אתה יודע, אני פניתי אליך אישית בטלפון לא פעם בזמן אמת כשהיו פוגרומים של מתנחלים ושל כוחות צבא, או שנמנעו מלטפל ולמנוע מהפוגרומצ'יקים לפעול או - - -

אורית סטרוק: אל תדבר על פוגרומים ועל פוגרומצ'יקים.

עופר כסיף: אל תפריעי לי.

עופר כסיף: אני אדבר כמו שצריך, ואת לא תפריעי לי.

אורית סטרוק: החברים שלך הם הפוגרומים.

עופר כסיף: לא, אתם.

אורית סטרוק: החברים שלך הם הפוגרומים ואתם - - -

עופר כסיף: לא אתם, אתם הפוגרומיסטים, אתם הקוזקים הנגזלים, תרתי משמע.

עופר כסיף: אני חוזר - - -

צבי האוזר: חברת הכנסת סטרוק, אני מבקש לאפשר.

עופר כסיף: הפריעו לי, אני אתחיל מהתחלה.

צבי האוזר: יש לך עוד מעט שאילתה שלך.

עופר כסיף: דיברתי איתך לא פעם בזמן אמת בזמן שפוגרומצ'יקים מתנחלים, לפעמים בחסות הצבא לפעמים בשיתוף פעולה שלו, פרעו באזרחים פלסטינים.

עופר כסיף: כלומר, ברור שהדבר הזה הוא לא חריג.

עופר כסיף: השאלה היא מה אתם עושים כדי למנוע את זה?

עופר כסיף: כמה נחקרו על זה, כמה נעצרו, כמה בכלל הועמדו לדין?

עופר כסיף: לפי המידע שברשותי – כלום או כמעט כלום.

עופר כסיף: איך אפשר לומר, לא היה כלום ולא יהיה כלום כל עוד מדובר על החקירות, כך זה נראה.

אלון שוסטר: טוב.

אלון שוסטר: ראשית, בשאילתה הקודמת הזכרתי את המספרים, הם לא סוד.

אלון שוסטר: הם לא מצויים אצלנו אלא בידי המשטרה, והזכרתי כמה עשרות כתבי אישום כלפי ישראלים.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר, חבר הכנסת כסיף, אני יודע ששלטונות ישראל, לובשי המדים, סוכנויות הביטחון האחרות, רואים בחומרה רבה מאוד את ההתנהגות האלימה של מיעוט קטן מקרב המתנחלים; אני לא חושב שמן הראוי לכנות ציבור שלם ולפגוע.

עופר כסיף: - - -

אלון שוסטר: אלא יש אכן ציבור קטן, של כמה עשרות או מאות בודדות, שמתנהג באופן אלים ומסכן את ביטחון האזור, פוגע באופן בלתי מוסרי באזרחים וגם פוגע – בסדר העדיפויות כפי שאני מבין זאת זה פחות משמעותי, אבל פוגע בשם ישראל בעולם.

אלון שוסטר: אני יודע שאין אירוע שמסתיים בהרג וגם בפציעה שלא נחקר, בוודאי של הרוג.

אלון שוסטר: בכל מקרה, בנסיבות וביום שאתה מדבר לא ידוע על הרוג וגם לא על פגיעה מכיוון של אזרחים.

אלון שוסטר: כפי שאמרתי, האירוע של ההרוג נבדק על ידי מצ"ח.

אלון שוסטר: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: שאילתה אחרונה, בעצם, לערב זה, 355.

צבי האוזר: חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק: הריסת בית המחבל.

אורית סטרוק: אדוני סגן השר.

אורית סטרוק: הנושא הוא הריסת בית המחבל.

אורית סטרוק: ביום ראשון, י"ז בכסלו, רצח המחבל אבו שחידם את אליהו קיי, השם ייקום דמו, ופצע נוספים.

אורית סטרוק: רצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: האם התקבלה החלטה במערכת הביטחון להריסת בית המחבל?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: מתי תבוצע ההריסה?

אורית סטרוק: 3.

אורית סטרוק: לחלופין, האם יחולט הבית?

אלון שוסטר: תודה על השאלה.

אלון שוסטר: אני עניתי לפני כמה שבועות על שאלה דומה לפני שהתקדם ההליך השיפוטי כראוי.

אלון שוסטר: המחבל ביצע ירי ביום 21 בנובמבר 2021 באזור שער השלשלת בעיר העתיקה בירושלים, שבו נרצח אליהו קיי, זכרו לברכה.

אלון שוסטר: מפקד פיקוד העורף הודיע ביום 26 בדצמבר 2021 למשפחת המחבל, פאדי מחמוד אבו שחידם, אשר רצח את אליהו קיי ז"ל, על כוונת צה"ל להרוס את הדירה שבה התגורר מחבל.

אלון שוסטר: בהתאם למקובל, משפחה המחבל עודכנה ביחס לאפשרותה להגיש השגה ולהציג טענותיה נגד ההריסה.

אלון שוסטר: לאחר קבלת טיעוני המשפחה ב-2 בינואר 2022 חתם מפקד פיקוד העורף אלוף אורי גורדין על צו המורה על החרמה והריסה של בית המחבל.

אלון שוסטר: ערעור המשפחה לא התקבל.

צבי האוזר: תודה רבה, שאלת המשך.

אורית סטרוק: קודם כול, היום ברוך השם התבשרנו שבג"ץ דחה את העתירה, ואני מאוד מאוד מקווה ואשמח לשמוע ממך גם שאתם מתכוונים לבצע את ההריסה באופן מיידי.

אורית סטרוק: עכשיו אני רוצה לשאול אותך לגבי ארבעת המחבלים שהיו שותפים ברצח של יהודה דימנטמן, השם ייקום דמו, ליד חומש.

אורית סטרוק: עד כמה שהשגתי מגעת, אתם מקדמים הריסה של חלק קטן מבית של אחד מתוך הארבעה, ואני רוצה להבין למה רק זה, ולא להרוס את ביתם של כל הארבעה?

אורית סטרוק: אני גם רוצה להבין למה אתם, עוד לפני שהרסתם את הבתים של המחבלים, הורסים והורסים והורסים והורסים את הבתים של החברים של הנרצח בחומש?

אלון שוסטר: כן, אני לא אענה על שאלות ההמשך כי הן לא קשורות לשאילתה.

אלון שוסטר: הן חשובות בפני עצמן, ואני אשמח להתייחס אליהן אולי בהזדמנות אחרת, אבל באשר לנושא הקונקרטי, הביצוע של ההחלטה לאחר דחיית הערעור בעתירה – זה יתבצע על פי שיקולים מקצועיים ומבצעיים.

אלון שוסטר: תודה.

אורית סטרוק: אדוני סגן השר, זה מקובל שעונים על שאלות המשך גם אם הן לא בדיוק על הנושא.

צבי האוזר: תודה רבה לסגן השר.

צבי האוזר: תודה רבה לחברת הכנסת סטרוק.

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת, תם סדר-היום.

צבי האוזר: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ב בשבט התשפ"ב, 24 בינואר 2022, בשעה 16:00.

צבי האוזר: ישיבה זאת נעולה.