ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 97, 2022-01-10 00:00

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום שני.

איתן גינזבורג: היום יום שני, ח' בשבט התשפ"ב, 10 בינואר 2022.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (מס' 13 והוראת שעה) (ביצוע פעולות בבית החולה), התשפ"ב–2022; הצעת חוק להבראת כלכלת ישראל (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנות הכספים 2003 ו-2004) (תיקון מס' 20), התשפ"ב–2022; הצעת חוק להגנה על הציבור מפני פרסומים מסוכנים ברשת האינטרנט, התשפ"ב–2022.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם: החל בהצעת חוק פ/2939/24 וכלה בהצעת חוק פ/3004/24 – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הוראות לעניין עקרת בית), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן ועופר כסיף; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – הוראות לעניין עקרת בית), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן ועופר כסיף; הצעת חוק הגנה על הציבור מפני ביצוע עבירות מין (תיקון – מתן טיפול שיקום מונע ללא הרשעה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל וולדיגר; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – הארכת תוקף זכאות לדירה ציבורית), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת לימור מגן תלם; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – ריבית על יתרת זכות), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – כשירות מיוחדת), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת שלמה קרעי; הצעת חוק להקמת אוניברסיטה ערבית ביישוב ערבי, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן ועופר כסיף; הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – קיום אירועי תרבות בהפרדה מגדרית בשל טעמי דת), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי; הצעת חוק-יסוד: הארכת תקופת הפסילה בשל עבירות שיש עימן קלון לנבחרי ציבור (תיקוני חקיקה), מאת חברת הכנסת לימור מגן תלם; הצעת חוק לימוד חובה (תיקון – חינוך חינם לגיל הרך), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (זיכוי במס לגרושים ידועים בציבור), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק לעידוד מחקר, פיתוח וחדשנות טכנולוגית בתעשייה (תיקון – תקציב הרשות הלאומית לחדשנות טכנולוגית), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – ביזוי אדם מחמת משקל), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת לימור מגן תלם; הצעת חוק לפיצוי עסקים בשל סגירת עסקיהם במצב חירום, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק המפלגות (תיקון – הגבלת מימון עצמי של נבחרי ציבור), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכל רוזין,

ירדנה מלר-הורוביץ: רם שפע וניר אורבך; הצעת חוק מניעת סיכון בריאותי מהפעלת פליקרים במקומות ציבוריים, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יוליה מלינובסקי, אלינה ברדץ' יאלוב, יבגני סובה, אלכס קושניר, יוסף שיין, לימור מגן תלם ושרון רופא אופיר; הצעת חוק הרשתות החברתיות, התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת איתמר בן גביר; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – זכאות לאם יחידנית המקבלת תשלומי מזונות מהמוסד לביטוח לאומי), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – שינוי פרטים בכרטיס טיסה או בכרטיס לשיט), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק יום בריאות הנפש, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – שלוחה טלפונית ייעודית לביטול עסקה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת לימור מגן תלם; הצעת חוק מגן דוד אדום (תיקון – הענקת שירותי רפואה מרחוק), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל וולדיגר; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – עבודה מועדפת באילת), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – המעמד המשפטי של בעלי חיים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יסמין פרידמן, יוראי להב הרצנו, אלון טל, אבתיסאם מראענה, מוסי רז, גבי לסקי, עופר כסיף, סימון דוידסון ונעמה לזימי; הצעת חוק לתיקון פקודת הנמלים (איסור על השטת כלי שיט ועל הפלגה באופנוע ים בשכרות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת גילה גמליאל; הצעת חוק חסינות חיילי צה"ל באירועים מבצעיים, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת איתמר בן גביר, מאי גולן, בצלאל סמוטריץ', אופיר סופר, יואב קיש, מיכל וולדיגר, יעקב מרגי, יריב לוין, אלי כהן, אוריאל בוסו, יצחק פינדרוס, חיים ביטון, משה אבוטבול, אבי מעוז, יואב בן צור, פטין מולא, עמיחי שיקלי, מכלוף מיקי זוהר, דסטה גדי יברקן, ינון אזולאי, חוה אתי עטייה, ישראל כץ וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק הענקת "אות סן רמו", התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת צבי האוזר; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – איסור מלכודות דבק),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"ב–2022, מאת חברות הכנסת גילה גמליאל וגבי לסקי; הצעת חוק הבנקאות (רישוי) (תיקון – הפרדה בין בנקים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מיכאל מרדכי ביטון ושלמה קרעי; הצעת חוק העונשין (תיקון – אחראי על קטין או חסר ישע לעניין חובת הדיווח), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אבתיסאם מראענה; הצעת חוק החברות (תיקון – ייצוג הולם לבני שני המינים בדירקטוריונים של חברות ציבוריות), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת אמילי חיה מואטי; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (שיקום אסירי אלימות במשפחה), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק להגנה על חיילי צה"ל וגורמים ישראליים אחרים מתלונות שווא של הרשות הפלסטינית, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אבי דיכטר, יואב בן צור, ישראל אייכלר, אורית מלכה סטרוק, אלי כהן, אוריאל בוסו, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, יואב גלנט, אופיר אקוניס, דסטה גדי יברקן וקרן ברק; הצעת חוק דיווח לכנסת על תלונות וטיפול בהטרדות מיניות במשטרת ישראל, בשירות בתי הסוהר וברשות הארצית לכבאות והצלה (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מירב בן ארי, רם בן ברק, מיכאל מרדכי ביטון, עידית סילמן, יוראי להב הרצנו, ולדימיר בליאק, רון כץ, נירה שפק, יעל רון בן משה, מופיד מרעי וקרן ברק; הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון – הגבלת משך זמן להגשת כתב אישום), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה) (תיקון – פינוי קשישים), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת לימור מגן תלם; הצעת חוק שירות המדינה (מינויים) (תיקון – ייצוג הולם ללוחמים), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת יואב קיש; הצעת חוק לתיקון פקודת ביטוח רכב מנועי (חיוב שיווק פוליסה), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מכלוף מיקי זוהר; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – הגדלת הסכום המרבי להפקדה בקופות גמל להשקעה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת ולדימיר בליאק, נירה שפק, מיכל שיר סגמן, יעל רון בן משה, לימור מגן תלם ורון כץ;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – זכות עמידה בבית הדין הגבוה לצדק), מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק הקמת מאגר מידע פיננסי בענף הביטוח ושוק ההון, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת לימור מגן תלם; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – שומה מתוקנת מוסכמת), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת לימור מגן תלם; הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (מתן הודעה בכתב לאסיר ולנפגעי עבירה בדבר מועד שחרור מינהלי והכנת תוכנית שיקום), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל וולדיגר; הצעת חוק החברות (תיקון – עניין אישי של דירקטור שהוא נציג נבחר מקרב עובדי החברה), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת מוסי רז; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – גמלה לשמירת היריון לאם שילדה פג), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – קצבת תלויים וקצבת זקנה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף וסמי אבו שחאדה; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – הקמת מרכזי מיצוי זכויות לאזרחים ותיקים), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת יואב בן צור; הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – תקופת לידה והורות לחברי הכנסת), מאת חברי הכנסת מוסי רז, אמילי חיה מואטי ונעמה לזימי; הצעת חוק איסור הלבנת הון (תיקון – איסור גביית דמי שמירה בלא רישיון), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת מירב בן ארי, עמיחי שיקלי, אבי דיכטר, אופיר סופר, יעקב אשר, צבי האוזר, יואב קיש, יעל רון בן משה ויום טוב חי כלפון; הצעת חוק העבירות המינהליות (תיקון – ביטול קנסות תכנון ובנייה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק העונשין (תיקון – קביעת עונש מינימום בגין נטילת דמי חסות), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק מעונות יום שיקומיים (תיקון – מספר ילדים בשלוחה), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן, עופר כסיף וסמי אבו שחאדה; הצעת חוק הפרמדיקים, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת עידית סילמן, טטיאנה מזרסקי, עלי סלאלחה, אלינה ברדץ' יאלוב,

ירדנה מלר-הורוביץ: אלון טל ומופיד מרעי; הצעת חוק הבנקאות (שירות ללקוח) (תיקון – העברת משכנתה בין בנקים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יעקב אשר, מיכאל מרדכי ביטון, משה גפני ואורי מקלב; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – הצבעת סטודנטים), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, יוסף שיין, לימור מגן תלם ושרון רופא אופיר; הצעת חוק למניעת התעמרות בעבודה, התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק משפחות חיילים שנספו במערכה (תגמולים ושיקום) (תיקון – שימוש בזרע חייל שנספה למטרת המשכיות), התשפ''ב–2022, מאת חברת הכנסת עידית סילמן; הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון – תסקיר תחבורה ציבורית), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת רם שפע; הצעת חוק הפחתת הגירעון והגבלת ההוצאה התקציבית (תיקון – ביטול הגבלת ההוצאה התקציבית), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת נעמה לזימי, רם שפע, גבי לסקי, מוסי רז ועופר כסיף; הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אבי דיכטר; הצעת חוק בחירות לגופים ציבוריים (תיקון – הגבלת כהונת יושב-ראש ועד עובדים), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת משה טור פז; הצעת חוק שירותי הדת היהודיים (תיקון – דין משמעתי לרבני ערים), התשפ"ב–2022, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק התחרות הכלכלית (תיקון – הכרזה על בעל מונופולין), התשפ"ב–2022, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק מתן שירותי תרגום לשפות זרות במוסדות ציבוריים, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, יוסף שיין, לימור מגן תלם ושרון רופא אופיר; הצעת חוק משמר לאומי, התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת יואב קיש, שלמה קרעי, צחי הנגבי, אופיר סופר, אלי כהן, מכלוף מיקי זוהר וקטי קטרין שטרית; הצעת חוק מיסי מכס ובלו (שינוי התעריף) (תיקון – שינוי התעריף לתוצרת חקלאית), התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת רם בן ברק, נירה שפק וענבר בזק; הצעת חוק תמיכה במימון פעילות ארגון נכי צה"ל ובתי הלוחם ובארגון נפגעי פעולות האיבה,

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"ב–2022, מאת חברי הכנסת רם בן ברק, אופיר סופר ומשה טור פז.

ירדנה מלר-הורוביץ: המלצות של הוועדה הציבורית לקביעת שכר ותשלומים אחרים לחברי הכנסת בנושאים האלה: 1.

ירדנה מלר-הורוביץ: סיוע לחבר הכנסת עם חירשות; 2.

ירדנה מלר-הורוביץ: יועץ פרלמנטרי רביעי ליושב-ראש הכנסת לשעבר.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה למזכירת הכנסת.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: ממשלה שעוקרת הלכה למעשה את מסורת ישראל והשורשים היהודיים במדינת ישראל – מצב המאיים על קיומו של עם ישראל; << נושא >>

איתן גינזבורג: בפתח הדברים, בטרם נעבור לנושא הראשון על סדר-היום, אני מבקש לשלוח איחולי החלמה לכל חברי הכנסת שנמצאים מאומתים לקורונה או חולים בקורונה, ובכלל לכל אזרחי ישראל, שנמצאים בתקופה האחרונה בהדבקות.

איתן גינזבורג: זה רק מעיד יותר מכול כמה חשוב להתחסן.

איתן גינזבורג: ונבקש גם מחברי הכנסת להקפיד על עטיית מסכה כל אימת שהם לא מדברים.

איתן גינזבורג: הנושא הראשון על סדר-היום: הצעות סיעות הליכוד, ש"ס ודגל התורה – הצעות אי-אמון בממשלה.

איתן גינזבורג: ההצעה הראשונה היא של סיעת הליכוד.

איתן גינזבורג: ינמק אותה חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שאני אגע בהצעת החוק ואני אסביר לעם ישראל על מה בעצם ההצעה - -

איתן גינזבורג: הצעת האי-אמון.

דוד אמסלם: הצעת האי-אמון.

דוד אמסלם: - - אני רוצה להתייחס למה שקראתי היום: "בקק"ל מחדשים את הנטיעות ביער יתיר שבנגב, וחברי רע"מ זועמים – יחרימו את המליאה בכנסת".

דוד אמסלם: אל תדאג, השר כהנא, גם נטיעות לא יהיו.

דוד אמסלם: לא משנה שעכשיו שנת שמיטה.

דוד אמסלם: ברור שמנסור עבאס לא דואג לעם ישראל בשנת השמיטה.

דוד אמסלם: אבל אל תדאג, נטיעות לא יהיו, בגלל שככה החליט מנסור עבאס.

דוד אמסלם: ולמה נוטעים בנגב?

דוד אמסלם: בגלל שהבדואים עד היום גנבו כ-80% מהנגב, את ה-20% הנותרים הם גם רוצים לגנוב.

דוד אמסלם: אז לכן נוטעים, כדי שהם לא יגנבו.

דוד אמסלם: אבל אתם, מה זה משנה לכם?

דוד אמסלם: מדינת ישראל בוודאי לא יושבת בראש מעייניכם.

דוד אמסלם: היום אתם טובעים בים, ואתם תעשו את הכול כדי לשרוד, וכל אחד בגלל האינטרס האישי שלו.

דוד אמסלם: וזה מעביר אותי לנושא הצעת האי-אמון.

דוד אמסלם: בעצם הצעת האי-אמון היא: הממשלה הזאת עוקרת הלכה למעשה את מסורת ישראל והשורשים היהודיים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: לפי תפיסתי והבנתי, זה מצב המאיים על קיומה של מדינת ישראל, הלכה למעשה.

דוד אמסלם: הממשלה פוגעת בעקביות, באכזריות בעיקר, ברשעות, בכל ערך יהודי, בדגש על מי שלומד תורה.

דוד אמסלם: אתם שונאים לומדי תורה.

דוד אמסלם: זה מוציא אתכם מדעתכם.

דוד אמסלם: ככל שאפשר לרמוס אותם יותר, אז אנחנו רומסים אותם; ככל שמשפילים אותם יותר, בעצם הרי זה משובח.

דוד אמסלם: ככה אנחנו אוספים עוד כמה שמאלנים מתל אביב.

דוד אמסלם: למה, השר כהנא?

דוד אמסלם: כי הבייס שלכם כבר הלך, אין לכם מצביעים, ואתם עכשיו מתחילים במשימה לקושש מצביעים.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה, עם ישראל, לתת איזה brief קצר.

דוד אמסלם: צריך להבין, העם היהודי בעצם היה תחת ריבונות מלאה של עצמו בתקופת שאול, דוד המלך, שלמה – בערך תקופה של 100 שנה.

דוד אמסלם: לאחר מכן התפצל העם, כידוע, בין ישראל ליהודה.

דוד אמסלם: התקופה השנייה שהוא היה תחת ריבונות זה היה בתקופת המכבים, גם בערך כ-130 שנה.

דוד אמסלם: לאחר מכן, כידוע, היה חורבן הבית השני, ומדינת ישראל הוקמה לפני 72 שנה כנס עולמי, כנס, נס ממש.

דוד אמסלם: כל זה קרה, אדוני שר הדתות, לא רק בגלל צה"ל וכו'; עם ישראל שמר על שלמותו רק בגלל הרוח.

דוד אמסלם: לא היה לו צבא.

דוד אמסלם: אלפיים שנה בגלות, כידוע לך, לא היה צבא והיינו בגלות.

דוד אמסלם: אבל מה ששמר על עם ישראל – דרך אגב, אין עם אחד בעולם ששמר על עצמו כפי שבעצם קרה לעם ישראל.

דוד אמסלם: לכן זה נס עצום.

דוד אמסלם: זו רק השמירה על מסורת ישראל והיהדות.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך – אתה כנראה זוכר את הסיפור של הלל הזקן, שעלה למעלה לבית המדרש וכמעט קפא על מנת לשמוע קצת דברי תורה.

דוד אמסלם: ואצלכם היום, כפי שאמרתי, השותפים הבכירים שלכם ביקשו והציעו לזרוק את החרדים עם מריצות – וגם עם נתניהו בדרך – לפח האשפה, למזבלה.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לעבור, הלכה למעשה, חוץ מסיסמאות, ולהסביר מה עשיתם בתקופה האחרונה.

דוד אמסלם: אתם וכל המערכות.

דוד אמסלם: נתחיל בבג"ץ.

דוד אמסלם: חבר הכנסת קרעי, כשאנחנו נכנסנו לכנסת – אני לא אשכח – שנה לאחר מכן בערך, בג"ץ החליט להרוס את בית הכנסת איילת השחר בגבעת זאב.

דוד אמסלם: חבר הכנסת קרעי, למה?

דוד אמסלם: בגלל שהוא טען – במרכז היישוב, בית כנסת שמונה כ-400, 500 מתפללים כולל כולל, שלמדו שם אברכים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: קרקע פלסטינית.

דוד אמסלם: הרי אמרנו: תהיו קצת חכמים, הרי ממילא הפלסטיני לא יכול להגיע לקרקע, זה במרכז היישוב.

דוד אמסלם: איך אמרתי אז, לגדל נענע הוא לא יכול.

דוד אמסלם: אז היום – לא חשוב, כמובן הרסו את בית הכנסת, והאנשים הוציאו את ספרי התורה כאילו אנחנו נמצאים עכשיו בשבי בתקופה הירדנית, בנפילת העיר העתיקה והרובע היהודי או בגוש עציון, והרסו את בית הכנסת.

דוד אמסלם: היום הוא תל חורבות שם, רק קוצים ודרדרים ונחשים וסכנה, והפלסטיני בכלל לא בא לנקות את הכול, בגלל שהוא לא יכול, זה לא מעניין.

דוד אמסלם: אבל בית הכנסת – אין.

דוד אמסלם: ולאחר מכן אנחנו מגיעים לבג"ץ האחרון, שמאפשר להכניס חמץ לבתי החולים בפסח.

דוד אמסלם: אני מבין, השר כהנא, שאם היה מדובר על איזה יהודי שעולה עם איזו לאפה ברמדאן להר הבית, אני מניח שבג"ץ היה אומר לו אהלן וסהלן.

דוד אמסלם: או שהוא היה אומר לו: אדוני, גם ביום חול אתה לא עולה בכלל, שלא נדבר.

דוד אמסלם: להשפיל מוסלמים?

דוד אמסלם: השתגעתם?

דוד אמסלם: רק יהודים משפילים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: מוסלמים, צ'רקסים, דרוזים, כל דת אחרת, נוצרים – חס ושלום, אנחנו שומרים על הרגישות של כולם.

דוד אמסלם: פה במדינה הזאת של היהודים משפילים רק את הדת היהודית.

דוד אמסלם: ולאחר מכן אנחנו מגיעים לחוק הכשרות שלך, אדוני השר.

דוד אמסלם: כשאתה החלטת שכל רב יכול לתת כשרות בכל מקום, מה כאב לך בבטן?

דוד אמסלם: מה התפוצצת בבוקר?

דוד אמסלם: הרי זה לא מיועד – מה שהורג אותי, הרי ליברמן, ומי זאת יושבת-ראש הוועדה?

דוד אמסלם: מלינובסקי – לטעמי, תשאל אותה מה זה שולחן ערוך, היא תחשוב שזה סוג של פיצה.

דוד אמסלם: ומה היא עושה?

דוד אמסלם: הגדילה לעשות ולעגה בכל הדיונים למורשת ישראל, ובכלל לכשרות.

דוד אמסלם: והבוס שלה נסע בשבת לאשדוד לטיב טעם, קנה חזיר והזיז את המצלמות.

דוד אמסלם: זה השותף שלך.

דוד אמסלם: זאת יושבת-ראש ועדת הכשרות והדת.

דוד אמסלם: מה כאב לך? הרי ממילא הם לא אוכלים כשר.

דוד אמסלם: החרדים ממילא אוכלים את הכשרויות שלהם.

דוד אמסלם: אני צריך לבדוק איזה רב נתן ואיזה משגיח נתן ולמי?

דוד אמסלם: לא הבנתי, עכשיו נבוא עם רשימה, חבר הכנסת קרעי, איזה רבנים מקובלים עלינו, נגיד למשגיח: תוציא, תוציא את ההשגחה רק שנייה, נראה מי זה הרב החתום למטה.

דוד אמסלם: מה הפריע לך? מה פוצץ אותך?

דוד אמסלם: הכול כדי לעשות איזו רפורמה כאילו באצטלה.

דוד אמסלם: אחרי זה נעבור לחוק הגיור.

דוד אמסלם: גם את הגיור אתם רוצים להרוס?

דוד אמסלם: הרי עם ישראל – אתה יודע בסוף, לא יהיה לנו גיור כאן; יש לנו בעיה פה עם עם ישראל.

דוד אמסלם: אז מה הבעיה שלך גם בגיור?

דוד אמסלם: הרי אתה נוגע בכל דבר שאפשר להרוס, הרי אלה מהלכים בלתי הפיכים.

דוד אמסלם: שרת התחבורה רוצה להגיש תחבורה בשבת – אני מניח שגם על זה תלכו, למה?

דוד אמסלם: אין ברירה.

דוד אמסלם: מתווה הכותל – הרי אתה יודע שאני לא אפשרתי את מתווה הכותל, ואני לא בן אדם דתי.

דוד אמסלם: אבל אתם, אמרתי, ככל שמועכים את המסורת, הרי זה משובח.

דוד אמסלם: נחזור חזרה – הבאתם עשרות מיליוני שקלים לחוזרים בשאלה, אתה הצבעת.

דוד אמסלם: אתה, בתקציב.

דוד אמסלם: אתה הצבעת בתקציב על חוק לתת לרפורמים איזה 80 מיליון שקל.

שלמה קרעי: דודי, מנסור עבאס הלך לבקש אישור ממועצת השורא להצביע.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: מעונות יום לחרדים, באכזריות – הורדתם את כבשת הרש, לעשות אותם עוד יותר עניים, את האברכים, שלא יהיה להם מה לאכול.

דוד אמסלם: באכזריות.

דוד אמסלם: הייתי רוצה לראות שתעשו את זה לערבים.

דוד אמסלם: כמובן שכל הנושא של החד-פעמי, שתייה מתוקה – הרגתם את עם ישראל.

דוד אמסלם: הרגתם פשוט את עם ישראל.

דוד אמסלם: ומה הגדלתם לעשות?

דוד אמסלם: ואתה אומר:

דוד אמסלם: אני חשקתי שפתיים כשכל מלחכי הפנכה האלה, שרוצים לעקור את כל מה שקשור ליהדות ומסורת ישראל, אמרו: בואו נפטר את הרבנים הראשיים.

דוד אמסלם: הרי אין להם 2% ממה שיש לראשון לציון בעקב של הנעל.

דוד אמסלם: מה מבין ליברמן ביהדות?

דוד אמסלם: מה מבינה מלינובסקי?

דוד אמסלם: מה מבינים כל השרים פה, כולל אתה?

דוד אמסלם: הראשון לציון, במקום שתנשקו לו את היד – איך אמרתי למנסור עבאס?

דוד אמסלם: כשיוצא אצלם הקאדי או אחד מגדולי האסלאם, הם מנשקים לו את היד.

דוד אמסלם: האם היה עולה על הדעת שיקום פה יהודי ויגיד: בואו נפטר אותו?

דוד אמסלם: המדינה הייתה נשרפת.

דוד אמסלם: אבל איך אמרתי לכם?

דוד אמסלם: במדינת ישראל מותר להשפיל רק יהדות, רק רבנים, רק את תורת ישראל, רק את מסורת ישראל.

דוד אמסלם: זה התפקיד שלך במשמרת שלך, ואתה תיזכר על זה לדיראון עולם, בגלל שאתה כאילו מרצה כמה שמאלנים בתל אביב שימחאו לך כפיים.

דוד אמסלם: אתה לא מבין שבסוף – איך אמרתי לך, לאורבך ולכל החבורה הזאת, שאני קורא להם המומרים, הם הכי גרועים - -

איתן גינזבורג: תודה.

דוד אמסלם: - - הרי יום אחד תצטרך למסור דין וחשבון.

דוד אמסלם: לא בפניי, לא בפני בנט – אתה נתת יד לחילול השם, לפגיעה בקודשי ישראל, ואני אומר לך את זה כיהודי לא דתי, מסורתי.

דוד אמסלם: כואב לי.

דוד אמסלם: זה לא חשוב מה אתה חושב, אבל זאת הלכה למעשה.

דוד אמסלם: ואני מציע לך, צא החוצה, שמע מה אנשים מסורתיים אומרים, לא חרדים.

דוד אמסלם: מה הם אומרים על כל המעשים שאתה עושה, והפגיעה שלך במסורת ישראל ובמורשת ישראל.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת דוד אמסלם.

איתן גינזבורג: ישיב השר לשירותי הדת היהודית מתן כהנא.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי חבר הכנסת דודי אמסלם, האמת שהכנתי תשובה אחרת, אבל אני אתייחס לדברים שאתה אמרת, חבר הכנסת אמסלם.

מתן כהנא: אני מנסה לחשוב מה חשתי כשאמרת שאני שונא לומדי תורה.

מתן כהנא: ואני אומר לעצמי: למה אתה אומר כזה דבר עליי?

מתן כהנא: אני שונא לומדי תורה?

שלמה קרעי: המעשים שלכם אומרים את זה.

מתן כהנא: חבר הכנסת אמסלם, א.

מתן כהנא: אני למדתי תורה בעצמי בישיבה; ב.

מתן כהנא: באמת, אני מסתובב עכשיו בישיבות כאילו על הטיקט של חייל וטייס ואבו עלי, ומה שאני אומר לתלמידי ישיבה, אני אומר להם: תקשיבו לי טוב, תלמידי ישיבה יקרים, מי שיכול ללמוד תורה, שילמד תורה.

מתן כהנא: שיוותר על הכול וילמד תורה, רק ילמד תורה.

שלמה קרעי: איך ילמדו, אם הרגתם אותם?

שלמה קרעי: איך ילמדו, אם הרגתם אותם?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אתה מדבר עוד מעט.

מתן כהנא: תלמדו תורה, כי מדינת ישראל עומדת על התורה שאתם לומדים.

מתן כהנא: ומי שיכול ללמוד תורה – ובתור אחד שלמד תורה, אני יודע כמה זה קשה, כמה זה תובעני, כמה יחידי סגולה מסוגלים לעשות את זה כמו שצריך – מי שיכול, חייב ללמוד תורה, כי על זה מדינת ישראל עומדת.

מתן כהנא: ובלי לומדי התורה שלנו, אין לנו פה כלום.

מתן כהנא: אז אל תגיד לי שאני שונא לומדי תורה.

מתן כהנא: הנושא הבא, אמרת פה: בג"ץ החליט, בג"ץ החליט, בג"ץ החליט, בג"ץ החליט.

שלמה קרעי: תתייחס לעובדות, מתן, אתם מרעיבים - - -

מתן כהנא: בג"ץ החליט, בג"ץ החליט.

מתן כהנא: אני אומר לך על בג"ץ, חבר הכנסת אמסלם - -

שלמה קרעי: אתה לא שונא, אבל אתה מרעיב אותם.

מתן כהנא: - - ישב פה חבר הכנסת נתניהו, והוא זה שהתגאה כל הזמן בזה שהוא שמר על בג"ץ.

מתן כהנא: אני מודה, לפני הממשלה הזו, אני הגשתי חוקים של פסקאות התגברות.

מתן כהנא: אני גם חשבתי שצריכים לסדר את האיזונים בין רשויות השלטון.

מתן כהנא: אני חושב עדיין – אני עדיין חושב – שהן לא מסודרות כמו שצריך.

מתן כהנא: עדיין אני חושב שלבג"ץ יש יותר מדי כוח.

מתן כהנא: האם בממשלה הזו אני אצליח לשנות את זה?

מתן כהנא: התשובה היא לא.

מתן כהנא: אתם יודעים מה זו משמעת קואליציונית יפה מאוד.

מתן כהנא: אלה החיים.

מתן כהנא: אבל אל תספר לי עכשיו על "בג"ץ החליט".

מתן כהנא: לא אני התגאיתי ששמרתי על בג"ץ מכל משמר.

מתן כהנא: הדבר הבא שדיברת עליו הוא בג"ץ החמץ, ואני שמח שאתה מקשיב לי כי אפשר לפתח פה דיון מעניין.

מתן כהנא: יש פה אירוע של: האם השיטה הנכונה היא הכול או כלום?

מתן כהנא: גם בג"ץ אמר: תגיעו לאיזו הבנה; תגיעו להבנה סביב הדבר הזה, כי אין חוק היום שמאפשר לשומר לעמוד בכניסה לבית חולים ולפשפש בתיקיו של בן אדם ולהוציא לו את החמץ החוצה.

מתן כהנא: אין כזה חוק.

מתן כהנא: אין כזה חוק.

מתן כהנא: אז או שמחוקקים כזה חוק, או שלא מפילים על בג"ץ דברים שאנחנו יכולים לפתור בינינו.

מתן כהנא: אני אומר לך, באמת, הלוואי שכל עם ישראל ישמור פסח כהלכתו ולא יאכל חמץ בפסח.

מתן כהנא: הלוואי, אני מתפלל לזה שיום אחד זה יקרה.

מתן כהנא: אבל אני לא חולם אפילו לכפות על מישהו את הדברים שאני מאמין בהם.

מתן כהנא: אני חושב – והיו הצעות של אנשים רציניים, של אנשי תורה, להגיע להבנות איך אפשר לעשות את זה.

מתן כהנא: איך אפשר מצד אחד לאפשר לאנשים שומרי מצוות לחגוג את הפסח כהלכתו גם בבית חולים, ומצד שני, למי שנורא דחוף להכניס חמץ בפסח, לעשות את זה בצורה שלא תפגע באנשים האלה.

מתן כהנא: אבל לא הצלחנו לעשות את זה, כי לצערי השיח לא מאפשר את זה.

מתן כהנא: דרך אגב, את זה אני מנסה לשנות.

מתן כהנא: אתה יודע, אני מנסה, אבל אני חושב שאפשר.

מתן כהנא: לגבי הכשרות.

מתן כהנא: שאלת שני דברים: 1.

מתן כהנא: שאלת מה מפריע לי.

מתן כהנא: אני אגיד לך מה מפריע לי.

מתן כהנא: מפריע לי שבביקורות פנימיות של הרבנות הראשית גילו דברים נוראיים; מפריע לי שמבקר המדינה גילה דברים נוראיים; מפריע לי שבג"ץ אמר דברים נוראיים על מערכת הכשרות.

מתן כהנא: גילו למשל – אני כבר לא זוכר את האחוזים – שלאחוזים בודדים ממשגיחי הכשרות יש הכשרה להיות משגיחי כשרות; גילו שמשגיחי כשרות עובדים מעל 24 שעות ביממה.

מתן כהנא: אתה סוכם את כל השעות שהם אמורים להיות בכל מקום – מעל 24 שעות ביממה; גילו שאנשים מכניסים טרפות ונבלות למקומות, ובחורה צעירה נפטרה במסעדה כי היא אכלה במסעדה בשרית קינוח חלבי.

מתן כהנא: יש פה, באמת, אין-סוף דברים נוראיים על מערכת הכשרות.

מתן כהנא: אני אומר לך ביושר, יש רבני ערים ויש מועצות דתיות שמנהלות את הכשרות בצורה יוצאת דופן לטובה, בצורה מדהימה, והם ימשיכו לעשות את זה.

מתן כהנא: אבל אם שאלת מה מפריע לי – אני באתי לתקן את מערכת הכשרות.

מתן כהנא: אני אומר לך, אני הייתי חבר כנסת שנה וחצי, הקמתי שדולה לשיפור שירותי הדת.

מתן כהנא: אמרתי שאני רוצה להיות השר לשירותי הדת משתי סיבות עיקריות: כשרות וגיור.

מתן כהנא: כשרות וגיור.

מתן כהנא: באתי עם תוכנית, ורציתי לעשות הידברות עם הרבנות הראשית לישראל.

מתן כהנא: כל מה שרציתי זה לפתוח את זה לתחרות, כי אני משוכנע שתחרות עושה טוב.

מתן כהנא: אין לי בעיה עם רבני ערים, ההפך – תכף תראה מהגיור – אני מחזיק מרבני ערים, אני חושב שאנחנו צריכים לסמוך על רבני ערים, אבל אני חושב שעל הכשרות הם צריכים להתחרות.

מתן כהנא: אני רואה שיש כאלה שעושים את זה מעולה.

מתן כהנא: אני אומר לך, אתה יודע מה, הינה, יש רב שמתנגד לי מאוד, קוראים לו הרב מיכה הלוי מפתח תקווה.

מתן כהנא: אני משוכנע שאף אחד לא יבוא לתת כשרות בפתח תקווה, כי כולם סומכים על הרב מיכה הלוי.

מתן כהנא: ויש עוד ערים שבהן סומכים עליהם והם יעשו שם כשרות מעולה.

מתן כהנא: אבל יש מקומות שהמצב לא ככה, וכבר היום יכול לבוא רב ממקום אחר ולתת כשרות.

מתן כהנא: בעזרת השם, בעוד שנה גופי כשרות פרטיים שמאושרים על ידי הרבנות הראשית לישראל ייתנו כשרות.

מתן כהנא: חבר הכנסת אמסלם, אני לא יודע אם אתה יודע, רוב האוכל שאתה אוכל היום בארץ, בבית שלך, הוא או מיובא או שיש בו מוצרים מיובאים.

מתן כהנא: בכל העולם ככה זה עובד – הרבנות הראשית לישראל מאשרת לגופי כשרות פרטיים לתת כשרות על מוצרים מחו"ל, והיא מפקחת עליהם.

מתן כהנא: זאת השיטה.

מתן כהנא: זה מה שאני מנסה לעשות בארץ – גופי כשרות פרטיים, מפוקחים על ידי הרבנות הראשית לישראל, ייתנו כשרות.

שלמה קרעי: - - - ולא כלום.

שלמה קרעי: אל תשקר לציבור.

מתן כהנא: קרעי, בוא, אל תצעק.

שלמה קרעי: ההסתייגות היחידה - - - כשרות יהיה מפוקח על ידי הרבנות הראשית - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי.

מתן כהנא: יש פה שיח - - -

שלמה קרעי: - - ואתה לא הסכמת להכניס.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, הוא משיב לחבר הכנסת אמסלם.

איתן גינזבורג: אתה עוד מעט עולה לדבר.

איתן גינזבורג: את כל אשר ברצונך לומר, תאמר, אבל בטח לא לומר לשר "אתה משקר".

שלמה קרעי: אבל הוא משקר.

מתן כהנא: רגע, קרעי, אני רוצה להקשיב לך, בוא תגיד שוב את מה שאמרת.

שלמה קרעי: אמרתי שהדברים הם שקר, כי זה לא בפיקוח הרבנות הראשית.

שלמה קרעי: ההסתייגות היחידה שאמרנו שנכניס לחוק זה שתקן כשרות יהיה מפוקח על ידי הרבנות הראשית, את ליבת הכשרות.

שלמה קרעי: לזה אתם לא הסכמתם.

שלמה קרעי: עידית סילמן הסכימה, והעוזר שלך אמר שהשר לא מסכים לדבר הזה, ולכן עשינו פיליבסטר של עשרות שעות.

מתן כהנא: אז בוא אני אסביר לך בדיוק את הסיפור.

מתן כהנא: בוא אני אגיד לך מה אני רציתי ואגיד לך מה יצא.

מתן כהנא: אמרתי את זה ביושר גם לרבנים הראשיים, לאלה שהסכימו לדבר איתי.

מתן כהנא: החלום שלי היה שיהיה פה מצב של מערכת כשרות שבה היחידה שקובעת מה זה כשרות במדינת ישראל תהיה הרבנות הראשית לישראל.

מתן כהנא: רק הרבנות הראשית תקבע מה התקן.

מתן כהנא: היא תגדיר שניים עד שלושה תקני כשרות, ואלה תקני הכשרות שיחייבו את כל מי שנותן כשרות במדינת ישראל.

מתן כהנא: הרבנות הראשית, לצערי, לאורך כל מהלך חיקוק – אתה מקשיב לי, חבר הכנסת קרעי?

מתן כהנא: לכל אורך מהלך חיקוק החוק, לא הסכימו לדבר איתי.

מתן כהנא: פשוט לא הסכימו לדבר איתי.

מתן כהנא: עכשיו, מה שקרה – אמרתי להם, תקשיבו, רבותיי, כדי שהחוק הזה יקרה, אני חייב שיהיו תקנים למה זה כשרות.

מתן כהנא: זה מתקשר גם למה שאתה אמרת, חבר הכנסת אמסלם.

מתן כהנא: אמרתי, אני חייב שיהיו תקנים, מה זה כשרות.

מתן כהנא: אם אני לא יודע שאתם משתפים איתי פעולה, אני אהיה חייב להביא תקן.

מתן כהנא: אמרנו, מה נעשה – נאפשר לשלושה רבנים, רבני עיר או רבני מועצות מקומיות, שהם רבנים שהוסמכו להיות רבני עיר, שהם בעצמם עוסקים או עסקו בכשרות, להגדיר מה זה כשרות.

מתן כהנא: הם לא נותנים את הכשרות, הם רק מגדירים תקן.

מתן כהנא: אני אומר לך, החלום שלי הוא שזה לא יתגשם, כי אני אדם ממלכתי, ורוצה שרק הרבנות הראשית תיתן תקן.

מתן כהנא: אני מקווה שכך יהיה, וגם מעריך שכך יהיה, כי אני לא רואה אף אחד שיש לו איזה דחף לעשות override על הרבנות הראשית.

מתן כהנא: אמיתי, לא מכיר.

שלמה קרעי: מתן, זה לא מה שהחוק אומר.

מתן כהנא: אבל קרעי, זאת המציאות.

מתן כהנא: עכשיו אני רוצה להגיד לך משהו על חוץ לארץ, בהמשך למה שחבר הכנסת אמסלם אמר.

מתן כהנא: היום, אפילו כשאתה אוכל מוצר שמיוצר בארץ, רוב הסיכויים שהשמן שיש במוצר הזה הוא שמן שמיוצר בחו"ל.

מתן כהנא: איך אני יודע?

מתן כהנא: כי אין שמן שמיוצר בארץ.

מתן כהנא: כנראה שהשמן הזה, יש לו הכשר של הבית יוסף, של העדה החרדית, של בד"ץ מנצ'סטר, של בד"ץ אנטוורפן, כל מיני גופי כשרות שהרבנות הראשית מאפשרת להם לתת כשרות ומפקחת עליהם.

מתן כהנא: אני אגיד לך, חבר הכנסת אמסלם, אתה יודע כמה מפקחים יש לרבנות הראשית על כל מה שקורה בעולם?

מתן כהנא: בעולם יש עשרות מדינות, מאות מפעלים ועשרות אלפי מוצרים כשרים שמיובאים לארץ; לרבנות הראשית יש בשגרה שני מפקחים על כל מה שקורה בעולם, ובקורונה – מפקח אחד.

מתן כהנא: התוכנית שלי מביאה – פרט לדבר הזה שקרעי אמר פה, ובצדק הוא אמר, התוכנית שלי מביאה גוף מפוקח, גופי כשרות מפוקחים, והם רבנים שנותנים כשרות.

מתן כהנא: אתה אמרת משהו שקצת הפריע לי, אמרת: כל רב נותן כשרות בכל מקום.

מתן כהנא: זה לא נכון, זה פשוט לא נכון.

מתן כהנא: אלה גופי כשרות שהרבנות הראשית תאשר להם לתת כשרות ואלה רבנים שכבר היום נותנים כשרות.

מתן כהנא: אבל מה שהפריע לי זה פשוט שהכשרות הייתה במצב לא טוב, והעידו על זה דוחות פנימיים של הרבנות ודוחות של מבקר המדינה.

מתן כהנא: אנשים חושבים, אתה גם רמזת, שכאילו אני עושה דברם של יוליה וליברמן.

מתן כהנא: אני רוצה להגיד לך בנושא הזה, שים לב שמתווה הכשרות שהבאתי שונה לגמרי מההסכם הקואליציוני.

מתן כהנא: ההסכם הקואליציוני הוא מה שהתחיל לפני עשרה ימים, שכל רב יכול לתת כשרות במקום אחר.

מתן כהנא: זה ההסכם הקואליציוני.

מתן כהנא: אבל הבאתי לפה מתווה שהוא הרבה יותר מרחיק לכת: פתחתי את השוק לתחרות, נגמר המונופול של רבנים בערים שלהם.

מתן כהנא: עכשיו מילה על גיור, ואז אני ארד, אדוני היושב-ראש.

מתן כהנא: אנחנו מכירים עוד מלפני שהיינו בקואליציה ובאופוזיציה.

מתן כהנא: ישבנו בכיף כמה פעמים, אנחנו מכירים אחד את השני.

מתן כהנא: אתה יודע שאני דתי, אתה יודע שאני שומר תורה ומצוות, אתה יודע שאני ירא שמיים.

מתן כהנא: אני אומר לך שיש פה מצב שהוא אשכרה עקבתא דמשיחא.

מתן כהנא: באה מפלגה – אתה יכול לא לאהוב אותה, אתה יכול לא לאהוב את האנשים, אתה יכול מאוד לכעוס עליהם, אבל באה מפלגה שמייצגת את מרבית העולים במדינת ישראל מברית המועצות לשעבר ונלחמת כדי לאפשר לחלק מהמצביעים שלה, שצריכים ורוצים בכך, להתגייר על פי ההלכה.

מתן כהנא: הרי ליברמן היה יכול לעמוד פה ולהגיד לבוחרים שלו: אל תתגיירו, תתגיירו בגיור רפורמי, תעשו משהו אחר.

מתן כהנא: לא, הוא אומר להם: אני רוצה לאפשר לכם להתגייר על פי ההלכה.

מתן כהנא: ואנחנו – לא אנחנו, סליחה, אתם – אתם מרחיקים אותם.

מתן כהנא: איך אתם עושים את זה?

מתן כהנא: באמת, איך אתם מרשים לעצמכם אשכרה לבעוט להם בראש.

מתן כהנא: חבר הכנסת אמסלם, יש פה עולים שאנחנו רוצים לאפשר להם להתגייר על פי ההלכה, ואנחנו פשוט בועטים להם בראש במקום לחבק אותם.

מתן כהנא: והגיור שאני רוצה זה רק על פי ההלכה.

מתן כהנא: זה הגיור שאני רוצה להביא פה, ויש 450,000 - - -

שלמה קרעי: הם לא חושבים כמוך.

שלמה קרעי: היועצים המשפטיים שלך כתבו לך שזה יכניס גיורים רפורמיים.

מתן כהנא: אתה יודע מה, אני אענה לך.

מתן כהנא: שאלת בנימוס, אני אענה לך בנימוס.

מתן כהנא: אתה יודע איך עובדים על הצעות חוק, נכון?

מתן כהנא: לך ושוב?

מתן כהנא: הצעת חוק ממשלתית – אתה כותב אותה, אתה שולח לכל האנשים להתייחסות.

מתן כהנא: חוזרות הערות – מתקן; שולח שוב, חוזרות הערות – מתקן.

מתן כהנא: שלחנו הצעה, לבקשת אחד הרבנים; אחד הרבנים שאנחנו עובדים איתם אמר:

מתן כהנא: בואו תכניסו סעיף כזה וכזה לחוק.

מתן כהנא: הכנסנו.

מתן כהנא: חשבנו שזה רעיון טוב, הפצנו.

מתן כהנא: אמרו: שימו לב, זה פתח להכרה בגיורים רפורמיים.

מתן כהנא: תודה, מוחקים.

מתן כהנא: אתה יודע, עכשיו אתם באים, מוציאים איזה – חבר'ה, ככה מתנהל חוק.

מתן כהנא: אתה כותב הצעה, שולח, מקבל הערות, מתקן.

מתן כהנא: זאת הייתה ההתנהלות.

מתן כהנא: כולם מבינים פה שההצעה שאני מציע היא הצעה על פי ההלכה ורק על פי ההלכה.

אריה מכלוף דרעי: מי קובע מה ההלכה?

מתן כהנא: מי קובע מה ההלכה?

מתן כהנא: רבנים.

מתן כהנא: אני לא קובע מה ההלכה.

מתן כהנא: חבר הכנסת דרעי - - -

אריה מכלוף דרעי: היית מעלה על דעתך לקבוע משהו שהוא לא על פי הרופאים, על פי משרד הבריאות?

אריה מכלוף דרעי: יש מועצת רבנות ראשית - - -

מתן כהנא: אני לא קובע מה ההלכה.

מתן כהנא: אתה יודע מה, בגלל שהגעת, חבר הכנסת דרעי, אז אני רוצה להקריא לך משהו.

אריה מכלוף דרעי: יש את מועצת הרבנות הראשית לישראל - - - שאתם מכירים בה.

אריה מכלוף דרעי: לא?

מתן כהנא: אתם – הינה, עכשיו אתה אומר.

מתן כהנא: אבל בוא אני אקריא לך משהו - - -

משה אבוטבול: - - - הרבנים שאנחנו עובדים איתם - - -

אריה מכלוף דרעי: רגע, רגע, סליחה - - -

מתן כהנא: אני רואה שלא תהיה לי ברירה אלא לחזור לנאום המקורי - - -

איתן גינזבורג: לא, לא, אבל אנחנו פשוט לקראת סיום ותכף עולה שר אחר.

דוד אמסלם: זה נושא חשוב, איתן, הדו-שיח חשוב.

דוד אמסלם: עזוב את הזמן.

מתן כהנא: בקיצור, אני אומר פה, חבר הכנסת אמסלם, אנחנו פועלים רק כדי לחזק את הזהות היהודית של המדינה.

מתן כהנא: לצערי, במשך 73 שנה - - -

שלמה קרעי: תשאל את בליאק.

שלמה קרעי: בליאק יגיד לך מה הוא רוצה מהחוקים שאתה מביא לפה.

שלמה קרעי: איך הוא אמר לי, היהדות היא לא רק שלכם - - - יוליה מלינובסקי.

איתן גינזבורג: בסדר.

מתן כהנא: דרך אגב, היהדות היא של כל היהודים.

שלמה קרעי: אה, גם של הרפורמים?

שלמה קרעי: אז תגיד רפורמים.

מתן כהנא: היהדות היא של כל היהודים.

שלמה קרעי: הרפורמים הם לא יהודים.

מתן כהנא: היהדות היא של כל היהודים.

אריה מכלוף דרעי: לא לא לא - - -

מתן כהנא: הינה, גם חבר הכנסת דרעי יגיד לך.

שלמה קרעי: רפורמים זה כת.

אריה מכלוף דרעי: לא לא.

אריה מכלוף דרעי: אני אמרתי – סליחה – היהדות היא אחת.

מתן כהנא: היהדות היא אחת.

אריה מכלוף דרעי: והרפורמים הם יהודים.

אריה מכלוף דרעי: על זה התכוונתי - - -

שלמה קרעי: מי שיהודי - - -

אריה מכלוף דרעי: על זה אמרתי - - -

מתן כהנא: אני הבנתי מצוין למה התכוונת, חבר הכנסת דרעי.

מתן כהנא: חברים, באמת, אני מציע לכולנו: הוויכוח פה הוא ויכוח – חבר הכנסת אמסלם, כמו שראית, אני חושב שעניתי לך על רוב הדברים ששאלת.

מתן כהנא: אני מנסה להביא פה – באמת לטפל בזהות היהודית של המדינה כדי שהיא תהיה יותר יהודית, יותר יהודית, ושיהיה יותר קל לשמור פה את ההלכה, ולכן אני מציע לדחות את הצעת האי-אמון.

מתן כהנא: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לשר מתן כהנא.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אורי מקלב להציג את הצעת האי-אמון של יהדות התורה וסיעת ש"ס.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, האמת היא, זה מראה על ההומוגניות שיש באופוזיציה, שסיעת הליכוד מגישה על פגיעה במסורת ישראל והשורשים, ולא בכדי חבר הכנסת דוד אמסלם ייצג את זה מתוך הלב כאיש מסורתי, ואני חושב שהרבה יותר – אתה מעיד על עצמך רק כאיש מסורתי, אני מעיד עליך הרבה יותר.

אורי מקלב: והשר כהנא מעיד על עצמו כאיש שמאוד אכפת לו כשרות ומאוד לימוד התורה ומאוד דתי – אני דתי – ועושה את הדברים הפוך.

אורי מקלב: יהדות התורה הגישה בעקבות כך על נושא של יוקר המחיה.

אורי מקלב: אבל, אני לא יכול – איך אמר השר כהנא?

אורי מקלב: השר כהנא אמר:

אורי מקלב: הנחתי את מה שהכנתי, ואני אתייחס למה שבאמת דיבר הדובר הקודם.

אורי מקלב: אז אני לרגע גם אניח בצד את הנקודה שרציתי לדבר עליה, ורציתי לדבר על יוקר המחיה, שזה הנושא שלנו והאכזריות כלפי הציבור, ואני כן אתייחס למה שאמר השר כהנא.

אורי מקלב: איך אתה אמרת?

אורי מקלב: התחלת בתחילת דבריך, אדוני השר, שהשיטה – ואתה כותב את זה גם כן בפוסטים שלך: או הכול או כלום.

אורי מקלב: או הכול או כלום; אנחנו, היהדות החרדית והנציגות החרדית, לא מגיעה לפשרות.

אורי מקלב: והפשרות האלה הן הסכנה הכי גדולה.

אורי מקלב: ככה, זה מייד עורר לי את פרשת השבוע.

אורי מקלב: זה הוויכוח בין משה רבנו לבין פרעה, זה מה שהיה.

אורי מקלב: פרעה – חבר הכנסת אמסלם – בא ועשה פשרות.

אורי מקלב: אמר, אתה יודע מה, אני מוכן לתת לך את הגברים.

אורי מקלב: וזה לא היה הישג?

אורי מקלב: לשחרר אותם מעבדות, הוא הגיע להישגים מאוד מאוד גדולים.

אורי מקלב: ואומר משה רבנו: לא, הנשים; לא מספיק לי, גם הילדים; גם הילדים, גם הנשים וגם הצאן יצאו.

אורי מקלב: ואם משה רבנו היה מגיע לפשרה, אנחנו לא היינו אומה, היינו נשארים, כשהגברים היו חוזרים למצרים.

אורי מקלב: אז זה נושא הפשרות, שאתה יכול ללמוד מה זה פשרה, לא פשרה.

אורי מקלב: מה זה פשרות?

אורי מקלב: פשרות בהלכה זה גם לא אצלך פשרות בהתנהלות.

אורי מקלב: פשרות בהלכה – כשאתה מקים ועדת רבנים, ולא משנה מה היכולות שלהם ומה אתה דרשת מהם, אתה אומר שיקבעו סטנדרטים חדשים.

אורי מקלב: לא סטנדרטים ניהוליים חדשים.

אורי מקלב: ועדת הרבנים שאתה קבעת בחוק הכשרות – לקבוע סטנדרטים.

אורי מקלב: הסטנדרטים של הרבנות, שהם לא מוכנים לקבל סטנדרטים של הרבנות.

אורי מקלב: גם הרבנות הראשית לא היא המשגיחה בפועל, היא בסך הכול קובעת סטנדרטים.

אורי מקלב: זה לא מתאים להם.

אורי מקלב: לא יתאים להם למשל שבמסעדה שפתוחה בשבת אי-אפשר לתת ביום חול כשרות.

אורי מקלב: זה לא יתאים להם, אבל יבואו כאלה ויקבעו בסטנדרטים חדשים שכן אפשר לעשות את זה.

אורי מקלב: אתה עוד מדבר על חששות?

אורי מקלב: אתה מדבר על הבחורה שנפטרה, באמת, צער רב, בגלל לקונה בכשרות, ודאי שלקונה בכשרות, אז תאר לך כמה הכשרות זה דבר מסובך.

אורי מקלב: מקום עם הכשר אבל ככה, המלצר בא מהצד, והוא כן ידע ולא ידע.

אורי מקלב: תאר לך כמה זהירות צריך.

אורי מקלב: כל הדברים האלה שאתה מביא הם רק לחזק את הכשרות ולא לפגוע בכשרות.

אורי מקלב: על מה אתה עושה תחרות?

אורי מקלב: אתה הבאת אנשים כלכליים לתוך העסק הזה.

אורי מקלב: לרב עוד יש יראת שמיים, ודאי יש לו הלכה; אתה מביא גופים כלכליים שצריכים להחזיק מומחה שמבין בכשרות, כשהידע שאתה דורש ממנו הוא מאוד מאוד מאוד קטן בסדר גודל, ובלי ניסיון, בלי שום דבר.

אורי מקלב: הוא עבר מבחן של הרבנות שיש אלפים כאלה שעברו, ולא שימשו באופן המעשי.

אורי מקלב: לא בודקים מי למד למבחן, לא בודקים מה המצב, מה הוא היום, יראת השמיים שלו היום - - -

מתן כהנא: - - -

אורי מקלב: אתה אומר לי לא נכון?

אורי מקלב: אולי אתה לא מכיר - - -

מתן כהנא: - - - יכול לעסוק בזה.

אורי מקלב: אולי אתה לא מכיר את החוק שלך, אבל אנחנו ישבנו ימים ולילות פה, אני מכיר.

אורי מקלב: אני מוכן להתפטר מהכנסת אם מה שאמרתי זה לא נכון.

אורי מקלב: מה שאני אמרתי, דבר דבור על אופניו, בדיוק כמדובר והרבה יותר גרוע מכך.

אורי מקלב: על מה אתה אומר לי לא נכון?

אורי מקלב: אתה אומר לא נכון על כל הדברים, אתה גם אומר, אני איש שמאוד רוצה תורה, זה נכון, אבל תורה, צריכים לקיים אותה, לא רק ללמוד אותה.

אורי מקלב: צריך לקיים אותה, ואת ההלכה צריך לקיים, והינה אנחנו עושים דברים בדיוק כנגד ההלכה.

אורי מקלב: אני גם הייתי אומר את הדברים האלה – יכול להיות שלא כל הרבנים בהשקפת עולמי, אבל היום אנחנו מדברים על רוב מניין ורוב בניין.

אורי מקלב: אין אישיות הלכה – כל האנשים האלה לא תומכים לא בנושא הכשרות, לא בנושא הגרות, ודאי לא בסטנדרטים האחרים.

אורי מקלב: מאוד היה מביך שאתה הבאת את חוק הכשרות לוועדה שהעומדת בראשה, בדברי הפתיחה, כשקיבלה את פניך, היא באה ומספרת לך איך שהיא חזרה בסוף השבוע מטיב טעם ושם מקום הקניות שלה והיא מזלזלת בכשרות.

אורי מקלב: לא צריך להיות מבין בכשרות, אבל צריך להאמין בכשרות.

אורי מקלב: כשאדם לא מאמין בכשרות, לא מאמין במה שהוא עושה אז זה הדבר האחרון.

אורי מקלב: וזה מה שקורה עם האנשים האלה, שהעבירו את זה, וזה מה שאתה עושה, ואתה מאמין באנשים האלה.

אורי מקלב: אני רוצה לקבל שאצלך הכול בתמימות ולא מתוך רוע.

אורי מקלב: אתה מאמין בדבר הזה, אבל אתה צריך גם לצאת החוצה ולראות על מה מדובר.

אורי מקלב: הרי אתה באת ואמרת שאתה רוצה לתת לגופים מסוימים, שהיום אין להם דריסה – אנשים לא – ואתה רוצה לתת להם את הסמכות להיות.

אורי מקלב: כל רב יכול לתת?

אורי מקלב: ודאי שרב צריך לתת.

אורי מקלב: יש בנושא – כל ההלכה וכל ההלכה הצרופה והמסורת שלנו אומרות שלרבני המקום צריכה להיות סמכות.

אורי מקלב: אם לו, שיש לו גורם הרתעה, למי שלא יכול להבין – מישהו מוריד כשרות ומישהו אחר מגיע ממקום אחר, רב בכל מקום שהוא, ואני לא רוצה להגיד מה מידת המהימנות שלו, מה רמת הניסיון שלו, והוא היום יכול לפתוח, יפתח בעוד שנה, גוף כשרות, וגם היום במועצה דתית מסוימת, והוא יכול לתת בכל הארץ, לחלוש על כל הארץ ולתת כשרות.

אורי מקלב: אז אתה אומר שלא כולם יכולים לתת?

אורי מקלב: ולא קיבלו ממועצת הרבנות שנניח בסטנדרטים קובעים לבד, ואותו דבר הלכת גם בנושא של הגיור.

אורי מקלב: אני לא מבין, אנחנו צריכים עכשיו להיכנס לפרטים של הגיור.

אורי מקלב: אתה בא ואומר בעצמך – אתה בא ואומר בעצמך – יש לנו בעיה עם אזרחים שגרים כאן בישראל, נאמנים למדינה, עובדים, מפלגה שהביאה עולים, ולכן אנחנו צריכים לפתור אותה.

אורי מקלב: אז אנחנו ככה: אנחנו בני העם היהודי, ואנשים שהם לא בני העם היהודי, וגם היום הם יכלו להתגייר, אז מה דרשו מהם בגיור?

אורי מקלב: אנחנו לא אומרים שרשות הגיור היום היא הרשות הכי מחמירה, רבנים מאוד מאוד מחמירים.

אורי מקלב: אני שמעתי פעם את ליברמן אומר: אני רוצה גיור אורתודוקסי בגלל שזאת הנקודה, ואתה נותן לו את הגיור הזה, הלכה, בגיור שהוא כולו פשרות – כאלה שלא מוסמכים, כאלה שהיום לא מקבלים אותם.

אורי מקלב: אתה רוצה להכניס היום חצי מיליון אנשים, שהיום הם לא רוצים לבוא, ויש להם היום אפשרות.

אורי מקלב: הם לא רוצים בגלל שזה תהליך ארוך?

אורי מקלב: זה לא תהליך ארוך סתם, באריכות הזאת – זה תהליך שאתה רוצה להיכנס בו לעם היהודי.

אורי מקלב: אני, היה לי קשה לקבל מה זה גרות.

אורי מקלב: יש בן העם היהודי; לא נולדת יהודי, איך אתה יכול להיות יהודי?

אורי מקלב: אתה יכול להיות היום שוויצרי אם לא היית בשווייץ?

אורי מקלב: אתה רוצה להיות אזרח שוויצרי, אתה עכשיו צריך לעשות תהליך.

אורי מקלב: אני לא מדבר על כך שבוחנים אותך בשפה ולא בשפה, בתהליך ארוך – אתה צריך להתחבר לעניין הזה.

אורי מקלב: ואם אתה לא מחובר לעניין הזה, ואתה באמת לא רוצה, לא רוצה להיות מחובר לעניין הזה – הם רוצים לקבל את הדבר הזה שהוא יהודי, לקבל את זה.

אורי מקלב: יושב כאן שר הפנים הרבה שנים.

אורי מקלב: אזרח לא יהודי, אזרח אנגליה, תושב אנגליה, אזרח אנגליה, שוויצרי, שבא, רוצה להיכנס לארץ, והוא רוצה להיות אזרח ישראלי, לא יהודי.

אורי מקלב: אתה יודע איזה תהליכים הוא יעבור, אם הוא יקבל את זה בכלל?

אורי מקלב: אז אתה בא ואומר, במקום לקחת – אני בכל אופן רוצה לפתור את הבעיה הזאת שיש כאן בני עם יהודי ויש כאן חצי מיליון שגרים, ולא רוצה למנוע התבוללות, אז אתה מביא את ההתבוללות בפנים.

אורי מקלב: אתה אומר, אין בעיה, אנחנו נקרא לכם יהודים מהר.

אורי מקלב: זה מה שאתה עושה.

אורי מקלב: הרי אתה יודע כמה נוצרים יש היום, שלא מעניין אותם, הם לא רוצים להיות בני העם היהודי?

אורי מקלב: הוא רוצה שלא יהיו לו מגבלות ויהיו לו את הזכויות.

אורי מקלב: אני מציע, תקבע לך אזרחות ישראלית.

אורי מקלב: אפשר לקבוע אזרחות ישראלית.

אורי מקלב: אנשים שהם לא גרים, הם לא יהודים, הם אזרחים ישראלים.

אורי מקלב: זה שהם הגיעו לפי חוק השבות, שהסבתא או - - -

אריה מכלוף דרעי: - - - אזרחים ישראלים - - -

אורי מקלב: אז אני אומר, אבל תיתן להם - - -

אריה מכלוף דרעי: במסגרת חוק השבות נתנו להם להיכנס, גם למי - - -

אורי מקלב: אז תקרא לכולם - - -

אריה מכלוף דרעי: בגלל הקשר שלו לעם ישראל.

אורי מקלב: אז תקרא לכולם ישראלים, הם רוצים להיות.

אריה מכלוף דרעי: הם ישראלים, הם אזרחים ישראלים, אין להם שום בעיה.

מיכל רוזין: - - -

אורי מקלב: אני אומר את זה היום לאור כך שהיום התפרסם שהלמ"ס היום עושה את החלוקה - - -

אריה מכלוף דרעי: יש להם את כל הזכויות, יש להם את הכול.

אורי מקלב: עכשיו מה, איפה אין להם זכויות?

אורי מקלב: איפה אין להם זכויות?

אריה מכלוף דרעי: יש להם גם את הזכות, אם הם רוצים, להתגייר, אבל הם לא רוצים להתגייר, נקודה.

אורי מקלב: הם לא רוצים - - -

אריה מכלוף דרעי: לא רוצים להתגייר.

אורי מקלב: הם גם לא מאמינים בגרות, בחלק הערכי של העם היהודי.

אריה מכלוף דרעי: הם לא רוצים.

אריה מכלוף דרעי: מספיק להם בזה שהם ישראלים, טוב להם, נוח להם, הם לא רוצים להתגייר.

מיכל רוזין: לא, אבל גם מי שרוצה להתגייר, השאלה אם הוא יכול, הרב דרעי.

אריה מכלוף דרעי: מיכל, מיכל, אני אומר לך באחריות.

אורי מקלב: אני אמרתי את הדברים האלה - - -

אריה מכלוף דרעי: הגיור של הצבא זה הגיור הכי מקל שיכול להיות בעולם מבחינה אורתודוקסית.

מיכל רוזין: ומעכבים להם את זה שנים.

אריה מכלוף דרעי: לא נכון.

אורי מקלב: אני אגיד לך איפה זה בא לידי ביטוי.

אורי מקלב: זה בא לידי ביטוי בזה שהלמ"ס היום פרסם שעד היום היו שלוש קטגוריות: הייתה קטגוריה אחת של יהודים, וערבים ואחרים.

אורי מקלב: בא פורר, באה המפלגה, והיא אומרת: למה אחרים?

אורי מקלב: הם לא אחרים.

אורי מקלב: מה הם?

אורי מקלב: אז אנחנו היום נקרא "יהדות מורחבת".

אורי מקלב: כך בא הלמ"ס ואומר, יהדות, "אוכלוסיית יהדות מורחבת".

אורי מקלב: מדוע?

אורי מקלב: לא לקרוא להם – אז אני אומר:

אורי מקלב: אל תקרא להם "יהדות מורחבת", תקרא להם "ישראלים".

אורי מקלב: חבר הכנסת אריה דרעי, אני אומר להחליף את המושג הזה של "יהודי" במושג "אזרחים ישראלים", זה מה שאני אומר.

אורי מקלב: כי אתה רוצה שירגישו בנוח.

אורי מקלב: אז גם אני מוכן שיקראו לי "אזרח ישראלי", אבל אני יודע שאני יהודי, וזה מה שחשוב.

אורי מקלב: אתה בא ועושה צעדים, אתה מבקש לייחס להם דברים יהודיים ומסורת יהודית, ואתה רוצה שבית הדין – אתה מכריח גם אותי לפעול, אתה מכריח את בית הדין הרבני להכיר בו כיהודי.

אורי מקלב: אתה רוצה לעשות לו נוח, אז תרגיש בנוח עם "אזרחים ישראלים".

אורי מקלב: ואני מוכרח להגיד מילה אחת על הנושא של יוקר המחיה.

איתן גינזבורג: כן, אבל משפט אחרון, בבקשה.

אורי מקלב: כן, אבל יחד עם קריאות הביניים, ביחד.

איתן גינזבורג: לא, בסדר.

אורי מקלב: אני לא חושב שצריך היום להתווכח על כך אם יש יוקר מחיה.

אורי מקלב: מי שיוצא לשוק, מנהל בית, מנהל משפחה, מי שקונה בחוץ יודע מה יוקר המחיה.

אורי מקלב: זאת עובדה, על זה אי-אפשר להתווכח.

אורי מקלב: אבל אנחנו מדברים על ההתכחשות, על הניכור הזה, שבא שר האוצר ולא נותן מנגנוני פיצוי ואומר שאין בעיה לסוחרים, ואומר שאין בכלל בעיה עם הקורונה, היא בעצם שפעת, ולא צריך להתמודד עם שום דבר.

אורי מקלב: כשדיברנו על התקציב ישבנו פה ואמרנו שאין שום תקציב להתמודדות עם קורונה.

אורי מקלב: אז זה היה בתקופה שהיה נראה שאנחנו אחרי זה.

אורי מקלב: הינה זה הגיע, ואנחנו היום יודעים שהחלטות מקצועיות נגזרות ומתקבלות בגלל הבעיה שאין תקציב.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים פה בדוגמה – ואני מסיים בזה.

אורי מקלב: הניכור.

אורי מקלב: יושבים בראש הממשלה הזאת אנשים שהם אמידים, וזה בסדר, אבל הם מנוכרים לציבור ומתכחשים לציבור שלהם.

אורי מקלב: מנהיגות, הדבר הבסיסי של מנהיגות זה שרואים בסבלות העם.

אורי מקלב: זה לימד אותנו משה, שרואה וחש את סבלות העם.

אורי מקלב: אני רוצה להגיד לך בעניין הזה - - -

איתן גינזבורג: משפט אחרון, בבקשה.

אורי מקלב: ראש ממשלה שיכול להגיד כאן את מה שהיה לנו כאן בשבוע האחרון, זה באמת זילות של הממשלה והנושא בראשות הממשלה – אבל להגיד למישהי "תעופי לי מהעיניים", זה היה בפרשת השבוע - -

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

אורי מקלב: - - הראשון שאמר את זה היה פרעה, חבר הכנסת אמסלם, פרעה למשה רבנו: תעוף לי מהעיניים, לא רוצה לראות את פניך.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אורי מקלב: זה היה גם הסוף של פרעה, מכאן היה גם הסוף שלו, תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אורי מקלב.

איתן גינזבורג: ישיב להצעת האי-אמון השר במשרד האוצר חמד עמאר.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אי-אמון, תשובה, אי-אמון תשובה, ואז דיון משולב.

שלמה קרעי: אני ראשון?

איתן גינזבורג: איך לא?

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת מקלב, שמעתי אותך בקשב רב.

חמד עמאר: מה אני אגיד לך, לחלק הראשון שהתייחסת אליו, עניין הכשרות, אני לא רוצה להתייחס.

חמד עמאר: לחלק השני, של הגיור, שגם דיברת עליו ארוכות, גם אני לא רוצה להתייחס.

חמד עמאר: זה מלחמה שלכם, בין היהודים, בנושא של גיור, ואני לא אתייחס לנושא הזה.

אורי מקלב: וגם לא - - -

שלמה קרעי: אל תתייחס לכלום.

איתן גינזבורג: שר הדתות ענה, הוא השיב.

חמד עמאר: אני לא מתייחס.

חמד עמאר: אני לא, הצעת האי-אמון שאני אמור לענות עליה היא על יוקר המחייה.

אריה מכלוף דרעי: אתה נורבגי, לא?

חמד עמאר: אתה רואה אותי נורבגי?

איתן גינזבורג: הוא דרוזי.

חמד עמאר: אני כמוך, שנינו לא נורבגים.

חמד עמאר: אם אתה נורבגי גם אני נורבגי.

חמד עמאר: אתה נורבגי?

חמד עמאר: אתה לא נורבגי אז גם אני לא נורבגי.

אורי מקלב: אפשר להיות דרוזי בגיור?

אורי מקלב: אם מישהו רוצה להיות דרוזי, הוא יכול להיות?

יוליה מלינובסקי: הוא יכול להתגייר.

חמד עמאר: תשמע, אני רוצה להגיד לך, ואני רוצה להרגיע אותך.

חמד עמאר: אצלנו הכי קל.

חמד עמאר: אין יותר קל מאצל הדרוזים.

חמד עמאר: אימא דרוזית ואבא דרוזי – אתה דרוזי.

חמד עמאר: אחד מהם לא דרוזי – לעולם לא תהיה דרוזי, אתה לעולם לא תיכנס להיות דרוזי, זהו.

חמד עמאר: אתה יכול לצאת מהעדה, אתה לא יכול להיכנס אל העדה.

אורי מקלב: זה - - -

חמד עמאר: זה אצלנו, אז אני הקלתי עליך בצורה בלתי רגילה, אצל הדרוזים זה הכי קל.

מיכאל מלכיאלי: גם אצלנו זה היה ככה פעם, עד הממשלה הזאת.

איתן גינזבורג: גם אם הוא חשב, הייתה לו מחשבה, פטרת אותו.

חמד עמאר: אין מה לחשוב.

חמד עמאר: אצלך, אתה יכול להתגייר ולהיות יהודי.

חמד עמאר: אצלנו אתה לא יכול להיות דרוזי, זה קל.

יבגני סובה: אצלנו ההיסטוריה יותר מעניינת.

יבגני סובה: אצלנו ההיסטוריה יותר מעניינת, עם העירובים האלה לאורך אלפי שנים.

איתן גינזבורג: בואו נאפשר לשר לענות.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת מקלב - - -

אורי מקלב: עד היום - - - מה רוצים - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נראה לי שהסוגיה לא תיפתר פה במליאה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סובה - - -

יבגני סובה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סובה - - -

איתן גינזבורג: אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת מקלב.

יבגני סובה: רק חידדתי נקודה, זה הכול.

יבגני סובה: משפט קצר - - -

איתן גינזבורג: תודה.

חמד עמאר: חבר הכנסת מקלב, אני רוצה להגיד לך כמה דברים וארד, לא אדבר הרבה.

חמד עמאר: קודם כול, אני רוצה להגיד לך שאנחנו לא נפקיר אף אחד במדינת ישראל, אף אזרח לא יופקר.

חמד עמאר: אמר את זה אביגדור ליברמן, אני אומר לך את זה כאן, אנחנו לא נפקיר אף אזרח במדינת ישראל.

חמד עמאר: נגעת בנושא של העסקים.

חמד עמאר: אף אחד לא יופקר.

מיכאל מלכיאלי: אתה מאמין לו, חמד?

חמד עמאר: לא נפקיר אף אחד במדינת ישראל, זה – 1.

יואב קיש: אבל חמד, זו רק שפעת.

חמד עמאר: 2.

חמד עמאר: אנחנו מכירים ביוקר המחיה, אנחנו יודעים.

יואב קיש: זו רק שפעת, מה הבעיה?

חמד עמאר: אנחנו רואים.

חמד עמאר: יש כמה סיבות ליוקר המחיה אבל אני לא אגע בהן.

חמד עמאר: אחת זה חומרי הגלם בעולם שמתייקרים.

חמד עמאר: נושא השינוע, אני יודע שאתה מכיר את נושא השינוע וההובלות, אתה מכיר את העלייה של מאות אחוזים בהובלה הימית, כולנו מכירים את זה.

חמד עמאר: אבל אנחנו - - -

מיכאל מלכיאלי: - - - זה בקטנה, העיקר התקציב.

חמד עמאר: אנחנו הלכנו ועשינו כמה צעדים בחוק ההסדרים.

שלמה קרעי: אחד זה חמורים וגלמים שמשיתים מיסים על האזרחים.

חמד עמאר: אנחנו הלכנו ועשינו כמה צעדים בחוק, ברפורמה שאנחנו מקדמים, הרפורמה של היבוא, שתביא להורדת מחירים.

חמד עמאר: את כל החסמים ביבוא אנחנו מורידים.

חמד עמאר: נתחיל להרגיש את זה, נאפשר ליבואנים קטנים ובינוניים – נקל עליהם לייבא.

חמד עמאר: זה יביא להורדת מחירים.

חמד עמאר: אני חושב שתוך תקופה קצרה נתחיל להרגיש את ההוזלה בחלק מהמוצרים שמיובאים לכאן, כמו כלי ניקיון ודברים אחרים.

חמד עמאר: נרגיש את זה, כי אנחנו אפשרנו את זה.

חמד עמאר: אנחנו מורידים את הרגולציה של כל היבוא, אנחנו מקבלים את הרגולציה ומתאימים את הרגולציה הישראלית לרגולציה במדינות המתפתחות.

חמד עמאר: אנחנו עושים כמה צעדים, אנחנו עוברים ליבוא מוצרים על בסיס הצהרה על עמידה ברגולציה ולא בדיקה בטרם הכניסה לשוק, וחיזוק היבוא המקביל.

חמד עמאר: אני מאמין שמהלכים כאלו שאנחנו נעשה ונקדם יובילו להורדת המחירים בסופו של דבר.

חמד עמאר: אנחנו עובדים על זה, אנחנו עוקבים אחרי כל מה שקורה, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר במשרד האוצר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו נעבור לדיון בשתי הצעות האי-אמון.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קרוב לשני-שלישים מהציבור נותנים ציון רע עד רע מאוד לתפקוד הממשלה והנוכל העומד בראשה, למכחישת הקורונה שאשא ביטון, לשר שמחלק את קופת האוצר לחברים שלו ולשר בלי תיק הנורבגי שלו, ולשר להפצת המגפה הורוביץ.

שלמה קרעי: השליש הנותר כנראה לא נחשף עדיין למחדל הנורא, להפקרות המוחלטת, לחדלות האישיים, לזעקה הנואשת של מאות אלפי הורים, שמתרוצצים ממתחם למתחם כדי לצאת מבידוד ולהצליח להתגבר על אין האונים שלכם.

שלמה קרעי: במקום לפצות את אזרחי ישראל על הפגיעה בהכנסות, אתם משיתים עליהם מיסים בלי סוף ואפילו דורשים מהם לשלם על המחדלים שלכם.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, ערכה כזו עולה כ-20 שקלים.

שלמה קרעי: משפחה עם ארבעה ילדים שצריכה לעשות בערך שתי בדיקות שבועיות תצטרך להוציא כ-1,000 שקלים בחודש כדי לממן את החרפה שלכם.

שלמה קרעי: אבל חבל לי להשחית את זמני לריק על ממשלה מושחתת שכזו, חסרת תקנה.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר לאזרחי ישראל: אל תדאגו.

שלמה קרעי: נכון, דודי?

שלמה קרעי: פעם אחת, מספר המדרש, באו בני מצרים לדון עם בני ישראל לפני אלכסנדר מוקדון.

שלמה קרעי: אמרו לו: הרי כתוב בפרשת השבוע שקראנו "וה' נתן את חן העם בעיני מצרים וישאלום", הם לקחו מהם כסף וזהב – תנו לנו כסף וזהב שנטלתם מאיתנו.

שלמה קרעי: אמר להם גביהא בן פסיסא: כתוב גם באותה פרשה "ומושב בני ישראל אשר ישבו במצרים שלשים שנה וארבע מאות שנה" – תנו לנו שכר עבודה של 30 שנה ו-400 שנה.

שלמה קרעי: ישבו פילוסופים וחישבו ולא הגיעו ל-100 שנה שכר עבודה, עד שהייתה מצרים שייכת לעם ישראל, והלכו משם בבושת פנים.

שלמה קרעי: והמדרש אומר: אותה שנה שביעית הייתה.

שלמה קרעי: גם אנחנו, אזרחי ישראל, כשממשלת ההונאה המופקרת הזו תושלך לפח האשפה של ההיסטוריה ואנחנו נחזור, בעזרת השם, לשלטון, נעשה לכם חשבון על כמה בדיקות אנטיגן נאלצתם לשלם, כמה ימי בידוד וקיטון במחזורי הכנסות נאלצתם לספוג, כמה מיסים ועליות מחירים שילמתם כדי לממן את הממשלה המופקרת הזו, המנופחת והבזבזנית הזו.

שלמה קרעי: את כל זה אנחנו נעשה חשבון, נחזיר לכם בכפל-כפליים, עם שוק חופשי, כלכלה פורחת והפחתת מיסים.

שלמה קרעי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, השר, חבריי חברי הכנסת, אני חושב שאין אדם שלא ראה את הסרטונים מיום רביעי האחרון.

מיכאל מלכיאלי: קבוצה של שוטרים סמויים תופסים ילד, ילד בן 19, ילד בן 19 בלי אף עבר פלילי במשטרה, שכל החטא היחיד שהיה לו זה שהוא העיר להם: שרטתם רכב של אישה.

מיכאל מלכיאלי: קופצים עליו שלושה-ארבעה אנשים, מכניסים אותו באלימות קשה לתוך ניידת ומפרקים אותו במכות.

מיכאל מלכיאלי: אני ביקרתי את הבחור הזה בבית שלו.

מיכאל מלכיאלי: הוא נמצא בטראומות, הוא לא רגוע, בוכה עד עכשיו.

מיכאל מלכיאלי: מילה מעמר בר לב לא שמעתי על זה.

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אנחנו נמצאים בצומת דרכים שבו אנשים מאבדים את האמון שלהם במשטרה.

מיכאל מלכיאלי: זה לא עוד קבוצה קנאית, לא עוד קבוצה קיצונית שאתה יכול להגיד: תשמע, התנפלנו עליהם.

מיכאל מלכיאלי: בן אדם חרדי לא יכול ללכת ברחוב בלי חשש שיקפצו עליו.

מיכאל מלכיאלי: היטיב להגדיר זאת יהודה שלזינגר העיתונאי, והוא כותב: "תושבי ירושלים החרדים שלום, מסתובבת בעיר חבורת ערסים עבריינים אלימים בתחפושת שוטרים שמכה ומתעללת בחרדים.

מיכאל מלכיאלי: זהירות".

מיכאל מלכיאלי: רבותיי, אלה מילים קשות.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד מאיתנו לא רוצה שלא יהיה אמון מלא של העם במשטרה והעומדים בראשה.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך, עמר בר לב, אתה חושב שהמשטרה שלך בירושלים תעשה ככל העולה על רוחה מול ילד קטן?

מיכאל מלכיאלי: אתה תראה אותנו בהמונינו ברחובות.

מיכאל מלכיאלי: אתה תראה אותנו, את הציבור המתון, אתה תראה את הרבנים, את העסקנים, תפגוש אותנו ברחובות.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא ניתן לך להתעלל באחדים.

מיכאל מלכיאלי: תתעשת על עצמך.

מיכאל מלכיאלי: אותם אנשים שירו במחבל בשער שכם, תוך כמה שעות לקחו להם את הנשק, חקרו אותם במח"ש.

מיכאל מלכיאלי: לאותם אנשים נתת ארבעה ימי התארגנות.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, היטיב להגדיר זאת יושב-ראש תנועת ש"ס בטוויטר משפט קצר, חד, מספר שופטים: "בימים ההם אין מלך בישראל איש הישר בעיניו יעשה".

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, תאמין לי, אני אשלם לך כל הון שבעולם, לך ולשר ולכל החברים פה בקואליציה, להסביר את ההיגיון, את ההיגיון: ככל שיש יותר נדבקים – פחות הנחיות; יותר חולים קשים – תוריד את התו הירוק; כל המדינות האדומות יוסרו, הכול מותר.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך, אני רציתי להבין מה האנטיגן הזה עושה, מה ה-PCR הזה עושה.

מיכאל מלכיאלי: בלבול שלם בהנחיות.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד לא מבין מה אתם רוצים ממנו.

מיכאל מלכיאלי: הייתה כאן ממשלה קודמת, ונפתלי בנט, שישב שם בפינה, אמר: תנו לי לארבעה שבועות את מדינת ישראל, אני אנקה לכם אותה.

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

מיכאל מלכיאלי: קיבלת חצי שנה, הרסת את האמון של העם בכול.

מיכאל מלכיאלי: הפקרות מוחלטת.

מיכאל מלכיאלי: אנשים לא מאמינים במשרד הבריאות, וזה כואב לנו.

מיכאל מלכיאלי: תראה מה עשית.

מיכאל מלכיאלי: אם אתה לא מסוגל את העצה שבזמנו אמרת - - -

איתן גינזבורג: תודה.

מיכאל מלכיאלי: וגם אתה, השר כהנא, רצת מריאיון לריאיון: תנו לנו את הממשלה, כמה ימים וזה מסודר.

מיכאל מלכיאלי: נתנו לכם חצי שנה, והזקתם לבעלי עסקים.

מיכאל מלכיאלי: האנשים האלה, אין להם איך לגמור את החודש.

מיכאל מלכיאלי: ומה אומר ליברמן המנותק?

מיכאל מלכיאלי: אגב, זה אותו ליברמן שהיום לשאלה של עיתונאי לא שמע על הסיפור של המעצר של הבחור - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: - - הוא בכלל לא איתנו.

מיכאל מלכיאלי: הוא אומר: העסקים, הכול טוב.

מיכאל מלכיאלי: יבגני, לך ליו"ר שלך.

מיכאל מלכיאלי: הוא חושב שהכול טוב.

מיכאל מלכיאלי: הכול לא טוב.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אם אתם לא מסוגלים, תנו לנתניהו בחזרה לנהל את המדינה – פחות הרוגים, פחות חולים.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת יבגני סובה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אדוני היושב-ראש, אדוני השר, יש לי נאום בנושא קורונה אבל אני אחליף אותו, ברשותך, אדוני השר, אבל בתנאי שתבטיח לי שתקשיב, כי דיברת מקודם, ודיברת בנחת וענו לך בנחת.

אני, יש לי נאום שלם על נושא הקורונה, ובזכותך – הצלחת להוריד מראש הממשלה קצת ביקורת שמגיעה לו, ולא קצת, הרבה.

אני שואל אותך, אדוני השר: גוף אחד ממלכתי בנושאי דת יש במדינת ישראל, קוראים לו הרבנות הראשית.

תראה, אנחנו החרדים היינו בני פלוגתא של הציבור הדתי-לאומי לא אחת – אפשר?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: לכם אני לא יכול להעיר.

אריה מכלוף דרעי: רק הסדרנים.

איתן גינזבורג: רק הסדרנים.

איתן גינזבורג: לאן הגענו.

אני מתחיל מההתחלה, אתה יכול לאפס את השעון.

גוף ממלכתי רבני אחד היה במדינת ישראל, ולא נסתיר שהייתה מחלוקת, גדלנו על הדבר הזה.

לנו הייתה ביקורת גדולה מאוד על נושא הרבנות בהרבה מאוד תחומים, בהרבה מאוד דברים.

אצלנו זה לא בדיוק היה אתחלתא דגאולה.

הרבה מחלוקות היו בתוך הבית פנימה, בין אנשים מאמינים, ואני מקווה ובטוח שהיא הייתה מחלוקת לשם שמיים.

אבל דבר אחד ברור שהיה תפקידן מאז ומעולם של המפלגות הדתיות – המפד"ל, וכל אלה שהמשיכו אחריה והתפצלו ממנה וכו' – לשמור על הדבר הממלכתי הזה שנקרא הרבנות, שהוא ברירת המחדל מבחינתנו, ואצלכם זה היה השיא והדבר הכי טוב והכי חשוב.

מבחינתנו זה דבר שטוב שהוא קיים כי הוא קיים בשביל כל העם.

אנחנו החמרנו עם עצמנו.

בסדר, מותר לנו.

החמרנו עם עצמנו באוכל, החמרנו עם עצמנו בהרבה מאוד דברים.

אבל הגוף הזה, גוף שאתם קשרתם אותו עם המדינה, ואתם בשבתות, בבתי הכנסת, מתפללים לשלומה של המלכות, של שריה ויועציה.

יש הרבה גופים למדינת ישראל; אף אחד מהם, אדוני השר, לא חף מטעויות, מכשלים, מבעיות של ביורוקרטיה, מחוסר הסברת פנים.

אף אחד מהם, הגופים הכי חשובים.

הינה, המשטרה, תראה מה שקורה עכשיו.

מתן כהנא: - - -

דקה, אדוני.

מישהו בא ואמר, לפרק את המשטרה?

מתן כהנא: - - - לפרק את הרבנות?

מישהו בא ואמר שהדרג המקצועי המשטרתי לא הוא יקבע איך אסור, מה מותר ואיך עושים?

לא.

אלא מה?

משפרים.

אתה הגעת לתפקיד שלך – בוא נדבר בכנות, הגעת כמו פיל בחנות חרסינה שרואה רק דבר אחד: לקחת את הסמכויות – לא את הדרך הניהולית.

דרך ניהולית אפשר לשנות.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אם היית כן בדבריך, היית מנסה לשנות.

אם אתה באמת מאמין, ואני בטוח שאתה כנראה מאמין במשהו בעניין הזה, היית מנסה לשנות מבפנים.

במקום זה באת, חתמת קודם כול על הסכם קואליציוני, לפני שפגשת איזשהו רב מהרבנות הראשית; חתמת על דבר של גיור, דבר – ואתה רואה שאלפי רבנים, וכל הציבור, העם שאיתך, העם הדתי, האמוני, זועק נגד זה.

מה, אנחנו השתגענו, מה אנחנו זועקים נגדך?

אין לנו מה לעשות היום?

אין קורונה, אין אומיקרון?

איתן גינזבורג: תודה.

תחשוב.

לא ניסית אפילו לראות באמת, לתקן דברים שלפי השקפת עולמך או אחרים היה צריך לתקן.

באת רק בשביל להפיל את הדבר הזה שנקרא מוסד הרבנות במדינת ישראל.

אין משהו אחר.

מתן כהנא: בשביל זה באתי לכנסת?

אין משהו אחר.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת אשר.

תחשוב.

איתן גינזבורג: תודה.

מתן כהנא: רק תגיד לי, אמיתי עכשיו, תסתכל לי בעיניים - -

אבל תחשוב כמה אנשים.

איתן גינזבורג: נא לסיים את דבריך, בבקשה.

מתן כהנא: - - תגיד לי שאתה מאמין במה - - -

תן עוד דקה, יש - - -

מתן כהנא: תגיד לי שאתה מאמין במה שאמרת עכשיו.

איתן גינזבורג: לא, אדוני.

איתן גינזבורג: בסדר, אנחנו צריכים לעמוד בזמנים.

איתן גינזבורג: אני צריך להיות גם שוויוני כלפי כולם.

אני מאמין.

אתה יודע למה?

מתן כהנא: למה?

בגלל שאני יודע – אני יודע, אתה עשית קורס - - -

איתן גינזבורג: לעמוד בזמן.

מתן כהנא: אנחנו מכירים מלפני.

אתה עשית קורס טיס, נכון?

איתן גינזבורג: לא, די.

כמה אנשים שהתחילו את קורס הטיס נפלו, עד שהגיעו?

כמה חברים שלך נפלו מהקורס והעיפו אותם משם?

העיפו או לא הצליחו לעבור.

הרבה אנשים, נכון?

מתן כהנא: 265.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר.

למה לא הייתם מסבירי פנים כאלה, נחמדים?

למה לא נתתם לכל אחד?

יש מפלגות שהביאו פה אנשים רק בשביל להיות טייסים, והם לא מצליחים.

גיור זה הלכה, זה לא הסברת פנים סתם.

מתן כהנא: חד-משמעית, רק הלכה.

מה, אתה רוצה לשנות את הדנ"א היהודי?

מתן כהנא: השתגעת?

אתה?

על הכתפיים שלך?

מתן כהנא: השתגעת?

מתן כהנא: אני רוצה לשנות את ההלכה?

תחשוב עוד פעם.

תחשוב.

איתן גינזבורג: תודה.

מתן כהנא: חס ושלום, חס ושלום.

את הבעיות עם יוליה מלינובסקי אני אפתור לך.

מתן כהנא: חס ושלום.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב אשר.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת יבגני סובה, ואחריו – חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – חבר הכנסת יעקב אשר, אל תצא.

יבגני סובה: פעם דיברנו על הנכדים שלך, נכון?

יבגני סובה: אמרת שאתה סבא מאושר.

יבגני סובה: סיפרת לי.

אל - - - שיחות פרטיות.

יבגני סובה: לא, לא.

יבגני סובה: אתה יודע מה ההבדל – אני אומר את זה בחצי צחוק – מה ההבדל בין סבא לסבתא?

יבגני סובה: אתה יודע מה ההבדל?

יבגני סובה: סבא זה סבתא בלי אחריות.

יבגני סובה: עכשיו שכל אחד יתייחס לפירוש הזה.

יבגני סובה: אז אופוזיציה זה בלי אחריות.

משה ארבל: יש לך - - - לבדיחות?

יבגני סובה: אתם יכולים לצעוק, אתם יכולים להגיד מה שאתם רוצים - -

אוריאל בוסו: הילדים שלך - - -

יבגני סובה: - - האחריות בידי הקואליציה והממשלה.

יבגני סובה: עכשיו, אני כמובן מאחל - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת - - - חבר הכנסת קיש, תנו לו.

יבגני סובה: - - לכל הסבים והסבתות שייהנו מהנכדים, אבל ככה בנימה אישית, אז אני החזרתי פה משהו בקטנה.

- - - כל הנכדים שלי - - -

יבגני סובה: עכשיו אני אגיד עוד משהו.

יואב קיש: יבגני, הסבא משלם כל הזמן, איך זה אין אחריות?

יבגני סובה: ברור, יש גם סוכריות בכיס.

יבגני סובה: בדרך כלל זה לסבא.

יבגני סובה: סבא מחלק סוכריות.

דוד אמסלם: יש לו אחריות רק על הארנק.

יואב קיש: אה, יש לו אחריות - - -

יבגני סובה: בסדר.

דוד אמסלם: רק על הארנק.

יבגני סובה: אבל לפחות מסכימים שזאת בדיחה טובה.

יבגני סובה: עכשיו, מה ששמענו פה, אדוני היושב-ראש, זאת פשוט היסטריה בזמן המגפה.

יבגני סובה: אני לא יודע אם אפשר לתת פה אבחנה רפואית למושג הזה, היסטריה, אבל אני מעדיף לא לשמוע את השופרות של הממשלה הקודמת בערוצים – ואנחנו כולנו יודעים מהם הערוצים; אני מעדיף לשמוע את העובדות.

יבגני סובה: אז הינה לכם עובדות: היום בוועדת הכספים הופיע נגיד בנק ישראל פרופ' אמיר ירון, שהסביר בלי צעקות, בלי כל הרעשים, בצורה שקולה ומקצועית, מהי השפעתה של המגפה על כלכלת ישראל, ובין היתר נתן גם ציון לצעדים שנוקטת הממשלה הזאת והקואליציה הזאת.

יבגני סובה: ואז, אני מצטט את נגיד בנק ישראל - -

קריאות: - - -

יבגני סובה: - - שאומר שזה לא אירוע מקרו-כלכלי.

יבגני סובה: הוא מגדיר את האירוע ואת הצעדים של הממשלה בסך הכול כצעדים טובים, ובסופו של דבר, כמובן, עכשיו התפקיד שלנו כממשלה זה גם להגיע לאזרח הפשוט ולדאוג – וזה גם מה שאנחנו אומרים.

יבגני סובה: אנחנו מתחילים מהמקרו.

יבגני סובה: ודרך אגב, רק לפני חצי שנה לא היה תקציב.

יבגני סובה: אני לא רוצה עכשיו להזכיר לכם מה אתם עשיתם עם התקציב, ואיך משרדי הממשלה לא עבדו בגלל שלא היה תקציב, ואיך אתם הפכתם את התקציב לכלי ניגוח פוליטי.

ינון אזולאי: - - - אתה אומר חצי אמת - - -

יבגני סובה: איך אתם בצורה הכי צינית השתמשתם בתקציב בשביל לנסות אולי לגנוב בחירות ולקבל 61.

יבגני סובה: והינה, העברנו תקציב.

יבגני סובה: אפשר להתווכח, ביקורת זה דבר לגיטימי, אבל היסטריה בזמן מגפה זה לא דבר לגיטימי.

יבגני סובה: אין ספק, אפשר להשמיע דברים טובים, אפשר גם להשתתף בדיונים בוועדות, אבל לתת דה-לגיטימציה לממשלה - -

איתן גינזבורג: תודה.

יבגני סובה: - - ולעשות היסטריה בזמן המגפה זה דבר שאין לו שום לגיטימיות בעולם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יבגני סובה: אל תתחילו עם הדבר הזה, כי אני אומר לכם, הציבור יודע בדיוק כשיש ביקורת וכשיש היסטריה.

יבגני סובה: לא ניתן להיסטריה להשתלט.

ד"ר ליברמן אמר שזאת שפעת.

אין מגפה.

יבגני סובה: אנחנו נמשיך ונדאג - -

איתן גינזבורג: תודה.

יבגני סובה: - - לכל אזרח ואזרח.

שלמה קרעי: איך אתה לא מתבייש להראות את הפרצוף שלך כאן - -

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יבגני סובה.

שלמה קרעי: - - כשמאות אלפי הורים עומדים בתור בגלל ההפקרות שלכם?

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

שלמה קרעי: מאות אלפי הורים עומדים בתור בגלל ההפקרות שלכם, ואתה עומד כאן ואומר: אנחנו נדאג?

איתן גינזבורג: תודה.

יבגני סובה: - - -

שלמה קרעי: תתבייש - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אני בטוח שתרצה לשמוע את דבריו של חבר הכנסת סמוטריץ'.

יבגני סובה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סובה, אנא, אנא.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

יבגני סובה: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סובה, אנא, שב במקומך בבקשה, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת - - -

דוד אמסלם: סובה, 70%, 30% - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת, אנא, חבר הכנסת אמסלם.

איתן גינזבורג: בבקשה.

דוד אמסלם: וה-30% האחרים סוגדים לערבים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם.

בצלאל סמוטריץ': דודי, שנייה, דקה.

בצלאל סמוטריץ': חבריי חברי הכנסת, אני קורא כבר יומיים את השופרות שמספרים שבנט בכלל גאון, ואו-טו-טו כולנו נראה שההימור שהוא לקח הצליח, והגל ירד.

דוד אמסלם: גם אוויל מחריש לחכם ייחשב.

בצלאל סמוטריץ': אגב, דיברתי פה הרבה יותר מפעם אחת כבר על זה שהגל מטבעו עולה ויורד, והשאלה היא רק מה גובהו בשיאו, מה עוצמתו, מה המחירים שאנחנו משלמים בבריאות, בחיים, בכלכלה, בשגרת החיים.

בצלאל סמוטריץ': בנט יכול אולי לנהל קרן הון סיכון, סטרטאפיסט, איש שבנוי על אקזיטים ולוקח סיכונים.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, כשאתה מהמר על הכסף של עצמך או על כסף של משקיעים שהסכימו לשים אצלך את הכסף ולתת לך לנהל אותו, כמו שמנהלים קרן הון סיכון, אני יכול להבין.

בצלאל סמוטריץ': יש משקיעים סולידיים, ויש משקיעים שאוהבים סיכונים.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול כראש ממשלה להמר על מדינה.

בצלאל סמוטריץ': היא לא שייכת לסבתא שלך.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא יכול להמר על החיים של אזרחי המדינה, על בריאותם.

בצלאל סמוטריץ': כן, אף אחד לא יודע, זה נכון, איך מתנהל האומיקרון הזה, ומה תהיה חלילה העלייה בתחלואה הקשה עם העומס בבתי החולים, וחלילה העלייה בתמותה.

בצלאל סמוטריץ': כנראה בשיעורים נמוכים יותר באופן יחסי מאשר בדלתא, אבל אף אחד לא באמת יודע.

בצלאל סמוטריץ': אז אתה מהמר.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, אם ההימור יצליח אתה תמחא לעצמך כפיים כפי שמחאת לעצמך כפיים בסוף הגל הרביעי אחרי שהכלת 1,800 מתים, גם יותר מזה.

בצלאל סמוטריץ': אתה מהמר על הפרנסה של אזרחי ישראל, עליהם, כן, אותם אלה שעל הגב שלהם עשית קמפיין ציני ואתה זורק אותם היום בצד הכביש.

בצלאל סמוטריץ': אגב, לא כי אתה רוצה – כי אתה לא באמת ראש ממשלה, וליברמן לא מרשה לך לתת פיצוי.

בצלאל סמוטריץ': כל ההימור הזה הוא הרי לא הימור מחושב, הוא לא הימור מושכל, זאת לא החלטה.

בצלאל סמוטריץ': ושוב, גם אם זאת החלטה, זה פשוט פשע להמר על חיים של מדינה ואזרחיה.

בצלאל סמוטריץ': אתה מהמר בלית ברירה, כי אף אחד לא נותן לך לתפקד בממשלה הזאת, אין יכולת לקבל החלטות, כל אחד מושך את השמיכה למקום אחר.

בצלאל סמוטריץ': חצי מכחישי קורונה יש לך בממשלה בכלל: שר אוצר שמבחינתו זה קצת כמו שפעת; שרת חינוך שעוצרת – עצרה לפחות – בזמנים הכי קריטיים את מבצע החיסונים בבתי הספר.

יואב קיש: פיטרה את המנכ"ל שלה.

בצלאל סמוטריץ': אגב, מבצע החיסונים הזה נכשל, לשיטתך.

בצלאל סמוטריץ': הרי אתה הגדרת אותו, ראש הממשלה, כיעד.

בצלאל סמוטריץ': 20%, 25% – לא יודע על כמה אחוזים בדיוק עומדים היום שיעורי המתחסנים, אבל בצדק, אין אמון.

בצלאל סמוטריץ': צאו עכשיו לרחוב, קחו עשרה אנשים, תשאלו אותם מה ההנחיות הנוכחיות להיום, לתשעה מהם אין מושג על מה מדובר – מה עושה מי שנחשף, כן מחוסן, לא מחוסן, מה קורה במערכת החינוך, בכלל אף אחד לא מוצא ידיים ורגליים.

בצלאל סמוטריץ': 100,000 – אני כבר מסיים, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: כן.

בצלאל סמוטריץ': 100,000 תלמידים או חולים או מבודדים – אין להם שום פתרון.

בצלאל סמוטריץ': ככה לא מנהלים מגפה.

בצלאל סמוטריץ': ואני רוצה להקריא, ברשותך, משהו קטנטן, חצי דקה, אנחנו היום הרי – אין יום דיונים ארוך.

איתן גינזבורג: כן, אבל אנחנו מבקשים בכל זאת.

בצלאל סמוטריץ': ממש חצי דקה.

בצלאל סמוטריץ': כותב - - -

איתן גינזבורג: יש לנו פה הרבה מאוד דקות דיבור של קרעי.

איתן גינזבורג: יש יום.

בצלאל סמוטריץ': כותב אברהם קורחוב – ממש בקצרצרה.

שלמה קרעי: - - - חצי שעה בשביל החצי דקה.

בצלאל סמוטריץ': אני ואשתי בחרנו בבנט, האמנו לו שהוא יהיה נאמן להבטחותיו, האמנו שהוא באמת בא ממקום אמיתי, האמנו שהוא בא לעבוד כפשוטו – ואני מדלג.

בצלאל סמוטריץ': גם כשהוא הקים את הממשלה האמנתי שמה שרואים משם לא רואים מפה, ושנפתלי יודע מה הוא עושה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אי-הטיפול במגפה ממחיש כמה ראש הממשלה מנותק; אי-ההתייצבות לצד העצמאים ממחיש עד כמה הממשלה מנותקת; אי-הדוגמה האישית; העובדה שהשרים יוצאים מהקבינט עוד לפני שהחל הדיון; העובדה שעבר חוק החשמל שמפלה בין יהודים לערבים; העובדה שמפנים את חומש – אגב, היום היה עוד פינוי כזה – אך לא את ח'אן אל-אחמר.

איתן גינזבורג: תודה.

בצלאל סמוטריץ': העובדה שיש ממשלה מנופחת בכל קנה מידה; ההידרדרות ביחסים עם ארצות הברית; ההחלטה שלא לפתח את שדות הגז – כל אלה גורמים לי להצטער על הבחירה בנפתלי.

בצלאל סמוטריץ': וזה מה שהופך אותי, אגב, לאופטימי, כי הציבור חכם.

איתן גינזבורג: תודה.

בצלאל סמוטריץ': ויש לו יושרה, והוא יודע להודות בטעויות.

בצלאל סמוטריץ': ולכן התמיכה בבנט ובממשלתו הולכת ומידלדלת, גם כשבחדשות 12 ישימו – ראיתם את זה אתמול?

איתן גינזבורג: היה הרבה יותר מחצי דקה.

בצלאל סמוטריץ': את השלילה בלבן ואת החיוב בשחור.

איתן גינזבורג: הרבה יותר מהקטע שרצית לקרוא.

בצלאל סמוטריץ': עולם הפוך ראיתי, והציבור יזרוק אתכם הביתה ויבחר ממשלה חדשה, יהודית, לאומית, ציונית ומקצועית - -

איתן גינזבורג: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': - - כזו שבאמת באה לשרת את אזרחי ישראל.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תודה וסליחה על האריכות, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אני מזמין בבקשה את חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: למה לבצלאל לא - - - אין שליטה על בצלאל.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אני מבקש לתת גם לאוסאמה עוד - - -

אוסאמה סעדי: לא לא לא.

אוסאמה סעדי: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: אל תתערב.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת אמסלם, דיברת על עקירות ונטיעות.

אוסאמה סעדי: בינתיים, כל הזמן, כל הזמן עוקרים לנו – עוקרים יישובים, עוקרים בתים, הורסים בתים - - -

דוד אמסלם: איזה יישובים - - -

אוסאמה סעדי: איזה יישוב?

אוסאמה סעדי: אום אל-חיראן, אל-עראקיב.

אוסאמה סעדי: אתה רוצה שאני אתן לך דוגמאות?

דוד אמסלם: זה אדמות מדינה.

דוד אמסלם: צריך לעקור שם את הכול.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: לא אדמות מדינה.

דוד אמסלם: מה אתה אומר?

אוסאמה סעדי: כשיש נטיעות, אנחנו דווקא בעד נטיעות.

דוד אמסלם: אז למה - - -

אוסאמה סעדי: אנחנו בעד נטיעות.

אוסאמה סעדי: אבל כאשר נוטעים ועוקרים את התושבים, אז בטח שאנחנו נגד.

אוסאמה סעדי: כאשר נוטעים עצים ועוקרים אדם – מי קודם, העץ או האדם?

אוסאמה סעדי: האנשים האלה גרים שם מלפני קום המדינה.

אוסאמה סעדי: האנשים שם גרים על הקרקע שלהם, אז באים עכשיו ורוצים לעשות ייעור ויער.

אוסאמה סעדי: אדוני, שר הפנים הקודם, כשמדברים על ארגוני סביבה, איכות סביבה, אז אני תמיד אומר שאנחנו כן רוצים איכות סביבה ואיכות חיים, אבל קודם כול תנו לנו חיים, תנו לנו לחיות.

דוד אמסלם: למה הוא צריך - - -

אוסאמה סעדי: אחרי זה אפשר לדבר על איכות חיים ואיכות סביבה.

דוד אמסלם: למה כל אחד צריך 200 - - -

אוסאמה סעדי: אבל כאשר אתם באים והממשלה הזאת - - -

דוד אמסלם: קיבל אדמה לווילה, למה צריך 200 דונם, כל הבדואים שלך?

דוד אמסלם: בוא תספר לי.

דוד אמסלם: למה צריך לקחת שליש מדינה?

דוד אמסלם: למה לגנוב?

אוסאמה סעדי: אבל אתה - - -

דוד אמסלם: הרי ברהט, אני אראה לך מגרשים: הוא והבן שלו והנכד שלו.

אוסאמה סעדי: דודי, דודי, היית - - -

דוד אמסלם: ואיזה יהודי מקבל - - -

אוסאמה סעדי: אבל תן לי, אתה רוצה שאני אענה לך?

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת אמסלם, תן לו בבקשה את - - -

אוסאמה סעדי: אתה רוצה שאני אענה לך?

דוד אמסלם: כן.

אוסאמה סעדי: אתה היית יו"ר ועדת פנים.

דוד אמסלם: נכון.

אוסאמה סעדי: יושב פה שר פנים קודם.

אוסאמה סעדי: היית שר.

דוד אמסלם: נכון.

אוסאמה סעדי: כשמדברים על הנגב וכאילו גונבים את הנגב והלכה המדינה – אתה יודע שהנגב הוא 60% משטח מדינת ישראל?

דוד אמסלם: נו?

אוסאמה סעדי: כמה לכל הערבים הבדואים בדרום?

אוסאמה סעדי: כמה אחוז מהקרקעות, תגיד לי.

דוד אמסלם: יש כמעט מיליון - - -

אוסאמה סעדי: תגיד לי.

אוסאמה סעדי: תגיד לי.

אוסאמה סעדי: 2.5%.

דוד אמסלם: לא לא לא.

אוסאמה סעדי: 2.5%, מה לא לא לא? אתה לא יודע.

אוסאמה סעדי: אתם – רק סיסמאות, דמגוגיה באוויר - -

דוד אמסלם: - - - אוסאמה, באיזה פיזור?

דוד אמסלם: באיזה פיזור?

אוסאמה סעדי: - - אבל העובדות: 2.5% – הינה, תשאל את שר הפנים.

אוסאמה סעדי: תשאל את שר הפנים.

דוד אמסלם: - - - באיזה פיזור?

דוד אמסלם: באיזה פיזור?

אוסאמה סעדי: מה זה משנה?

אוסאמה סעדי: 2.5% - - -

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה עשו הבדואים - - -

אוסאמה סעדי: 2.5%, כאשר היום באים, הולכים, מייערים, הורסים יישובים, ואז באה השרה שקד ומתגאה: הממשלות הקודמות - -

דוד אמסלם: - - -

אוסאמה סעדי: - - לא בנו בנגב, אני עכשיו אבנה בנגב, אני אבנה 12 יישובים בנגב - -

דוד אמסלם: היא לא תבנה כלום, אל תדאג.

אוסאמה סעדי: - - ונבנה בגולן.

דוד אמסלם: לא תבנה כלום.

אוסאמה סעדי: זו ממשלה שהיא ממשלת שינוי.

דוד אמסלם: מזה אל תדאג.

דוד אמסלם: אל תדאג.

אוסאמה סעדי: תשמע אותי.

אוסאמה סעדי: זו ממשלה שהיא ממשלת שינוי, אבל היא ממשלה של שינוי לרעה גם בעניין הצעת האי-אמון של דגל התורה.

אוסאמה סעדי: נכון, זו ממשלה שמביאה גל של התייקרויות של מחירים בכל התחומים, גם של משקאות, גם של הארנונה, גם של הכלים החד-פעמיים, גם של מזון, גם של דלק.

אוסאמה סעדי: זו ממשלה, אדוני היושב-ראש – לצערנו מה שנקרא ממשלת שינוי.

אוסאמה סעדי: היא ממשלת שינוי לרעה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: השר מבקש לסכם?

מתן כהנא: - - - חבר הכנסת - - -

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: או שאתה מסכם או שאנחנו ממשיכים.

איתן גינזבורג: ממשיכים.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, בטרם נעבור להצבעה אנחנו מבקשים לכבד את זכרו של חבר הכנסת לשעבר והשר לשעבר אהרון אבוחצירא.

איתן גינזבורג: אבקש מחברי הכנסת לקום לזכרו, בבקשה.

איתן גינזבורג: (חברי הכנסת מכבדים בקימה את זכרו של חבר הכנסת והשר לשעבר אהרן אבוחצירא, זיכרונו לברכה.

איתן גינזבורג: )

איתן גינזבורג: נא לשבת.

איתן גינזבורג: כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, בחודש אוקטובר האחרון הלך לעולמו חבר הכנסת והשר לשעבר אהרן אבוחצירא, זכרו לברכה.

איתן גינזבורג: אבוחצירא, שנולד במרוקו ועלה עם משפחתו ארצה בשנת 1949, היה מורה במקצועו.

איתן גינזבורג: בשנת 1972, בן 33 בלבד, נבחר לתפקיד ראש עיריית רמלה וכיהן עד שנת 1977.

איתן גינזבורג: במקביל, בשנת 1973 נבחר לכנסת השמינית מטעם סיעת המפד"ל, ובשנת 1977 מונה לשר הדתות.

איתן גינזבורג: לכנסת העשירית נבחר אבוחצירא מטעם סיעת תמ"י, תנועה דתית-לאומית מזרחית.

איתן גינזבורג: בממשלת בגין השנייה מונה לשר הקליטה והעליה ולשר הרווחה, אך פרש תפקידיו לאחר פחות משנה, בשנת 1982.

איתן גינזבורג: הוא המשיך לכהן בכנסת, ובסוף שנות השמונים חבר לליכוד ורץ מטעמה.

איתן גינזבורג: לאחר פרישתו מן החיים הפוליטיים בשנת 1992 עסק בנדל"ן, ובאוקטובר האחרון הלך לעולמו והוא בן 82 שנים.

איתן גינזבורג: יהי זכרו ברוך.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי לשאת דברים לזכרו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, חברות הכנסת, בני משפחת אבוחצירא היקרים והאהובים, חבריי, אהרון היקר, החבר, הידיד, שהלך לעולמו לפני כמה חודשים, שלושה וחצי חודשים – יש הרבה מה לדבר עליו; הספיק בחייו לעשות מה שהרבה מאוד אנשים לא עשו.

אריה מכלוף דרעי: הוא היה מהפכן, אבל פשוטו כמשמעו, לא כמליצה.

אריה מכלוף דרעי: בחור צעיר, בן לאחת המשפחות המיוחסות בישראל, משפחת רבנים מפוארת.

אריה מכלוף דרעי: כפי שאמרת, היושב-ראש, הוא התחיל כמורה, אבל ראה את המצוקה האדירה של כל העלייה שעלתה ממרוקו ובכלל מארצות המזרח, שלצערנו הרב, הקליטה שלהם – הקליטה הגשמית והקליטה הרוחנית – לא צלחה בישראל, מדינה חדשה שמתמודדת עם מלחמות, עם אמצעים כלכליים קשים ובכל זאת הרבה סוגי אוכלוסיות, כל אחד עם המורשת שלו, עם המסורת שלו, עם המנטליות שלו, מכל העולם נקבצו – לא מאשים אף אחד, אבל זאת המציאות.

אריה מכלוף דרעי: והוא ראה והגיע למסקנה, כמו שנאמר בפרקי אבות, "אם אין אני לי מי לי", והוא החליט לקחת בעצמו את העניין.

אריה מכלוף דרעי: זה לא היה פשוט באותה תקופה, מי שמכיר.

אריה מכלוף דרעי: היום זה יותר קל, היום זה דור אחר לגמרי; אז היה דור עם תנועות, עם מסגרות, קשה מאוד היה לפרוץ את המסגרת הללו.

אריה מכלוף דרעי: מסגרות מאוד שמרניות, מאוד סגורות.

אריה מכלוף דרעי: אני הכרתי קצת את התקופות הללו, אז אני יודע להעריך את גודל המהפכה שהוא עשה אז, כבחור צעיר – להיכנס ולפרוץ בתוך מפלגת מפד"ל השמרנית, הוותיקה – בא כבחור צעיר והצליח מהר מאוד להגיע להנהגה שלהם שם, ובתוך ההנהגה לעשות הפיכות נגד.

אריה מכלוף דרעי: הוא עם צעירים אחרים שהיו אז במפד"ל עשו הפיכה והחליפו דור.

אריה מכלוף דרעי: הוא היה אחד מהשותפים לכך.

אריה מכלוף דרעי: אבל בעיקר אני רוצה לדבר – אדוני היושב-ראש וחברי הכנסת, לא היינו באותה התנועה, אני שייך לתנועת ש"ס.

אריה מכלוף דרעי: הוא לא היה חבר תנועת ש"ס, אבל אני אמרתי את זה בלוויה שלו כשהספדתי אותו ואמרתי את זה גם באזכרה.

אריה מכלוף דרעי: הוא הקים את תמ"י בשנת 1981.

אריה מכלוף דרעי: ש"ס קמה בשנת 1984.

אריה מכלוף דרעי: אני אומר, את הזרעים של ההפיכה, את האומץ של ההפיכה הזאת, לקום נגד הממסד האשכנזי שהיה אז באותה תקופה, כשהספרדים – לא היה להם כמעט ייצוג, בטח לא בהנהגה ובטח לא בהובלה, לא הרוחנית ולא הפוליטית.

אריה מכלוף דרעי: ואהרון קם ועשה מעשה מאוד מאוד אמיץ בזמנו, ללכת נגד כל הממסד – שהיה ממסד חזק מאוד אז – של המפד"ל אז, והקים תנועה; צעד עם סיכונים מאוד גדולים.

אריה מכלוף דרעי: הוא היה חלק מהמפד"ל, הוא היה בהנהגת המפד"ל, עזב את כל זה והקים מפלגה ספרדית מסורתית כדי לייצג את הציבור הספרדי ולרומם אותו – לא צעד פשוט, מי שמכיר את אותה תקופה – והוא הצליח, הוא הביא שלושה מנדטים, וזו הייתה הפיכה גדולה מאוד.

אריה מכלוף דרעי: אני זוכר את עצמי, אני הייתי אז בחור צעיר, הייתי עדיין בישיבת חברון, בדיוק באותה שנה התחתנתי.

אריה מכלוף דרעי: ולמרות שאני לא הצבעתי בשביל תמ"י – אני הצבעתי אז לאגודת ישראל, זאת הייתה המפלגה החרדית היחידה שהייתה – הרגשתי, כבחור ספרדי, הרבה מאוד גאוות יחידה, שסוף-סוף קם בחור ספרדי ואומר באומץ: אנחנו מפלגה ספרדית, אנחנו רוצים לייצג את עצמנו, ודי לפטרונות.

אריה מכלוף דרעי: זאת הייתה פחות או יותר הסיסמה.

אריה מכלוף דרעי: ואני מאוד שמחתי, הייתה לי מאוד גאווה בזה.

אריה מכלוף דרעי: אין לי ספק שלי, אני כבחור צעיר, בשנת 1984, שגם הייתי שותף להקמה של התנועה של ש"ס, גם כנגד הממסד האשכנזי אז בציבור החרדי – הצעד שאהרון עשה נתן לנו הרבה מאוד כוח, לנו כצעירים ספרדים, לעשות את הצעד הזה.

אריה מכלוף דרעי: אני יודע שאהרן מאוד מאוד שמח – מאוד מאוד שמח – בהצלחתה של תנועת ש"ס.

אריה מכלוף דרעי: לא הייתה לו שום קנאה, חלילה, אלא להפך.

אריה מכלוף דרעי: אני כבחור צעיר שנכנס למערכת – אהרון, שכבר היה אז חבר כנסת מטעם הליכוד, מאוד עודד אותי, מאוד חיזק אותי, נתן לי המון עצות.

אריה מכלוף דרעי: מי שיודע, הוא היה פוליטיקאי מאוד מאוד מאוד חכם ופיקח, עם הרבה מאוד ניסיון.

אריה מכלוף דרעי: לא לכל העצות שלו שמעתי, וחלק אני מצטער שלא שמעתי, ואני לא אפרט.

בצלאל סמוטריץ': תפרט, תפרט.

אריה מכלוף דרעי: לא, לא, לא.

אריה מכלוף דרעי: במשך כל השנים שמרנו על ידידות באופן אישי מאוד קרובה.

אריה מכלוף דרעי: מאוד קרובה.

אריה מכלוף דרעי: הוא היה באמת חבר ורע, והוא ייצג – כשהוא היה שר הדתות הוא תיקן דברים, אפליות שהיו במשך שנים, בעיקר לגבי רבנים ספרדים.

אריה מכלוף דרעי: הוא דאג לשבץ רבנים ספרדים שבאו מהעלייה – גדולי תורה שלא היו להם משרות, דיינים – התחיל לעשות קצת אפליה מתקנת, למנות דיינים ספרדיים, רבנים ספרדיים, לדאוג לתקנים, לדאוג למשרות.

אריה מכלוף דרעי: הוא עשה ככל יכולתו כדי לעזור גם מבחינה רוחנית וגם מבחינה גשמית לציבור הספרדי, ואני שמח כיושב-ראש תנועת ש"ס שכבר עשרות שנים התנועה ממשיכה את מה שהוא זרע.

אריה מכלוף דרעי: אומנם לא באותה מתכונת ואולי לא באותו מצע, אבל הזרע הזה שהספרדים יכולים לדאוג לעצמם, יש להם גם הנהגה רוחנית וגם הנהגה פוליטית – זה אהרון, יש לו בזה שותפות, ואני אומר את זה לזכותו.

אריה מכלוף דרעי: כל מה שהיום ש"ס עושה ומה שעשתה, מפעלי החינוך ומפעלים בנושא דת ומדינה – לאהרון גם יש חלק בכותל המזרח בעניין הזה.

אריה מכלוף דרעי: יהי זכרו ברוך.

איתן גינזבורג: אמן.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אוריאל בוסו, אחיינו של אהרון אבוחצירא, זיכרונו לברכה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, משפחת אבוחצירא, בני דודיי היקרים, הבנים והבנות שנמצאים כאן ביציע, בפרשיות שאנו קוראים בשבתות אלו מגוללת לנו התורה את כל עניין שעבוד בני ישראל במצרים והסבל הרב שעברו עד ליציאת מצרים.

אוריאל בוסו: התורה הקדושה מספרת לנו על מנהיגותו העצומה של משה רבנו, המנהיג הגדול ביותר שקם לעם ישראל בכל הזמנים.

אוריאל בוסו: משה רבנו היה יורד לעם ורואה את הסבל שהם עוברים.

אוריאל בוסו: חכמינו זיכרונם לברכה מגדירים את מנהיגותו של משה רבנו בכך שהיה כואב ומצר עימם.

אוריאל בוסו: כתוב בתורה: "ויגדל משה ויצא אל אחיו וירא בסבלתם" – מסבירים חז"ל: "מלמד שהיה נושא עימהן בסבלותם.

אוריאל בוסו: אמר: כדי שלא אוציא עצמי מצער הציבור", והיה בוכה ואומר "חבל לי עליכם, מי ייתן מותי עליכם, שאין לך קשה ממלאכת הטיט, והיה נותן על כתפיו ומסייע לכל אחד ואחד מהן".

אוריאל בוסו: כך אומר המדרש.

אוריאל בוסו: מנהיג אמיתי נבחן לא רק בכושר הרטורי שלו – וכולכם יודעים איזו רטוריקה אדירה הייתה לו – מנהיג אמיתי זהו אדם שיורד לעם.

אוריאל בוסו: מנהיג אמיתי זה אדם שמרגיש שהוא מפנים את הסבל או מרגיש שותף לזה.

אוריאל בוסו: מנהיג אמיתי זה אדם הנאמן לעקרונותיו, נאמן להבטחותיו, נאמן לעמו, נאמן ליהדותו, וכן, נאמן גם למוצאו.

אוריאל בוסו: זה אחד שכואב ומצר עם בני עמו.

אוריאל בוסו: אני עומד כאן היום כנצר לשושלת המפוארת של משפחת אבוחצירא, כנכדו של רבי יצחק אבוחצירא, זכר צדיק וקדוש לברכה, הבאבא חאקי, ובן אחותו של חבר הכנסת והשר לשעבר אהרון אבוחצירא, זיכרונו לברכה.

אוריאל בוסו: אני בא לדבר על דודי המנוח זיכרונו לברכה, הדוד אהרון, שהיה אכן מנהיג משכמו ומעלה; הוא היה למעשה הראשון להעלות על נס את הנושא של אפליית המזרחים במדינה.

אוריאל בוסו: לא פחד ולא בחל בשום אמצעי למען המטרה, גם במחיר של רדיפה אישית אין-סופית.

אוריאל בוסו: גם כשנאלץ לשלם מחיר אישי כבוד, תמיד נשאר נאמן לערכיו ולעקרונותיו.

אוריאל בוסו: שום רוח מצויה ורוח שאינה מצוי לא הזיזה אותו כמלוא נימה מדרכו ואמונתו.

אוריאל בוסו: באחת ממערכות הבחירות היה אהרון, הדוד אהרון זיכרונו לברכה, לשון המאזניים להקמת ממשלה.

אוריאל בוסו: שמעון פרס זיכרונו לברכה היה מועמד מפלגת העבודה להרכבת הממשלה.

אוריאל בוסו: הוא ניסה בכל דרך להשפיע על הדוד להיכנס לקואליציה: הבטיח לו הבטחות, מעמדות, שרים, תפקידים וכו'.

אוריאל בוסו: אמר: לא אוותר על עקרונותיי בניגוד לרצון בוחריי.

אוריאל בוסו: מנהיג זה אדם שנאמן לעקרונותיו, נאמן לציבור שולחיו ונאמן לדרך שהבטיח.

אוריאל בוסו: הוא שר הדתות שחוקק את חוק הרבנות הראשית וקבע את מעמדה בחוק לראשונה.

אוריאל בוסו: הוא נלחם בחירוף נפש, מתוך אהבת התורה, שהרבנות הראשית תהיה הסמכות ההלכתית הבלעדית בכל ענייני הדת במדינת ישראל.

אוריאל בוסו: אגב, כבן למי שאביו היה חבר מועצת הרבנות הראשית – סבא היה חבר מועצת הרבנות הראשית – הוא ידע כמה חשוב לסבא מעמדה של הרבנות.

אוריאל בוסו: הרבנים הראשיים היו הסמכות הרבנית הקובעת.

אוריאל בוסו: כשר הדתות הוא לחם למען מינוי רבנים ספרדיים ודיינים בני העדה המרוקאית, להרים את קרנה של יהדות ספרד, בטרם הוקמה תנועת ש"ס.

אוריאל בוסו: כן, זה היה אהרון אבוחצירא, ממנהיגי המפד"ל דאז.

אוריאל בוסו: רק לאחרונה נחתם הסכם השלום עם מרוקו.

אוריאל בוסו: להזכירכם, הדוד אהרון אבוחצירא היה הראשון שהיה שליח רשמי של מדינת ישראל, בשליחותו של ראש הממשלה המנוח מנחם בגין זיכרונו לברכה, להשכין שלום ולדבר שיחות בין המדינות, ודאג לשמור את הקשרים החמים בין ישראל למרוקו.

אוריאל בוסו: נחשפנו למכתבו החם של מלך מרוקו מוחמד השישי, ששיגר לבני המשפחה בעת פטירתו של הדוד.

אוריאל בוסו: אצטט חלקים קטנים, שיסבירו מעט את ההערכה והכבוד שייחסו לדוד אהרון בארמון המלוכה.

אוריאל בוסו: כך כותב המלך: למשפחה המסורה של אהרון אבוחצירא, זיכרונו לברכה, ברגשות קשים שמענו על פטירתו של מר אהרון אבוחצירא.

אוריאל בוסו: יהי רצון שהקדוש ברוך הוא יברכו ברחמים קדושים.

אוריאל בוסו: אנו נזכור את הזיכרון המרגש של השליחות הנצחית והחזקה של מר אהרון אבוחצירא, זיכרונו לברכה, לזהות המרוקאית –הוא המשיך וכתב – כך שהקשר הבלתי-מעורער והמאחד בכל עת את הקהילה היהודית המרוקאית למלכותנו, לכס המלוכה העלאווי המפואר ולמדינת האם שלהם מרוקו, יונצח.

אוריאל בוסו: יהי רצון שיתוגמל על מעשיו הנאצלים.

אוריאל בוסו: על החתום: מוחמד השישי, מלך מרוקו.

אוריאל בוסו: נכתב בארמון המלוכה בפאס, 22 בספטמבר 2021.

אוריאל בוסו: לא רבים יודעים, אבל הדוד אהרון אבוחצירא הוא זה שחוקק את חוק הבטחת הכנסה, חוק הסיעוד, חוק הטבות מס לערי הפריפריה, חוק שלא לקזז קצבאות ילדים שהיו בפנימייה באותן שנים ועוד ועוד.

אוריאל בוסו: הוא כאב ודאג למצוא מזור עבורם.

אוריאל בוסו: הוא ידע והרגיש את מצוקת האחר, את הסבל של בני העם.

אוריאל בוסו: הוא דאג לפעול, לעשות, לשנות בשביל להקל על כולם.

אוריאל בוסו: אגב, החוקים שרשומים וחקוקים על שמו, רובם ככולם עסקו בנושאים חברתיים.

אוריאל בוסו: כבר בחייו, אמר לי הדוד, זיכרונו לברכה, שהגם שתנועת תמ"י איננה במערכת הפוליטית, הוא בהחלט הרגיש שהעביר את שרביט הדאגה לחלש ולמוחלש, לאלה שקולם לא נשמע, לידי תנועת ש"ס בראשות יושב-ראש התנועה הרב אריה דרעי.

אוריאל בוסו: ואני גאה להיות חלק מהתנועה הזאת, ואגב, יושב-ראש ש"ס והדוד היו בקשרי ידידות עצומים לאורך השנים, בשיחות אישיות וכלליות.

אוריאל בוסו: כל חייו זו הייתה דאגתו, זו המורשת שהשאיר לנו, ואנחנו צריכים לאמץ לחיקנו ולזכור תמיד מהו שליח ציבור ומהו תפקידו.

אוריאל בוסו: "בימים ההם אין מלך בישראל איש הישר בעיניו יעשה", זועק הנביא.

אוריאל בוסו: בימים הללו אנו מרגישים את נבואתו של הנביא כשחסרים לנו מנהיגים בסדר גודל כזה.

אוריאל בוסו: ניקח את המעט שבמעט ממנהיגותו ומדרכו של הדוד אהרן אבוחצירא ויהיה זה לזכרו ולעילוי נשמתו.

אוריאל בוסו: תהא נשמתו צרורה בצרור החיים, אמן ואמן.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת בוסו.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת שלמה קרעי לשאת דברים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, בני משפחה יקרים, באופן אישי לא הכרתי את חבר הכנסת המנוח אהרן אבוחצירא, אבל עכשיו שמעתי רבות מפי האחיין חבר הכנסת בוסו.

שלמה קרעי: זה בהחלט מעורר השראה.

שלמה קרעי: הוא היה חבר כנסת, שר, כיהן כראש עיריית רמלה.

שלמה קרעי: זה נשמע, ככה, תפקידים שהם תפקידים ציבוריים, אבל עמוק עמוק בתוך התפקידים הציבוריים הייתה בו את המורשת של משפחת אבוחצירא.

שלמה קרעי: אהרן, זיכרונו לברכה, הוא בנו של הרב יצחק אבוחצירא, זכר צדיק לברכה, הבאבא חאקי, ואחיו של רבי ישראל אבוחצירא, הבאבא סאלי, זכר צדיק לברכה.

שלמה קרעי: זה אך סמלי שהכנסת מציינת את פטירתו ארבעה חודשים לאחר פטירתו בשבוע של הילולת הבאבא סאלי.

שלמה קרעי: משפחת אבוחצירא היא משפחה רבת-זכויות, משפחה ציונית, אוהבת התורה הארץ.

שלמה קרעי: אביו של אהרן, הרב יצחק אבוחצירא, כיהן כרב הראשי לערים רמלה ולוד.

שלמה קרעי: הוא היה ציוני נלהב ואפילו תמך באמירת הלל ביום ירושלים לאחר שחרור ירושלים במלחמת ששת הימים וביום העצמאות.

שלמה קרעי: בניו אחריו עסקו בתורה בדרך ארץ כרבני ערים וכשליחי ציבור.

שלמה קרעי: אהרן – אנחנו יודעים שהציבור של עדות המזרח תמיד ידע לקדש את החומר, תמיד ידע לשלב תורה ודרך ארץ, אז חלק מהבנים כיהנו כרבנים, ואהרן השלים את זה עם דרך ארץ.

שלמה קרעי: אהרן, זיכרונו לברכה, היה איש חברתי, ופעל רבות למען השכבות החלשות ביותר בחברה: חוקים חברתיים, סיוע לנזקקים, ועוד ועוד.

שלמה קרעי: יחד עם זאת, למרות שהפעילות העיקרית שלו, כמו ששמעתי והכרתי את פועלו מפי השמועה, הייתה בעיקר בנושאים חברתיים, הלב היה לא מדינה חברתית ככל המדינות החברתיות, לא רק מדינה דמוקרטית ככל המדינות הדמוקרטיות – הלב שלו היה בשמירה על הזהות היהודית בארץ ישראל.

שלמה קרעי: תעיד על כך יותר מכל התנועה שהקים, תמ"י.

שלמה קרעי: תמ"י – ראשי תיבות: התנועה למסורת ישראל.

שלמה קרעי: היא לא הייתה התנועה לדאגה לחלש, התנועה החברתית; התנועה למסורת ישראל, כי בתוך כל הפעילות, כל המגוון של הפעילות הציבורית, תמיד יש את הלב היהודי הפועם.

שלמה קרעי: בימים אלו של ליקוי מאורות, חשובה יותר מכול השמירה על המסורת והנחלת המורשת לדורות הבאים, והגדת לבנך.

שלמה קרעי: יהי זכרו ברוך.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת ניר אורבך לשאת דברים, בבקשה.

ניר אורבך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, משפחה יקרה, השר אהרן אבוחצירא, זיכרונו לברכה, הוא בנם של קדושים – אביו הגדול הוא רבי יצחק אבוחצירא, הבאבא חאקי, רב הערים רמלה ולוד, וכמובן אחיו של הבאבא סאלי, זכר צדיק לברכה.

ניר אורבך: עולה חדש ממרוקו ששילב בין העולמות.

ניר אורבך: בן הציונות הדתית שלמד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, בסמינר למורים ובאוניברסיטת בר-אילן.

ניר אורבך: בן 33 כבר כיהן כראש עיריית רמלה.

ניר אורבך: ב-1973 נבחר לכנסת מטעם סיעת המפד"ל, וב-1977 התמנה מטעמה לשר הדתות.

ניר אורבך: במהלך כהונתו ובהובלתו נחקק חוק הרבנות הראשית, שכעת כולנו עסוקים בדאגה לשמירה על מעמדה.

ניר אורבך: יש ויכוח של עשרות שנים על מעמדה ומקומה של הרבנות הראשית בציבוריות הישראלית, אבל ברור שלנו, בני הציונות הדתית, הרבנות הראשית היא אחד מסמליה המרכזיים של מדינת ישראל כראשית צמיחת גאולתנו.

ניר אורבך: לקראת הבחירות לכנסת הקים אהרן אבוחצירא את תנועת תמ"י – תנועת מסורת ישראל, שנפרדה מהמפד"ל על רקע טענות של השר אבוחצירא על קרבות פוליטיים שניטשו על רקע עדתי.

ניר אורבך: התנועה הגדירה עצמה כתנועה דתית לאומית מזרחית, וזכתה בבחירות ב-1981 בשלושה מנדטים.

ניר אורבך: בלב תעמולת בחירות שלה היא הניחה את סוגיית הקיפוח של ציבור יוצאי עדות המזרח, גם על רקע הטענות שהופנו כלפי הממסד שלפיהן נרדף השר אבוחצירא גם במישור הפלילי.

ניר אורבך: השר אבוחצירא כיהן כשר לקליטת עלייה וכשר העבודה והרווחה בחלק מהקדנציה של ממשלת בגין השנייה.

ניר אורבך: בבחירות שלאחר מכן זכתה תמ"י במנדט אחד והצטרפה מאוחר יותר לליכוד, שם כיהן אהרן כחבר כנסת מטעם הליכוד.

ניר אורבך: כפי שאמר פה קודם אריה דרעי, במידה רבה הקמת תמ"י הניחה את היסודות לכינונה של תנועת ש"ס, ואתגרה מאוד את הציונות הדתית.

ניר אורבך: לראשונה, מנהיג פוליטי וציבורי בעל שיעור קומה מהציונות הדתית העלה על סדר-היום את נושא השוויון ונתינת מקום שוויוני גם בשדה הציבורי, גם בשדה החברתי וגם בשדה החינוכי לכל עדות ישראל.

ניר אורבך: גם כאן הוא הוכיח חלוציות ויוזמה מסורתית.

ניר אורבך: השר אבוחצירא היה חלק בלתי נפרד מהנהגת הציבור הציוני הדתי, גם בשנות הזוהר הפוליטי בשנות השבעים וגם בשקיעה הפוליטית של הציבור הדתי-לאומי שהגיעה לאחר מכן.

ניר אורבך: יהי זכרו ברוך.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת אורבך.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: ממשלה שעוקרת הלכה למעשה את מסורת ישראל והשורשים היהודיים במדינת ישראל – מצב המאיים על קיומו של עם ישראל; << נושא >>

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים, אולי במעבר חד, להצבעה על שתי הצעות האי-אמון.

איתן גינזבורג: ראשית, נצביע על הצעת סיעת הליכוד, הצעת האי-אמון של סיעת הליכוד.

איתן גינזבורג: אנא שבו במקומותיכם.

איתן גינזבורג: הצבעה אלקטרונית – מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון – 8

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – שמונה, נגד – 21, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת האי-אמון לא התקבלה.

איתן גינזבורג: הצבעה מס' 2

איתן גינזבורג: נגד – 20

איתן גינזבורג: הצעת סיעות יהדות התורה וש"ס להביע אי-אמון בממשלה לא נתקבלה.

איתן גינזבורג: בעד – עשרה, נגד – 20, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת האי-אמון לא התקבלה.

איתן גינזבורג: בטרם נעבור להודעת יושב-ראש הכנסת, אני מבקש לשלוח מכאן תנחומים לנשיא המדינה יצחק הרצוג על פטירת אימו אורה הרצוג, אימו ורעייתו של הנשיא השישי של מדינת ישראל חיים הרצוג, זכרו לברכה.

איתן גינזבורג: יהי זכרה ברוך.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי הצעות החוק הבאות יועברו לדיון בוועדות כמפורט להלן: ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון בהצעת חוק דוד בן-גוריון (תיקון – ביטול הוראת שעה), התשפ"ב–2021, פ/2286/24, של חבר הכנסת איתן גינזבורג וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – פתיחת תביעה על סכום קצוב), התשפ"ב–2021, פ/2583/24, של חברת הכנסת יעל רון בן משה וקבוצת חברי הכנסת.

): ועדת העבודה והרווחה תדון בהצעת חוק המסייעים לנטרול תוצאות אסון צ'רנוביל (תיקון – הגדלת מענק ושיפור זכויות), התשפ"ב–2021, פ/2457/24, של חבר הכנסת יבגני סובה וקבוצת חברי הכנסת; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי ביטוח לאומי מופחתים לסטודנט במוסד להשכלה גבוהה מחוץ לישראל), התשפ"א–2021, פ/606/24, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי ביטוח לאומי מופחתים לסטודנט במוסד להשכלה גבוהה מחוץ לישראל), התשפ"א–2021, פ/1547/24, של חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בשל חיסון ילד לנגיף הקורונה) (הוראת שעה), התשפ"ב–2021, פ/2851/24, של חבר הכנסת צבי האוזר.

): תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 30 והוראת שעה), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת העבודה והרווחה; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (מס' 259), התשפ"ב–2022, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: [מס' מ/1480, פ/220/24; דברי הכנסת, חוב' י"ב, ישיבה 88; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 30 והוראת שעה), לקריאה השנייה והשלישית.

איתן גינזבורג: תציג את הצעת החוק יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה אפרת רייטן מרום.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

ועדת העבודה והרווחה): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נכבדים, אני מתכבדת להציג בפניכם את הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 30 והוראת שעה), התשפ"ב–2022, לקריאה שנייה ולקריאה שלישית.

ועדת העבודה והרווחה): אני לא רק מתכבדת, אני גם נרגשת ושמחה עבור כל אותם נכי צה"ל שפנו אלינו במשך חודשים ארוכים, שלא לומר שנים, וניהלו קרבות אדירים כדי שיכירו באמת בזכותם לעבוד, בזכותם לכבוד עצמי.

ועדת העבודה והרווחה): הצעת החוק הזאת, שהיא הצעת חוק ממשלתית, מוזגה באישור ועדת הכנסת עם הצעת החוק הפרטית של חבר הכנסת אופיר כץ.

ועדת העבודה והרווחה): ההצעה קובעת הוראת שעה הנוגעת להקלה משמעותית במבחני ההכנסה החלים על נכי צה"ל שמשולמים להם תגמולי מחיה, שבהתאם לדיונים בוועדה הוארכה ל-18 חודשים, ולא לשנה כפי שהוצע מלכתחילה, והוראה קבועה הנוגעת להעברת מידע מרשות המיסים למשרד הביטחון לעניין תגמולים הכרוכים במבחני הכנסה.

ועדת העבודה והרווחה): נאמר שלגבי העברת המידע, מטרת ההוראה הזאת לאפשר ולייעל לזכאים קבלת תגמולים תוך התרת החסמים הביורוקרטיים – זמן ומאמץ מיותר.

ועדת העבודה והרווחה): הוועדה הביעה את עמדתה שראוי שהמענק הזה – הוראת המעבר הזאת – יעוגן בחקיקה ראשית כבר בעתיד הקרוב, יחד עם זכאויות נוספות המשולמות מכוח הוראות אגף השיקום.

ועדת העבודה והרווחה): ההוראה תיכנס לתוקף ב-31 בדצמבר 2022, אלא אם כן שר הביטחון, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה והרווחה, יקבע מועד מוקדם יותר לכניסה לתוקף של ההוראה הקבועה.

ועדת העבודה והרווחה): באשר למבחן ההכנסה, הרבה נאמר על מבחני ההכנסה שקיימים כיום, שפשוט מגבילים את הזכאות למי שיש לו הכנסות מסוימות או הכנסות העולות על סכום מסוים או מקטינים את סכום התגמול המשולם בהתאם להכנסות אלה.

ועדת העבודה והרווחה): התיקון עכשיו, היום, קובע לעניין כל התגמולים האמורים שלא יובאו בחשבון הכנסות שאינן מעבודה או ממשלח יד, כמו הכנסות מביטוח אובדן כושר עבודה, מפנסיה, משכר דירה.

ועדת העבודה והרווחה): לעניין הכנסות מעבודה או ממשלח יד, אז למקבל תגמול נצרך, כלומר למי שאינו מסוגל להשתכר למחייתו, מוצע שהכנסות מעבודה או ממשלח יד שהן בממוצע חודשי עד גובה שכר המינימום כלל לא ישפיעו על גובה התגמול, ורק אם ההכנסה עולה על שכר המינימום ינוכה מהתגמול מחצית מחלק ההכנסה העולה על שכר מינימום.

ועדת העבודה והרווחה): רק אם ההכנסה מעבודה או ממשלח יד עולה על השכר הממוצע לא תהיה זכאות לתגמול נצרך.

ועדת העבודה והרווחה): מדובר בהקלה משמעותית ביותר, שכן כיום הכנסות מקצבאות למשל נוכו במלואן כבר מהשקל הראשון, והכנסות אחרות כגון הכנסות הוניות או הכנסות מעבודה נוכו מהתגמול כאשר סכום ההכנסה עלה על 2,500 שקלים.

ועדת העבודה והרווחה): לזכאים לפי ההגדרה לפרישת מוקדמת ההצעה מבקשת לקבוע כי הכנסה מעבודה או ממשלח יד עד לגובה שכר המינימום לא תשלול זכאות לתוספת זו.

ועדת העבודה והרווחה): הזכאים לתגמול מחוסר פרנסה, שהוא מעין תחליף לדמי אבטלה – הוא ישולם כל עוד ההכנסה מעבודה או ממשלח יד אינה עולה על 2,500 שקלים, ובתנאי שלא משולמים במקביל דמי אבטלה לפי חוק הביטוח הלאומי.

ועדת העבודה והרווחה): אי-אפשר להקל ראש במשמעות של התיקונים האלה.

ועדת העבודה והרווחה): מדובר באמת בתיקונים ושינויים דרמטיים אשר מקילים באופן משמעותי ביותר על נכי צה"ל המקבלים תגמולי מחיה.

ועדת העבודה והרווחה): כפי שאמרתי בראשית דבריי, הוועדה האריכה את תקופת הוראת השעה לשנה וחצי במקום שנה, כדי לאפשר לוועדת ראם עמינח לסיים את עבודתה.

ועדת העבודה והרווחה): ועדת העבודה והרווחה תפקח מקרוב אחר התקדמותה של הרפורמה, בין השאר באמצעות חובת דיווח של משרד הביטחון לוועדה, אשר נקבעה בחוק במסגרת הדיונים, ואנחנו נקבע מועדים וזמנים ומטרות ליישום הוראות החוק והרפורמה כולה.

ועדת העבודה והרווחה): לבקשת הוועדה ניהלו משרד הביטחון וארגון נכי צה"ל משא ומתן בשיתוף פעולה הדוק ופורה, ובסופו הסכימו שני הצדדים כי נכה שקיבל תוספת בשל פרישה מוקדמת ערב כניסת החוק לתוקף והגיש בקשה לעבור לתגמול נצרך בתקופת הוראת השעה בטרם הגיע לגיל פרישה, יוכל לעבור לקבל תגמול נצרך וליהנות מהתנאים המטיבים, ואכן, הצעת החוק תוקנה בהתאם.

ועדת העבודה והרווחה): ועדת העבודה והרווחה היא הבית של נכי צה"ל.

ועדת העבודה והרווחה): אנחנו נמשיך לעקוב ולפקח מקרוב על התקדמות רפורמת נפש אחת, ועיגון ההטבות בחקיקה ראשית לטובתכם, לרווחתכם ולשיקומכם, נכי צה"ל.

ועדת העבודה והרווחה): אני קוראת גם מכאן, כמו שקראתי היום בוועדה, למשרד הביטחון ולארגון נכי צה"ל להמשיך בשיתוף הפעולה הפורה הזה שראיתי שהתגבש במהלך הדיונים.

ועדת העבודה והרווחה): אני מחזקת אתכם ואת שיתוף הפעולה המרגש הזה שנוצר, שתרם לשיח יצירתי, מכבד, מכיל, שהוליד, כמו שאתם רואים, שיפורים שנוספו להצעת החוק.

ועדת העבודה והרווחה): לפני שאני מסיימת – ואני אבקש מחבריי להצביע בעד אישור החוק – חבר הכנסת אופיר כץ, יוזם הצעת החוק הפרטית שמוזגה כאמור בהצעה, ביקש שאמסור כמה דברים, כי הוא לא יכול היה להגיע בגלל הקורונה, ונאחל לו בהזדמנות הזאת גם בריאות איתנה ומהירה.

ועדת העבודה והרווחה): וכך הוא ביקש שאני אמסור: אנחנו עושים היום משהו חשוב, טוב והכי ישראלי שיכול להיות.

ועדת העבודה והרווחה): אנחנו מסייעים לאלו שהקריבו למען המדינה, שנלחמו ונפצעו, לנכי צה"ל שלנו.

ועדת העבודה והרווחה): אני מברך על העברת הצעת החוק.

ועדת העבודה והרווחה): הגיע הזמן שהם יפסיקו לרדוף אחרי המדינה כדי לקבל מה שמגיע להם בזכות ושאנחנו נרדוף אחריהם כדי להעניק להם את זה.

ועדת העבודה והרווחה): מגיע להם לחיות את חייהם בכבוד ולקבל את הביטחון הכלכלי.

ועדת העבודה והרווחה): לצערי, אני נמצא בבידוד ולא יכולתי להיות היום על הדוכן ביום המרגש הזה, אבל אני שמח שהגענו לנקודה החשובה, ומודה לשר הביטחון גנץ על קידום הנושא וליושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה.

ועדת העבודה והרווחה): שנזכה להעביר עוד חוקים רבים וחשובים כמו אלה.

ועדת העבודה והרווחה): אז בריאות, אופיר.

ועדת העבודה והרווחה): ואני קוראת, כאמור, לחברי הכנסת לאשר את הצעת החוק כנוסח הוועדה.

ועדת העבודה והרווחה): תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת אפרת רייטן מרום, וברכות גם לחבר הכנסת אופיר כץ והחלמה מהירה ושלמה.

איתן גינזבורג: להצעת החוק לא הוגשו הסתייגויות אך הוגשו בקשות דיבור.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: ראשית נצביע על סעיפי החוק בקריאה השנייה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: כנוסח הוועדה כמובן.

איתן גינזבורג: בעד סעיפים 1–4 – 16

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 16, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה בקריאה השנייה.

איתן גינזבורג: נעבור להצבעה בקריאה השלישית.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בבקשה להצביע.

איתן גינזבורג: בעד החוק – 17

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 17, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 30 והוראת שעה), התקבלה בקריאה השלישית ונכנסה לספר החוקים של מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: ברכות, ברכות, ברכות.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – הצעת ועדת הכלכלה בדבר תיקון טעות בחוק הגז הפחמימני המעובה, התשפ"א–2020.

ירדנה מלר-הורוביץ: מסקנות ועדת החוץ והביטחון בעקבות דיון בהצעתן של חברות הכנסת אמילי חיה מואטי, ענבר בזק, מיכל שיר סגמן ומיכל וולדיגר בנושא: הסדרת הטיפול בתופעות הפגיעות המיניות בצה"ל.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: [מס' מ/1450; דברי הכנסת, חוב' ג', ישיבה 62; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 100), בקריאה השנייה והשלישית.

איתן גינזבורג: אני מזמין את יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט חבר הכנסת גלעד קריב, להציג את הצעת החוק, בבקשה.

חוק ומשפט): אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 100), התשפ"ב–2021.

חוק ומשפט): הצעת החוק שבפניכם מבקשת להרחיב את האפשרות של המחלקות לעניינים כלכליים, הפועלות כיום בבית המשפט המחוזי בתל אביב ובבית המשפט המחוזי בחיפה, לדון בעניינים כלכליים המצויים בסמכות המקומית של בתי משפט אחרים.

חוק ומשפט): עד היום המחלקות הכלכליות דנו בעיקרו של דבר בעניינים שהיו מצויים ממילא בסמכות המקומית שלהם – עניין כלכלי שמצוי בסמכות מקומית של שני בתי המשפט המחוזיים בתל אביב ובחיפה, כאמור.

חוק ומשפט): לצד זאת נקבע בעבר באופן ספציפי כי עניינים כלכליים מסוימים, לפי פרק ג' לחוק לקידום התחרות ולצמצום הריכוזיות משנת 2013, יידונו בפני שופטי המחלקה הכלכלית בתל אביב או בחיפה, גם אם הם מצויים בסמכות מקומית של בית משפט מחוזי אחר, ואילו עניינים כלכליים-מינהליים יהיו בסמכות המחלקה הכלכלית בבית המשפט המחוזי בתל אביב.

חוק ומשפט): הצעת החוק שבפניכם מבקשת להסמיך את שר המשפטים לקבוע בצו, בהסכמת נשיא בית המשפט העליון ובאישור ועדת החוקה, כי כל עניין כלכלי המצוי בסמכות מקומית של בתי משפט אחרים שאינם המחוזי תל אביב והמחוזי חיפה, ושכיום כלל אינם נדונים במחלקות כלכליות, יידונו גם הם במחלקות הכלכליות בשני בתי המשפט שהזכרתי, בהתאם למיקום הגיאוגרפי: עניינים שבסמכות בית המשפט המחוזי מרכז לוד, בית המשפט המחוזי בירושלים או בית המשפט המחוזי בבאר שבע יידונו בפני שופטי המחלקה הכלכלית של בית המשפט המחוזי בתל אביב, ואילו עניינים כלכליים שבסמכות בית המשפט המחוזי בנצרת יידונו במחלקה הכלכלית של בית המשפט המחוזי בחיפה.

חוק ומשפט): הצעת החוק משלימה מהלך חשוב שניזום על ידי משרד המשפטים, שבמסגרתו אישרה לאחרונה ועדת החוקה את צו בתי המשפט (הוספת עניינים כלכליים), התשפ"ב–2021, המרחיב את סמכותן של המחלקות הכלכליות בתל אביב ובחיפה ומסמיך אותן לדון בעררים על הליכי תפיסה בעבירות של הלבנת הון ובאישומים בעבירות של הלבנת הון ועבירות מס, וזאת כאשר מדובר בהליכי תפיסה או באישומים המערבים סכומים גדולים ומתאפיינים במורכבות התיק ומסכת הראיות.

חוק ומשפט): כדי להשלים את המהלך שהותקן בצו, לבקשת הממשלה, הוספנו לחוק גם הוראת מעבר, הקובעת כי כל העניינים שנכללים בצו זה – עבירות הלבנת הון ועבירות מס רחבות היקף – יידונו לפי הסמכות המקומית שנקבעה בתיקון ויועברו למחלקות הכלכליות בתל אביב ובחיפה, בהתאם למיקומם הגיאוגרפי, בלי ששר המשפטים יידרש להתקנת צו ספציפי לגביהם מכוח התיקון שבפניכם.

חוק ומשפט): כפי שהסברתי, מכוח התיקון הזה תהיה נתונה לו הסמכות להוציא צווים נוספים, שיאפשרו בעתיד העברת עוד נושאים כלכליים שבסמכות בתי המשפט המחוזיים האחרים לאותן שתי מחלקות כלכליות ייעודיות במחוזי תל אביב ומחוזי חיפה.

חוק ומשפט): הצעת החוק, חבריי וחברותיי, היא חלק ממארג רחב של חקיקה ותחיקה שנועד בין השאר לטייב את ההתמודדות עם גל הפשיעה והאלימות.

חוק ומשפט): חלק משמעותי מגל זה ניזון מפשיעה כלכלית ומפעילות פיננסית לא חוקית של ארגוני פשיעה ומשפחות פשע.

חוק ומשפט): אבקש לציין כי בדיוני הוועדה עמדנו על הצורך בשמירה על המענה החשוב שהעניקו המחלקות הכלכליות בבתי המשפט בתל אביב ובחיפה לתחום החשוב כשלעצמו של דיני התאגידים ודיני ניירות הערך.

חוק ומשפט): במסגרת המהלך להרחבת הסמכויות המקומיות והענייניות של בתי המשפט הכלכליים, הוסכם על ידי משרד המשפטים והנהלת בתי המשפט על מינוי שישה שופטים חדשים למחלקות הכלכליות.

חוק ומשפט): הוועדה תמשיך לעקוב, במסגרת סמכותה לקיים דיוני מעקב, אחרי פעילות המחלקות הכלכליות בשני בתי המשפט, ותוודא את השמירה על איכות המענה בתחומים שהזכרתי.

חוק ומשפט): בנוסף, אבקש לציין את דבריו של שר המשפטים בוועדה, בדבר בחינה עתידית של הקמת מחלקות כלכליות נוספות בבתי משפט מחוזיים במחוזות נוספים ברחבי הארץ.

חוק ומשפט): להצעת החוק הזאת הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מהכנסת לדחות את ההסתייגויות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

חוק ומשפט): אדוני היושב-ראש, בצד ברכות על הובלת הישיבה, אני מבקש במעמד הזה להוסיף דברים קצרים לנוכח הצעת האי-אמון שהגישה סיעת הליכוד, המפלגה הלאומית הליברלית, שדיברה על ממשלה שעוקרת הלכה למעשה את מסורת ישראל ואת השורשים היהודיים במדינת ישראל.

חוק ומשפט): כאן, אדוני היושב-ראש, אני מבקש ליידע אותך ואת חברי וחברות הכנסת הנכבדים, שביום שני האחרון, ראש חודש שבט, נשפך דם בכותל המערבי.

חוק ומשפט): טיפות הדם הללו ניגרו מידיו של ג'ונתן, תלמיד בית המדרש פרדס השוהה בשנה הזאת בארץ לצד זוגתו, תלמידת בית המדרש לרבנות של התנועה הרפורמית בירושלים.

חוק ומשפט): טיפות הדם ניגרו מידיו של ג'ונתן אחרי שאבנים הושלכו לעברו ולעבר בת זוגו, ולאחר שנדחפו בברוטליות אל עבר גדרות האבן כאשר יצאו מתפילתן החודשית של נשות הכותל.

חוק ומשפט): למזלנו, טיפות הדם העידו על פציעה קלה בלבד.

חוק ומשפט): עם זאת, הן מרחו כתובת ברורה על הקיר: מסע ההסתה והשנאה יוביל בסופו של דבר לשפיכות דמים של ממש.

חוק ומשפט): והיה אם למגינת ליבנו הדבר אכן יקרה, יקומו בוודאי, אדוני היושב-ראש, בבית הזה ומחוצה לו, מגלגלי עיניים מקצועיים, שיאמרו שמדובר בעשבים שוטים; ואחרים, בעלי לב גס ונפש אלימה, יאשימו בכלל את הנפגעות והנפגעים בחילול פרובוקציה.

חוק ומשפט): אך אלה וגם אלה, בתוך הבית הזה ומחוצה לו, לא יוכלו לטשטש את האמת: גל עכור של הסתה ושנאה הוא אשר מוביל לאלימות בכותל – זו אשר חווינו בליל תשעה באב האחרון, זו אשר הופגנה לפני שבוע, וזו אשר עלולה להביא בעתיד לפגיעות חמורות בהרבה אם גל ההסתה והשנאה לא ייפסק.

חוק ומשפט): ברוחה של פרשת השבוע האחרונה, זו שקראנו בשבת, נאמר שהאמת הזו לא תפסח על המזוזה ועל המשקוף של מי שהגה את מתווה הפשרה בנושא הכותל והתהדר בו מעל כל במה בעולם היהודי; מי שגם אחרי שנסוג מן המתווה התחייב בהחלטת ממשלה להמשיך ולפתח רחבת תפילה שוויונית, ממלכתית, נגישה ומכבדת.

חוק ומשפט): הבטיח ולא קיים.

חוק ומשפט): האמת הזאת תרבוץ לפתחו של מי שבחר, בסופו של יום, בהיותו ראש ממשלת ישראל, להפנות עורף למחצית מן העם היהודי, ולמי שבחודשים האחרונים, בעת כהונתו כיושב-ראש האופוזיציה, מעניק רוח גבית ברורה למסע ההסתה מטעמים פוליטיים ציניים.

שלמה קרעי: אתה האיש הכי מסוכן לעם ישראל.

חוק ומשפט): ראש האופוזיציה חבר הכנסת נתניהו, טיפות הדם שניגרו לפני שבוע מידו של ג'ונתן מכתימות את ידיך.

אופיר אקוניס: מסוכן.

אופיר אקוניס: איש מסוכן.

אופיר אקוניס: אתה איש מסוכן.

אופיר אקוניס: איש מסוכן.

אופיר אקוניס: איש מסוכן.

חוק ומשפט): התעשת לפני שיהיה מאוחר מדי - -

אופיר אקוניס: אתם תתעשתו.

חוק ומשפט): - - ומשוך את הידיים ממסע ההסתה המכוער, המסוכן והמניפולטיבי שאתה ושותפיך מובילים.

דוד אמסלם: כמה צ'קים קיבלת מאמריקה?

דוד אמסלם: כמה צ'קים קיבלתם?

דוד אמסלם: אין לכם מניין.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

חוק ומשפט): גם הערב הזה נזכיר שבעניינו של הכותל אין שני צדדים קיצוניים - -

דוד אמסלם: אתה, בשבילך זה בית מטבחיים פרימיטיבי.

חוק ומשפט): - - ישנו צד אחד שהסכים לפשרה ונותר מחויב לה, וצד שני שהסכים, אך נסוג בפחדנות; צד אחד שעניינו תפילה, וצד שני שעניינו הפרעה לתפילתם של אחרים; צד אחד שמשמיע מילים, וצד שני שמרים ידיים.

שלמה קרעי: אתה סכנה לעם ישראל, אתה.

שלמה קרעי: בושה לכנסת ישראל.

חוק ומשפט): אדוני היושב-ראש, כמה לא מפתיע שהקולות הגסים ביותר שנשמעים בבית הזה נגד הזרמים השוויוניים בעולם היהדות בוקעים מאותם פיות שמשמיעים את הקולות הגסים ביותר - -

דוד אמסלם: איזה שוויוניים?

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

חוק ומשפט): - - כנגד הלגיטימיות של הממשלה הנבחרת.

שלמה קרעי: הרא קרישנה.

חוק ומשפט): כשם שהקולות האלה לא ישנו את המציאות המבורכת של ריבוי הפנים ביהדות הישראלית וביהדות התפוצות, כך הם לא ישנו את העובדה שיש ממשלה בישראל שזכתה לאמונו של הבית הזה.

חוק ומשפט): זהו תפקידה של הממשלה הנוכחית להציב גבול ברור לאלימות, לשנאה ולהסתה.

חוק ומשפט): זהו תפקידה של הממשלה הנבחרת והמכהנת להעניק רוח גבית לפשרה ולא לקנאות.

חוק ומשפט): נשות הכותל, יישר כוחכן.

חוק ומשפט): כוחכן לתורה ולתפילה.

חוק ומשפט): ג'ונתן יקר, אנא זכור שאלו שהשליכו לעברך את האבן מייצגים מיעוט קטן – קולני ואלים, אבל קטן – בחברה הישראלית ובעם היהודי כולו.

חוק ומשפט): אל תיפול ברוחך.

חוק ומשפט): יחד איתכם ואיתכן עוד נחגוג ראשי חודשים רבים בירושלים, העיר שחוברה לה יחדיו, העיר שצריכה וחייבת לעשות את כל ישראל חברים.

חוק ומשפט): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: אתה סכנה לעם ישראל.

חוק ומשפט): שמעתי אותך.

שלמה קרעי: אומרים רָאשי, לא ראשי.

חוק ומשפט): תודה.

חוק ומשפט): מכל מלמדיי השכלתי.

צבי האוזר: תודה רבה, חבר הכנסת קריב.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לדיון.

צבי האוזר: יתחיל אותו חבר הכנסת דודי אמסלם, ואחריו – חבר הכנסת אופיר אקוניס.

צבי האוזר: בבקשה, חבר הכנסת אמסלם, יש לך חמש דקות.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לאחל לך בהצלחה, חבר הכנסת צביקה האוזר.

דוד אמסלם: אני רואה שלשכת העבודה של תקווה אבודה מייצרת הרבה ג'ובים; בתוך ארבעה חודשים גם הפכת מנורבגי לסגן יושב-ראש – יש לך עוד צ'אנס להיות שר, אל תתייאש.

דוד אמסלם: אני רוצה להתייחס למה שאמר כבוד הרב הרפורמי.

חוק ומשפט): אני לא מתכוון לשמוע.

דוד אמסלם: כבוד הרב הרפורמי, אני רוצה להזכיר לך, התנועה הרפורמית כבר החליטה שהכותל – בכלל בית המקדש, חבר הכנסת פרוש – מבחינתם זה בית מטבחיים פרימיטיבי.

מאיר פרוש: קיר של בית המטבחיים.

דוד אמסלם: הרי הם ביטלו את כל את המצוות המעשיות.

דוד אמסלם: והוא לא מתבייש הרי.

דוד אמסלם: והיום זאת הפלגנות שהוא עושה, וזו ההסתה שחבר הכנסת קריב עושה.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך, חבר הכנסת קריב, יש לי איזושהי סוגיה שהיא קשורה למה שאמרת, וגם לך, שר הדתות, השר כהנא.

דוד אמסלם: את תנורו של עכנאי אתה מכיר.

דוד אמסלם: מי שלא מכיר, אני אתן brief קצר: יש מחלוקת בגמרא – יש סוגיה מעניינת בגמרא לגבי תנורו של עכנאי.

דוד אמסלם: מה זה תנורו של עכנאי?

דוד אמסלם: הרי לפי ההלכה, כלי חרס שמקבל טומאה, הוא אמור בעצם – תקנתו בשבירתו.

דוד אמסלם: היה מדובר על תנור שהיה בנוי מחלקים-חלקים, ובסופו של דבר, כיסתה אותו איזושהי מעטפת של חול.

דוד אמסלם: רבי אליעזר אמר שזה בעצם כשר, וחכמים אמרו שלא.

דוד אמסלם: בא רבי אליעזר ואמר לחכמים: אם אני צודק, חרוב זה יעיד.

דוד אמסלם: מה שקרה – החרוב נעקר 100 מטר, ויש אומרים 300 מטר, מהמקום.

דוד אמסלם: אמרו לו: לא מקבלים את זה, זה לא מקובל עלינו.

דוד אמסלם: ואז הוא אמר:

דוד אמסלם: אמת המים תוכיח – הלכה אמת המים אחורה.

דוד אמסלם: עדיין אמרו לו: רבותיי, אנחנו לא מקבלים.

דוד אמסלם: יצאה בת קול מהשמיים.

דוד אמסלם: אמרו לו: כותלי בית המדרש יוכיחו – נטו כותלי בית המדרש ליפול.

דוד אמסלם: גער בהם רבי יהושע, ואז עמדו, מה שנקרא, ולא נפלו מפאת כבודו של רבי יהושע.

דוד אמסלם: אבל בסופו של דבר, אלה היו ניסים מהשמיים.

דוד אמסלם: אמר להם: תצא בת קול מהשמיים, ויצאה בת קול מהשמיים ואמרה: הלכה כמו רבי אליעזר.

דוד אמסלם: אמרו לו חכמים: כתוב בתורה "לא בשמים היא" ו"אחרי רבים לְהַטֹּת" – לכן זה פה.

דוד אמסלם: מסופר שרבי נתן הלך ופגש את אליהו הנביא, שאל אותו: מה הקדוש ברוך הוא עושה?

דוד אמסלם: אמר לו: הקדוש ברוך הוא צוחק עכשיו ואומר: ניצחוני בניי, ניצחוני.

דוד אמסלם: רבותיי, לכאורה, מה הסיפור הזה אומר?

דוד אמסלם: יש כאן איתני הטבע.

דוד אמסלם: רבי אליעזר הביא בעצם הוכחות לכאורה מהשמיים – יצאה בת קול מהשמיים ואמרה: הוא צודק.

דוד אמסלם: חכמים אמרו: לא, לא, זה כתוב כאן.

דוד אמסלם: הרי יש לנו כלל.

דוד אמסלם: יש לנו כללים בתורה שאומרים: הם לא בשמיים, ואחרי רבים להטות.

דוד אמסלם: לכן אנחנו כאן מפרשים את התורה.

דוד אמסלם: וכאן אני רוצה להגיד לך, חבר הכנסת קרעי, וורט חזק ששמעתי בשם הגאון מווילנה.

דוד אמסלם: הרעיון הראשון הוא: מה זה "ניצחוני"?

דוד אמסלם: אני אמרתי: הם ניצחו אותי.

דוד אמסלם: זה מה שהקדוש ברוך הוא אומר.

דוד אמסלם: אומר הגאון מווילנה: זה מלשון נצח.

דוד אמסלם: זה העומק.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: הם גרמו לי להיות נצחי.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: בגלל שאת התורה אי-אפשר לשנות.

דוד אמסלם: אפילו הקדוש ברוך הוא לא יכול לשנות את התורה.

דוד אמסלם: בא הרפורמי הזה, רוצה לשנות את התורה.

דוד אמסלם: לך תסביר לו מבחינה הלכתית, מבחינת היהדות, שגם הקדוש ברוך הוא לא משנה את התורה.

שלמה קרעי: וגם נצח ישראל.

דוד אמסלם: אי-אפשר.

דוד אמסלם: לכן התורה היא נצחית.

דוד אמסלם: אי-אפשר, אין מציאות שאפשר לשנות אותה.

דוד אמסלם: אז אני שומע את השר כהנא בא לטשטש את כל ההלכה; אני שומע כרגע את האפיקורוס הזה, הרב הרפורמי, שקורא לעצמו הרב הרפורמי, שיש רפורמה, זרמים ביהדות – אין שום זרם.

דוד אמסלם: יש רק זרם אחד – תורת ישראל שניתנה בסיני, ומשה רבנו נתן אותה לעם ישראל.

דוד אמסלם: שלא תתבלבל לשנייה, גם אם אתם מקבלים הרבה צ'קים מארצות הברית והולכים להפגין בכותל ולבזות את הכותל על בסיס שבועי.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, זה בדיוק הסיפור, תורת ישראל היא הנצח של עם ישראל.

דוד אמסלם: אתה יכול לקיים אותה, אתה יכול פחות, אבל בוודאי ובוודאי לא לשנות אותה.

דוד אמסלם: לכן אני מציע לך, השר כהנא, אל תשנה לנו את ההלכה – לא אתה ולא הרב הרפורמי.

שלמה קרעי: וגם נצח ישראל לא ישקר.

צבי האוזר: תודה רבה, חבר הכנסת אמסלם.

צבי האוזר: חבר הכנסת אקוניס.

צבי האוזר: אחריו – חבר הכנסת שלמה קרעי.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, 10 בינואר 2022, מדינת ישראל בקריסת מערכות מוחלטת.

אופיר אקוניס: 10 בינואר 2022, אין ממשלה בישראל.

אופיר אקוניס: אין ממשלה בישראל.

אופיר אקוניס: אחרי שהייתה בתרדמת מוחלטת ולא נקפה אצבע לטיפול בקורונה – לא מכנסים את קבינט הקורונה, שר האוצר אומר שזה לא עניינו, שר החוץ אומר שהוא עוסק בנושאים אחרים – אובדן עשתונות מוחלט.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, זוהי ממשלה שמפקירה את בריאות אזרחיה.

אופיר אקוניס: תראו את התורים הבלתי-נגמרים לא רחוק מן הבית שלך.

אופיר אקוניס: אתה יכול לרדת מן הבית ולראות בכיכר הבימה; את הבלבול וחוסר ההבנה – תקנו בדיקות, אל תקנו בדיקות, תלכו לבית הספר, אל תלכו לבית הספר.

אופיר אקוניס: איפה סגן שר החינוך?

אופיר אקוניס: היה פה, הוא יצא.

אופיר אקוניס: את חינוך אזרחיה היא מפקירה, הממשלה הזאת.

אופיר אקוניס: תלמידי ישראל לא יודעים מה לעשות, מה רוצים מהם.

אופיר אקוניס: את ביטחון אזרחיה.

אופיר אקוניס: ממשלה, אדוני היושב-ראש – אתה, יש לך זיקה חזקה מאוד גם לארכיאולוגיה וגם להיסטוריה ציונית.

אופיר אקוניס: אתם לא מתביישים להרכין ראש בפני התנועה האסלאמית, שאומרת: אל תיטעו עצים בט"ו בשבט ביער יתיר?

אופיר אקוניס: השתגעתם?

אופיר אקוניס: השתגעתם?

אופיר אקוניס: אתה השתגעת יחד עם הממשלה שלך?

אופיר אקוניס: מה זה?

אופיר אקוניס: ביער יתיר, יש על זה ויכוח, על קווי 4 ביוני 1967.

אופיר אקוניס: יושבים פה מוסי רז ואחרים, הם אומרים לך: תחזור לקווי 4 ביוני, לקווי 1947.

אופיר אקוניס: אתה, והשר אלקין, וסער, ומתן כהנא – אלעזר שטרן, אינני יודע.

אופיר אקוניס: אישור לטעת - - -

מוסי רז: - - - לא 1947.

אופיר אקוניס: אצלך זה קווי 1947, אצל אחרים זה קווי 67'.

אופיר אקוניס: אתם הרי ירדתם לגמרי מהפסים.

אופיר אקוניס: מבזים אתכם, מבזים אותנו.

אופיר אקוניס: כשמבזים את ישראל, כשמבזים את הממשלה, מבזים את ישראל.

אופיר אקוניס: ממשלה שלא מושלת, כל צעד ושעל שלה, חבר הכנסת אמסלם, נקבע על ידי התנועה האסלאמית.

אופיר אקוניס: ומי יושב בממשלה?

אופיר אקוניס: שר האוצר – כמעט כמו התחלה של בדיחה גרועה, אולי עצובה, אינני יודע – מעלה המיסים הסדרתי, שבקור רוח מצמית שולח את אזרחי ישראל להחליף מקצוע.

אופיר אקוניס: להחליף מקצוע.

אופיר אקוניס: שמתגאה שלא יסייע לאחרים – אגב, ההפך המוחלט ממה שאנחנו עשינו.

אופיר אקוניס: למה שאול מרידור התפטר?

אופיר אקוניס: הלך, סיפר סיפורים אחר כך אצל אילנה דיין, קיבל במה.

אופיר אקוניס: קודם הדליף לה, אחר כך קיבל במה, תוכנית שלמה.

אופיר אקוניס: מדוע?

אופיר אקוניס: משום שהממשלה שלנו, אדוני היושב-ראש, שמשלה – השר אמסלם היה אז יחד איתי – אמרה לפקידים: אתם לא קובעים, אנחנו קובעים.

אופיר אקוניס: הלך להתבכיין בתקשורת.

אופיר אקוניס: עכשיו שר האוצר, במקום להנהיג, מונהג על ידי הפקידים.

אופיר אקוניס: הם אומרים לו: אל תיתן סיוע – לא נותן סיוע.

אופיר אקוניס: שר האוצר, חבר הכנסת פרוש, ששלח ציבורים שלמים בישראל למזבלה.

אופיר אקוניס: למזבלה.

אופיר אקוניס: איזה סגנון, איזו בוטות.

אופיר אקוניס: איזה פה.

אופיר אקוניס: מדברים פה – דיבר פה חבר הכנסת קריב על הסתה.

אופיר אקוניס: אין כמו הסתת השמאל בתולדות התנועה הציונית, בוא תתווכח איתי אתה על זה.

אופיר אקוניס: אתה יושב עכשיו בממשלת שמאל, אדוני היושב-ראש, ממשלת שמאל מובהקת.

אופיר אקוניס: תתווכח – היא כן שמאל, אני הבלם הימני, אני הבלם השמאלי – זוהי ממשלת שמאל.

צבי האוזר: חבר הכנסת אקוניס, אני רואה שבחירתי לסגן יושב-ראש הכנסת נתנה לך עדנה, שינתה לך את הנאום.

אופיר אקוניס: אני הכרתי אותך.

אופיר אקוניס: אני הכרתי, ובעבר הערכתי את עמדותיך הלאומיות, אני חייב להגיד לך.

אופיר אקוניס: ואני שואל את עצמי – אגב, זה לא כתוב בנאום, אבל הערת כבר – מה קרה לך?

אופיר אקוניס: מה קרה לחבר הכנסת בני בגין?

אופיר אקוניס: בני בגין וגם אתה, אדוני, הרמתם כאן יד בשבוע שעבר, ביום רביעי בשעה 10:00 בבוקר – זה יום שלא יישכח, זה יום שדגל שחור הונף מעל בניין הכנסת – עבור חוק שמכשיר ומלבין פורעי חוק.

אופיר אקוניס: אתה גם היית מזכיר הממשלה, אתה משפטן, אתה היסטוריון, אתה ציוני – אני יודע, לא אכחיש – איך אתה נתת לזה יד?

אופיר אקוניס: מה קורה לכם?

אופיר אקוניס: אמר פעם שרון: הכול בשביל כיסאות עור הצבי.

אופיר אקוניס: ואני שואל אתכם – אני לא שואל את מוסי רז ואני לא שואל את מיכל רוזין, אני שואל אתכם – מה קורה לכם?

אופיר אקוניס: מה יהיה השלב הבא?

אופיר אקוניס: הינה, התנועה האסלאמית אומרת לכם: תיטעו עצים בט"ו בשבט, סמל חזרת העם היהודי לארצו – אנחנו נסתלק מן הקואליציה.

אופיר אקוניס: ואני אומר להם: תסתלקו כבר, תפילו את הממשלה הרעה הזאת.

צבי האוזר: משפט אחרון.

אופיר אקוניס: שר האוצר, אדוני, שהבטיח שמחירי הדיור ירדו – כך קראתי – בשנת 2022, זה כמו שהוא נתן לאסמאעיל הנייה 48 שעות להחזיר את הגופות אם הוא ימונה לשר הביטחון.

אופיר אקוניס: מאז, אגב, אדוני, עברו - - -

צבי האוזר: חבר הכנסת אקוניס, אתה חורג מזמנך.

צבי האוזר: אני מבקש משפט אחרון.

אופיר אקוניס: מאז עברו שש שנים.

אופיר אקוניס: הייתי אומר כך: 48 שעות ארוכות.

אופיר אקוניס: ובכך אני מסיים.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הממשלה הזאת מסוכנת לישראל.

אופיר אקוניס: היא מסוכנת לדמוקרטיה, לבריאות הציבור, לחינוך הדור הבא.

אופיר אקוניס: מושחתים, מעופפים, מנותקים, מסוכנים לדמוקרטיה, נמאסתם, נכשלתם, לכו הביתה כולכם.

מאיר פרוש: עופו לנו מהעיניים.

מאיר פרוש: עופו לנו מהעיניים.

צבי האוזר: תודה רבה.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: חבר הכנסת יואב קיש.

שלמה קרעי: שלמה קרעי.

צבי האוזר: סליחה, חבר הכנסת שלמה קרעי, אני מתנצל.

צבי האוזר: ואחריו – חבר הכנסת יואב קיש.

מאיר פרוש: 55 דקות?

שלמה קרעי: לא הפעם.

שלמה קרעי: הפעם החלטתי לוותר להם.

שלמה קרעי: יהיו עוד ימים, אל תדאג.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני, אני רוצה לברך אותך על המשמרת הראשונה שלך כאן, כמדומני.

צבי האוזר: אמת.

צבי האוזר: תודה רבה.

שלמה קרעי: ברכה והצלחה בכל אשר תפנה, עד שנסיים את כהונת הממשלה שלך, ואז זה ישתנה, כנראה.

יואב קיש: מהר ככל האפשר.

שלמה קרעי: מהר, כן, כמה שאפשר.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, ראשית, אני רוצה לברך את חברתי חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן ליום הולדתה ה-51.

שלמה קרעי: גלית בגיל העצה נותנת לנו הרבה עצות טובות.

שלמה קרעי: היא נלחמת בעוז רוח על ערכי המחנה הלאומי ולא מרכינה ראש בפני איש.

שלמה קרעי: אני מברך אותה שכל אויביה ייפלו לפניה, שלא תבוש ולא תיכשל לעולם ועד.

שלמה קרעי: בשביל גלית גם ספיישל, עשיתי גימטרייה קטנה: גלית - - -

אופיר אקוניס: תעשה לי גם.

שלמה קרעי: ביום ההולדת שלך תבקש.

אופיר אקוניס: עוד מעט.

אופיר אקוניס: עוד מעט.

שלמה קרעי: גלית דיסטל אטבריאן זה 829, וזה גם בדיוק "אל יתן למוט רגלך".

שלמה קרעי: אז אני מאחל לה בריאות ושמחה, אושר ועושר וחיים טובים, ולשון בהירה וחדה עד 120.

שלמה קרעי: מזל טוב, גלית.

צבי האוזר: חבר הכנסת קרעי, אתה יודע שאם אתה כבר מאחל איחולי מזל טוב, יושב-ראש הכנסת השלישי, קדיש לוז, גם הוא נולד ביום הזה, לפחות למניינם.

צבי האוזר: אני לא יודע מה זה בגימטרייה, אבל - - -

שלמה קרעי: והוא איתנו?

צבי האוזר: לא, הוא - - -

מאיר פרוש: אפשר לומר קדיש.

שלמה קרעי: אז מה אתה רוצה שאני אאחל?

צבי האוזר: מ-1959 עד 1969.

שלמה קרעי: אז מה אתה רוצה שאני אאחל?

צבי האוזר: לא, אני רק אומר שהוא נולד ביום הזה, בכנסת הזאת.

דוד אמסלם: אני מניח שעוד כמה נולדו ביום הזה.

שלמה קרעי: כן, יש עוד הרבה.

שלמה קרעי: רבותיי, בפרשת השבוע אנחנו נקרא: "והיה כאשר ירים משה ידו וגבר ישראל".

שלמה קרעי: והמדרש אומר: "וכי ידיו של משה עושות מלחמה", כשהוא מרים ידיים למעלה, אז מנצחים במלחמה, "או שוברות מלחמה", כשהידיים למטה?

שלמה קרעי: "אלא - - - כל זמן שהיו ישראל מסתכלים כלפי מעלה ומשעבדין ליבם לאביהם שבשמיים, היו מתגברים".

דוד אמסלם: ואם לאו - - -

שלמה קרעי: מספיק, נעצור כאן, אנחנו רוצים רק להתגבר.

שלמה קרעי: הרב זקס, הרב יונתן זקס, בספרו "שיג ושיח" מסביר שהתורה מלמדת אותנו שיעור יסוד במנהיגות.

שלמה קרעי: מנהיג צריך להעצים את הקבוצה, להשרות עליהם ביטחון גמור שהם יכולים לעשות ולהצליח.

שלמה קרעי: תור מספר 15 המנהיג אחראי למצב הרוח של מונהגיו – בשעת מלחמה אסור לו להסגיר שום סימן של חולשה, לא ספק ולא פחד.

שלמה קרעי: מנהיג צריך להיות בעל אינטליגנציה רגשית, שפת הגוף שלו חשובה, הוא חייב להקרין ביטחון בהופעותיו הפומביות, גם אם בתוך-תוכו מכרסמים ספקות והיסוסים.

שלמה קרעי: אם יסגיר מנהיג את חששותיו בדיבור או במחוות גוף, הוא עלול להשבית את הרוח ממפרשיה של הקבוצה.

קריאה: - - -

שלמה קרעי: כן, פרשת בשלח.

אופיר אקוניס: זה כתוב?

שלמה קרעי: לא, זה הסבר של הרב יונתן זקס.

שלמה קרעי: כתוב - - -

אופיר אקוניס: זה הסבר מדהים.

שלמה קרעי: כתוב שכשמשה הרים את הידיים, הוא סימן לקבוצה: אתם מנצחים.

שלמה קרעי: זה מה שהוא מסביר.

אופיר אקוניס: זה הסבר עוצמתי.

שלמה קרעי: חברים, אבל אנחנו כאן בהפך הגמור.

שלמה קרעי: יש כאן ממשלה מופקרת, מנהיג חסר ביטחון, רופס, שבמקום להעצים את הקבוצה, במקום להעצים את אזרחי ישראל, הוא מחליש אותם.

שלמה קרעי: הוא מחליש אותם במילים וגם במעשים.

שלמה קרעי: אגב, בנט העיד על עצמו פעם שהוא חסר אינטליגנציה רגשית.

שלמה קרעי: הוא אמר: יש לי סוויץ' במוח ואני מכבה את הרגש.

שלמה קרעי: איש כזה לא יכול להנהיג.

שלמה קרעי: מאות אלפי אזרחים, מיליוני אזרחים, רואים אותו כורע בפיק ברכיים, נופל כאן שדוד לקריאות "בושה, בושה" של האופוזיציה ויוצא כמעט להתקיף פיזית את בנימין נתניהו.

שלמה קרעי: לא שחששתי לרגע לחייו של בנימין נתניהו, ברור לכם מה היה קורה כאן ומי היה קורס פה על הרצפה אם היה מגע פיזי ביניהם.

שלמה קרעי: אבל מנהיג כזה, אחד כזה שקורס תחת הנטל, שקורס תחת קריאות ביניים, שמיליוני אזרחים רואים אותו אומר: אני לא מסוגל להתמודד עם המחלה; אני כתבתי ספר איך לנצח מגפה, אבל לכו תידבקו, 50,000 ביום, בואו נבלבל את ההנחיות, ניתן הנחיות כאלה שאף אחד לא יבין מה רוצים ממנו, כולם יידבקו ואז נגיד: הינה, הגל עבר.

שלמה קרעי: נכון, יש כמה אלפי מתים אולי, חס ושלום, כמה עשרות אלפי אנשים עם השפעות ארוכות טווח, אני מרים ידיים.

שלמה קרעי: פה, הרמת הידיים של בנט היא לא כמו של משה רבנו, הרמת ידיים של ניצחון; פה הוא מרים ידיים ונכנע.

שלמה קרעי: הוא נכנע לאתגרים שעומדים בפניו.

שלמה קרעי: מאות אלפי אזרחים מסתובבים בחוסר אונים.

שלמה קרעי: אתמול ראיתי את התורים הארוכים, אנחנו רואים אותם בימים האחרונים.

שלמה קרעי: הם לא יודעים איך להתמודד עם המחדלים של הממשלה הזאת.

שלמה קרעי: מה יהיה כשחס ושלום נתחיל לספור מתים?

שלמה קרעי: מתי הממשלה הזאת תתעורר?

שלמה קרעי: מתי שר האוצר הזה, שדואג לאלי עמידר לדירת עמידר בחינם בממשלה או לג'וב טוב כלפון או לעוד כמה עשרות נורבגים כאן – מתי הם יתחילו לדאוג לציבור?

שלמה קרעי: למה אזרחי ישראל צריכים לשלם על הבדיקות האלה?

שלמה קרעי: זה עשרות שקלים לנפש, זה מאות שקלים למשפחה.

שלמה קרעי: לא יעלה על הדעת, לא ייתכן שאנשים כאלה לא יהיו כאן, לא ישבו כאן יום ולילה וייתנו תשובות לאזרחי ישראל.

שלמה קרעי: ממשלה כזאת רופסת, ממשלה חסרת מנהיגות, ממשלה שמחלישה את המורל בעם צריכה ללכת הביתה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על עוד עניין אחד.

שלמה קרעי: היום, בפעם השביעית – בפעם השביעית – נשיאות הכנסת דחתה את הבקשה שלנו לדון בשחיתות שקורית בספרייה הלאומית.

שלמה קרעי: פעם שביעית – שלוש הצעות לסדר-היום, שתי שאילתות דחופות, שני דיונים מהירים.

שלמה קרעי: היום מיקי לוי הוא סותם את הפיות, כי נשיאות הכנסת, שהוא לא היה בה היום, אמרה שאין להם בעיה לקבל, אבל אם למיקי לוי יש בעיה אישית, אז אנחנו נסיר את זה ולא נכניס את זה לסדר-היום.

שלמה קרעי: אז כנראה שלמיקי לוי יש בעיה אישית עם זה שאנחנו רוצים לחקור את השחיתות הזאת של שי ניצן, שתפרו לו ג'וב בספרייה הלאומית על ידי יושב-ראש דירקטוריון ששילם רבע מיליון שקל לעובדת שהוא הטריד אותה מינית, כדי להשתיק אותה.

שלמה קרעי: כל החבורה המושחתת הזו רוצה לאתרג אחד את השני, לגרום שאזרחי ישראל לא ידעו בחדרי-חדרים, שלא נבין מה קורה כאן.

שלמה קרעי: בהסכמים הקואליציוניים של תקווה חדשה, למרבה ההפתעה, מופיע: להגדיל את התקציב של הספרייה הלאומית.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: אתה ידעת למה הכנסתם את זה לכספים הקואליציוניים?

צבי האוזר: בוודאי.

צבי האוזר: אנחנו בעד הספרייה הלאומית.

שלמה קרעי: אה, זה הדבר היחיד שאתם בעדו?

צבי האוזר: אתה יודע, זאת הייתה הממשלה שדיברה קרוב לעשור בעד הספרייה הלאומית, אבל לא עשתה שום דבר - -

שלמה קרעי: וזה הדבר היחיד?

צבי האוזר: - - והינה נכנסה ממשלה חדשה - - -

שלמה קרעי: אתה יודע כמה סעיפים יש בתקציב שדאגתם לתקציב, ודאגתם לחינוך, לתרבות, לרווחה, אבל הם לא נכנסו להסכמים הקואליציוניים?

צבי האוזר: אנחנו בעד ספרייה לאומית.

צבי האוזר: יש לי אחריות.

שלמה קרעי: רק שי ניצן ייכנס להסכמים הקואליציוניים?

אופיר אקוניס: - - - אסור לך לעשות את זה.

צבי האוזר: אני אספר לך סוד גלוי - - -

דוד אמסלם: היושב-ראש, אם היית אומר את זה לסגלוביץ', הוא היה מבקש לעצור אותך עד תום ההליכים.

שלמה קרעי: סגלוביץ' לא עוצר את הקבוצה שלו.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אמרתי אם הייתי - - - סגלוביץ', על זה והמשפט שלך - - - גם היה עוצר אותך.

שלמה קרעי: אז אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, לא נשאר לי הרבה זמן, אבל את השחיתות הזאת, כמה שינסה מיקי לוי - - -

דוד אמסלם: אתם כבר משתינים מהמקפצה.

שלמה קרעי: המקפצה כבר קטנה מדי בשבילם, הם כבר עלו למעלה, מהמסוק, מהמטוס של קיש.

שלמה קרעי: השחיתות הזאת, אפשר לכסות אותה פעם ועוד פעם, גם שבע פעמים, אבל בסוף האמת תצא לאור.

שלמה קרעי: בסוף הציבור ידע.

שלמה קרעי: אם אתם לא תאפשרו לנו לקיים דיון על זה, אנחנו נקיים דיון אלטרנטיבי.

שלמה קרעי: נכנס אנשים שמכירים, כמו שעושה אילה חסון.

שלמה קרעי: כמו שהיא, אחרי השאילתות ששלחנו בעניין הזה, היא גם עשתה תחקיר על זה וגילתה עוד כמה דברים שלא ידענו, על זה שהמכרז בהתחלה היה בכלל איזה מכרז קטנצ'יק כזה למנהל תוכן והפך להיות רקטור הספרייה הלאומית, תפקיד שחולש על בניית הספרייה הלאומית החדשה, תפקיד שהוא בניגוד לחוק הספרייה הלאומית.

שלמה קרעי: חוק הספרייה הלאומית לא מאפשר למנות לדירקטוריון, לתת תפקיד כל כך מהותי, חדש.

שלמה קרעי: יש שם שני תפקידים, והם מאוישים בספרייה.

שלמה קרעי: אז אני אומר לך, לא תעזור לך סתימת הפיות, לא תעזור לכם סתימת פיות הימין ברשתות החברתיות, ניסיון להסיט את בנימין נתניהו, שאתם מפחדים ממנו, שלא יוכל להתמודד לראשות הממשלה.

שלמה קרעי: לא יעזור שום דבר.

שלמה קרעי: אנחנו כאן והציבור איתנו, וראינו אתמול את חוסר האמון המוחלט של הציבור בממשלה הזאת, ואנחנו עוד נחזור בקרוב, בעזרת השם.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת יואב קיש, ואחריו – חבר הכנסת מאיר פרוש.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מברך אותך על ישיבתך הראשונה ומאחל לך שהקדנציה שלך תהיה קצרה ככל האפשר.

יואב קיש: אני אתייחס לשני דברים: האחד זה הקורונה והשני גם מה שנגע חברי שלמה קרעי, המינוי של שי ניצן.

יואב קיש: אני חושב שבנושא של הקורונה אנשים לא מבינים.

יואב קיש: מה אנחנו רואים עכשיו לנגד עינינו?

יואב קיש: אנחנו רואים את גל המאומתים מטפס ועוד מעט מגיע לשיאו והקריסה המוחלטת של כל מה שקשור בכך.

יואב קיש: החשש הגדול, חברים, ואני אומר את זה עכשיו כמי שמרים דגל אדום ואומר לכם: שימו לב, כמו שקרסתם בכל נושא המאומתים, בדיקות, חינוך, בידודים, מה שאתה לא רוצה – גל החולים הקשים שמתחיל עכשיו, בימים אלה, הוא בא תמיד ב-delay של שבועיים-שלושה, יגרום למדינה ולשירותי הבריאות לקרוס.

יואב קיש: וזה מאוד מאוד מטריד.

יואב קיש: אני שומע את זה מהרופאים בבתי החולים, שגם ככה המחלקות עמוסות, כי יש תחלואת חורף.

יואב קיש: אני זוכר שכשאנחנו היינו בתפקיד, חששנו מאוד מהשילוב הזה של תחלואת חורף ותחלואת קורונה.

יואב קיש: בחורף שעבר לא הייתה כמעט שפעת; החורף זה הגיע.

יואב קיש: האתגר ברור, אבל איך יכול להיות שלא עשיתם שום דבר?

יואב קיש: איך יכול להיות שנתת לכול פשוט לרוץ?

יואב קיש: אני שומע גם דברים כמו: רופאים מאומתים – ניתן להם לעבוד.

יואב קיש: זה בעיניי כבר חציית קו אדום.

יואב קיש: אני חושב שגם אם הטיפול ייפגע, ומן הסתם הוא ייפגע.

יואב קיש: לתת לרופאים מאומתים לעבוד זו תקלה.

יואב קיש: יכול להיות שלגבי רופאים בבידוד נצטרך לספוג את זה, אבל בוודאי לא רופאים ואחיות מאומתים.

יואב קיש: אז מה כשל פה?

יואב קיש: מה כשל פה בגל המאומתים?

יואב קיש: הרעש שם מפריע לי.

צבי האוזר: השר כהנא, אתה מפריע לדובר.

יואב קיש: מה שכשל פה בגל המאומתים זה בעצם מחדל הבדיקות, שמתחיל מהשטות הכי גדולה שעשיתם.

יואב קיש: איך אמרתם לאנשים: נחשפת, תעשה אנטיגן; אם אין אנטיגן, תשתחרר.

יואב קיש: הרי אתם יודעים – עכשיו אתם גם אומרים את זה – שרק שלושה ימים אחרי החשיפה האנטיגן יכול לגלות.

יואב קיש: אז מה כל הלחץ והטירוף לרוץ ולעשות את הבדיקה מייד ולצאת?

יואב קיש: שיגעתם את האנשים, נתתם להם הנחיות שקריות, ידעתם שזה שקרי, אבל כדי שירגישו טוב.

יואב קיש: כל הממשלה הזו זה רק סיפורי סבתא, זה רק ספינים לתקשורת.

יואב קיש: את הדבר הנכון אתם לא עושים.

יואב קיש: עכשיו, אותו דבר בחינוך.

יואב קיש: אני מקריא ציטוט: הם מפקירים את הילדים, הכול אנרכיה וכאוס, "לא מתחסנים, לא נבדקים ואף אחד לא מקבל החלטות".

יואב קיש: בדיוק אותו דבר כמו עם הבדיקות, גם עם החינוך.

יואב קיש: אתם גרמתם למערכת החינוך לקרוס, שמתם שרת חינוך שבינה לבין יכולת ניהול ולהוביל מערכת שכזו אין שום קשר.

יואב קיש: היא קורסת מהיום הראשון שהיא התחילה לדבר על הדברים האלה, והאתגר הגיע, והיא פשוט לא מסוגלת לתפקד.

יואב קיש: ואז, איך זה מתחיל?

יואב קיש: אני שומע היום את זרקא, פרויקטור הקורונה, אומר שיכול להיות שנצטרך לצמצם שירותים במערכת הבריאות.

יואב קיש: תבינו למה הבאתם את עם ישראל.

יואב קיש: הבאתם את עם ישראל לקריסה מוחלטת בבדיקות, קריסה מוחלטת בחינוך, ועכשיו גם אנחנו הולכים לקריסה במערכת הבריאות.

יואב קיש: פה המחיר יהיה הכי כבד שיכול להיות, אפילו אולי יותר כבד מהקורונה הכלכלית.

יואב קיש: בקורונה הכלכלית, אני מתחיל לשמוע קולות אחרים מהשר ליברמן, שאומר: כן, אנחנו נפצה את מי שצריך פיצוי.

יואב קיש: לפני זה הוא קרא לזה שפעת, הוא אמר שלא יהיה פיצוי, ותסתדרו.

דוד אמסלם: להחליף עבודה.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: אין דבר כזה מושג ערבות הדדית.

יואב קיש: הוא לא מבין שהשנה הזו של 2021, שהיא שנה מוצלחת לכלכלה הישראלית, הייתה בזכות זה שאנחנו, ממשלת נתניהו, השקיעה ועזרה ושמרה על האנשים ועל העסקים בחיים.

יואב קיש: אז מה אתה רוצה, להרוס אותם עכשיו, לא לעזור להם בשעה הקשה שלהם?

יואב קיש: מעבר לזה שזה אפס בערבות הדדית, זה גם לא הגיוני מבחינת הכלכלה והצמיחה.

יואב קיש: אתה פוגע בצמיחה של הכלכלה.

יואב קיש: אתה חייב לעזור להם, ודווקא אם תעזור להם אתה תקבל את זה בדיבידנדים גדולים בהמשך.

יואב קיש: אז אני אומר לך, היושב-ראש, יש פה כישלון מוחלט של ממשלה ללא מדיניות, ללא הנהגה, ללא דוגמה אישית, ללא אמון ציבור.

יואב קיש: היא פשוט צריכה ללכת הביתה ולשים את המפתחות, ואני מאוד חושש ממה שהולך להיות פה בנושא הקורונה בשבוע-שבועיים הקרובים.

יואב קיש: אני רוצה לעבור לדבר על הנושא השני, מינוי שי ניצן לרקטור בספרייה הלאומית.

יואב קיש: הרי אתם כל הזמן הטפתם לנו על כספים קואליציוניים, שזה שחיתות, ואז לפיד לוקח כספים קואליציוניים כמו שאף פעם לא לקחו.

יואב קיש: עושים פה נורבגים כמו שאף פעם לא היה.

יואב קיש: אני אפילו חושב, היושב-ראש, שאתה נכנסת בזכות החוק הנורבגי.

יואב קיש: אני צודק?

צבי האוזר: - - -

יואב קיש: אז הינה, יש לנו יושב-ראש נורבגי לראשונה בכנסת ישראל.

דוד אמסלם: הוא גם נורבגי, גם כבר קיבל יושב-ראש, עוד מעט יהיה שר, כל זה בארבעה חודשים.

יואב קיש: יש לנו סגן שר נורבגי, יושב-ראש נורבגי.

דוד אמסלם: חבל על הזמן.

יואב קיש: מה עוד יש נורבגי?

דוד אמסלם: מה שנקרא, הלך לחפש את האתונות, מצא את המלוכה.

יואב קיש: אז תבינו איך אתם מתנהגים, שלא לדבר על מינויים.

יואב קיש: אבל איך - -

דוד אמסלם: - - -

יואב קיש: - - לפיד אמר?

יואב קיש: כשאמרו לו על המינוי של הגיסה שלו, לפיד אמר – טעות, טעות, טועים.

יואב קיש: טעות, טעינו, טעות והלאה.

דוד אמסלם: באה להתנדב - - -

יואב קיש: להתנדב.

דוד אמסלם: גם האוזר בא להתנדב.

יואב קיש: בקיצור, אתם מושחתים.

יואב קיש: ודוגמה נוספת לשחיתות הזו זה המינוי של שי ניצן, כל הסיבוב של התפירה של התפקיד הזה.

יואב קיש: אני הגשתי מכתב למנדלבליט וביקשתי ממנו שייכנס ויחקור את הנושא.

יואב קיש: קיבלתי ממנו תשובה, אתמול בעצם, הוא אמר לי - - -

דוד אמסלם: שהוא העביר את זה לפרקליט המדינה.

יואב קיש: לא לפרקליט המדינה, למשנה שלו, גיל לימון.

דוד אמסלם: אה, גיל לימון.

דוד אמסלם: גיל לימון יענה לך שהוא העביר את זה לפרקליט המדינה.

יואב קיש: אז אני לא יודע, עוד לא קיבלתי.

דוד אמסלם: הם ככה עובדים, פינג-פונג.

יואב קיש: והם מושכים את הזמן.

יואב קיש: עד שהפריץ ימות.

דוד אמסלם: מה שנקרא, כשנגיע לזמן פציעות.

יואב קיש: אז שלחתי מכתב לגיל לימון, ואני רוצה להקריא לך את המכתב שכתבתי לו, כי אמרתי, אתה יודע, הוא קיבל את האחריות הכבדה על העניין הזה.

יואב קיש: אז אני אגיד לך, אני בעצם ביקשתי ממנו כמובן תלונת המשך ובקשה לחקירה בחשד לעבירות מין ועבירות נוספות כנגד יו"ר דירקטוריון הספרייה הלאומית.

יואב קיש: הרי מה קרה פה?

יואב קיש: וגם זה, דרך אגב, התפרסם בתחקיר של העיתונאית אילה חסון בערוץ 13.

יואב קיש: התפרסם שמר דוד בלומברג, יו"ר הדירקטוריון של הספרייה הלאומית, חתם לפני כשנה על הסכם השתקה עם עובדת לשעבר בספרייה הלאומית אשר העלתה טענות להטרדה מינית שבוצעה כלפיה על ידי מר בלומברג.

יואב קיש: בין היתר, הוא נגע בה באופן מיני ללא הסכמתה והטריד אותה.

יואב קיש: איפה כל גיבורות הקואליציה, שדבר כזה היה – מה שנקרא, איפה זכויות האישה ואיפה כל זה?

יואב קיש: נעלם.

דוד אמסלם: - - - קריירה על זה.

יואב קיש: גם מיכל רוזין ותמר זנדברג.

יואב קיש: אבל מה קורה עכשיו?

יואב קיש: מר בלומברג הוא האדם שהוביל את המינוי הפסול של עו"ד - - -

דוד אמסלם: - - -

יואב קיש: רגע, דודי, תקשיב, זה חשוב.

יואב קיש: בלומברג הוא האדם שהוביל למינוי הפסול של שי ניצן.

דוד אמסלם: ודאי.

יואב קיש: עכשיו, מה קורה מהאירוע הזה?

דוד אמסלם: - - -

יואב קיש: אני אומר, האם הטענות בדבר הטרדות מיניות בספרייה נכונות, זאת אומרת, צריך לבדוק את זה, והאם הוא ניסה לשבש הליכים באמצעות הסכם השתקה, ואיפה כל החשש הגדול שזה בא לידי ביטוי לסגירת מעגל, ואני מצטט פה את מה שכתבתי:

יואב קיש: אבקשכם לחקור האם קיים קשר בין הטענות להטרדות מיניות על ידי מר בלומברג לבין הליך המינוי הפסול של עו"ד ניצן לתפקיד רקטור הספרייה הלאומית, והאם ייתכן שמישהו אחז בגרונו של מר בלומברג עם טענות על הטרדה מינית, על מנת להבטיח את התפקיד לשי ניצן.

יואב קיש: הביטוי "אחז בגרונו" – אני מניח שאנשים מבינים מאיפה הוא הגיע.

קריאה: שי ניצן.

יואב קיש: שי ניצן לא אמר את זה, זה נאמר על שי ניצן.

יואב קיש: זאת אומרת, כבר אנשים טענו כלפיו שהוא יודע היטב לאחוז בגרון - - -

דוד אמסלם: הוא אוחז בגרון מקצועי - - -

יואב קיש: ויכול להיות שהינה, לכאורה, יש לנו את דוד בלומברג, עם הסכם השתקה על תלונות מיניות - -

דוד אמסלם: בושה וכלימה.

יואב קיש: - - ששי ניצן מקבל אצלו ג'וב עכשיו.

יואב קיש: כל זה לא ייחקר.

יואב קיש: איך אתם מעיזים לא לחקור את זה?

יואב קיש: המשנה גיל לימון, זה בידיים שלך.

יואב קיש: מסתכל לך בעיניים, אתה תהיה חייב תשובה לציבור.

יואב קיש: אתה חייב להסביר לציבור מדוע הושתקה התביעה להטרדה מינית, מדוע שי ניצן קיבל מינוי כזה בתהליך כזה פסול, איזו קומבינה מסריחה תפרו שם.

יואב קיש: לא נוותר לכם, אנחנו רוצים לרדת לפשר העניין, ואת האמת הזאת אנחנו נקבל.

יואב קיש: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת מאיר פרוש, ואחריו – חבר הכנסת אבי מעוז.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בראשית דבריי אני מבקש לברך אותך על התמנותך לסגן יושב-ראש הכנסת, ופעם ראשונה שאתה מנהל את הישיבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

מאיר פרוש: אני מאחל לך שמה שהקדוש ברוך רוצה שיהיה, יהיה.

מאיר פרוש: אני רוצה שהממשלה הזאת תיפול מהר והקואליציה הזאת תשתנה, ואז אני לא יודע איפה אתה תהיה.

מאיר פרוש: על כל פנים - - -

צבי האוזר: כמו שאמרת, הקדוש ברוך הוא.

מאיר פרוש: נכון, אני לא יכול לפסוק את פסוקך.

צבי האוזר: בדיוק.

גדעון סער: חבר הכנסת פרוש, הממשלה בכלל, והממשלה הזאת בפרט, לא הייתה יכולה לקום ללא סייעתא דשמיא.

מאיר פרוש: עוד מעט נדבר על זה.

מאיר פרוש: טוב שבדיוק נכנסת, כי כאשר הבאת את החוק הזה, שבאת עכשיו לענות עליו בקריאה ראשונה, אני בתמימותי אמרתי שלא מתאים – תשמע טוב, אני רוצה שתשמע, יושב-ראש הישיבה.

מאיר פרוש: אמרתי בתמימותי – אולי לא הבנתי, הסביר לי השר שאני לא מבין, אבל אמרתי שלא מתאים שבמדינת ישראל מגישים חוק כזה כאשר נותנים מראש העדפה לעיר תל אביב, לעיר חיפה.

מאיר פרוש: למה שירושלים לא תקבל איזושהי העדפה, שתוכל לדון בתיקים האלה?

מאיר פרוש: הסביר לי השר שזה לא בדיוק, זה מתנהל בתל אביב, צריך לזה מומחיות.

מאיר פרוש: כאשר עלה לפה יושב-ראש ועדת החוקה ודיבר, אמרתי: נו.

מאיר פרוש: כאשר חוק כזה מונח בידיים של אדם שהתנועה שלו מוחקת ממה שקרוי אצלם סידור תפילה את המילה "ציון", מה אני יכול לצפות מד"ר גלעד קריב, שהוא ידאג לירושלים?

מאיר פרוש: אז מצאתי לנכון לפתוח את דבריי בעניין הזה.

מאיר פרוש: וכאשר שר המשפטים בא ואומר שהממשלה הזאת עומדת בסייעתא דשמיא, אני רוצה לומר כך: בדף היומי אנחנו לומדים מסכת מגילה.

מאיר פרוש: אם אני לא טועה, שם מוזכרת האמירה הזאת, אבל אני בכל אופן אומר כך: הממשלה הזו, הנוכחית, שהיא נושמת ולא עוברת מן העולם, זה יותר משנאת המן מאשר מאהבת מרדכי.

מאיר פרוש: הרבה דברים קרו והרבה פעמים אנשים משתמשים באמירה הזו: זה שהקבוצה הזו, זה שאלה כל כך דבוקים אחד בשני, זה יותר משנאת המן, לא בגלל שהם אוהבים את מרדכי.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר על אותו משקל שהממשלה הזו, אם היא מאריכה את ימיה, אדוני השר, זה יותר משנאת נתניהו.

מאיר פרוש: זה לא מכיוון שאתה אוהב את בנט, אתה אוהב את לפיד; אתם שונאים את נתניהו, וזה הטריגר שמחזיק אתכם וגורם לכך שאתם תהיו קבוצה אחת.

מאיר פרוש: למה אני אומר את זה?

מאיר פרוש: אני יודע שבנט בהזדמנויות שונות מנסה להסביר את דעתו ואת עמדתו המדינית, שהוא נגד מדינה פלסטינית ונגד כל מה שקרוי – מחמוד עבאס, אבו מאזן.

מאיר פרוש: אבל דבר אחד שוכח מר בנט.

מאיר פרוש: זה שהנושא הפלסטיני לא עומד בראש מעייניהם של מנהיגי מדינות העולם, יש לכך סיבה.

מאיר פרוש: יש סיבה לזה שהנושא הזה ירד מהכותרות.

מאיר פרוש: הממשלה הקודמת לממשלת בנט, הממשלה הקודמת פשוט התמידה בקו שבו הוכיחה למי שפועל בדרך של טרור שזה לא יביא לו שום תועלת, לא שלום – ודאי – וגם לא מדינה פלסטינית.

מאיר פרוש: אם היו כאלו שחשבו בפתח, באש"ף, בחמאס שעם טרור הם יקבלו משהו, הממשלה הקודמת, באופן אינטנסיבי, הוכיחה להם: זה לא יעזור לכם, טרור לא יביא שלום, טרור לא ייתן לכם מדינה פלסטינית.

מאיר פרוש: מה כן קורה?

מאיר פרוש: אנחנו רואים התפכחות מסוימת אצל מנהיגים ממדינות ערב, שמסוגלים לעשות שלום עם ישראל, כמו בהסכמי אברהם, ועושים שלום ישראל.

מאיר פרוש: הם גם מאפשרים פיתוח כלכלי, בניגוד למה שקורה עם אלה שעשו איתנו שלום בעבר, מצרים וירדן, שאומנם יש שלום אבל הם ממעטים לבוא לפה.

מאיר פרוש: מובארכ הגיע לפה רק כאשר רבין נרצח, הוא הגיע להלוויה.

מאיר פרוש: לא היו יחסים מי-יודע-מה בין מצרים לישראל.

מאיר פרוש: היום, כאשר מדינות ערב מבינות, לפחות חלק מהן מבינות, שלא יעזור שידחפו את הנושא הפלסטיני על ידי טרור, ולהן יש צרכים משלהן, הן מסכימות לעשות שלום עם ישראל.

מאיר פרוש: מה שכן ברור, ברור לכולם שהחיזוק הזה של ראשי המוקטעה על ידי ביקור אצלם, או ביקור של ראש המוקטעה אצלנו, אצל שר הביטחון, ברור שזה מקרב שוב את הרעיון האווילי הזה שבדרכי טרור או באי-הכרה בישראל נוכל לקבל משהו.

מאיר פרוש: זה ברור, זה מה שיקרה.

מאיר פרוש: אז גם אם בנט אומר: יש לי דעה מדינית ברורה, אני נגד מדינה פלסטינית – זה לא יעזור לו.

מאיר פרוש: אם הוא יאפשר – מה זה "אם הוא יאפשר", אף אחד לא שואל אותו, הוא גם לא יכול לומר לחלקים בממשלה שלו שאסור להם לבקר במוקטעה, שאסור להם להיות בקשר עם אש"ף, כאשר הם מממנים את הטרוריסטים, את המחבלים ואת המשפחות שלהם.

מאיר פרוש: אבל זה לא עוזר.

מאיר פרוש: אני כן רוצה להתעכב על נושא שיש מקום לחשוב עליו.

מאיר פרוש: פה בכנסת שומעים לא אחת – זה ברור שהממשלה שמתפקדת היום היא מתפקדת בגלל שהיא זכתה באמון של הכנסת.

מאיר פרוש: ישנה טענה שנשמעת כאן השכם והערב, הייתי אומר, שבפועל חברי הכנסת שנבחרו לכנסת העשרים-וארבע, הקולות שלהם – חברי הכנסת הללו הם שווי ערך של יותר קולות שניתנו על ידי העם לח"כים של השמאל.

מאיר פרוש: זאת אומרת, יש יותר אנשי ימין בקרב העם שבחרו חברי כנסת מאשר יש בעם אנשים שבחרו ח"כים מהשמאל.

מאיר פרוש: אלא מאי?

מאיר פרוש: הם טוענים שאותם אלה – או שזה ימינה, או שזה תקווה חדשה, או שזה ליברמן – בדעה הם ימין אבל חברי הכנסת שלהם נותנים אמון בממשלה שמובילה גם בכיוונים מסוימים לשמאל.

מאיר פרוש: זו טענה, אפשר להתווכח עליה, מישהו יכול לומר שהוא שלם עם הטענות האלו, שזו ממשלה שפשוט מעלה באמון הציבור.

מאיר פרוש: אבל יש כאלו שיגידו, מה פתאום, לחברי הכנסת יש זכות להביע את עמדתם והם מביעים אמון בממשלה הזאת.

מאיר פרוש: אני מבקש להפנות זרקור לפן נוסף.

מאיר פרוש: אני לא אומר, כאשר מדברים פה על הטבות בדיור ושהכנסת הזו תאמץ עמדה של שר הבינוי והשיכון שפוגעת בציבור החרדי – הכנסת סוברנית להחליט, ויש לה רוב.

מאיר פרוש: נגיד שהכנסת מאמצת את הצו לכלים חד-פעמיים או לייקר את המשקאות הקלים – הכנסת עושה את זה.

מאיר פרוש: גם אם נפגעים מזה חרדים או נפגעות מזה משפחות מוחלשות, לכנסת יש את הזכות להביע אמון ולהצביע בעד חוק – רוב, מיעוט – ומעונות, כן פוגע בחרדים, לא פוגע בחרדים.

מאיר פרוש: אני כן חושב שכאשר מדובר בנושא של גיור, שאלה ערכית, שאלה יסודית ביהדות, מה זה יהודי, כאשר הבסיס הוא מי שנולד לאם יהודייה, ואם מישהו רוצה להתגייר הוא צריך לקבל על עצמו לקיים מצוות, וכל מי שלא מקבל על עצמו לקיים מצוות ואומר: אני יהודי – זו פיקציה – אז בנושא כזה; או, למשל, כאשר אנחנו באים ואומרים שאם לשר הביטחון לא תהיה סמכות לתת דיחוי למי שיושב ולומד, זה דבר שהוא בעיקרון ביסוד הקיום שלנו פה; או, נניח, להפעיל תחבורה ציבורית בשבת – תבוא שרת התחבורה, תיתן אפשרות להפעיל תחבורה ציבורית בשבת ולמחוק את ה"אות ברית ביני ובין בני ישראל", כמו שאנחנו אומרים על השבת; או לחזק את התנועה הרפורמית, שאנחנו יודעים שבארצות הברית, בחוזק של התנועה הרפורמית, הם גרמו לכך שיהודים יתבוללו והם לא יודעים על הקשר שלהם עם עם ישראל – בדברים יסודיים ביהדות, אין כל היגיון שהממשלה תנהג, כאשר היא תביא את זה לכנסת וזה יוצבע, שהרוב יהיה על ידי חלק שאינם בני יהודים.

מאיר פרוש: זה דבר – אני לא נכנס לשאלה מאיפה הח"כים באים, אם המצביעים שלהם הם ימין ורוב העם הוא ימין, לא בא לנושאים שזה - - - כמו שאמרתי קודם – דיור, כלים חד-פעמיים, מעונות.

מאיר פרוש: אלו דברים גשמיים, ואצלנו גשמיות זה גם חלק מהאפשרות לקיים חיים רוחניים.

מאיר פרוש: אבל בנושאים יסודיים של יהדות אין כל הצדקה, גם אם לכנסת יש רוב, אבל אם לכנסת הזו יש רוב לפגוע בעיקרי היהדות כאשר הרוב הוא גם מורכב מכאלו שהם אינם בני הדת היהודית זה דבר מופרך, זה דבר שאסור לעשות אותו, זה דבר שצריך להיות תמרור אדום.

מאיר פרוש: גם מי שיש לו את אמון הכנסת לקיים ממשלה אסור לו להעביר פה חוקים שפוגעים ביסודות היהדות.

מאיר פרוש: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת אבי מעוז.

אבי מעוז: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מצטרף לברכות לכהונתך כסגן יושב-ראש הכנסת.

צבי האוזר: תודה רבה.

אבי מעוז: בהצלחה.

אבי מעוז: אתמול ראש הממשלה בנט כתב פוסט שבו הוא בעיקר מנסה לתרץ את המחדל החמור והקטסטרופלי של אובדן השליטה וחוסר המעש בממשלה לגבי הגל הנוכחי של הקורונה.

אבי מעוז: בתוך הדברים הוא חזר על משפט שאמר בשבוע שעבר בישיבת הממשלה, ואני מצטט: "המטרה שלנו נשארה אותה מטרה – לשמור על הכלכלה מתפקדת ככל האפשר ולהגן על הפגיעים ביותר".

אבי מעוז: גם ביחס למטרה זו, הממשלה בראשותו נכשלה כישלון חרוץ.

אבי מעוז: בעלי העסקים בהחלט נפגעו, כמו כל אזרחי ישראל, מסערת האומיקרון, אלא שבניגוד לממשלה הקודמת, הממשלה הנוכחית משחקת ב"נדמה לי", כאילו הכול ממשיך לתפקד כרגיל, וממילא אפילו לא מפצה את מי שנפגע.

אבי מעוז: בנוסף, לדבר על הגנה על הפגיעים ביותר זו עוד מכבסת מילים בזמן שכמות המאומתים מרקיעה שחקים, וממילא גם כמות החולים הקשים עולה, וזאת בזמן שגם בקרב צוותי הרפואה ישנם חולים רבים.

אבי מעוז: אבל עומק האבסורד בדבריו של ראש הממשלה בנט זו החזרה שלו שוב ושוב על המטרות שממשלתו לכאורה עומדת בהן.

אבי מעוז: אדוני ראש הממשלה, יש משהו מאוד בסיסי שאתה כנראה מפספס.

אבי מעוז: אומנם אתה מחזיק בתואר ראש הממשלה, אולם ראש הממשלה בפועל הוא יאיר לפיד.

אבי מעוז: יאיר לפיד, כזכור, הוא זה שהחזיק במנדט מהנשיא להרכיב ממשלה.

אבי מעוז: העובדה שיאיר לפיד נתן לך את האפשרות לשבת על כיסא ראש ממשלה היא לא מטרה אלא אמצעי להגיע למטרה האחת והיחידה, שבעוד כשנה וחצי, בחודש אלול תשפ"ג, יתיישב יאיר לפיד על כיסא ראש הממשלה.

אבי מעוז: ומכיוון שכך, אתה הוא רק האמצעי, והאמצעי ראוי לו שיכונה ראש הממשלה בתואר, ואילו המטרה, כלומר יאיר לפיד, הוא ראש הממשלה בפועל.

אבי מעוז: המטרות שאתה אוהב לחזור עליהן, כמו ההימנעות מבחירות חמישיות, וכמו מה שהוזכר לעיל, על הניסיון לשמור על הכלכלה ועל הפגיעים, זהו אמצעי לאותה מטרה; הגזרות של שר האוצר על השכבות החלשות הן אמצעי לאותה מטרה; התוכנית להביא בקרוב את אישור התקציב של 2024-2023 היא אמצעי לאותה מטרה; ניסיונות טשטוש הזהות היהודית של מדינת ישראל באמצעות היד הארוכה שלך, השר כהנא, והיד הארוכה של ליברמן, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, הם אמצעי לאותה מטרה; המיליארדים ששילמתם ועוד תשלמו כשוחד לתנועה האסלאמית כדי לשמר את הקואליציה שלכם הם אמצעי לאותה מטרה; הממשלה הנורבגית המנופחת שלכם היא אמצעי לאותה מטרה; חוק עידוד עבריינות המכונה "חוק החשמל", שהעברתם לפני כמה ימים, הוא אמצעי לאותה מטרה; התוכניות של שר המשפטים לסתום פיות ברשתות החברתיות ולפגוע בזכותם של אזרחי ישראל לבחור באופן חופשי במי שהם רוצים כראש ממשלה הם אמצעי לאותה מטרה; התיעדוף של שר הבריאות לניתוחי המרה על פני ניתוחים אחרים זה הוא אמצעי לאותה מטרה; השינוי שהוחלט עליו בלמ"ס בעקבות לחציו של השר שטרן ושפרסמה היום טל שניידר ולפיו העולים הגויים ממדינות חבר העמים יוגדרו באופן מהנדס תודעה כאוכלוסייה יהודית מורחבת זהו אמצעי לאותה מטרה, ולא לחינם יאיר לפיד מיהר לפרסם את הדברים בדף הפייסבוק שלו, ברוסית, כמובן.

אבי מעוז: כל המעללים הללו של הממשלה הרעה הזאת ועוד רבים אחרים הם כולם אמצעי לאותה מטרה אחת ויחידה – התיישבות יאיר לפיד על כיסא ראש הממשלה.

אבי מעוז: אם, חס וחלילה, היום הזה יגיע, כל הפגיעות של הממשלה בזהותה היהודית של המדינה, בהפקרת חבלי מולדת, ביחסי החוץ של מדינת ישראל, במלחמה בטרור הערבי ועוד ועוד, כולם יתגמדו מול מה שצפוי לנו.

אבי מעוז: מספיק להיזכר בחלק מהתבטאויותיו של לפיד בשנים האחרונות ובחודשים האחרונים כדי להבין מה מצפה לנו.

אבי מעוז: ראש הממשלה בפועל יאיר לפיד דיבר בעבר על השושלת שלו, שבה נמצא גם אותו האיש שבמסורת ישראל אפילו לא מזכירים את שמו ושבשמו נשפך דם יהודי כמים במשך אלפיים שנה.

אבי מעוז: ראש הממשלה בפועל מינה את גיסתו, שהייתה חברה יחד עם בעלה הנוצרי בכת היהודים המשיחיים, לדירקטורית בקק"ל.

אבי מעוז: זהו אותו לפיד שהגדיר את האנטישמיות מחדש באופן שרוקן אותה מכל משמעות.

אבי מעוז: זה אותו ראש ממשלה בפועל שלאחר מותו של חבר הכנסת אלחרומי, שהעריץ שהידים ושארגון הטרור פתח ראה בו חבר נאמן ואמיתי, אמר שהוא נפל בקרב ושהוא היה שותף לדרך, אוהב אדם.

אבי מעוז: זהו האיש שאמר בטקס הזיכרון לראש הממשלה המנוח יצחק רבין ז"ל, ואני מצטט, "צאצאיו האידיאולוגיים של יגאל עמיר הם היום חברי כנסת".

אבי מעוז: אם חלילה לפיד יהיה ראש הממשלה גם בתואר, מחיקת זהותה היהודית של מדינת ישראל תעלה על אוטוסטרדה מהירה; אם חלילה לפיד יהיה ראש הממשלה גם בתואר, הפקרת הנגב והגליל תגדל לאין-שיעור; אם חלילה לפיד יהיה ראש הממשלה גם בתואר, מדינת ישראל תחזור להיות גורם בלתי משמעותי בעליל בשדה הבין-לאומי; אם חלילה לפיד יהיה ראש הממשלה גם בתואר, מוסד המשפחה במדינת ישראל יירמס ויימחק כתפיסת השרה מיכאלי שרואה במשפחה מקום מסוכן לגידול ילדים; אם חלילה לפיד יהיה ראש הממשלה גם בתואר, מדינת ישראל תהפוך להיות נושאת הדגל של מחיקת הזהויות של האיש והאישה; אם חלילה לפיד יהיה ראש הממשלה גם בתואר, ההגירה ההמונית של המסתננים לישראל תהפוך להיות מעין זו של אירופה; אם חלילה לפיד יהיה ראש הממשלה גם בתואר, מערכת המשפט תשלים במהירות את ההפיכה השלטונית שהתחיל אהרון ברק והדמוקרטיה בישראל תתרוקן ממשמעותה; אם חלילה לפיד יהיה ראש הממשלה גם בתואר, ההורים ששולחים את ילדיהם למערכת החינוך הממלכתית יוכלו לשכוח מאיזשהו ערך יהודי או לאומי בחינוך ילדיהם; המוטו יהיה, חלילה, איך לגדל אזרחים ניידים של העולם הגדול.

אבי מעוז: אם חלילה לפיד יהיה ראש הממשלה גם בתואר, צה"ל יזנח סופית את תפקידו ככוח ההכרעה וההגנה של המדינה היהודית; אם חלילה לפיד יהיה ראש הממשלה גם בתואר, הכותל המערבי יהפוך מהמקום המקודש של תפילות כל ישראל לאתר תיירות של סוגי פולחן שונים שישמש כאמצעי להכשרת התנועה הרפורמית, כאילו חלילה היא עוד חלק מהיהדות ומתורת ישראל.

אבי מעוז: בעזרת השם, היה לא תהיה.

אבי מעוז: ואתה, אדוני ראש הממשלה בתואר דהיום, מר נפתלי בנט, וחבריך ממפלגתך וממפלגת תקווה חדשה, תיזכרו בתולדות ימי מדינת ישראל כמי ששימשו אך ורק שליבות בסולם השמאל הרדיקלי, שהפך את מדינת ישראל ממדינת הלאום של העם היהודי למדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: אבל אנחנו לא מיואשים.

אבי מעוז: עם ישראל איננו מיואש.

אבי מעוז: אנחנו, יחד עם רוב-רובו של עם ישראל, מלאים בוודאות באמונה באלוקי ישראל.

אבי מעוז: כפי שלא עזב חסדו ואמיתו מעם ישראל לעולם, וכפי שהשיב וקיבץ אותנו מארבע כנפות תבל בחזרה לארצנו בתהליך התחייה, כך הוא יושיע אותנו במהרה מכל אותן הרוחות הזרות הללו, ומדינת ישראל תחזור לפרוח, לשגשג ולהתבסס כמדינה יהודית אשר ייעודה ניתן לה על ידיד בורא עולם.

אבי מעוז: ואתם תהיו לי ממלכת כוהנים וגוי קדוש במהרה בימינו אמן.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לבקשות רשות דיבור.

צבי האוזר: חבר הכנסת איימן עודה – לא נמצא, איננו נוכח.

צבי האוזר: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: מברוכ, סגן היושב-ראש.

צבי האוזר: תודה רבה לך.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, מכובדי השר, סגן השר, רבותיי חברי הכנסת, חבר הכנסת אוסאמה סעדי, הח"כ הערבי היחיד שנמצא במליאה שם, אני חוזר מסיור בנגב, באל-אטרש, סעווה, שם מתקיים מה שקרוי נטיעות.

אחמד טיבי: האמת שחורשים את השטח – תחרית', חראת'ה – והמקום הזה היה נטוע.

אחמד טיבי: חלק מהמקום הזה היה נטוע בעצי זית, שנעקרו – עצי זית, על ידי התושבים.

אחמד טיבי: וכששאלנו את נציגת המינהל במקום: מה זה?

אחמד טיבי: היא אמרה: זה משהו שהוא הפיך, וקוראים לזה "נטיעות שמירה", או "שימור".

אחמד טיבי: שמירה מפני מי?

אחמד טיבי: לטובת מי?

אחמד טיבי: עכשיו, הנטיעות האלה גורמות לכעס רב, ועקירת העצים וסילוק האנשים בקרב תושבי הנגב באל-אטרש, ומחוץ לאל-אטרש.

אחמד טיבי: אנחנו כבר שבועיים-שלושה מלווים את האנשים האלה בנגב, והם מרגישים שהם תחת מתקפה, ובצדק הם מרגישים שהם תחת מתקפה.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: המתקפה על אל-אטרש ועל הנגב היא מתקפת קרב מתמשכת).

אחמד טיבי: האמת היא שבלי הקולות שהצביעו לכנסת מהנגב, הממשלה הזאת לא הייתה קמה.

אחמד טיבי: אבל תראו איזה דבר מופלא:

אחמד טיבי: בחצי השנה האחרונה יש יותר הריסות בנגב על ידי הממשלה הזאת מאשר בששת החודשים שקדמו להם.

אחמד טיבי: זה תהליך מסוכן, מקומם.

אחמד טיבי: אגב, שלא לדבר על תהליך אחר, על צו שעה אחר – חוק שעבר, "חוק חריש", חידוש צו הוראת השעה שמסכנת את עתודת הקרקע של אזור ואדי עארה, לא מתחשבת בתושבים הערבים, מתחשבת בעיקר בתושבי חריש, כפי שהם לא מתחשבים בתושבים הערבים בנגב ועוקרים עצים, עוקרים אנשים.

אחמד טיבי: לכן היינו שם מהרשימה המשותפת, חברי איימן עודה, עופר כסיף ואנוכי, ונמשיך לעמוד בצד האנשים האלה, האיכרים, הילידים, בעלי המקום המותקפים – המותקפים על ידי הממשלה והקואליציה הזאת, הקואליציה והממשלה כפוית הטובה, מבחינת תושבי הנגב.

אחמד טיבי: מכמה בחינות, הביצועים של הממשלה הזאת הם יותר קשים מכל הממשלות הקודמות.

אחמד טיבי: דיברתי על הריסות בנגב, השוואה בין חצי השנה האחרונה לחצי השנה שלפניה, ההכרה בשלושת היישובים.

אחמד טיבי: בשבועיים האחרונים היו הודעות גם של התושבים של חלק מהיישובים האלה וגם של תושבים מסביב שמתנגדים בתוקף למה שקרוי "התכנסות", זה נקרא לעקור אותם מהאדמות שלהם.

אחמד טיבי: זה מוח'טט, מתווה, תוכנית שמטרתה לנשל את הערבים בנגב מהאדמות שלהם.

אחמד טיבי: נמשיך לעמוד נגד התוכנית המסוכנת הזאת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוסאמה סעדי, בבקשה, רשות דיבור לחמש דקות.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, אני מברך אותך, אדוני היושב-ראש, על התפקיד החדש כסגן יושב-ראש כנסת.

צבי האוזר: תודה רבה.

אוסאמה סעדי: כבוד שר המשפטים, אנחנו תמכנו בחוק הזה מהיום הראשון, גם במליאה, גם בוועדה שהיית, והשתתפנו בוועדת החוקה.

אוסאמה סעדי: אנחנו תומכים בצעדים וחוקים שהמטרה שלהם למגר את הפשיעה ואת ארגוני הפשיעה בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: כמובן עד גבול מסוים, יש לנו בכל זאת מחלוקות בחלק מהצעות החוק שאנחנו חושבים שהן לא מידתיות, הן יותר מדי פוגעות בזכויות פרט, ויש לנו את הוויכוח הזה סביב אותו חוק של חיפוש ללא צו.

אוסאמה סעדי: אבל בהחלט תמכנו בהרבה צעדים גם בהעלאת רמת הענישה על עבירות נשק, בתי משפט כלכליים, כל הנושא של חילוטים, כי בסופו של דבר מדובר בחיים שלנו, ואנחנו כל פעם מקבלים תזכורת כואבת יותר.

אוסאמה סעדי: אין כמו המקרה המזעזע של הילד עמאר חוג'יראת מביר אל-מכסור, שכולנו הלכנו לנחם את המשפחה ואת האימא ואת האבא, אבל מילים לא מחזירות את הילד המלאך עמאר.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שבאמת אנחנו נתחיל לראות שינויים בשטח, אבל לצערנו המספרים עדיין זוועתיים; בממוצע כל שלושה ימים יש רצח.

אוסאמה סעדי: מתחילת השנה יש שלושה מקרי רצח.

אוסאמה סעדי: חוץ מעמאר היה גם הרצח בלוד, חוסיין עיסאווי.

אוסאמה סעדי: ולכן, אם אנחנו נמשיך, אדוני שר המשפטים, סגן ראש הממשלה, בקצב הזה, אז אנחנו נשבור עוד שיא.

אוסאמה סעדי: בשנת 2020 היו 113, בשנת 2021 – 127.

אוסאמה סעדי: אני חושב שאף מדינה ואף חברה ואף בן אדם לא יכול להסכים לתופעה כזאת.

אוסאמה סעדי: אם לא תשנו את הדיסקט ותתחילו, במשטרה במיוחד, להתייחס לחברה הערבית ולאזרחים הערבים כאל אזרחים ולא כסיכון ביטחוני, ורק להסתכל בראייה ביטחונית, אז אנחנו לא נצליח לצערנו להגיע לתוצאות.

אוסאמה סעדי: ולכן כאשר יש חוק כמו החוק הזה, שהוא חוק שבא להגביר את בתי המשפט הכלכליים, וגם אמרנו מהרגע הראשון שאם זה לא יתלווה לתוספת תקנים של שופטים אז יוצא שכרנו בהפסדנו.

אוסאמה סעדי: אז כפי שהודעת, עומדים בקרוב למנות שישה שופטים לבית המשפט הכלכלי בתל אביב ולבית המשפט הכלכלי בחיפה, ואנחנו מקווים שהתיקים והסחבת והטיפול בתיקים האלה באמת יהיו במהרה, ושהעבריינים והפושעים יבואו על עונשם.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לברך אותך, אדוני שר המשפטים, על מינוי מנהל רשות האכיפה והגבייה היום, משהו חדש, עורך דין אורי ולרשטיין, שהיה סגן הכונס הרשמי.

אוסאמה סעדי: אני עבדתי איתו בצמוד במשך שנים בחוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, והוא מוכשר, הוא מקצועי.

אוסאמה סעדי: אבל כמובן שצריך לבצע רפורמה ושינויים.

אוסאמה סעדי: אתה לא מתאר לעצמך את כמות הפניות שאנחנו מקבלים כחברי כנסת של אזרחים פשוטים שמסתבכים, מסתבכים עם חובות, וצריך לסייע להם.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת, אדוני היושב-ראש, שדוח של חוצה ישראל, כביש 6, או חוצה צפון, מ-5 שקלים ל-8 שקלים, פתאום אתה מקבל 1,500 שקל.

אוסאמה סעדי: איפה נשמע דבר כזה?

אוסאמה סעדי: אז צריך לבוא ולתת לאנשים האלה לשלם את הקרן.

אוסאמה סעדי: חלק אפילו לא מקבלים את הדואר הרשום, ואז פתאום זה עם ריביות ועם ריביות פיגורים, אדוני שר המשפטים – אלעזר, השר שטרן, אתה חייב, השר שטרן, עד שאנחנו פונים לשר המשפטים ומנסים לשכנע אותו.

אוסאמה סעדי: יש לו תמיד אוזן קשבת לדברים האלה, כי הוא רגיש לדברים האלה, כמו הצעת החוק הממשלתית עם הצעות חוק שלנו, שנדחו עוד פעם ועוד פעם, בעניין ביטול הגבלת רישיון נהיגה.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר, אדוני שר המשפטים, אני חוזר על ההצעה שלנו, ואני מקווה שגם איתך וגם עם מנהל רשות האכיפה – באמת הגיע הזמן שאנחנו נעשה עוד פעם מבצע לתשלום חובות, ושישלמו האנשים את הקרן עם קצת, עוד – אז עשינו מבצע של הפחתה של 40% מריבית הפיגורים.

אוסאמה סעדי: ואני גם מחכה כבר משר המשפטים הקודם והקודם לעניין הזה של – אפרופו כונס נכסים, הגיעה השעה, ואני יודע, אנחנו דיברנו איתך, שיש החלטה לפתוח כונס רשמי במחוז צפון.

אוסאמה סעדי: לא יעלה על הדעת - - -

צבי האוזר: משפט סיכום, בבקשה.

אוסאמה סעדי: משפט סיכום.

אוסאמה סעדי: אני יודע שיש החלטה, עכשיו עבר התקציב.

אוסאמה סעדי: אני מקווה שאתה תפעל ושזה ייפתח כמה שיותר קרוב, לטובת האזרחים ולטובת גם כל תושבי הצפון שם.

אוסאמה סעדי: תודה.

צבי האוזר: תודה רבה.

גדעון סער: - - - כל משרד המשפטים - - -

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: חלק, חלק.

אוסאמה סעדי: חלק קטן.

אוסאמה סעדי: אתה, יש לך אימפריה, מה לעשות?

אוסאמה סעדי: וכמובן שאנחנו תומכים בחוק.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: בקשת רשות דיבור לחבר הכנסת עופר כסיף – אני מבין שהוא איננו נוכח.

צבי האוזר: אני מבין ששר המשפטים גדעון סער מבקש להתייחס לחוק.

צבי האוזר: בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה קודם כול לברך אותך, חברי חבר הכנסת צבי האוזר, שאתה מנהל בפעם הראשונה את ישיבת המליאה, ואני משוכנע שתעשה את זה בהוד והדר לאורך כל תקופת כהונת הכנסת הנוכחית.

גדעון סער: משמח ומרגש.

צבי האוזר: תודה רבה.

גדעון סער: אני רוצה להסביר במילים קצרות לכנסת את המהלך שאנחנו משלימים היום.

גדעון סער: המהלך הזה הוא מהלך משלים, יחד עם צו שאישרנו לא מכבר בוועדת החוקה, חוק ומשפט, ויחד עם בחירה שאנחנו אמורים לעשות בסוף החודש הזה, ב-27 בינואר, בוועדה לבחירת שופטים של מינוי עוד שישה שופטים לבתי המשפט הכלכליים.

גדעון סער: פה אנחנו מכריעים את עניין הסמכות המקומית.

גדעון סער: אבל בתמצית, אנחנו מסמיכים את בתי המשפט הכלכליים שפועלים בבתי המשפט המחוזיים בתל אביב-יפו ובחיפה לטפל גם בנושאים של פשיעה כלכלית מורכבת כמו עבירות הלבנת הון, כמו עבירות מיסים כבדות.

גדעון סער: כי כתב על זה בדוח השופט כבוב, סגן נשיא בית המשפט המחוזי בתל אביב, שזה צוואר בקבוק שהמשמעות שלו היא דיונים מאוד ארוכים מבחינת שנים בתיקים האלה.

גדעון סער: יש לזה כמובן השלכות אחר כך על הרתעת הענישה – ככל שההליך נמשך, הענישה בדרך כלל, הנטייה שלה היא להיות פחות כבדה, יש זליגה לעסקאות טיעון גם של תיקים שאולי לא היו צריכים להיסגר בעסקאות טיעון.

גדעון סער: ואי-אפשר להילחם בפשיעה המאורגנת בלי להתמודד עם הממד הכלכלי.

גדעון סער: ארגוני הפשיעה חייבים לשלם מחיר כלכלי.

גדעון סער: ומה שאנחנו עושים פה, אנחנו נותנים כלי להילחם בארגוני הפשיעה, שהיום, למרבה הצער, מחוללים נזקים כבדים, שאנחנו מודעים להם, בראש ובראשונה בחברה הערבית, ולא רק בה אבל בעיקר בה.

גדעון סער: כמו שאמרתי, אנחנו אמורים לבחור שישה שופטים חדשים שתוקצבו בתקציב המדינה, כבר בסוף החודש הזה.

גדעון סער: מעבר לזה, ובהקשר יותר רחב, אלה תיקים שמחייבים רמת מומחיות, בקיאות ומקצועיות גבוהה ביותר, וככל שאנחנו הולכים לכיוון הזה בסוגיות משפטיות שהן ייחודיות ומורכבות, הדבר הזה הוא טוב.

גדעון סער: אני מקווה שנוכל בהמשך להרחיב עוד יותר את בתי המשפט הכלכליים, בתקציב 2024-2023, ובהמשך גם להקים מחלקות כלכליות בבתי משפט נוספים, כמובן בבית המשפט המחוזי בירושלים.

גדעון סער: ברגע זה אנחנו מעצימים את בתי המשפט הכלכליים הקיימים, שהם מקצועיים, שהם טובים, ואני מודה גם לחבר הכנסת סעדי על הדברים הטובים וגם על הגישה העניינית בתמיכה בהצעת חוק שהיא לטובת הציבור, שהיא לטובת התמודדות עם הפשיעה המאורגנת, וקורא לכל חברי הכנסת מכל סיעות הבית לתמוך בחקיקה.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: מכיוון שאני מבין שגלעד קריב, יושב-ראש הוועדה, לא נמצא כאן, ואני רואה שגם המסתייגים לא נוכחים - - -

איתן גינזבורג: נעבור להצבעה, נעבור להצבעה.

אלעזר שטרן: כן, הצבעה.

מיקי לוי: הוסרו כל ההסתייגויות.

צבי האוזר: אז אכן, המסתייגים לא נוכחים.

צבי האוזר: אז אנחנו נעבור להצבעה על הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 100), התשפ"ב2021–, כנוסח הוועדה בקריאה השנייה ואחר כך בקריאה השלישית.

צבי האוזר: אז קודם השנייה, הצבעה.

צבי האוזר: בעד סעיפים 2-1 – 15

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: בעד – 15, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: תמה – סליחה, הצעת החוק התקבלה.

צבי האוזר: אט-אט אני אלמד.

צבי האוזר: הצעת החוק התקבלה בקריאה השנייה.

צבי האוזר: אנחנו נעבור לקריאה השלישית.

צבי האוזר: מי בעד?

צבי האוזר: מי נגד?

צבי האוזר: הצבעה.

צבי האוזר: בעד החוק – 17

צבי האוזר: נמנעים – אין

צבי האוזר: זהו.

צבי האוזר: 17 בעד, נגד – אין, נמנעים – אין.

צבי האוזר: החוק התקבל בקריאה השלישית.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: רבותיי, תם סדר-היום.

צבי האוזר: הישיבה הבאה תתקיים מחר, יום שלישי, ט' בשבט התשפ"ב, 11 בינואר 2022, בשעה 16:00.

צבי האוזר: הישיבה נעולה.