ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 96, 2022-01-05 00:00

מיקי לוי: היום יום רביעי, ג' בשבט התשפ"ב, 5 בינואר 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: על-סדר-היום: שאילתות דחופות.

מיקי לוי: שאילתה ראשונה – השר זאב אלקין יענה על שאילתה דחופה מס' 93, מאת חברת הכנסת וסרמן.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת וסרמן.

מיקי לוי: בבקשה, אדוני השר.

רות וסרמן לנדה: כבוד היושב-ראש, השר אלקין, המציאות כיום היא שחברות ללא רישיון מערכות כיבוי אש ואינסטלציה מתקינות את המערכות בהרבה מאוד בניינים, גופים וכיוצא בזה במדינה.

רות וסרמן לנדה: קבלן בעל רישיון – בדרך כלל בעל רישיון בנייה בנוסף – חותם בפועל על העבודה, הרבה פעמים כחותמת גומי.

רות וסרמן לנדה: כמובן שמשרד השיכון אחראי לרישום הקבלנים לכיבוי אש - -

מיקי לוי: חברת הכנסת וסרמן, אני מתנצל שאני מפריע לך - -

רות וסרמן לנדה: - - וביטחון הפנים – זה טיפה ארוך.

רות וסרמן לנדה: השאלה היא איך אתם מפקחים ואוכפים, או יותר נכון שומרים על רישום נכון של אותם גורמים שקוראים לעצמם "קבלני אינסטלציה ומערכות כיבוי האש".

רות וסרמן לנדה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני מתנצל – צריך להיצמד לנוסח השאילתה, כי התשובה מתייחסת לנוסח השאילתה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: ממש להקריא אותה.

מיקי לוי: תודה.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת רות וסרמן לנדה, חוק רישום קבלנים לעבודות הנדסה בנאיות מ-1969 – אני אקרא לו "החוק" בהמשך – קובע את החובה שכל המבצע עבודות הנדסה בנאיות עבור אחרים חייב להיות רשום בפנקס הקבלנים.

זאב אלקין: סעיף 14(א) לחוק קובע: "לא יבוצעו עבודות הנדסה בנאיות שהיקפן הכספי או מהותן המקצועית חורגים מהתחום שנקבע בתקנות - - - אלא על ידי קבלן רשום".

זאב אלקין: תקנה 1 לתקנות רישום הקבלנים לעבודות הנדסה בנאיות (היקף כספי ומהות מקצועית) מ-1984, קובעת את היקף העבודה באתר אחד שמעליו, משם והלאה, חלה חובת הרישום בפנקס הקבלנים.

זאב אלקין: נכון להיום, ההיקף בענף משנה הוא 45,000 שקלים באתר אחד, ובענף הראשי – כ-80,000 שקל.

זאב אלקין: תקנות רישום הקבלנים לעבודות הנדסה בנאיות (קביעת ענפים וחלוקת ענפים לענפי משנה) מ-1993, תקנות הענפים, קובעות את הענפים ואת ענפי המשנה שכל המבצע עבודות השייכות לענפים אלה באתר אחד כאמור בתקנות ההיקף הכספי, חייב ברישום בפנקס הקבלנים.

זאב אלקין: כיום יש בחוק 32 ענפים וענפי משנה.

זאב אלקין: בחודש נובמבר 2018 תוקנה תקנת הענפים, ובמסגרת התיקון בין היתר הוכנסו עבודות כיבוי אש לענף 190 ושמו שונה לענף מתקני תברואה (אינסטלציה ומערכות כיבוי אש).

זאב אלקין: זאת אומרת, שמ-2018 עבודות של כיבוי אש נכנסו פנימה לתוך המערכת הזאת, וכתוצאה מהכניסה פנימה כל קבלן שמבצע עבודות בתחום הזה של כיבוי אש, כפי שהיה קודם באינסטלציה, באתר אחד בהיקף של יותר מ-45,000 שקל, הוא זה שחייב ברישום בפנקס הקבלנים.

זאב אלקין: זה כרגע המצב החוקי.

זאב אלקין: מכאן יוצא, שכל קבלן שעושה עבודות בתחום של כיבוי אש או אינסטלציה בהיקף נמוך מזה שבאתר בודד, לפי החוק, גם לא חייב ברישום.

זאב אלקין: באגף רישום הקבלנים במשרד הבינוי והשיכון פועל מערך בחינות, שבו נבחנים קבלנים חסרי הכשרה מקצועית ובעלי ניסיון המבקשים להירשם בפנקס הקבלנים, כך שכל מי שעוסק בביצוע ובהתקנת מערכות כיבוי אש, המבקש להירשם בפנקס הקבלנים בענף 190 מתקני תברואה (אינסטלציה ומערכות כיבוי אש), בין שיש לו הכשרה מקצועית ובין שאין לו, יכול להירשם בפנקס הקבלנים.

זאב אלקין: זאת אומרת שמאז שהתיקון הזה עבר, כל קבלני המשנה שעוסקים בנושאים האלה, אם הם מעוניינים לבצע עבודות באתר אחד בהיקף של יותר מ-45 אלף שקל, עומדת בפניהם הדרך להירשם בפנקס הקבלנים, מאז שאושר החוק.

זאב אלקין: כאמור, האגף עוזר להם, ולמעשה, מפעיל מערך בחינות כדי לעזור להם לעבור את תהליך הרישום הזה.

זאב אלקין: זאת אומרת הרישום הוא לא פורמלי.

זאב אלקין: אתה צריך לעבור דרישות ומבחנים.

זאב אלקין: גם אם אין לך הכשרה מקצועית, אבל יש לך ניסיון בתחום, אתה צריך לעמוד בסטנדרט של הבחינות.

זאב אלקין: נכון להיום רשומים בפנקס הקבלנים 392 קבלנים בענף 190, מתוך סך הכול 13,300 קבלנים רשומים בכל הענפים.

זאב אלקין: כל אחד מ-392 הקבלנים האלה רשאי לבצע עבודות של כיבוי אש.

זאב אלקין: לא כולם עוסקים בזה כי, כאמור, הענף הזה כולל, כפי שאמרתי, מתקני תברואה, כיבוי אש ואינסטלציה.

זאב אלקין: לכן, בפועל חלקם עוסקים בכלל בנושאי אינסטלציה ולא בנושא של כיבוי אש.

זאב אלקין: אני גם לא יודע להפריד לך את זה בצורה פורמלית כי זה נחשב ענף אחד, אז הם עוברים מערכת סינון אחת ויכולים לעסוק גם בזה וגם בזה – כל מה שנכנס לתוך הענף הזה, 190.

זאב אלקין: משרד הבינוי והשיכון מפרסם באתר האינטרנט מידע על חוק רישום הקבלנים והוראותיו השונות, בין היתר על חובת הרישום, כפי שפירטתי כאן, על רשימת הענפים, תנאי רישום בפנקס הקבלנים וכו'.

זאב אלקין: כמו כן, בעבר התנהלו קמפיינים תקשורתיים בשיתוף התאחדות הקבלנים, ובהם הועבר לציבור מידע לגבי חובת הרישום בפנקס הקבלנים והיתרונות בהעסקת קבלנים רשומים.

זאב אלקין: ככל שתהיה מודעות ציבורית לעניין זה, יותר ויותר קבלנים ייגשו ויירשמו בפנקס הקבלנים.

זאב אלקין: בנוסף, משרד השיכון מבצע פעולות אכיפה – שזה מכוון לחלק הנוסף של השאלה שלך – של חוק רישום הקבלנים.

זאב אלקין: בין היתר, הוא מסייר באתרי בנייה לאיתור מבצעי עבודה שאינם רשומים.

זאב אלקין: ככל שמאתרים מבצעים כאלה – אנשים שעושים, לצורך העניין, במקרה שלך – עבודות של כיבוי אש והם לא רשומים, והיקף העבודות הוא יותר מ-45,000 שקל, מתנהל נגדם הליך מינהלי, בין היתר הוצאת צו הפסקת עבודה מינהלי ל-15 ימים לאתר כולו.

זאב אלקין: בימים האלה פועל המשרד מול משרד המשפטים כדי לאפשר לרשם הקבלנים להגיש גם תביעות פליליות, בנוסף לכלים המינהליים שעומדים לרשותנו, נגד מבצעי עבודה ללא רישיון הקבלן.

זאב אלקין: אם תהיה הסכמה ממשרד המשפטים שנקבל את הכלים האלה – או באופן ישיר, או כתוצאה משינויים בתקנות או חקיקה שתידרש – אז כמובן, יהיו למשרד גם יותר כלים באכיפה בתחום הזה.

זאב אלקין: שוב, לא רק לגבי הענף הספציפי שעליו שאלת, אלא בכל אותם ענפי המשנה בהתאם להוראות החוק.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

רות וסרמן לנדה: אפשר שאלת המשך?

מיקי לוי: בבקשה, שאלת המשך.

רות וסרמן לנדה: האם יש עבודה משותפת של המשרד שלך, אדוני השר, ושל המשרד לביטחון הפנים בנוגע לאכיפה?

רות וסרמן לנדה: כמה פעמים – אם יש לך הנתון הזה עכשיו או אולי בהמשך – האכיפה הובילה לתהליך פלילי או של הקפאת העבודה ל-15 יום באתר הבנייה, כפי שציינת?

רות וסרמן לנדה: תודה.

זאב אלקין: לגבי תהליך פלילי, כאמור, עדיין אין לנו סמכויות כאלה.

זאב אלקין: אז, מן הסתם, לא בדקתי.

זאב אלקין: אבל אני מניח שהתשובה היא אפס, מן הסתם.

זאב אלקין: לגבי השאלה כמה פעמים בפועל נעצרו עבודות באתר, אין לי נתון כזה כי זה לא הופיע בשאילתה, אז אני לא יודע איך לשלוף לך את זה.

זאב אלקין: בוודאי אפשר לבדוק.

זאב אלקין: לגבי שיתוף הפעולה עם המשרד לביטחון הפנים.

זאב אלקין: אני לא בטוח שהוא שותף פה מעשית, כי אנחנו אחראים לסוגיה של הרישום, והמשרד לביטחון הפנים, מן הסתם, אחראי לאישור של התוצר הסופי, לפי הדרישות של הכבאות בהשלמת הבנייה.

זאב אלקין: אני לא חושב שיש לו איזשהו מעמד בפיקוח על תהליך הבנייה עצמו.

זאב אלקין: לכן, לפי מיטב הבנתי – שוב, אני יכול לבדוק את זה – אני לא חושב שזה נדרש פה שיתוף עם המשרד לביטחון הפנים או שזה בכלל רלוונטי, כי כל גוף אחראי על התחום שלו.

זאב אלקין: אנחנו אחראים על ההקפדה על תנאי החוק של הרישום, למי שצריך להירשם, וכמובן, בתהליך הרישום, על הבחינות המקצועיות הרלוונטיות.

זאב אלקין: המשרד לביטחון הפנים, דרך מערך הכבאות, אחראי רק לאישורים מצד המערך על כך שמבנה מסוים עומד בדרישות הרלוונטיות של הכבאות.

זאב אלקין: לכן אלה שני תהליכים שונים, שאין סיבה שייפגשו באותה נקודת זמן.

רות וסרמן לנדה: אשמח לקבל את החומר הכתוב, אם אפשר, אדוני השר.

רות וסרמן לנדה: תודה.

זאב אלקין: מה זה החומר הכתוב?

רות וסרמן לנדה: מה שהקראת.

זאב אלקין: מה שהקראתי?

זאב אלקין: אוקיי.

מיקי לוי: יש לך בפרוטוקול הכנסת – הכי מהיר.

זאב אלקין: אבל אנחנו נשמח גם לספק ללשכה של חברת הכנסת.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה.

רות וסרמן לנדה: בסדר גמור.

זאב אלקין: אני אבקש מהצוות שלי לדאוג לכך שתקבלי את הנוסח.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה, שאלה נוספת.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אדוני השר, שלום לך.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול אותך על הנטיעות של קרן הקיימת לישראל באדמות מדינה, אדמות רמ"י, שאתה מופקד עליהן, בשמורת יער יתיר.

אורית סטרוק: ביום שלישי שעבר התפרסמה אזהרה מטעם – איך הם קראו לעצמם?

אורית סטרוק: לא זוכרת.

אורית סטרוק: איזשהו שבט בדואי, אני תכף אגיד לך – שהם מזהירים אתכם.

אורית סטרוק: לא מזהירים אותך, אלא את ראש הממשלה, שאם הוא ימשיך לבצע את הנטיעות באדמות, מה שהם מכנים, שבט אל-אטרש, ממשלתו תפורק.

אורית סטרוק: מייד אחר כך ביום רביעי הופסקו הנטיעות, ביום חמישי ערב אמרו שהנטיעות יחודשו ביום ראשון.

אורית סטרוק: עכשיו אנחנו ביום רביעי, והנטיעות טרם חודשו.

אורית סטרוק: האם אתה יכול להגיד לי, בבקשה, אם הנטיעות יחודשו ומתי?

אורית סטרוק: אם לא, למה לא? ועוד שאלה, מכיוון שיש גם שמועות בעניין הזה: האם נכון שנפתלי בנט עקף אותך בעניין הזה, ומנהל את הנושא הזה במקומך?

אורית סטרוק: תודה.

זאב אלקין: אומנם אין שום קשר, חברת הכנסת סטרוק, כמו שאת מבינה, בין מה ששאלת לשאילתה המקורית, חוץ מהעובדה שהשאילתה המקורית התייחסה לכיבוי אש שזה תחום של התמודדות עם שריפות, והנטיעות לפעמים עולות באש.

זאב אלקין: זה בערך הקשר היחיד שאני מצליח למצוא.

זאב אלקין: אבל לפנים משורת הדין, היות שסביב הנושא הזה יש המון המון פייק ניוז, אני דווקא אולי רוצה לנצל את ההזדמנות ולהבהיר את הדברים.

זאב אלקין: תהליך הנטיעות הוא תהליך שמבצע קק"ל בשיתוף פעולה עם רשות מקרקעי ישראל, כחלק מהחלטת ממשלה קיימת.

זאב אלקין: ככלל, זהו תהליך מקצועי לחלוטין שאיננו כפוף לדרג הפוליטי וגם לא צריך להיות מנוהל על ידי הדרג הפוליטי.

זאב אלקין: כחלק מהעבודות הסדירות ותוכנית העבודה של שני הגופים האלה, אכן בשבוע שעבר התבצעו נטיעות כאלה במשך שלושה ימים, כפי שתוכנן מראש, בין השאר, בשטח שהוא אדמות מדינה, אבל יש עליו גם תביעות בעלות, ולכן הוא שטח רגיש מבחינת התושבים שנמצאים שם.

זאב אלקין: אף אחד לא ביקש ממני אישור לבצע את הנטיעות האלו, ולא צריך לבקש, אלא רמ"י וקק"ל עשו את זה כחלק מתוכנית העבודה.

זאב אלקין: אף אחד גם לא קיבל ממני הנחיה להפסיק.

זאב אלקין: העבודות תוכננו מראש.

זאב אלקין: היות שלעבודות בשטחים רגישים, לפי הכלל וצורת העבודה הנדרשת, נדרש גם סיוע משטרתי – אגב, חבל שכך, הייתי שמח אם עובדי קק"ל ורמ"י יכלו לעשות את מלאכתם נאמנה בלי צורך באבטחה של המשטרה, אבל אין מה לעשות, זו המציאות שבה אנחנו נמצאים.

זאב אלקין: לכן מראש היה סיכום עם המשטרה שאבטחה מסיבית יותר, שהוקדשה לצורך המשימה הזאת, תהיה לשלושה ימים, לביצוע שלב ראשון של הנטיעות, ואחר כך היה תכנון לבצע עבודות במינון יותר קטן.

זאב אלקין: התפיסה הייתה שלא צריך בשביל זה אבטחה משטרתית משמעותית, אלא רק כמות קטנה של שוטרים, שרמ"י וקק"ל יכולות לשכור את שירותיהם, כפי שכידוע גופים ציבוריים שונים עובדים מול המשטרה, וזה יספיק להמשך הנטיעות.

זאב אלקין: לצערי, מהיום הראשון של הנטיעות האלה, האירוע הפך – וגם לובה על ידי כל מיני גורמים בשטח, ובהם גם גורמים פוליטיים בתוך הבית הזה, וחבל שכך.

זאב אלקין: עוד פעם, מדובר על נטיעות עצים על אדמות מדינה.

זאב אלקין: גם אם יש תביעות בעלות על השטח הזה, ואם אפשר להניח תיאורטית שמתישהו בית המשפט יחליט לטובת אותן תביעות בעלות – מה שקשה לראות כרגע – גם אם זה יקרה, יעבירו את השטח.

זאב אלקין: זה עצים, כן?

זאב אלקין: אלה לא בתים.

זאב אלקין: תמיד אפשר להוציא אותם, ולכן אין פה שום הכרעה בנושא של תביעות בעלות ושום פגיעה בשום זכויות קנייניות של אף אחד.

זאב אלקין: לכן, חבל לי על ההדים שזה עורר.

זאב אלקין: אין סיבה לכך.

זאב אלקין: בכל מקרה, למרות כל הבלגן הגדול והרמה המאוד גבוהה תקשורתית של האירוע וכל מיני איומים מכל מיני כיוונים שנשמעו ושאלות שהיו, אני בחרתי לנהוג, בעיניי, כפי שנכון לנהוג, כך שהדרג הפוליטי לא צריך להתערב בסוגיה הזאת, והסוגיה חייבת להישאר מקצועית גרידא.

זאב אלקין: ואכן, זה מה שקרה.

זאב אלקין: במשך שלושת הימים המתוכננים – חברת הכנסת סטרוק – הנטיעות האלה נמשכו, למרות כל ההו-הא שהיה מסביב.

זאב אלקין: במהלך שלושת הימים האלה היו גם כל מיני הצעות לקיים דיאלוג עם התושבים, להרגיע את הרוחות, ולהמשיך את הנטיעות באווירה יותר רגועה ובהסכמה.

זאב אלקין: אני אף פעם לא נגד זה.

זאב אלקין: שיקול הדעת להיענות להצעות הוא בידי מנכל רמ"י והנהגת קק"ל, כשני גופים מקצועיים שאמונים על סוגיית הנטיעות, על קביעת המקומות – איפה, לאן, מתי ובאיזה היקף – ולא נכון שהדרגים הפוליטיים יתערבו בסוגיה הזאת.

זאב אלקין: גם לא ידוע לי שראש הממשלה התערב בסוגיה הזאת מאחורי גבי, לכן אני לא יודע על מה את מתבססת בשאלה שלך.

זאב אלקין: כל ניהול האירוע הוא על ידי הדרגים המקצועיים של רמ"י.

זאב אלקין: כאמור, רמ"י וקק"ל מצאו לנכון שזה לא נכון להפסיק את הנטיעות במשך שלושת הימים הראשונים, כשהייתה אבטחה משטרתית, ואכן ניהלו אותן.

זאב אלקין: יכול להיות שהיום השלישי היה טיפה מקוצר יותר, בגלל התלהטות הרוחות שהייתה שם וההמלצה - - -

מאיר כהן: - - - לפני חמש שנים.

גבי לסקי: אפשר לנטוע בשנת שמיטה?

זאב אלקין: כן, מותר.

זאב אלקין: קק"ל זה גוף מדהים – אני גם שאלתי את השאלה הזאת כשכל הנושא הזה עלה, כי עניין אותי, והתברר לי דבר מעניין, שבקק"ל יש רב.

זאב אלקין: לא ידעתי שיש דבר כזה רב קק"ל, ואפילו שאלו אותו את השאלה הזאת, מזמן – זאת לא פעם ראשונה – והפסיקה שלו היא שבסוגיה של הטיפול באדמות וכו' מותר לעשות נטיעות כאלה, בדרך מסוימת, גם בשנת שמיטה.

זאב אלקין: אז אכן הדבר מותר.

זאב אלקין: אני רק אסיים את התשובה – מה קרה השבוע.

אורית סטרוק: כל זה היה היסטוריה.

זאב אלקין: אבל חשוב להגיד אותה, כי אני שמעתי שמועות, שמייד כשמישהו דרש הפסיקו את הנטיעות.

זאב אלקין: הכול עורבא פרח.

זאב אלקין: שלושה ימים היו נטיעות במקביל לכל ההו-הא שהיה פה בכל מיני מקומות, בעיקר בתקשורת.

זאב אלקין: לאחר מכן, הנטיעות תוכננו להתחדש ביום ראשון, כפי שאמרת בצדק, היה גשם בימי ראשון ושני, ולכן קק"ל ורמ"י החליטו לשנות את המיקום לאזור שלא היו בו בעיות של מזג אוויר, וביקשו לחזור לאזור הזה במהלך השבוע הזה, במחצית השנייה של השבוע.

זאב אלקין: לפי חוות דעת שהם קיבלו מהמשטרה, בניגוד לתכנון הראשוני, גם של המשך העבודות – עיקר העבודות בוצעו כבר, כי הן תוכננו לשלושה ימים, אבל גם להמשך העבודות שתוכנן – לדעת המשטרה, צריך סיוע משטרתי בהיקף יותר גדול ממה שחשבו מלכתחילה; בגלל – שוב, לצערי – ליבוי האירוע, בין השאר גם על ידי גורמים פוליטיים.

זאב אלקין: ולכן, המשטרה טענה שהליווי של 20 שוטרים איננו מספק, וצריך להקדיש כוחות יותר גדולים.

זאב אלקין: כידוע, בימים אלה המשטרה עסוקה בסוגיה של ההילולה בנתיבות, ולכן מחוז דרום של המשטרה השיב את פני רמ"י ריקם ואמר שהוא לא מסוגל לתת את הליווי הרלוונטי בימים הקרובים, כי בכל זאת כוחות המשטרה מוגבלים, והם הופנו לסוגיה של נתיבות; אפשר גם להבין את זה.

זאב אלקין: מייד בתום ההילולה, המשטרה תיתן תשובה לרמ"י – יכול להיות שכבר בשבוע הבא, או קצת אחרי זה – ויעשו את ההשלמות המעטות שעוד נשארו.

זאב אלקין: כאמור, עיקר העבודות בוצע.

זאב אלקין: לכן זה כרגע הסטטוס.

זאב אלקין: ישנה בקשה מרמ"י וקק"ל למשטרה, יש שיח מקצועי וטוב בין הגורמים האלה.

זאב אלקין: אגב, אני רוצה לנצל את הבמה ולהודות לכוחות המשטרה על הליווי בעבודה החשובה הזאת.

זאב אלקין: בסך הכול, כל השיח הזה וכל התיאומים – חברת הכנסת סטרוק – מתבצעים ברמה מקצועית בלבד, בלי התערבות של אף גורם פוליטי, וטוב שכך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, שאלה נוספת, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני השר, היום, לבושתנו ולחרפתנו, הפקרתם את הנגב ואת הגליל לאחים המוסלמים והעברתם כאן חוק - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, זה ניצול ציני של מנגנון השאילתה.

שלמה קרעי: אתה לא יכול לצנזר אותי, אדוני יושב-הראש.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תיצמד לשאלה, שהיא שאלה המשכית לנושא, בבקשה.

מיקי לוי: יש לך מספיק הזדמנויות לדבר היום.

שלמה קרעי: אני אשאל את מה שאני רוצה לשאול.

מיקי לוי: אני מציע לך - - -

שלמה קרעי: אתה לא תצנזר אותי, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אני מציע לך - - -

שלמה קרעי: אם יש לך יועץ משפטי שמורה לך לצנזר אותי, בבקשה.

מיקי לוי: אני לא מצנזר אותך – אני מציע לך - - -

שלמה קרעי: ליועצים המשפטיים לא הקשבתם בנושא של חוק החשמל, אז אתה פתאום מרים לי תקנון?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, השאלה שלך מתייחסת כשאלת המשך?

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: היא מתייחסת כשאלת המשך, והיא תהיה ברורה בסוף השאלה.

מיקי לוי: לא, אתה תתייחס, בבקשה.

שלמה קרעי: אני אתייחס למה שאני רוצה, ואם אתה רוצה למנוע ממני – תמנע.

מיקי לוי: אם זה יהיה כזה – אני אימנע, אני כבר אומר.

מיקי לוי: בבקשה, אני מאפשר לך.

שלמה קרעי: תמשיכו לסתום פיות.

שלמה קרעי: אני חוזר על השאלה: אדוני השר, לבושתנו ולחרפתנו, הבוקר הזה הפקרתם את אדמות הנגב והגליל לאחים המוסלמים, והתרתם - -

מיקי לוי: נא להפסיק את השאלה.

מיקי לוי: השאלה – למרות שהתריתי והתרעתי - - -

שלמה קרעי: - - את האכיפה.

מיקי לוי: תפסיקי לו את המיקרופון, בבקשה.

שלמה קרעי: אני מתייחס לאכיפה ולפיקוח.

מיקי לוי: או שאתה מתייחס לשאלה, ואז אני אחדש לך את הרמקול.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני מבקש בכל לשון של בקשה.

שלמה קרעי: אני אחזור שוב פעם.

מיקי לוי: יש כללים – תקשיב לי בבקשה.

שלמה קרעי: תשמע את השאלה עד הסוף, ואז תחליט אם היא רלוונטית או לא רלוונטית.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני מוכן, לפנים משורת הדין, למרות שפתחת לא טוב, לאפשר לך שאלת המשך.

מיקי לוי: בבקשה, תתייחס לנושא עצמו.

שלמה קרעי: אני לא צריך טובות ממך.

מיקי לוי: יהיו לך מספיק הזדמנויות היום לעלות ולהגיד מה שאתה רוצה.

שלמה קרעי: אם אתה רוצה למנוע ממני – תסתום לי את המיקרופון.

שלמה קרעי: בבקשה, תסתום.

מיקי לוי: אתה כנראה לא מקשיב לי.

שלמה קרעי: תכבה את המיקרופון, אם אתה לא רוצה לתת לי.

מיקי לוי: בבקשה.

זאב אלקין: חבר הכנסת קרעי, אני רק אתזכר אותך שהנושא של השאילתה זה מערכות כיבוי אש ואינסטלציה בענף הבנייה.

מיקי לוי: בבקשה לחבר את המיקרופון.

מיקי לוי: תתרכז בשאלת ההמשך, שמתייחסת לשאלה.

שלמה קרעי: אני אשאל – אתה תקצוב לי זמן, ואתה לא תקצוב את מה שאני רוצה לומר.

מיקי לוי: אבל - - -

שלמה קרעי: אתה לא צפון קוריאה כאן, אדוני יושב-הראש.

מיקי לוי: הבנתי, להפסיק בבקשה.

מיקי לוי: שב בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: למרות הניסיונות והבקשות שלי להיצמד לשאלה, אתה לא מבין.

שלמה קרעי: התרתם את האכיפה והפיקוח, וזה ההמשך של שאלת ההמשך.

מיקי לוי: בבקשה, אנחנו כאן לא צפון קוריאה, זוהי מדינת ישראל.

מיקי לוי: בבקשה תשב.

מיקי לוי: נא להושיב את חבר הכנסת קרעי, סדרנים, תודה.

שלמה קרעי: למה אתם לא עושים אותו הדבר גם בהתיישבות הצעירה?

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

שלמה קרעי: האם לא תהא כוהנת כפונדקית?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה ראשונה.

שלמה קרעי: האם במדינת היהודים אתם מפלים יהודים - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה שנייה.

שלמה קרעי: - - ונותנים לערבים לעשות מה שהם רוצים?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, החוצה.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, החוצה.

מיקי לוי: תיכנס רק כשאני ארשה לך.

מיקי לוי: (חבר הכנסת שלמה קרעי יוצא מאולם המליאה)

מיקי לוי: אדוני השר, אני רוצה להודות לך על התשובות הבאמת-רחבות.

מיקי לוי: חבל שזה נגמר כך.

מיקי לוי: אני עובר לשאילתה מס' 2, חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה – עמידר ביפו.

מיקי לוי: חבל, יש גבול שאני לא אתן לעבור אותו.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, השאילתה בעניין דירות מוגנות המנוהלות בחברת עמידר ביפו.

עופר כסיף: רצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: כמה דירות רשות הפיתוח מנוהלות בהסדרי דמי מפתח על ידי עמידר ביפו?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: לכמה מאותן דירות קיימים הליכים משפטיים לפינוי מנכס או הוצאתו למכרז?

עופר כסיף: 3.

עופר כסיף: כמה מאותן דירות קיבלו צווי פינוי?

עופר כסיף: 4.

עופר כסיף: כמה מהדירות מוגדרות כפלישה חלקית או מלאה?

עופר כסיף: תודה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי השרים וחברי הכנסת, להלן התשובה: סך כל היחידות ביפו המשמשות למגורים ומנוהלות על ידי עמידר הן 1,034 דירות, ומהן מושכרות בשכירות מוגנת 703 דירות ומושכרות בשכירות חופשית 63 דירות.

זאב אלקין: יחידות המוחזקות שלא כדין על ידי מחזיקים הטוענים לזכויות, למשל בני משפחה שלא זכאים על פי חוק להמשיך ולהחזיק את הדירה, דיירים שלא שילמו את חלקם ומקרים מסוג כזה זה 163 דירות, ויחידות המוחזקות שלא כדין על ידי פולשים, מחזיקים שלכאורה נכנסו לנכס בלי שהייתה להם איזושהי זיקה קודמת אליו, כי הם לא בני משפחה, ולא אלה שהפסיקו לשלם את התשלום שהם צריכים לשלם אלא פשוט אנשים שבאו לגמרי מבחוץ ופלשו לדירות – 105 דירות כאלה.

זאב אלקין: זה לגבי השאלה הראשונה.

זאב אלקין: לגבי השאלה השנייה, תביעות פעילות שנמצאות בערכאות משפטיות לפינוי נכסים המשמשים למגורים יש 102 בסך הכול, מהן 18 תביעות בשל חובות כספיים של דיירים מוגנים ו-84 תביעות נגד מחזיקים שלא כדין.

זאב אלקין: אין בשלב זה מכרזים על נכסים המוחזקים על ידי דיירים מוגנים.

זאב אלקין: לגבי השאלה השלישית, יש כרגע הליכי הוצאה לפועל פעילים אחרי פסקי דין לפינוי שכבר ניתנו, בשונה מהמקרה הקודם, של 106 יחידות המשמשות למגורים.

זאב אלקין: בכל המקרים מדובר במחזיקים שלא כדין, ולפני כל פינוי בפועל כמובן נבחנות הנסיבות הספציפיות של המקרה.

זאב אלקין: עכשיו, לגבי השאלה הרביעית שלך, אדוני חבר הכנסת, לגבי השאלה כמה זה פלישה חלקית או מלאה – אין הגדרה כזאת שאנחנו מכירים משפטית, פלישה חלקית או מלאה.

זאב אלקין: אני ציינתי שיש הגדרות של פלישה של אנשים שהם ללא שום זיקה לנכס, לכאורה, לפחות לפי הנתונים שבידינו, והחזקה שלא כדין על ידי גורמים שלכאורה לא אמורים להישאר שם, כמו בני משפחה שלא זכאים או אנשים שהפסיקו לשלם.

זאב אלקין: זאת ההגדרה היחידה שאני יודע להבחין, וכאמור, יש 105 יחידות "פלושות" שמשמשות למגורים.

זאב אלקין: עד כאן לגבי הנתונים שאדוני ביקש.

מיקי לוי: שאלת המשך, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני, על התשובה המפורטת.

עופר כסיף: ידוע לי – פגשתי אישית כמה נשים, רובן חד-הוריות, שפשוט גורשו מהדירות שלהן ונאלצו למצוא את עצמן באוהל ברחוב בחורף.

עופר כסיף: השאלה שלי היא מדוע, מה ההצדקה לפינוי הזה ואיזה פתרון משרדך יכול וייתן לאותן נשים על ילדיהן כדי שלא יישארו ברחוב.

עופר כסיף: תודה.

זאב אלקין: כאמור, אני לא יכול להתייחס למקרים הספציפיים, כי כפי שברור לך, לא ציינת אותם ולא בדקתי, אז אני לא יודע להתייחס למקרה ספציפי שציינת.

זאב אלקין: אבל אני מניח, סתם כהעשרה, שמן הסתם, המקרים שאתה מדבר עליהם, מדובר על מקרים של פינוי דירות לאחר שניתנו פסקי דין, של אנשים שלא צריכים לפי חוק להימצא שם, למשל כי הם היו פולשים או פולשות מלכתחילה, או לחלופין הפכו למחזיקים שלא כדין, בני משפחה שנשארו בדירות ולא היו זכאים להישאר שם, ולכן נאלצו להתפנות משם לאחר שניתן פסק דין.

זאב אלקין: הרי חוץ מפלישות טריות, אדוני מכיר, אי-אפשר לפנות בלי דיון משפטי מסודר ובלי פסק דין מסודר.

זאב אלקין: אני מניח שזה הסוג של המקרים.

זאב אלקין: איזה פתרונות?

זאב אלקין: לצערי יש קבוצות גדולות מאוד של אוכלוסייה במדינת ישראל – ושר הרווחה מכיר את זה היטב – שהן משפחות קשות יום מכל מיני סוגים: משפחות מרובות ילדים, אימהות חד-הוריות.

זאב אלקין: חלקן זכאיות לדיור ציבורי.

זאב אלקין: מי שמתוך המקרים שציינת זכאי לפי חוקי המדינה והקריטריונים הפעילים לדיור ציבור, אז הוא צריך להירשם בתור לדיור ציבורי, וברגע שהוא נרשם בתור ונקבעה הזכאות שלו, הוא מקבל מהמדינה סיוע בשכר דירה בהיקף נדיב, שמאפשר באמת לשכור דירה סבירה גם באזורים במרכז הארץ, אפילו בתל אביב.

זאב אלקין: לעומת זאת, מי שלא זכאי לדיור ציבורי, קרי, גם אם מצבו קשה אבל הוא לא מספיק קשה כדי להיכנס לקריטריונים – למשל אם לא מדובר על עולים אז אם חד-הורית עם ילד אחד או שניים, שלפי הקריטריונים היא לא נכנסת לזכאות לדיור ציבורי גם כשההכנסה שלה נמוכה – משפחות כאלה, אם הן נמצאות זכאיות לסיוע בשכר דירה – גם כן צריך לעבור תהליך של קביעת זכאות – מקבלות סיוע בשכר דירה.

זאב אלקין: כמובן, בשונה מזכאים לדיור ציבורי, הסיוע הזה הוא סיוע חלקי בלבד, ולא מאפשר לכסות מכספי סיוע את מלוא עלות השכירות, אלא מחייב אותם להוסיף מכספם ורק להיעזר במדינה בתשלום השכירות.

זאב אלקין: גם משפחות מהסוג הראשון וגם מהסוג השני, אם אני לוקח את התור של משרד השיכון ומשרד הקליטה ביחד, יש כ-30,000 משפחות שממתינות לדיור ציבורי וזכאיות לו, ויש הרבה יותר משפחות שלא זכאיות לדיור ציבורי אבל הן משפחות קשות יום ומקבלות רק סיוע בשכר דירה.

זאב אלקין: ולכן דינן של המשפחות שאדוני מציין יהיה כמו כל אותן עשרות אלפי משפחות ישראליות מכל הקבוצות ומכל המגזרים שמקבלות את הסיוע בגובה שהמדינה מסוגלת לתת בהתאם למעמד הכלכלי-חברתי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאלת המשך – לחברת הכנסת לסקי.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: לא?

גבי לסקי: אני אשמח - - -

מיקי לוי: סליחה, אני מתנצל.

מיקי לוי: אדוני השר, תודה רבה לך.

זאב אלקין: תודה רבה.

מיקי לוי: שרת החינוך, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת לזימי, בבקשה.

נעמה לזימי: תודה רבה.

נעמה לזימי: השאלה שלי היא על מעבר תחום המשפחתונים המפוקחים למשרד החינוך.

נעמה לזימי: ראשית, אני רוצה לפתוח ולומר לך, השרה, שהמהלך של העברת תחום הגיל הרך סוף-סוף למשרד החינוך זה מה שלא עשו פה עשרות שנים.

נעמה לזימי: זה היה צריך לקרות כבר מזמן, וזה באמת מהלך מבורך שהממשלה הזו עושה.

נעמה לזימי: חשוב לפתוח בזה.

נעמה לזימי: אבל אני רוצה לדבר על אותו נתח שנשאר מאחור.

נעמה לזימי: בתחילת החודש הבא תעבור האחריות למסגרות לפעוטות עד גיל שלוש מהאגף למעונות היום במשרד הכלכלה אל משרד החינוך.

נעמה לזימי: האם במסגרת מעבר זה בכוונת משרד החינוך לקחת אחריות לתחום המשפחתונים המפוקחים, המונים 20,000 פעוטות ו-3,700 משפחתונים, שהם בדיוק תולדה של התת-השקעה לאורך השנים ויצירת גנים ומעונות?

נעמה לזימי: חייבים להבין שלילדים האלה ולמסגרות האלה חייב להיות מענה פדגוגי מקצועי בעל אחריות, שאת עכשיו מובילה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה על השאלה החשובה הזו.

יפעת שאשא ביטון: אני גם ערה לשיח שמתרחש.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נתחיל קודם כול בלעשות סדר בדבר הזה בכלל.

יפעת שאשא ביטון: במשך שנים מדובר כאן בכנסת על העברת תחום מעונות היום.

יפעת שאשא ביטון: "מעונות היום" – כי מעון יום ומשפחתון אלו שני דברים שונים לחלוטין והם גם לא נמצאים תחת אותו חוק פיקוח ואין את אותם כלים פיקוחיים מתוקף חוק עבור שניהם.

יפעת שאשא ביטון: ואני לא חושבת שאם היו שואלים אותנו לפני שנה אם אנחנו מאמינים שזה יקרה כל כך מהר – כי זה באמת להפוך לא חזון למציאות, זה חלום למציאות, העברת מעונות היום למשרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לומר לך שאני מבינה את התחושות שלכם לגבי הנושא של המשפחתונים.

יפעת שאשא ביטון: המשפחתונים לא אמורים לעבור למשרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: למשרד החינוך עובר רק מה שנמצא תחת חוק הפיקוח שחוקק ב-2018.

יפעת שאשא ביטון: זה חוק שהובלתי יחד עם הארגונים השונים ויחד עם הרבה מאוד אנשים, כמו השדולה לגילאי לידה עד שלוש – את בטח מכירה את כולם – שישבו כאן ונלחמו כדי שיהיו כלי פיקוח שיאפשר את הבטיחות והביטחון של הילדים שלנו בתוך המסגרות החינוכיות.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו, מה זה מעון לפי ההגדרה?

יפעת שאשא ביטון: זו כל מסגרת שיש בה שבעה פעוטות ומעלה.

יפעת שאשא ביטון: משם אנחנו יכולים להיכנס, לבדוק רישום פלילי, לדרוש עזרה ראשונית, הכשרה ואת כל הדברים הנוספים שאנחנו נביא מתוקף המשרד.

יפעת שאשא ביטון: המשפחתונים לא נמצאים תחת החוק הזה, אבל אני יכולה לומר לך שכל משפחתון – כי אנחנו יודעים הרי מה זה משפחתון.

יפעת שאשא ביטון: זה גם יכול להיות בית עם שלושה פעוטות, זאת אומרת, זה בין שלושה לחמישה; לרוב אלו המספרים.

יפעת שאשא ביטון: ברגע שהם יחליטו שהם מגיעים לשבעה פעוטות – זאת אומרת יוסיפו אפילו שניים, שני פעוטות, יעלו מחמישה לשבעה – הם נכנסים אוטומטית למשרד החינוך ונכנסים תחת חוק הפיקוח.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו, אני מבינה את התחושה שאם כבר מעבירים – וזה 400,000 ילדים; חשוב להגיד, אנחנו עושים כאן מהלך היסטורי, 400,000 נכנסים תחת אחריות של משרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אז אם כבר אנחנו עושים את המהלך הזה, אז בואו נשפוך גם את המשפחתונים.

יפעת שאשא ביטון: אז, קודם כול, אני אומרת, בואו נשאיר רגע משהו להמשך, כי אם אנחנו רוצים לעשות את זה, אנחנו רוצים לעשות את זה כמו שצריך.

יפעת שאשא ביטון: המשפחתונים בשביל לעבור, לצורך העניין, צריכים שיהיה כלי פיקוחי אמיתי, שיהיה אפשר לממש את כל מה שאמרתי גם לגבי המעונות.

יפעת שאשא ביטון: ואת יודעת מה, כמו שאמרתי קודם, הם אפילו לא צריכים לחכות לזה.

יפעת שאשא ביטון: מספיק שהם יגדילו את מספר הילדים בתוך המשפחתון, והם הופכים להיות מעון לכל דבר ועניין, שמחויב בפיקוח.

יפעת שאשא ביטון: זה כבר לא יהיה לפתחי אם אנחנו מוכנים לקבל או לא, הוא יהיה מחויב בפיקוח של משרד החינוך והוא יהיה מחויב לעבור אלינו.

יפעת שאשא ביטון: אז זו המציאות.

יפעת שאשא ביטון: ואני חושבת שדווקא אנשי המשכן כאן, שיודעים כמה אנחנו עבדנו בשביל להעביר את חוק הפיקוח – זה חוק שהתגלגל עוד מהתקופה שאורלב, חבר הכנסת לשעבר אורלב, היה יושב-ראש הוועדה לזכויות הילד.

יפעת שאשא ביטון: הרבה מאוד שנים זה הסתובב כאן בכנסת.

יפעת שאשא ביטון: הצלחנו לחוקק אותו אחרי ארבע שנים מאוד מאוד מאומצות.

יפעת שאשא ביטון: אני אומר לך משהו אפילו כאנקדוטה.

יפעת שאשא ביטון: הצלחנו לחוקק את זה שבוע אחרי שפוזרה הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, שתביני כמה היינו מחויבים לדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: ולכן כל מה שעובר למשרד החינוך הוא מה שנמצא תחת החוק, כדי שיהיו לי כלים אמיתיים לפקח על המסגרות האלו.

נעמה לזימי: אני אשאל שאלה עוקבת?

נעמה לזימי: כן.

נעמה לזימי: אני אתחיל אומר - - -

מיקי לוי: שאלת המשך.

נעמה לזימי: כן.

נעמה לזימי: אני מכירה את האיגוד של המשפחתונים.

נעמה לזימי: במשך שנים הייתי פעילה בארגון כוח לעובדים, ואני יודעת עד כמה ההתארגנות הזו היא התארגנות מהפכנית, עוד בתקופה שזה היה בתמ"ת והיו תנאים באמת אפילו יותר מחפירים מהיום.

נעמה לזימי: אלה באמת המסגרות שיושבות, רובן, בחברה החרדית והערבית, עם היעדר פיקוח ותנאים סוציאליים כלפי המטפלות לא פחות מהילדים, בצורה שהיא באמת קשה.

נעמה לזימי: האם אפשר יהיה לבחון שנת מעבר, שתכיל גם מסגרות עד חמישה ילדים?

נעמה לזימי: אני מבינה את העניין של הרגע הזה, אבל פשוט להשאיר אותם שם זה גוזר על 20,000 הילדים האלה, בממוצע, תינוקות, להיות לא בעין החינוכית, במקצועית, הפדגוגית, וגם למטפלות.

נעמה לזימי: זה בעצם דבר שיהיה בכייה לדורות במובן ההמשכי.

יפעת שאשא ביטון: אז קודם כול, זה לא בכייה לדורות, כי הוכחנו בכנסת שאנחנו יודעים להעביר דברים טובים, ובסוף זה קורה, אם יש פה את האנשים הטובים ואת שיתופי הפעולה הטובים, ואכן היו והצלחנו.

יפעת שאשא ביטון: אני בהחלט מקבלת את זה שבשנה הקרובה יהיה אפשר לבחון את הדבר הזה, קודם כול אם הוא נכון, איך נכון לעשות אותו.

יפעת שאשא ביטון: הכנסת, אתן, חברות הכנסת תוכלו לקדם כאן, לצורך העניין, חקיקה שתאפשר כלים.

נעמה לזימי: העברתי.

נעמה לזימי: עשיתי הצעת חוק על זה.

נעמה לזימי: הגשתי אותה אתמול.

יפעת שאשא ביטון: אני נותנת רגע כלים, ואני גם רוצה לשים נקודות למחשבה, לחוקק כאן חוק שיאפשר בעצם את הכלים הפיקוחיים כדי שבאמת נפקח.

יפעת שאשא ביטון: אני אפתח ככה אמירה בסוגריים.

יפעת שאשא ביטון: שמעתי בדיונים שהיו כאן בשבוע האחרון על העניין של המטלפות והתנאים שלהן.

יפעת שאשא ביטון: אז קודם כול אני רוצה לומר שמי שעובר אלינו, למשרד החינוך, הוא לא הופך להיות עובד של משרד החינוך.

נעמה לזימי: נכון.

יפעת שאשא ביטון: הרבה מאוד מהמטפלות במשפחתונים חושבות שאם הן תעבורנה למשרד החינוך, הן תהפוכנה להיות עובדות של משרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אז זה לא הסיפור.

נעמה לזימי: ברור.

יפעת שאשא ביטון: אבל זה כן מחייב אותן להרבה מאוד צעדים - -

נעמה לזימי: נכון.

יפעת שאשא ביטון: - - שאנחנו משיתים עליהן כמנגנון פיקוח.

נעמה לזימי: כרגולטור.

יפעת שאשא ביטון: ואני גם רוצה לשים לפתחכם את השאלה.

יפעת שאשא ביטון: הרי זה לא חוק חינוך חובה, אוקיי, בגילי לידה עד שלוש, כי יש אימהות שרוצות להישאר עם הילדים שלהן, וזה לגיטימי.

יפעת שאשא ביטון: משפחתון יכול להפוך להיות אחד כזה של אישה שילדה ולוקחת את הילדה של השכנה ואת הילד של השכנה האחרת, והינה יש משפחתון.

יפעת שאשא ביטון: גם שלושה ילדים.

יפעת שאשא ביטון: השאלה היא עד איפה משרד החינוך, כמי שרוצה לבנות מערכת חינוכית משמעותית גם חברתית ועליה לפקח – עד לאילו רזולוציות אנחנו צריכים לרדת.

יפעת שאשא ביטון: אגב, זה לא כי אני נותנת לך את התשובה.

יפעת שאשא ביטון: אני שמה כאן שאלות שצריך לדון בהן.

נעמה לזימי: שאלות חשובות.

יפעת שאשא ביטון: ואני חוזרת לנקודת הפתיחה.

יפעת שאשא ביטון: משפחתון שיהפוך להיות עם שבעה פעוטות הופך אוטומטית להיות תחת פיקוח של משרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: תעודדו את זה.

יפעת שאשא ביטון: את יודעת למה?

יפעת שאשא ביטון: נרוויח פעמיים.

יפעת שאשא ביטון: פעם אחת את הפיקוח עליהם ופעם שנייה גם את הגדלת היצע, שזה גם משהו שאנחנו רוצים לכוון אליו כדי שכמה שיותר ילדים במדינת ישראל יהיו במסגרות מפוקחות, מסגרות מסובסדות, מסגרת סמל, וייהנו ממה שהמדינה יכולה לתת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאלת המשך – נוספת, סליחה – חברת הכנסת לסקי.

מיקי לוי: חברת הכנסת סלימאן, פשוט היא הייתה לפנייך.

עאידה תומא סלימאן: אוקיי.

עאידה תומא סלימאן: אז אני אחריה?

מיקי לוי: כן, כן, את אחריה.

גבי לסקי: תודה, כבוד היושב-ראש.

גבי לסקי: תודה, השרה.

גבי לסקי: באמת, אמרת בצדק, זו הגשמת חלום.

גבי לסקי: באמת בתקופה קצרה של הממשלה ובאמת בהובלתך, הדבר הזה, שבמשך שנים היה בגדר יותר חלום מתגשם ממש בימים אלה, ובאמת, ברכות וכל הכבוד.

גבי לסקי: וכמו שאמרה חברתי חברת הכנסת לזימי, עדיין ישנם כ-20,000 פעוטות שנשארו מאחור.

גבי לסקי: ולמה הכוונה ב"נשארו מאחור"?

גבי לסקי: הרי כל ההיגיון של הרפורמה הוא להפוך את גילי אפס עד שלוש לחלק מהרצף החינוכי.

גבי לסקי: כאשר אנחנו לא מעבירים גם את המשפחתונים שמתחת לשבעה ילדים אל תוך משרד החינוך, אנחנו בעצם לא מאפשרים להם להיכנס אל תוך הרפורמה.

גבי לסקי: דבר שני, הפיקוח, כמו שאת אמרת, הוא פיקוח ירוד, שנותן פחות שקט להורים.

יפעת שאשא ביטון: גם אם הוא יעבור אלינו, אגב.

יפעת שאשא ביטון: הם לא תחת החוק.

גבי לסקי: אז השאלה שלי היא באמת אם תיקון חקיקה שמעביר גם אותם אל תוך החוק – האם הדבר הזה יאפשר את המעבר יותר בקלות, או שמא יש דרך גם להכתיב את הרצף החינוכי במצב הקיים, כדי לא ליצור פערים יותר גדולים ממה שיכולים להיווצר בגלל המעבר המבורך?

יפעת שאשא ביטון: אז אני חושבת שאין הרבה מה להוסיף מעבר למה שעניתי לחברת הכנסת לזימי, אבל אני כן רוצה לחדד.

יפעת שאשא ביטון: בסוף אנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מגדירים מסגרת חינוכית.

יפעת שאשא ביטון: האם כל מסגרת של שלושה ילדים היא מסגרת חינוכית?

יפעת שאשא ביטון: לאן אנחנו רוצים לקדם את המערכת?

יפעת שאשא ביטון: וכשאנחנו דיברנו על לייצר - - -

גבי לסקי: מחמישה - - -

יפעת שאשא ביטון: רגע, שנייה.

מיקי לוי: חברת הכנסת לסקי, תשבי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו דיברנו על לייצר רצף של לידה עד שלוש, אנחנו דיברנו על מעונות היום.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו, לא כי מישהו אחר הוא פחות חשוב.

יפעת שאשא ביטון: יש, אגב, עוד הרבה מאוד מסגרות; יש מועדוניות, ויש צהרונים, ויש כל מיני מסגרות נוספות שלא שייכות למשרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו דיברנו על יצירת רצף של לידה עד שלוש במעונות היום.

יפעת שאשא ביטון: במעונות היום אנחנו – אגב, זה באמת הרבה שנים של עבודה קשה.

יפעת שאשא ביטון: אני בשש השנים האחרונות השקעתי בזה.

יפעת שאשא ביטון: גם כשהייתי שרת הבינוי והשיכון עדיין התעסקתי בעניין התקנות של חוק שחוקקתי בכנסת העשרים, כולל חוק המצלמות.

יפעת שאשא ביטון: ואמרתי, אגב, לאורך כל הדרך, שאלה רק היסודות הראשוניים למה שבאמת צריך לקרות כאן.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו לוקחים עכשיו את המעונות.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שמותר גם לבית הזה ליהנות רגע מהרגע ההיסטורי של העברה של מאות אלפי תינוקות שייכנסו תחת משרד החינוך, ולראות בהמשך איך אנחנו מקדמים את נושא המשפחתונים – אגב, לא בהכרח כמשפחתונים.

יפעת שאשא ביטון: כמו שאמרתי, יכול להיות שאנחנו נשאף בעצם להרחבה של המסגרות האלה כדי להתחיל לייצר מסגרות חינוכיות אמיתיות.

יפעת שאשא ביטון: ואני חושבת שזה אינטרס של כולנו כאן.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין.

מיקי לוי: אני עשיתי טעות והוספתי אותך, ואני אכבד את זה.

מיקי לוי: גם חברת הכנסת סלימאן תעלה.

עאידה תומא סלימאן: - - -

מיכל רוזין: תודה.

יפעת שאשא ביטון: באהבה.

יפעת שאשא ביטון: את יודעת, אני על החינוך יכולה להישאר כאן כל היום.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: אני קודם כול מצטרפת לדברי חברותיי.

מיכל רוזין: את יודעת, גם היינו בחודשיים האחרונים בקשר על הנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

מיכל רוזין: הייתה הרבה דילמה: כן יישאר בכלכלה, לא יישאר, יעבור לחינוך.

מיכל רוזין: לא ידענו עד הרגע האחרון באמת מה קורה עם זה.

מיכל רוזין: אני כן רוצה להעלות - - -

יפעת שאשא ביטון: אני ידעתי מההתחלה.

יפעת שאשא ביטון: אני לא הבנתי את הדברים שנרקמו שם מאחורי הקלעים.

יפעת שאשא ביטון: אבל אחרי, אגב, שבכלכלה הבינו גם את המשמעות ואת ההבדל, אז הבינו שהסיפור הוא לא סיפור.

מיכל רוזין: טוב.

מיכל רוזין: אני חולקת עלייך בעניין הזה.

מיכל רוזין: אני חושבת שהסיבה הייתה שזה היה עשרות שנים תחת משרד הכלכלה ונושא העבודה זה היה מטעמים אחרים, ומה שנקרא ב-2021 – 2022, סליחה –אנחנו כבר אמורים לחשוב שכל ילד מהרגע שהוא נולד זכאי לחינוך שווה.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

מיכל רוזין: ולכן אני רוצה בעניין הזה, ולא התייחסת לעניין הזה – הסיפור של פריפריה מול מרכז.

מיכל רוזין: יודעים מה הנתונים שהסיפור של המשפחתונים עד חמישה ילדים הוא סיפור של פריפריה מול מרכז, דרך אגב, לא רק גיאוגרפי, גם חברתי.

מיכל רוזין: כלומר, בחברות מסוימות יש יותר משפחתונים ופחות הולכים למעונות, ופחות הולכים לגנים, ואלה אותם מקומות שבהם זו פריפריה או גיאוגרפית או חברתית.

מיכל רוזין: ואני שואלת מכיוון שאני יודעת שהנושא הזה מאוד קרוב לליבך ומאוד חשוב לך.

מיכל רוזין: דווקא במקום הזה יש תחושה שאנחנו מפקירים את הילדים הכי מוחלשים בחברה להיות במקום שהוא לא תחת חוק הפיקוח, לא תחת פיקוח פדגוגי, ובעצם גם אותם אנחנו מזניחים וגם את אותן מטפלות, שבעצם הן לא שכירות, הן עצמאיות, ועם כל התנאים הירודים וכדומה.

מיכל רוזין: האם נכון שנחיל – אני שוב אומרת, ברור לי שזה עניין תקציבי, וקודם כול, אני מצטרפת לשאלתה של חברתי גבי לסקי – נחיל את חוק הפיקוח על הילדים האלה?

מיכל רוזין: אבל יותר מזה, אולי נכון להתחיל לגבי חמישה ילדים ולא שבעה דווקא בפריפריה?

מיכל רוזין: אפילו לעשות איזה פיילוט, כדי לבחון את זה, לראות אם זה נכון.

מיכל רוזין: אולי זה לא נכון?

מיכל רוזין: אולי אחרי הפיילוט שנעשה בפריפריה נבין שזה בעייתי ולא מתאים?

מיכל רוזין: אבל אולי ננסה את זה רגע בפריפריה, כי שם המצוקה הכי גדולה.

מיכל רוזין: תודה.

יפעת שאשא ביטון: קודם כול, אני אומר שהסיפור הוא לא תקציבי.

יפעת שאשא ביטון: אין פה עניינים של תקציב.

יפעת שאשא ביטון: יש פה עניינים של חקיקה.

יפעת שאשא ביטון: יש פה עניינים של מה זה מעון.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו דיברנו על מעונות היום, מעבירים את מעונות היום.

יפעת שאשא ביטון: המשפחתונים הם לא מעונות, ועם כל הצער והכאב, לא חל עליהם חוק הפיקוח.

יפעת שאשא ביטון: גם אם הם יעברו עכשיו למשרד החינוך – נניח שהייתי נרדמת בשמירה והדבר הזה היה עובר כי מישהו לא שם לב, אני לוקחת מציאות היפותטית – אין לנו כלים פיקוחיים עליהם.

יפעת שאשא ביטון: אין לנו כלים פיקוחיים.

יפעת שאשא ביטון: לא היה קורה שם שום דבר מעבר לעובדה שהם שייכים למשרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אני לא עושה דברים בערך.

יפעת שאשא ביטון: בסוף, מעונות היום שעוברים אליי היום – יש לי את כל הכלים להפעיל עליהם כדי שתהיה הכשרה אחרת ושיהיו מנגנונים פיקוחיים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: יש לי כלים שונים בתכלית.

יפעת שאשא ביטון: ושוב אני חוזרת לנקודת הפתיחה, יכול מאוד להיות שבחברות מסוימות המענה של שלושה עד חמישה ילדים בתוך בית זה מענה שהוא נכון.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שצריך להרחיב את הפיקוח בהם, יכול להיות שצריך לשנות שם דברים.

יפעת שאשא ביטון: אתן, חברות הכנסת – אני מכירה את האיכויות ואת היכולות שלך, חברת הכנסת מיכל רוזין, גם היית שותפה למהלכים הגדולים האלה – אין בעיה, תקדמו במסגרת הכנסת, בדיונים מקצועיים, תבחנו את הדברים.

יפעת שאשא ביטון: ארבע שנים ישבנו על חוק הפיקוח על מעונות היום בכנסת העשרים.

יפעת שאשא ביטון: אני כבר לא סופרת את השנים אחורה שישבו עליו.

יפעת שאשא ביטון: ארבע שנים לקח לנו לחוקק אותו, אז את יודעת שזה לא עניין של מה בכך, זה לא "בואו נכניס ונראה מה יקרה".

יפעת שאשא ביטון: יש לי אחריות על הילדים האלה.

יפעת שאשא ביטון: ילד שאני מכניסה עכשיו תחת המערכת שלי, יש לי אחריות לגביו.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לדעת שיש לי את כל הכלים להתמודד מול הדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: אם בשנה הקרובה נצליח לעשות איזשהו תהליך אמיתי, מקצועי, משמעותי, את יודעת, מבחינתי, כל ילדי ישראל – שיבואו אליי, אבל בואו נעשה את זה כמו שצריך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סלימאן, בבקשה.

מיקי לוי: קצר וקולע, אם אפשר.

עאידה תומא סלימאן: תודה, כבוד היושב-ראש.

עאידה תומא סלימאן: גברתי השרה, דיברנו בנושא הזה והייתה לנו פגישת עבודה, ואני חושבת שכן, האחריות של משרד החינוך ושל שרת החינוך היא על כל הילדים.

עאידה תומא סלימאן: בסופו של דבר, כשחוקק חוק הפיקוח על המעונות – המחוקק, ואת היית בין המובילות, הוא שקבע שזה מעל שבעה ילדים, למרות שידענו שיש מסגרות לילדים שאין להם; אני אומרת לך, יש מקומות שאין בהם מעונות יום.

עאידה תומא סלימאן: יש בהם רק משפחתונים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו קבענו שזה מעל לשבעה, כאשר ידענו שמשפחתונים זה רק עד חמישה ילדים.

עאידה תומא סלימאן: להגיד שיהיו שבעה שייכנסו זה לא בידיים שלהם, זאת אחת הבעיות.

עאידה תומא סלימאן: זה לא בידיים שלהם שיקבלו.

עאידה תומא סלימאן: לפחות תלכו על המשפחתונים המאושרים על ידי המדינה.

עאידה תומא סלימאן: יש משפחתונים, נכון, שהם לא מאושרים, שהם פיראטיים, אף אחד לא מפקח עליהם.

עאידה תומא סלימאן: היום יש משפחתונים, ידוע: כ-3,700 משפחתונים מפוקחים על ידי צוותים שקיבלו את המכרזים האלה, לפחות תתחילו עם אלה.

עאידה תומא סלימאן: אחר כך, מה שיתפתח.

עאידה תומא סלימאן: הפחד שלי, גברתי השרה – אני יודעת שאת אומרת:

עאידה תומא סלימאן: תנו לי לעבור את השלב הזה של המעונות, אבל אם כבר מתחילים משהו בסדר גודל כל כך גדול, אפשר להכניס עוד 3,700 משפחתונים כאלה.

עאידה תומא סלימאן: או שהמדינה תחליט: תפתחו משפחתונים ותקבלו כמה ילדים שאתם רוצים, ואז יקבלו שבעה וייכנסו.

יפעת שאשא ביטון: אי-אפשר - - -

מיקי לוי: תודה.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה רגע להגיד לכם:

יפעת שאשא ביטון: אני לא רואה את הילדים האלה כ"על הדרך בואו נכניס אותם", אני יודעת שגם אתם לא באמת רואים את זה ככה, אבל ככה זה נשמע.

עאידה תומא סלימאן: בגלל שאנחנו לא רואים ככה.

יפעת שאשא ביטון: ככה זה נשמע: בואו כבר נכניס עוד 3,700 מעונות.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר לך משהו, המשפחתונים שמאושרים על ידי המדינה הם משפחתונים בסמל.

יפעת שאשא ביטון: בואו ניתן את ההגדרות המקצועיות, כי גם במשרד הכלכלה לא ידעו על ההבחנה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: הם משפחתונים בסמל.

יפעת שאשא ביטון: עד היום 23% מהילדים במעונות היום היו במעונות סמל, ועדיין הם לא היו במשרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אני עוד פעם אומרת, בסוף אנחנו צריכים להגדיר מה זו מסגרת חינוכית, מה זו מסגרת של מעון.

יפעת שאשא ביטון: האם כל מסגרת של שלושה ילדים בבית, גם אם יש לה סמל, היא מסגרת של מעון?

יפעת שאשא ביטון: שאלה.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שאתם תשבו כאן בכנסת, ואנחנו נהיה שותפים בדיונים, ונקבל החלטה בסוף שכן.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות.

יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת.

יפעת שאשא ביטון: או יכול להיות שבסיטואציות מסוימות נחליט שכן ובאחרות נחליט שלא.

יפעת שאשא ביטון: אני לא יודעת.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני אומרת באמת: תקשיבו, אנחנו נמצאים כאן ברגע היסטורי, שאף אחד מאיתנו, אפילו לא אני – אני ידעתי שאני אילחם על זה, אני ידעתי שאני אמשיך ככה לחצוב בסלע – אף אחד לא דמיין שנעמוד ברגע הזה כל כך מהר, אחרי כל מה שעברנו בכנסת העשרים.

יפעת שאשא ביטון: אז בואו רגע נעשה את זה כמו שצריך, עם הכלים שיש ברשותנו.

יפעת שאשא ביטון: אני מקווה ומאחלת לממשלה הזאת אריכות ימים, שתמלא את ימיה, ובעזרת השם נסיים את הקדנציה כשגם הנושא של המשפחתונים יוסדר.

יפעת שאשא ביטון: בואו נשאיר משהו להמשך.

מיקי לוי: תודה רבה לשרת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכם.

מיקי לוי: הודעה לסגנית מזכירת הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה.

ראדה חסייסי: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה מטעם הממשלה, הצעת חוק הגנת הפרטיות (תיקון מס' 14), התשפ"ב–2022.

ראדה חסייסי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/2796/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חברי הכנסת, אנחנו ממשיכים בסדר-היום ועוברים לחקיקה.

מיקי לוי: הצעת חוק כבילת עצורים ואסירים שלא כדין, מטעמה של חברת הכנסת לסקי, בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת לסקי.

מיקי לוי: ישיב שר המשפטים גדעון סער.

מאיר כהן: - - -

מיקי לוי: השר מאיר כהן.

גבי לסקי: כבוד יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, האמת היא שאני מתרגשת מאוד מהצעת החוק.

גבי לסקי: הייתי עוזרת פרלמנטרית צעירה בממשלה רבין, של יו"ר ועדת החוקה, כאשר נחקק חוק המעצרים החדש.

גבי לסקי: חוק המעצרים החדש היה מהפכה בסדרי הדין לגבי הגנה על זכויות עצורים ונאשמים, ובאמת זה יצר מחשבה חדשה, שאפשר גם במהלך ההליך הפלילי והליך המעצר לכבד את הבן אדם שאנחנו מתייחסים אליו בחשדות או כחשוד וכו'.

גבי לסקי: אחד מהסעיפים החשובים בחוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) זה סעיף 9א.

גבי לסקי: הסעיף קובע שעצור לא יהיה כבול במקום ציבורי אלא לפי הוראות, והחוק נותן כמה חריגים מתי אפשר לכבול אדם במרחב הציבורי.

גבי לסקי: למעשה החוק כבר קבע שאסור לכבול אדם במרחב ציבורי, אלא אם כן הוא עומד באותם חריגים.

גבי לסקי: אבל מציאות לחוד וחקיקה לחוד.

גבי לסקי: כסנגורית פלילית הופעתי עשרות, אולי אלפי פעמים בבתי המשפט השונים בארץ, והמציאות היא שהכלל הוא שרוב העצורים שמובלים לבית משפט הם כבולים, גם כשמדובר בעבירות פשוטות, גם כשאין שום חשד להימלטות, גם כאשר אין שום צורך או עילה, העצורים כבולים.

גבי לסקי: יש תמיד איזון בין אינטרסים, והאינטרסים המתנגשים כאן הם האינטרס של כבוד האדם והאינטרס של שמירה של ביטחון הציבור או על ההליך.

קריאה: - - -

גבי לסקי: למעשה כשאנחנו מסתכלים על היום-יום של האנשים – דיברתי קודם, בלבלו אותי.

גבי לסקי: דיברתי על איזון האינטרסים, אז יש לנו כבוד האדם אל מול ביטחון הציבור, אבל ברוב המקרים, כאשר אין שום פגיעה או חשד לפגיעה באינטרס ציבורי, אנחנו נשארים עם כבוד האדם, וגם לעצור וגם לאסיר יש כבוד אדם, ועלינו לשמור עליו.

גבי לסקי: לפני שבועיים הייתה הפגנה בשייח' ג'ראח.

גבי לסקי: יש אישה מופלאה שקוראים הליצנית "אז אולי", שהייתה פעילה מאוד בהפגנות בבלפור, והיא ממשיכה להפגין.

גבי לסקי: היא ליצנית שמחלקת לבבות, היא כל-כולה טוב.

גבי לסקי: במסגרת ההפגנה החוקית בשייח' ג'ראח היא עמדה ושאלה שוטרת למה היא עוצרת אנשים אחרים – נעצרה, נשארה ללילה במעצר, ולמוחרת הגיעה כבולה בידיים וברגליים לעצורה אחרת, לפעילה אחרת, קרן בר, לבית המשפט, כולו בניגוד לדין.

גבי לסקי: כיום חוק סדר הדין הפלילי קובע שאם מביאים אדם כבול שלא לפי הקריטריונים, אפשר לפנות לבית המשפט ובית המשפט רשאי למעשה להתיר את הכבילה.

גבי לסקי: החוק הזה שיזמו חבריי חבר הכנסת מש"ס משה ארבל וינון אזולאי – שלשמחתי הצטרפתי אליהם בהליך החקיקה, ואני מאוד מודה להם על ההזדמנות ועל החקיקה, ובעצם על להסתכל על אנשים כבני אדם – החוק הזה מנסה לשנות את האיזון כך שהכלל משתנה: רק במקרה ששוטר חושב שיש עילה של סעיף 9א שמצדיקה את הכבילה, הוא צריך לפנות לבית המשפט והשופט ייתן את ההיתר, זאת אומרת, אנחנו משנים את המאזן.

גבי לסקי: ולמה אנחנו צריכים לשנות את החקיקה?

גבי לסקי: כבוד השר שנכנס, כבוד השר לביטחון פנים, מאחר שהמשטרה והשב"ס, לצערי, אולי בגלל העומס, לא עומדים בלשון החוק וממשיכים לכבול עצורים במקומות ציבוריים – גם בבית משפט, גם בבתי חולים – תוך פגיעה חמורה בכבוד האדם.

גבי לסקי: אני מקווה שנצליח להעביר את החוק הזה במהרה ושנשנה את ברירת המחדל, ורק במקרים הנדרשים תהיה כבילה במקום ציבורי, ואנחנו הסנגורים, העצורים ומשפחותיהם לא נצטרך לבקש מבית המשפט להגיד למשטרה ולשב"ס לעשות מה שממילא הם מחויבים לעשות על פי דין.

גבי לסקי: זה חוק חשוב, חוק שמגן על זכויות האדם, חוק שמגן על כבוד האדם ונותן מענה ראוי יותר לזכויות עצורים ונאשמים בבתי המשפט ובכל מקום ציבורי.

גבי לסקי: תודה רבה.

מיקי לוי: הכבילה תהיה - - -

גבי לסקי: הכבילה לא אמורה להיות תלויה, אבל רק במקרים שמישהו כבר הורשע או מדובר בכבילתו – הינה, יש לי פה בסעיף: "העצור חשוד או שהוגש נגדו כתב אישום, בעבירה של הוראה לפי סעיף 23(א)(5), אלא אם כן סבר שוטר שבנסיבות העניין לא קיים חשש כאמור", זאת אומרת שההוראה היחידה זה לפי סעיף 9א(2) בעניין העבירה, זאת אומרת שאפילו את זה לא, אבל בוודאי כשמדובר בעבירות שהן לא חמורות.

גבי לסקי: ואדם, גם אם הוא חשוד בעבירה יותר רצינית אבל אין חשד להימלטות או לפגיעה במישהו אחר – אין הצדקה לכבילה על פי החוק.

גבי לסקי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, השר כהן.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, אני עונה בשמו של שר המשפטים.

מאיר כהן: הצעת חוק כבילת עצורים ואסירים שלא כדין – עוולה אזרחית (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת גבי לסקי, מבקשת לתקן את חוק סדר הדין הפלילי (סמכויות אכיפה – מעצרים) ואת פקודת בתי הסוהר בדרך של קביעת חובה פוזיטיבית על שוטר או סוהר, לפי העניין, לעדכן את השופט בדבר כבילת העצור או האסיר באולם בית המשפט תוך ציון עילת הכבילה, וכן בקביעת עוולה אזרחית בשל הפרת הוראות החוק בעניין זה שלצידה סמכות להטלת פיצויים ללא הוכחת נזק בסכום של 50,000 שקלים.

מאיר כהן: מדובר בהצעה זהה להצעת חוק של חבר הכנסת משה ארבל וחבר הכנסת ינון אזולאי אשר הממשלה תמכה בה בקריאה טרומית ב-29 בדצמבר בשנה זו.

מאיר כהן: אשר על כן, עמדת הממשלה היא לתמוך בהצעה של חברת הכנסת גבי לסקי באותם התנאים: לתמוך – גברתי, אני מבקש ממך להקשיב לדברים האלה – לתמוך בחלקה הראשון של הצעת החוק, שעניינו קביעת חובת יידוע של בית המשפט בדבר כבילת העצור או האסיר באולם בית המשפט, ולהתנגד לחלקה השני של הצעת החוק, שעניינו קביעת עוולה אזרחית שלצידה סמכות להטלת פיצויים ללא הוכחת נזק בסכום של עד 50,000 שקלים.

מאיר כהן: תודה.

מיקי לוי: על פי בקשת האופוזיציה והקואליציה – הצבעה שמית.

מיקי לוי: סגנית מזכירת הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה –

אלינור ימין: בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר –

אלינור ימין: אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת באולם שמזכירת הכנסת - - -

איתמר בן גביר: כן.

איתמר בן גביר: בעד.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) איתמר בן גביר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – בעד

מיקי לוי: תמה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

מיקי לוי: 24 תומכים, אין מתנגדים.

מיקי לוי: לפיכך, הצעת החוק עברה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מירב בן ארי: ביטחון הפנים.

מיקי לוי: בבקשה?

מירב בן ארי: ביטחון הפנים.

מיקי לוי: ועדת ביטחון הפנים.

מיקי לוי: עוד הצעות?

מירב בן ארי: לא, לא.

מירב בן ארי: זהו.

מיקי לוי: ההצעה תועבר לוועדת הכנסת לקבלת החלטה.

מירב בן ארי: לא לא לא.

מירב בן ארי: יש הסכמה - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: מוסכם?

מיקי לוי: מוסכם.

מיקי לוי: מוסכם על ידי חברי הכנסת.

מיקי לוי: הצעת החוק תועבר לוועדת ביטחון הפנים.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: [הצעת חוק פ/2851/24; נספחות.

מירב בן ארי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להמשך סדר-היום: הצעת חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד) (תיקון – היעדרות בשל חיסון ילד לנגיף הקורונה), בתמיכת הממשלה, קיבלה פטור מחובת הנחה.

מיקי לוי: הנמקה מן המקום, חבר הכנסת צבי האוזר, בבקשה, עשר דקות.

צבי האוזר: תודה רבה.

צבי האוזר: אדוני היושב–ראש, הדבר הוא ברור, לכן אין צורך ביותר זמן מאשר הנמקה מהמקום.

צבי האוזר: צריך להבין, 90% מהילדים מגיל חמש עד 12 אינם מחוסנים.

צבי האוזר: בנוסף, אחד מכל חמישה מאומתים בישראל הוא ילד בגיל הזה.

צבי האוזר: ואלה הם נתונים מסוכנים.

צבי האוזר: צריך וחייבים לחסן את הילדים, קודם כול כדי למנוע פגיעה בהם, ובפרט למנוע תופעות של לונג-קוביד, תופעות שפוגעות בילדים עצמם וממשיכות איתם לאורך הרבה זמן; צריך לחסן את הילדים כדי למנוע מהם להדביק אחרים, גם את ההורים שלהם וגם את הסבא והסבתא שלהם; צריך לחסן את הילדים, כי ילד שאיננו מחוסן ובא במגע עם חולה נכנס לשבעה ימי בידוד, וכשילד בגיל כזה נכנס לבידוד, אז גם ההורה נכנס יחד איתו אוטומטית לבידוד, וככה המשק מאבד מיליוני ימי עבודה.

צבי האוזר: ולכן הגשתי את הצעת החוק הזאת, שמקילה על ההורים לחסן את ילדיהם; שמאפשרת להורים לחסן את ילדיהם במקסימום מהירות ובמקסימום גמישות; מאפשרת להורה להיות עם הילד לפני החיסון, ובשעות שאחרי החיסון.

צבי האוזר: לכן, אני קורא לכל חבריי כאן, בבית הזה, להעביר את החוק כמה שיותר מהר, להיערכות מיטבית אל מול גל האומיקרון.

צבי האוזר: יותר חשוב מכול, אני פונה מכאן לכל ההורים של הילדים: צאו וחסנו את ילדיכם, צאו לחסן את ילדיכם.

צבי האוזר: תודה רבה.

מיקי לוי: סגן השר, בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבר הכנסת האוזר, טרם אתייחס להצעת החוק, אני רוצה לומר כמה מילים על ההתרחשות שקרתה כאן, באולם המליאה, אך לפני שעה קלה.

יאיר גולן: הרי מהומת אלוהים הייתה פה, ואי-אפשר לעבור לסדר-היום, ולומר: היה כלא היה, כי אכן היה.

יאיר גולן: אני רוצה לומר שאיני מתכוון לדבר על הצורה, למרות שאפשר לדבר עליה ארוכות, אלא לדבר על התוכן.

יאיר גולן: אתם, אנשי האופוזיציה, נוהגים להטיח בנו חדשות לבקרים – בעצם, חדשות לכל שעה – את המילה בושה.

יאיר גולן: נדמה לי, שהמשכן המכובד הזה מעולם לא חווה את המילה בושה בצעקנות כזאת, כל כך הרבה פעמים בשעה.

יאיר גולן: אז אני רוצה לומר לחבריי מהאופוזיציה: לא, אנחנו לא מתביישים בכלל.

יאיר גולן: אנחנו לא מתביישים בזה, שהצלנו את ישראל מהמשך ההובלה של ראש ממשלה מושחת.

יאיר גולן: לא מתביישים.

יאיר גולן: אנחנו לא מתביישים מכך שהצלנו את ישראל מקואליציה נואלת, שבמסגרתה חברו להן יחדיו מפלגה מסואבת ומפלגה של לאומנות גזענית קיצונית.

יאיר גולן: לא מתביישים בזה.

יאיר גולן: אנחנו גם לא מתביישים בכך שהבאנו נורמה חדשה לחיים הציבוריים – חדשה-ישנה – וכן, אנחנו לא נושאים במשרות האלה ולא מובילים את המדינה בשביל כוח, כסף וכבוד.

ינון אזולאי: אתה מבין למה - - -

יאיר גולן: לא בשביל זה, לא בשביל זה באנו.

יאיר גולן: לכן, אנחנו לא מתביישים.

יאיר גולן: לא מתביישים בכלל.

יאיר גולן: נהפוך הוא: אנחנו גאים, גאים מאוד בכך שניתנה לנו ההזדמנות להוביל את מדינת ישראל, מתוך קואליציה רחבה, שמחדשת את המושג סולידריות.

יאיר גולן: במרכז שלה יש סולידריות אנושית בסיסית של כבוד אדם, בין שהוא מימין ובין שהוא משמאל, בין שהוא יהודי ובין שהוא ערבי, בין שהיא אישה ובין שהוא גבר, בין שהוא עני ובין שהוא עשיר.

יאיר גולן: כן, אנחנו גאים בזה מאוד.

יאיר גולן: עכשיו, מכאן, אני מגיע לחוק החשמל עצמו – החוק שנודע כחוק החשמל.

יאיר גולן: אני שואל את עצמי: איפה המתנגדים לחוק הזה, כאילו אסון ניחת על ישראל?

יאיר גולן: איפה הם וחמשת המ"מים של ז'בוטינסקי?

יאיר גולן: השכחנו שאחד המ"מים זה מעון?

יאיר גולן: היעלה על הדעת מעון ללא חשמל?

יאיר גולן: היעלה על הדעת שאותם אנשים, שחיברו מאחזים בלתי חוקיים בעליל, שנבנו ללא החלטת ממשלה ובניגוד להחלטת ממשלה, ולעיתים אחרי מאבקים מרים, וחוברו לרשת החשמל, הייתכן שהם ילינו על כך שבית נבנה – רחמנא לצלן, על ידי ערבי, על ידי דרוזי או על ידי צ'רקסי – בתוך הקו הכחול של יישוב מוכר, שקיים שם מאות בשנים, לעיתים על קרקע פרטית, שאותו לא נחבר לחשמל?

יאיר גולן: למה?

יאיר גולן: למה?

משה ארבל: אבל אם הוא נבנה - - - אתה לא תחבר אותו.

יאיר גולן: אתם רוצים להתמודד עם הבנייה הבלתי-חוקית בנגב?

יאיר גולן: להציל את הנגב?

ינון אזולאי: לך זה לא - - - אל תיתמם.

יאיר גולן: משא הלאומיות הישראלית בפיכם.

יאיר גולן: מי שרוצה לעשות את זה, היה צריך לאמץ – הייתה לכם הזדמנות לעשות את זה – את התוכנית של חבר הכנסת מהימין הישראלי, בנימין זאב בגין - -

משה ארבל: יעל שבח - - - אלמנה, ילדים - - -

יאיר גולן: - - בנימין זאב בגין, שהוא כתב וגיבש תוכנית יוצאת מן הכלל לפתרון בעיית הבדואים בנגב.

יאיר גולן: למה היא לא אומצה?

יאיר גולן: הייתם בשלטון כל כך הרבה שנים, הייתה הזדמנות לממש אותה.

יאיר גולן: אני מזכיר לכם, חבריי מהאופוזיציה, ממשלה צריכה לעבוד למען אזרחיה.

יאיר גולן: כשממשלה רואה אזרחים שלא מחוברים לחשמל, היא צריכה לצאת מגדרה על מנת שכל אזרח יהיה מחובר לחשמל.

יאיר גולן: לא יעלה על הדעת שאזרח ישראלי באלף השלישי, במאה ה-21, לא יהיה מחובר לחשמל.

יאיר גולן: מכאן, אני רוצה להתייחס בקצרה להצעת החוק של צבי האוזר.

יאיר גולן: אומר בנושא הזה את הדברים הבאים: ראשית, עמדת הממשלה, אדוני היושב-ראש, היא לתמוך בקריאה הטרומית, בכפוף לתיאום עם זרוע העבודה במשרד הכלכלה והתעשייה, ומשרדי ממשלה אחרים.

יאיר גולן: תיאום, שבאופן טבעי, יתרחש בתוך הוועדה ובעבודת המטה המתמשכת.

יאיר גולן: נוסח ההתייחסות הוא כדלקמן: חוק דמי מחלה (היעדרות בשל מחלת ילד), תשנ"ג–1993, מקנה זכאות לעובד לנצל עד שמונה ימים ממכסת ימי מחלתו, בגין מחלת ילדו, שטרם מלאו לו 16 שנים, בתנאי שבן הזוג עובד ולא נעדר מהעבודה בשל המחלה, או שבן הזוג עוסק עצמאי, ועסק במשלח ידו העצמאי בימי המחלה.

יאיר גולן: תקנות דמי מחלה, תשנ"ד–1993, קובעות כי עובד שנעדר בגין מחלת ילדו, יגיש הצהרה חתומה למעסיקו, שאליה יצורף אישור רפואי בדבר מחלת ילדו.

יאיר גולן: לכן, ככלל, אין כיום זכות מוקנית לעובד להיעדר בשל הבאת ילדו לחיסון.

יאיר גולן: ייתכן שיש מקומות עבודה, שבהם המעסיקים אפשרו לעובדים לנצל את יום החופשה או המחלה על פי הסכם פרטני, אך הזכות לא ניתנת כיום באופן גורף.

יאיר גולן: אי לכך ובהתאם לזאת, מוצע לתקן את החוק, ולקבוע בהוראת שעה, שתהיה בתוקף עד לסוף שנת 2022, כי עובד שנעדר בשל חיסון ילדו, שטרם מלאו לו 12 שנים, כנגד נגיף הקורונה, זכאי לזקוף יום היעדרות על חשבון מכסת ימי המחלה הצבורים שלו, ועד 4 ימים בשנה.

יאיר גולן: כמובן, בהתאם לחידוש החיסונים, ובלבד שבן זוגו לא נעדר מעבודתו בשל סיבה זו.

יאיר גולן: עוד מוצע לקבוע, כי העובד יציג למעסיקו תעודת התחסנות, ובה מועד החיסון של הילד, על מנת לקבל אישור לקבלת יום המחלה.

יאיר גולן: וכן, מוצע שדמי המחלה ישולמו בגין עילה זו, החל מהיום הראשון, וגם לחלקי ימים, על אף האמור בחוק דמי מחלה, התשל"ו–1976.

יאיר גולן: הזכות להיעדרות של חלקי ימים בשכר, המזכה בתשלום מהיום הראשון להיעדרות, לעובדים במשרה מלאה או חלקית, קיימת לעובדים בחוק עבודת נשים, בקשר לעובדות שיוצאות לבדיקות היריון או לטיפולי פוריות.

יאיר גולן: למעשה, יש לנו פה תקדים חוקי, שעליו ניתן להישען.

יאיר גולן: כמו כן, הזכות קיימת בחוק מחלת ילד, בכל הקשור לליווי ילד עם מוגבלות לבדיקות.

יאיר גולן: לפיכך, זכאות ליום מחלה או חלקו בגין חיסון ילדו של העובד, תואמת את ההוראות שהוזכרו לעיל, ועשויה להיטיב עם העובד ולהקל את משימת חיסון הילדים.

יאיר גולן: בנוסף, תיקון זה עשוי לסייע בסופו של דבר גם למקומות העבודה, שכן ילדים מחוסנים אינם נדרשים לבידוד ממושך במקרה של חשיפה לחולה מאומת, והורה עובד לא ייאלץ להיעדר מהעבודה לצורך ליווי ילדו שבבידוד.

יאיר גולן: אי לכך ובהתאם לזאת, החוק הזה הוא הגיוני; תואם את צורכי השעה; מתאים לרוח התקופה.

יאיר גולן: לכן, ההמלצה היא כפי שפירטתי בראשית דבריי, להעביר את זה לוועדה הרלוונטית, ועדת העבודה והרווחה, ומשם לקדם את חקיקת החוק.

יאיר גולן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה שמית, לפי בקשת - - -

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להתנגד.

מיקי לוי: צודק.

מיקי לוי: נא לשבת.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, בבקשה, שלוש דקות.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד השר, סגן השר, חבריי חברי הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

משה ארבל: כבוד השרים והשרה, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת אביר קארה – הוא לא נמצא, הייתי בטוח שהוא פה.

משה ארבל: הצעת החוק הזו חשובה מאוד.

משה ארבל: אין ספק שבעת הזו, כאשר האינטרס של כולנו הוא לבוא ולהביא כמה וכמה שיותר ילדים להתחסן כנגד נגיף הקורונה, אנחנו חייבים לפעול ולעשות ככל הניתן, כדי לקדם ולעודד את התהליך הזה.

משה ארבל: לכן אני מברך אותך, חבר הכנסת צביקה האוזר, על הצעת החוק החשובה הזו.

משה ארבל: יחד עם זאת, מצופה ממדינה, שלא תטיל את העלות, בסופו של דבר, על בעלי העסקים.

משה ארבל: כאשר העלות הזו נופלת על בעל העסק, אנחנו נמצאים במציאות שבה גם ככה מצבם של העסקים הקטנים והבינוניים הוא בכי רע.

משה ארבל: המצב הזה שאנחנו מטילים אחריות נוספת על בעלי העסקים לממן את אותו יום מחלה של העובד, היא מציאות בלתי נסבלת, היא מציאות שפוגעת בעסקים.

משה ארבל: מצופה היה שהממשלה תיקח אחריות, תעודד ותקבע גם מימון לאותו יום מחלה, שיהיה על חשבון המוסד לביטוח לאומי באופן מלא; ולא באופן כזה שמשית את העלויות על בעלי העסקים והעצמאים.

משה ארבל: המצב הזה, שבו אנחנו נמצאים עכשיו, עם הצעת חוק שכזו, המבקשת להשית את העלויות על העצמאים, היא מציאות קשה, מציאות פוגענית.

משה ארבל: שמעתי שחבר הכנסת סגן השר אביר קארה מתנגד לזה, ולכן הוא לא נוכח כאן.

משה ארבל: אז אני בינתיים קורא לך, חבר הכנסת סגן השר אביר קארה, תגיע, בוא תשתתף, ובוא יחד נפיל את החוק הזה.

משה ארבל: אם תבוא לכאן ותצביע נגד, אתה תראה שיהיו לך שותפים רבים להחלטה הזו.

משה ארבל: הבריחה שלך היא פחדנות; היא לא באמת דאגה לאותם בעלי עסקים קטנים ובינוניים, שכורעים וקורסים תחת הנטל.

משה ארבל: המצב שבו הממשלה לא מוכנה לקחת אחריות ולממן מכיסה – מהכיס הציבורי של כולנו – את אותה עלות, ומפילה אותה על העסקים הקטנים והבינוניים, היא מציאות שלא תעודד בפועל את תהליך התחסנות ותמשיך בפגיעה נוספת על בעלי עסקים קטנים ובינוניים.

משה ארבל: אשר על כן, אני ביקשתי את רשות היו"ר לעלות ולהתנגד לעמדה הממשלתית, ולקרוא לסגן השר אביר קארה לבוא לכאן; להגיע למליאה ולהרים אצבע נגד – ולא לברוח – נגד חקיקה שפוגעת בשדרה הכלכלית של התעשייה הישראלית, באותם בעלי עסקים קטנים ובינוניים, באותם עצמאים שמשוועים לכל סיוע ממשלתי.

מיכאל מלכיאלי: שהביאו אותך לכנסת.

משה ארבל: את אביר קארה?

מיכאל מלכיאלי: הם הביאו אותו לכנסת.

משה ארבל: לסיכום דבריי, אני מקווה מאוד שתוכיח לנו נאמנות לאותם שולמנים שתמכו בך, ותיכנס לכאן למליאה להתנגד.

משה ארבל: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת האוזר מבקש להשיב.

מיקי לוי: בבקשה.

צבי האוזר: תודה רבה.

מיקי לוי: אפשר בבקשה שקט?

מיקי לוי: חברי וחברות הכנסת, נא לשבת.

מיקי לוי: חברת כנסת סילמן, אני שומע אותך עד לדוכן.

מיקי לוי: בבקשה.

צבי האוזר: אני רוצה להעמיד את חברי משה ארבל על טעותו, שחלילה לא יטעה את הציבור, שכן יש מי שמאזין לנו כאן ושומע לא רק את הצעקות והצווחות, אלא גם את דברי הטעם.

צבי האוזר: חברי ארבל, לגבי ההכרה ביום מחלה, צריך לזכור כזה דבר: כל עובד זכאי לגרור עד שמונה ימי מחלה של הבן או של הבת שלו.

צבי האוזר: הווה אומר, אם בן או בת חולים – לצורך העניין, יש להם פרוצדורה רפואית – הרי העובד יכול להיות צמוד לילד שלו ולקבל בעבור זה ימי מחלה.

צבי האוזר: אינני חושב שהחיסון, שאנחנו מכירים בו כפרוצדורה רפואית, כי הוא בראש ובראשונה פרוצדורה רפואית לילד, לא יוכל כימי מחלה ברמה העקרונית ההגיונית.

צבי האוזר: תחשוב מה אתה עושה כאן בהיותך מתנגד: אתה גורם לאנשים לדחות חיסון משיקולים כאלה ואחרים – כן נוח, לא נוח – וחלילה, אנחנו עוסקים כאן בחיי אדם.

צבי האוזר: חיי אדם.

שלמה קרעי: שהממשלה תשלם, לא המעסיקים.

צבי האוזר: אני אדבר עוד דבר בהיבט הכלכלי.

משה ארבל: - - - שאלה, למה - - -

צבי האוזר: דקה.

צבי האוזר: דקה.

צבי האוזר: לגבי התשלום, מהי האלטרנטיבה של המעביד?

צבי האוזר: תבינו כך, ילד שאיננו מחוסן, כמו כל מחוסן, כשהוא פוגש חולה מאומת, הוא מחויב בשבעה ימי בידוד.

צבי האוזר: ימי הבידוד האלה, כאשר ילד בגיל הזה נכנס לבידוד, אוטומטית ההורה שלו נכנס.

צבי האוזר: אז אותו מעסיק, שיכול למנוע את הילד מלהיכנס לבידוד – ואפילו הוא לא נדבק, הוא רק פגש חבר שלו שהוא מאומת, ואנחנו יודעים מה היקפי המאומתים הצפויים לנו בחודש-חודשיים הקרובים – הרי מי שדוחה בכל יום את האופציה הזאת של חיסון ילדים, משית על המעביד שבעה ימי בידוד.

צבי האוזר: לכן, עדיף לחסן את הילדים, להציל אותם ולחסוך למעבידים את אותם ימי בידוד – שלולא כן, הילד לא מתחסן, פוגש מאומת, גם אם איננו נדבק, פוגש מאומת ויוצא לבידוד.

צבי האוזר: תודה רבה

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הוגשה בקשה של האופוזיציה והקואליציה להצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – אינה משתתפת בהצבעה יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד איימן עודה –

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה לא מגיב.

מיקי לוי: להמשיך הלאה.

מיקי לוי: לרשום.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) איימן עודה – נוכח, אינו אומר את הצבעתו חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: נא לקרוא פעם נוספת, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – נגד ישראל אייכלר – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צחי הנגבי – נגד מיכל וולדיגר – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – נגד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד יאיר לפיד – בעד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד שמחה רוטמן – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד עמיחי שיקלי – נגד רם שפע – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: חברי הכנסת, האם מי מחברי הכנסת נמצא באולם ולא קראו בשמו?

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) חיים כץ – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד ניר ברקת – נגד יובל שטייניץ – נגד גילה גמליאל – נגד ישראל כץ – נגד יואב גלנט – נגד אופיר אקוניס – נגד דוד ביטן – נגד אלי כהן – נגד בנימין גנץ – בעד נפתלי בנט – בעד איימן עודה – נגד רון כץ – בעד אחמד טיבי – נגד סמי אבו שחאדה – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד אוסאמה סעדי – נגד עופר כסיף – נגד יום טוב חי כלפון – בעד

מיקי לוי: האם עוד מישהו – חבר הכנסת סימון?

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק, עדיין לא אמרתי שהסתיימה ההצבעה, ולכן היא תיכלל.

מיקי לוי: זה הכול.

אלינור ימין: (קוראת בשם חברת הכנסת) קרן ברק – נגד

מיקי לוי: חבר הכנסת סלאלחה הצביע.

דוד אמסלם: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: יש עוד מישהו באולם?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בעד – 58, נגד – 55, לפיכך הצעת החוק עברה ותועבר לוועדת העבודה והרווחה להמשך דיון.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים.

משה ארבל: לוועדה למעמד האישה.

חיים כץ: לשלום הילד, תעביר אותה לשלום הילד.

מיקי לוי: הוועדה למעמד האישה, ועדת הפנים, יש עוד עצות?

רון כץ: כלכלה, מיקי, כלכלה.

מיקי לוי: כלכלה.

מיקי לוי: ובכן, הצעת החוק תועבר לדיון בוועדת הכנסת, להמשך דיון.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/2228/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק, איתן.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק עבודת הנוער (תיקון –עבודת נוער בהופעות וצילומים), של חברת הכנסת לימור מגן תלם וקבוצת חברי כנסת.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת לימור מגן תלם להציג את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

לימור מגן תלם: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שעולה בפניכם היום, נועדה להגן על הילדים שלנו ולשמור עליהם.

לימור מגן תלם: ראינו ושמענו בחודשים האחרונים עשרות עדויות של נערות, שנחשפו באומץ וסיפרו על פגיעות מיניות מצד סוכני דוגמנות; נערים ונערות, שכל מה שהם רצו היה להגשים את חלומם לדגמן, ולהצליח בתחום.

לימור מגן תלם: הם הותקפו והושפלו באופן מחפיר, תוך ניצול עמדת הכוח של סוכן הדוגמנות מול נערים ונערות, צעירים וצעירות, שרק רצו להיות דוגמניות.

לימור מגן תלם: בדיוק את הסוגיה הזאת הצעת החוק שלי באה להסדיר.

לימור מגן תלם: חשוב לי לומר שאני גאה בכל מי שהצליחו לספר בפנים חשופות על אודות הפגיעות המיניות שחוו בתעשיית הבידור והדוגמנות.

לימור מגן תלם: אני עומדת פה מלאת השראה מהאומץ שהן הפגינו וממשיכות להפגין.

לימור מגן תלם: כולכם בוודאי שמעתם על הפרשייה, שהתפרסמה בתקשורת, על סוכן דוגמניות מוכר מאוד שנחשד, לכאורה, בהטרדה ותקיפה מינית של דוגמניות.

לימור מגן תלם: כששמעתי לראשונה על הפרשה הזו, ועל הטרדות מיניות שהנערות עברו בבתים פרטיים של הסוכן וחברים שלו, הדבר הראשון שעלה לי בראש הוא: איך לעזאזל הנערות הללו נותרו לבדן בסיטואציה הזו.

לימור מגן תלם: זה הזכיר לי את התקופה שהייתי דוגמנית בעצמי.

לימור מגן תלם: לא עלה בדעתי ללכת לאודישנים או לצילומי דוגמנות לבד, בלי ליווי של אחד ההורים.

לימור מגן תלם: לכן, מייד כשהתפרסמה הפרשייה הגשתי את הצעת החוק שלפיה קטינים עד גיל 17 ילוו באחד מהוריהם בעת אודישנים וצילומים בתעשיית הדוגמנות.

לימור מגן תלם: המצב החוקי היום, שדורש ליווי הורים רק עד גיל 8, מתעלם לחלוטין מיחסי הכוחות בין סוכן דוגמניות לבין נערה בת 15 או 16, שחולמת להיות דוגמנית.

לימור מגן תלם: מבדיקה שעשינו על חתך הגילאים שבו התקיפות מתרחשות, בדרך כלל זה ממוצע הגילאים.

לימור מגן תלם: זה מצב שפשוט חושף את הילדים שלנו לניצול ולפגיעה מינית.

לימור מגן תלם: אני רוצה לנצל את הבמה החשובה הזאת של הכנסת כדי להשמיע את קולם של הנפגעים והנפגעות מההטרדות המיניות בעולם הדוגמנות.

לימור מגן תלם: להדהד את מה שהם עברו, כדי לתת להם את הכוח להמשיך, להיחשף, להתלונן ולהילחם.

לימור מגן תלם: אני רוצה, ברשותכם, לצטט שני מקרים.

לימור מגן תלם: הראשון של דוגמנית ושני של דוגמן: "הוא אמר לי שאני יפה ומדהימה ושאל אם אני רוצה לדגמן.

לימור מגן תלם: לא ידעתי שהאודישן הוא אצלו בבית.

לימור מגן תלם: הוא הזמין לי מונית ונתן לנהג את הכתובת.

לימור מגן תלם: לא חשדתי בכלום כי הבנתי שהוא סוכן מוכר.

לימור מגן תלם: הוא לקה אותי לדירה שלו.

לימור מגן תלם: שאלתי: 'כאן זה האודישן'?

לימור מגן תלם: והוא ענה: "לכאן באות רק הנבחרות".

לימור מגן תלם: הוא הזמין אותה אליו הביתה כשהיא הייתה בת 15 בלבד, ולפי טענותיה אנס אותה.

לימור מגן תלם: המשך הציטוט קשה מנשוא לקריאה על הדוכן.

לימור מגן תלם: ציטוט נוסף: "הוא אמר לי: 'לא, אל תתלבש, בוא, תשב לידיי.

לימור מגן תלם: בצילום מורידים לך את הבגדים, מלבישים אותך ככה וככה, יגעו בך כאן וכאן'".

לימור מגן תלם: דוגמן, שמספר מה נעשה לו על ידי סוכן דוגמנות.

לימור מגן תלם: הזוועה פשוט בלתי נתפסת.

לימור מגן תלם: זו היא לא סתם תופעה, אלא שיטה.

לימור מגן תלם: מדובר כאן בדפוס תקיפה שחוזר על עצמו בהמון מקרים שונים.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת, אנא שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רוצה לנאום, אפשרו לה את זה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

לימור מגן תלם: תודה, אדוני היושב-ראש.

לימור מגן תלם: להגיד לנערה צעירה: ככה זה בעולם הזוהר, אם את רוצה להתקדם את תיאלצי לעשות משהו בשבילי.

לימור מגן תלם: זה מזעזע.

לימור מגן תלם: זה ניצול נוראי של בנות שכל חלומן הוא להיות דוגמניות.

לימור מגן תלם: סחיטה מינית, אמרנו?

לימור מגן תלם: נוח להם לנצל צעירים וצעירות שרוצים להצליח, להבטיח הרים וגבעות, ובפועל לעשות בדיוק ההפך.

לימור מגן תלם: אם זה לא מספיק, אז במקרים רבים אותו אדם השתמש בקשרים ובכוח שלו כדי להשתיק את המקרה.

איתן גינזבורג: רק שנייה, רק שנייה, סדרנים, נא לבקש שקט שם, בתא של האופוזיציה.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה, אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: מנהלי הסיעות, אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: גם כאן, חבר הכנסת כלפון, אנחנו לא מצליחים לשמוע.

איתן גינזבורג: בבקשה.

לימור מגן תלם: תודה.

לימור מגן תלם: הוא מאיים על אותן נשים ומוציא להן שם רע בתעשייה, ככה זה עובד כל פעם מחדש.

לימור מגן תלם: היו מקרים רבים, וכולם עם אותו דפוס.

לימור מגן תלם: חייבת לחלחל בציבור כולו ההבנה שמדובר בתקיפה מינית תוך ניצול יחסי מרות, בצורה הכי שפלה, לא רק בשל הפרשי הגיל הבעייתיים אלא בשל יחסי התלות של אותן הנערות בסוכן - -

איתן גינזבורג: עליזה.

לימור מגן תלם: - - השליטה האבסולוטית שיש לסוכן דוגמניות על הקריירה שלהן.

לימור מגן תלם: בכוחו להפוך אותן לדוגמניות מפורסמות ובכוחו להשאיר אותן אנונימיות, לנפץ ולרמוס את החלום שלהן.

איתן גינזבורג: עליזה, די.

לימור מגן תלם: אלו בדיוק המקרים שהחקיקה שלי באה להסדיר.

לימור מגן תלם: אני קוראת מעל במת הכנסת להורים: אנחנו נותנים לכם את האחריות והסמכות להיות לצד הילדים שלכם ברגעים הראשונים של ניסיונות הכניסה שלהם לעולם הדוגמנות.

לימור מגן תלם: אני מאמינה שעם הדרכה נכונה ועם ליווי צמוד שלכם, ההורים, אפשר לצמצם משמעותית, את התופעה של ניצול ילדים בעולם הדוגמנות והפרסום ואף למגרה.

לימור מגן תלם: סוכן הדוגמנות לא יעז לתקוף מינית נערה כאשר היא מלווה בהוריה או במבוגר מלווה.

לימור מגן תלם: עכשיו אני רוצה לפנות לכל הנערים והאנשים שנחשפו: אתן אמיצות, אתן מעוררות השראה, להיחשף בפנים גלויות ולספר מה עברתן דורש הרבה אומץ.

לימור מגן תלם: ללכת למשטרה ולהתלונן למרות כל הקושי, זה דורש חוזק נפשי בלתי-נגמר.

לימור מגן תלם: אני קוראת לכם, נערים ונערות, לערב את ההורים שלכם בכל צעד ושעל מול סוכני דוגמניות בתעשיית הדוגמנות.

לימור מגן תלם: תשתפו את ההורים, תעדכנו את ההורים בכל אודישן ואודישן, ותשתפו בכל הצעה שאתם מקבלים.

לימור מגן תלם: עולם הדוגמנות הוא עולם פרוץ; אין הסדרה בחוק לסוכן דוגמניות.

לימור מגן תלם: אדם עם הרשעות פליליות, אפילו על בסיס תקיפה מינית, יכול לפנות אליכם ולהציע לכם הצעות מפתות להיכנס לעולם הזה.

לימור מגן תלם: על הסוכן מוטלת החובה לא לקיים אודישן או צילום אם ההורה לא מיודע על כך.

לימור מגן תלם: הייתי בעולם הזה כנערה, והיום כאימא שמכירה את הסכנות שאורבות לילדים שלנו, והייתי רוצה להיות הכי מעורבת שאפשר וללוות את הנערים והנערות בניווט צעדיהם הראשונים בעולם הדוגמנות.

לימור מגן תלם: אני קוראת לכל חברי הכנסת, מהאופוזיציה והקואליציה, לתמוך בהצעת החוק הזו.

לימור מגן תלם: אנחנו חייבים לשמור על הילדים והילדות שלנו.

לימור מגן תלם: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת לימור מגן תלם.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה סגן שרת הכלכלה.

איתן גינזבורג: סליחה, להצעת חוק זו הוגשה הצעת חוק מוצמדת של חבר הכנסת רון כץ.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא לנמק את הצעת החוק חבר הכנסת רון כץ.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2046/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

רון כץ: אדוני היו"ר, כנסת נכבדה, הצעת החוק שאני מבקש להציג בפניכם מציעה שכל מפגש עם סוכן לצורך צילומים, או פרסום של קטין או קטינה, ייעשו בנוכחות אפוטרופוס, בן משפחה בגיר.

רון כץ: ההצעה הזו באה למנוע מצבים שבהם אנחנו עדים למציאות מאוד מדאיגה; מציאות שבה צעירים וצעירות שחולמים על פרסום וחיים נוצצים מולכים שולל ולעיתים מנוצלים לרעה.

רון כץ: בשנת 2020, מספר עבירות המין בקטינים גדל ב-23%, וב-27% מהמקרים מדובר בתקיפה תוך כדי יחסי מרות, יחסי עבודה.

רון כץ: המטרה של ההצעה הזאת היא למנוע את הסיטואציה שבעל סמכות, בר סמכא, ינצל את הסמכות שלו מול קטינים.

רון כץ: אנחנו שומעים לאחרונה על יותר מדי מקרים שבהם סוכן כזה או אחר מנצל את המעמד, את החלומות, את הפרסום, על מנת לקבוע כל מיני פגישות בדירות, במקומות שלא הולמים מקום עבודה.

רון כץ: ואת זה אנחנו רוצים לתקן ואת זה אנחנו רוצים להסדיר.

רון כץ: לא יכול להיות שבגלל חלום על חיים נוצצים וכסף גדול נפקיר צעירות וצעירים במדינת ישראל.

רון כץ: זה גם המקום לומר שאנחנו לא רוצים לפגוע, חלילה, באנשים טובים, מכובדים ובסוכנויות טובות ורציניות שפועלות בתחום הזה.

רון כץ: אנחנו מדברים על השרלטנים, אנחנו מדברים על אלה שמנצלים את מעמדם לרעה.

רון כץ: אנחנו מדברים על מניעה.

רון כץ: אין לי תלונות כלפי התעשייה הזאת, ואני חושב שהיא תעשייה שעושה את עבודתה ומכבדת את מי שלוקח בה חלק, אבל אנחנו חייבים להיות שם עבור קטינים שמאוד קל להוליך אותם שולל.

רון כץ: מדובר על הורה; מדובר על בן משפחה.

רון כץ: זה לא דבר שאי-אפשר לעמוד בו; זאת לא גזרה שהציבור לא יכול לעמוד בה.

רון כץ: ואני בטוח שגם חבריי לאופוזיציה יתמכו בהצעת חוק שנועדה להגן על קטינים מפני תקיפה מינית.

רון כץ: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני מודה לך.

איתן גינזבורג: ישיב לשתי הצעות החוק במשותף סגן שרת הכלכלה יאיר גולן, בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, התשובה להצעת החוק הזאת היא תשובה פשוטה מאוד.

יאיר גולן: זאת הצעת חוק הגיונית, מתבקשת, נכונה, ואני אומר מראש שהממשלה תומכת בהצעת החוק הזאת, והיא כמובן תעבור לוועדת העבודה והרווחה, ותקודם בשיתוף פעולה מלא עם זרוע העבודה במשרד הכלכלה ומשרד המשפטים, לצורך שכלול ההצעה והבאתה להמשך קריאות.

יאיר גולן: אני יכול לעבור פה על הסעיפים השונים, לתת לזה את התימוכין המשפטיים, להתייחס לכל אותן לקונות שקיימות בחוק הקיים, ולומר שיש פה באמת זיהוי נכון של פער בחקיקה הקיימת ורעיון מתקדם וראוי כיצד לסגור את הפער הזה.

יאיר גולן: אני משוכנע, חברת הכנסת תלם מגן וחבר הכנסת כץ, שאנחנו נמצא את הדרך המהירה, הטובה, לקדם את העניין.

יאיר גולן: אני רוצה לנצל את ההזדמנות הזאת להתייחס למה שכנראה קרה הלילה וזה עוד מסע של הרס בכפר בורקה.

יאיר גולן: כיצד גורמי ימין קיצוני, שעולים באופן קבוע לאזור של חומש, ותוך כדי מסע עלייה, עוברים דרך הכפר, תוקפים בתים של אזרחים, תושבים, ולמרבה הזוועה מחללים מצבות בבית הקברות.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לך סיפור.

יאיר גולן: בשנת 1981 הייתי חייל צעיר בפלוגת העורב של הצנחנים.

יאיר גולן: יצאנו להתאמן בעיירה הנטושה אל-ח'יאם, עיירה שננטשה בעקבות מלחמת האזרחים שפרצה כחמש שנים לפני כן בלבנון.

יאיר גולן: ובעודנו מטפסים בשבילים לעבר בתי עיירה, עברנו בבית קברות; בית קברות שחולל.

יאיר גולן: מצבות מנותצות, עצמות אדם מפוזרות סביב, חלקי גופות במצב מתקדם זרוקות בשטח.

יאיר גולן: חשבתי לעצמי אז, ואני חושב את אותו הדבר היום, שרק חיות אדם עושות דבר כזה; רק חיות אדם תוקפות קברים.

יאיר גולן: ואותו דבר אני חושב היום – גם כשמי שעושה את זה, למרבה הזוועה, זה בני עמי שלי, בני עמי שלי.

יאיר גולן: ואני חושב שכל אחד שיושב פה באולם הזה חייב להזדעזע מהמעשה, ואי-אפשר להגיד - - -

שלמה קרעי: תמיד אתה יוצא נגד בני העם שלך.

שלמה קרעי: אין לך שום דבר להגיד על טרור?

שלמה קרעי: אין לך שום דבר להגיד על מה שקורה בנגב ובגליל?

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: מהרסייך ומחריבייך ממך יצאו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תודה.

איתן גינזבורג: שמענו את קריאת הביניים.

יאיר גולן: חבר הכנסת קרעי, אי-אפשר להגיד: אבל הם עשו ככה, והם עשו אחרת, והם נוראיים, והם אכזריים, והם ככה והם אחרת.

יאיר גולן: לא, לא, אי-אפשר להגיד את זה.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: על מה אתה מדבר?

שלמה קרעי: תמיד אתה יוצא נגד העם שלך.

שלמה קרעי: אין לך שום דבר להגיד על טרור.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, די.

איתן גינזבורג: קריאת ביניים.

שלמה קרעי: תודה לאל שלא היית רמטכ"ל.

אמילי חיה מואטי: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מואטי, תודה רבה.

שלמה קרעי: בושה, רק נגד יהודים.

אמילי חיה מואטי: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מואטי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אמילי חיה מואטי: אותי?

איתן גינזבורג: כן, אותך.

איתן גינזבורג: אל תקראי קריאת ביניים.

שלמה קרעי: היא סגנית יושב-ראש הכנסת.

איתן גינזבורג: גם אתה אל תקרא.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אמילי חיה מואטי: על מה?

איתן גינזבורג: לא לקרוא קריאות ביניים.

איתן גינזבורג: די, מספיק, אי-אפשר עם זה.

איתן גינזבורג: לא צריך.

יאיר גולן: חבר הכנסת קרעי, אתה אומנם חובש כיפה ומתהדר בידיעת ההלכה על כל תגיה ושכלוליה, אבל אני רוצה לומר לך: לא יעלה על הדעת – הדת היהודית היא דת של חמלה; היא דת שיודעת להגן על גר, יתום ואלמנה, היא דת של צדק ויושר.

שלמה קרעי: בשביל זה אתה בממשלה הרסנית שפוגעת בחלשים.

יאיר גולן: עם נרדף היינו.

יאיר גולן: תמיד דרשנו מאומות העולם את הצדק.

יאיר גולן: האם ראוי שאנחנו נתקוף חפים מפשע?

יאיר גולן: האם ראוי שאנחנו – ליבנו לא יתקומם כשבני עמנו מנתצים מצבות?

יאיר גולן: מה פשעו המצבות?

שלמה קרעי: בני עמנו?

שלמה קרעי: מה יש לך נגד בני עמנו?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, די, אי-אפשר לנאום מהצד.

יאיר גולן: איך חוללו הקברים?

יאיר גולן: איך אתה מעז להגן על אנשים שעושים מעשים שהם מתחת לכל סטנדרט אנושי ראוי?

יאיר גולן: איך אתה עושה דבר שכזה?

יאיר גולן: ולכן אני חושב שמהבית הזה צריך לצאת קול גינוי חזק וברור ולומר: לא כך אנו נוהגים.

יאיר גולן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לסגן שרת הכלכלה יאיר גולן.

איתן גינזבורג: להצעת החוק ביקשו להתנגד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שטייניץ, בבקשה.

איתן גינזבורג: נשמע עכשיו מהדובר איך הוא מתנגד לחוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

יובל שטייניץ: אין לי ספק שמציעי החוק – כוונתם טובה.

יובל שטייניץ: אני מתנגד לחוק כיוון שאנחנו לא בוועדות, אין אופוזיציה בוועדות, ואני חושב שזה כלי מאוד חשוב להבטיח שחוקים יהיו מאוד טובים ונכונים.

גלעד קריב: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תודה רבה.

איתן גינזבורג: זכותו להתנגד כמו שזכותכם להגיש את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: תנו לו להביע את עמדתו.

יובל שטייניץ: אנחנו לא נבוא לשום ועדה כל עוד לא יינתנו לנו מקומותינו בוועדה, כפי שנהגו מאז ומעולם, על פי המספרים הפרופורציוניים.

קריאות: - - -

יובל שטייניץ: הם מפריעים לי.

יובל שטייניץ: אתה לא היחיד שמפריע, אחרת הייתי אומר לך, רון.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לדבר על דבר חמור ביותר שמתרחש, שעדיין לא קרה במדינת ישראל, וזה הדגל הלבן שהממשלה מרימה, שהמדינה מרימה, במלחמה עם הקורונה.

יובל שטייניץ: איך לנצח מגפה?

יובל שטייניץ: על ידי הרמת דגל לבן.

קטי קטרין שטרית: יובל, איך המגפה ניצחה - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מגן תלם, חברת הכנסת מגן תלם, הוא מתנגד להצעת החוק שלך, וגם אם את לא רוצה להקשיב, זה מפריע.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אבל זה מפריע בכל מקרה.

יובל שטייניץ: באמת, עוד יעירו לי על מה לדבר.

יובל שטייניץ: על כל פנים, אנחנו הולכים היום לכיוון של הדבקה המונית.

יובל שטייניץ: מערך החיסונים – הגדלת החיסונים לבני נוער לא מחוסנים – נכשל.

יובל שטייניץ: היינו המדינה המחוסנת ביותר בעולם לפני שנה, לפני עשרה חודשים.

יובל שטייניץ: היום אנחנו אחת המדינות הפחות מחוסנות באירופה מבחינת חיסון האזרחים ביחס למחלה.

יובל שטייניץ: אז הדבר השני שהממשלה הייתה צריכה לעשות – מגבלות שלפחות יאטו את קצב ההדבקה הנורא.

יובל שטייניץ: איך לנצח מגפה?

יובל שטייניץ: על ידי הרמת דגל לבן?

יובל שטייניץ: מה, מה המחיר שנשלם על הדבר הזה, לא רק בבריאות?

יובל שטייניץ: והלונג-קוביד למאות אלפי ילדים ובני נוער – אנחנו יודעים היום מה יהיו הנזקים?

יובל שטייניץ: ואפילו כלכלית – אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, סגר נושם לשבוע, עשרה ימים, היה גורם הרבה פחות נזק כלכלי מאשר מיליון או 2 מיליון - - -

ולדימיר בליאק: היית בעל עסק?

ולדימיר בליאק: היית בעל עסק?

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בליאק, תודה רבה.

יובל שטייניץ: אתה יודע, היה גורם הרבה פחות נזק לבעלי העסקים - - -

ולדימיר בליאק: 100,000 עסקים הרסתם.

ולדימיר בליאק: הרסתם 100,000 עסקים.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יובל שטייניץ: אני מבין שאתם לא נותנים לי לדבר.

יובל שטייניץ: אני לא יודע, אף פעם לא נהגתי כך כלפי אף אחד מכם - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שטייניץ.

יובל שטייניץ: אף פעם לא מנעתי ממישהו פה לדבר – אולי קריאת ביניים של שורה אחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שטייניץ - - -

יובל שטייניץ: לא, זה ניסיון למנוע מהאופוזיציה לדבר.

איתן גינזבורג: בכל הכבוד, אדוני, לא צריך להגזים.

איתן גינזבורג: הוא צעק לך שני משפטים, ולא צריך להגזים.

איתן גינזבורג: ואני הוספתי לך עוד קודם.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממך משפט לסיום, כי אתה בסוף הדברים.

יובל שטייניץ: לא משפט לסיום – את עיקר דבריי עוד לא אמרתי.

איתן גינזבורג: אדוני, סליחה, עברו שלוש דקות, והוספתי לך את הזמן שקטעו אותך, ואתה צריך לסיים עכשיו.

יובל שטייניץ: דיברתי בקושי דקה, ואני מבקש לתת לי לסיים.

איתן גינזבורג: אדוני, דיברת שלוש דקות, ואתה מסיים עכשיו את דבריך.

יובל שטייניץ: אני פה, בכנסת, שנים, ולא קרה לי אף פעם דבר כזה שהורידו אותי ככה מהדוכן.

איתן גינזבורג: אני לא הורדתי אותך.

איתן גינזבורג: אמרתי לך לסיים את דבריך.

יובל שטייניץ: אתה כן הורדת אותי - - -

איתן גינזבורג: הבנתי.

איתן גינזבורג: אני מציע שתסתכל בצילומים ותראה אם אפשרתי או לא אפשרתי.

יובל שטייניץ: משפט אחד בקושי הצלחתי לדבר כי החברים שלך הפריעו לי.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: ביקש להתנגד להצעת החוק השנייה חבר הכנסת דודי אמסלם.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יובל שטייניץ: 22 שנה אני פה, מעולם לא הפרעתי בצורה שיטתית לחבר כנסת לנאום, ואתה נתת להם להפריע לי ולא הוספת לי את הזמן.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שטייניץ, אני מקבל את הביקורת שלך כלפיי, אבל אני מודיע לך - - -

דוד אמסלם: כל יום זה קורה לי, והבולשביקים ממשיכים.

דוד אמסלם: הכול בסדר.

דוד אמסלם: הכול בסדר, הבולשביקים – תמשיכו.

איתן גינזבורג: אדוני, שלוש דקות.

אביר קארה: - - -

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רציתי להתייחס למה שקרה אתמול בערב - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חבר הכנסת קארה, אני מבקש ממך לא להפריע.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממך לא להפריע.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קארה, אני מבקש ממך לא להפריע.

איתן גינזבורג: בבקשה.

דוד אמסלם: אתמול בערב, כידוע לכם, היה אסון מחריד – מסוק צה"לי התרסק, שני חיילים נהרגו - -

קריאות: שלשום.

דוד אמסלם: שלשום.

דוד אמסלם: - - והיה חייל אחד שנפצע.

דוד אמסלם: אני קראתי את זה באחת מהכתבות, זאת אומרת שעיתונאי העלה את זה, ואז עליתי לכאן ואמרתי: רבותיי, יושב-ראש הכנסת, אני חושב שאם זה האירוע, אני – יש לי מועקה גדולה מאוד.

דוד אמסלם: קרה אסון במדינת ישראל, כולנו באבל – בואו נעצור שנייה את הדיון, נעצור את הכנסת, לא קרה כלום, ונחזור מחר לדיונים, בגלל שיש פרופורציות; על מה אנחנו דנים כבר כמה שעות?

דוד אמסלם: על שישה סגנים ליושב-ראש.

דוד אמסלם: הבן-אדם אמר לי: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני ירדתי, וכבר לא אמרתי שום דבר; כבר בכלל הייתי בעצבות עצומה ובמתח גדול.

דוד אמסלם: ופתאום, אחרי זה, אחרי שכבר דובר צה"ל מודיע – אני רואה כאן את לפיד, אני רואה את בנט, יושבים ומגחכים וצוחקים ביניהם.

דוד אמסלם: בושה וכלימה.

דוד אמסלם: אני רואה את ערוצי התעמולה הבולשביקיים שלכם מראים חצי אמת – אמסלם דוד הדליף ודיבר בניגוד לעמדת הצנזורה.

דוד אמסלם: כאילו אני אמור לדעת שיש צנזורה וכו'.

דוד אמסלם: אני רואה את זה – עיתונאי רציני - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי, די, זה מפריע.

שלמה קרעי: - - -

איתן גינזבורג: אבל זה מפריע.

איתן גינזבורג: אתה מפריע.

איתן גינזבורג: אתה מפריע.

איתן גינזבורג: ואני מזכיר לך שאתה בקריאה ראשונה.

איתן גינזבורג: מספיק.

איתן גינזבורג: הוא לא מדבר איתך.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממך להפסיק להפריע.

שלמה קרעי: - - -

איתן גינזבורג: אני מבקש ממך לא להתווכח איתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אני מוסיף לך זמן.

דוד אמסלם: לכן, תראו, רבותיי, מה קורה כאן, במדינת ישראל – כבר אמרו חז"ל שחצי מהאמת גרועה מהשקר.

דוד אמסלם: אני עליתי לכאן, ובוודאי אם המשפחות נפגעו – זו לא הייתה כוונתי, ואני גם מתנצל על כך; גם אם זה פורסם בכלי התקשורת הרשמיים – זה לא הנושא.

דוד אמסלם: אני ביקשתי לעצור את הדיונים בכנסת בגלל שנהרגו חיילים, אבל אתכם זה לא מעניין.

דוד אמסלם: היושב-ראש אומר לי: תודה רבה.

דוד אמסלם: לאחר מכן, אני רואה את הבוס שלו נכנס לכאן, מר לפיד ומר בנט, כפי שאמרתי, וגנץ – ותראו בטלוויזיה שהם יושבים כאן, לאחר שהם יודעים על האסון הנורא, ומגחכים ביניהם.

דוד אמסלם: ועל מה עמדנו כאן שש שעות?

דוד אמסלם: על מה?

דוד אמסלם: מה היה חשוב להמשיך בדיונים?

דוד אמסלם: שישה סגנים ליושב-ראש.

דוד אמסלם: לא מספיק 30 שרים, לא מספיק 30 נורבגים, לא מספיק שישה סגני-שרים – עוד שישה סגנים זמניים ליושב-ראש.

דוד אמסלם: רבותיי, כבר אין לכם חברי כנסת לג'ובים.

סימון דוידסון: זה החוק.

סימון דוידסון: זה החוק.

דוד אמסלם: אין לכם חברי כנסת לג'ובים.

דוד אמסלם: אין כבר חברי כנסת.

דוד אמסלם: כל חבר כנסת כאן עוד מעט יהיה שר, יושב-ראש ועדה ונורבגי.

דוד אמסלם: פשוט תראו לאיזה תחתית הביב הגעתם.

דוד אמסלם: אתם פשוט הזויים.

דוד אמסלם: אתם לוקחים את המדינה למקומות שהם, לטעמי, אסון, בגלל שאי-אפשר לאחר מכן לצאת מהאירוע הזה.

דוד אמסלם: רבותיי, אתם קובעים פה דברים שהם חסרי תקדים.

דוד אמסלם: לכן אני אומר:

דוד אמסלם: אזרחי מדינת ישראל - -

איתן גינזבורג: משפט לסיום.

דוד אמסלם: - - תראו מי הציניים שמנהלים לנו את המדינה.

דוד אמסלם: אנשים פוחזים – כן, בוודאי שר החוץ שלא שירת בצה"ל באופן מעשי.

דוד אמסלם: ואיך אמרתי לו?

דוד אמסלם: דרך אגב, באופן מעשי, אתם יודעים, הוא חזר לאכול שניצלים כל יום ב-11:00 - - -

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: זה הבן אדם שאתמול גיחך על כך שמסוק צה"לי עם הרוגים – חייך כאן.

דוד אמסלם: זה הבן אדם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אמסלם.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, רוצים להשיב?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת 20 חברי כנסת ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת להצעה מס' 2228.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת)

אלינור ימין: סמי אבו שחאדה – בעד

אלינור ימין: אמיר אוחנה – אינו נוכח

שלמה קרעי: בושה אתה.

שלמה קרעי: אתה בושה לכנסת, אתה בושה לצרפתים, אתה בושה לטוניסאים, אתה בושה - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, די, די.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כלפון, די, די.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו משתתף בהצבעה אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – בעד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו משתתף בהצבעה ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – בעד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו משתתף בהצבעה צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – בעד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו משתתף בהצבעה מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו משתתף בהצבעה גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו משתתף בהצבעה גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – אינו משתתף בהצבעה מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו משתתף בהצבעה יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – אינו משתתף בהצבעה קטי קטרין שטרית – אינה משתתפת בהצבעה אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח ווליד טאהא – בעד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת ששמו לא הוקרא והוא לא הצביע?

איתן גינזבורג: אם כך, תמה ההצבעה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 70, נגד – אחד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה ותעבור לוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק עבודת הנוער של חבר הכנסת רון כץ.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

איתן גינזבורג: ההצבעה שמית, לבקשת 20 חברי כנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו משתתף בהצבעה אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – אינו משתתף בהצבעה גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה –

אלינור ימין: אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו משתתף בהצבעה גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו משתתף בהצבעה יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו משתתף בהצבעה קטי קטרין שטרית – אינה משתתפת בהצבעה אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת)

אלינור ימין: יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – אינה נוכחת שלמה קרעי – לא משתתף מירי מרים רגב – אינה נוכחת יעל רון בן משה – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, תמה ההצבעה, נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה להצעת חוק עבודת הנוער של חבר הכנסת רון כץ: בעד – 48, מתנגד אחד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה, ותועבר להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות ועדת הבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת סימון דוידסון ויבגני סובה בנושא: השלמת הסדרת מקצוע הכירופרקטיקה כדי להגן על בריאות הציבור.

אלינור ימין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1433/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – עדכון כתובת לצורכי בחירות), של חבר הכנסת רם שפע.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא חבר הכנסת שפע לנמק את הצעת החוק, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

שלמה קרעי: איתן, נרשם שאתה לא מאשר לי הערה אישית - - -

רם שפע: אדוני סגן יושב-ראש הכנסת, איתן גינזבורג, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, צוות הכנסת הנפלא.

רם שפע: אני שמח מאוד להעביר, ממש בתקווה בדקות הקרובות, את הצעת החוק הראשונה שלי למושב הזה יחד עם חברתי יושבת-ראש סיעת מרצ, מיכל רוזין, חברתי הנפלאה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אם לא היה נאום בכורה, לפחות הצעת חוק ראשונה.

רם שפע: זה נכון, מי שלא יודע, כנסת רביעית שלי, נאום בכורה עוד לא היה לי, אני שומר את זה לרגע הנכון.

שלמה קרעי: אם אנחנו לא יכולים לנצח את הבחירות, בוא נגנוב אותן.

רם שפע: יאללה, איך הצלחת להשחיל איזה מילה לא טובה תוך פחות מדקה לנאום שלי, חבר הכנסת קרעי.

רם שפע: מה שרציתי לומר שהצעת החוק המקורית הזאת - -

קריאה: - - -

רם שפע: - - נכתבה על ידי חברת הכנסת, יושבת-ראש מפלגת העבודה מירב מיכאלי.

רם שפע: יש לי שאלה אליכם, חבריי חברי הכנסת, אולי בליכוד יודעים פה.

רם שפע: הצעת החוק – המטרה שלה היא להגביר את הדמוקרטיה, לאפשר לכמה שיותר אזרחים בישראל להצביע בבחירות, ובעצם לאפשר להם לשנות את הכתובת לפני הבחירות – להוסיף כתובת – שאפשר יהיה להצביע.

רם שפע: עכשיו אני שואל אתכם, האם מישהו יודע האם אי-פעם הדבר הזה התאפשר; האם פעם במדינת ישראל אפשר היה להצביע?

יעקב מרגי: למה - - -

רם שפע: אני מייד אסביר את זה, אבל בינתיים שאלה.

רם שפע: שלמה קרעי, האם אתה יודע?

שלמה קרעי: רוצים לגנוב את הבחירות.

רם שפע: התשובה היא שב-25 בינואר 1949 - -

איתן גינזבורג: יום הולדת שלי.

רם שפע: מזל טוב.

רם שפע: - - בבחירות לאספה המכוננת בכנסת הראשונה, המדינה עוד לא התארגנה, והייתה אפשרות להוסיף כתובת, ממש עד רגע לפני הבחירות, כדי שכל אזרחי ישראל יוכלו לממש את זכותם הדמוקרטית.

רם שפע: את התיקון הזה היום אנחנו רוצים להשיב על כנו, ולאפשר בין היתר להמוני צעירים וצעירות – גם סטודנטים, גם חברינו מהחברה החרדית – שגרים רחוק מאוד מאיפה שהכתובת המקורית שלהם נמצאת, ואותם הרבה אנשים אדישים ואדישות, לא תמיד עושים את המאמץ הזה – לנסוע עד לבית שלהם, בין אם זה בקריית שמונה או בבאר שבע.

רם שפע: בעצם, בשל כך המוני ישראלים – להערכתי מאות אלפי ישראלים – מוותרים על הזכות שלהם להצביע, רק בגלל שהכתובת שלהם לא נמצאת איפה שהם מתגוררים.

רם שפע: את הדבר הזה אנחנו רוצים לשנות; חלק מזה – זה באמת כדי לחזק את הדמוקרטיה ולייצר אפשרות רחבה יותר להצבעה.

רם שפע: ההנגשה הזאת היא חלק מתפיסת העולם שלנו.

שלמה קרעי: רק חסר לך כובע של ליצן.

רם שפע: שלמה קרעי, מדהים שאתה מאמין לדברים שאתה אומר.

רם שפע: זאת יכולת מאוד ייחודית שיש לך.

רם שפע: הדגש על הרבה מאוד אוכלוסיות ייחודיות – למשל הרבה נותני שירותים – שביום בחירות צריכים לתת שירותים במקום העבודה שלהם, והם מתחילים משא ומתן עם המעסיק שלהם, האם הם יכולים לנסוע להצביע בבית שלהם או לא יכולים.

רם שפע: כמו שאתם יודעים, הרבה מאוד פעמים זה קורה דווקא לאותם אנשים מאוכלוסיות מוחלשות יותר, ומהמעמד הסוציו-אקונומי הנמוך יותר.

רם שפע: בנוסף, מי שרשום בכתובת רחוקה, ואין לו תחבורה ציבורית נגישה, גם הוא לא יכול לנסוע להצביע.

רם שפע: בנוסף לכך – וזאת בעיה שרבים לא מכירים בכלל – האוכלוסייה הבדואית באותם כפרים לא מוכרים, לא מוסדרים, שאין להם כתובת, רשומים בכל מיני מקומות לפי חמולות וצריכים לנוסע לפעמים שעות כדי להצביע בבחירות.

רם שפע: איזה אבסורד זה.

רם שפע: גם להם, המטרה שלנו בחוק הזה להנגיש את האפשרות להצביע.

רם שפע: שימו לב שכך כבר ציינתי את רוב האוכלוסיות בחברה הישראלית.

רם שפע: בנוסף, קיימת מציאות – רבים מאיתנו מודעים לה – של האפשרות להצביע בקלפי נגישה.

רם שפע: נדרשת הצהרה, שלפיה יש לך מוגבלות, וניתן להסיק ולהניח שיש כל מיני אזרחים במדינת ישראל, שעושים בדבר הזה שימוש חורג.

רם שפע: נוצרים תורים אדירים בקלפיות נגישות, בעיקר במרכז הארץ.

רם שפע: מתסכלים ציבור רחב שרוצה להצביע.

רם שפע: מעבר לכך, אני לא יודע אם אתם זוכרים, אבל רגע אחרי הבחירות יש את היממה הזאת, לפעמים שתי יממות, שכל עם ישראל נמצא במתח אדיר לתוצאות הבחירות, אבל סופרים את המעטפות הכפולות.

רם שפע: אז גם את זה, אנחנו הולכים, בתקווה גדולה, לחסוך.

רם שפע: לקצר תורים ולקצר את ההמתנה שאחרי הבחירות.

רם שפע: בנוסף, אנחנו מקבלים תמיכה משמעותית מאוד מוועדת הבחירות, שמבינה את הצורך בלהסדיר את העוול הזה.

רם שפע: במשך הרבה שנים רשות האוכלוסין מתמודדת עם האתגר הזה.

רם שפע: גם הם מבינים, לצד האתגרים שיש בכך, שצריך להתקדם; צריך לעשות התאמות ולשנות את האופן המיושן באמת הזה, שבו מערכת הבחירות שלנו מתאפיינת בשנים האחרונות.

יעקב מרגי: שכנעת אותי.

רם שפע: שכנעתי אותך, חבר הכנסת מרגי?

רם שפע: אני שמח.

רם שפע: מייד נראה את זה גם בהצבעתך, אם כי אני כמובן סומך עליך.

רם שפע: בנוסף, בעולם המודרני, בו אנשים משנים כתובות חדשות לבקרים, זה מייצר הרבה מאוד חוסר נוחות.

רם שפע: ולכן אנחנו עושים את התיקון הזה.

רם שפע: כמו שאמרתי, חברתי יושבת-ראש מפלגת העבודה, חברת הכנסת מיכאלי, מקדמת את החוק הזה כבר הרבה שנים.

רם שפע: אני מקווה שעכשיו, כשהיא זכתה – ואנחנו זכינו שהיא יושבת-ראש המפלגה – נוכל גם לממש אותו, כאמור, ביחד עם חברתי מיכל רוזין.

רם שפע: אני קורא לכם, חבריי חברי הכנסת, להצביע בעד החוק הזה בקריאה טרומית ואחר כך לעזור לנו לקדם אותו ולממש אותו.

רם שפע: אני רואה שיואב קיש כהרגלו רץ לבקש הצבעה שמית.

רם שפע: גם בשמית ההצבעה הזאת צפויה לעבור.

רם שפע: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת רון – אה, רם שפע.

רם שפע: יש לך משהו להגיד על זה?

רון כץ: אחים אנחנו.

רם שפע: אחים אנחנו, זה נכון.

רם שפע: רציתי להביך אותך בחזרה, אבל אני מוותר על זה, אדוני סגן יושב-ראש הכנסת איתן גינזבורג.

ינון אזולאי: רם, אמרנו לך תודה רבה, אז תרד בבקשה.

איתן גינזבורג: אני מודה לך.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2772/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: להצעת חוק זו הוצמדה הצעת חוק של חברת הכנסת מיכל רוזין, שמספרה 2772.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת רוזין לנמק את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

מיכל רוזין: אדוני סגן היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה להתחיל בלהגיד דברי תודה לחברי, יושב-ראש סיעת העבודה, רם שפע.

מיכל רוזין: חזרתי לכנסת וזכיתי להכיר חברים חדשים טובים, נוספים על אלה שהיו לי, ואני חושבת שרם – אני לא אציין אחרים, שאף אחד לא ייעלב – אבל רם הוא אחד החברים הטובים פה, שאני כל כך מעריכה, כי פיו וליבו שווים.

מיכל רוזין: כשהוא מאמין בסולידריות הוא מדגים את זה לא רק בערכים ובדיבור, אלא אמיתי – גם ביחסים בין האנשים, בין-אישיים.

מיכל רוזין: כך גם בהצעה הזאת.

מיכל רוזין: יצאנו לדרך בניסיון ליצור הצבעה רחבה ככל שניתן, בעיקר לצעירים וצעירות, סטודנטים וסטודנטיות במדינת ישראל.

מיכל רוזין: יחד הבנו מוועדת הבחירות המרכזית, שההצעה הזאת היא הנכונה והמתאימה, ואני מעריכה את זה שהוא נתן לי להיצמד אליה.

מיכל רוזין: טוב שאנחנו מקדמים את זה ביחד, כי אני חושבת שהמטרה היא של כולנו, לקדם את הזכות לבחור ולהיבחר.

מיכל רוזין: אני אגיד יותר מזה, אנחנו עברנו שנתיים קשות מאוד - -

סמי אבו שחאדה: מיכל, זה חשוב מאוד - - - כ-100,000 אזרחים בכפרים הלא-מוכרים.

מיכל רוזין: א.

מיכל רוזין: רשום.

סמי אבו שחאדה: אנחנו כבר שנים על גבי שנים מנסים.

מיכל רוזין: אז קודם כול, אני יזמתי – כמו שאתה יודע, לפני שבוע וחצי-שבועיים, ביום זכויות האדם בכנסת – דיון בוועדת פנים על ההצבעה של הבדואים בכפרים הבלתי-מוכרים.

סמי אבו שחאדה: עם זה אני מסכים, ויישר כוח - - -

מיכל רוזין: חד-משמעית.

מיכל רוזין: ולכן ההצעה הזאת, שלא באה לפתור רק את הבעיה של צעירים, צעירות, סטודנטים וכדומה, אלא היא רחבה, כלל ארצית, היא תפתור גם את הסוגיה הזאת של הכפרים הלא-מוכרים.

מיכל רוזין: היא תפתור בכלל סוגיה של כל אזרחי ואזרחיות המדינה.

מיכל רוזין: ואני חושבת שכשאנחנו עדים לכך שיש פחות אמון ברשויות השלטון ובנו, נבחרי הציבור, זה הזמן לחזק ולהנגיש יותר את הבחירה.

מיכל רוזין: אני חושבת שהצעת החוק הזאת, והתמיכה של ועדת הבחירות, יאפשרו את זה.

מיכל רוזין: זה גם יחסוך את הדבר הזה שבו אנחנו יודעים שכל אחד יכול לגשת לקלפי נגישה, ואז מכיוון שלא שואלים אדם האם הוא זקוק באמת לקלפי נגישה, הוא מצביע במעטפה כפולה.

מיכל רוזין: זה מעמיס יותר על ועדת הבחירות.

מיכל רוזין: במקום זה כל אדם – אנחנו יודעים שיש – מה לעשות?

מיכל רוזין: – במצוקת הדיור במדינת ישראל, הרבה אנשים שלא חיים בכתובת או של ההורים שלהם, שהם עברו דירה והם בדירה שכורה, או באמת שהם עדיין לא ביישוב קבע, ולכן אנחנו נאפשר להם להודיע מראש איפה הם הולכים להצביע.

שלמה קרעי: מה הם עשו עד היום?

שלמה קרעי: לאן שלחתם את אלה עד היום?

קרן ברק: לתל אביב.

מיכל רוזין: מה שקרה זה – אני אגיד לך, קרו שנים דברים.

איתן גינזבורג: משפט לסיום.

מיכל רוזין: 1.

מיכל רוזין: יצרו תחבורה ציבורית נגישה לכולם בחינם, שכלכלית זה עלות מאוד מאוד גבוהה למדינה.

מיכל רוזין: 2.

מיכל רוזין: פתחו את קלפיות הנגישות, ואז באו המון המון אנשים להצביע בקלפיות הנגישות, מה שיצר מעטפות כפולות, מה שגרם לזה שאנשים ספרו פה במשך ארבעה חמישה ימים - -

איתן גינזבורג: נא לסיים, גברתי.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מיכל רוזין: - - ומה שקרה הוא שאנחנו לא קיבלנו תוצאות אחרי הרבה ימים.

מיכל רוזין: כל העניין הזה פותר לכולם - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מיכל רוזין: אני רוצה להודות שוב לרם שפע, לשרה, חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיכל רוזין: אנא תמכו בהצבעה.

שלמה קרעי: מיכל, את יודעת שקלפי נגישה זו עבירה על החוק?

מיכל רוזין: כן, אבל לא עשו עם זה כלום.

איתן גינזבורג: תשיב על הצעת החוק, בשם שרת הפנים - - -

קריאה: תחבורה.

איתן גינזבורג: שרת התחבורה.

איתן גינזבורג: אז היא תשיב להצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ותודה רבה לחבריי, חבר הכנסת רם שפע, יושב-ראש הסיעה, וחברת הכנסת מיכל רוזין, יושבת-ראש סיעת מרצ.

מרב מיכאלי: זאת באמת התקדמות משמעותית מאוד, צריך להגיד.

איתן גינזבורג: יש לציין שהצעת חוק זו הוגשה על ידך במקור.

מרב מיכאלי: הוגשה על ידי במקור, אחרי שעבדנו עליה יחד עם – חשוב להגיד את זה: זאת הצעת חוק שנתמכת באופן משמעותי מאוד על ידי ועדת הבחירות המרכזית.

מרב מיכאלי: ועדת הבחירות המרכזית סברה שזה התיקון הנכון לעשותו.

מרב מיכאלי: ניסינו לקדם אותו מהאופוזיציה בעוונותינו.

מרב מיכאלי: לצערי, החברים שהיום הם באופוזיציה ואז היו בממשלה, לא מצאו לנכון לתקן את התיקון הזה, והיום לשמחתי אנחנו מגיעות ומגיעים לזה.

מרב מיכאלי: צריך להגיד, אדוני היושב-ראש וחבריי חברות - - -

סמי אבו שחאדה: הרעיון - - - שהיה פה, עדיין משליך על הנושאים הבדואיים.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת אבו שחאדה, כמו שאדוני יודע, זה מה שנקרא נוסח לטרומית, וההצעה תלך ותידון בוועדת החוקה, שם אדוני בוודאי יבוא וייתן את האינפוט המאוד משמעותי שלו.

מרב מיכאלי: אתה וחבר הכנסת אוסאמה סעדי, וחברות וחברי כנסת אחרים.

מרב מיכאלי: אחד הדברים היפים שקורים בכנסת הוא, שכשחוקים מגיעים לוועדות אז מגיעות באמת הרבה מאוד דעות והרבה מאוד חוכמה גם מצד חברות וחברי כנסת, שאולי לא היו שותפים לכתיבת החוק, אבל הם ודאי וודאי רבי-ידע ויש להם תרומה משמעותית.

מרב מיכאלי: וגם מציע ציבור שתורם הרבה מאוד לעיצוב החוקים במדינת ישראל.

מרב מיכאלי: כך יקרה גם הפעם, שכן יש גם הסכמה של המציע והמציעה להתקדם, בהסכמה כמובן, עם המשרדים הרלוונטיים, משום שלא כל דבר שכתוב בהכרח בנוסח הטרומי הוא הדרך המדויקת, שבה נוציא באמת את החוק הטוב ביותר ליישום.

מרב מיכאלי: אני רוצה רגע להגיד – הזכירה חברתי את הצעירות והצעירים; הזכיר חברי רם שפע אנשים שאולי לא מספיק חשוב להם, אני אגיד, ללכת להצביע.

מרב מיכאלי: אבל אני רוצה להגיד שיש גם רבות ורבים שפשוט אין להם אפשרות.

מרב מיכאלי: המרחק בין הכתובת שבה הם אמורות ואמורים לבין הכתובת שהם גרות וגרים בה בפועל, הוא מרחק גדול מדי בשבילם לעשות אותו; ודאי כשלעיתים הם צריכים, נניח, לעבוד באותו יום – כי לא כולם נהנות ונהנים מיום החופש שיש ביום הבחירות.

מרב מיכאלי: לפעמים יש להם - - -

שלמה קרעי: די להרוס את העברית, מיכאלי, את עושה נזק לשפה העברית, את עושה פיגוע לעברית, מיכאלי.

מרב מיכאלי: לפעמים יש להם אילוצים שונים ומשונים שלא מאפשרים להם להגיע למקום שבו הם אמורות ואמורים לפי הרישום להצביע בו.

מרב מיכאלי: וכך אנחנו בעצם מייצרות בפועל פגיעה משמעותית בזכות הבחירה של אזרחיות ואזרחים רבים.

מרב מיכאלי: החוק הזה יאפשר לתקן את הקלקול הזה, ובאמת לאפשר לכל אחד ואחת, 74 יום מראש להודיע, בדרך שתיקבע בחוק, היכן הם יצביעו, ופשוט לקבל את כרטיס הבוחרת או הבוחר שלהם לשם, ולהצביע.

מרב מיכאלי: במדינת ישראל יש לנו מסורת – אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברות הכנסת, במדינת ישראל יש לנו מסורת של אחוז הצבעה מאוד גבוה, אחוז מאוד גבוה של מעורבות והשתתפות בבחירות.

מרב מיכאלי: זה אחד הדברים שעושים את הדמוקרטיה שלנו עמידה גם לדברים שמאיימים עליה פה ושם.

מרב מיכאלי: אני חושבת שחשוב להמשיך בדרך הזאת.

מרב מיכאלי: ואני בטוחה שהצעת החוק הזאת תעזור לפתור את כל הבעיות שמונעות או מקשות על אזרחיות ואזרחים ישראלים לממש את זכות הבחירה שלהם.

מרב מיכאלי: אני שמחה להגיד שהממשלה תומכת בה, וקוראת לכל חבריי וחברותיי להצביע בעדה.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: ובאותה הזדמנות, אני רוצה לנצל את הדוכן הזה בשביל לברך את חברתי חברת הכנסת אמילי מואטי שאו-טו-טו אני אוכל להגיד לה: תודה, גברתי היושבת-ראש, בשבתה בניהול הישיבה כסגנית יושב-ראש הכנסת.

אמילי חיה מואטי: תודה.

מרב מיכאלי: אז הידד.

קריאה: באותה הזדמנות, גברתי השרה, באותה בהזדמנות - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר התחבורה והבטיחות בדרכים מרב מיכאלי.

איתן גינזבורג: להצעת חוק זו הוגשה התנגדות.

איתן גינזבורג: הוגשו, למעשה, כמה התנגדויות.

איתן גינזבורג: ולצערי, כמו במשפט שלמה, עליי להכריע.

איתן גינזבורג: אז יש לי ארבעה, למעשה.

משה אבוטבול: - - -

איתן גינזבורג: אז אני, עליי – אתה מפריע לי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול, אתה מפריע לי.

משה אבוטבול: - - -

איתן גינזבורג: אתה מפריע לי.

איתן גינזבורג: אתה לא בזמן דיבור ואתה מפריע.

משה אבוטבול: אבל היא - - -

איתן גינזבורג: אבל אתה לא בזמן דיבור, ואתה מפריע.

יעקב מרגי: איתן, תוציא אותו.

יעקב מרגי: איתן, תוציא אותו.

משה אבוטבול: - - -

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה, כהצעת חברים.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

משה אבוטבול: - - -

איתן גינזבורג: תפנה אליה ותדבר איתה.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

משה אבוטבול: טוב, תמשיך לנקוב בשמם.

משה אבוטבול: מה אכפת לי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שלמה קרעי להתנגד להצעה, בבקשה.

יובל שטייניץ: זה לפי הסדר?

יובל שטייניץ: זה לא לפי סדר ההגשה?

איתן גינזבורג: לא, אדוני.

יעקב מרגי: שיקול דעת היושב-ראש.

איתן גינזבורג: מה?

איתן גינזבורג: שיקול דעת היושב-ראש.

איתן גינזבורג: אבל אני לא עושה את זה באופן אישי.

איתן גינזבורג: אדוני, שלא תחשוב, חלילה, שיש לי איזה משהו נגדך.

יעקב מרגי: איתן, אין הרבה פריבילגיות לסגן.

ינון אזולאי: הוא מעדיף שידבר שמה במקום פה.

שלמה קרעי: גברתי השרה, אדוני היושב-ראש, כתוב: "שפת אמת תכון לעד ועד ארגיעה לשון שקר".

שלמה קרעי: השפה שאת משתמשת בה, אמרה גם היועצת הלשונית של רשת ב' שזה נורא ואיום.

שלמה קרעי: את עושה פיגוע בשפה העברית.

ינון אזולאי: פיגוע - - -

שלמה קרעי: אבל עד ארגיעה לשון שקר, זה יחלוף מן העולם.

יעקב מרגי: פיגועה או פיגוע?

ינון אזולאי: שלמה, פיגוע - - -

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה, קודם כול באופן ענייני.

שלמה קרעי: הצעת החוק הזו לא טובה.

שלמה קרעי: היא תגרום לכאוס, לתוהו ובוהו בוועדת הבחירות המרכזית.

שלמה קרעי: שנינו היינו שם, ואנחנו יודעים עד כמה שהמערכות שם לא יספיקו להכיל את השינויים האלו, וזה יגרום לתוהו ובוהו.

שלמה קרעי: אם רוצים לתת לאנשים להצביע, להפוך לספר בוחרים ממוחשב.

שלמה קרעי: זה הדבר שדיברנו עליו בישיבות הנשיאות, וזה הכיוון שאליו ועדת הבחירות צריכה ללכת: ספר בוחרים ממוחשב, כל אחד יוכל להצביע איפה שהוא רוצה, בכל קלפי שהוא רוצה, ויבוא שלום על ישראל.

שלמה קרעי: רם, באמת ההצעה הזאת, תדע שהיא – יהיה בלגן.

יעקב מרגי: תסביר למה.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: תסביר למה.

שלמה קרעי: ועדת הבחירות המרכזית לא תצליח להתמודד.

שלמה קרעי: שתי כתובות, כתובת אחת במשרד הפנים, של מגורים, וכתובת אחת לצורכי בחירות זה תוהו ובוהו.

שלמה קרעי: ועדת הבחירות – יהיו התנגשויות, יהיו הצלבות.

שלמה קרעי: אתה תראה כמה טעויות יהיו.

שלמה קרעי: אתם מכניסים את זה למקום לא טוב.

רם שפע: אני מאוד מעריך את - - - שלך.

רם שפע: מכיוון שראיתי שגם ככה - - - שאתם לא מנצחים בבחירות - - -

שלמה קרעי: בדיוק.

שלמה קרעי: וזה מה שאני רוצה לומר לך, משפט סיכום שלי.

שלמה קרעי: משפט הסיכום שלי הוא שאתם מנסים כאן לעשות – אם אי-אפשר לנצח את הליכוד בקלפי, בואו ננסה לגנוב הבחירות.

רם שפע: אבל ניצחנו.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: גנבתם את הממשלה.

שלמה קרעי: לא ניצחתם.

רון כץ: לא לא.

רון כץ: לא לא.

רון כץ: פה אתה טועה.

יעקב מרגי: רון, פה אתה טועה.

יעקב מרגי: רון, תתנהג יפה.

שלמה קרעי: רון, אתה יכול להגיד: אתה טועה.

שלמה קרעי: ואתה יכול להתעמת עם העובדות.

שלמה קרעי: מה שקורה כאן הוא שיש מיעוט ששולט על הרוב בגנבה, במרמה והפרת אמונים.

רון כץ: העובדות - - - אתה טוב במתמטיקה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש - - -

יוראי להב-הרצנו: - - -

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע.

שלמה קרעי: אני רוצה להתייחס למה - - -

איתן גינזבורג: תראה, אפילו שכחתי להפעיל את השעון.

שלמה קרעי: זה בגלל ההודעה האישית.

שלמה קרעי: עכשיו אני נותן את ההודעה האישית.

איתן גינזבורג: ועכשיו יש לך עוד דקה.

שלמה קרעי: לא, לא, אדוני.

שלמה קרעי: אתה לא ספרת לי את הזמן.

שלמה קרעי: אתה לא יכול לעשות את זה.

איתן גינזבורג: שתי דקות, וזהו.

רון כץ: איתן - - -

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת גולן אמר קודם - -

איתן גינזבורג: זו לא הודעה אישית.

איתן גינזבורג: זו התנגדות לחוק.

שלמה קרעי: - - איך אתה, עם כיפה על הראש, אין לך חמלה?

שלמה קרעי: הוא מדבר על הגנה על יתום ועל אלמנה.

שלמה קרעי: הוא מדבר על צדק ויושר.

שלמה קרעי: הצבוע, החצוף הזה, יאיר גולן.

שלמה קרעי: זה מה שכתוב: "זבחי אדם עגלים ישקון".

קריאה: די כבר.

שלמה קרעי: הוא השווה את מדינת ישראל לגרמניה הנאצית.

מוסי רז: הוא לא.

מוסי רז: הוא לא.

שלמה קרעי: הוא קרא.

שלמה קרעי: אתה קראת, יאיר גולן, אתה קראת להפסיק לספק שירותי בריאות לחרדים.

שלמה קרעי: איפה החמלה שלך, איפה?

שלמה קרעי: אתה יום למוחרת האסון הנורא במירון רקדת על הדם ויצאת נגד הרבנים, אמרת שהמסקנה שלך, ההגיונית כל כך מהאסון במירון, היא שצריך להפריד את הדת מהמדינה.

שלמה קרעי: איפה החמלה שלך על היתומים ועל האלמנות באסון?

שלמה קרעי: אתה מעז לבוא ולהטיף כאן?

שלמה קרעי: אתה בושה וחרפה לעם ישראל ולמדינת ישראל.

רון כץ: לא יפה.

שלמה קרעי: אתה מדבר על חילול המתים, על זה שניתצו קברות.

שלמה קרעי: כולנו נגד אלימות.

שלמה קרעי: מתי התחלת ודיברת על חילול החיים, על גלי הטרור, על הפגיעה בילדים, על הפגיעה ביתומים ובאלמנות?

שלמה קרעי: מתי יצאת ואמרת: לא להרוס את חומש, כי נרצח שם בחור ישיבה, כי האלמנה שלו ביקשה, המשפחה שלו התחננה שלא תעשו את זה?

רם שפע: תשדל לא לענות על זה.

שלמה קרעי: אין לכם בושה.

שלמה קרעי: אין לכם אלוהים.

שלמה קרעי: אתם עושים כל מה שמתחשק לכם.

רון כץ: שלמה, לחבר הכנסת - - -

שלמה קרעי: פוגעים בכול – תפסיק להפריע לי, בבקשה.

רון כץ: - - - לכולנו.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, בבקשה לעצור את רון כץ.

שלמה קרעי: תגן על זכות הדיבור שלי.

יעקב מרגי: מינהלי או פלילי?

שלמה קרעי: מינהלי.

שלמה קרעי: אתם פוגעים בכל הקדוש והיקר לעם ישראל, ואתם מעיזים לבוא כאן ולהטיף לנו.

שלמה קרעי: אנחנו שומרים על מדינת ישראל, מנסים להגן עליה, שלא תהרסו את מה שנשאר ממנה.

איתן גינזבורג: תודה.

שלמה קרעי: ובעזרת השם, נפיל אתכם בקרוב.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי, שהתנגד להצעת חוק של חבר הכנסת רם שפע.

איתן גינזבורג: גם להצעתה של חברת הכנסת מיכל רוזין הוגשו כמה מתנגדים.

איתן גינזבורג: אז אני מזמין מתוכם את חבר הכנסת אוסאמה סעדי להביע התנגדות.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, מיכל רוזין, לא רק רם שפע הוא חבר שלך, זה בסדר.

אוסאמה סעדי: זה נכון שאת זוכרת שלפני שבועיים, ב-18 בדצמבר, קיימנו, ביוזמה שלך, את ציון יום זכויות האדם הבין-לאומי – מירב בן ארי, יא מירב, תני לי את זה, שנייה.

אוסאמה סעדי: רם שפע, אנחנו קיימנו דיון בדיוק על העניין הזה של זכות היסוד לבחור ולהיבחר, ורם, אנחנו חושב שבאמת מדובר בהצעה שהיא הצעה טובה, שפותרת מצוקתם ובעייתם של חלקים מהאזרחים, למשל בקיבוצים, למשל סטודנטים.

אוסאמה סעדי: אבל יש אוכלוסייה שלמה – סמי אבו שחאדה – יש אוכלוסייה שלמה, ואנחנו בדיוק דיברנו על זה בוועדת הפנים, שהם אזרחים אבל אין להם יכולת לממש את זכות הבחירה שלהם בגלל שהם צריכים לנסוע וללכת מרחק של 40, 50, 70 קילומטר על מנת לממש את ההצבעה.

סמי אבו שחאדה: אוסאמה - - - ערבים, נכון?

אוסאמה סעדי: במקרה, בנגב, כל היישובים - - -

סמי אבו שחאדה: בלי לבדוק, ערבים, אלה ערבים.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: וכל היישובים, מיכל, ואדוני השר, אנחנו בדיוק דיברנו על זה, והשרה מיכאלי, ולכן אנחנו במסגרת – אני מקבל את הצעתה של חברתי לוועדת החוקה לשעבר והשרה דהיום מרב מיכאלי, ואנחנו באמת – אז בוועדת החוקה אנחנו, אדוני היושב-ראש, נגיש את התיקונים האלה.

אוסאמה סעדי: ואז, על מנת להבטיח שאנחנו נרשום את תושבי הפזורה ותושבי הכפרים הלא-מוכרים, שרשומים ברהט, בערערה שבנגב, ובחורה ובלקיה.

אוסאמה סעדי: אני חבר ועדת בחירות מרכזית; היינו גם המון שנים ביחד, אדוני היושב-ראש - -

איתן גינזבורג: ואתה גם חבר ועדת החוקה, שיכול להשפיע על החוק.

אוסאמה סעדי: - - זה חוק טוב, אבל זה חוק שצריך לענות; אם כבר מקדמים את זה, ומביאים חוק כזה שיתקן את העניין הזה של הכתובות, ולהקל – וזו המגמה, ואנחנו מברכים על המגמה הזאת – אז אנחנו צריכים גם להקל, ולהנגיש את הקלפיות ליותר מ-120,000 תושבי הכפרים הבלתי-מוכרים בנגב.

אוסאמה סעדי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית, לפי בקשת 20 חברי כנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה, מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נמנע סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – נגד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – נגד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – נגד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת מיקי זוהר – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – בעד יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינו נוכח עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח גלעד קריב – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח נירה שפק –

אלינור ימין: אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, תמה ההצבעה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 38; נגד – שישה; נמנע אחד.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – עדכון כתובת לצורכי בחירות), של חבר הכנסת רם שפע, התקבלה, והיא תעבור להמשך דיון בוועדת חוקה, חוק ומשפט.

איתן גינזבורג: נעבור להצבעה על הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – עדכון כתובת לצורכי בחירות), מס' 2772, של חברת הכנסת מיכל רוזין.

איתן גינזבורג: הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 26

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 26; נגד – שלושה; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה ותעבור גם היא לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2341/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים (תיקון – כלבי הפקר), של חברי הכנסת פרידמן, הרצנו וטל.

איתן גינזבורג: תנמק חברת הכנסת יסמין פרידמן.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

יסמין פרידמן: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, זוהי החקיקה הראשונה שלי, והיא מהווה עבורי סגירת מעגל של כמעט עשור, כי כמעט עשור שארגונים, עמותות ופעילים למען בעלי חיים – וגם אני ביניהם – נהגו לעלות לבית הזה, בכל דיון ובכל הזדמנות, כדי לזעוק את זעקת הכלבים המשוטטים.

יסמין פרידמן: אבל אנחנו לא רק זעקנו והתלוננו, אלא הצגנו גם פתרונות ותוכניות מסודרות.

יסמין פרידמן: שנה אחר שנה הדלתות נטרקו בפנינו, והבעיה רק הלכה וגדלה, והיום היא מתפוצצת לנו בפרצוף.

יסמין פרידמן: עשרות אלפי כלבים מציפים את הצפון והדרום – מזי רעב, חשופים לפגעי מזג האוויר, להתעללויות ולמחלות.

יסמין פרידמן: תוחלת חייהם העלובה היא כשלוש שנים.

יסמין פרידמן: הבעיה הזאת הפכה למטרד גם עבור בני האדם.

יסמין פרידמן: במשך עשרות שנים המדינה ניסתה לפתור את הבעיה הזו על ידי ירי אכזרי בכלבים או המתות חסד בכלביות.

יסמין פרידמן: אלפי כלבים הומתו בכל שנה בדרכים נוראות, אך הבעיה לא נפתרה.

יסמין פרידמן: לו היינו מתחילים לטפל בה לפני כמה שנים, המצב היום היה בשליטה.

יסמין פרידמן: אבל היום, סוף-סוף, אנחנו יוצאים לדרך חדשה, שבה החמלה וההיגיון יתוו את הדרך.

יסמין פרידמן: הצעת החוק שמובאת בפניכם, תאפשר לרשויות ולארגונים לפעול ולצמצם את אוכלוסיית הכלבים המשוטטים על ידי עיקור וסירוס.

יסמין פרידמן: מעבר לכך, היא תדאג גם לחסן אותם.

יסמין פרידמן: זוהי בשורה אדירה לכל מי שאוהב בעלי חיים באשר הם.

יסמין פרידמן: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי להודות והצדיע לכל הארגונים והפעילים, שעושים לילות כימים בהצלות, באוֹמְנוֹת, בטיפול ובריפוי.

יסמין פרידמן: הם משקיעים ממיטב כספם, זמנם, ובעיקר מנפשם, למלאכת הקודש.

יסמין פרידמן: אני מעריצה אתכם, ואילחם בכל כוחי כדי לדאוג לרווחתם של בעלי החיים בכל מקום שבו אהיה.

יסמין פרידמן: תודה מיוחדת לחברת הכנסת, יושבת-ראש ועדת החינוך שרן השכל, על שיתוף הפעולה הפורה.

יסמין פרידמן: מצאתי שותפת אמת, ואני כל כך מעריכה את זה.

יסמין פרידמן: לשר החקלאות עודד פורר, שפתח בעבור אוהבי בעלי החיים צוהר של אור ותקווה, אחרי שנים שדלתות שרי החקלאות היו סגורות בפניהם.

יסמין פרידמן: תמיכתכם בחוק היום תהיה תחילתו של תיקון היסטורי, ותחילתה של דרך חדשה לטובת הכלבים, אך גם אזרחי ישראל כולם, ובעיקר תושבי הנגב והגליל שכל כך יקרים לליבי.

יסמין פרידמן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת פרידמן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שר החקלאות ופיתוח הכפר - - -

קריאות: רגע.

קריאות: שרן - - - משולב אחריי, בשתי הצעות החוק.

איתן גינזבורג: זה לא כתוב לי.

איתן גינזבורג: אה, סליחה.

איתן גינזבורג: אז להצעה זו מוצמדת הצעת חוק זהה של חברת הכנסת שרן השכל.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: זה לא סומן לי.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2460/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

שרן השכל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אחת מהצעות החוק הראשונות שהגשתי, עם הגעתי לכנסת לפני למעלה משש שנים, הייתה פיילוט עקר-סרס-השב, בעקבות עלייה דרמטית במספר הכלבים המשוטטים בבסיסים צבאיים, באותה התקופה.

שרן השכל: כבר אז היו אלפי כלבים משוטטים באזורים שונים – כלבים שהרגו חיות בר, תקפו ילדים וחיסלו עדרי מרעה ובקר, כמו האסון הנורא שקרה באפריל 2020, שבו פעוטה ננשכה על ידי כלב משוטט, ובבית החולים קבעו את מותה.

שרן השכל: במשך שעות ארוכות ישבתי במשרד הביטחון ובמשרד החקלאות במטרה לשכנע אותם להוציא פיילוט ניסיוני, על מנת לצמצם את ההתרבות העצומה של אותם כלבים משוטטים.

דוד ביטן: עוד פעם עשיתם חוק לטובת הבדואים?

שרן השכל: לטובת הכלבים, ביטן, באמת.

שרן השכל: בלי גזענות.

שרן השכל: אני מבקשת.

קרן ברק: עדיין לא הבנו מה גורל הכלבים.

שרן השכל: אם תאזינו בקשב רב, תוכלו לשמוע.

דוד ביטן: הינה, אנחנו שואלים אותך שאלות.

שרן השכל: משרד החקלאות אז, בהובלתו של אורי אריאל, סירב בתוקף ונעמד על רגליו האחוריות, בטענה כי אסור לקדם את הצעת החוק הזו, וכי בידיהם הפתרונות אשר ישליטו סדר באזורים שבהם יש להקות כלבים משוטטים.

שרן השכל: שש שנים לאחר מכן, והינה אנחנו כאן, נמצאים במצב אקוטי, שבו עשרות אלפי כלבים משוטטים ומייצרים הרס אדיר.

שרן השכל: אנחנו שומעים על עוד ועוד מקרים של פגיעה בלתי נתפסת.

שרן השכל: הוכח שהשיטה של ירי בכלבים והוצאתם להורג לא עובדת, ואותן להקות המשיכו להתרבות במספרים אסטרונומיים, כמו גם תוכניות אחרות שהוכחו כלא יעילות ולא ישימות.

שרן השכל: כאחות וטרינרית, וכמי שעברה הכשרה בארגונים בין-לאומיים לסיוע לחיות הבר, אני יכולה לומר שלמדינת ישראל יש עוד דרך ארוכה לעשות, ויש לנו הרבה מה ללמוד ממדינות אחרות בעולם, בכל מה שקשור לטיפול בבעלי חיים.

שרן השכל: אני כן רוצה לומר, שהקואליציה הנוכחית הוכיחה עצמה, ומתחילה לשנות זאת בשיתופי פעולה פוריים.

שרן השכל: זו קואליציה שאוהבת את בעלי החיים ודואגת להם, החל מחקיקות שהיו תקועות במשך שנים, הנחיות שהועברו דרך המשרדים הרלוונטיים וכלה בתקציבים שמיועדים לרווחתם.

שרן השכל: אני רוצה להודות בייחוד לשר החקלאות עודד פורר, שיודע להתמודד עם אתגרים פנים-משרדיים, על מנת לפתוח את הדלת לרעיונות יצירתיים ולרפורמות, שיגנו על בעלי החיים וישמרו עליהם – דבר שלא היה בעבר – כמו גם תמיכתו וסיועו בקידום הפיילוט שאנחנו מציעים, שיצמצם בצורה דרמטית - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

שרן השכל: את אוכלוסיית כלבי הפרא באזור העוטף, הנגב ורמת הגולן.

שרן השכל: יש לי עשר דקות.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: יש לך שלוש דקות, כי היא מוצמדת, וזמנך הסתיים.

שרן השכל: זו הצעת חוק בפני עצמה.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: היא מוצמדת.

שרן השכל: כן?

שרן השכל: זו הצעת חוק שעומדת בפני עצמה.

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: היא מוצמדת.

שרן השכל: מזכירת הכנסת?

קריאה: היא לא מוצמדת.

איתן גינזבורג: אז איך היא עלתה?

איתן גינזבורג: לא הבנתי.

שרן השכל: היא בפני עצמה.

איתן גינזבורג: והדיון הוא משולב?

קריאה: הדיון הוא משולב - - -

שרן השכל: כן, הדיון משולב בהצעות חוק נפרדות.

קרן ברק: איתן, בוא אני אחדש לך.

קרן ברק: בקואליציה שלכם מעבירים את כל החוקים, לכל אחד עשר דקות.

קרן ברק: לא מצמידים אצלכם.

קרן ברק: זה סטארט אפ גם חדש לקואליציה שלכם, שיהיו איזונים בין שמונה המפלגות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

שרן השכל: למעשה, הצעת החוק הזו תצמצם בצורה דרמטית של אוכלוסיית כלבי הפרא.

שרן השכל: התוכנית, למעשה, תצא לפועל באמצעות מכרז לעיקור, חיסון והשבה של כלבים לא מסוכנים, ובכך תחולל שינוי במספר מובנים.

שרן השכל: הראשון, זה ימנע התפשטות של מחלות, כמו כלבת ומחלות אחרות, העלולות להתפשט, כפי שראינו בשנים האחרונות במוקדים מסוימים.

שרן השכל: והשינוי השני יביא לעצירת ההתרבות של אותן להקות כלבים, אשר בכל שנה משלשות ומרבעות את גודלן.

שרן השכל: אני שמחה וגאה לבשר שתקווה חדשה הפנתה לכך גם תקציב ייעודי, שיאפשר החל מהחודשים הקרובים סירוס, עיקור וחיסון של קרוב ל-20,000 כלבים.

שרן השכל: זו האוכלוסייה שמוגדרת היום ככלבים משוטטים.

שרן השכל: אני רוצה להודות לחברתי, חברת הכנסת יסמין פרידמן, על השותפות בכל נושא ההגנה על בעלי החיים ובקידום הצעת החוק הזו.

שרן השכל: אני רוצה להודות לעמותת תנו לחיות לחיות, שעובדת ללא הרף בטיפול בסוגיות הלא-פשוטות האלו; לקירות שקופים, לאנימלס, ל-S.O.S., ולכל אותם הארגונים שעושים עבודת קודש למען בעלי חיים.

שרן השכל: ואל נא לנו לשכוח את המתנדבים הרבים ברחבי הארץ, שעושים לילות כימים כדי להציל את אותם כלבים מגורל אכזר.

שרן השכל: אני מייחלת לשיתוף פעולה פורה עם משרד החקלאות, ומבקשת מכולכם לתמוך בהצעת החוק.

שרן השכל: עכשיו, ביטן, הייתה לך עוד שאלה בעניין הצעת החוק?

שרן השכל: ביטן?

שרן השכל: שאלה בעניין הצעת החוק?

דוד ביטן: אני רוצה לדעת, החיסונים, זה תופס גם לגבי הקורונה?

שרן השכל: לצערי, לא.

שרן השכל: אבל ככל שיותר אזרחים בישראל יתחסנו נגד קורונה, תאמין לי, אנחנו נהיה במצב טוב יותר.

דוד ביטן: הינה, הפעם אני תומך בחוק - - -

שרן השכל: צאו, תקראו גם למבוגרים ולילדים לצאת ולהתחסן.

דוד ביטן: - - - למרות שזה עוד פעם לטובת הבדואים.

דוד ביטן: רוב הכלבים המשוטטים זה שם.

שרן השכל: איי, איי, איי.

שרן השכל: ביטן, די.

קרן ברק: רגע, יש לי רק שאלה.

שרן השכל: אני מבקשת, בלי גזענות.

שרן השכל: באמת.

שרן השכל: אל תגזימו.

קרן ברק: הכלבים יקבלו סירוס וחיסון?

שרן השכל: כן.

קרן ברק: גם סירוס וגם חיסון?

שרן השכל: נכון.

קרן ברק: זו הצעת החוק?

שרן השכל: זו הצעת החוק.

שרן השכל: היום החוק אינו מאפשר להשיב כלב שנתפס.

שרן השכל: לכן, היום יש לך אוכלוסייה של 20,000 כלבים משוטטים, או שיורים בהם והם ממשיכים להתרבות.

שרן השכל: הם מביאים ארבעה, חמישה, שישה, שמונה גורים.

שרן השכל: מה שאנחנו עושים עכשיו, זה למעשה אנחנו מתחילים פיילוט שבו אנחנו נתפוס את הכלבים האלו; יש המון ארגונים שמוכנים לסייע בדבר הזה.

שרן השכל: הם יתפסו את אותם כלבים משוטטים.

שרן השכל: כמובן, את אלו שהם פראיים ומסוכנים, לא ישיבו.

שרן השכל: אבל אלו שניתן להשיב, כמו הכלבים שבדרך כלל אוספים בבסיסים צבאיים, יעקרו, יחסנו אותם, וישיבו אותם חזרה.

דוד ביטן: שרן, שכנעת אותנו.

דוד ביטן: תעבירי את זה לוועדת החינוך.

שרן השכל: ואז, כמו שיש לנו כל שנה את הגורים האלו שהחיילים מתקשרים ומתחננים שנבוא לאסוף אותם, לא יהיה יותר משום שאותו כלב יהיה מסורס או מעוקר.

דוד ביטן: מכיוון שאני יודע שאת אוהבת בעלי חיים ברמה מיוחדת, אני איתך בחוק הזה.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אז הצלחתי לשכנע אתכם לתמוך בהצעת החוק.

יואב קיש: מה זה לשכנע?

יואב קיש: הוא מההתחלה רצה.

קרן ברק: איך תעשי copy-paste עכשיו לבעיית החזירים?

קרן ברק: יש לזה גם פתרון כזה?

שרן השכל: יש לנו פתרונות לכול.

קרן ברק: לא, לחזירים.

שרן השכל: יש בעיה היום בעניין דירי החזירים.

שרן השכל: קיימנו על זה דיון בוועדת החינוך, ואת מוזמנת לבוא ולהשתתף בזה.

שרן השכל: גם הצורה שבה ממיתים אותם, היא לפעמים צורה מזעזעת, וגם זה צריך להיות מוצא מחוץ לחוק.

שרן השכל: אבל ענייננו בהצעת חוק אחרת.

עודד פורר: קרן, תשאלי אותה על התרנגולות.

קרן ברק: מה?

עודד פורר: תשאלי על התרנגולות.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: כל אחת יודעת את דעתה, מה שנקרא.

שרן השכל: לא, לא, לא.

שרן השכל: התרנגולות, גם חשוב לציין שבפעם הראשונה השר מביא תקנות שיאסרו על התעללות בהן בכלובי סוללה.

קרן ברק: בואו נראה שזה יעבור.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה לכולכם.

שרן השכל: אני קוראת לכולכם לתמוך בהצעת החוק.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: ישיב במשולב שר החקלאות ופיתוח הכפר עודד פורר, בבקשה.

דוד ביטן: אנחנו בעד - - -

איתן גינזבורג: ביקשתם שמית.

קרן ברק: עכשיו יש לעודד קהל חדש.

איתן גינזבורג: ביקשתם שמית, דוד.

קרן ברק: כל אוהבי החיות ומחבקי העצים.

איתן גינזבורג: דוד, ביקשתם שמית.

איתן גינזבורג: מה אתה רוצה?

דוד אמסלם: דרך אגב, אלה אותם אנשים שפחות או יותר שונאים חרדים וכולי וכולי.

דוד אמסלם: אתם מקוששים עכשיו את הקולות - - -

עודד פורר: חבר הכנסת אמסלם, אני חייב לומר שאני מניח שאתה מכיר את ההלכה היהודית, אבל צער בעלי חיים זה רכיב חשוב מאוד בהלכה היהודית.

דוד אמסלם: אין שאלה בכלל, אבל זה לא קשור לנושא.

דוד אמסלם: לא קשור.

עודד פורר: עזוב תעזבנו, עזוב תעזבנו.

עודד פורר: אני רוצה לומר, ראשית, תודה למציעות – גם לחברת הכנסת פרידמן וגם לחברת הכנסת השכל.

עודד פורר: אנחנו אישרנו בוועדת השרים לחקיקה את הצעת החוק להסדרת הפיקוח על כלבים משוטטים, שמטרתה היא שיפור מצבם של כלבי הרחוב ומניעת המתה שלהם, באמצעות אותה תוכנית של לכידה, עיקור, סירוס, חיסון והחזרה.

עודד פורר: צריך להבין שמדובר בתופעה שגורמת למטרד עצום, ואפילו סיכון, להמון-המון תושבים.

עודד פורר: אנחנו רואים את התופעה הזאת מתרחבת בעיקר בנגב, אבל גם במקומות נוספים.

קרן ברק: אבל החזרתם את המשילות לנגב, לא?

קרן ברק: עדיין לא החזרתם?

עודד פורר: זה הופך להיות ממש מטרד, בעקבות ההזנחה שהייתה.

דוד אמסלם: אבל אתם משחררים אותם.

דוד ביטן: - - -

עודד פורר: ברגע שהם מעוקרים - - -

קרן ברק: האמת היא שתושבי באר שבע חשים ביטחון ומשילות גדולה בנגב.

דוד ביטן: תקשיב טוב עכשיו.

עודד פורר: עוד לא הקשבת לי, איך אני אקשיב לך כבר?

דוד ביטן: כל הכבוד לכלבים.

דוד ביטן: הבדואים לא מסוגלים לנצח אותם.

עודד פורר: ביטן, אני לא צריך לשכנע אותך, הרי אתה בעד.

עודד פורר: אני מנסה לשכנע עכשיו את חברת הכנסת קרן ברק.

עודד פורר: אני מניח שאתם מכירים את משרד החקלאות לא מהיום ולא מאתמול.

עודד פורר: מדובר באמת באחד המשרדים הגדולים, שחולש על הרבה מאוד תחומים.

עודד פורר: אחד מהם – ואני חושב שאולי פחות מכירים אותו – הוא הנושא של צער בעלי חיים.

עודד פורר: יש פה איזון מאוד לא פשוט, שהמשרד הזה צריך לעשות, בין האינטרסים של גידול בעלי חיים לטובת מזון מן החי לשמירה על צער בעלי חיים.

עודד פורר: יחד עם זה, האחריות לצער בעלי חיים.

דוד אמסלם: כבוד השר, כבוד השר.

עודד פורר: לא, דודי.

עודד פורר: אני אתן לך זמן לשאלות.

דוד אמסלם: הערה קטנה.

עודד פורר: לא, תן.

עודד פורר: אני אתן לך זמן לשאלות.

עודד פורר: תכבד גם.

דוד אמסלם: הערה.

עודד פורר: אני אומר, היכולת שלנו לייצר את הסינרגיה הזאת חשובה.

עודד פורר: אני חושב שזאת פעם ראשונה - - -

קרן ברק: זה השר שעבר את הטרנספורמציה הכי קיצונית מכולם.

עודד פורר: זאת פעם ראשונה שהמשרד באמת לא מסתכל רק על צד אחד, אלא מסתכל על כל המכלול.

עודד פורר: אני חייב לומר שאיזון האינטרסים הזה – אפשר לשמור עליו.

עודד פורר: אני חייב לומר לחברת הכנסת ברק: אני יודע מהן הפעולות שלך לטובת ענף הלול, אבל דווקא בענף הזה, זאת דוגמה מצוינת לכך שאפשר לגדל תרנגולות בעולם ההטלה, ולגדל אותן בלולים ללא כלובים, באופן ששומר על צער בעלי חיים, על איכות הביצה.

קרן ברק: רק המדינה צריכה לשלם על זה.

עודד פורר: מבחינתך, המדינה צריכה לשלם על הכול.

עודד פורר: בסופו של דבר, להגיע למצב שבו גם הביצה שנקבל תהיה טובה יותר, וגם נמשיך לשמור על רווחת בעלי החיים.

שלמה קרעי: תגיד, גם על הילדים של החרדים אתם מרחמים ככה?

דוד אמסלם: תנו לו לדבר, אנחנו רוצים לשמוע.

שלמה קרעי: גם על הילדים של החרדים, או רק כלבים וחתולים מעניינים את הממשלה?

עודד פורר: אני רוצה להתייחס לגופה של הצעת החוק בעניין הכלבים: עד עכשיו, האיסוף של כלב והשבתו אסורה בחוק.

עודד פורר: לפי החוק, אם רק ליטפת כלב ולקחת אותו – מאותו רגע, אתה הבעלים שלו.

עודד פורר: זה לא מאפשר לטפל בהם באמת, ולטפל בתופעה הזאת.

קרן ברק: מי חוקק כזה חוק?

קרן ברק: מי חוקק את החוק הזה?

עודד פורר: את זה אנחנו רוצים לתקן.

עודד פורר: הפרויקטים האלה נחשבים לפתרון בר-קיימא, שלא פוגע ומזיק גם לצער בעלי חיים, וגם לא פתרון שהוא ירי או ציד, שלא הוכיח את עצמו בעבר.

עודד פורר: הוקצו לטובת הנושא הזה סכומי כסף לא מבוטלים – אגב, גם בתחומים אחרים – כדי למנוע מטרדים באמצעות סירוס ועיקור של חתולים.

עודד פורר: אני רוצה לומר מילה על הצעת החוק הזאת: היא דורשת בחינה, ומעקב, של אם הדבר הזה באמת עובד או לא.

עודד פורר: אנחנו סיכמנו שאנחנו מעבירים את הצעת החוק בטרומית, ונמשיך את הדיון בוועדת החינוך.

עודד פורר: ואם היא תעבור, אני מבקש להעביר אותה לוועדת החינוך של הכנסת.

קרן ברק: למה לא למעמד האישה?

עודד פורר: היא תחזור לוועדת שרים לענייני חקיקה לפני קריאה ראשונה – ובתווך הזה, ככל שאנחנו נוכל ברמה המשפטית, אנחנו מעוניינים לבצע פיילוט כדי לראות שהדבר הזה באמת עובד.

עודד פורר: גם פה יש הרבה מאוד מחלוקות.

עודד פורר: אני חייב לומר שדווקא החשיפה לארגוני צער בעלי חיים, שאני לא מסכים עם כל האג'נדה שלהם ועם כל הרצון שלהם וכל הרצונות שלהם - - -

דוד אמסלם: עם מה אתה לא מסכים?

עודד פורר: אבל מדובר בקבוצה - - -

קרן ברק: הם מלח הארץ.

עודד פורר: מדובר בקבוצה של אנשים שנכנסת לוואקום שהמדינה יצרה.

עודד פורר: היא דואגת בסוף גם לרווחתם של בעלי החיים.

עודד פורר: חלק ממה שאנחנו מדברים על חברה מתוקנת – זה חברה שיודעת לראות את צער בעלי החיים.

עודד פורר: כמו שאמרתי בהתחלה, ובזה אני אסיים – חבר הכנסת אמסלם, אני מניח שאני יכול לסיים מבחינת הקואליציה, נכון?

עודד פורר: אני יכול לסיים?

עודד פורר: ההצבעה היא שמית?

עודד פורר: אני חייב לומר, חבר הכנסת אמסלם, כמו בהרבה מאוד דברים, גם כאן ההלכה היהודית לימדה אותנו עוד הרבה לפני שזה היה פופולרי.

דוד אמסלם: אני רוצה להעיר לך: מישהו שלח לי - - -

עודד פורר: במובן הזה, הנושא של צער בעלי חיים מופיע בהלכה היהודית כחלק מאוד מאוד חשוב בהתייחסות שלנו לסביבה שבה אנחנו חיים.

עודד פורר: אני רוצה לברך את חברות הכנסת על הפעילות שלהן.

עודד פורר: אמרתי גם לארגוני בעלי החיים שבתוך איזון האינטרסים הזה לא אענה על כל הרצונות של כולם, אבל אני חושב שצריך בהחלט לנסות ולראות בכל מקום אם אנחנו יכולים לעשות עוד צעד – לעשות אותו, וכולנו נרוויח מזה.

עודד פורר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר החקלאות.

דוד אמסלם: עודד, אני רוצה להעיר לך הערה קטנה: כתב לי מישהו שמבחינה הלכתית אסור לסרס.

איתן גינזבורג: להצעת החוק של חברת הכנסת פרידמן וקבוצת חברי הכנסת הוגשו כמה מתנגדים.

איתן גינזבורג: אני מזמין את משה גפני להביע את התנגדותו להצעת החוק.

יואב קיש: מי המתנגד השני?

איתן גינזבורג: דודי אמסלם.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שמעתי את שר החקלאות עודד פורר מדבר על ההלכה היהודית, על צער בעלי חיים, ומאוד התרגשתי.

משה גפני: בכל אופן, ממשלה שדואגת לבעלי חיים.

משה גפני: אני כמעט עברתי לדום, עד שעברתי עוד פעם על כל הדברים.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם שיש פסוק בישעיה הנביא: "זבחי אדם עגלים ישקון".

משה גפני: נכון, שלמה?

משה גפני: הסתכלתי – זאת אותה ממשלה שאומרת שתינוקות שצריכים להיות במעון לא יהיו בגלל שאבא שלהם לומד תורה.

משה גפני: ילדים שנמצאים בבית הספר, ועד היום תוקצבו – הם הפסיקו את התקציב שלהם.

משה גפני: מה לעשות?

משה גפני: הם לא חתולים – הם ילדים.

משה גפני: הם גם לא כלבי הפקר.

משה גפני: אני כבר לא מדבר על הדברים הכלליים.

משה גפני: אדוני שר החקלאות, יש גם חקלאים שמצבם הכלכלי קשה, ואתם הולכים עכשיו עם הרפורמה הזאת בחקלאות ומשאירים אותם לחרפת רעב.

משה גפני: שלא לדבר על מפעל פרי גליל, שכתוצאה מהרפורמה הזאת הולכים לפטר את העובדים שם.

משה גפני: אי-אפשר לעמוד פה – אדוני השר, עודד – ולדבר על ההלכה היהודית, כשההלכה היהודית היא קודם כול לדאוג לבני אדם; קודם כול לדאוג לתינוקות; קודם כול לדאוג לתלמידים; קודם כול לדאוג לאנשים חיים.

עודד פורר: הייתי שמח לענות לך - - -

משה גפני: אתה יכול לענות - - - אני יודע את המציאות.

עודד פורר: - - - לתינוקות ולאנשים החיים הרבה יותר ממה שאתם עשיתם בכל שנותיכם; כולל מה שעשיתם - - - החל מתינוקות, ילדים ועד לקשישים.

משה גפני: בסדר, בסדר, אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה.

משה גפני: יש לך במות רבות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: השר פורר, תודה.

שלמה קרעי: אתה משקר, השר, אתה משקר.

משה אבוטבול: הרב גפני, אני יכול להביא כלב במקום חתול הפעם?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני יכול לנהל איתך דיאלוג.

משה גפני: אנחנו ניהלנו בעבר, ואנחנו יכולים גם עכשיו.

משה גפני: אין החי יכול להכחיש את החי.

משה גפני: המציאות של ההחלטות שאתם קיבלתם – ואתה הצבעת בעד – זה לפגוע בילדים חיים, לפגוע במשפחות, לפגוע באנשים.

משה גפני: ואתה עומד פה ומדבר איתי על ההלכה היהודית?

משה גפני: זה חילול השם להגיד את זה.

משה גפני: לך אין זכות לומר שצער בעלי חיים כתוב בתורה.

עודד פורר: חילול השם זה מה שאתם עושים.

עודד פורר: חילול השם זה מה שאתם עושים.

משה גפני: לך אין זכות לומר שיש עניין לדאוג לכלבי הפקר.

שלמה קרעי: תקשיב, תקשיב, עודד, תקשיב.

משה גפני: יש את החוק הזה, אבל לפני החוק הזה, נראה שאתם בכלל מתנהגים כמו בני אדם ולא כמו כלבי הפקר.

שלמה קרעי: תקשיב עודד, תקשיב, 84 מיליון שקל לתמרוץ וטיפוח, אלה לימודי הליבה שאתם רוצים.

שלמה קרעי: ביטלתם לתלמידים במוכר שאינו רשמי.

משה גפני: נכון, יש שם לימודי ליבה.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת גפני.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא להקריא בשמות.

יואב קיש: רגע, מתי אני עולה להתנגד?

יואב קיש: מתי אני עולה להתנגד?

איתן גינזבורג: אחרי ההצבעה.

מאי גולן: זה אלקטרוני או שמי?

מאי גולן: זה אלקטרוני?

איתן גינזבורג: לא, ביקשתם שמית.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, נא לקרוא בשמות.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת אייכלר.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) ישראל אייכלר – נגד

איתן גינזבורג: האם יש עוד מישהו שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: תמה ההצבעה, נא למנות את הקולות.

דוד ביטן: רגע, מה איתי?

דוד ביטן: אני גם רציתי להצביע.

איתן גינזבורג: אבל שאלתי.

איתן גינזבורג: אבל אנחנו כבר – אי-אפשר.

דוד ביטן: אני בעד, אני בעד.

איתן גינזבורג: בסדר, לפרוטוקול אני אוסיף אותך.

איתן גינזבורג: יש עוד הצבעה, ביטן.

דוד ביטן: הבטחתי לשרן.

איתן גינזבורג: יש עוד הצבעה.

איתן גינזבורג: אה, אתה רוצה לשרן?

איתן גינזבורג: שרן זו הבאה בתור.

איתן גינזבורג: עכשיו זה יסמין פרידמן.

דוד ביטן: אה, אני גם תומך.

דוד ביטן: למה לא? זה אותו דבר.

מאי גולן: גם אני הצבעתי בעד.

יסמין פרידמן: אני יודעת.

יסמין פרידמן: תודה.

איתן גינזבורג: בעד – 27, נגד – שישה.

איתן גינזבורג: אני מודיע שגם חבר הכנסת ביטן הודיע שהוא בעד, אבל התוצאה לא השתנתה.

איתן גינזבורג: אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה ותעבור לדיון בוועדת החינוך של הכנסת.

איתן גינזבורג: בטרם אתן לך להשיב – אה, סליחה, הוא צריך להשיב – אז התנגדות של חבר הכנסת דוד אמסלם להצעת החוק של חברת הכנסת שרן השכל – פ/2460/24.

איתן גינזבורג: בבקשה, עד שלוש דקות לרשותך.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שאני נוגע בהצעת החוק, אני רק רוצה לומר משהו על הכותרות שהיו היום בעיתונים.

דוד אמסלם: כשהקמתם את הממשלה – מאזן גנאים, סיפרתם לציבור שאתם פופאי, אתם רציניים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: העברנו תקציב.

דוד אמסלם: אתה שומע, חבר הכנסת משה גפני?

דוד אמסלם: העברנו תקציב.

דוד אמסלם: מאז קום המדינה ועד היום לא היו תקציבים.

דוד אמסלם: עד שלא בא הכלכלן הדגול לפיד, עם בנט, לא היה תקציב.

דוד אמסלם: היום, אנחנו מסתכלים בכל העיתונים הכלכליים – וגם הלא-כלכליים – הכותרת הראשונה, חבר הכנסת גפני, היא: כל המחירים כמעט עלו בין 10% ל-15%.

דוד אמסלם: אזרחי ישראל, אני מסתכל עליכם ואני אומר לכם: עזבו את השקרים שלהם.

דוד אמסלם: אתם יודעים מה?

דוד אמסלם: אל תאמינו לי.

דוד אמסלם: תבדקו כל אחד מכם, כשהוא נכנס לסופר, האם הוא לא משלם 20% יותר?

מאי גולן: בטח יותר.

דוד אמסלם: כל שבוע.

דוד אמסלם: תסתכלו טוב טוב.

דוד אמסלם: עזבו את השקרים ואת כל התעשייה של השקרים של השמאל; עזבו את כל ערוצי התעמולה, שלא מדווחים לכם כלום.

דוד אמסלם: תבדקו אתם.

דוד אמסלם: אתה נכנס לרמי לוי, אתה נכנס לסופר, תבדוק כל שבוע בכמה אתה משלם יותר.

דוד אמסלם: אני יודע שאני משלם יותר קרוב ל-15% – ורק אני קונה כבר כמעט 15 שנה.

דוד אמסלם: זה מזכיר לי את הבדיחה - - -

ישראל אייכלר: דוד, הכול התחיל מהמס של - - -

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: והוא יספר לכם שאין.

דוד אמסלם: אז מס על החד-פעמי, על הקוקה-קולה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה כמעט עולה 40 שקלים לשישייה.

דוד אמסלם: כמעט 40 שקלים, מה שהיה ב-20 ומשהו שקלים.

דוד אמסלם: כמובן, כל שאר הדברים, אני לא רוצה לספר לכם, אתם מכירים לבד: תחבורה ציבורית, מס גודש, כל הפגיעה בפנסיות.

דוד אמסלם: בקיצור, אין נושא אחד שלא פגעו בו.

דוד אמסלם: אבל שר האוצר כנראה לא מודע לזה.

דוד אמסלם: מדוע, מר גפני?

דוד אמסלם: חבר הכנסת גפני?

דוד אמסלם: בגלל, אתה יודע, מספרים בדיחה על איזה מישהו מאחת העדות שהיה בא לתדלק בתחנת הדלק.

דוד אמסלם: אז בא החבר שלו, אומר לו: משה, אתה יודע שהעלו את מחירי הדלק ב-20%?

דוד אמסלם: הוא אומר לו: שטויות, לי זה לא חשוב, אני כל שבוע מתדלק ב-50 שקל.

דוד אמסלם: זה לא חשוב להם.

דוד אמסלם: העיקר הם חושבים שאנחנו קונים ב-500 שקלים, לא משנה מה נכנס.

דוד אמסלם: הוא, לא מעניין אותו כמה נכנס לו בטנק הדלק, העיקר 50 שקל כל שבוע.

דוד אמסלם: לא נוגע לו שהעלו את מחיר הדלק.

דוד אמסלם: אז שר האוצר חושב שכולנו אהבלים, שאנחנו לא מבינים.

דוד אמסלם: שאם יש לנו תקציב של 1,000 שקל לקנייה של מזון למשפחה, הוא לא מבין שאנחנו מסתכלים כמה נכנס בתוכו, ומה אנחנו מביאים הביתה.

דוד אמסלם: אנחנו מביאים, אזרחי מדינת ישראל, כמעט 20%.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: מאזן גנאים, בגלל שצריך להביא לכם את המיליארדים; צריך להביא לחתולים; צריך להביא לכלבים; צריך להביא לכל הנושאים, חוץ מאזרחי מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: תודה.

דוד אמסלם: והם יספרו לכם עכשיו את הבלופים על הרפורמות.

דוד אמסלם: קשקושים.

דוד אמסלם: שכל אחד יסתכל מה הוא משלם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

דוד אמסלם: לא, שלא יאמין לא לי ולא לליברמן, שיאמין לקופאית של רמי לוי.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת אמסלם.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה שמית על הצעת החוק.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממזכירת הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: הצבעה על הצעת חוק להסדרת הפיקוח על כלבים, של חברת הכנסת שרן השכל.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד

איתן גינזבורג: בעד שרן השכל.

דוד ביטן: פעמיים אני בעד.

דוד ביטן: פעמיים.

איתן גינזבורג: אני גם הודעתי קודם שהיית בעד.

איתן גינזבורג: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו משתתף בהצבעה גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מיכל וולדיגר – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה - אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו משתתף בהצעה מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח רם שפע – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש חבר כנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: האם מישהו רוצה להצביע ולא הצביע?

איתן גינזבורג: אם כך, תמה ההצבעה.

איתן גינזבורג: בעד – 27, נגד – 6, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה ותעבור להמשך דיון בוועדת החינוך של הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק השמירה על המקומות הקדושים (תיקון – שמירה על הכותל המערבי, הר הבית ומערת המכפלה), של חברת הכנסת מאי גולן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת מאי גולן – אה, סליחה, הודעה.

איתן גינזבורג: הודעה לוועדת הכנסת – לרם שפע, חבר ועדת הכנסת, בבקשה.

איתן גינזבורג: סליחה, מייד תעלי, זה קצר.

איתן גינזבורג: אני טייס על אוטומט.

): תודה רבה, אדוני סגן יושב-ראש הכנסת, שכחתי את שמך – זה רפרנס לקודם.

): אדוני יושב-ראש ועדת הכנסת, חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה כי ועדת הכלכלה תדון בהצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 7) (הארכת תוקף הוראת מעבר), התשפ"ב–2022, מ/1492.

): זו הודעה בלבד ואין צורך בהצבעה, תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת רם שפע, בשם יושב-ראש ועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1808/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק השמירה על המקומות הקדושים (תיקון – שמירה על הכותל המערבי, הר הבית ומערת המכפלה).

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת מאי גולן להציג את הצעת החוק שלה, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

מאי גולן: תודה.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היום אני מביאה בפניכם הצעת חוק שאמורה לתקן ולעגן את השמירה על המקומות הקדושים לעם ישראל: שמירה על הכותל המערבי, שמירה על הר הבית, שמירה על מערת המכפלה.

מאי גולן: הצעת החוק הזאת כבר קודמה על ידי עוד בכנסת הקודמת בהשראת יוזמה מבורכת של ארגון בידנו – למען הר הבית, שהרים את הכפפה וזיהה את הלקונה בחוק, הן לגבי הר הבית והן לגבי מערת המכפלה.

מאי גולן: חשוב לציין, שברשימת המקומות הקדושים של מדינת ישראל, שנקבעו כחלק מתקנות השמירה על מקומות קדושים ליהודים, התשמ"א–1981, נמצאים בין השאר האתרים הבאים: הכותל המערבי, יד אבשלום, קבר רבי שמעון בר יוחאי, קבר זכריה ועוד.

מאי גולן: כולם כמובן ראויים, וקדושים, וחשובים, אך הר הבית – מה לעשות?

מאי גולן: למורת רוחם של רבים – הוא הוא המקום הקדוש ביותר לעם היהודי ודווקא הוא, דווקא הוא נפקד מן הרשימה.

מאי גולן: את המצב הזה ניתן לתקן בצורה מאוד מאוד פשוטה, באמצעות תיקון פשוט ותוספת חקיקה על ידי חברי הכנסת בבית הזה, ובמסגרתו יתווסף הר הבית לרשימת המקומות הקדושים של משרד הדתות.

מאי גולן: באמת, כל כך פשוט וכל כך ישים, אך יחד עם זאת לא נעשה.

מאי גולן: בכנסת הקודמת, לצערי, בגלל המצב של ועדת השרים לענייני חקיקה שהפסיקה לפעול, ובכנסת הזו, מה לעשות, כי יש פה יותר מדי פייק אנשי ימין ופחות מדי אידיאולוגיה, מוסר, וערכים.

מאי גולן: עכשיו, אני מבינה שלאור העובדה שראש הממשלה בפועל הוא האדון מנסור עבאס, שנמצא כאן איתנו במליאה, אני מבינה שהמקומות הקדושים פחות נמצאים בראש מעייניו.

מאי גולן: זה מובן, זה ברור.

מאי גולן: אז מילא ראש הממשלה מנסור עבאס, אבל את ראש הממשלה – ראש ממשלת הבובה על החוטים, נפתלי בנט, שרק היום באמת ראינו פה, רק היום, איך הוא נלחם בגופו, באמת, לא ראיתי אותו ככה הרבה זמן פועל עם כל הגוף וכל הנשמה, עמד פה אל מול חברי המחנה הלאומי, שאך לא מכבר הוא היה שותף שלהם לדרך, נלחם בגופו ממש, על מה?

מאי גולן: כל זה רק כדי למסור את המדינה שלנו, את הארץ הקדושה הזו של העם היהודי, לידי האחים המוסלמים.

מאי גולן: מה לעשות?

מאי גולן: אז אותו גם, מן הסתם, הצעת החוק שלי לא תעניין, להפך, אם כבר היא בעצם לא משרתת את מטרת-העל שלו, את האג'נדה, שזה לשרוד כראש ממשלה הנוכל ביותר בהיסטוריה של העם היהודי.

מאי גולן: בכלל, יש לציין, שזה די מחטיא את המטרה שלו, להשאיר כתם מכוער ביותר על המחנה הלאומי שהוא אמור להשאיר כאן לדורי דורות.

מאי גולן: אבל, ולמרות הכול, היינו מצפים מאותו יו"ר מועצת יש"ע ואיש האמת – הוא וחבר מרעיו המתחזים לימין – להפסיק לשנייה את ניהול ממשלת הזדון הזו, ולהסתכל עמוק עמוק אל תוך המצפון, שהם כבר איבדו מזמן.

מאי גולן: אבל מה לעשות, השליחות שלהם – זו שהתחיל אותה עם אותו צביקה האוזר, אותו אלקין, אותו גדעון סער, אותה שרן השכל, אותם אנשי ימין – אותה שליחות נעלמה כבר מזמן.

מאי גולן: למה ברור שהיא נעלמה?

מאי גולן: מכיוון שגם אצלם אין עוררין על כך שמערת המכפלה והר הבית קדושים לעם היהודי.

מאי גולן: אין עוררין על זה.

מאי גולן: נכון ששר החוץ שלהם, יוצר ברית האחים הקדושה, לפיד, שכח שהר הבית הוא כידוע המקום הקדוש ביותר לעם היהודי, אבל זה לא משנה את האמת.

מאי גולן: אז אתם באמת יכולים לעשות הרבה רע, המון רע, אבל לשכתב את ההיסטוריה של העם היהודי, את זה, מה לעשות?

מאי גולן: אתם לא יכולים לעשות – למרות שיש פה ממשלה שכבר מכרה את כל ערכיה.

מאי גולן: הרי מה יותר הגיוני ומתבקש מלהסדיר בחוק את מעמדם של המקומות הקדושים האלו?

מאי גולן: למי ששכח או התבלבל מדינת ישראל היא עדיין, עדיין מדינת היהודים.

מאי גולן: אבל מסתבר שאולי לא לעוד הרבה זמן.

מאי גולן: למרבה האבסורד – וזה אבסורד שלא רבים יודעים – הר הבית ומערת המכפלה אינם כלולים ברשימת המקומות הקדושים הרשמיים של מדינת ישראל, ולמעשה מעמדם אינו מוסדר, לא בחוק ולא בתקנות כלשהן.

מאי גולן: הוא לא הוסדר מעולם.

מאי גולן: זה דבר שמהווה פגיעה קשה בזכויותיהם של יהודים, ולאפליה מהותית בינם לבין אוכלוסיות אחרות באתרים הקדושים.

מאי גולן: אנחנו רואים יום-יום מה קורה שם.

מאי גולן: יש כאלה שטומנים את ראשם בחול; יש כאלה שלא רוצים לדבר על זה.

מאי גולן: זה מן טאבו שאסור להזכיר.

מאי גולן: אבל אנחנו רואים איך צד אחד אוגר סלעים, שהוא רוצה לנפץ על צד אחר, והצד השני מעז להגיד: "שמע ישראל, ה' אלוקינו, ה' אחד", ועל זה עוצרים אותו, משפילים אותו, מביישים אותו, וגוררים אותו כאחרון הטרוריסטים.

מאי גולן: אבל מה לעשות?

מאי גולן: המעמד החדש הזה, שאני רוצה להעביר היום בהצעת החוק, יבטיח עונש מאסר לכל מי שרוצים לפגוע דווקא בקדושת המקום ודווקא לאלו שמשחקים שם כדורגל, לאלו שיורקים, לאלו שמבזים, לאלו שאוגרים מאגרי נפץ.

מאי גולן: דווקא לאלו, ולא לאלו שכל חטאם הוא רצונם להתפלל לקדוש ברוך הוא במקום הקדוש ביותר לעם היהודי.

מאי גולן: התיקון הוא כל כך פשוט וכל כך חשוב, והוא ייתן להר הבית הגנה בחוק המקומות הקדושים והוא אפילו יוגן מפני חילול שבת ומועדי ישראל כמו באתרים אחרים, שלא לדבר על כל השאר.

מאי גולן: אני פונה מכאן לחברי ועדת השרים לחקיקה ולחברי הכנסת החברים בקואליציה הזאת ואני שואלת: אתם באמת מעדיפים לקדם יוזמות למען בדואים בנגב למען חוק חשמל, על פני הסדרת מקומות קדושים לעם היהודי?

מאי גולן: לאיזה עוד תהומות עוד תידרדרו?

מאי גולן: כמה נמוך תרדו בשביל ג'וב וכיסא.

מאי גולן: דווקא אתם, אלו שבאו מנורבגיה הקרה, כל הנורבגים החדשים: אתם אולי חדשים פה אבל יש כאלו שהיום הם שרים, סגני שרים, הם יו"רים של ועדות, להם עוד היו מצפן וערכים רק לא מזמן.

מאי גולן: מה קרה לכם?

מאי גולן: עד כדי כך אתם בובות על חוט שנשלטות על ידי מועצת השורא?

מאי גולן: עד לאן תידרדרו?

מאי גולן: ולמחנה הלאומי, שאני יודעת שמאזין עכשיו לדברים האלו: אני רוצה לחשוף בפניכם איזה סקופ קטן שכנראה לא שמעתם עליו, מן טריק חדש שהקואליציה הזאת חושבת שהיא עובדת עליכם איתו.

מאי גולן: אותם שרים ימניים לכאורה, נפתלי, אילת, גדעון, אלקין, שרן, אורבך – אני מדברת כבר שעה על מקומות קדושים ולא מכבודו אפילו להאזין.

מאי גולן: כל אלה ועוד כמה שרים אנטי-ציוניים מצאו דרך חדשה להפיל הצעות חוק של האופוזיציה.

מאי גולן: הם דוחים אותן בכמה חודשים בשאיפה שזה ימסמס בעתיד את הזיכרון הקצר של הציבור.

מאי גולן: הם כבר לא מתנגדים, כי הם הבינו את הנזק התודעתי שזה עושה להם בציבור ובמחנה הלאומי.

מאי גולן: אז הם דוחים בחצי שנה את החוק בכל מיני טענות טיפשיות כאלה ואחרות.

מאי גולן: אז אולי הם חושבים שנהפוך להיות סוג של ילדים טובים, ולא נאמר להם את האמת בפנים, ואז הם יעשו לנו איזה טובה ויעבירו לנו איזה חוק או איזה תקנה באיזה ועדה.

מאי גולן: אבל הם לא מבינים שאת האמת, את האמת, אי-אפשר לשבור.

מאי גולן: אז אני רוצה להגיד לכם, לסיום: היום ראינו את מופע האימים של נפתלי בנט, שעמד פה, וכנראה לכמה דקות השתלטה עליו ההבנה של הנזק שהוא עושה היום לעם היהודי.

מאי גולן: הוא עמד כאן והגן באמת בגופו על חוק החשמל, והמסכה – לא זאת, לא המסכה החיצונית – המסכה הפנימית שלו כנראה נפלה לכמה דקות מועטות, והאמת יצאה לאור.

מאי גולן: תקשיב, חבר הכנסת מרגי.

מאי גולן: אז אני מצטטת אותך, מר ראש הממשלה נפתלי בנט, ואומרת לך בשם רבים רבים מהמחנה הלאומי ומעם ישראל: נפתלי בנט, עוף לנו מהעיניים.

מאי גולן: עוף לנו מהעיניים, נפתלי בנט.

מאי גולן: ואני מציעה לך, לפני שאתה מדבר על חברת הכנסת אורית סטרוק, שעושה עבודת קודש עצומה, שאתה לא תוכל לכפר על אחת כזאת עוד שנים רבות עם החטאים שאתה עושה – של נעליך מעל רגלך לפני שאתה מדבר על חברת הכנסת אורית סטרוק.

מאי גולן: צבוע, נוכל ושקרן שכמותך.

מאי גולן: ובשונה ממך, בשונה ממך, חברת הכנסת אורית סטרוק עובדת למען ארץ ישראל השלמה; אותה ארץ שאתה כבר מזמן מזמן שכחת; קברת אותה איפשהו עם המצפון והערכים והמוסר.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מאי גולן: ואני מסיימת בלהגיד על החוק:

מאי גולן: אז מכיוון שאני יודעת שדחייה של חמישה חודשים זאת רק אמתלה, אינני מקבלת את הדחייה, ואני מבקשת להעלות את הצעת החוק להצבעה שמית.

מאי גולן: ואני לא מבקשת מכם, חברי הקואליציה, להצביע בעד.

מאי גולן: אני לא מבקשת.

מאי גולן: אני מעדיפה לשאת תפילה לבורא עולם שאולי אולי יטה את ליבכם חזרה מן הרוע אל הצדק.

מאי גולן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: מי שתשיב מטעם הממשלה תהיה שרת הפנים אילת שקד, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, כבוד השרה.

איתן גינזבורג: בבקשה, לרשותך עשר דקות.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, התבקשתי להשיב על הצעת חוק זו בשם השר לשירותי דת.

איילת שקד: מדובר בהצעת חוק שאינה מממשת את מטרותיה של יוזמת הצעת החוק עצמה, כפי שמשתקפים בדברי ההסבר להצעת החוק.

איילת שקד: יוזמת הצעת החוק מבקשת להגדיר בחוק ראשי, חוק השמירה על המקומות הקדושים מ-1967, כי המקומות הקדושים הם אך ורק הכותל המערבי והרחבה שלו, הר הבית, מערת המכפלה ואתרים נוספים שיפורטו בתקנות שיותקנו מכוח החוק.

איילת שקד: דהיינו, מקומות קדושים ליהודים – בעוד שכיום החוק מתייחס גם לשמירה על המקומות הקדושים לבני דתות אחרות.

איילת שקד: המקומות הקדושים לעם היהודי מפורטים כבר היום בתקנות השמירה על מקומות קדושים ליהודים, תשמ"א–1981, להלן: התקנות.

איילת שקד: בהתאם לכך, השר בוחן מעת לעת אם נכון להוסיף אתרים נוספים לרשימה שבתוספת.

איילת שקד: חשוב לציין כי גם אם אתר אינו נכלל ברשימה שבתוספת לתקנות, אין משמעות הדברים כי אין המדובר במקום קדוש שלא חלים עליו החוק והתקנות.

איילת שקד: שכן, כפי שנקבע בפסיקה, הרשימה שבתוספת לתקנות איננה רשימה סגורה של מקומות קדושים ליהודים.

איילת שקד: על כן, הממשלה מתבקשת להתנגד להצעת החוק.

שלמה קרעי: איפה היית בחוק החשמל, שקד?

איילת שקד: עידית, יש הצבעה שמית?

איילת שקד: אני יכולה לרדת?

איתן גינזבורג: השרה, האופוזיציה ביקשה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: גם את יכולה לבקש שמית.

איילת שקד: אז אני מבקשת שמית, עידית?

יואב קיש: - - -

איתן גינזבורג: אתה מושך את השמית?

איתן גינזבורג: האופוזיציה משכה את השמית.

שלמה קרעי: מה עם ההתיישבות הצעירה?

איילת שקד: אני רוצה לספר לכם איפה הייתי היום בבוקר.

איילת שקד: אז הייתי קודם אצל הבאבא סאלי – זה נכון; ראיתי שההילולה מתקיימת כסדרה ושהכול מתפקד כמו שצריך.

איילת שקד: צריך להגיד מילה טובה לראש עיריית נתיבות יחיאל זוהר, שלקח על עצמו לארגן את האירוע הזה.

איילת שקד: כלקח ממירון – אחד הלקחים מאסון מירון הוא שצריך שיהיה מפקד לאירוע הזה וצריך שתהיה אחריות.

אורלי לוי אבקסיס: חשמל יהיה להם?

איילת שקד: אז ראש עיריית נתיבות יחיאל זוהר לקח על עצמו לנהל את האירוע הזה, ולפעם הבאה צריך שאחד ממשרדי הממשלה ייקח על עצמו לנהל את האירוע הזה.

איילת שקד: וכמו שמשרד הדתות עושה את זה במירון, משרד הדתות, ככל הנראה, יצטרך לעשות את זה גם בהילולת הבאבא סאלי.

אוריאל בוסו: למה לא עשו את זה השנה?

איילת שקד: השנה ממשלת ישראל העבירה הרבה מאוד כסף – יותר מפי שניים - -

גלית דיסטל אטבריאן: למנסור עבאס?

איילת שקד: - - לנתיבות ולמשטרת ישראל כדי שאפשר יהיה לקיים את ההילולה הזאת כמו שצריך.

קטי קטרין שטרית: מה שרצית זה להזמין את ראשי הערים.

איילת שקד: צריך להגיד שיש שם הרבה מאוד כוחות משטרה ומג"ב, כדי שאפשר - - -

אוריאל בוסו: - - -

שלמה קרעי: מה היה אומר הבאבא סאלי על חוק החשמל?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, קריאות ביניים אפשר – לא נאום, ובטח לא בעמידה.

איתן גינזבורג: אז בבקשה, שב במקומך ואל תפריע.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, קריאת הביניים שלך נשמעה פעם אחת – לא נאום.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: את קריאת הביניים שלך קראת.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איילת שקד: צריך להגיד שגם מג"ב וגם המשטרה עושים שם עבודה יפה.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, די.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, מספיק.

איילת שקד: אני מקווה מאוד שהכול יעבור בסדר ובשלום.

איילת שקד: בסך הכול יש שם - - -

אוריאל בוסו: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, די.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: אתה לא מבין מה זה די?

איילת שקד: עכשיו אני רוצה להגיד, אחרי הביקור בנתיבות, אחרי שראינו שהילולת הבאבא סאלי מתקיימת כמו שצריך - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: תודה.

איילת שקד: באמת, הרבה שוטרות, דרך אגב, של מג"ב – הגיעו הרבה שוטרות מקורס מ"כים, בנות מהממות ומקסימות, לוחמות מדהימות, שהגיעו מקורס - - -

אוריאל בוסו: - - -

איתן גינזבורג: אתה בקריאה שנייה, חבר הכנסת בוסו.

איתן גינזבורג: אתה בקריאה שנייה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, אני ממש לא רוצה להוציא אותך.

איתן גינזבורג: די.

קטי קטרין שטרית: זה הנכד שלו – מה קרה לך, איתן?

קטי קטרין שטרית: תתבייש לך.

איתן גינזבורג: די, די.

איילת שקד: טוב, תודה רבה.

איילת שקד: חבל שלא נתתם לי.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממך לא לתת לי ציונים.

קטי קטרין שטרית: זה הנכד שלו.

איתן גינזבורג: אל תיתני לי ציונים.

קטי קטרין שטרית: תתבייש לך.

איתן גינזבורג: תתביישי לך את.

איתן גינזבורג: תתביישי לך את.

קטי קטרין שטרית: מה זה, מה זה הדבר הזה?

איתן גינזבורג: מנצלים כל דבר.

איתן גינזבורג: די כבר.

איתן גינזבורג: מספיק.

קטי קטרין שטרית: תפסיק להגיד מנצלים.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מאי גולן רוצה להשיב, בבקשה.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

מאי גולן: אילת, את יודעת, אני באמת יודעת שאת לא מאמינה במה שאמרת עכשיו.

מאי גולן: ולעניין התגובה הלקונית על הצעת החוק להסדיר את המקומות הקדושים – הרי דווקא היום, כשאת וחבריך הסדרתם את הנגב, ואת הטרור של הפורעים, ואת החשמל של מי שרוצה לכבוש את המדינה הזאת, את מסרבת להעביר הצעת חוק שמסדירה את המקומות הקדושים.

מאי גולן: אני רוצה להגיד לך, אילת שקד, נפתלי בנט – אני רוצה להגיד לכם שאתם צריכים להתבייש בכתם המכוער שתשאירו על המחנה הלאומי.

מאי גולן: אתם צריכים להתבייש שאתם הולכים נגד העם היהודי.

מאי גולן: אתה, שהיית יו"ר מועצת יש"ע; אתה שקיפצת בין הגבעות; אתה שהסתכלת לאנשים בעיניים והבטחת להם שברגע שתהיה בעמדת כוח לא תיתן לפגוע בקדושת העם היהודי – אתה היום מסדיר חשמל לטרור.

מאי גולן: אתה נותן כוח וגב למחבלים שרוצים להשמיד את מדינת ישראל.

מאי גולן: ואת, אילת, שהלכת איתו להרפתקה שפירקה את המחנה הלאומי, שבגללכם אין לנו היום ממשלה ימנית – לפחות הייתם צריכים להתבייש ולא לתת לחוק הזה לעבור.

מאי גולן: לא ישכחו לך את זה, מר בנט.

מאי גולן: היום, כשתקפת את חברת הכנסת אורית סטרוק – של נעליך מעל רגליך כשאתה מדבר אליה.

מאי גולן: מה שהיא עושה למען העם היהודי לא תעשה עוד 20 שנה.

מאי גולן: לא תצליח לכפר על כל החטאים שלכם כנגד העם היהודי.

מאי גולן: תתבייש לך, אתה מכשיר היום טרור.

מאי גולן: אתה ואת, אילת – אתם הפרתם את הברית המכוערת הזאת; אתם נותנים גב לאחים המוסלמים; אתם, שמועצת השורא מנהלת אתכם ואומרת לכם מה לעשות; אתה עכשיו מצביע נגד הסדרה של המקומות הקדושים.

מאי גולן: עם ישראל לא יסלח לך, נפתלי בנט.

מאי גולן: אתה לא מסוגל להרים את הראש, אבל להגן בגוף שלך היום אתה כן מסוגל.

מאי גולן: אתה לא מסוגל אפילו להסתכל למחנה הלאומי בעיניים - - -

רון כץ: - - -

מאי גולן: בוא נראה אם יש לך אומץ לצאת החוצה ולהתחפש, כמו שעשית באחד הקמפיינים שלך, ולראות מה באמת חושבים עליך.

מאי גולן: חושבים שאתה בושה, חושבים שאתה תיזכר לדיראון עולם כמי שהרס את הסיכוי שלנו להקים ממשלת ימין.

מאי גולן: וחוק החשמל היום, שאנחנו בעזרת השם נבטל אותו בהקדם, יהיה רק על שמך.

מאי גולן: וכל טרוריסט שיפגע כאן ביהודי או ביהודייה – על השם שלך הוא יהיה.

מאי גולן: ואת, אילת - -

רון כץ: - - -

מאי גולן: אל תפריע לי.

מאי גולן: אילת, אני מסתכלת עלייך ואני אומרת לך: כאבי הבטן שלך פה לא יעזרו.

מאי גולן: כאן שום כדור לא יעזור.

מאי גולן: מכרת את כל מה שאת מאמינה בו.

מאי גולן: אתם בושה לממשלת הימין שאתם טוענים שאתם; אתם בושה למחנה הלאומי, ולא יעזור לכם שום דבר - -

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מאי גולן: - - לא תעברו את אחוז החסימה.

מאי גולן: נפיל אתכם, ונחזור לשלטון לשמור על העם היהודי.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מאי גולן.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא שוב בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: ששש.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אבקסיס, חברת הכנסת לוי אבקסיס, אפשר לגשת ולדבר, אנחנו באמצע הצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מזדהה עם - - -

איתן גינזבורג: אני יודע, אבל את יכולה להזדהות מקרוב ולא לצעוק מחצי מליאה.

איתן גינזבורג: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) בנימין גנץ – נגד אריה מכלוף דרעי – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אבקסיס, חברת הכנסת לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: אורלי, חברת הכנסת לוי אבקסיס, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: היא לא מצליחה לקרוא בשמות.

איתן גינזבורג: היא לא שומעת.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני הבעיה.

איתן גינזבורג: את צועקת, את לא שומעת.

אורלי לוי אבקסיס: כולם צעקו פה שעות.

אורלי לוי אבקסיס: אני פשוט מזדהה עם אימא לילד חולה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלון טל – נגד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת מירי מרים רגב – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת נירה שפק – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע או שלא קראו בשמו?

איתן גינזבורג: אין?

איתן גינזבורג: אם כך, תמה ההצבעה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 47; נגד – 61; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2150/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – פסילת רשימת מועמדים או אדם המועמד לבחירות לכנסת בשל תמיכה או העלאה על נס של רוצחי יהודים), של חבר הכנסת אופיר סופר וקבוצת חברי כנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת סופר, עשר דקות לרשותך, לנמק את הצעת החוק.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, בימים כתיקונם הצעת החוק שלי הייתה מיותרת.

אופיר סופר: בימים כתיקונם בית המשפט העליון היה צריך לאשר פעם אחר פעם את החלטת ועדת הבחירות.

אופיר סופר: החלטת ועדת הבחירות, שלא פעם נתמכה על ידי חברי הכנסת גם מימין וגם משמאל, נדחתה על ידי בית המשפט העליון.

אופיר סופר: פעם אחר פעם דחה בית המשפט העליון, לעיתים בפרשנות ולעיתים בנימוקים שונים, ולא קיבל את עמדת ועדת הבחירות.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, עם ישראל שב לארצו לאחר 2,000 שנות גלות ומחדש את ריבונותו בארץ המובטחת.

אופיר סופר: שיבתו של עם ישראל ארצה במשך כל שנות התקומה, ובפרט בימים אלו, כרוכה בעימות מתמשך על זכותנו על הארץ הזו.

אופיר סופר: ככל שמדינת ישראל העמידה קיר ברזל אל מול אויבינו, כך שררו השלום והשלווה בארצנו.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת דיכטר, מאז ומעולם הושיט העם היהודי את ידיו לשלום, לחיים משותפים – חבר הכנסת רם בן ברק – ולכבוד הדדי עם שכנינו הערבים, כאזרחים שווי זכויות, בין שזה היה לפני הקמתה של המדינה, ובין שזה היה אחריה.

אופיר סופר: בדיוק כמו בתרפ"ט – אבל בדיוק – היו שניצלו את הושטת היד ופירשו אותה כחולשה, ופרעו, ושחטו, ביהודים בצפת, בחברון, ובמקומות נוספים.

אופיר סופר: וכך, כך, גם בימים אלו, יש מיעוט מאזרחי ישראל הערבים שפועל נגד מדינת ישראל.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, מה אני שואל מעימכם?

אופיר סופר: מה מבקשת הצעת החוק שלי?

אופיר סופר: להגדיר באופן הכי פשוט, הכי ברור, שאדם שתמך ברצח או ברוצח של יהודים, כחלק מהמאבק שמנהלים ארגוני הטרור, לא יוכל לכהן כחבר כנסת במדינת ישראל.

אופיר סופר: מה יותר פשוט?

אופיר סופר: מה יותר ברור?

אופיר סופר: מה יותר צלול ויותר הגיוני מזה?

אופיר סופר: מי שצריך לתמוך בהצעה הזו זה לא רק חברי כנסת מימין, אלא גם חברי כנסת משמאל.

אופיר סופר: כל מי שמגדיר עצמו כציוני; כל מי שחפץ בהמשך קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

אופיר סופר: כל מי שמאמין באמונה שלמה בזכותנו על הארץ הזאת, חברת הכנסת השכל; כל מי שמאמין בזכותנו להתקיים כאן כעם וכריבון.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, אני לא נאיבי, איני חי באשליות.

אופיר סופר: אבל חשוב לי להציב לכם, חברי הכנסת בקואליציה, מראה מול העיניים; לשקף לכם שגם את המובן מאליו אתם איבדתם.

אופיר סופר: אתם – חבר הכנסת מאיר כהן, שר הרווחה – איבדתם את המובן מאליו.

אופיר סופר: סלח לי שאני אומר את זה.

אופיר סופר: לצערי, כבר לא מדובר כאן בסכנה שמא נגיע למדרון חלקלק.

אופיר סופר: אנחנו בהחלקה קשה וכואבת שמדרדרת את מדינת ישראל לפי תהום; מדרדרת אותה בפועל אל פי תהום.

אופיר סופר: די היה להביט היום במופע האימים של חבר הכנסת טאהא בהעברת חוק החשמל.

אופיר סופר: שעתיים של מופע אימים, של אובדן כל שליטה והתפרעות.

אופיר סופר: די להביט בטרור המשתולל ביהודה ושומרון; ברצח של יהודה דימנטמן זכרו לברכה; ברחובותיה של ירושלים, בערים המעורבות, וברוח הגבית שאותה הוא שואב מכאן, אדוני היושב-ראש; מן מהמשכן הזה יוצאת רוח שנותנת רוח גבית לטרור.

אופיר סופר: די לראות את הביקורים ואת הפגישות אצל הטרוריסטים, אצל שובתי הרעב.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, אם ממשלת ישראל תמשיך להתנהל בצורה הזאת אנחנו נתגעגע לבאסל גטאס עם הפלאפונים, לעזמי המדווח באמצע המלחמה, או לזועבי מהמרמרה.

אופיר סופר: כאן היום, במשכן, נבנים תומכי הטרור החדשים; אלה שמערערים על קיומה של מדינת ישראל בעידוד רוצחים.

אופיר סופר: שהידים הם קוראים להם.

אופיר סופר: בצילום עם תומכי טרור, עם מסיתים, לרגל שחרורם מהכלא.

אופיר סופר: חבר הכנסת עבאס, אני מניח שאתה מבין למה אני מתכוון.

אופיר סופר: מראש הממשלה בנט אין לי ציפיות.

אופיר סופר: אתה, בנט, איבדת את זה לגמרי.

אופיר סופר: ולמי שהיה צל של ספק, הביט בך היום ונדהם.

אופיר סופר: אני סבור כי אלו לא פניה של החברה הערבית בישראל – אלה פניה של חברה ערבית מפוחדת שלא מקבלת הגנה לא מבית המשפט העליון, לא מכנסת ישראל ולא מהממשלה.

אופיר סופר: לכן, הקול שנשמע הוא קול הטרור האסלאמיסטי הלאומני; קול שמתנגד למדינת ישראל.

אופיר סופר: הביטו על אחוזי הבחירה אצלכם בחברה הערבית; הביטו על הקמפיין הצבוע שמדבר על קמפיין אזרחי.

אופיר סופר: עאלק אזרחי – כולו תעתוע אחד גדול.

אופיר סופר: בואו נדבר קצת איך מתנהלת ממשלה שנמצאת עמוק, עמוק, עמוק בבוץ, ומוחזקת קצר מאוד על ידי מפלגת התנועה האסלאמית, על ידי רע"מ.

אופיר סופר: בואו נדבר על הדברים הכי בסיסיים שיושבים בבסיס פירמידת הצרכים של מאסלו; בואו נדבר על ביטחון מדינת ישראל, על הפקרת הגליל והנגב, שכן – העברת חוק החשמל היא בוסטר שנותן עידוד לכל ההפקרות; על הפקרת הביטחון האישי בערים המעורבות; על תגובה רופסת לרצח בחומש, שהיא פינוי והרס – זאת הייתה התגובה.

אופיר סופר: תקשיבו טוב, חבריי חברי הכנסת, תקשיבו טוב לאירועי השבת האחרונה.

אופיר סופר: חבר הכנסת אוחנה.

אופיר סופר: יואב לימוד פרסם כי תגובת ישראל לחמאס על הירי שביצע הייתה מתואמת לא פחות ולא יותר עם החמאס עצמו.

אופיר סופר: אתם שומעים את זה?

אופיר סופר: מישהו פה צריך להתעורר או שכולכם שקועים בסמרטפונים?

אופיר סופר: או שאתם מורידים את הראש בגלל בושה ולא בגלל שהפלאפון באמת מעניין אתכם.

אופיר סופר: תקשיבו טוב לדבריו של האלוף ידלין בתחילת השבוע, שאמר ביום א' בבוקר ברשת ב' כי הימצאותה של המפלגה האסלאמיסטית רע"מ בקואליציה מקשה על תגובת ממשלת ישראל מול עזה.

אופיר סופר: יכול להיות שהוא טיפה הסתייג, כיוון שהוא איש שמאל, אבל זה היה תוכן דבריו.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, מדובר בחלום בלהות שהפך למציאות.

אופיר סופר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אופיר סופר.

מנסור עבאס: השר מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, אני עונה בשמו של שר המשפטים.

מאיר כהן: בהצעת החוק שלפני

מאיר כהן: כם מבקשים חברי הכנסת המציעים להרחיב הרחבה משמעותית את עילת הפסילה מהתמודדות - - -

בצלאל סמוטריץ': כתוב פה שאילת שקד צריכה להגיב.

מאיר כהן: התבקשתי להקריא, ואני עושה את זה.

מנסור עבאס: השר מאיר כהן משיב בשם שר המשפטים.

בצלאל סמוטריץ': - - -

מאיר כהן: בהצעת החוק שבפניכם מבקשים חברי הכנסת המציעים להרחיב הרחבה משמעותית את עילת הפסילה מהתמודדות בבחירות הקבועה בסעיף 7א(א)(3) לחוק-יסוד: הכנסת.

מאיר כהן: עניינו של סעיף 7א הוא, כידוע, מניעת השתתפות של רשימת מועמדים או של מועמד בבחירות לכנסת ועילת הפסילה הקבועה בסעיף קטן (א)(3), שבו מדברת הנוסחה כיום על תמיכה במאבק מזוין של מדינת אויב או של ארגון טרור נגד מדינת ישראל.

מאיר כהן: לפי הצעת החוק, יושמטו מן העילה המילים: "של מדינת אויב או של ארגון טרור", כך שהיא תדבר כללית על תמיכה במאבק מזוין נגד מדינת ישראל.

מאיר כהן: בהמשך ישיר לכך, מוצע עוד לקבוע בסיפא של עילה זו כי היא לעניין זה: תמיכה במאבק מזוין, לרבות האדרה או העלאה על נס של מעשה טרור או פגיעה באדם בשל יהדותו או בשל אזרחותו הישראלית, או של מבצע מעשה, כאמור.

מאיר כהן: ביום 28 ביולי 2021, סמוך לתום המושב הקודם, החליטה מליאת הכנסת, תוך שהיא מאמצת את עמדתה המתנגדת של הממשלה, להסיר מסדר-יומה של הכנסת הצעה דומה בעיקרה להרחבת העילה הקבועה בסעיף קטן (א)(3) שבסעיף 7א לחוק-יסוד: הכנסת.

מאיר כהן: כוונת הדברים היא להצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – הרחבת העילות למניעת השתתפות בבחירות), הצעת חוק פ/229, של חבר הכנסת אופיר כץ, אשר הוצעו בה כמה תיקונים בסעיף 7א, ובכלל זאת, כאמור, ההצעה דומה להרחבת העילה שבסעיף קטן (א)(3).

מאיר כהן: לאור זאת, ובשים לב לכך שלא עברו שישה חודשים מיום החלטת מליאת הכנסת להסיר מסדר-היום את הצעת החוק פ/229, החליטה ועדת השרים לענייני חקיקה בראשותי לדחות את הדיון בהצעת החוק הנוכחית בשלושה חודשים.

מאיר כהן: בהתאם לאמור, ומשהצעת החוק הנוכחית מובאת עתה בכל זאת לדיון מוקדם, מתנגדת הממשלה להצעת החוק שלפניכם, ומבקשת להסירה מעל סדר-היום של הכנסת.

אופיר כץ: מאיר - - -

מאיר כהן: שנייה.

מאיר כהן: אבקש להוסיף כי עמדתה המתנגדת של הממשלה להרחבת העילה שבסעיף 7א, כפי שהוצע בהצעת החוק פ/229, התבססה על כך שכתוצאה מאותה הרחבה תשתרע עילת הפסילות על מגוון רחב מאוד של התנהגויות, לרבות אקראיות או חד-פעמיות, תוך שהיא מתרחקת מרחק רב מהתפיסה של דמוקרטיה מתגוננת המונחת ביסוד סעיף 7א לחוק-היסוד.

מאיר כהן: לפי תפיסה זו, הזכות להיות מועמד לכנסת, שהיא זכות יסוד נעלה בחברה דמוקרטית, אינה ניתנת למי שמעמיד איום על עקרונות היסוד הבסיסיים ביותר לקיומה של המדינה: היותה של המדינה מדינה יהודית ודמוקרטית; שלילת הגזענות והגנתה מפני מאבק מזוין ממוסד ושיטתי נגד המדינה.

מאיר כהן: על בסיס התפיסה שלפיה הגבלות על זכות היסוד להיבחר, המצרות גם את זכות היסוד לבחור, צריכות להיות מצומצמות וזהירות, ומטרתן להגן על המדינה ועל אופייה המשטרי, ולא להוות אמצעי לענישה או הרתעה, תוך פגיעה בזכות היסוד לבחור ולהיבחר, כמו גם בזכות היסוד לחופש הביטוי.

מאיר כהן: לאור זאת, התווה בית המשפט העליון מבחנים מחמירים, הכוללים פרשנות מצומצמת של עילות הסעיף, וכן קבע בית המשפט העליון פרשנות מצומצמת של עילות הסעיף, וכן בחינה של המאפיינים הדומיננטיים והמרכזיים בפעילות של המועמד או הרשימה: וידוא שלא מדובר בשאיפות תיאורטיות, אלא בעמדות, שנתמכות בפעילות חוזרת ונשנית, ובכלל זה פעילות פוליטית ודרישה לראיות משכנעות, ברורות וחד-משמעיות.

מאיר כהן: ההרחבה, כפי שהוצעה בהצעה פ/229, הביאה לביטול תנאים מחמירים אלה, בהתייחס לעילת פסילה אחת בלבד, תוך מתן מעמד עדיף, ללא הצדקה, לעילה זו על פני העילות הנוספות שבסעיף 7א (שלילת קיומה של המדינה כמדינה יהודית ודמוקרטית והסתה לגזענות ואחרות), מעבר כמובן לבעייתיות הרבה הטמונה כאמור בדבר לכשעצמו.

מאיר כהן: קשיים דומים מעוררים גם הצעת החוק הנוכחית.

מאיר כהן: אדוני יושב-ראש הכנסת וכנסת נכבדה, כאמור לעיל, הממשלה מתנגדת להצעת החוק ומבקשת להסירה מסדר-היום של הכנסת.

מאיר כהן: אופיר, רצית להגיד משהו?

אופיר כץ: שני דברים: אחד, בית המשפט התייחס באופן חד-צדדי רק למועמדים מימין.

אופיר כץ: ראינו כמה פעמים לפחות, שוועדת הבחירות פסלה מחבלים, ואחרי זה בית המשפט הכשיר אותם, וראינו שהם העבירו מידע לחיזבאללה וברחו מהארץ, והעבירו פלאפונים לאסירים ביטחוניים.

אופיר כץ: ככה, אם נמשיך להסתמך על בג"ץ, נמשיך להכניס כאלה מחבלים לכנסת.

מאיר כהן: אופיר, אני חושב שדווקא אלה שהעבירו פלאפונים ישבו בכלא והענישו אותם.

מאיר כהן: בעיניי לא מספיק, אבל הענישו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אחרי זה אישרו אותם.

אופיר כץ: - - - בג"ץ מכשיר אותם, ואחרי זה הם - - -

אורלי לוי אבקסיס: עזמי בשארה היה מועמד לפסילה.

מאיר כהן: רבותיי, אמשיך – עידית סילמן.

מאיר כהן: חברת הכנסת סילמן?

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: יש לי המון דברים טובים להגיד על הרווחה דווקא, אופיר, אבל – חברת הכנסת עידית סילמן, בבקשה, גברתי.

מאיר כהן: חברת הכנסת עידית סילמן.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד משהו, חבר הכנסת דיכטר, אני רוצה לציין משהו.

מאיר כהן: חלק מאיתנו היו בשלטון המוניציפלי – אני מסתכל על אורלי.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד שאתמול, אדוני שר הפנים, התחלתי באיזה פיילוט שאני מאוד מקווה שהוא יצלח.

מאיר כהן: עיקרו של הפיילוט הוא לסמוך את ידינו על ראשי הערים בהרבה מאוד תקציבים שאנחנו מעבירים.

מאיר כהן: לכן, הגיע הזמן אורלי, את צודקת, זה נוגע לך אורלי ולכם, למשל בכל התקציבים לפעילות לקשישים ולפעילות פנאי.

מאיר כהן: אנחנו העברנו את התקציבים לרשויות, ואמרנו להם: רבותי, בואו תנסו, ובמקום שמשרד הרווחה על כל אגפיו יתחיל להגיד לכם מה לעשות, תחשבו אתם.

מאיר כהן: אני בטוח שג'קי בבית שאן, בני בדימונה ורוביק בבאר שבע ועוד הרבה אנשים טובים יידעו.

מאיר כהן: הם נמצאים שם בשטח, הם יושבים עם האנשים שלהם ומייצרים, אגב, מענים יוצאי דופן, שיש לנו רק ללמוד מהם.

מאיר כהן: אז אני מקווה מאוד שהפרויקט הזה יצליח – א.

מאיר כהן: כדי לחזק את ראשי הערים – ובכלל אני מציע לחבריי השרים, כמה שיותר להבין שהזרוע הביצועית של מדינת ישראל – אני תמיד קורא לראשי הערים: הקבלנים המבצעים של המדינה הזאת.

מאיר כהן: ככל שאנחנו נסמוך עליהם – נכון מאירק'ה?

מאיר כהן: מאיר, אתה היית ראש עיריית אילת.

מאיר כהן: ככל שנסמוך עליהם וככל שנעביר להם תפקידים ופחות רגולציה ופחות ניכנס להם לנשמה, האמינו לי שהמדינה הזאת תיראה טובה יותר בהרבה מאוד תחומים.

מאיר כהן: אני חייב לציין שככל שאני נכנס לשאלות הקורונה, אני גם מבין עד כמה שהאנשים הטובים האלה, ראשי הערים, רובם ככולם - - -

קריאה: - - -

מאיר כהן: נכון, גם בקורונה, נושאים על הכתפיים שלהם – זה לא עול.

מאיר כהן: אני שואל אותם, עד כמה זה עול?

מאיר כהן: הם אומרים: זה לא עול.

מאיר כהן: אל תפריעו לנו, תנו לנו לעבוד, אנחנו יודעים לעשות את זה מצוין.

מאיר כהן: אני דווקא אספר משהו שקשור לחבר הכנסת אבי דיכטר.

מאיר כהן: אני ראש עיריית דימונה ומתייצב אבי דיכטר, השר לבט"פ, ואומר לי: מה הבעיה הקשה ביותר?

מאיר כהן: אני מספר לו על הקושי הגדול שהיה לנו אז בדברים פשוטים, כמו גניבת מכוניות.

מאיר כהן: הגענו למציאות שבה, אם היית אומר שאתה גר בנגב, לא היו מוכנים לבטח לנו את המכוניות.

מאיר כהן: אז אמר השר לבט"פ, אבי דיכטר: אני מתקצב – אבי, אני גם זוכר את הסכום – ועם זה נדמה לי שהקמנו את ה"מוקד רואה" הראשון.

אופיר אקוניס: נגמר לך הזמן לשכנע.

מאיר כהן: לא לא, אני לא משכנע אתכם.

מאיר כהן: הקמנו את ה"מוקד רואה" הראשון, שעשה עבודה מצוינת; שהצליח להוריד את רמת הפשיעה, את רמת הוונדליזם, לכדי אפס.

מאיר כהן: אני שמח שמאז זה הפך להיות דבר שכמעט כל ראשי הערים מתהדרים בו, ואני קורא לשר הבט"פ הנוכחי להכניס עוד ועוד – אגב, אנחנו הכנסנו גם ביישובים הבדואים, גם בערוער.

מנסור עבאס: הזמן נגמר.

מאיר כהן: הזמן נגמר, אז אני ארד.

מאיר כהן: אם כן, אני רק חוזר, אני מבקש להסיר את ההצעה מסדר-היום.

מאיר כהן: תודה רבה אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מאיר כהן.

מנסור עבאס: כן, בבקשה, חבר הכנסת אופיר סופר, אתה משיב?

מנסור עבאס: מגיב?

מנסור עבאס: שלוש דקות.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, אתלבט איתך אם לחכות לראש הממשלה נפתלי בנט, יש לך מושג אם הוא אמור להגיע?

אופיר סופר: אין עדכונים לגבי זה?

אופיר סופר: קודם כול בהתייחסות למה שאמר השר, כאן במשכן, זאת הייתה חממה, בית גידול לבאסל, לעזמי ולגברת המרמרה.

אופיר סופר: ועדת הבחירות פסלה אותם, והם אישרו אותם פעם אחר פעם.

אופיר סופר: אם אנחנו פה, במדרון החלקלק, עם השותפות האומללה שלכם, רוצים לדרדר את מדינת ישראל בפועל אל פי תהום, אז תמשיכו להתעלם מכל מה שקורה פה.

אופיר סופר: תמשיכו להתעלם מכל מה שקורה פה.

אופיר סופר: חבריי, חברי הכנסת מימינה – ויותר בפנייה אישית אליך, ראש הממשלה נפתלי בנט, הצעיר המבטיח שנכנס לפוליטיקה הישראלית, כבן אדם שעומד על מילתו, על דיברתו, לא מתנצל, משהו חדש מתחיל, הכי ישן והכי רקוב שפגשנו עד הלום.

אופיר סופר: אתה נמצא בבוץ פוליטי, אתה נמצא בבוץ פוליטי אמיתי.

אופיר סופר: המפלגה הקטנה היחידה שמתפרקת פה, היחידה שלך, היא היחידה שלא אפקטיבית, שאיבדה את כל ערכיה.

אופיר סופר: אני רוצה לספר לך על שר הביטחון בני גנץ, שהוא לא ממש סופר אותך.

אופיר סופר: הוא רואה עצמו כממשיך דרכו של יצחק רבין, זיכרונו לברכה, ופועל יום אחר יום, וגם ברגעים אלו, בפגישות מדיניות משמעותיות, ומקדם את תהליך השלום.

אופיר סופר: אני רוצה לספר לך על שר הבריאות הורוביץ, שמקדם אג'נדה פרוגרסיבית.

אופיר סופר: הוא לא מתעסק בבריאות.

אופיר סופר: הוא לא מתעסק בבריאות.

אופיר סופר: אני רוצה לספר לך על חבר הכנסת רם שפע.

אופיר סופר: הוא אפילו לא יושב-ראש מפלגה, אבל הוא החליט שהחקלאות זה קו אדום, אז זה קו אדום.

אופיר סופר: וכולם מיישרים איתו קו, כי זהו – זה מה שיקרה, נקודה.

אופיר סופר: אני רוצה לספר לך על שר האוצר אביגדור ליברמן, שהחליט לגמור את היהדות – אבל לגמור את היהדות – והוא עושה זאת באמצעות השליח שלך מתן כהנא.

אופיר סופר: על ווליד, על עבאס, שלקחו לנו את הנגב ולקחו את הגליל ולקחו את כל המדינה – אין מילים, לא צריך להוסיף.

אופיר סופר: כן, ויש פה את לפיד.

אופיר סופר: לפיד שמשפשף את הידיים ומחכה בשקט, ממתין לטרף.

אופיר סופר: ועוד נספר גדולות ונצורות על מה שהוא עוד יעשה לנו.

אופיר סופר: ואתם, חבריי מימינה - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אופיר סופר.

אופיר סופר: - - אפס קבלות, אפס הצלחות; מכרתם את המדינה, מכרתם את כל הערכים - -

אביר קארה: סופר, סופר, אופיר - - -

מנסור עבאס: תודה.

אופיר סופר: - - והולכתם אותנו על פי תהום.

אופיר סופר: הולכתם את הבוחרים – תתביישו לכם; תורידו את הראש לפלאפונים – זה הרבה יותר טוב, הרבה יותר מתאים.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה.

אביר קארה: סופר, רק תגיד - - -

אופיר סופר: בושה וחרפה.

מנסור עבאס: תודה, תודה, תודה, חבר הכנסת אופיר סופר.

אופיר כץ: תקציב לא הצלחת להעביר.

אביר קארה: אופיר, רק תודה לשרת הפנים.

אביר קארה: אתה הולך להילולה, לא?

אביר קארה: תודה לשרת הפנים, אפשר?

מנסור עבאס: חברי הכנסת אנחנו עוברים להצבעה שמית, לפי בקשתה - - -

אביר קארה: מילה לשרת הפנים - - -

אופיר סופר: מילה לשרת הפנים.

אופיר סופר: אני רוצה להודות לשרת הפנים על חוק החשמל.

מנסור עבאס: לא, חבר הכנסת אופיר סופר, בבקשה לרדת.

אופיר סופר: אני רוצה להודות לשרת הפנים על חוק החשמל.

אופיר סופר: שאפו.

מנסור עבאס: נא לרדת.

מנסור עבאס: תודה לך.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על הצעת חוק-יסוד: הכנסת (תיקון – פסילת רשימת מועמדים או אדם המועמד לבחירות לכנסת בשל תמיכה או העלאה על נס של רוצחי יהודים).

מנסור עבאס: חברי הכנסת, מי שרוצה להצביע, נא לשבת.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45

מנסור עבאס: נמנעים – אין ההצעה להעביר לוועדה את הצעת חוק- לא נתקבלה.

מנסור עבאס: 45 חברי כנסת בעד; 59 נגד.

מנסור עבאס: הצעת החוק לא התקבלה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2174/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום: הצעת חוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה) (תיקון – פינוי קשישים), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת יעקב מרגי וקבוצת חברי הכנסת.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת יעקב מרגי, עשר דקות, אדוני.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדיי השרים, מטרתה העיקרית של תמ"א 38 היא לחזק מבנים קיימים מפני רעידת אדמה, וכן הצלת חיי אדם במקרה של רעידת אדמה.

יעקב מרגי: תוכנית המתאר הארצית תסתיים סופית באוקטובר 2022.

יעקב מרגי: לאחר מכן תגובש מדיניות התחדשות עירונית חדשה בסמכות הרשות המקומית ולא בתוכנית מתאר ארצית, כפי שהיה עד כה.

יעקב מרגי: אני מברך על פרויקט התחדשות עירונית המבקש לחזק את המבנים הלא-בטיחותיים הקיימים בישראל.

יעקב מרגי: רק לפני כמה שבועות חזינו בהתמוטטות הבניין בעיר חולון.

יעקב מרגי: לאחר מכן, קיבלנו עוד עשרות תגובות מאזרחים מוטרדים על בניינים נוספים אשר קיים לגביהם חשש להתמוטטות.

יעקב מרגי: יש צורך לתכנן את המרחב העירוני ולהתאימו לתקופתנו, תוך ניסיון לשיפור המבנים ואיכות החיים של האוכלוסייה המתגוררת בבניינים אלו.

יעקב מרגי: יחד עם זאת, החלק המהותי בנושא חידוש מבנים המשפיע על תהליכים אלה הוא האוכלוסייה המתגוררת בבניינים אלו, בדגש על אוכלוסיות פגיעות, ובעיקר המבוגרים והקשישים שבהם, שהצעת החוק שלי מדברת עליהם.

יעקב מרגי: האם מישהו עצר לבחון את הצרכים של אוכלוסיות אלו, את הקשיים האמיתיים שהם מתמודדים איתם בגילם, ומה ההשפעות האפשריות במקרה של פינוי כתוצאה מחיזוק מבנים?

יעקב מרגי: אוכלוסייה זו של הקשישים, אוכלוסייה שהיא בעלת צרכים ומאפיינים מיוחדים משלה – קיים חשש אובייקטיבי לצאת להרפתקה כזו בגיל שלהם.

יעקב מרגי: הקושי בשינויים והפחד מחוסר שליטה שנפל עליהם; חוסר אונים הנובע מהתמשכות התהליך; הימנעות מהוצאות גדולות בשל קיום מחסכונות וקצבאות, וחשש מפגיעה פיזית או נפשית כתוצאה ממעברי הדירות.

יעקב מרגי: הקשישים לא מעוניינים בדירה גדולה יותר, והשימוש במרחב הביתי שלהם די מצומצם.

יעקב מרגי: הם יותר מוטרדים מהנעשה איתם ומעתידם בתקופת הבנייה וגם אחריה.

יעקב מרגי: מעברי הדירות הם כאב ראש אחד גדול לכל אחד.

יעקב מרגי: אז תארו לעצמכם קשיש שנאלץ לעבור מסע כבד זה פעמיים בשנה או שנתיים, במאמץ המנטלי הרגיש.

יעקב מרגי: עצם המחשבה שהקשיש יצטרך לחיות באתר בנייה לאורך זמן או להעתיק את סביבת חייו לתקופת החיזוק של הבניין יכול לפגוע בתוחלת החיים של הקשיש, כפי שידענו להבין, ולהבחין בקשיים של אוכלוסייה זו בעת שחוקק חוק פינוי-בינוי, והשכלנו להבין שקשיש לא יוכל לעבור תלאות של מעברי דירות, וגם לא נכון מצד המדינה להעביר אותו תלאות אלו – החוק עבר בשיתוף ובהסכמה של כל באי הבית; כי מעבר למשחקי כוחות של אופוזיציה וקואליציה, יש כאן אנשים מבוגרים, קשישים, אשר תפקידנו לתת להם להזדקן בכבוד.

יעקב מרגי: בפני הקשיש אשר גר בבניין שבו אמור להתקיים פרויקט חיזוק מבנים מרעידות אדמה עומדות שתי אפשרויות: להמשיך להתגורר באותה דירה במהלך הבנייה, או לחלופין לאפשר לו לעבור לדיור חלופי עד אשר יסתיים הפרויקט.

יעקב מרגי: שתי האפשרויות מכבידות ומקשות מאוד על חייהם של אוכלוסיית הקשישים ולא מאפשרות להם להזדקן בכבוד.

יעקב מרגי: ולכן, בתיקון לחוק זה מוצעות להם כמה אפשרויות בלי לפגוע בפרויקט ובלי לעכב אותו.

יעקב מרגי: "א.

יעקב מרגי: מתן אפשרות לקשיש לבחור באחת מאלה: 1.

יעקב מרגי: מעבר לבית הורים, לרבות בתוספת תשלומי איזון בשווי דומה לשווי מהוון של דירת תמורה, ובלבד שהמעבר כאמור יתאפשר עד למועד הפינוי של הדירה שהזכויות בה מועברות כפי שנקבעו בעסקת הפינוי-בינוי.

יעקב מרגי: 2.

יעקב מרגי: רכישת דירה חלופית ששוויה דומה לשווי מהוון של דירת תמורה שתימסר לקשיש עד למועד הפינוי של הדירה שהזכויות בה מועברות, כפי שנקבע בעסקת הפינוי-בינוי.

יעקב מרגי: מיקומה של הדירה כאמור יהיה ככל הניתן בסמוך לדירתו של הקשיש, אם הקשיש ביקש זאת.

יעקב מרגי: 3.

יעקב מרגי: קבלת סכום כסף בשווי מהוון של דירת תמורה לשם רכישת דירה חלופית על ידי הקשיש בסכום האמור, כולו או רובו, לא יאוחר ממועד הפינוי של הדירה שהזכויות בה מועברות כפי שנקבע בעסקת הפינוי-בינוי.

יעקב מרגי: ב.

יעקב מרגי: שתי דירות ששוויין המצטבר דומה לשווי דירת התמורה.

יעקב מרגי: ג.

יעקב מרגי: דירת תמורה ששטחה קטן משטח דירת התמורה שהקשיש היה אמור לקבל במסגרת עסקת הפינוי-בינוי, בתוספת תשלומי איזון, והכול בשווי דומה לשווי דירת התמורה".

יעקב מרגי: לכן, חבריי חברי הכנסת, הצעת חוק זו באה לתת מענה לקושי של הקשיש, לקושי זה, למען האוכלוסייה הבוגרת.

יעקב מרגי: כשם שמצא המחוקק להגן על זכויות הקשיש בחוק פינוי-בינוי (עידוד מיזמי בנייה) והחריג את אוכלוסיית הקשישים בהצבת תנאים מיטיבים, אני מבקש מכנסת ישראל להעניק סעד לאזרחים אלו גם בחוק המקרקעין.

יעקב מרגי: אנו מבקשים, במידה ובמשורה, לאפשר לקשיש לבחור את החלופה העדיפה עליו, כפי שידענו לעשות זאת בחוק פינוי-בינוי.

יעקב מרגי: לכן קורא אני תחילה לשר לאמץ את ההצעה הזו, כולה או חלקה, על מנת לאפשר איכות חיים של קשיש.

יעקב מרגי: גם אם הצעת החוק הזו לא עונה על כל הצריכים, או מעוררת קשיים, אפשר לאמץ אותה ולקבל אותה בתנאים, עם האיזונים הנדרשים.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, חוק זה מגיע – איך הוא הגיע אליי?

יעקב מרגי: חוק זה הגיע אליי מאותם קשישים אשר מבקשים סעד מנבחרי הציבור.

יעקב מרגי: אני מבקש להודות לגב' כהן, אלמנתו של הרב כהן, אשר יחד עם חבריה פנו אליי והציפו את הבעיה.

יעקב מרגי: הם יושבים כרגע בביתם, ומסתכלים, וצופים בנו, בתקווה שתצביעו על פי צו מצפונכם, ולא על פי משחקי קואליציה-אופוזיציה.

יעקב מרגי: הם מבקשים: תצביעו נכון עבורם, ותיתנו להם את מעט השנים שנותרו להם לחיות בכבוד.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שלא מן הכתב – בחוק פינוי ובינוי המחוקק נתן מענה לקושי הרגשי, הפיזי, המנטלי של הקשיש.

יעקב מרגי: תארו לכם, בחיזוק מבנים מפני רעידת אדמה, תמ"א 38, יושב קשיש וחי בתוך אתר בנייה, בתוך אתר הבנייה, בתוך סכנה, רעשים, שעות מנוחה לא שעות מנוחה, אבק, רעשים, ולחלופין אומרים לו: תעבור דירה לתקופה של שמונה חודשים, שנה, ותחזור אחר כך.

יעקב מרגי: אנחנו יודעים מה זה עבור אדם נורמטיבי, בריא, בגיל העמידה, לעבור דירה.

יעקב מרגי: לקחת קשיש, לעקור אותו ממקומו, ולהחזיר אותו זה כמו לעקור עציץ ותיק או עץ זקן ממקומו.

יעקב מרגי: אתה שותל אותו במקום אחר – לא בטוח שהוא ייקלט.

יעקב מרגי: עכשיו, אם הוא רוצה חלופה אחרת שמתאימה לקבלן – בשמחה רבה.

יעקב מרגי: אבל אם לא, שיתאפשר לו, שיתאפשר לו באיזונים הנדרשים, באיזונים הנדרשים שנותנים, שעונים על עלויות הכלכליות של הפרויקט.

יעקב מרגי: לא מבקשים משהו מעבר למה שהוא היה מקבל או למה שהיה עולה לקבלן בפינוי ובינוי.

זאב בנימין בגין: - - -

יעקב מרגי: כן, בבקשה.

זאב בנימין בגין: - - -

יעקב מרגי: אבל לא בחיזוק מבנים, תמ"א 38.

יעקב מרגי: החוק הזה מדבר - - -

זאב בנימין בגין: - - -

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: לכן אנחנו מבקשים, אנחנו מבקשים, להעתיק את זה.

יעקב מרגי: זה לא משהו חדש.

יעקב מרגי: וגם בהצעת החוק אנחנו מדברים – תוך האיזון הנדרש, הכלכלי.

יעקב מרגי: לא רוצים לעכב את הפרויקט.

יעקב מרגי: לא רוצים להוסיף עלויות לקבלן.

יעקב מרגי: צריך רק ראש גדול ונכונות לאמץ את זה.

יעקב מרגי: אני מאמין ששר השיכון או שרים אחרים – אני לא רוצה לדבר על שיקולי קואליציה-אופוזיציה.

יעקב מרגי: הייתי חבר בוועדת שרים לענייני חקיקה.

יעקב מרגי: אני יודע, לצערי הרב, איך הדברים מתנהלים בוועדת השרים לענייני חקיקה.

יעקב מרגי: אין דיון מהותי ומשמעותי.

יעקב מרגי: אני לא מאמין שהתקיים דיון מהותי ושהתקבלה החלטה להתנגד לחוק הזה, כי מי שמתנגד לחוק הזה פשוט אוטם את ליבו למצוקתם האמיתית של הקשישים בישראל, שחלקם הלא-מבוטל גרים בבניינים שמיועדים לתמ"א 38, לחיזוק בפני רעידות אדמה.

יעקב מרגי: חלקם זה תוספת של ממ"ד שאין להם.

יעקב מרגי: אנחנו לא יכולים לגזור עליהם לחיות תקופה לא מבוטלת בתוך אתר בנייה או לאלץ אותם לעבור דירה ולחזור אחרי שהפרויקט יסתיים.

יעקב מרגי: ולכן, חבריי חברי הכנסת, ואני לא יודע מי השר שישיב להצעת חוק - - -

מנסור עבאס: השרה.

יעקב מרגי: מי השרה שתשיב?

מנסור עבאס: השרה אילת שקד.

יעקב מרגי: אילת שקד – אני מקווה, אני מקווה, שהיא תגדיל ראש ותאפשר לחקיקה הזו להתקדם גם אם זה תוך תיאום.

יעקב מרגי: אנחנו קשובים.

יעקב מרגי: אני לא מגיש חקיקה – מי שמכיר אותי, אני לא מגיש חקיקה לשם קרדיט או לשם ההצעה בלבד.

יעקב מרגי: אני באמת רוצה להיענות לבקשתם של אזרחים ותיקים, אוכלוסייה מבוגרת וחשובה, שאנחנו חייבים לה הרבה, המדינה ואנחנו כחברה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יעקב מרגי.

מנסור עבאס: תשיב בשם שר המשפטים השרה אילת שקד.

מנסור עבאס: השרה אילת, כן.

מנסור עבאס: עשר דקות, גברתי.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק המקרקעין, חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה, של חבר הכנסת יעקב מרגי וקבוצת חברי הכנסת, מבקשת להחיל - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', תירגע.

איילת שקד: - - את ההוראות בחוק פינוי ובינוי - -

מנסור עבאס: היא לא התחילה להשיב, וכבר אתה מפריע לה?

מנסור עבאס: שמור על שקט.

איילת שקד: - - עידוד מיזמי פינוי למגורים - -

משה ארבל: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה ארבל, שב, בבקשה.

משה ארבל: לא, אני רק רוצה - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה ארבל, שב, בבקשה.

משה ארבל: - - -

מנסור עבאס: שב, בבקשה.

איילת שקד: - - התשס"ו–2006 - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה ארבל, שב, בבקשה.

איילת שקד: - - המתייחסות לקשישים המתגוררים בבית משותף, העומד בפני פינוי ובינוי, גם על מיזמי התחדשות עירונית במסלול חיזוק – תמ"א 38.

איילת שקד: פה אני רוצה להגיד לחבר הכנסת מרגי - - -

משה ארבל: - - - את מכירה אותה?

משה ארבל: את מכירה את - - - שבח - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה ארבל, שב בבקשה.

איילת שקד: חבר הכנסת מרגי - - -

משה ארבל: ואת הילדים היתומים שלה?

איילת שקד: חבר הכנסת מרגי, אנחנו מעבירים עכשיו את חלופת שקד לתמ"א 38, אז חשוב שתגיע לדיונים האלה.

איילת שקד: מיזמים במסלול חיזוק, בשונה מפינוי ובינוי, לא כוללים את הריסת הבית המשותף, אלא את חיזוק הבניין הקיים, תוספת ממ"דים ותוספת יחידות דיור.

איילת שקד: לכן החלופות שקבועות בחוק פינוי בינוי ביחס לקשישים לא רלוונטיות ולא מתאימות למיזמים במסלול חיזוק.

איילת שקד: בחוק פינוי בינוי נקבע כי סירוב בעל דירה שהוא קשיש לעסקת פינוי ובינוי לא ייחשב כסירוב בלתי סביר אם היזם לא הציע לו, נוסף על האפשרות לקבלת דירה בתמורה, את החלופות הבאות: מעבר לבית הורים; מעבר לדירת קבע חלופית; קבלת סכום כספי; קבלת שתי דירות קטנות או דירה אחת יותר גדולה בתוספת תשלומי איזון – והכול בשווי הדומה לשוויה של דירת התמורה.

קריאה: איפה הייתם - - -

איילת שקד: כל אלה, כאמור, לא רלוונטיים לעניין חיזוק, שכן במיזמים אלו אין דירות תמורה ודירתו המקורית של בעל הדירה הקשיש כלל לא נהרסת.

מנסור עבאס: חברי הכנסת – מיכאל מלכיאלי, אוריאל בוסו.

איילת שקד: בנוסף, במיזמים מסוג חיזוק, בדרך כלל, הדיירים ממשיכים להתגורר בדירתם.

איילת שקד: עם זאת, לאור הקושי שנוצר לקשישים ולאנשים עם מוגבלות בניידות ובגישה לביתם במהלך תקופת העבודות, קבוע בחוק כי המפקח על המקרקעין לא יאשר את ביצוע העבודות, אלא אם הוצע לקשיש או לאדם עם המוגבלות פתרון דיור חלופי למשך תקופת העבודות.

איילת שקד: יצוין שלפי דברי ההסבר להצעת החוק, המציע מבקש לתת מענה דומה לתקופת משך ביצוע העבודות.

איילת שקד: כיוון שהמענה כבר ניתן בדין הקיים, אין צורך בתיקון חקיקה.

איילת שקד: באשר לרכיב נוסף בהצעת החוק, המתייחס למיזמים הכוללים את הריסת הבית המשותף ובנייתו מחדש – תמ"א 38/2 – שלא במסגרת מתחם פינוי ובינוי, יצוין כי בימים אלו מתקיימת עבודת מטה במשרד המשפטים, בשיתוף הרשות הממשלתית להתחדשות עירונית, הבוחנת, בין היתר, את השוואת עילות הסירוב בין מיזמים אלו לבין מתחמי פינוי בינוי.

איילת שקד: יודגש כי בחינה זו רחבה יותר מסוגיית המענה לאוכלוסיית הקשישים לבדה ומתייחסת לכל עילות הסירוב.

איילת שקד: כמו כן, ככל שיוסכם כי יש להשוות את העילות, יידרשו התאמות מסוימות לסוג המיזם.

איילת שקד: לכן מוצע להמתין לסיום עבודת המטה האמורה.

איילת שקד: ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה על דחיית הצעת החוק בחודשיים, אולם המציע לא הסכים לדחייה, כאמור.

איילת שקד: לאור האמור, מוצע להתנגד להצעת החוק.

איילת שקד: אני רוצה להגיד עוד מילה אחת – לרדת?

שלמה קרעי: שקד, השרה שקד - - - ביום שהשקדייה פורחת.

איילת שקד: אני רוצה להגיד עוד מילה.

איילת שקד: היום בבוקר, אחרי שהייתי בנתיבות, והלכתי לוודא שהילולת הבאבא סאלי תתקיים כמתוכנן, הלכתי לשדות נגב עם תמיר עידאן, ועמדנו על איפה שיקום היישוב החדש, היישוב חנון.

איילת שקד: עכשיו אני רוצה שתבינו:

איילת שקד: בממשלות הליכוד לא הקימו יישובים חדשים בנגב כי הייתה מין תפיסה כזו שלא צריך יישובים חדשים.

איילת שקד: ולכן ראש מועצת שדות נגב, שהתחנן, התחנן, שיקימו יישוב חדש במועצה שלו, בעוטף עזה, לא זכה לעשות את זה בתקופת הממשלות של הליכוד.

איילת שקד: ואז באתי אני - -

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: יש פה רופא?

אוריאל בוסו: יש פה רופא בקהל?

אוריאל בוסו: יש לה כאבי בטן.

אוריאל בוסו: יש לשרת הפנים כאבי בטן.

אוריאל בוסו: יש פה רופא?

משה אבוטבול: סיפורים יפים.

איילת שקד: - - ושיניתי את המדיניות של נתניהו ושל מינהל התכנון, שהתנגדו בתוקף להקמת יישובים חדשים.

אוריאל בוסו: אחמד, שרת הפנים רוצה רופא, יש לה כאבי בטן.

קריאה: הכאבים חזקים.

איילת שקד: - - והעברתי בחודשיים גם בוועדה המחוזית וגם במועצה לתכנון ובנייה הקמה של יישוב חדש ליד היישובים סעד ושובה, את הקמת היישוב חנון.

אוריאל בוסו: את החרדים נדפוק ליד הבדואים.

אוריאל בוסו: תבנו להם ליד הבדואים.

אוריאל בוסו: תזרקו את החרדים ליד הבדואים.

משה ארבל: אילת משקרת.

אוריאל בוסו: העיקר לזרוק את החרדים ליד הבדואים.

איילת שקד: ובחודש הקרוב, נזכה להביא החלטת ממשלה שנייה ליישוב חנון, ונזכה להקים עוד יישוב בארץ ישראל, בעוטף עזה, ולחזק את העוטף.

מנסור עבאס: מה קרה?

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תירגעו.

איילת שקד: ולא רק את העוטף נחזק.

איילת שקד: אנחנו נחזק גם את בקעת ערד ונקים שורה של יישובים חדשים בבקעת ערד, ואת העיר החרדית הראשונה בנגב, את העיר כסיף.

קריאות: אילת משקרת.

איילת שקד: ואני שמחה שיש לנו את הזכות לבנות מחדש את הנגב, ואני מציעה לכם - - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת, חברי הכנסת, אתם לא רוצים להקשיב.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

איילת שקד: אני מבקשת מחבריי באופוזיציה שנוסעים להילולת הבאבא סאלי בנתיבות: כשאתם מגיעים לנתיבות, תעצרו גם ליד היישוב, תעצרו גם ליד היישוב - -

קריאות: - - -

איילת שקד: - - תעצרו גם ליד היישוב - -

מנסור עבאס: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, חיים ביטון, מה קרה?

מנסור עבאס: תנו לה להשלים.

מנסור עבאס: מה קרה לכם?

מנסור עבאס: אופיר כץ, משה אבוטבול.

איילת שקד: - - חברים, תעצרו גם ליד היישוב סעד.

קריאות: - - -

משה אבוטבול: כאבי בטן יש - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול.

משה אבוטבול: מה אמרתי?

משה אבוטבול: מה אמרתי?

משה אבוטבול: עבאס, בוא, תפסיק להגן עליה - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת, תנו לה להשלים.

איילת שקד: אני מבקשת שתעצרו גם ליד היישוב סעד - -

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

איילת שקד: - - ותראו שם את השדות היפים והירוקים של היישוב סעד.

משה אבוטבול: כן, כן.

משה אבוטבול: חבורת שקרנים.

משה אבוטבול: מפלגה של שקרנים.

איילת שקד: חברי היישוב סעד הסכימו לוותר על השדות האלה כדי להקים יישוב קהילתי חדש, מעורב, של דתיים וחילונים, במועצה האזורית שדות נגב, יישוב שייקרא חנון - -

קריאות: - - -

איילת שקד: - - יישוב חדש בארץ ישראל.

איילת שקד: תודה.

קריאה: - - - תגיד לה: נתניהו חתם על המפות של היישוב הזה.

מנסור עבאס: תודה רבה, השרה אילת שקד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מרגי, אתה רוצה להשיב?

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

משה אבוטבול: מפלגה של מטומטמים.

משה אבוטבול: כן, תמשיכי לשקר.

משה אבוטבול: שקרנית.

משה אבוטבול: מה עם הרופא?

משה אבוטבול: כאבי בטן, מהר לרופא.

משה אבוטבול: למה אין רופא דחוף כבר לשקרים שלך?

יעקב מרגי: אבוטבול, תודה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מעולם חשבתי שיש לנהל פרוטוקול מדיוני ועדת השרים לענייני חקיקה, עוד מאז כהונתי כשר וכחבר ועדת השרים לענייני חקיקה – לא בשביל השרים וחברי הכנסת אלא בשביל הציבור.

יעקב מרגי: הציבור חייב לקבל דין וחשבון, הציבור לא מטומטם.

יעקב מרגי: חוויתי את החוויה הפוגענית כלפי הכנסת וחבריה כאשר אין דיון ענייני כלל ועיקר, ולעיתים קרובות כל ההחלטות של ועדת שרים לענייני חקיקה מתקבלות לגופם של חברי כנסת ולא לגופו של עניין.

יעקב מרגי: לקחתי את העמדה האחרונה של ועדת שרים לענייני חקיקה.

יעקב מרגי: שימו לב לתמונה שעולה מעמדות ועדת שרים לענייני חקיקה השבוע: בפני הוועדה הובאו 34 הצעות חוק; מתוכן שבע ממשלתיות, לכן אתייחס רק ל-27 הצעות החוק הפרטיות – 12 הצעות חוק של הקואליציה ו-15 הצעות חוק של האופוזיציה.

יעקב מרגי: לקואליציה אושרו חמש הצעות חוק ולאופוזיציה נדחו כולן.

יעקב מרגי: של הקואליציה נדחו בשבוע-שבועיים.

גלית דיסטל אטבריאן: אילת, תגידי - - -

יעקב מרגי: את מפריעה לי, גלית.

יעקב מרגי: את מפריעה לי.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל אילת, כואבת לה הבטן.

מנסור עבאס: חברת הכנסת גלית.

יעקב מרגי: הדברים שאני אומר, חשוב שישמעו אותם חברי כנסת.

יעקב מרגי: אני אומר אותם לציבור ולפרוטוקול, לדברי הימים של הכנסת.

יעקב מרגי: אל תפריעו לי.

יעקב מרגי: הדחיות של הקואליציה היו לשבוע-שבועיים; דחיות החוקים של האופוזיציה – נדחו, שימו לב: שתיים נדחו לצמיתות, שתיים נדחו בשבוע ימים, והיתר נדחו בחודש, חודשיים, שלושה ואף שישה חודשים.

יעקב מרגי: רבותיי, אני מבין שיש פריבילגיה לקואליציה על פני האופוזיציה.

יעקב מרגי: אבל בל נשכח ש-120 חברי כנסת נבחרו לייצג את הציבור.

יעקב מרגי: ואני תוהה: האם אף אחת מההצעות – לא הצעת החוק הזאת, בסדר?

יעקב מרגי: אני נוגע בדבר.

יעקב מרגי: האם אף אחת מהצעות החוק של האופוזיציה לא הייתה ראויה לדיון לפחות?

יעקב מרגי: להתייחסות עניינית?

בועז טופורובסקי: - - -

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: בועז, אל תדבר איתי ואל תפריע לי בענייני בריונות.

משה ארבל: כן, כן.

משה ארבל: בועז, שב.

משה ארבל: שב.

משה אבוטבול: בועז, לא יפה.

משה אבוטבול: מה זה הדבר הזה?

יעקב מרגי: לסיכום, אני מבקש להביע היום כאן, בפניכם, היום הזה – ולא רק עניין של קרדיט, כי יש כאן פגיעה של ממש בכבודו של הבית הזה, פגיעה של ממש בעבודה הפרלמנטרית של חברי הכנסת, אחרי הדריסה והפגיעה והשוד של ועדות הכנסת.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מרגי.

מנסור עבאס: משפט אחרון.

יעקב מרגי: אני מסיים.

יעקב מרגי: ואני רוצה ומבקש לקרוא כאן היום מעל במה מכובדת זו וממה שנשאר ממנה.

מנסור עבאס: תודה.

יעקב מרגי: אני מבקש עוד משפט.

יעקב מרגי: אדוני יושב-ראש הכנסת, הבעיה הזאת נזרקה לפתחך.

יעקב מרגי: היא קורית במשמרת שלך.

יעקב מרגי: הבית נרמס.

יעקב מרגי: הבית הזה נדרס במשמרת שלך.

יעקב מרגי: תלוי בך או תלוי בך – די.

יעקב מרגי: הגיע הזמן שתתעשת.

יעקב מרגי: תפקידך הוא ממלכתי, הוא לא לשרת את יאיר לפיד ולא את יש עתיד; את כנסת ישראל, את 120 חברי הכנסת.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יעקב מרגי.

קריאות: - - - כל הכבוד ליעקב מרגי.

משה אבוטבול: מרגי, עכשיו כולנו איתך.

משה אבוטבול: כן, הינה, עכשיו כולם מצביעים איתך, הרב מרגי.

משה אבוטבול: כולם איתך.

משה אבוטבול: תכף תראה, תראה את הצבועים עכשיו.

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: בעד.

משה אבוטבול: בעד הקשישים.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יעקב מרגי.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק המקרקעין (חיזוק בתים משותפים מפני רעידות אדמה) (תיקון – פינוי קשישים).

מנסור עבאס: חברי הכנסת, מי שמעוניין להצביע – נא לשבת במקומו.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 45 חברי כנסת בעד, 58 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: הצעת החוק לא התקבלה.

משה אבוטבול: רגע.

משה אבוטבול: דחוף רופא לאילת, יש לה כאב בטן מהקשישים.

משה אבוטבול: כואבת לה הבטן מהקשישים, השרה.

משה אבוטבול: איפה שר הבריאות?

משה אבוטבול: [הצעת חוק פ/2549/24; נספחות.

משה אבוטבול: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעת חוק מימון מדיח כלים למשפחות ברוכות ילדים, של חבר הכנסת מאיר פרוש.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בראשית דבריי אני רוצה לפתוח בכך ולהצהיר באופן נחרץ שהצעת החוק שמונחת בפניכם הינה חשובה ביותר, ואיננה מיועדת להטריל או לעשות דאחקה על חשבונכם, כאמירת שרה בכירה בממשלה השבוע במהלך הדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה, שלצערי פסלה את הצעת החוק שמונחת בפניכם.

מאיר פרוש: האמירות האלה הן מנותקות, אמירות של כאלה שאינם מכירים ויודעים מהי משפחה ברוכת ילדים ואינם מכירים את הקשיים ואת האתגרים שהם נתקלים בהם מדי יום.

מאיר פרוש: הצעת חוק לסבסוד מדיח כלים למשפחה המונה ארבעה ילדים לפחות – משפחה חילונית, ערבית או חרדית – באה מתוך צורך אמיתי שקיים, ועוד במידה ושוללים מהמשפחות את האפשרות לרכוש כלים חד-פעמיים.

מאיר פרוש: כך, לדוגמה, הציבור שאני מכיר אותו יותר קרוב, הציבור החרדי, הוא מאוד חסכן ופרקטי.

מאיר פרוש: רוב המגזר אינו אוכל בחוץ, במסעדות.

מאיר פרוש: כל משפחה אוכלת – חלקן מבושלות ורבות משתתפים.

מאיר פרוש: לכן, מטבע הדברים הצריכה, השימוש בכלי אוכל גדול יותר באופן טבעי מבמשפחה ממוצעת בציבור הכללי.

מאיר פרוש: ישנן משפחות שיכולות להגיע בסעודות שבת, חג, לכ-20 איש ויותר.

מאיר פרוש: המשפחות הגדולות יתקשו לוותר על הכלים החד-פעמיים, כי פשוט אי-אפשר לשטוף כל כך הרבה כלים.

מאיר פרוש: המציאות היא שרכישת כלים תעלה עבור כל משפחה אלפי שקלים, הוצאה שתכביד מאוד על המשפחות שגם ככה הן נמצאות במצב כספי לא פשוט.

מאיר פרוש: לבן אדם מבחוץ קשה להבין את זה, אבל זו המציאות.

מאיר פרוש: מי שחושב שהמספרים של קנייה מועטה יותר של כלים חד-פעמיים בחודשים האחרונים משקפת את המציאות – טועה, כי לפני כניסת עליית המס לתוקף היו משאיות וקונטיינרים רבים שהגיעו לריכוזים של המשפחות החלשות, ושם נמכרו כמויות גדולות מאוד של כלים חד-פעמיים למשפחות, למוסדות, כך שהמדד היום שלא מוכרים הרבה, אינו בחודשים הנוכחיים.

מאיר פרוש: במבחן התוצאה, הטלת המס על מוצרים חד-פעמיים פוגעת קשות בתקציב ההוצאה המשפחתית בקרב האוכלוסיות הכי חלשות בישראל.

מאיר פרוש: אם המדינה באמת הייתה רוצה לעזור ולהילחם בזיהום האוויר, הם היו צריכים להתחיל במס על מכונית ראשונה ושנייה, על מפעלים מזהמים, על טיסות לחוץ לארץ, על משקאות אלכוהוליים, שמזיקים לבריאות.

מאיר פרוש: הכלים החד-פעמיים מהווים רק 6% מפסולת הפלסטיק, בעוד שעל 94% מפסולת הפלסטיק לא מוטל מיסוי.

מאיר פרוש: כך, רוב אריזות המזון החד-פעמיות של יצרני המזון ממוסות ב-10% בערך מהמיסוי המוצע על כלים חד-פעמיים.

מאיר פרוש: אך מכיוון שמדובר בגופים חזקים שהאוצר כנראה חושש והוא לא רוצה לפתוח איתם חזית, ההחלטה על הטלת מיסים, כביכול, לצמצום זיהום האוויר, באה דווקא על כלים חד-פעמיים, וברור שהיא חריגה ומעוררת שאלות ותהיות רבות.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר כאן שייאמר לזכותה של השרה להגנת הסביבה תמר זנדברג ממפלגת מרצ, שהמשרד להגנת הסביבה העביר במסגרת סבב ראשון התחייבות לתמיכה בהיקף של 12 מיליון שקל ל-101 רשויות מקומיות בישראל עבור רכישת מדיחי כלים לגני ילדים ועבור הסברה בנושא.

מאיר פרוש: כלומר, גם השרה זנדברג מבינה ויודעת שישנם מקומות שהירידה בשימוש בכלים חד-פעמיים היא כמעט בלתי אפשרית, במקומות שהצריכה של כלי אוכל היא גדולה, והיא מציעה, בצדק רב, סבסוד ברכישת מדיחי כלים, ואני מברך על כך.

מאיר פרוש: אגב, אני באמת ובתמים חושב שהשרה ממפלגת מרצ – בעבר, על כל פנים – היו תמיד אומרים שאכפת להם מאוד מאיכות הסביבה ומזיהום האוויר, ועינם לא צרה במשפחות המוחלשות בישראל.

מאיר פרוש: אך לצערנו, הם נגררים – לדעתי, אולי אפילו בתמימות – לתוך החלטה שערורייתית שכל מהותה היא לפגוע קודם במשפחות החלשות, ואין לי הסבר אחר לכך, למה מרצ כך נוהגת.

מאיר פרוש: במבחן המעשה, הציבור שהוא חלש כלכלית הוא הירוק ביותר מבין כל הציבורים: הוא דווקא נוסע לרוב בתחבורה ציבורית; אין לו כל כך הרבה כסף כדי לקנות רכבים פרטיים, כפי שהציבור הכללי בארץ משתמש.

מאיר פרוש: במשפחות החלשות גם מעבירים בגדים מאחד לשני, ולא קונים מוצרים יקרים ומיותרים, כמעט לא טסים לחוץ לארץ לחופשה, וגם צורכים מזון באריזות ענק.

מאיר פרוש: אצל החרדים, יום בשבוע, בשבת, ובימי החגים בשנה, אפילו לא עולים לתחבורה כלשהי, גם לא ציבורית; חשמל מיותר לא מפעילים.

מאיר פרוש: אבל קל להתחיל את המהפכה הירוקה דווקא במקומות שפוגעים בציבור מוחלש, שהנציגות שלו כעת היא גם באופוזיציה.

מאיר פרוש: זה מתאים לדרך והרצון – ואני רוצה לקוות שהשר ליברמן לא עזב את האולם.

מאיר פרוש: זה מתאים לדרך ולרצון של ליברמן, אבל ההסכמה של מרצ, שתמיד הצהירה על עצמה שהיא חברתית ומגינה על החלשים, לא ברורה ולא מובנת, ואולי עכשיו הם יתקנו את זה בהצבעה שלהם.

מאיר פרוש: אני רוצה לציין שיושב-ראש פורום האקלים הישראלי, חבר הכנסת לשעבר דב חנין, אמר לאחרונה בריאיון בעניין הטלת המס על הכלים החד-פעמיים – ואני מצטט אותו: התחילו במקום הכי מוחלש, בציבור החרדי.

מאיר פרוש: הממשלה רוצה להתעסק במשבר אקלים?

מאיר פרוש: שיבטלו את עסקת קצא"א, שמאיימת על חוף אשקלון ומתקני ההתפלה, על שמורות הטבע בנגב ועוד.

מאיר פרוש: כך הוא ממשיך: תריבו עם בעלי המפעלים הפטרוכימיים.

מאיר פרוש: יש להם לוביסטים, השפעה וקשרים.

מאיר פרוש: אני בעד, הוא אומר, להתמודד עם נושא החד-פעמי, אבל הדרך להתמודד היא אחרת – לייצר חלופות, לייצר ההסברה ולהתחיל בגורמים החזקים, שבהם אנחנו לא נוגעים.

מאיר פרוש: עוד הוסיף דב חנין ותמך בהצעת החוק שמונחת לפניכם, ואני מצטט שוב בשמו: אני נגד חד-פעמי, אבל יש דרך, וכאן לא הייתה הסברה, לא הציעו לאנשים חלופות, לא הציעו מדיחי כלים בסבסוד, כפי שמציע חבר הכנסת פרוש בהצעת חוק – הצעה שהוא אומר שהוא מאוד תומך בה.

מאיר פרוש: אני חושב על אותה אימא לילדים – הוא אומר, דב חנין – שעובדת וחוזרת הביתה וצריכה להכין אוכל לילדים.

מאיר פרוש: מה אנחנו מצפים ממנה שהיא תעשה?

מאיר פרוש: אנחנו הרי נאבקים על העתיד של בני אדם, אבל בסוף גם מאבדים אותם.

מאיר פרוש: בנושא העלות של המדינה בסבסוד מדיחי כלים, הייתה איזושהי אמירה ביום שוועדת השרים התכנסה שאנשי האוצר – איך לא – טוענים שעלות הסבסוד של מדיחי כלים תעמוד על 200 מיליון שקלים.

מאיר פרוש: אני תמיד אוהב לבדוק.

מאיר פרוש: הלכתי לבדוק את הנתונים של הביטוח הלאומי, בכמה משפחות בישראל יש למעלה מארבעה ילדים.

מאיר פרוש: תתפלאו לשמוע, כדי להגיע ל-200 שקלים צריך שיהיו 200,000 משפחות כאלה, אבל מה אפשר לעשות?

מאיר פרוש: הביטוח הלאומי מפרסם גם השבוע שיש כ-100,000 משפחות עם מעל ארבעה ילדים.

מאיר פרוש: אז איך אפשר בוועדת שרים לזרוק משפט ולומר שהסיפור הזה עולה 200 שקלים?

מאיר פרוש: אם ניקח את המדיח הזול ביותר באתרי השוואות המחירים, עלותו היא כ-1,000 שקלים.

מאיר פרוש: אם הממשלה מוכנה ללכת לקנייה מרוכזת עבור אותן משפחות, ברור שזה יעלה הרבה פחות מ-1,000 שקלים.

מאיר פרוש: לכן אני מציע – גם בהתבסס על השבוע, שבו התפרסם דוח העוני של ביטוח לאומי, שמצביע על שילדים רבים נמצאים באי-ביטחון תזונתי – העלות של רכישת הכלים החד-פעמיים, או לחלופין של מדיח כלים, תפגע ותכביד מאוד על המשפחות הגדולות.

מאיר פרוש: אין זמן ודבר יותר נכון מאשר הכנסת תתאחד ותתמוך בהצעת החוק, ובכך תקל ולו במעט על אותן משפחות.

מאיר פרוש: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מאיר פרוש.

מנסור עבאס: ישיב סגן שרת הכלכלה יאיר גולן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יאיר גולן, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, עמיתי חבר הכנסת פרוש, אני מתכבד להשיב על הצעת החוק.

יאיר גולן: ברור שמדינה צריכה להבטיח בראש וראשונה את ביטחון החיים וביטחון הרכוש, אבל לאחר ששני אלה הובטחו בעזרת המנגנונים החזקים שיש למדינה, הרי היא צריכה להבטיח את חמשת המ"מים של ז'בוטינסקי, שאני מזכיר אותם כבר פעם שנייה היום, ואני חוזר ואומר – אלו הם: מעון, מזון, מלבוש - -

קטי קטרין שטרית: מרפא.

קטי קטרין שטרית: מרפא.

יאיר גולן: - - מרפא ומורה.

יואב קיש: תקרא.

יואב קיש: תקרא.

יואב קיש: כתוב שם.

יאיר גולן: מרפא ומורה.

קטי קטרין שטרית: אצלנו זה חקוק במוח.

יאיר גולן: אז נכון שגם מדיח כלים הוא באות מ"ם, אבל הוא לא נופל, מה אפשר לעשות, באף אחת מהקטגוריות האלה.

יאיר גולן: מדיח כלים אדם קונה על בסיס העדפותיו ועל בסיס יכולותיו, ואת יכולותיו הרי הוא רוכש בעבודתו, בעמל כלפיו.

יאיר גולן: האדם משתכר וקונה, עמל וקונה, עובד וקונה – זה הרעיון הכלכלי הכי בסיסי שיש – וכך הוא מחליט אם הוא קונה כלים חד-פעמיים במחיר כזה או במחיר אחר - -

יצחק פינדרוס: לא, אבל המדינה לא מרשה לו.

יאיר גולן: - - אם הוא קונה מדיח כלים, אם הוא קונה סרוויס יקר יותר או יקר פחות, ובהתאם לזה הוא מנהל את חייו.

יצחק פינדרוס: אתה מתואם עם ליברמן - - -

יאיר גולן: המדינה לא צריכה להיות שם; המדינה, אסור לה להיות שם.

יאיר גולן: אם המדינה תהיה במקומות האלה, היא תעשה דברים שלא תואמים באמת את סדר-היום הציבורי - -

יצחק פינדרוס: היית פה שלשום?

יאיר גולן: - - את סדר-היום של טובת האזרח.

יאיר גולן: אם היא תשקיע במדיחי כלים, היא לא תשקיע בדברים אחרים שהיא צריכה לטפל בהם, כמו דיור הוגן והולם לכל אזרח ואזרחית.

משה אבוטבול: מזון לחתולים.

יצחק פינדרוס: למה אתם גנבתם את ה-380 מיליון?

משה אבוטבול: למשל החתולים - - -

יאיר גולן: אי-אפשר מצד אחד לדרוש בניית ערים ושכונות ומן הצד השני – מדיחי כלים.

יאיר גולן: זה לא עומד באותה דרגת חשיבות.

יאיר גולן: ולכן, אנחנו כממשלה חייבים לקבוע בראש ובראשונה סדרי עדיפויות.

יאיר גולן: מדיחי כלים אינם בסדרי העדיפויות.

יאיר גולן: איני אומר שזה עניין לא חשוב; איני אומר שזה עניין לא מהותי לציבורים כאלה ולציבורים אחרים, אבל כשאנחנו מדרגים את החשיבות של הצרכים האחרים, הרי יש דברים דוחקים יותר, חשובים יותר, מהותיים יותר ועקרוניים יותר לכל אזרחית ואזרח בישראל.

יאיר גולן: לכן, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הממשלה מתנגדת להצעת החוק הזאת.

יאיר גולן: הממשלה תשמח להמשיך ולדון בסדרי העדיפויות, שהם בהחלט עניין מהותי ועקרוני.

יאיר גולן: בעצם, הבית הזה, דן רבות בסדרי העדיפויות האלה.

יאיר גולן: אלא נראה לי שבמקרה זה, דינו של סדר העדיפות שצוין בהצעת חוק זאת, להידחות.

יאיר גולן: אני בהחלט מזמין את כל חבריי להמשיך ולדון בסדרי העדיפויות הלאה לעתיד.

יאיר גולן: בחלקם דנו היום במשכן חשוב זה.

יאיר גולן: גם קיבלנו החלטות חשובות ומהותיות בדיוק סביב זה.

יאיר גולן: נדמה לי, אם אני מסתכל, אדוני היושב-ראש, רק חוק החשמל שנדון פה כמה שעות קודם, הרי הוא עניין מהותי, חשוב, עקרוני, עם עלויות כבדות בצידו.

יאיר גולן: מכיוון שכך, ומכיוון שקיבלנו לטעמי את ההחלטה הנכונה, הרי נכון להשקיע את המשאבים במה שחשוב יותר, למנוע משאבים ממה שחשוב פחות, או להותיר את אותם נושאים, שהם לא בסדר עדיפות עליון – שוב, כפי שציינתי – לעמלו, לכושר השתכרותו, ולסדר העדיפויות של האדם, באשר הוא אדם חופשי, ריבוני ואוטונומי.

יאיר גולן: יחליט כל אדם בפני עצמו, אם הוא רוצה להוציא את כספו על סיגריות, על משקאות אלכוהוליים, על מזון משופר יותר, על דיור יקר יותר, על מלבוש מהודר יותר, או לרכוש מדיח כלים.

יאיר גולן: כפי שציינתי, הממשלה מתנגדת להצעה זאת.

יאיר גולן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, סגן השרה יאיר גולן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת פרוש, אתה רוצה להשיב או שאנחנו עוברים להצבעה?

מאיר פרוש: שמית.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה שמית, לפי בקשת האופוזיציה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי, אנחנו מצביעים על הצעת חוק מימון מדיח כלים למשפחות ברוכות ילדים.

מנסור עבאס: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד

מנסור עבאס: המזכירה תקרא בשמות חברות וחברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ניר אורבך – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – נגד איתן גינזבורג – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מירי מרים רגב – אינה נוכחת ג'ידא רינאווי זועבי – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת

מנסור עבאס: האם יש חברות או חברי כנסת שלא הצביעו ומעוניינים להצביע?

מנסור עבאס: יש?

מנסור עבאס: ההצבעה תמה, בבקשה, גברתי.

שלמה קרעי: אדוני, בינתיים עד הספירה, שתדע שיש בקואליציה אימהות לילדים קטנים, שמבקשות לצאת הביתה - - -

מנסור עבאס: להלן תוצאות ההצבעה: 47 חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: 57 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: הצעת החוק לא התקבלה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1927/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לדיון משולב בשתי הצעות חוק, הראשונה, של חברת הכנסת גילה גמליאל, הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – איסור הגבלת גיל בהרשמה למוסד להשכלה גבוהה).

מנסור עבאס: בבקשה, חברת הכנסת גילה גמליאל.

שלמה קרעי: אדוני יושב-הראש, תדע שאימאן ח'טיב יאסין ומיכל שיר רוצות ללכת הביתה לילדים הקטנים, אנחנו מוכנים לקזז אותן - -

קריאה: סילמן לא מוכנה.

שלמה קרעי: - - וסילמן לא מוכנה לקזז עד שבנט לא ילך הביתה.

שלמה קרעי: תבין את האטימות של הקואליציה הזו.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי, עשר דקות.

גילה גמליאל: תודה, אדוני יושב-הראש, חברות וחברי הכנסת, שנת הקורונה הייתה מורכבת במיוחד לצעירי ישראל.

גילה גמליאל: חלק מהתוכניות, החלומות והשאיפות שלהם נאלצו להידחות, ואפילו להיגנז, בעקבות המגפה ששינתה את העולם.

גילה גמליאל: חלק מהצעירים שאפו להתחיל ללמוד בחוגים מסוימים במוסדות להשכלה גבוהה מוקדם מכפי שתכננו, אבל נתקלו במחסום רק מפאת גילם.

גילה גמליאל: מדינת ישראל צריכה להגדיר חזון חדש ביחס לצעירים.

גילה גמליאל: החיים במאה ה-21 הם מתקדמים יותר ושאפתניים יותר.

גילה גמליאל: הצעירים שחולמים ורוצים להגשים, צריכים לקבל תמיכה, סיוע ועידוד מהמדינה.

גילה גמליאל: הצעירים במאה ה-21 הם משכילים יותר, אינטליגנטים יותר, ובעלי יכולות גבוהות יותר מאשר בעבר.

גילה גמליאל: אני מאמינה שעם היכולות הללו המדינה צריכה ויכולה לפתוח בעבורם דלתות חדשות גם בכניסה לאקדמיה.

גילה גמליאל: הצעת החוק שהגשתי נועדה לאפשר להתחיל בלימודים אקדמיים בכל התחומים – בכל התחומים – ללא הגבלת גיל.

גילה גמליאל: לצערנו, כיום יש תחומים מסוימים שבהם לא ניתן להתחיל את הלימודים לפני לגיל 20.

גילה גמליאל: כתוצאה מכך, אזרחים רבים – הרבה גם מהאוכלוסייה הערבית – נאלצים להמתין במשך חודשים רבים ויקרים, וכך גם החלומות והשאיפות שלהם נאלצים להמתין.

גילה גמליאל: אוניברסיטאות רבות בעולם כבר הבינו את הגישה והחזון הזה, וחלקן נוהגות כיום להתנות כניסה למקצועות הדורשים בגרות נפשית במבחנים או בראיון אישי, אבל לא בהגבלה מוחלטת ואוטומטית של גיל המועמדים.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, תמיכה בהצעת החוק למניעת הגבלת גיל ברישום לאוניברסיטאות היא תמיכה בצעירים ובצעירות.

גילה גמליאל: זה חוק שיביא שוויון ויאפשר לכלל הצעירים אזרחי מדינת ישראל, שנושאים את עיניהם אלינו, חברי וחברות הכנסת, ודורשים מאיתנו עתיד טוב יותר בעבורם.

גילה גמליאל: הצבעה בעד החוק היא הצבעה בעד החופש והחירות של אותם צעירים וצעירות לבחור את מסלול חייהם.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת גילה גמליאל.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2225/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה – שהוצמדה?

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: הצעה מס' 2225, הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – איסור הגבלת גיל בהרשמה למוסד להשכלה גבוהה), של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: כנסת נכבדה, הצעת החוק הזו כבר עברה כמה וכמה דורות.

עאידה תומא סלימאן: היא הוגשה על ידי חברי כנסת מחד"ש ומסיעות אחרות בעבר.

עאידה תומא סלימאן: היום אני מגישה אותה, למרות שאני יודעת – ומנסים להגיד לי – שהיום אין הגבלת גיל על קבלה לאוניברסיטאות.

עאידה תומא סלימאן: ב-2019 פנה חבר הכנסת ג'בארין, ד"ר יוסף ג'בארין, ליושב-ראש המועצה להשכלה גבוהה, בזמנו, שר החינוך מר נפתלי בנט, שהיום הוא ראש הממשלה, וביקש ממנו, שלמרות שהודיעה הממשלה קודם שיש איסור על הגבלת או התניית גיל לקבלה במקצועות מסוימים, עדיין יש אוניברסיטאות ומכללות שעדיין עושות את ההתניה הזו.

יוסף טייב: אין.

עאידה תומא סלימאן: תקשיב טוב, דיברתי על 2019.

עאידה תומא סלימאן: תירגע, תקשיב עד הסוף.

יוסף טייב: אני רגוע.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על 2019, אז עדיין התקיימה ההגבלה הזו.

עאידה תומא סלימאן: בזמנו שר החינוך דאז, נפתלי בנט ענה לד"ר יוסף ג'בארין, שהוא מוציא לכלל האוניברסיטאות, שאסור להגביל מבחינת גיל.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת דבר אחד, שהרבה מהאוניברסיטאות והמכללות מצאו היום דרך עוקפת להחלטה הזו, האוסרת הגבלה על גיל.

עאידה תומא סלימאן: הם עושים את זה תחת כל מיני התניות של בשלות נפשית.

יוסף טייב: אין דבר כזה.

עאידה תומא סלימאן: יש דבר כזה.

יוסף טייב: אין.

עאידה תומא סלימאן: בזה אני אגיד לך שיש.

יוסף טייב: תיתני הוכחות.

עאידה תומא סלימאן: יש התניה בראיונות אישיים; יש התניה בסוגי מבחנים, שכולם יודעים שכשמסיימים י"ב ויש להם את הבגרות, הם עוד לא ניגשו לסוג של בחינות מסוימות במקצועות, ועוד לא עשו ראיונות.

עאידה תומא סלימאן: בראיונות בודקים בשלות נפשית, גם דרך ניסיון אישי בכל מיני מקומות וחוויות והתנדבויות.

עאידה תומא סלימאן: הם מצאו דרך עקיפה, כדי לעקוף את ההחלטה הגורפת של איסור התניית גיל.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לעגן את האיסור.

עאידה תומא סלימאן: אם הממשלה מקבלת את העיקרון שאסור להתנות קבלה בגיל, אז בואו נעגן את זה בחוק, כך שכל מי שיעז לחשוב שוב להתנות את זה, בשנה הבאה או בעוד שנתיים ידע שיש חוק שאוסר עליו.

עאידה תומא סלימאן: אפשר יהיה לצאת נגדו בהחלטה הזו של ההתניה.

עאידה תומא סלימאן: אם הממשלה מסכימה, ואם היא כבר שלחה מסר מאוד ברור, שאוסר התניה כזו, אז מה הבעיה בלחוקק חוק שאוסר התניה מסוג זה?

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: ישיב במשולב סגן שרת החינוך, חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: נכבדי היושב-ראש, חברותיי וחבריי לכנסת ישראל, חברת הכנסת גילה גמליאל, חברת הכנסת עאידה סלימאן, אני אתחיל בתשובה שאומרת - -

מנסור עבאס: עד עשר דקות.

מאיר יצחק הלוי: - - שבבדיקות שאני עשיתי ביממה האחרונה, אין בעיה של גילים.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה - -

גילה גמליאל: יש.

מאיר יצחק הלוי: - - כולל בדיקה שקיימתי עם המל"ג לפני שעה.

מאיר יצחק הלוי: מתשובה ברורה מהם שאין הגבלה.

מאיר יצחק הלוי: אבל בואי ניכנס רגע לתשובה הכתובה, ולאחר מכן אני אזמין אתכן גם לדבר עם פרופ' יוסי שיין, שעומד בראש ועדת משנה לנושא ההשכלה הגבוהה, שהיה חלק מצוות המל"ג, שגם הוא יגיד שאין דבר כזה.

מאיר יצחק הלוי: אבל בואו נחזור לתשובה, שהיא התשובה הרשומה: הצעת החוק נדונה בוועדת השרים לענייני חקיקה בישיבתה מיום 2 בינואר 2022.

מאיר יצחק הלוי: החלטת ועדת השרים הייתה לדחות את המשך הדיון בהצעה בשישה חודשים.

מאיר יצחק הלוי: כיוון שכך, ובהתאם לסעיף 66 לתקנון הממשלה, הצעות חוק פרטיות, שיובאו לדיון במליאת הכנסת בטרם קבעה לגביהן ועדת השרים עמדה כנדרש, תהיה עמדת הממשלה להתנגד להן.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד כבר במאמר מוסגר, גברתי, שאני מאוד אוהב את הנחישות שלך בכל מה שקשור לסטודנטים.

מאיר יצחק הלוי: היא ראויה.

מאיר יצחק הלוי: מהתקופה שהיית יושבת-ראש ועד הסטודנטים בבאר שבע, ארגון הסטודנטים, עבור דרך היוזמות שביצעת במהלך השנים, ושאפו גדול.

מאיר יצחק הלוי: ככלל, יצוין, כי נושא תנאי הקבלה למוסדות להשכלה גבוהה, לרבות דרישת גיל מינימלי בתחומים מסוימים, נמצא בתחום סמכותם של המוסדות, במסגרת החופש האקדמי שלהם, כאמור בסעיף 15 לחוק המל"ג.

מאיר יצחק הלוי: יחד עם זאת, נושא הגבלת הגיל בקבלה ללימודי רפואה ומקצועות טיפוליים הוסדר זה מכבר על ידי המל"ג – שני התחומים שהיו תחומים שאיתם הייתה איזושהי בעיה, ואת זה בדקתי.

מאיר יצחק הלוי: בהחלטתה מיום 22 ביולי 2014 קבעה המל"ג כי על המוסדות להשכלה גבוהה להבטיח, כי מגבלת הגיל לא תהווה כלי לפסילה אפריורית של מועמדים לתוכנית לימודים.

מאיר יצחק הלוי: דהיינו, אין דבר כזה.

מאיר יצחק הלוי: כמו כן, למל"ג לא ידוע על תחומי לימוד שבהם לא ניתן להתחיל את הלימודים מתחת לגיל 20 בשל מגבלה מקדמית של גיל המועמד הנרשם.

מאיר יצחק הלוי: ככל שיתקבלו פניות בנושא, הן יטופלו על ידי גורמי האכיפה במל"ג.

מאיר יצחק הלוי: זאת אומרת, נאמר פה, כלה ונחרצה, שאין הגבלה גילית.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר את זה, ובדקתי את זה, כדי לוודא עוד פעם, ולא רק לסמוך על הכתב.

מאיר יצחק הלוי: התקשרנו, בדקנו, ונאמר, נכון ליום הזה: אין הגבלה גילאית.

מאיר יצחק הלוי: ולכן אני מציע, מאחר שהסוגיה הזו הוסדרה במל"ג, שתצטרפו לעמדת הממשלה שמתנגדת לעניין.

מאיר יצחק הלוי: אין בה בעצם תכלית, היא פשוט מיותרת, כך זה נשמע על פניו.

מאיר יצחק הלוי: שוחחתי עם פרופ' יוסי שיין לפני דקות ספורות, וגם הוא לא מכיר דבר כזה.

מאיר יצחק הלוי: ולכן אני מציע כאן פשוט לדחות את ההצעה.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה לכם.

יוסף טייב: אני רק אוסיף, אדוני היושב-ראש, מעניין, מרתק מה קרה להשכלה הגבוהה, שהממוצע של הבוגרים במתמטיקה – שים לב מה שאני אומר לך – הוא מתחת לגיל 20.

יוסף טייב: הבוגרים.

יוסף טייב: אתה יודע מה?

יוסף טייב: זו מהפכה.

מנסור עבאס: יפה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת גילה גמליאל, את רוצה להוסיף משהו?

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: כבוד סגן השרה.

עאידה תומא סלימאן: הקשבתי לתשובה שלך, והיא קצת תמוהה בעיניי.

עאידה תומא סלימאן: כבוד סגן השרה – הוא בכלל לא מקשיב.

עאידה תומא סלימאן: בעיניי התשובה הזו תמוהה, כי מצד אחד אומרים שוועדת השרים החליטה לדחות את הדיון בשישה חודשים.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, לא דחיתם על הסף את העיקרון, לא נקטתם עמדה מבוססת לא על נתונים ולא על בדיקה.

עאידה תומא סלימאן: בדיקה לא אמורה להתקיים רגע לפני שעולים לדוכן.

בועז טופורובסקי: תלמדו להתנהג.

בועז טופורובסקי: תתנהגו כמו שצריך, נדבר מהות.

עאידה תומא סלימאן: בדיקה עושים לפני שמחליטים.

בועז טופורובסקי: תתנהגו כמו שצריך, נדבר על מהות.

עאידה תומא סלימאן: בדיקה נעשית – וההתייחסות אמורה להיות לעיקרון.

עאידה תומא סלימאן: לעיקרון.

עאידה תומא סלימאן: האם מקובל עליכם שתהיה התניה כזו?

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שלא מקובל שתהיה התניה כזו.

עאידה תומא סלימאן: וכבר בעבר הוצאתם הנחיות ברורות בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: בממשלות קודמות – ונפתלי בנט, כשהיה שר החינוך, לאחר ההנחיות שדיבר עליהן סגן השרה ב-2014, וב-2019 עדיין היו אוניברסיטאות ומכללות שהתנו את הגיל, והוא - - -

יוסף טייב: לא נכון.

עאידה תומא סלימאן: נכון ועוד איך.

עאידה תומא סלימאן: תחזור לתשובות של נפתלי בנט, ראש הממשלה שלך.

עאידה תומא סלימאן: הוא השיב לד"ר יוסף ג'בארין ואמר לו שהוא מכיר בזה, ולכן הוציא הנחייה חדשה כדי לרענן את זיכרונן של ההנהלות של האוניברסיטאות.

עאידה תומא סלימאן: אם האוניברסיטאות נותנים להן קצת ושוכחים מהכללים, הם יחזרו להתניה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: כדאי מאד לעגן את זה בחוק.

עאידה תומא סלימאן: אם העיקרון מקובל עליכם, לא מובן לי למה לא לעגן את זה בחוק?

עאידה תומא סלימאן: אנחנו נעלה את זה להצבעה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: קודם על הצעת החוק של חברת הכנסת גילה גמליאל – הצעת חוק המועצה להשכלה גבוהה (תיקון – איסור הגבלת גיל בהרשמה למוסד להשכלה גבוהה).

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 35

מנסור עבאס: נמנעים – 1

מנסור עבאס: 35 חברי כנסת בעד, 43 חברי כנסת מתנגדים, נמנע אחד, הצעת החוק לא התקבלה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק השנייה, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 35

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 35 חברי כנסת בעד, 45 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: גם הצעת חוק זו לא התקבלה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/308/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לדיון משולב נוסף – הצעת החוק הראשונה: הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון - חינוך לשוויון מגדרי חובה), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת קרן ברק.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות לגברתי.

קרן ברק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אשמח אם תקשיבו לי.

קרן ברק: הצעת החוק, שאני מגישה עכשיו ומדברת עליה, יש חלקים פה באופוזיציה, שטוענים – יש כאלה שמתנגדים לה מתוך תפיסת עולם, אבל יש כאלה שטוענים שהשם של החוק מטעה לגבי המהות שלו.

קרן ברק: לכן חשוב לי שתקשיבו לחוק.

קרן ברק: חבר הכנסת קריב, גם אתם, אני מבקשת שתקשיבו רגע להצעת החוק.

קרן ברק: מאוד חשוב לי שתקשיבו.

קרן ברק: אנחנו נמצאים בתקופה שבה האלימות הולכת וגדלה – האלימות הפיזית, האלימות המילולית וגם האלימות המינית.

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת צחי הנגבי, אופיר כץ, אקוניס.

מנסור עבאס: אתם מפריעים.

קרן ברק: אופיר, אתם מפריעים לי.

קרן ברק: אנחנו בתקופה כזו שהאלימות הולכת וגדלה.

קרן ברק: בנוסף לכל מה שאנחנו רואים, אנחנו רואים שבבתי ספר גם מתרחשים מקרים של אלימות מינית.

קרן ברק: נחשפנו לסיפורים בין ילדים בבתי ספר בתל אביב; מה שנמצא עכשיו תחת איסור פרסום בדרום.

קרן ברק: בעבר, כשאני הגשתי את החוק הזה זה היה סביב האירועים המחרידים שראינו באיה נאפה בקפריסין ומה שקרה אז באילת.

קרן ברק: ישבתי ושברתי את הראש, ואמרתי: מה גורם לנערים – הם לא בגירים, נערים - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת וגם מנהלי הסיעות, נא לשמור על השקט.

קרן ברק: בסדר, תן לי, אני מתגברת על זה.

קרן ברק: מה גורם לנערים להגיע לסיטואציה, שבה הם אונסים ילדות?

קרן ברק: נערות בנות גילם?

קרן ברק: מה גורם?

קרן ברק: הרי הם לא נולדים כאלה.

קרן ברק: כל מי שמתנגד לחוק הזה אומר: תענישו, ובענישה.

קרן ברק: אני אומרת: הם לא נולדים ככה, אותם בני נוער.

קרן ברק: אנחנו מדברים על בני נוער.

קרן ברק: הם בנים של כולנו.

קרן ברק: הם לא נולדים ככה.

קרן ברק: ואז, בעצם, אני מבינה שמשהו בשיח שלנו בתוך החברה גורם לאותם נערים, מילדות בעצם, להתייחס לבנות גילם, לא במצב שוויוני, אלא כאל חפץ, כאל משהו לא מכבד.

קרן ברק: השיח הזה, הלא-מכבד, בעצם האקט הזה הלא-מכבד, נגמר הרבה פעמים באונס.

קרן ברק: לפעמים זה נגמר בפחות, אבל גם שם זה מגיע ממקום לא שוויוני ולא מכבד.

קרן ברק: כמעט כל החוליים האלה של החברה – אינוס, מכות – כל הדברים האלה נולדים מהמקום הזה של חוסר שוויון והחפצה של ילדות ונערות.

קרן ברק: ואז אמרתי: אני לא רוצה להתעסק בענישה, אני רוצה להתעסק בחינוך.

קרן ברק: בחינוך.

קרן ברק: יש הרבה מאוד מאותם ילדים, שאין להם דרך אחרת מלחוות את היחס לנשים מלבד זה שמוביל אותם למעשים האלה.

קרן ברק: אין להם.

קרן ברק: הם גדלים בבתים מסוימים; הם בעצמם לא חוו בתוך הבית חינוך כמו שאותי חינכו, או כמו שאני מחנכת את ילדיי.

קרן ברק: אני גדלתי בבית שהיה בו שוויון מוחלט, וככה אני גם מחנכת את הבן שלי: למקום של שוויון וכבוד לנשים.

קרן ברק: אבל לא כולם מקבלים את החינוך הזה.

קרן ברק: ומהמקום הזה שלא כולם מקבלים את החינוך הזה אמרתי – בוא נעשה איזה ריסטרט לחברה.

קרן ברק: בואו נכניס לתוך תוכניות החינוך, לבתי הספר, מגיל אפס – כי דרך אגב, קיימים הלימודים האלה בתיכון, אבל זה לימודי בחירה בתיכון וזה כבר טיפה מאוחר מדי.

קרן ברק: אבל אם מגיל גן, בכיתה א', בכיתה ב', כחובה, ילמדו שוויון וילמדו לדבר שפה שוויונית, התופעה הזו של החפצה תלך ותצטמצם.

קרן ברק: אפילו השוויתי את זה למצב שבו ההורים שלנו – ההורים שלנו שעלו לארץ – ההורים שלהם, הסבים והסבתות שלנו, לא ידעו עברית.

קרן ברק: ההורים שלנו הגיעו לבית הספר, למדו עברית ללא מבטא לגמרי, והגיעו לבתים ולימדו את ההורים שלהם עברית.

קרן ברק: זאת אומרת, ההורים שלנו יודעים יותר טוב מההורים שלהם עברית, עד היום.

קרן ברק: הם לימדו את ההורים שלהם שפה חדשה.

קרן ברק: ואמרתי: בואו נכניס לבתי הספר את הריסטרט הזה לדורות הבאים.

קרן ברק: מה שהיה – היה; אבל בואו ניצור דורות חדשים, מתוקנים יותר, עם תפיסה טובה יותר ושוויונית יותר.

קרן ברק: אולי עם החינוך הזה שהם יקבלו במוסדות החינוך הם גם יגיעו לבתים שלהם וילמדו את ההורים שלהם את השפה החדשה, או שיראו דברים בבתים ויגידו: הופ, זה לא טוב, צריך להיות ככה, לאימא, לאחות.

קרן ברק: אבל אנחנו – זה התפקיד שלנו, בעיניי, כנבחרי ציבור: לחשוב על הדורות הבאים.

קרן ברק: אנחנו רואים שברשתות החברתיות ובטלוויזיה יש תכנים מאוד אלימים.

קרן ברק: אנחנו יודעים שבחלק מהבתים אין להם ברירה.

קרן ברק: ככה הם גדלים.

קרן ברק: הם לא אשמים.

קרן ברק: אז בואו אנחנו כחברה נכניס את זה לתוך תוכניות הלימוד שלנו, וניתן לאותם ילדים צ'אנס, בגיל הצעיר, כשהם ילדים.

קרן ברק: נלמד אותם שפה חדשה, שפה שוויונית, מכבדת.

קרן ברק: כשהם יגדלו הם יסתכלו על העולם בצורה אחרת לחלוטין.

קרן ברק: אולי, כמו שאמרתי, הם יכניסו את זה גם לבתים שלהם ולאחים שלהם ולהורים שלהם.

קרן ברק: אולי אפילו יעזרו בבית, וככה לאט-לאט נוכל לתקן את החברה.

קרן ברק: עוד פעם, לא בקטע פטרוני.

קרן ברק: אני לא מנסה להיות פטרונית על אף אחד.

קרן ברק: אני פשוט מנסה למצוא פתרון.

קרן ברק: כל מי שמתנגד לחוק הזה אני שואלת אותו: יש לך פתרון אחר?

קרן ברק: בוא, תעזור לי.

קרן ברק: נגיד שאתה לא אוהב את השפה הזאת.

קרן ברק: נגיד שיש כאן כל מיני גופים פרוגרסיביים, שמאלנים – לא משנה איך קוראים לסיפור הזה, אני אומרת להם: מתחברת.

קרן ברק: תנו לי רעיון אחר, שיסייע לזה שבאמת ניצור פה חברה שוויונית יותר ונימנע מהמראות האלה ומהמקרים הנוראים האלה, שכולנו מזדעזעים מהם.

קרן ברק: במקום להזדעזע ולהגיד – אוי אוי אוי, ועונש ועונש ועונש, בואו נחשוב אחורה, נעשה rewind, ונראה באיזה שלב בחיים אנחנו מסייעים להם באמת להוציא את הטוב שבתוכם, ולא מענישים אותם על זה שאף אחד לא לימוד אותם לפני כן משהו אחר.

קרן ברק: הם לא יודעים משהו אחר.

קרן ברק: אז אם הם לא יודעים משהו אחר, בואו נעזור להם לדעת משהו אחר.

קרן ברק: ואז, אני מאמינה, בנות כבר לא יהיו חפץ ונערות לא יהיו חפץ.

קרן ברק: ואם מישהו כן כשל, אז זה שלידו יגיד לו: זה לא בסדר, היא לא חפץ, כך לא מתנהגים.

קרן ברק: אני חושבת שזה אחד הדברים הכי חשובים שלנו כנבחרי ציבור – לעזור לחברה שלנו, ולחשוב על איך אנחנו מסייעים לה, ולחשוב על הדורות הבאים.

קרן ברק: ולכן צר לי, מכל כיוון צר לי, שוועדת השרים החליטה לא לתמוך בחוק הזה; צר לי שחלקים מהאופוזיציה, במקום לראות את המהות של הדבר הזה ואת הכוח שהוא ייתן ואיך שהוא יתקן לנו את החברה – מסתכלים על השם, על הפרוגרסיבי.

קרן ברק: צר לי.

קרן ברק: אני חושבת שבסוף זה אינטרס של כולנו, גם קואליציה וגם אופוזיציה, על כל הזרמים, שאנחנו נגדל פה דורות אחרים.

קרן ברק: זה הילדים שלנו, זה הילדים של הילדים שלנו, זה הערכים שלנו.

קרן ברק: אנחנו כולנו היינו אמורים לתמוך בחוק הזה.

קרן ברק: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת קרן ברק.

מנסור עבאס: ההצעה השנייה שהוצמדה היא של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, הצעת חוק חינוך לשוויון מגדרי.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: סגן השר מאיר יצחק הלוי – לא? את?

מנסור עבאס: השרה יפעת?

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/694/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

עאידה תומא סלימאן: כנסת נכבדה, כבוד היושב-ראש, לחינוך לשוויון מגדרי יש השפעה על עיצוב החברה כולה.

עאידה תומא סלימאן: וזה לא רק בניסיון למנוע אלימות אלא בניסיון לבנות חברה שוויונית, שמכירה בכך שיש הבדלים בין גברים לנשים, אבל שההבדלים האלה לא עושים אותם פחות שווים, אלא להפך – להכיר ביכולות של הבנות מאז שהן נולדות, בדיוק כמו של הגברים.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, במדינות רבות כבר הכירו בעובדה שחינוך לשוויון מגדרי גרם לשיפור במצב החברה באופן כללי, גרם לחברה ליהנות מהיכולות של הנשים כאשר קודמו לעמדות מפתח באותן מדינות.

עאידה תומא סלימאן: כמו כן, החינוך לשוויון מגדרי בנוי על עקרונות הכוללים טיפוח של כל אחת ואחת, על דאגה ואכפתיות לכל התלמידות והתלמידים.

עאידה תומא סלימאן: כולנו יודעים מה המחקרים אומרים על היחס של המורים בבתי הספר שלנו ושל המורות כלפי בנות ובנים.

עאידה תומא סלימאן: כמה הזדמנות נותנים לבנות כדי להתפתח; כמה שאלות מכוונות לבנות ומעודדות אותן להצלחה, וכמה לבנים – כמובן שלבנים הרבה יותר.

עאידה תומא סלימאן: על אף – ואני מכירה את זה מקרוב – שמשרד החינוך מעודד חינוך לשוויון מגדרי וישנן התוכניות הקיימות בתוך כל הסל הזה שנקרא "כישורי חיים", לצערי הרב, אני יודעת שכל הנושא של שוויון מגדרי עדיין אינו חובה ולא בילד-אין ומובנה במערכת החינוכית במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שהגיע הזמן לתת לכלל התלמידים והתלמידות במדינה ליהנות מעקרונות השוויון המגדרי מיום כניסתם למערכת החינוך, שהשנה היא מערכת חינוך שמתחילה בגיל הרבה יותר מוקדם מקודמותיה, כי צירפנו את מעונות היום לאחריות של משרד החינוך.

עאידה תומא סלימאן: ואני אני רוצה לשתף אתכם במשהו שסיפרתי לשרה לפני כמה שעות.

עאידה תומא סלימאן: יש לי שני נכדים תאומים, בת ובן מקסימים.

עאידה תומא סלימאן: הם לא ידעו להבדיל ולהגיד: אני בן ואני בת, ואני יכול כך ואת לא יכולה כך, עד שהגיעו לגן.

עאידה תומא סלימאן: עד שהגיעו לגן הם חשבו, כמו שאנחנו גידלנו אותם בבית, שהם שווים ושאין הבדל ושכל אחד מהם יכול להתאמץ.

עאידה תומא סלימאן: הגיעו לגן, וכבר בשבוע השני הנכד מגיע הביתה עם אחותו התאומה ואומר: סבתא, אני בן והיא בת, ואני יכול לעשות כך והיא יכולה לעשות כך.

עאידה תומא סלימאן: אני לא רוצה שמערכת החינוך תיטע את הערכים האי-שוויוניים מגיל שלוש שנים.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה שיגידו לבנות ויגידו לבנים: השמיים הם הגבול, וככל שתעשו יותר ותנסו יותר, אתם תצליחו יותר, והוא לא יותר טוב ממך, והיא לא יותר טובה ממך.

עאידה תומא סלימאן: וכמובן, אני מצטרפת למה שאמרה חברתי חברת הכנסת קרן ברק.

עאידה תומא סלימאן: זה הבסיס לטפל גם כן במגפת האלימות נגד נשים.

עאידה תומא סלימאן: כולנו יודעים שהסיבות הן אי-שוויון - -

מנסור עבאס: משפט אחרון.

עאידה תומא סלימאן: - - הסימפטום הוא אלימות.

מנסור עבאס: תודה רבה, חברת הכנסת.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מאוד מקווה שנזכה לאוזן קשבת.

מנסור עבאס: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: תשיב שרת החינוך יפעת שאשא ביטון.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: במשולב.

מנסור עבאס: עשר דקות, גברתי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להודות לחברותיי, חברת הכנסת קרן ברק וחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, על העלאת הנושא החשוב הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח גם לתת איזושהי הקדמה, כי עלו כאן הרבה מאוד דברים.

יפעת שאשא ביטון: גם התייחסות באמת לכל הסוגיה של מיניות בריאה, של אלימות מינית, של אלימות בכלל, של החפצה, אבל גם הנושא המהותי, הליבה של הדבר הזה, שנעוץ בעצם בעניין של שוויון מגדרי והתייחסות שווה לשני המינים.

יפעת שאשא ביטון: ואני מוכרחה לומר לכם שבתוך העניין של שוויון הזדמנויות, אני אומר את זה כך, או שוויון מגדרי – כי אמרה עאידה תומא סלימאן שכאב לה שהנכד בא ואמר: אני בן והיא בת.

יפעת שאשא ביטון: זה בסדר שהוא בן והיא בת - - -

עאידה תומא סלימאן: - - -

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: זה בסדר שהוא בן והיא בת, כי לכל אחד יש את הזהות שלו.

יפעת שאשא ביטון: וזה גם בסדר שהנשים ישמרו על הייחודיות שלהן והגברים על הייחודיות שלהם, אבל שוויון ההזדמנויות חייב להיות כאן, והוא חייב להיות באופן רוחבי, בין שזה במערכת החינוך בשלל המקצועות ובין שזה בחברה, כשאנחנו פוגשים את זה בעניינים של שכר במקומות התעסוקה וכו'.

יפעת שאשא ביטון: נכון, חברתי חברת הכנסת קרן ברק, ועדת השרים לענייני חקיקה לא אישרה את החוק הזה, ואני אסביר גם למה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו לא מכניסים – ואני אומרת את זה פעם אחר פעם – תוכניות לימודים באמצעות חקיקה, כי זה גם לא מאפשר לנו את הגמישות.

יפעת שאשא ביטון: ונתתי לכם דוגמה עם התוכנית לאלימות שהבאנו במערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אם הייתי מוגבלת באמצעות חקיקה לגבי כל תוכניות הלימוד לא הייתי יכולה להחיל אותה עכשיו, מהרגע להרגע, בתוך - - -

קרן ברק: - - -

יפעת שאשא ביטון: כן, לא משנה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק מסבירה, כדי שיבינו את המהות, כי אני כל שבוע עומדת כאן על תוכניות כזו ותוכנית אחרת, וחשוב שאתם תבינו שאנחנו צריכים את מידת הגמישות כדי לתת מענים לצו השעה, ולפעמים זה גם העניין של השוויון המגדרי או האלימות שאנחנו פוגשים עכשיו, ובעיקר ההתנהגות המינית הלא-מותאמת שאנחנו רואים בכל מערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: ואת צודקת, זו תוצאה של הרבה מאוד תכנים שהם נחשפים אליהם ברשת – שנה וחצי שהם היו בבית והם לא יודעים מה נורמה, מה לא נורמה.

יפעת שאשא ביטון: הכול היטשטש, וצריך לאסוף אותם מחדש.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני מוכרחה לומר לכם שבתוך מערכת החינוך, מעבר לתוכניות שהציגה חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, עכשיו, מתחילת השנה, הכנסנו באחת מאבני הדרך את הנושא של שוויון מגדרי.

יפעת שאשא ביטון: בסעיף השלישי במסמך שירד לכל מנהלי המחוזות ומנהלי בתי הספר יש את היעד הזה, והוא לא נשאר רק כיעד כתוב.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו התחלנו בפיילוט בגנים, מגיל הגן – ואת צודקת שזה צריך להתחיל מלמטה – מגיל הגן.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו עושים פיילוט, 22 גנים בכמה יישובים, שבהם אנחנו מתייחסים לנושא של שוויון מגדרי, לא רק בשפה של הילדים אלא גם במרחבים שאנחנו מאפשרים להם בתוך הגן.

יפעת שאשא ביטון: הפינות הקלאסיות שאנחנו רגילים אליהן – פינת בובות לבנות, וכל המכוניות לבנים; אנחנו יודעים שיש גם בנות שאוהבות לשחק במכוניות ובנים שאין להם שום בעיה לשחק בבובות.

יפעת שאשא ביטון: ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתאימים את המרחבים השונים כך שיהיו כאלה שפתוחים לכולם ולא מתייגים בנים או בנות.

יפעת שאשא ביטון: יש לנו את העניין של הבגרות – ואגב, אני כן רואה פה תנועת מלקחיים, שזה גם הגיל הרך, אבל גם השכבות הבוגרות יותר.

יפעת שאשא ביטון: אז אני יכולה לומר לכם שבבחינות הבגרות כבר לא תהיה לשון זכר, כמו שאנחנו מכירים, שלמטה כתוב: זה גם לזכר וגם לנקבה.

יפעת שאשא ביטון: זה לא יהיה יותר.

יפעת שאשא ביטון: זה יהיה בלשון רבים, כי אנחנו גילינו במחקרים, שכשפונים בלשון רבים, אז הבנות מרגישות שזה מופנה גם אליהן, וזה יותר מעודד להצלחה.

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה איתכן - - -

יוראי להב-הרצנו: - - -

יפעת שאשא ביטון: אני מייד אתייחס לזה.

יפעת שאשא ביטון: לאורך כל השדרה – ואני מסכימה איתכן – צריך להתייחס גם לעניין של המסלול, של ההסללה, יותר נכון, של בנות או בנים לתחומי לימוד שונים.

יפעת שאשא ביטון: וגם לזה אנחנו צריכים להתייחס.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להקריא לכם חלק מחוזר מנכ"ל חדש ומחייב, מחייב, שיוצא לשטח ומורה לכלל מוסדות החינוך בארץ להטמיע חשיבה מגדרית וליישם הוראה רגישת מגדר במרחבי הפעולה השונים של המוסדות, בתי ספר וגני ילדים, גם בתוכניות הלימוד וגם בסביבות הלמידה, וכמובן בשפה ותחומי החברה והקהילה.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו, למה יש את הפירוט של כל זה?

יפעת שאשא ביטון: כי בסוף זה לא רק ההסללה למקצועות מסוימים, וזה לא רק השפה שבה אנחנו מדברים אל הילדים – זה ההזדמנויות שאנחנו נותנים להם בתוך המרחב הקהילתי, ואיך אנחנו בונים קהילה שהיא באמת מדברת את הנושא השוויוני.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה להציע לכן ככה, חברותיי, משום שאנחנו באמת רוצים להעמיק בנושא הזה, אני מזמינה אתכן להיות שותפות.

יפעת שאשא ביטון: ואם יש תוכנית, תחום, רעיון, נושא מסוים, שאתן תרצנה להביא אלינו למשרד, אני מוכנה לקדם אותו יחד איתכן.

יפעת שאשא ביטון: לא צריך חקיקה בשביל זה.

יפעת שאשא ביטון: המערכת תשמח ותברך על כל יוזמה בנושא, ואני באופן אישי מתחייבת לעזור לכן לקדם את זה.

יפעת שאשא ביטון: תרצו שנשב ביחד ונחשוב ביחד, תרצו לשבת עם הצוותים המקצועיים בתוך משרד החינוך – אנחנו נתאם את זה ונעשה את זה.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני חושבת שיש לנו הזדמנות, כי זו באמת שעת כושר, שהמערכת שמה את זה על סדר-היום, לעשות דברים ביחד, ותוכנית שתביאו תהיה לגמרי שלכן.

יפעת שאשא ביטון: אז לשיקולכן, אם אתן רוצות למשוך את ההצעה או לחכות שלושה חודשים, חצי שנה, מה שתרצו, ולראות איך אנחנו מתקדמים, ומשם תחליטו מה הלאה.

יפעת שאשא ביטון: מקובל עליכן?

קרן ברק: כן.

עאידה תומא סלימאן: חודשיים - - -

יפעת שאשא ביטון: בחודשיים האלה נעשה תהליך.

קרן ברק: חודשיים, סבבה.

יפעת שאשא ביטון: מצוין.

יפעת שאשא ביטון: אז אנחנו מקבלים את ההצעה, ואני רק אענה לחבר הכנסת יוראי להב.

יפעת שאשא ביטון: הנושא של קהילת הלהט"ב, על כל גווניה, גם כן נמצא על סדר-היום במשרד החינוך, גם בהקשר של האלימות, כי אנחנו מזהים אלימות שהיא ממוקדת בקהילה.

יפעת שאשא ביטון: כשאנחנו מדברים על שוויון מגדרי, או בכלל בתוך בתי הספר, אנחנו כמובן כוללים את כל הגוונים וכל המינים, ואת העושר שיש לנו בתוך החברה בכלל, ובמערכת החינוך בפרט, וזה בהחלט חלק מהדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, השרה יפעת שאשא ביטון.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק, הסכמת להצעת השרה?

מנסור עבאס: לא מצביעים על שתי הצעות החוק?

קרן ברק: כן, הסכמתי.

מנסור עבאס: גם חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, את מסכימה להצעת השרה?

עאידה תומא סלימאן: לא הסרה – דחייה לחודשיים.

עאידה תומא סלימאן: אה, הצעת השרה – לא שמעתי.

מנסור עבאס: אוקיי, אז אנחנו לא מצביעים על שתי הצעות החוק.

מנסור עבאס: למעשה, סיימנו את הפרק הזה בסדר- היום.

מנסור עבאס: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא מחדל בדיקות הקורונה << הלסי >>

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום.

מנסור עבאס: הצעה ראשונה: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא מחדל בדיקות הקורונה, הצעה מס' 1445, של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אם יש פה שר – אדוני השר, חבריי - - -

מנסור עבאס: כן, יש שרים.

בצלאל סמוטריץ': חבריי חברי הכנסת, והפעם – חבר הכנסת רם בן ברק, ידידי, שיהיה ברור.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה, בפתח דבריי, למחות נגד הסגנון האלים, הבריוני והרדוד שנקט היום נפתלי בנט כלפי חברתי חברת הכנסת אורית סטרוק, שהוא צעק לה לעוף לו מהעיניים.

בצלאל סמוטריץ': אורית, אישה יקרה, מסורה, אידיאליסטית, יכולה להיות אימא שלו בגיל, ואולי יותר מזה, אם ל-11 ילדים, תושבת חברון.

מנסור עבאס: כן, עשר דקות.

בצלאל סמוטריץ': שנים שנים שנים היא עוסקת ביישוב הארץ, בתורה, בעם ישראל, באכפתיות גדולה.

בצלאל סמוטריץ': שנים שנים שנפתלי בנט בעצמו ביקש ממנה להיות לו מול העיניים לעזר, בעצות טובות, בחשיבה נכונה.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אני קורא לו – קראתי לו בטוויטר, ואני קורא לו גם כאן, להיות מספיק אמיץ ולהתנצל על האמירה האומללה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה, ברשותכם, לקרוא פוסט שכתבה עכשיו אורית סטרוק בעצמה, אחרי החוויה הלא-נעימה הזו: "'עופי לי מהעיניים!'.

בצלאל סמוטריץ': כבר כמה שעות אני חושבת על הצעקה הזאת של נפתלי.

בצלאל סמוטריץ': נכון שהוא איבד עשתונות, אבל בכל זאת, אני מכירה אותו טוב ומקרוב, ואני שואלת, למה הוא צעק דווקא את הביטוי הזה, 'עופי לי מהעיניים'?

בצלאל סמוטריץ': נראה לי שלמרות שהוא צעק צעקה ברוטלית ישר מהבטן, כמו שאומרים, הוא התכוון מנהמת ליבו בדיוק לזה: אל תעמידי לי מול העיניים את כל מה שאת, מאז ומעולם, הצבת עבורי כיעד, כערך, כאתגר, את ההתיישבות הצעירה, את ההתיישבות בכלל, את ארץ ישראל, את המאבק נגד הרשות הפלסטינית, את המדינה היהודית, את המאבק הנחוש בטרור, את זקיפות הקומה הלאומית.

בצלאל סמוטריץ': לא רוצה לראות מול העיניים את כל האמיתות האלה, את כל העקרונות האלה, את כל הערכים האלה שמפריעים לי לעקם את המציאות, לזייף את הערכים, להסתחבק עם התנועה האסלאמית, לקפל את כל הדגלים, להתעלם ממה שקורה 'תחת שלטוני' ולהמשיך להעמיד פנים שהכול בסדר.

בצלאל סמוטריץ': כל כך הרבה פעמים לאורך כל כך הרבה שנים בעבר, נפתלי דווקא רצה מאוד לראות אותי" – את אורית סטרוק – "מול העיניים.

בצלאל סמוטריץ': לשמוע על ידיעותיי ועמדותיי בכל הנושאים האלה", אבל "לא עוד.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו מול העיניים שלו עומדות התנועה האסלאמית, התנועה הרפורמית, התנועה הלהט"בית, תנועת השמאל הרדיקלי ותנועתיות היתר של גנץ, שממלא את תפקיד ראש הממשלה בפועל.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו לא נעוף, נפתלי.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו כאן כדי להישאר" – מודיעה לו אורית סטרוק – "להיאבק ולהעמיק שורשים ולהתגבר על כל המכשולים.

בצלאל סמוטריץ': כן, גם עליך.

בצלאל סמוטריץ': ואולי בעצם כן נעוף?

בצלאל סמוטריץ': נעוף כמו שניבא לנו הנביא ישעיהו לפני אלפי שנים, 'מי אלה כעב תעופינה וכיונים אל ארבתיהם' - - - עם ישראל חוזר אל ארצו וגואל אותה, נלחם עליה ויורש אותה מחדש.

בצלאל סמוטריץ': מקים בה ממלכת כוהנים וגוי קדוש.

בצלאל סמוטריץ': זה לא אני, נפתלי" – אומרת לו אורית סטרוק – "זה צו ה' מדורי דורות, ודבר אחד מדבריו אחור לא ישוב ריקם.

בצלאל סמוטריץ': חבל שאתה הפנית עורף למהלך הנשגב הזה, אבל הוא ימשיך קדימה, גם בלעדיך".

בצלאל סמוטריץ': אז תודה, אורית, על מה שאת ומי שאת ומה שאת עושה.

בצלאל סמוטריץ': וכמו שאמרת, אנחנו לא נעוף מהעיניים של אף אחד.

בצלאל סמוטריץ': ומכאן, לנושא הקורונה.

בצלאל סמוטריץ': חבריי בקואליציה, אתם יודעים מצוין שאיבדתם שליטה.

בצלאל סמוטריץ': איבדתם שליטה על המגפה הזאת; איבדתם שליטה על החיים והבריאות של אזרחי ישראל.

בצלאל סמוטריץ': זה התחיל בגל הרביעי, כשהחלטתם להכיל את המתים, וספרתם, ספרנו, לדאבון הלב, 1,800 מתים, כי איבדתם שליטה.

בצלאל סמוטריץ': איבדתם שליטה, כי בממשלה שלכם איש הישר בעיניו יעשה.

בצלאל סמוטריץ': אין באמת ראש ממשלה; אין מנהיגות שמסוגלת לנווט, להוביל, לקבל החלטות, להוביל מדיניות עקבית, סדורה, קוהרנטית, הגיונית, כזו שהציבור יכול להבין.

בצלאל סמוטריץ': הרי אם תצאו עכשיו לרחוב ותתפסו עשרה אנשים, לתשעה מתוכם אין מושג מה מדיניות הממשלה בקורונה ומה רוצים מהחיים שלהם – לא ביחס לבדיקות ולבידודים, למחוסנים וללא מחוסנים.

בצלאל סמוטריץ': אני כבר לא מדבר על מערכת החינוך – יש כיתה ירוקה, אין כיתה ירוקה, יש מודל רמזור, אין מודל רמזור, יש בדיקות, אין בדיקות, ביתיות, לא ביתיות.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, זה הגיוני, מכיוון שאם אין מדיניות אחת, אלא כל אחד מושך לכיוון שלו – יש בכלל חצי מכחישי קורונה בממשלה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': שרת חינוך, שמטרפדת בידיים את מבצע החיסונים של הילדים בבתי הספר; שר אוצר שבכלל מדבר על שפעת.

בצלאל סמוטריץ': כל אחד מושך לכיוון שלו.

בצלאל סמוטריץ': אין יכולת להוביל מדיניות עקבית, אז הציבור מבולבל.

בצלאל סמוטריץ': והאמת, הציבור לא נותן אמון, וצריך לומר את האמת, הרי נכשלתם ביעדים שאתם הצבתם לעצמכם, כמו למשל מבצע חיסוני הילדים.

בצלאל סמוטריץ': לא בדקתי הבוקר, אבל נכון לימים האחרונים – סדר גודל של 20% מגילאי 5–11 התחסנו.

בצלאל סמוטריץ': זה כישלון טוטאלי; זאת הבעת אי-אמון של הציבור בכם כממשלה ובאופן שבו אתם מובילים או נכון יותר, לא מובילים את הטיפול במשבר הקורונה.

בצלאל סמוטריץ': נפתלי בנט עמד כאן וזעק, בקדנציה הקודמת, על הפקרת נתב"ג לווריאנטים מכל העולם.

בצלאל סמוטריץ': הפקרתם את נתב"ג.

בצלאל סמוטריץ': כן, מנעתם באופן אבסורדי ממי שאמורים להיכנס לארץ את היכולת להיכנס לארץ, אבל למשל, למי שנתתם להיכנס לארץ, ויתרתם על בדיקות PCR והלכתם רק לבדיקות מהירות לפני העלייה למטוס.

בצלאל סמוטריץ': ככה לא מנהלים את נתב"ג; ככה לא מנהלים את הקורונה.

בצלאל סמוטריץ': נכשלתם מכיוון שאין לכם אומץ לקבל החלטות לא פופולריות – אתם פופוליסטים.

בצלאל סמוטריץ': כן, להגביל התקהלויות זה אלף-בית של ניהול מגפה, כדי לצמצם מגעים ולשלוט בה.

בצלאל סמוטריץ': דיברתי פה כבר אין-ספור פעמים: הקורונה עובדת בגלים, ככה זה.

בצלאל סמוטריץ': היה גל ראשון וגל שני וגל שלישי וגל רביעי.

בצלאל סמוטריץ': עמדתם ומחאתם כאן כפיים לעצמכם על ניצחון הגל הרביעי.

בצלאל סמוטריץ': דיברנו קודם על 1,800 מתים.

בצלאל סמוטריץ': עמדתי כאן וצעקתי: חברים, אין דבר כזה.

בצלאל סמוטריץ': גלים באים והולכים, תוצאה של ירידת מערכת החיסון, עם איזה שהוא הופעה של וריאנט אחר שעמיד יותר לחיסונים.

בצלאל סמוטריץ': זה טיבה של המגפה וככה זה כנראה יימשך.

בצלאל סמוטריץ': אתם נמדדים לא בהופעת הגל ולא בסיומו כי אלה דברים טבעיים, אתם נמדדים בגובה הגל בשיאו.

בצלאל סמוטריץ': גובה הגל הוא המחירים שאנחנו משלמים בחיים, בבריאות, ביכולת הספיקה של מערכת הבריאות, בכלכלה.

בצלאל סמוטריץ': עוד רגע נדבר על זה, אביר קארה.

בצלאל סמוטריץ': בכלכלה, בעסקים.

בצלאל סמוטריץ': הגל הזה הגיע לא באשמתכם.

בצלאל סמוטריץ': הוא הגיע מהר באשמתכם, בגלל נתב"ג, אבל הוא בכל העולם והוא כנראה ירד גם לא בזכותכם.

בצלאל סמוטריץ': השאלה היא מה תהיה עוצמתו בשיאו ואילו מחירים אדירים תשלם החברה הישראלית.

בצלאל סמוטריץ': וכדי לשלוט בגובה הגל, לא מספיק למשוך זמן.

בצלאל סמוטריץ': אמרתם שמשכתם זמן, חמישה שבועות.

בצלאל סמוטריץ': לא משכתם זמן, כי נתתם לווריאנטים להיכנס באוטוסטרדה בנתב"ג, מכיוון שוויתרתם על בדיקות ה-PCR.

בצלאל סמוטריץ': נניח שהרווחתם זמן, אך לא עשיתם מה שצריך בזמן הזה, כדי להיערך נכון.

בצלאל סמוטריץ': כפי שאמרתי, אין לכם יכולת לקבל החלטות לא פופולריות ולייצר מגבלות על התקהלויות.

בצלאל סמוטריץ': לא סגר, חס וחלילה, הגבלות, כן, על חגיגות הסילבסטר, אני יודע איך קוראים לזה?

בצלאל סמוטריץ': כמובן, ימי אידיהן ומנהגיהם האזרחיים.

בצלאל סמוטריץ': אז כן, אין בעיה, אלפי אנשים, עשרות אלפי אנשים במקומות סגורים, במקומות פתוחים.

בצלאל סמוטריץ': אנשים שיושבים בממשלה הזאת משתתפים בזה ואחר כך מתגלים כחולים.

בצלאל סמוטריץ': זה א"ב של ניהול מגפה: לצמצם התקהלויות כדי לצמצם מגעים ולצמצם הדבקות.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו כן, האומיקרון הזה מידבק הרבה יותר - -

קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': - - אבל אם הוא מידבק הרבה יותר, אז צריך לצמצם מגעים הרבה יותר.

רון כץ: - - -

בצלאל סמוטריץ': אז אין לכם יכולת לקבל החלטות, כי אף אחד לא מקשיב לבנט, וכל אחד מה שהוא רוצה.

בצלאל סמוטריץ': אין לכם יכולת לקבל החלטות, כי אתם לא מוכנים לקבל החלטות שהציבור, אולי, קצת לא אוהב.

בצלאל סמוטריץ': אז איבדתם שליטה על המגפה והפקרתם את אזרחי ישראל, חייהם ובריאותם לגורלם.

בצלאל סמוטריץ': הלכתם על מדיניות של הדבקה המונית, הדבקת עדר.

בצלאל סמוטריץ': אין לכם ולאף אחד בעולם מושג מה תהיה ההשלכה של הדבקה המונית כזאת.

בצלאל סמוטריץ': אתם מהמרים על החיים ועל הבריאות ועל הפרנסה.

בצלאל סמוטריץ': פה אני רוצה לדבר על הפרנסה, מכיוון שבנט הרי בנה קמפיין ציני על גבם של בעלי העסקים בקדנציה הקודמת, עמד כאן כביכול מנהמת ליבו – ומסתבר היום שהכול זיוף – וזעק את זעקתם.

בצלאל סמוטריץ': וכן, אביר קארה, זרקתם את בעלי העסקים עכשיו בצד הדרך, השתמשתם וזרקתם, אתם כבר לא צריכים אותם, הוא התיישב על הכיסא.

בצלאל סמוטריץ': הרי יהיה סגר דה פקטו, אם תרצו או לא תרצו – בהיקף ההדבקה הזה, בהיקף הבידודים – של בעלי העסקים עצמם, של הילדים שלהם, שנשארים בבית ממערכת החינוך.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים – צעדי זהירות בצדק שאנשים לוקחים על עצמם.

בצלאל סמוטריץ': תראו, אין פקקים בימים האחרונים, בצדק.

בצלאל סמוטריץ': שמעתי שבנתיבי איילון מדברים על 25% פחות רכבים.

בצלאל סמוטריץ': אנשים נשארים בבית.

בצלאל סמוטריץ': אבל אין לכם אומץ להכריז, א.

בצלאל סמוטריץ': כי אתם פופוליסטיים, וכן, כי שר האוצר לא מוכן לפצות.

בצלאל סמוטריץ': אז יש סגר ועסקים קורסים ממש, ואין לכם יכולת לפצות - - -

מנסור עבאס: משפט אחרון, חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': משפט אחרון.

בצלאל סמוטריץ': תראו, ועדת חקירה פרלמנטרית נדרשת, אדוני יושב-הראש, בגלל קריסת מערך הבדיקות.

בצלאל סמוטריץ': המערך הזה קרס כשעוד לא היינו עם 3,000 או 4,000 נדבקים.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מדבר שהוא קרה בשיא הגל, 20,000 או 30,000 – אני לא יודע איזה תרחישים אפוקליפטיים.

בצלאל סמוטריץ': בנט דיבר עליהם בשבוע שעבר.

בצלאל סמוטריץ': איך יכול להיות שמערך הבדיקות – וגם בזה בנט התהדר כל כך: מה הבעיה?

בצלאל סמוטריץ': תאגמו בדיקות, תבדקו את כל תלמידי ישראל כל שבוע.

בצלאל סמוטריץ': המערך הזה קרס, וכתוצאה מזה שהוא קרס, אנשים לא באים להיבדק - -

מנסור עבאס: תודה.

בצלאל סמוטריץ': - - אנשים נדבקים ומדביקים, ואז אחר כך העסקים קורסים, ולך תדע מה יקרה עם מערכת הבריאות ועם החיים של כולנו.

בצלאל סמוטריץ': לכן, אני מסכם, אדוני יושב-הראש – צריכה לקום ועדת חקירה פרלמנטרית, כי הכנסת תפקידה לפקח על הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': ואם היא לא תפקח בסוגיה כל כך קריטית – אגב, טכנית ומקצועית, פשוט ניקח את הספר הפיקטיבי הזה שבנט העתיק ממישהו וכתב ונבדוק את המימוש אל מול הספר, ותראו שלא דובים ולא יער.

מנסור עבאס: תודה.

בצלאל סמוטריץ': ואני קורא לכם:

בצלאל סמוטריץ': בואו נקים ועדת חקירה פרלמנטרית - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': - - נבדוק את הכשלים כדי להפיק לקחים לתקן, ואז הציבור ייתן אמון - -

מנסור עבאס: תודה, אמרת את זה.

בצלאל סמוטריץ': - - בנט הרי אמר: הציבור יבוא, הציבור יבוא - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

מנסור עבאס: תודה לך.

בצלאל סמוטריץ': - - אולי הוא יבוא אם תהיה ועדת חקירה פרלמנטרית, שתמליץ סוף-סוף על מדיניות עקבית, נורמלית ואחראית, ששומרת על קדושת חיי האדם.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

מנסור עבאס: ישיב שר התקשורת יועז הנדל בשמו של שר הבריאות ניצן הורוביץ.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

יועז הנדל: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, חבר כנסת בצלאל סמוטריץ', אכן, אנחנו נמצאים בגל נוסף של הקורונה, ואכן הגל הזה הוא קשה ומידבק.

יועז הנדל: אתה יודע מה בעוכרינו?

יועז הנדל: חצי השנה האחרונה.

יועז הנדל: חצי שנה שבה מדינת ישראל הייתה חופשית ואנשים הסתובבו בבתי קפה והיה להם טוב.

יועז הנדל: הם עדין מסתובבים, והשארנו את הכלכלה פתוחה ולא היו סגרים, ומדינת ישראל, בניגוד למדינות אחרות, הייתה פתוחה והכלכלה שלה צמחה והאבטלה ירדה.

יואב קיש: הבאנו לכם חיסונים.

יועז הנדל: ואנשים הסתכלו ואמרו: אם כך, אז הכול טוב, אז לא צריך ללכת להתחסן.

יועז הנדל: הגל הזה הגיע, ואני שמח שאנחנו מוכנים אליו, ואני שמח שאנשים מבינים עכשיו שצריך להתחסן.

יועז הנדל: אין פה פתרון בית ספר - -

יריב לוין: - - -

יועז הנדל: - - אין פה שום קסם שאפשר לעשות – בטח לא מסוג הקסמים שלך, יריב לוין, עם 6,000 מתים בסבבים הקודמים.

יועז הנדל: גם לא הסגרים שראינו בסבבים הקודמים.

יועז הנדל: שלושה סבבים, שלא הביאו כלום.

יריב לוין: - - -

בצלאל סמוטריץ': אתה היית בממשלה הזאת - - -

יועז הנדל: לכן, מה שעושים עכשיו, בצלאל, ואני אומר לכם - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמוטריץ' ושמחה רוטמן, אף אחד לא הפריע לחבר הכנסת סמוטריץ'.

מנסור עבאס: בבקשה.

יועז הנדל: - - נכנסתי להיות שר אחרי הסגר הראשון, שכבר אז לא היה מועיל.

יועז הנדל: שני הסגרים האחרים – כך נכנסתי לממשלה הזאת, הייתי משוכנע שצריך לעשות רק סגרים.

יועז הנדל: והינה, הפלא ופלא, לא עושים סגרים ואפשר להתמודד עם הקורונה.

יועז הנדל: אבל אני רוצה, ברשותכם, לגעת במשהו אחר: ראיתי היום מה קרה במליאה, שמעתי את הצעקות - -

קטי קטרין שטרית: - - - ילדים.

יועז הנדל: אני גם רואה את הצעקות פה מדי פעם - -

שלמה קרעי: מכרת את המדינה.

שלמה קרעי: תתבייש.

שלמה קרעי: בושה לך.

שלמה קרעי: ראש ממשלה לא עומד בצעקות וקריאות ביניים - - -

יועז הנדל: - - שמעתי את הקולות.

יועז הנדל: כך צריכה להיראות כנסת ישראל?

יועז הנדל: כך צריכה להיראות כנסת ישראל, שלמה קרעי?

שלמה קרעי: - - -

יועז הנדל: אתם גם שם דגל של צפון קוריאה וגם מתנהג כאילו אתה בצפון קוריאה?

שלמה קרעי: - - -

יועז הנדל: כך צריך להתנהג?

יועז הנדל: ואני אומר לכם - -

שלמה קרעי: איך הוא יעמוד מול האיום האיראני, ראש הממשלה שלך?

יועז הנדל: - - ואני אומר לכם: חוסר היכולת שלכם לבחון בענייניות מה שעושים לטובת מדינת ישראל, בניית יישוב חדש בארץ ישראל – אתם נגד.

יועז הנדל: מפתחים את רמת הגולן – אתם נגד.

יועז הנדל: חוק איחוד משפחות ביחד עם המשותפת – אתם בעד.

יועז הנדל: הפוך מכל אינטרס ציוני - -

יואב קיש: נגד, התבלבלת.

יועז הנדל: - - הפוך מכל צורך לאומי של מדינת ישראל.

יועז הנדל: אתם בעד איחוד המשפחות, יואב.

יועז הנדל: בעד איחוד המשפחות, זה מה שהצבעת.

קטי קטרין שטרית: תענה על הקורונה, תענה על הקורונה.

קטי קטרין שטרית: לא על - - -

יועז הנדל: אני מסתכל ואני שואל את עצמי, איפה הענייניות שלכם?

יועז הנדל: אורית סטרוק, חבר הכנסת סמוטריץ', היא חברה שלי למרות שאנחנו לא מסכימים על הרבה דברים – לא על דת ומדינה ולא על נושאים אחרים, ואני שומר על כבודה.

יועז הנדל: אני מסתכל על הכנסת ואני אומר לעצמי: איך הגענו למצב שבו לא מסוגלים לדבר אחד עם השני; להתווכח אחד עם השני - -

קטי קטרין שטרית: 12,000 מאומתים - - -

יועז הנדל: - - אולי כי אין לכם על מה להתווכח.

יועז הנדל: כשאני מסתכל על הוויכוח שלכם – חוק החשמל היום - -

קריאות: - - - 12,000 - - -

יועז הנדל: - - חוק החשמל שעליו התווכחתם - -

שלמה קרעי: תתבייש לך.

שלמה קרעי: אתה מכרת את העם שלך.

שלמה קרעי: מכרת את - - -

יועז הנדל: - - אתם בכלל יודעים על מה התווכחתם?

יועז הנדל: אתם יודעים בכלל שבעשר השנים האחרונות, תחת שלטון הליכוד והחרדים - -

קריאות: - - -

יועז הנדל: - - בנו בכל מקום בנייה בלתי חוקית?

יועז הנדל: אתם בכלל מודעים לזה שעשר שנים איבדתם את הריבונות על הנגב והגליל?

יועז הנדל: אתם מודעים לזה שככל שאמרתם יותר פעמים ימין חזק, כך הייתם רופסים, חלשים, ואיבדתם כל מקום בארץ ישראל?

יועז הנדל: אתם מודעים לזה בכלל?

יועז הנדל: - -

שלמה קרעי: איך אתה לא מתבייש?

שלמה קרעי: איך אתה לא מתבייש לעמוד כאן במצח נחושה.

שלמה קרעי: איזו עזות מצח.

יועז הנדל: - - או שגיליתם את הנגב והגליל עכשיו.

יועז הנדל: בוקר טוב אליהו או בוקר טוב שלמה.

יועז הנדל: איפה הייתם עד עכשיו?

שלמה קרעי: איך אתה לא מתבייש?

שלמה קרעי: איזו עזות מצח.

שלמה קרעי: בגדת בכל הערכים - - -

יועז הנדל: ומה לגבי יהודה ושומרון?

יועז הנדל: תראו מה קורה בשטחי C – אתם מדברים על התיישבות צעירה?

יועז הנדל: מה עשיתם למען ההתיישבות, היא כבר לא צעירה, ההתיישבות זקנה.

יועז הנדל: 12 שנים הייתה לכם היכולת לשנות – כלום לא עשיתם.

קטי קטרין שטרית: תענה על הקורונה - - -

יועז הנדל: כלום לא עשיתם.

יועז הנדל: כלום.

יועז הנדל: שום דבר.

יועז הנדל: זאת ההתיישבות הכי זקנה בארץ ישראל, ושום דבר, גפרור לא הזזתם ממקום למקום.

יועז הנדל: רק לדבר, רק לדבר ולהיזכר שאתם בשלטון, אתם לא יודעים לעשות כלום.

יועז הנדל: כשאתם מחוץ לשלטון, כשאתם מחוץ לשלטון - - -

דוד אמסלם: עד שלא הגעת, לא עשינו כלום.

יועז הנדל: אוה, שר הסייבר, שלום לך, לא ראיתי אותך.

יועז הנדל: שר הסייבר, שלום.

דוד אמסלם: אתה פקה-פקה.

דוד אמסלם: אתה רק מדבר - - -

יועז הנדל: שר הסייבר בממשלת הצללים.

דוד אמסלם: לא עושה כלום.

דוד אמסלם: כל היום אתה מטייל.

יועז הנדל: חברים, אם אתם מרגישים מוגנים בתחום הסייבר, זה בגלל שר הסייבר דודי אמסלם.

דוד אמסלם: לך, לך לסיבים, קנגורו, קנגורו, לגנוב את - - - << דובר_המשך >> שר התקשורת יועז הנדל: << דובר_המשך >> הדברים שאתה עשית למען עם ישראל מאז שהיית עסקן בליכוד - - -

דוד אמסלם: לך עם הסיבים, לך תספר להם שאתה זה, לך - - -

יועז הנדל: מאז שהיית בעיריית ירושלים עם העסקנים - - -

דוד אמסלם: אתה בנית את המדינה.

יועז הנדל: עשית המון דברים למען עם ישראל - -

שלמה קרעי: - - -

יועז הנדל: - - במיוחד בתחום הסייבר.

יועז הנדל: במיוחד בתחום הסייבר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי, זה לא ראוי.

מנסור עבאס: שב, בבקשה.

יועז הנדל: דודי, אתה - - -

מנסור עבאס: חברים, בבקשה.

יועז הנדל: - - - שלך.

יועז הנדל: אני לא יודע אם מישהו אחד מסתכל עליך ואומר: אני רוצה לקלל כמו דודי אמסלם, זאת הדוגמה האישית שלי.

קטי קטרין שטרית: - - -

יועז הנדל: ככה אני רוצה להיות כשאני אהיה גדול.

דוד אמסלם: - - - עוף, לך, פתח מקום שם - - -

יועז הנדל: הרי קיללת – הינה, הוא קילל, הוא קילל פעם אלמנות צה"ל באיזו ועדה, והיום הוא מקלל בכנסת.

דוד אמסלם: - - -

יועז הנדל: איזה דוגמה אישית.

דוד אמסלם: עד לפני שנה, כשלא היית פה, לא הייתה מדינה.

דוד אמסלם: לפני שנה עברת לפה - -

יועז הנדל: איזה דוגמה אישית, שר הסייבר.

יועז הנדל: שר הסייבר בממשלת הצללים המהוללת.

דוד אמסלם: - - באת לפה – שנה, שנה – באת לפה - -

יועז הנדל: דודי, אם היית עושה משהו אחד – תן לי דבר אחד שעשית מאז שאתה בפוליטיקה, אחד; דבר אחד שעשית בכנסת חוץ מלקלל.

יועז הנדל: אחד.

דוד אמסלם: - - בנית את המדינה.

יועז הנדל: כל היום הרי אתה יושב כאן וצועק ומגדף ומראה - -

דוד אמסלם: אתה לא היית בכנסת.

דוד אמסלם: אתה לא היית בכנסת.

יועז הנדל: - - דוגמה אישית - - - זה מה שאתה עושה.

דוד אמסלם: - - - נראה - - -

שלמה קרעי: תוריד את העיניים כשאתה מדבר אליו.

יועז הנדל: דבר אחד תציין שעשית למען מדינת ישראל מאז שאתה בפוליטיקה.

יועז הנדל: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: תוריד את העיניים שלך למטה כשאתה מדבר - - - למטה.

שלמה קרעי: קצת צניעות.

יועז הנדל: שלמה, אתה יכול לפחות לעשות לו גימטריות - - -

דוד אמסלם: אתה חוצפן.

שלמה קרעי: - - - צבוע.

יועז הנדל: דבר אחד: רק לדבר.

דוד אמסלם: לך להסתובב ליד אנשים בנגב.

יועז הנדל: מעולם לא עשיתם כלום למען מדינת ישראל - -

דוד אמסלם: - - -

יועז הנדל: - - לא בהתיישבות הצעירה ולא במקומות אחרים.

דוד אמסלם: - - -

יועז הנדל: אותה מפלגה שעשתה את ההתנתקות, שאתה היית עסקן קטן ותמכת בזה, שתמכת בהתנתקות; אותה מפלגה ששחררה מחבלים – אתה היית במפלגה הזאת.

דוד אמסלם: - - - אתה לא מתבייש.

דוד אמסלם: אתה כולה חודשיים פה, תראה איך אתה מדבר.

יועז הנדל: אותה מפלגה שלא עשתה כלום למען ההתיישבות הצעירה.

יועז הנדל: עכשיו אתה נזכר?

דוד אמסלם: אתה גנבת את בוגי יעלון, גנבת לו את הכסף - - -

יועז הנדל: אתה חושב, אתה חושב שאם תשב כאן ותקלל, מישהו יתרשם מזה?

קטי קטרין שטרית: יועז, באיזו מפלגה אתה לא היית?

יועז הנדל: אתה חושב שמישהו רואה את הגידופים שלך ואת ההתייחסות שלך וחושב שזה מביא משהו?

דוד אמסלם: באיזו מפלגה לא היית - - - קנגורו - - -

יועז הנדל: דודי, אתה הרי מחר – חוץ מלהתחנף לביבי, לא עשית שום דבר במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתה לא עשית דבר וחצי דבר במשרד התקשורת.

דוד אמסלם: מה אתה?

דוד אמסלם: כלום.

דוד אמסלם: אפס.

יועז הנדל: דודי, שר הסייבר המהולל שלנו.

יועז הנדל: כלום, כלום.

יועז הנדל: נכון, אני לא עשיתי כלום כשר התקשורת.

דוד אמסלם: אפס אחד.

דוד אמסלם: אתה לא מכיר מה הסייבר, אתה לא אפילו לא מבין בכלל.

יועז הנדל: אתה עשית אתמול.

יועז הנדל: הרי אנחנו יודעים - - - כיסוי במדינת ישראל - -

דוד אמסלם: אתה לא מבין מה זה סייבר.

יועז הנדל: - - זה בזכות – אני לא מבין כי אתה מבין.

יועז הנדל: אני אבוא אליך לקבל שיעורים מה זה סייבר.

דוד אמסלם: תלך עכשיו למתוח את הסיבים של בזק, ותעסיק את - - -

יועז הנדל: אנחנו הרי יודעים - - - לחבריי, שהרי הקליטה והכיסוי - -

דוד אמסלם: בבקשה, ותעשה מינויים פוליטיים.

שלמה קרעי: - - -

יועז הנדל: - - הקליטה והכיסוי במדינת ישראל לאזרחי ישראל, זה בזכות דודי אמסלם כשהיה שר התקשורת, והסיבים זה בזכות דודי אמסלם.

דוד אמסלם: תמשוך את הסיבים.

ישראל כץ: - - -

יועז הנדל: אוה, שר האוצר בממשלת הצללים, גם אתה מדבר?

דוד אמסלם: תמשוך את הסיבים.

יועז הנדל: אני זוכר, אני זוכר איך אתה העברת את התקציב, מילאת את תפקידך; לא העברת, סליחה, אני טעיתי.

דוד אמסלם: - - - שלושה חודשים בכנסת – בנית לנו את המדינה.

יועז הנדל: כל כך הרבה דברים עשיתם, כל כך הרבה דברים.

יועז הנדל: הרשימה ארוכה, באמת מרשים - -

דוד אמסלם: שלושה חודשים.

דוד אמסלם: עברת ארבע מפלגות כמו קנגורו.

יועז הנדל: - - והיום אתם מעיזים, מעיזים, לציין אם בכלל, לבקר אחרים.

יועז הנדל: 12 שנה בשלטון ולא עשו כלום.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: לבוגי יעלון גנבת.

יועז הנדל: רק דבר אחד, דודי – הו, המשוריינת, ממש, המשוריינת מבית הליכוד.

יועז הנדל: שלום לך, גלית.

גלית דיסטל אטבריאן: - - - אתה משוריין ואני לא.

יועז הנדל: אתמול הם - - - אותך - - - גלית לא הייתה שם - - -

דוד אמסלם: - - -

מנסור עבאס: דודי אמסלם, תירגע.

קריאות: - - -

יועז הנדל: אני רוצה לציין לחיוב - - -

מנסור עבאס: חברת הכנסת קטי שטרית, תירגעי.

יועז הנדל: שהעלו לרמה גבוהה את היכולת - -

מנסור עבאס: תנו לו להשלים עוד דקה.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

יועז הנדל: - - העלו לרמה גבוהה את היכולת הגבוהה מאוד שלהם לגדף, ולקלל, ולנבל, ולקשקש, אבל תנו לי מעשה אחד, אחד – אם מישהו מסוגל להגיד לי משהו אחד שהם עשו למען ההתיישבות הצעירה, למען ההתיישבות במדינת ישראל - -

דוד אמסלם: שים אותו במפלגה שלכם.

יועז הנדל: - - למען התנאים של האזרחים - -

דוד אמסלם: הוא מוכן לעבור לרע"מ.

יועז הנדל: - - למען הסיבים האופטיים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, תירגע.

יועז הנדל: דודי, הרי אתה היית מוסר את ירושלים אם ביבי היה אומר לך.

קריאות: - - -

יועז הנדל: יש משהו שביבי אמר לך שלא עשית?

יועז הנדל: דודי.

דוד אמסלם: זה - - - אל תדאג - - - השר שעשה הכי הרבה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: הכי הרבה.

יועז הנדל: ולכן כשאני שומע, כשאני שומע את שר הסייבר והקומבינות בממשלת הצללים של האופוזיציה - -

דוד אמסלם: הכי הרבה מצטלם.

דוד אמסלם: הכי הרבה מצטלם ליד סיבים אופטיים.

יועז הנדל: - - אני משוכנע שהביקורת שלו והגידופים שלו לא באמת נתפסים כאירוע משמעותי בקרב אזרחי ישראל.

דוד אמסלם: במעלות מחפשים אותך, שתקשור להם את הסיבים.

יועז הנדל: ואני משוכנע שצעירים שבמקרה משחיתים את זמנם ורואים ערוץ הכנסת, ומסתכלים - -

דוד אמסלם: קח את בנט איתך.

יועז הנדל: - - עליך מדי יום צועק ומגדף, אני משוכנע שהם מסתכלים ושואלים את עצמם: האם כך נבחרי הציבור שלנו צריכים להראות?

יועז הנדל: ואני - - -

שלמה קרעי: "תעופי לי מהעיניים" זה בסדר?

יועז הנדל: גם זה לא בסדר, אבל הקללות, אבל הקללות - - -

קטי קטרין שטרית: אין קללות, אין קללות.

יועז הנדל: אופיר, אתה יודע, אתה יודע, חבר הכנסת סמוטריץ', יש לי איתו מחלוקות.

יועז הנדל: אתה שמעת אותו פעם מגדף?

יועז הנדל: אתה שמעת אותו פעם מקלל - - - וקילל.

מנסור עבאס: משפט אחרון לשר יועז הנדל.

מאי גולן: - - -

יועז הנדל: האם כך זה צריך להיראות?

יועז הנדל: האם כך נבחר ציבור צריך להיראות?

מאי גולן: כואבת לך האמת - - - לא אתה - - -

יועז הנדל: כל היום לשבת ולצעוק ולגדף – זה נשמע לכם הגיוני?

שלמה קרעי: - - -

יועז הנדל: מה קרה לכם?

יועז הנדל: אז לא עשיתם כלום 12 שנה, אז 12 שנה לא הייתם שם להתיישבות הצעירה, אז 12 לא - - -

מאי גולן: - - -

יועז הנדל: אז 12 שנה צחקתם שימין זה לא רק סיסמה.

מאי גולן: תדבר ותתייחס - - -

יועז הנדל: יש לזה גם - - - מדיניות.

דוד אמסלם: מנסור, הוא פנוי להובלה.

דוד אמסלם: הוא יעבור אליך, מנסור.

יועז הנדל: - - - הכול בסדר, אבל למה לקלל ולגדף?

יועז הנדל: אני אומר לכם – וזה הדבר הכי חמור - - -

דוד אמסלם: תן לו למשוך את הסיבים.

יועז הנדל: הזנחתם, הזנחתם את מדינת ישראל, הפכתם אותה לממלכת האוטונומיות.

יועז הנדל: לא עניין אתכם, לא עניין אתכם המגזר הערבי - - - במגזר הערבי - - - במגזר הערבי זה אתם.

יועז הנדל: כך הבאתם את הנגב ואת הגליל לאזורים חסרי ריבונות - -

קריאות: - - -

דוד אמסלם: ממשלה - - - ארבע מפלגות.

גלית דיסטל אטבריאן: מה אתה אומר, משוריין.

גלית דיסטל אטבריאן: מה אתה אומר, יא משוריין.

יועז הנדל: - - ועם פשיעה - - - אם יש - - - 12 שנה לא עשיתם כלום - - -

גלית דיסטל אטבריאן: משוריין.

גלית דיסטל אטבריאן: משוריין.

גלית דיסטל אטבריאן: ירד המשוריין.

גלית דיסטל אטבריאן: משוריין.

קריאות: - - -

יועז הנדל: הממשלה - - - האנשים שלה לא עשו כלום.

יועז הנדל: הזניחו אותם - - - את החברה החרדית הפכתם אותה גם לאוטונומיה.

יועז הנדל: במקום לעשות ריבונות, עשיתם קשקשת וברברת, ועכשיו אתם מגדפים ומקללים.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: השר יועז הנדל, כל הכבוד לך, קצב מהיר.

יועז הנדל: תודה רבה לכם.

מנסור עבאס: לא, חברי הכנסת, זה לא ראוי.

דוד אמסלם: - - - תכניס אותו לרשימה.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: טוב התמזל - - - חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: לא, חברת הכנסת גלית.

מנסור עבאס: אני כאן, להגיד שאת משוריינת בליכוד זה לא מעליב.

גלית דיסטל אטבריאן: לא, לא, הוא אמר: הינה המשוריינת.

מנסור עבאס: לא, זאת עובדה.

מנסור עבאס: לא - - - סליחה, סליחה.

מנסור עבאס: - - -

מנסור עבאס: נעשה הצבעה אלקטרונית.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה שמית לפי בקשת האופוזיציה.

מנסור עבאס: - - -

מנסור עבאס: מה?

מנסור עבאס: לא שמית.

מנסור עבאס: אתם חוזרים בכם?

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשבת.

מנסור עבאס: נא לשבת.

מנסור עבאס: מי שמעוניין להצביע – נא לשבת.

מנסור עבאס: נא לשבת.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, חברת הכנסת גלית, נא לשבת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אביר קארה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, טוב, אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: טוב, לפי בקשת הממשלה אנחנו עוברים להצבעה שמית.

מנסור עבאס: הצעה לסדר-היום.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: טוב, אני לא מתכוון עוד לחכות.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על ההצעה לסדר-היום בנושא הצורך בהקמת ועדה חקירה פרלמנטרית בנושא מחדל בדיקות הקורונה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה לכלול את הנושא בסדר-היום – 36

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 36 חברי כנסת בעד, 50 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: ההצעה לסדר-היום לא מתקבלת.

מנסור עבאס: << הלסי >> התייקרות מחירי מוצרי מזון וצריכה בסיסיים << הלסי >>

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום.

מנסור עבאס: הצעות לסדר-היום בנושא: התייקרות מחירי מוצרי מזון וצריכה בסיסיים, מס' 1391, 1395, 1392, 1409, 1433, 1438 ו-1441.

מנסור עבאס: גלית, אני מתנצל, אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום.

מנסור עבאס: אני לא ראיתי במה שאמר השר יועז הנדל משהו פוגע או מעליב.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא קרא - - -

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, עשר דקות הוא דיבר על הליכוד.

קטי קטרין שטרית: זה לא נורמלי.

קטי קטרין שטרית: עשר דקות הוא מדבר על הליכוד.

קטי קטרין שטרית: הוא לא נתן שום תשובה.

קטי קטרין שטרית: זה לא בסדר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

מנסור עבאס: לא, חברי הכנסת, נא לחזור למקומכם.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש - - - שזה מעליב.

מנסור עבאס: בסדר, אני מחליט.

מנסור עבאס: ואני מחליט שאני לא נותן לה.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל למה?

גלית דיסטל אטבריאן: למה?

קטי קטרין שטרית: אבל יש סעיף כזה בתקנון.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: קיבלתי החלטה.

מנסור עבאס: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: למה?

גלית דיסטל אטבריאן: למה?

מנסור עבאס: אנחנו עברנו לסעיף הבא בסדר-היום.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, בבקשה.

מאי גולן: - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אתה נוקם בי על משהו?

מנסור עבאס: לא, אני לא נוקם בך.

מנסור עבאס: אתם יודעים שאני תמיד נותן לכם להתבטא ומוסיף לכם זמן - -

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

מנסור עבאס: - - וכבר קיבלתי כמה הערות בגללכם - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אתה לא תעשה בפרלמנט כמו בביתך.

מאי גולן: זה בניגוד לתקנון, מה שאתה עושה.

מנסור עבאס: אתם יכולים לשבת.

מאי גולן: שנייה, אבל זה בניגוד לתקנון עכשיו.

מאי גולן: הוא גם הזכיר את שמה וגם השפיל אותה וגם שיקר - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אתה רומס אותי עכשיו.

מנסור עבאס: לא, סליחה, אתם יכולים לשבת, בבקשה.

מנסור עבאס: אני כל הזמן מקבל הערות מהייעוץ המשפטי של הכנסת כי אני נותן לכם יותר מדי.

מאי גולן: - - -

משה ארבל: שקר.

משה ארבל: לא מעניינות אותך ההערות של הייעוץ המשפטי.

אופיר כץ: אני אבדוק את מה שאמרת.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

מנסור עבאס: אני מתנצל, בבקשה, שלוש דקות.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה מתעלם - - -

מנסור עבאס: חברת הכנסת גלית - -

גלית דיסטל אטבריאן: לדעת את זה.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה משתמש לרעה בכוח שלך.

מנסור עבאס: אני לא קורא אתכם לסדר אפילו.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה נוקם בי, וזה יחזור אליך.

מנסור עבאס: לסדר אני לא קורא אתכם, לסדר אני לא קורא אתכם.

מנסור עבאס: בבקשה, את יכולה לשבת, גלית.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, בבקשה, לשבת.

מנסור עבאס: שלוש דקות, בבקשה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, בשביל שכל אזרחי ישראל לא יתבלבלו ויגידו שמישהו רימה מישהו, אני מודיע עכשיו בשם האופוזיציה: אין אף אחד מקוזז מבחינת האופוזיציה.

יצחק פינדרוס: "יאכלו ענוים וישבעו", ותמשיכו לשקר.

יואב קיש: הקורונה, רק הקורונה.

יצחק פינדרוס: רק חולי הקורונה.

יצחק פינדרוס: אחד שלא יגיד אחר כך שלא אמרו וכן אמרו.

יצחק פינדרוס: אנחנו עם שקרנים לא עובדים – זה 1.

יצחק פינדרוס: 2.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לדבר במילה אחת לשר הנכבד שעושה את זה בממלכתיות:

יצחק פינדרוס: כשאני אמרתי בשבוע שעבר שהמילה שאני הכי סולד ממנה זאת "ממלכתיות" – הוא הגדיר אותה.

יצחק פינדרוס: הוא עומד פה, פוזה ממלכתית, יפהפייה, כאילו הכול בסדר.

יצחק פינדרוס: הוא לא מבין למה הכנסת מתנהלת ככה; הוא לא מבין למה אנשים מדברים ככה; מה קרה, על מה הייתה המהומה היום בבוקר?

יצחק פינדרוס: הוא לא יודע שיש איזה אחד אלקין, שקבע פה כללי סדרים חדשים בוועדות.

יצחק פינדרוס: הוא לא יודע.

יצחק פינדרוס: הוא עומד בממלכתיות ומחייך.

יצחק פינדרוס: אז הצביעות הזאת נגמרה.

יצחק פינדרוס: אבל עכשיו אני רוצה לגשת לנושא שעליו אנחנו מדברים.

יצחק פינדרוס: שלמה המלך, מלכות ישראל ומלכות יהודה נחלקו על דבר אחד בספר מלכים, מי שלא זוכר.

יצחק פינדרוס: כששלמה המלך הלך לעולמו - -

גלית דיסטל אטבריאן: אתה משתמש לרעה בכוח שלך.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה יודע שאני צודקת, ואתה נוקם בי.

יצחק פינדרוס: - - באו אנשי העם לרחבעם ואמרו לו: כבד נטל המיסים על העם - -

מנסור עבאס: תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה לא ראוי לשבת על הכיסא הזה.

מנסור עבאס: גלית.

גלית דיסטל אטבריאן: לא ראוי, לא ראוי.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רואה אותך, אני רואה אותך, אני יודעת מי אתה.

יצחק פינדרוס: - - אמרו לו הצעירים – אתה חייב להוסיף לי זמן, אדוני היושב-ראש.

גלית דיסטל אטבריאן: - - - אני רואה אותך ועם ישראל רואה אותך - - -

מנסור עבאס: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, נא לשבת.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

מנסור עבאס: חס וחלילה.

גלית דיסטל אטבריאן: - - - כולם יראו בסוף.

גלית דיסטל אטבריאן: אני אדאג לזה, אני אדאג לזה אישית.

יוסף טייב: - - -

גלעד קריב: את לא מתביישת?

שלמה קרעי: מה אתה קופץ?

מנסור עבאס: חבר הכנסת שיין, חבר הכנסת קריב, נא לשבת.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשבת.

מנסור עבאס: רם שפע, מאי גולן, רון, נא לשבת.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שתוסיף לי דקה.

מנסור עבאס: בבקשה, תשלים את הדברים.

יצחק פינדרוס: אמרו הזקנים לרחבעם: העם צודק.

יצחק פינדרוס: אמרו לו הצעירים – האלקינים והסילמנים – לא, תראה להם, תיכנס בהם, תעלה את המיסים.

יצחק פינדרוס: רחבעם קיבל את העצה שלהם.

יצחק פינדרוס: וככה מלכות ישראל נחלקה לשניים.

יצחק פינדרוס: רבותיי, כשאתה נכנס היום לסופר, ואתה רואה את יוקר המחירים, שעלו בחודשים האחרונים – תדעו לכם, בהיסטוריה, על זה מלכות ישראל נפלה - -

גלית דיסטל אטבריאן: למה מחקת את עמותת 48, כשאתה נותן כסף לשהידים?

גלית דיסטל אטבריאן: למה מחקת?

גלית דיסטל אטבריאן: למה מחקת?

גלית דיסטל אטבריאן: אילה חסון הראתה.

יצחק פינדרוס: תלמד ספר מלכים – "אבי יסר אתכם בשוטים".

יצחק פינדרוס: על מה?

יצחק פינדרוס: על המיסים.

יצחק פינדרוס: הטיל עלינו מיסים.

יצחק פינדרוס: אני אומר, בסופו של דבר כשלעם אין מה לאכול - - -

מנסור עבאס: משפט אחרון.

יצחק פינדרוס: דוד המלך, הכוח שלו היה בזה שהוא היה קם בבוקר והיה דואג מה יהיה עם הפרנסה של האנשים.

יצחק פינדרוס: על זה הוא התחיל את היום שלו – בגמרא, בברכות.

מנסור עבאס: תודה רבה.

יצחק פינדרוס: לכן אני מבקש, אדוני, שיתקיים כאן דיון רציני בכנסת על המציאות הזאת של המחירים, שעלו בחודשים האחרונים בצורה דרמטית, אם זה אסם, אם זה במוצרים אחרים, אם זה בכל המוצרים.

יצחק פינדרוס: על הדבר הזה צריך לקיים דיון.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתמר בן גביר – אינו נוכח.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דסטה גדי יברקן, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: אני מחליפה אותו.

גלית דיסטל אטבריאן: אני מחליפה את איתמר.

מנסור עבאס: יש לך בהצעה הבאה על סדר-היום, גלית.

גלית דיסטל אטבריאן: זה עוד שלוש שעות.

מנסור עבאס: בהצעה הבאה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביקשתי לקיים את ההצעה לסדר-היום הזאת יחד עם חבריי משום שיוקר המחיה זה דבר שאולי אנשים ברמת השרון, בכפר סבא ובצפון תל אביב, בקיבוצים, ביישובים החזקים – מבחינתם זאת עוד איזושהי הוצאה שלא מרגישים.

דסטה גדי יברקן: אבל בערים הגדולות, בפריפריה, משפחות חד-הוריות ומשפחות מרובות ילדים – אני יודע שגם אלה שהנושא הזה לא מדבר אליהם בכיס יבינו את המילים שאני אומר.

דסטה גדי יברקן: אנשים בחרפה בעניין הזה של לבקש אוכל.

דסטה גדי יברקן: אתם גורמים לאנשים גאים לבקש אוכל.

דסטה גדי יברקן: לחטט בפחי אשפה.

דסטה גדי יברקן: לאנשים לא יהיה איך לשלם.

דסטה גדי יברקן: אני באתי עם נתונים מוכנים, ואני כולי רועד, כי אני יודע מה זה לבוא ממשפחה שלא יכולה לגמור את החודש.

דסטה גדי יברקן: הגאווה והכבוד לא יכולים להספיק.

דסטה גדי יברקן: מה שאתם עושים כרגע בממשלה הנוכחית זה לפגוע באנשים שעובדים קשה.

דסטה גדי יברקן: אנשים שעובדים.

דסטה גדי יברקן: הם לא עניים, הם אנשים גאים.

דסטה גדי יברקן: אבל עכשיו, כשאין שכר מינימום, שהוא לא עולה – קוקה קולה עולה היום לאנשים 50 שקלים.

דסטה גדי יברקן: אסם העלו ב-10% את כל המצרכים.

דסטה גדי יברקן: מה שקנו בכלים חד-פעמיים – עכשיו כפול 50.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, אתה נכנסת לממשלה, ובצדק, ואתה יודע שאני מאוד מכבד אותך ומאוד מעריך אותך.

דסטה גדי יברקן: אתה באת לציבור שלך, ועשית דבר חשוב מבחינה כלכלית.

דסטה גדי יברקן: אני אומר לך שאפו ובלי שום ציניות.

דסטה גדי יברקן: אנחנו מבינים מה זה לבוא מהאוכלוסייה הזאת, מהאנשים המוחלשים.

דסטה גדי יברקן: כואב הלב לראות איך הממשלה והכנסת מנותקים מרגשות הציבור.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שאין כאן חמלה.

דסטה גדי יברקן: אנשים לא רוצים להיות נזקקים, אנשים רוצים לחיות בכבוד.

דסטה גדי יברקן: לעבוד אבל לא להיות עניים; לעבוד אבל לא לבקש.

דסטה גדי יברקן: אתם גורמים לכולם ללכת לכל עמותות הרווחה כדי שיקבלו לחם לארוחת שבת, לחם מתרומות.

דסטה גדי יברקן: אנשים שהיו במעמד בינוני ומטה, במעמד הבינוני, עכשיו הם כבר למטה, אין להם אפילו את היכולת לסיים את החודש.

דסטה גדי יברקן: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, ואולי הרבה אנשים לא יודעים את זה – אתה איש מאוד חברתי.

דסטה גדי יברקן: אני גם זוכר שבאחד החודשים שאני ואתה הסתובבנו פה, ולא אמרתי - - - לראשונה, אתה אמרת לי: ואללה, אתה צריך כסף?

דסטה גדי יברקן: יש לי כסף עכשיו מהממשלה, אם אתה צריך לקהילה האתיופית, אני אעזור לך, אני אתן לך כסף.

דסטה גדי יברקן: כל הכבוד.

דסטה גדי יברקן: לא עשית את זה פוליטית, ואני סירבתי, ואתה יודע את זה היטב.

דסטה גדי יברקן: אתה, ליבך במקום הנכון, ואני ואתה שמיים וארץ בנושאים מדיניים.

דסטה גדי יברקן: אבל אני חושב שאתה יכול עכשיו לשבת בממשלה, גם לדאוג לכלל עם ישראל, לכל אזרחי ישראל, ולא רק מגזרית, כי אתה היום האיש בין הכי חשובים, אולי הכי חשוב, בממשלה.

דסטה גדי יברקן: אם אתה תרצה שהמחירים לא יעלו, הם לא יעלו באמת.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת גדי יברקן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת חיים ביטון נמצא?

מנסור עבאס: אינו נוכח.

מנסור עבאס: חברת הכנסת נעמה לזימי.

נעמה לזימי: תודה, כבוד יושב-ראש הישיבה, כנסת נכבדה, בשבוע שעבר המיטה חברת אסם נסטלה מכה על אזרחי ישראל כשהודיעה על כוונתה להעלות מחירים על מגוון של מוצרי יסוד: קפה, פסטה, קטשופ ועוד ועוד.

נעמה לזימי: ההתייקרות הזו צורמת במיוחד משום שהיא תופסת את האזרח הישראלי באחד המקומות הרגישים ביותר, מוצרי המזון הבסיסיים, אבל זו בהחלט לא ההתייקרות היחידה.

נעמה לזימי: מחירי הדיור עלו בשנה האחרונה ב-10%; מחירי החשמל צפויים לעלות ב-5% גם כן.

נעמה לזימי: הכול עולה, ורק דבר אחד נשאר במקום ולא זז, המשכורות של עובדות ועובדי ישראל.

נעמה לזימי: רק לאחרונה התריע דוח העוני שהתפרסם על מצבם הקשה של משקי הבית בישראל.

נעמה לזימי: על פי ארגון לתת, רוב משקי הבית בישראל נמצאים כיום מתחת לקו העוני או קרוב אליו.

נעמה לזימי: מדובר באנשים עובדים, שפשוט לא מצליחים לסגור את החודש.

נעמה לזימי: השכר בישראל הולך ונשחק כבר שנים ארוכות, בעוד הכול הולך ומתייקר מסביבנו.

נעמה לזימי: ההוצאות שלנו רק עולות, ההכנסות שלנו הולכות ומתמעטות ומשאירות עוד ועוד משפחות מתחת לקו העוני, והמעמד הבינוני נמצא כפסע מלהיות מעמד נמוך.

נעמה לזימי: מתקיים כאן עיוות מבני משמעותי, שאף אחד לא מדבר עליו, פיל ענק בחדר, שממשיך להתקיים בגלל העלמת עין מתמשכת של ממשלות ישראל לדורותיהן.

נעמה לזימי: עבור יותר מדי אזרחים ואזרחיות בישראל לסגור את החודש הפך למשימה בלתי אפשרית.

נעמה לזימי: מחירי הדיור נוסקים לשיאים שלא נראו כמותם מעולם, מחירי המזון, סל הקניות שלנו, החשמל ועוד ועוד צרכים בסיסיים הולכים ומטפסים, והממשלה מצידה מתבוננת מהצד ובטוחה – כן, אנחנו – שאיכשהו השוק יפתור את הכול לבד.

נעמה לזימי: זה לא חייב להיות ככה.

נעמה לזימי: לממשלה, לנו, יש כלים להתערב ולתת מענה לאזרחים שכורעים תחת הנטל.

נעמה לזימי: הממשלה צריכה ואפילו חייבת להתערב, עכשיו, כדי להוריד את המחירים ולסייע לציבור.

נעמה לזימי: לא הגיוני שהחברות הגדולות יחגגו על חשבון האזרחים שידם אינה משגת.

נעמה לזימי: אפשר לפקח על מחירים של מוצרי יסוד.

מנסור עבאס: צוות המנהלים בצד ימין, סליחה.

נעמה לזימי: אפשר להטיל רגולציה על רשתות השיווק הגדולות וחברות הענק ולדאוג שאף אחד בישראל לא יישאר רעב ושלכולם תהיה גישה למזון בריא ומזין.

נעמה לזימי: אבל הכי חשוב, אפשר וצריך להרחיב את השירותים הממשלתיים כדי להתערב במקומות שבהם השוק כושל: אפשר לבנות דיור ציבורי, שיוריד את מחירי הדיור במשק כולו; אפשר לתת חינוך חינם מגיל אפס כדי להוריד את העלות הכבדה הזו ממשפחות והורים; אפשר לתמוך ולחזק את המעמדות החברתיים הנמוכים, ואולי יותר מכול, אפשר וצריך להעלות את שכר המינימום בישראל.

נעמה לזימי: אין עוול גדול יותר ואין דבר שפוגע יותר בכלכלה הישראלית מהעובדה שישנם מאות אלפי עובדות ועובדים שהעבודה שלהם לא מחלצת אותם מעוני.

נעמה לזימי: הם עובדים כל החודש רק כדי להישאר עניים.

נעמה לזימי: רק על זה כשלעצמו ראוי היה להעלות את שכר המינימום כבר מזמן.

נעמה לזימי: לפני כמה חודשים יזמתי והגשתי עם שותפים ושותפות בכנסת הזו את החוק להעלאת שכר המינימום בישראל ל-40 שקלים.

נעמה לזימי: אלינו הצטרפו חברות וחברי כנסת מכל קצוות המשכן: חילונים ודתיים, שמאלנים וימנים, מהמרכז והפריפריה, מהקואליציה והאופוזיציה.

מנסור עבאס: תודה, נעמה.

נעמה לזימי: ולא סתם ההצעה הזו חוצה גבולות של עדות וחברות.

נעמה לזימי: עליית שכר המינימום היא אינטרס של כולם, של הציבור הישראלי כולו.

נעמה לזימי: כבוד יו"ר הישיבה, אני מסיימת.

נעמה לזימי: רק אגיד משהו אחד.

נעמה לזימי: אני אסיים בשירה הקצר של עידית ברק "לקראת החגים": "אני רואה בטלוויזיה/ את העני עומד בתור בגבו למצלמה.

נעמה לזימי: / מחלקים חבילות מזון לחג/ למי שידו אינה משגת.

נעמה לזימי: / אחר כך דוגמנית מאירת פנים מציעה/ חבילות נופש במחירים משתלמים/ לכל יעד.

נעמה לזימי: / עליך רק להזמין באפליקציה/ או בטלפון, /היא מחייכת/ ומוסיפה/ אין צורך לעמוד בתור".

נעמה לזימי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חברת הכנסת נעמה לזימי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, חברת הכנסת גלית, חברת הכנסת מאי גולן, חברת הכנסת אורלי לוי וחבר הכנסת דוד ביטן.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב, אם אנחנו לא נהיה פה, יהיה משעמם.

מנסור עבאס: בסדר, תנוחו קצת.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך, לא רצינו להעיר לה הערות ביניים, כי היא מדברת על נושאים של עליית מחירים, אבל היא שותפה לממשלה הזאת.

אורלי לוי אבקסיס: אז ככבוד למישהי שאומרת שהיא חברתית, אנחנו לא התעמתנו איתה, עשינו טובה לכנסת.

מנסור עבאס: לזכותה שהיא מבקרת אותה.

מנסור עבאס: בסדר, תודה רבה חברת הכנסת אורלי לוי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מוסי רז – בואו נקשיב לו.

קריאה: הנעמנו את זמנכם.

מוסי רז: אדוני יושב-הראש, אדוני השר, חברות וחברי הכנסת, בעולם בשנה-שנתיים האחרונות, מאז הקורונה, חוזרת תופעה עולמית שליוותה את העולם בעבר פעמים רבות, ליוותה הרבה בשנות השבעים והשמונים, לתופעה הזו קוראים אינפלציה.

מוסי רז: התופעה הזו היא חמורה מאוד בארצות הברית, שם עליית המחירים השנתית מתקרבת כבר ל-7%, העלייה הגבוהה ביותר ב-30 השנה האחרונות.

מוסי רז: היא חמורה מאוד באירופה, כשהעלייה היא כבר יותר מ-4%, כשגם זה לא היה שם עשרות שנים.

מוסי רז: היא מתחילה להיווצר, או עלולה להיווצר, גם בישראל.

מוסי רז: כאן האינפלציה היא אומנם 2.4%, שזה נמוך משמעותית מאירופה ומארצות הברית, אבל אסור לתת לאינפלציה להרים ראש.

מוסי רז: אסור לתת לה להרים ראש מסיבות כלכליות וגם אסור לתת לה להרים ראש מסיבות חברתיות, כי אינפלציה – בדרך כלל החזקים יותר יודעים להתגונן טוב יותר מפניה בעוד המוחלשים יותר נחלשים כשהיא קורית.

מוסי רז: מה שקורה כאן, חברה – ואני אזכיר את שמה, וגם קודמתי, חברת הכנסת נעמה לזימי, הזכירה – חברת אסם, שהחליטה להעלות מחירים, עושה את זה בצורה לא צודקת ולא מוצדקת.

מוסי רז: לכאורה זאת זכותה, אבל גם לנו כציבור יש זכות להגיב.

מוסי רז: אני קורא לציבור להימנע ככל האפשר מלצרוך את המוצרים של החברה הזו, וכן להימנע ככל האפשר מלצרוך מוצרים של חברות שמעלות מחירים כרגע.

מוסי רז: אין להן סיבה מוצדקת לעשות את זה, משום שמחירי הדולר והאירו בירידה; משום שמחירי הדלק, המים והחשמל – אם אני הולך על פני השנים האחרונות – בירידה.

מוסי רז: ההוצאות שלהם לא עלו, אפילו, במידה מסוימת, הן ירדו.

מוסי רז: אין להם הצדקה לעשות את זה, ואנחנו כחברה צריכים להיאבק בהם על מנת שלא יעשו את זה, גם החברה הספציפית הזו וגם חברות אחרות.

מוסי רז: נכון שאנחנו ככנסת, הממשלה, צריכים לעשות צעדים נוספים, כמו להעלות את שכר המינימום.

מוסי רז: אני רוצה להדגיש, כשאני מדבר על ענף המזון, שכ-17%, זאת אומרת כשישית, מהצריכה של הישראלים היא מזון, וכמובן בעשירונים התחתונים זה הרבה יותר משישית, בעוד בעשירונים העליונים זה אחוז הרבה יותר זעום.

מוסי רז: זאת אומרת, כשיש עלייה במחירי המזון, מי שנפגע הרבה יותר זה העשירונים היותר-מוחלשים.

מוסי רז: ולכן צריך לפצות אותם על ידי העלאת שכר המינימום, שיוכלו להתמודד עם המצב שנוצר.

מוסי רז: אבל יש כאן תפקיד משותף, אדוני היושב-ראש, גם לכנסת ככנסת, גם לממשלה כממשלה, וגם לנו כחברה, ללמוד ממה שקורה במקומות אחרים בעולם ולעצור את האינפלציה הזו עוד כשהיא נמוכה, לעצור את העלאת המחירים עוד כשהם נמוכים, והם נמוכים כרגע יחסית לעולם בגלל ההתחזקות של השקל.

מוסי רז: אם נעשה את זה נוכל, בצורה הזו, גם באופן כלכלי לסייע לכל אזרחיות ואזרחי ישראל וגם לצמצם את הפער בין המוחלשים לחזקים יותר.

מוסי רז: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מוסי רז.

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, במקומו של חבר הכנסת איימן עודה, שאנחנו מאחלים לו בריאות ורפואה שלמה.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול, אני רוצה להדגיש שזאת הייתה במקור הצעה לסדר-היום של חברי חבר הכנסת איימן עודה, שאני מחליפה אותו ומאחלת לו בריאות שלמה.

עאידה תומא סלימאן: כשהיו הדיונים בתקציב המדינה הזהרנו מהעלאת המחירים והזהרנו מזה שתהיה עלייה מאוד משמעותית במחירים ואיך זה עלול לפגוע בציבור.

עאידה תומא סלימאן: נאמר לנו: על איזה עליית מחירים אתם מדברים, אין שום העלאת מחירים, המחירים לא יעלו.

עאידה תומא סלימאן: אומנם – אפילו בהצעת התקציב ובדברים שהגיעו איתה ידענו מלכתחילה שיטילו מיסים, כמו שראינו לפני כמה ימים כאשר הטילו את המס על המשקאות הממותקים.

עאידה תומא סלימאן: למה אני משתמשת בדוגמה הזו?

עאידה תומא סלימאן: כי לא ייתכן שלאחר שדווקא הקבוצות הכי מוחלשות הוחלשו עוד יותר מעליית המחירים הדרסטית שנעשתה לפני כמה חודשים – וראינו אותה יותר במצרכים הבסיסיים, של אוכל בסיסי, של מצרכים בסיסיים שכל משפחה צריכה, של פירות, של ירקות, של ביגוד, של דברים שהם מהותיים לחיים של כל משפחה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו לא יכולים לסמוך עוד יותר על מה שנקרא תיאוריית השוק החופשי.

עאידה תומא סלימאן: הרי התיאוריה הזו, שבה המדינה נותנת לבעלי ההון, לחברות הגדולות, להשתולל ולהעלות את המחירים, למרות שעברנו שנתיים של קורונה מאוד קשות – ואנחנו יודעים שהציבור סובל בגלל הקורונה: הרבה עסקים התמוטטו, הרבה משפחות נפלו מתחת לקו העוני.

עאידה תומא סלימאן: דווקא דווקא החברות הגדולות והרשתות הגדולות, שלא נסגרו אפילו ליום אחד, ולהפך, עשו כסף והכנסות הרבה יותר גבוהות מכל עסק אחר במשק – נותנים להן להשתולל בצורה כזו.

עאידה תומא סלימאן: נכון שהמדינה צריכה להתערב בהעלאת ההכנסה, גם שכר מינימום, לתת למשפחות להתקיים בכבוד, אבל היא גם צריכה להתערב.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה צריכה להפסיק להגן על בעלי ההון ועל הרשתות הגדלות, ופעם אחת ולתמיד להגיד שרגולציה מחייבת את כולם.

עאידה תומא סלימאן: נכון שאפשר לבקש מהציבור: תחרימו, אל תלכו, אבל מוסי, הם ממילא לא ילכו לאן שהמחירים יותר גבוהים, כי אין להם כסף.

עאידה תומא סלימאן: מה שצריך – שהממשלה תשנה את הגישה שלה, תשנה את המדיניות שלה, תתחיל לתת תמיכה לקבוצות הסוציו-אקונומיות הנמוכות, לאלה שנמצאים מתחת לקו העוני, ותעניש את החברות המשתוללות ואת בעלי ההון שמרוויחים על גבם של המוחלשים.

עאידה תומא סלימאן: רגולציה והעלאת הכנסה – זהו הפתרון.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: ישיב סגן שרת הכלכלה יאיר גולן.

מנסור עבאס: בבקשה.

שלמה קרעי: אתה עדיין חושב שלא נספק שירותי בריאות לחרדים?

שלמה קרעי: או שעכשיו תפנה את זה לעידן רול, החבר שלך, או לממשלה המופקרת שלך?

משה אבוטבול: עידן רול באמצע ריקודים, אל תפריע לו.

משה אבוטבול: הוא רוקד עם מסכה.

משה אבוטבול: על הדם שלנו.

יאיר גולן: ההערות שלך כל כך משונות וכל כך לא קשורות לנושא הדיון שאני לא יודע באמת איך להתייחס אליהן, אבל אני אשמח ללבן את זה איתך לאחר שאני ארד מהדוכן.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אקדים ואומר שהנושא של יוקר המחיה הוא אכן נושא בעל חשיבות עליונה, ובתוכו הנושא של מחירי מוצרי המזון והצריכה הבסיסיים הוא בעל חשיבות אף גדולה יותר.

יאיר גולן: אני אקדים ואומר שאני מציע להעביר את הנושא לדיון בוועדת הכלכלה.

יאיר גולן: זה נושא רציני, זה נושא שמקיף את כל חברי הבית הזה.

יאיר גולן: יוקר המחיה זה לא עניין של אופוזיציה או קואליציה, זה עניין של כולנו.

יאיר גולן: ברור שהאחריות להתמודדות עם יוקר המחיה היא של ממשלת ישראל כולה, והתוכנית להורדת יוקר המחיה מצריכה שיתוף פעולה בין כלל המשרדים הרלוונטיים לעניין.

יאיר גולן: יוקר המחיה חולש על סוגיות רבות ומצריך שילוב זרועות בין משרדי האוצר, השיכון והבינוי, התחבורה, החקלאות, הבריאות, הכלכלה ועוד.

יאיר גולן: על רקע שיבושים משמעותיים בשרשראות האספקה, לצד היצע מוגבל ביחס לביקושים גוברים בחודשים האחרונים, אנו עדים לעלייה ניכרת במחירי חומרי הגלם בכל העולם, המצטרפת לעלייה המתמשכת במחירי הובלת הסחורות, התייקרות של עשרות ואף מאות אחוזים.

יאיר גולן: יחד עם זאת, לנוכח ההשלכות הכבדות של יוקר המחיה על כל בית בישראל, משרד הכלכלה והתעשייה רואה חשיבות רבה בפעילות נמרצת למען הורדת יוקר המחיה.

יאיר גולן: ברור שפעילות זו נעשית בתנאים לא פשוטים.

יאיר גולן: להלן כמה פעולות של משרד הכלכלה והתעשייה לטיפול ביוקר המחיה.

יאיר גולן: שיח שוטף עם התעשיינים, היבואנים והקמעונאים.

יאיר גולן: שרת הכלכלה והתעשייה נפגשה בחודש וחצי האחרונים עם המנכ"לים של רשתות השיווק, עם תעשיינים מתחום המזון ועם היבואנים הגדולים של מוצרי צרכנות בנושא מניעת עליות מחירים והתייקרות יוקר המחיה.

יאיר גולן: משרד הכלכלה והתעשייה יצא לעבודת מטה מקיפה לבניית תוכנית להורדת יוקר המחיה, ובנוסף יקיים בחינה משותפת, יחד עם משרד האוצר, לצורך בחינת מגוון דרכים שיקלו על הצרכנים ויסייעו לבלימת עליית המחירים.

יאיר גולן: הנושא הזה, אני מקדים ואומר, הוא מורכב – שלום ליושב-ראש הכנסת.

יאיר גולן: הנושא הזה, כאמור, הוא מורכב, דורש שיתוף פעולה והבנה בוגרת מצד כל המרכיבים שאותם ציינתי.

יאיר גולן: בתחום הפחתת הנטל הרגולטורי והביורוקרטי, שגם בכוחו להוביל להוזלה במחירים: תבוצע רפורמה ביבוא ובתקינה.

יאיר גולן: הרפורמה ביבוא תגביר את התחרות במשק, תוזיל את המחירים לצרכן, באמצעות ייעול תהליך היבוא והקלת אופן כניסת המוצרים למשק.

יאיר גולן: העיקרון המנחה והמהלך העיקרי שאותו אנחנו מקדמים הינו לאפשר יבוא על בסיס הצהרה של היבואן שבמסגרת זו ננקטו פעולות לאימוץ סטנדרט תקינה בין-לאומי, בדגש על הסטנדרט האירופי.

יאיר גולן: כל זאת, תוך שמירה על עצמאות התעשייה בישראל כיעד אסטרטגי וחשיבותה למשק הישראלי ככלכלת אי.

יאיר גולן: הרפורמה שאנו מביאים צפויה להגדיל ההיצע, להגדיל את התחרות, להגדיל את כמות המוצרים ואת מספר היבואנים, ולכן כל ההרחבה הזאת צריכה בסופו של דבר להוביל להורדת המחיר לצרכן.

יאיר גולן: משרד הכלכלה והתעשייה פרסם טיוטת צו המונה אלפי סוגי מוצרים שיותרו למכירה בישראל ללא הביורוקרטיה הכרוכה בכך היום.

יאיר גולן: כצעד מיידי שיסייע במניעת עליות המחירים, יעודכן צו קבוצות יבוא ויהיה מעבר של שלושה תקנים ממסלול בדיקה למסלול הצהרה בלבד.

יאיר גולן: אנחנו מראש נתחיל בנושאים שחלקם, דרך אגב, היוקר שלהם עלה כאן בבית הזה.

יאיר גולן: כאלה שבהם אנחנו בטוחים או משוכנעים ברמה גבוהה שפתיחת השוק אכן תוביל לירידת מחירים.

יאיר גולן: הנושא הבא שאותו אנחנו בודקים הוא בחינת פערי תיווך בפירות ובירקות.

יאיר גולן: נושא זה מובל על ידי מנכ"ל המשרד באופן אישי.

יאיר גולן: הוועדה הבין-משרדית התכנסה כבר כמה פעמים, שמעה עשרות של חקלאים, סיטונאים, קמעונאים, וגיבשה עד כה תמונת מצב מפורטת בנושא.

יאיר גולן: היא תדון בנושאים אלה ותמליץ המלצות עד סוף חודש זה.

יאיר גולן: אני מקווה שההמלצות אלה יביאו לשינויים שבקצה שלהם – ירידה במחירי הפירות והירקות.

יאיר גולן: הנושא הבא הוא הפחתת מחירים לצרכן באמצעות מכסות.

יאיר גולן: המכסות, מכסות הייבוא, מייצרות לצרכנים אלטרנטיבה זולה יותר, באיכות גבוהה ומעודדות תחרות.

יאיר גולן: לצד זאת, אנחנו מגבירים את האכיפה בנקודות המכירה, כך שצרכנים יזכו בהטבה הזו במלואה בתחום של נגישות, מחיר ואיכות.

יאיר גולן: כך למשל, במכרז לייבוא בשר טרי במכסות פטורות ממכס בתהליך תחרותי, הזוכים התחייבו לשווק בשר טחון טרי במחיר לצרכן של 28–30 שקל בלבד לק"ג.

יאיר גולן: בנוסף, מתקיים הליך תחרותי בייבוא גבינה ושעועית קפואה.

יאיר גולן: הדברים האלה נראים זוטות, אבל כל נושא כזה נבחן בקפידה.

יאיר גולן: ברגע שאנחנו משוכנעים שאכן יש בכוחו של התהליך להוריד את המחיר, אנחנו מאמצים אותו ומיישמים אותו בזריזות.

יאיר גולן: בתחום קידום התחרות והפחתת הריכוזיות, שרת הכלכלה והתעשייה בחרה ממונה על התחרות ממש בימים האחרונים, ומינויה יובא לאישור הממשלה בימים הקרובים.

יאיר גולן: רשות התחרות מבצעת מעקב תמידי על השוק; מבצעת מחקרי שוק ופועלת בכל מקום שבו יש חשד לעבירה.

יאיר גולן: כידוע, בימים אלה מתנהלת חקירה על ידי הרשות, על פי סמכויותיה, נגד ספקי וקמעונאי המזון.

יאיר גולן: כמו כן, בימים אלה מקודם תיקון לחוק התחרות הכלכלית, שכולל הקניית סמכות לממונה, לתת הוראות ליבואן ישיר, על מנת למנוע פגיעה בתחרות.

יאיר גולן: אני חושב שזו מהפכה של ממש.

יאיר גולן: יש בכוחה להוריד את המחיר של מגוון רחב מאוד של מוצרים.

יאיר גולן: אני רוצה לאחל הצלחה לממונה החדשה, כמובן בהנחה שמינויה יאושר.

יאיר גולן: ונדמה לי, שהפעולות שהיא נקטה בהן, גם כממלאת-מקום ראשת רשות התחרות, הן בהחלט פעולות מרשימות, שמעידות על הכיוון שהרשות מתכוונת לנוע בו בחודשים ובשנים הקרובים.

יאיר גולן: בתחום קידום מודעות צרכנית ושקיפות במידע, הכוונה של משרד היא להפנות זרקור על מחירי מוצרים נבחרים.

יאיר גולן: המשרד מתכוון להעצים את שימת הזרקור, ככלי צרכני על אזורים שבהם רמת המחירים גבוהה.

יאיר גולן: השוואות המחירים הן כלי חשוב לקידום מודעות צרכנית ולהגברת השקיפות בעבור הצרכנים.

יאיר גולן: כלי זה, שבמשך שנים נוון למדיי על ידי ממשלות ישראל הקודמות, אנחנו מקווים להחיות אותו ולהציב רשות צרכנות יעילה, אפקטיבית ונושכת.

יאיר גולן: ובסוף, כל הנושא של אכיפה צרכנית, בכוונת הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן למנוע הטעיות; למנוע השפעה בלתי הוגנת; לטפל בהתקשרויות מיותרות, שמעלות את המחיר לצרכן.

יאיר גולן: הליכי אכיפה אלה מתמקדים, למשל, במניעת עוקץ פיננסי, שפוגע בצרכנים במצוקה כלכלית; במניעת הטעיה באריזות – שהיא דרך לייקר מוצרים ביותר ממה שהצרכן מרגיש; מאבק במבצעים לא אמיתיים, שגורמים לצרכן לבזבז את הכנסתו הפנויה, ועוד ועוד.

יאיר גולן: בנוסף, המועצה הישראלית לצרכנות פרסמה בימים אלה סיכום פעילותה בשנת 2021.

יאיר גולן: יש לציין שבמועצה התקבלו למעלה מ-73,000 פניות צרכנים, בשורה ארוכה של נושאים, החל מתיירות, ביטול אירועים ועד הטעיות במסחר.

יאיר גולן: אנשי המועצה החזירו לציבור בשנה זו כ-15 מיליון ש"ח מבתי העסק.

יאיר גולן: כמו כן, המועצה לצרכנות הגישה שורה של תביעות ייצוגיות נגד החברות המובילות במשק, בגין מעשה הטעיה ועוולות צרכניות.

יאיר גולן: אני אומר, עם כל זאת, אנחנו מתכוונים להגדיל את האפקטיביות של הרשות ולהפוך אותה, כאמור, לנשכנית יותר.

יאיר גולן: כפי שציינתי בראשית דבריי, אדוני היושב-ראש, מוצע להעביר את ההצעה לסדר-היום לוועדת הכלכלה ולהמשיך את הדיון בוועדה בנושא חשוב זה.

יאיר גולן: תודה.

מיקי לוי: המציעים מסכימים להצעת סגן השר?

אורי מקלב: כלכלה, כלכלה.

מיקי לוי: כלכלה?

אורי מקלב: עמדה נוספת.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: אני לא מבין.

אורי מקלב: עמדה נוספת.

אורי מקלב: בבקשה, מהצד.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, אני דווקא רוצה להתייחס, לאחר דברי סגן השר, שאומנם משרד הכלכלה ענה את התשובה, ויכול להיות שיש לו כוונות טובות, אבל הדרך לכוונות טובות צריכה לעבור דרך האוצר.

אורי מקלב: שר אוצר היה פה, ביקר פה, זו באמת הייתה הפתעה.

אורי מקלב: ואני חשבתי שבגלל שיש שני נושאים דחופים שהנשיאות הכנסת – שאתה היושב-ראש אישרת: גם דוח העוני וגם יוקר המחיה.

אורי מקלב: הוא בא להגיד איזו אמירה בעניין הזה, אבל התברר – התאכזבתי, והוא לא אמר שום דבר בעניין הזה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים – רק עכשיו, ממש בשעה האחרונה, התפרסם תחקיר באחד הערוצים, שעליית מחירים עכשיו, בסל ממוצע, כבר עכשיו היא 10% או קרוב ל-10% וקצת, וגם יותר מ-10%.

אורי מקלב: זה אומר עליית מחירים משמעותית מאוד, שהיא משמעותית מאוד לאנשים שנמצאים ברמת הכנסה הבינונית והנמוכה, שעיקר ההוצאות שלהם הן הוצאות על מחיה ועל מזון.

אורי מקלב: גם השירותים מסביב עלו.

אורי מקלב: אז זאת אומרת, אנחנו היום באירוע הרבה יותר חמור, ואי-אפשר להתכחש.

אורי מקלב: ההרגשה היא שעם כל הכוונה הטובה לעשות רפורמה בחקלאות, אתם לא מסוגלים להעביר את הרפורמה בחקלאות.

אורי מקלב: היא לא נעשית – הרפורמה בחקלאות.

אורי מקלב: רק עכשיו העבירו את כל – אביא לכם דוגמה אחת.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על ייקור המחירים גם בשתייה המתוקה, עליית מחירים כללית בכל המוצרים, חשמל ועוד, וחד-פעמי.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שהיום בקבוק קולה עולה 9 שקלים.

אורי מקלב: שישייה עולה למעל מ-50 שקל.

אורי מקלב: ג'ריקן של פטל פשוט, של שלושה ליטרים – 70 שקלים.

מיקי לוי: תודה.

אורי מקלב: זה משפיע מאוד, אדוני היושב-ראש, על יוקר המחיה.

אורי מקלב: יוקר המחיה מתגלגל מאוד.

אורי מקלב: זה כדור שלג.

אורי מקלב: כשזה מתחיל, אתה נותן לו את האפשרות והמלחמה צריכה להיות הרבה יותר אגרסיבית, ולא בקול ענות חלושה.

אורי מקלב: אני רק רוצה לספר לך, אדוני היושב-ראש, שאזרחי ישראל עכשיו התבשרו שבדיקות ה-PCR מתבטלות, וצריך לעשות בדיקות אנטיגן בבית.

אורי מקלב: כמה עולה אנטיגן?

אורי מקלב: שפופרת או חבילה אחת עם שתי בדיקות למעלה מ-50 ש"ח.

אורי מקלב: משפחה עם כמה נפשות צריכה לבוא ולעבור.

אורי מקלב: תראה, איזו השלכה יש רק על דבר קטן שאנחנו היום התבשרנו, או קודם התבשרנו רק על בדיקות אנטיגן.

אורי מקלב: אם מדובר על יוקר מחיה, שהוא צריך בוודאי משמעות והתערבות הרבה יותר חזקה ודרמטית.

אורי מקלב: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה, למרות – הצבעה לוועדת הכלכלה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 9

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 9, אין נמנעים, אין נגד.

מיקי לוי: נושא התייקרות מחירי מוצרי מזון וצריכה בסיסיים יועבר לוועדת הכלכלה.

מיקי לוי: << הלסי >> דוח העוני שפרסם המוסד לביטוח לאומי << הלסי >>

מיקי לוי: הצעה לסדר-היום בנושא:

מיקי לוי: דוח העוני שפרסם המוסד לביטוח לאומי – מס' 1394, 1402, 1419 ו-1439.

מיקי לוי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת פרוש, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: אבו שחאדה, ככה זה מופיע.

מיקי לוי: חבר הכנסת פרוש.

מיקי לוי: אחריו – חברת הכנסת דיסטל.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש - - -

מיקי לוי: זה על פי סדר הגשת ההצעות.

סמי אבו שחאדה: מאה אחוז.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני הייתי בשמחה גם מכבד את חבר הכנסת אבו שחאדה שידבר ראשון, אבל כנראה שעוזריי היו זריזים יותר מהעוזרים שלך, והם הגישו.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אפשר לומר הרבה דברים על הממשלה הקודמת, אך אף אחד לא יחלוק עליי שהיא הייתה ממשלה שהייתה קשובה לצרכים של הציבור החלש בישראל.

מאיר פרוש: בזמן הקורונה, כאשר עסקים נסגרו ועובדים איבדו את מקומם עבודתם, הממשלה התערבה ונתנה סל ביטחון ותמיכה כספית לאותם שהיו יכולים להגיע לפת לחם ממש.

מאיר פרוש: למעשה, על פי הדוח שפורסם השבוע עולה כי התמיכה הזו היא מה שבלמה את העלייה באחוזי העוני בישראל.

מאיר פרוש: לעומת זאת, הממשלה הנוכחית הודיעה באטימות לב, שאין בכוונתה להעניק סל של ביטחון כלכלי למשפחות בזמן הקורונה, ואף בשרירות לב, הטילה מיסים על מוצרים בסיסיים, שיש להם השלכה כלכלית ישירה על השכבות החלשות.

מאיר פרוש: דבר זה שבוודאי יוביל, שוב, לעלייה באחוזי העוני בישראל ובילדים שיהיו רעבים ללחם.

מאיר פרוש: רק היום יכולנו לעזור למשפחות חלשות, ולתמוך בחוק שהגשתי לסבסוד מדיחי כלים למשפחות מעל ארבע נפשות, אבל הממשלה בחרה לדחות את ההצעה ולהצביע נגדה.

מאיר פרוש: בעיניי זו אטימות.

מאיר פרוש: מדוח העוני של המוסד לביטוח הלאומי, שהתפרסם ביום רביעי האחרון, כ"ה בטבת תשפ"ב, 29 בדצמבר 2021, עולה כי בישראל חיים היום כ-9.2 מיליון אנשים, בהם יותר מ-860,000 ילדים וכ-160,000 ישראלים בגילאי פרישה.

מאיר פרוש: עוד עולה מהנתונים שכ-16.2% מהמשפחות נמצאות באי-ביטחון תזונתי בשנת 2021, מחצית מהן באי-ביטחון תזונתי חמור, לעומת שיעור של 18.1% בסקר האחרון שנערך ב-2016.

מאיר פרוש: גם למענקים למשפחות, לעצמאים ולקשישים, שניתנו לאורך שנה, הייתה השפעה שנאמדת בכ-1% על הפחתת העוני של משפחות עובדות ושל שאר המשפחות.

מאיר פרוש: בביטוח הלאומי אומרים שההתערבות והתמיכה הממשלתית שניתנו בשנת 2020, בשל הקורונה, בלמו את העלייה באחוזי העוני בישראל.

מאיר פרוש: לפי הדוח, דמי האבטלה שניתנו לשכירים בחל"ת, והקלות נוספות, שניתנו במערכת דמי האבטלה בשנת 2020, היו הגורמים המשפיעים ביותר על בלימת העוני, והם תרמו להפחתת שיעור העוני בכ-3%.

מאיר פרוש: מספר העניים בישראל ירד ב-2020, למרות משבר נגיף הקורונה, וההצלחה נובעת לפי החוקרים מהסיוע המשמעותי שהעניקה הממשלה הקודמת בדמות החל"ת המורחב והפיצויים, שמנעו עלייה של כ-10% בשיעור העוני.

מאיר פרוש: אני פונה לממשלה הזאת, ואני כיהודי אומר את זה, אנחנו מדינה בשלטון של יהודים, שאמורה לחרות על דגלה את הדאגה לציבור החלש ולהיות אכפתיים וקשובים למצוקות של הציבור הזה, שלא יהיו חלילה ילדים רעבים ללחם.

מאיר פרוש: אם חלילה לא – הממשלה הזאת תיזכר לדיראון עולם, כממשלה שהתעמרה, התאכזרה לחלשים, והביאה ילדים לחרפת רעב.

מאיר פרוש: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: אין שר במליאה, את יכולה לדבר.

קריאה: יש.

מיקי לוי: מה לעשות שיש שר במליאה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת דיסטל.

גלית דיסטל אטבריאן: מה, אם אין שר אז אפשר לדבר חופשי?

מיקי לוי: לא.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה, אדוני יושב-ראש הכנסת, אני מסכימה עם כל מילה שחבר הכנסת פרוש אמר.

גלית דיסטל אטבריאן: בעקבות המקרה שבו מנסור הבוס, יושב-ראש הכנסת, והאיש שלו נמכר הנגב – לידיו נמכר הנגב, רק הבוקר הוא מנע ממני את זכותי לעלות ולדבר, כי כרגע הוא הבוס המוחלט והטוטליטרי של האולם הזה, אני מוצאת לנכון לדבר עליו.

גלית דיסטל אטבריאן: אם הוא היה – חבל שהוא התחלף – אם הוא היה פה, הייתי שואלת אותו את השאלה שאילה חסון הציבה לא מזמן, והיא מדוע עמותת 48, העמותה של מנסור עבאס, באופן רשמי, ושל רע"מ באופן רשמי, שפרסמה ב-2018, את הכוונות שלה – במסמך המקורי ב-2018 כתוב כך: העמותה תעביר כספים לשהידים, לאסירים הביטחוניים ולכל מי שאי-פעם ניסה לרצוח והצליח לרצוח, או לפגוע, או לפצוע יהודי.

גלית דיסטל אטבריאן: מה למנסור עבאס, האיש שהוא בעד מדינה יהודית, ולעמותה שכתוב לה בכותרת: רצח יהודים, אנחנו מעבירים לכם כסף?

גלית דיסטל אטבריאן: ובכן, אילה חסון ניסתה לקבל תשובה ולא מצאה.

גלית דיסטל אטבריאן: מה היא כן מצאה?

גלית דיסטל אטבריאן: שמנסור עבאס רץ למסמכים מ-2018 ומחק את המילה "שהידים", ומחק את המילים "אסירים ביטחוניים", והשאיר רק אלמנות ויתומים.

גלית דיסטל אטבריאן: חבל שמנסור עבאס לא כאן, אדוני יושב-ראש הכנסת, כי הייתי שואלת אותו את זה.

גלית דיסטל אטבריאן: הייתי שואלת אותו עוד שאלה.

גלית דיסטל אטבריאן: ע'אזי עיסא, אחד הבכירים של רע"מ, נפגש בחמאס עם ע'אזי חאמד, אחד הבכירים.

גלית דיסטל אטבריאן: נחשו איפה?

גלית דיסטל אטבריאן: בחמאס.

גלית דיסטל אטבריאן: מדוע?

גלית דיסטל אטבריאן: הייתי שואלת את מנסור עבאס מדוע ע'אזי חאמד מהחמאס הודה לע'אזי עיסא, שימו לב, על הפעולות של עמותת 48?

גלית דיסטל אטבריאן: אילו פעולות בדיוק עמותת 48 ביצעה למען החמאס?

גלית דיסטל אטבריאן: אותה עמותה שמגלגלת חצי מיליארד שקלים בשנה, ומעבירה אותם אלוהים יודע לאיפה.

גלית דיסטל אטבריאן: גם את זה אילה חסון שאלה את ע'אזי עיסא.

גלית דיסטל אטבריאן: ע'אזי עיסא סירב לענות.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא אמר: אינני יודע למה בכיר החמאס מודה לי על העמותה שלי.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא באמת לא יודע.

גלית דיסטל אטבריאן: אם מנסור עבאס רק היה פה, גם הייתי שואלת אותו מדוע יום אחרי החתימה של ההסכמים הקואליציוניים בכפר המכבייה – ואגב, האדריכל של ההסכמים האלה הוא אותו ע'אזי עיסא, חברו הטוב של ע'אזי מוסא מהחמאס.

גלית דיסטל אטבריאן: ניחא.

גלית דיסטל אטבריאן: מדוע יום אחרי חתימת ההסכמים נפתחו עוד ועוד ועוד סניפים לעמותה?

גלית דיסטל אטבריאן: למה נפתחים עוד סניפים דקה אחרי שמובטחים למנסור עבאס 53 מיליארד שקלים?

גלית דיסטל אטבריאן: למה הוא פתח עוד סניפים אם לא ככלי קיבול, כדי להכניס את הכסף של משלם המיסים הישראלי.

גלית דיסטל אטבריאן: עוד הייתי שואלת אותו איך קורה – מנסור עבאס, אתה היונה הצחורה והתמה שרוצה לעשות שלום ודו-קיום; איך קורה מר מנסור עבאס, שהעמותה שלך בטול כרם מנוהלת על ידי אישה – שימו לב – שאח שלה הוא ממבצעי הפיגוע במלון פארק, בעלה שייך לג'יהאד והבן שלה יושב בכלא על עבירות ביטחוניות.

גלית דיסטל אטבריאן: מה לזה ולהמשך קיומה של מדינה יהודית?

מיקי לוי: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: מה לזה ולחיוכים של מנסור עבאס כאן, אם לא עקרון התקייה?

גלית דיסטל אטבריאן: מנסור עבאס, ואת זה אזרחי ישראל חייבים להבין, לוקח מכספי המיסים של הישראלים ומעביר אותם לרוצחים שלהם בחמאס.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הדובר הבא, חבר הכנסת אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני רוצה לדבר על אחד הנושאים הכי קשים שאיתם אנחנו מתמודדים כחברה וכמדינה, שזה נושא העוני.

סמי אבו שחאדה: התפרסם לאחרונה דוח הביטוח הלאומי לשנת 2021 מהמון נתונים לגבי מצב העוני במדינה.

סמי אבו שחאדה: יש שם נתונים קשים מאוד.

סמי אבו שחאדה: הדיבור הוא על הממוצע של העוני, ומשפחות עניות, משפחות מתחת לקו העוני הן בין 21% ל-22%.

סמי אבו שחאדה: רק שמי שבאמת נכנס לדוח רואה שהנתון הזה, אדוני, מאוד מטעה.

סמי אבו שחאדה: הפערים בחברה הישראלית, כבוד היושב-ראש, בין החברה היהודית החרדית לחברה היהודית החילונית לבין החברה הערבית, הם פשוט גדולים מדי, ובחלקם גם מזעזעים.

סמי אבו שחאדה: בחברה הערבית, אדוני, נתוני העוני הם גבוליים.

סמי אבו שחאדה: הם לא קצת מעל הנתון הממוצע של המדינה, הם כ-40%, וזה מה שמעלה בכלל את הממוצע בארץ, והנתון הוא נתון קשה מאוד.

סמי אבו שחאדה: לגבי הקורלציה שבין עוני לפשיעה – זה דברים שמוכחים מדעית, אדוני.

סמי אבו שחאדה: בכל מקום בעולם, איפה שיש עוני, יש פשיעה.

סמי אבו שחאדה: זה איפה שאני גדלתי, האמת.

סמי אבו שחאדה: אני גדלתי בשכונת הרכבת בלוד, בגטו של רמלה, בשכונת עג'מי ביפו.

סמי אבו שחאדה: איפה שיש עוני, יש פשיעה.

סמי אבו שחאדה: והדברים האלה הם מאוד קשים.

סמי אבו שחאדה: לצערי הרב, אדוני היושב-ראש, יש לי תחושה לאחרונה שבגלל שהרוב המוחץ של חברי הכנסת כבר לא מגיע מהשכונות האלה של העוני, עם הזמן, אנחנו קצת מאבדים את היכולת להבנה של העוני.

סמי אבו שחאדה: לכן נעשים פה כל מיני דברים שלא עוזרים לחברה הענייה, ולא מקדמים שוויון בתוך השכבות השונות מבחינה חברתית-כלכלית במדינה.

סמי אבו שחאדה: ולכן גם אנחנו רואים מדיניות שהיא מאוד בעייתית.

סמי אבו שחאדה: יש לנו נתוני עוני מאוד קשים, ואז אנחנו רואים מדיניות של ממשלה שפוגעת באוכלוסיות המוחלשות ובעניים.

סמי אבו שחאדה: וכמובן, זה מביא ליותר פגיעה בחברה היותר-מוחלשת, שזאת החברה של המיעוט הערבי הפלסטיני במדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: מה הממשלה מביאה כפתרונות?

סמי אבו שחאדה: אנחנו רואים העלאת מחירים בכל מוצרי הצריכה דווקא של החברות המוחלשות.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, זה בא כעונש קולקטיבי לחברות האלה, כי אין להן מספיק כוח בתוך הכנסת, או שכנראה רוב חברי הכנסת לא מגיעים משם וקשה להם מאוד להבין עוני.

סמי אבו שחאדה: ואז אנחנו רואים את ההעלאה במחירים על המוצרים החד-פעמיים ועל המשקאות, ובכלל כל המוצרים החשובים לאוכל ולשתייה, ולחיי היום-יום, מה שמאוד מקשה על החברה הענייה.

סמי אבו שחאדה: בנוסף לזה, אנחנו רואים איפה המדינה משקיעה.

סמי אבו שחאדה: היא משקיעה בהעמקת הכיבוש וההתנחלויות, המשך ייהוד ירושלים, רדיפת החברה הערבית בנגב.

סמי אבו שחאדה: וכל זה לא מקדם אותנו לשום מקום טוב.

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

סמי אבו שחאדה: אני מייד מסיים, אדוני.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לדבר על פתרונות, מייד, בדקה.

סמי אבו שחאדה: יש פתרונות, אדוני, ויש פתרונות הרבה יותר טובים וקונסטרוקטיביים.

סמי אבו שחאדה: אנחנו חייבים לקדם אזורי תעשייה במקומות העניים, אדוני.

סמי אבו שחאדה: ועל זה מדבר פרופ' זליכה כבר די הרבה זמן.

סמי אבו שחאדה: גם פרויקטים כלכליים שמהווים עוגן כלכלי, כמו בית חולים רציני גדול בעיר ערבית, כמו אוניברסיטה ערבית גדולה, כמו פרויקטים גדולים שיכולים להוות עוגן כלכלי וצמיחה כלכלית.

סמי אבו שחאדה: בנוסף לזה, אפשר גם לקדם מאבק בגזענות בתוך המדינה, בין יהודים לערבים, ואפשר גם לעשות כל מיני פתרונות אחרים.

סמי אבו שחאדה: בשביל זה, אדוני, אני מציע להעביר את הנושא הזה לדיון בוועדת העבודה והרווחה, כדי שנוכל להעמיק את הדיון ולקדם את הנושא.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים במצב מאוד מאוד מצער כשאנחנו רואים את דוח העוני שמפרסם הביטוח הלאומי.

משה אבוטבול: אבל מי שחושב שרק הביטוח הלאומי יודע להוציא דוחות אמיתיים וטובים, אז אני כמובן קיבלתי מארגון לתת, שגם הוא הכין דוח עוני אלטרנטיבי.

משה אבוטבול: והוא מביא שם בדפים רבים את כל הדיאגרמות וכל הדברים, כיצד המצב הכלכלי שלנו נמצא בשפל מאוד מאוד גדול.

משה אבוטבול: אז כמובן שאנחנו מצירים על כך.

משה אבוטבול: חייבים לעשות את הכול כדי לפעול בנושא הזה.

משה אבוטבול: ואנחנו גם לפעמים יוצאים מגדרנו.

משה אבוטבול: ממש לפני כמה רגעים ביקשו ממני לחתום על הצעת חוק לגבי שכר המינימום, וזה גם כן הגיע משורות הקואליציה.

משה אבוטבול: חתמנו.

משה אבוטבול: אנחנו נחתום על כל דבר שיכול לגרום טוב לאותן משפחות, שהן לא יהיו, חלילה, באותם מקומות שבהם אף אחד לא רוצה לראות אותם.

משה אבוטבול: אבל אתם חייבים להבין, זה לא בא ככה, איך שאומרים, בצורה כזאת שפתאום נעשינו עניים או דברים מהסוג הזה.

משה אבוטבול: אלה תהליכים שקורים כאן, בתוך הממשלה הזו.

משה אבוטבול: הממשלה האטומה הזו, שבעצם לא מבינה שזה בעצם כמו מקל כביסה, אדוני היושב-ראש: לוחצים למעלה, נפתח למטה.

משה אבוטבול: לא יעזור שום דבר.

משה אבוטבול: ברגע ששר האוצר או שר המיסים – היה פעם בעבר, המנוח, עליו השלום, שר האוצר היה משה ניסים, אז היו שקראו לו בזמנו נושה מיסים.

קריאה: הוא בחיים.

קריאה: שייבדל לחיים ארוכים.

משה אבוטבול: חיים ארוכים.

משה אבוטבול: אז הינה, יש לו סגולה לחיים ארוכים.

מיקי לוי: לא רק זאת, הוא היה שר המשפטים רציני מאוד.

משה אבוטבול: הוא היה גם שר האוצר.

משה אבוטבול: אז קראו לו משה ניסים.

משה אבוטבול: אני אומר שעכשיו לשר האוצר שלנו נתנו שם מאוד יפה – ליברמס.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: אני קורא לכם פה דבר שאתם חייבים לדעת.

משה אבוטבול: גד ליאור אומר ב-Ynet "שר המיסים", על ליברמן, והוא אומר, "שנים שלא היה בישראל שר אוצר שהיה חתום על כמות צווים להעלאת מיסים גדולה כל כך".

משה אבוטבול: וזה שהוא הבטיח במערכת הבחירות שהוא לא יעלה מיסים וכל הדברים, אוקיי, דיבורים לחוד ומעשים לחוד.

משה אבוטבול: אבל חברים יקרים, אתם צריכים להבין שההתפתחות של הדבר הזה נעשית בצורה מאוד מאוד ברורה.

משה אבוטבול: ברגע שאנחנו רואים שמעלים את התחבורה הציבורית – ולאחר מכן, רואים גם כן מיסים לאורך כל הדרך.

משה אבוטבול: גם הארנונה, אפשר כבר לייקר את זה יותר.

משה אבוטבול: כל דבר ודבר, כשאנחנו עוברים עליו – בואו נאמר ככה, אין דבר שלא שמו בו מכה.

משה אבוטבול: ירקות, עם החקלאים, וכל הדברים שאנחנו רואים.

משה אבוטבול: זה באמת מביא אותנו למצב שאנשים מגיעים לעוני.

משה אבוטבול: אם אנחנו לא נעשה את הכול – אבל חייבים לומר דבר אחד.

משה אבוטבול: ייאמר לשבחם של השרים.

משה אבוטבול: מאוד נהניתי מכתבתו של ארז צדוק, שדיבר על הטיסות הרבות שכן עושים אותם המופלאים שיושבים פה – שלא יושבים פה בעצם, כי יש להם נורבגים.

משה אבוטבול: 61 טיסות, אדוני היושב-ראש, עשו בממשלת בנט בשבעה חודשים.

משה אבוטבול: לעומת זה, 35 – בנימין נתניהו בממשלה הקודמת.

משה אבוטבול: ובקודמת שבקודמת היו 50, כלומר, הוא גם הוריד את הטיסות.

משה אבוטבול: וכל זה, הטיסות הרבות האלה, אדוני היושב-ראש, כשיש קורונה, כשיש מגבלות.

משה אבוטבול: איזה כישרון יש לשרים האלה לעוף ממקום למקום.

מיקי לוי: תודה רבה.

משה אבוטבול: ולסיום, אל תשכח שכשמדובר בשר חוץ או ראש ממשלה, הטיסות מאוד יקרות, בפרט כשהם נוסעים עם מטוסים ריקים.

משה אבוטבול: אז אנא, התושבים, כשאתם רואים את דוח העוני, תיזכרו בכל אלה, מדושני העונג, שכשאנחנו רואים את הדוחות, הם טסים למרחקים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: המציעים מסכימים להעביר את זה לעבודה ורווחה?

מיקי לוי: סליחה, השר.

מיקי לוי: אני מתנצל.

מיקי לוי: תשובת השר.

משה אבוטבול: איפה השר?

משה אבוטבול: נו, יאללה.

משה אבוטבול: השר יביא לנו עגלה מלאה עכשיו, כנראה, עם כל מיני - - -

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: פתאום נעלמת לי.

משה אבוטבול: מאיר, אי-אפשר להתעלם ממך.

משה אבוטבול: אתה, ברוך השם, בולט.

מאיר פרוש: אני מוחה על כך שברשימת הדוברים השר מוזכר כחבר כנסת.

מאיר כהן: זה בסדר גמור.

משה אבוטבול: ואפילו הוא לא נורבגי.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, במהלך כהונתי, גם בפעם שעברה וגם עכשיו, הצלחתי להוביל – בענווה גדולה אני אומר את זה – כמה פרויקטים חשובים, וביניהם תוכנית שמטפלת בעוני, נושמים לרווחה, שעליה אני אפרט בהמשך.

מאיר כהן: כמו כן, עצרתי דבר מאוד חשוב, את תהליך ההפרטה של שירותי המשרד, מתוך תפיסה, שאני אחזור עליה כמה פעמים, שהמדינה היא זו שצריכה לקחת אחריות.

מאיר כהן: ועכשיו, בכל מה שאני אומר אני לא סותר את הדוחות.

מאיר כהן: הדוחות הם דוחות, אני מתייחס אליהם בשיא הרצינות.

מאיר כהן: אני יודע לפלח אותם כמו שאתם יודעים לפלח אותם.

מאיר כהן: אנחנו צריכים, המדינה צריכה, לשנס מותניים, ואנחנו עושים את זה במרץ גדול מאוד, לא רק משרד הרווחה, כל המשרדים, כולל הקמת שולחן גדול מאוד של כל המשרדים כדי לטפל מיידית בנושאים שעלו מתוך הדוח, שעיקרם זה הסכנה שאנשים, במיוחד ממעמד הביניים, במיוחד העצמאים, לאט-לאט, בעקבות הקורונה, מוצאים את עצמם משיקים, בחלקם, לא כולם, לקו העוני.

מאיר כהן: אז אמרתי, אחריות היא מילת המפתח, היא האמירה המרכזית שצריכה לצאת ממשרדי הממשלה, שהפכו במקרים רבים לשותפים, גם המגזר השלישי.

מאיר כהן: וצריך לומר בקול רם וברור: הממשלה – ואני חוזר על זה בפעם השלישית – לצד כל שלל תפקידיה, חייבת, חייבת לטפל בשאלת העוני.

מאיר כהן: ואני חוזר שוב, האחריות היא שלנו.

מאיר כהן: הפרויקט החשוב ביותר והמשמעותי שאני מוביל, והובלתי כבר בכהונה הראשונה, הוא ללא ספק הוועדה לצמצום העוני, שעמד בראשה אלי אלאלוף, ייבדל לחיים ארוכים.

מאיר כהן: נסעתי למשרדי ה-OECD, ישבתי שבוע שלם בפריז, ולמדתי איך מדינות מתמודדות עם שאלת העוני.

מאיר כהן: כי הבנו את מה שאתם מבינים, חבריי וחברותיי, שהסכנה העיקרית לחברות בכל מקום, ובמיוחד במדינת ישראל, היא סכנת העוני.

מאיר כהן: החשיבות של אותה ועדה היא עצומה, ומהדהדת עד היום.

מאיר כהן: אני חייב לומר שבמהלך עבודת הוועדה היו הרבה אנשים שהיו מאוד סקפטיים, ואמרו: בשביל מה אתה עושה ועדה, אחרי זה תצטרך למדוד.

מאיר כהן: אנחנו אמרנו שצריך לדבר על שאלת העוני.

מאיר כהן: בתום עבודה מאומצת ודיונים שנמשכו כמה חודשים הנחנו את הדוח.

מאיר כהן: זה הישג משמעותי.

מאיר כהן: אני חייב להגיד לכם שאני מסתכל אחורה מ-2013; המלאכה בוודאי ובוודאי לא הושלמה, אבל כשיש דוח שמצביע על דרכים לטפל בעוני, אנחנו רואים איך לאט-לאט כולם מתכנסים.

מאיר כהן: כל המשרדים מבינים שלא משנה איזה משרד אתה, אתה חייב לטפל בשאלת העוני.

מאיר כהן: לשם הדוגמה, אני אשתף אתכם בכך שקרוב ל-20% מהתיקים במחלקות לשירותים חברתיים הינם על רקע של עוני ומחסור כלכלי.

מאיר כהן: חלפו שישה חודשים מאז הקמתה של הממשלה הנוכחית, שישה חודשים שאני חזרתי למשרד.

מאיר כהן: יש לנו תוכניות רבות שנרקמות, אולם אני מבקש להציג בפניכם את המענים שעשינו במהלך החודשים, גם אנחנו, כמשרד הרווחה, וגם המוסד לביטוח לאומי.

מאיר כהן: אני חוזר על מה שאני אומר – חשוב חשוב חשוב להבין שזאת בעיה לאומית, וצריך לפתור אותה ולטפל בה כבעיה של כולם.

סמי אבו שחאדה: - - - 20% מהמקרים שמגיעים – 20% אחוזים, אמרת?

מאיר כהן: 20% מכלל המקרים שמגיעים למשרד הרווחה.

מאיר כהן: היום משרד הרווחה הופך לאט-לאט להיות משרד אוניברסלי, כי מגיעים גם לא אנשי רווחה, אבל 20% מהאנשים שמגיעים, מגיעים על רקע של בעיות כלכליות.

מאיר כהן: חלקם – עוני, חלקם – ניהול משפחה, חלקם – חובות.

מאיר כהן: יש צרור של דברים, שאתה בוודאי מכיר אותם.

מאיר כהן: הרבה מאוד מגיעים בנושא של עוני.

מאיר כהן: עוני, חבר הכנסת, הוא לא רק מזון.

מאיר כהן: עוני הוא חינוך – אתה יודע את זה; עוני הוא דיור; עוני הוא מרחבים שבהם אתה מגדל את הילדים; עוני הוא שעות הפנאי – איזה שעות פנאי, איזה חוגים, לאן אתה שולח את הילדים.

מאיר כהן: אז אמרתי, אחת התוכניות החשובות ביותר שהתחילה בעיר דימונה כשאני הייתי ראש עיר, נקראת נושמים לרווחה – תוכנית הדגל, מבחינתי, בעבודה עם אנשים שחיים בעוני.

מאיר כהן: התוכנית פועלת ב-113 רשויות, ונותנת מענה ל-3,200 משפחות שנמצאות ממש-ממש עמוק בתוך העוני.

מאיר כהן: בשנת 2022, השנה הזאת, החל מינואר, אנחנו נטפל בעוד 6,000 משפחות, כשהוספנו מתקציב משרד הרווחה 150 מיליון לתוכנית הזאת.

מאיר כהן: זאת תוכנית שבה המשפחות מקבלות מנטורים שמלווים את המשפחות שלוש שנים, עם תקציב, עם התמקדות בתוך המשפחה.

מאיר כהן: מי שיכול לעבוד נכנס לעבודה, עושים לו השמות עבודה, מטפלים בילדים, מטפלים במערכת החינוך, מטפלים טיפול הוליסטי במשפחה.

מאיר כהן: הדבר השני, מרכזי עוצמה.

מאיר כהן: 15,000 איש מקבלים טיפול באותם מרכזי עוצמה, שפרוסים ברחבי הארץ, והם נותנים מענה מגוון בכל תחומי החיים: העצמה בשילוב בקהילה, תעסוקה, מיצוי זכויות, ניהול כלכלת המשפחה.

מאיר כהן: התוכנית מורחבת לעוד 5,000 משפחות.

מאיר כהן: אלה מכפלות גדולות מאוד מתוך המצוקה הזאת.

מאיר כהן: אנחנו לא מתעלמים, לא נוהגים בהסתר פנים, אנחנו אומרים: יש מצוקה, אנחנו צריכים לפתח תוכניות.

מאיר כהן: אבל אני רוצה להסביר לכם, חברים, שלחלק מנות מזון זה לא הפתרון.

מאיר כהן: מדינה צריכה להיכנס לתוך המשפחות, להיכנס לתוך האנשים, ולעזור לחלץ אותם.

מאיר כהן: גם מחלקים מה שצריך – אני לא מזלזל במנות המזון.

מאיר כהן: בתוכנית לביטחון תזונתי, שהקדשנו לה כל כך הרבה זמן ומחשבה, והרבה מאוד כסף – 106 מיליון שקלים בבסיס התקציב, חלק השנה וחלק בשנה הבאה, אבל כבר השנה הוזרמו 106 מיליון שקלים לחלוקה של כרטיסי מזון לאותן משפחות.

מאיר כהן: אני אומר, הטיפול בעניים צריך להיות גם טיפול מתוך כבוד.

מאיר כהן: לא להעמיד אף אחד שיקבל סל מזון בשום קרן רחוב, אלא לתת כרטיסי מזון יחד עם טיפול הוליסטי למשפחה.

מאיר כהן: במגזר הערבי, למשל, יש תוכנית נהדרת שמטפלת באנשים שנקלעו לחובות.

מאיר כהן: מסתבר שבמגזר, מיצוי הזכויות הוא פחות.

מאיר כהן: אנחנו נכנסים לתוך היישובים האלה, ואנחנו מגלים שאנשים מגיעים למצב של עוני כי הם לא יודעים לכלכל – או לא יודעים מה הזכויות שלהם מול בנקים - - -

סמי אבו שחאדה: אדוני השר, שלשום היה דיון מאוד חשוב - - - דיברו על הנגב.

סמי אבו שחאדה: הוצאה לפועל מדווחת ש-48% מהערבים בנגב, יש להם תיקים בהוצאה לפועל - - - חצי - - -

מאיר כהן: נכון.

מאיר כהן: לפני ארבעה חודשים הכנסתי את זה.

מאיר כהן: יהיה זיהוי בדיוק של הבעיה שאתה אומר.

מאיר כהן: אנחנו נכנסים לשם; נכנסים לשם בגובה העיניים, ומטפלים בבעיות האלה, מנסים לייצר שיח עם האוכלוסייה.

מאיר כהן: לא כולם – יש אנשים שלא רוצים להגיע לרווחה, ואני מסביר להם ומסביר לעובדי הרווחה: חבריא, להגיע לרווחה זה יכול להיות גם לשנה.

מאיר כהן: תתאוששו.

מאיר כהן: זה בסדר גמור, זאת הנטייה שלנו.

מאיר כהן: התוכנית הזאת פועלת בהצלחה רבה גם ביישובים הבדואיים.

מאיר כהן: במהלך 2022, כבר בחודש הזה, זה מתרחב ליישובים בצפון, כי גם שם אנחנו מזהים.

מאיר כהן: סיוע חומרי גמיש – הסיוע הזה ניתן לכל המשפחות, ליחידים, לאזרחים ותיקים, במטרה להבטיח קיום בכבוד ולקדם את תפקודם.

מאיר כהן: במסגרת הסיוע החומרי אנחנו מממנים גם חבילות מזון, גם תווי קנייה לרשתות שיווק, גם ריהוט, גם ביגוד, גם מוצרי חשמל בסיסיים, תרופות וטיפולים רפואיים.

מאיר כהן: סיוע זה ניתן – כמו שאמרתי – כדי לעזור למשפחות האלה.

מאיר כהן: אנחנו מפתחים מודעות לטיפול בעוני בקרב עובדים סוציאליים, ובמחלקות לעבודה סוציאלית.

מאיר כהן: בכל בתי הספר לעבודה סוציאלית יש היום למידה עם אוריינות לעוני.

מאיר כהן: כל מה שאני אומר הוא תחת הכותרת שאני מניף בכל מקום: עוני הוא באחריותה של מדינה.

מאיר כהן: ואני חוזר על זה.

מאיר כהן: אני באתי לעמותות, שעושות עבודה נהדרת, אבל רוב השנים העמותות קיבלו בערך, אדוני היושב-ראש, כ-10% ממה שהן עושות.

מאיר כהן: אנחנו באנו לעמותות ואמרנו: אנחנו, המדינה תהיה בפרונט.

מאיר כהן: אנחנו שמים כסף, אנחנו לוקחים אחריות.

מאיר כהן: אתם תהיו הנשמה היתרה, אבל האחריות היא שלנו.

מאיר כהן: בהזדמנות, אנחנו נשמע את ראשי העמותות.

מאיר כהן: בהחלט כולם מרגישים שנפל דבר.

מאיר כהן: עדיין, אנחנו ערים לדוח הזה ואנחנו מנתחים אותו, ואנחנו לא מסתירים דבר וחצי דבר.

מאיר כהן: עוני הוא לא דבר שצריך להסתיר; עוני הוא דבר שצריך לנתח, לשים על השולחן ולטפל בו.

מאיר כהן: אי-אפשר לבוא היום ולהגיד: תשמעו, עוני זה דבר שולי; עוני זה לא דבר שולי.

מאיר כהן: אנחנו מדינה שנמצאת בעשרים הכלכלות החזקות ביותר בעולם, החזקות ביותר בעולם.

מאיר כהן: ההכנסה לנפש היא מהגבוהות ביותר בעולם.

מאיר כהן: לכן, תפקידנו לטפל בזה.

מאיר כהן: אנחנו עושים – אני לא רוצה להגיד הכול, אבל אנחנו עושים הרבה.

מאיר כהן: אני אוכל להגיד שעשינו הכול אחרי שאנחנו נראה ירידה בדוח העוני.

מאיר כהן: אני מאמין, גם מהעלאת קצבאות להשלמת הכנסה, גם העלייה המשמעותית בדיסריגרד, גם לאזרחים ותיקים, גם לאימהות חד-הוריות, גם ההמשכיות עד לסוף 2022 של כפל הקצבאות לאנשים שעד היום קיבלו אבטלה, וברגע שהם יוצאים לעבוד מייד לוקחים להם את האבטלה.

מאיר כהן: אנחנו עושים את הדיסריגרד באופן הרבה הרבה הרבה יותר מתון ממה שהוא היה.

מאיר כהן: את הדברים האלה אנחנו נראה בסוף השנה הזאת, אני מאוד מקווה.

מאיר כהן: אגב, אני ביקשתי מהביטוח הלאומי לעשות עכשיו סקר עמוק וגדול.

מאיר כהן: הדוחות האלה הם תמיד דוחות של שנתיים לפני כן, על פי נתוני הלמ"ס.

מאיר כהן: אני חושב שאפשר לעשות דוחות הרבה יותר עמוקים, הרבה יותר משמעותיים.

מאיר כהן: א.

מאיר כהן: אני מודה לכל אחד שמדבר על עוני.

מאיר כהן: אני לא רואה בזה ביקורת שהיא ביקורת בכדי לפגוע בממשלה.

מאיר כהן: זה מסוג הדברים שאני אומר עליהם שהם ביקורת בונה.

מאיר כהן: כל חבר וחברת כנסת שנמצאים כאן וזה מעניין אותם, ופותחים את דוחות העוני ועולים לכאן ומציעים מה צריך לעשות, אני מקבל את זה בברכה.

מאיר כהן: אני לעולם לא רואה בזה ביקורת.

מאיר כהן: זה התפקיד שלנו.

מאיר כהן: אני חייב להגיד שמעטים מאוד החברים שביקשו ממני את דוח העוני.

מאיר כהן: אני ניסיתי לתת לאנשים.

מאיר כהן: אבל אני אומר, מי שנמצא פה קרא את דוח העוני, אחרת הוא לא היה עולה לכאן ואומר את זה שהוא אומר.

מאיר כהן: לא אומרים את זה בהתרסה, אומרים את זה מתוך כאב, ולא משנה באיזו פוזיציה אתה.

מאיר כהן: יש עוד המון תוכניות שאנחנו עושים.

מאיר כהן: אני מוכן שבוועדה, ואתם תחליטו איפה אנחנו נדון – ואני מציע שזה יהיה אצל אפרת בוועדת העבודה והרווחה כי זה המקום הראוי.

מאיר כהן: אנחנו יכולים לקיים דיון משותף גם עם ועדות אחרות.

מאיר כהן: אני חושב שזה יהיה מצוין אם נקיים גם אצל אפרת או שנביא ביחד עם הכלכלה.

מאיר כהן: נקיים דיון על העוני, ויבואו לשם כל האנשים שזה מעניין אותם, ויבואו לשם אנשים ואחרי שיגידו את מה שיש להם להגיד, שכל אחד מאיתנו יציע ארבעה-חמישה דברים איך אנחנו מתמודדים עם העוני.

מאיר כהן: ככל שנרבה בזה, הרי זה משובח.

מאיר כהן: הטיפול בעוני הוא דבר שמחייב את כולנו, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: זאת הצעתי.

מאיר כהן: אם אתם רוצים להציע דברים אחרים, בשמחה.

סמי אבו שחאדה: מקובל, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: עוד שנייה, בבקשה.

מאיר כהן: מקובל.

מיקי לוי: עמדה נוספת.

מאיר כהן: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: אני יכול לרדת?

מאיר כהן: תודה.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, אתה אף פעם לא יורד, אתה תמיד במצב של עלייה.

אורי מקלב: עלייה למעשים טובים, וזה נכון, ניכרים דברי אמת בדבריך, אדוני השר, על הפעולות שנעשות, ואתה חש את זה, הגם שהציבור מרגיש שחלק מהממשלה – העומד בראשה, ראש הממשלה החלופי, שר האוצר – לא בטוח שהם נמצאים באותה הסקלה, לא באים ממקורות כאלה.

אורי מקלב: אבל בתוך מה שאתה אומר, תוכניות נכונות, זה לא נכון וזה לא יכול להתבצע כשאדם נמצא במלחמת הישרדות.

אורי מקלב: זה טוב כשהוא עוצר, ואתה אומר לו: בוא, תוכניות, בוא תראה, מגוון הדברים.

אורי מקלב: בכל מה שאמרת אני מסכים איתך, אבל כשיש הידרדרות במצבו הכלכלי, כשלפתע הוא במבחן הישרדות, אז הוא לא יכול לעמוד.

אורי מקלב: בכל מדינה או בכל חברה כשיש גזרות חדשות ויש עליות מחירים ומיסים חדשים – אי-אפשר להתעלם מכל הדברים האלה שהם משליכים.

אורי מקלב: אמרתי קודם כשהיית בחוץ, רק ההוצאות על הבריאות עכשיו, אני דיברתי על האנטיגן שעולה, ועוד הוצאות צפויות.

אורי מקלב: אז מנסים לעזור לחלשים, וכאן בחלק הזה יש הרגשה שיש התכחשות לכך והתנכרות לכך שיש קבוצה, אוכלוסייה, שבה כל ילד שלישי בארץ הוא בעוני.

אורי מקלב: כל ילד שלישי.

אורי מקלב: זה סכום שהוא מבחן תוצאה – אני לא אומר שזו הממשלה הזאת, יכול להיות שזה דבר נתון שמתמשך כבר הרבה שנים, ואנחנו לא מצליחים לצאת, אבל עכשיו אנחנו מביאים למצב הרבה יותר גרוע.

אורי מקלב: אני יודע שגם אתה בטוח שאם עכשיו אנחנו שוללים מאישה עובדת את המעון שלה, והיא צריכה להוציא עוד אלפי שקלים או להפסיק לעבוד, זו קבוצה ענקית של עשרות אלפי ילדים, אם לא הרבה יותר מכך, שמידרדרים לעוני.

אורי מקלב: זו דוגמה אחת מתוך הדברים שאנחנו לא עושים.

אורי מקלב: לכן צריך לעצור את ההשפעה של עליית המחירים, יוקר המחיה, המיסים, הכול, לציבור החלש, ומכאן נתחיל להעלות אותם בחזרה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה, אנחנו ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

קריאה: לאן?

מיקי לוי: עבודה ורווחה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 8

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – שמונה.

מיקי לוי: אין מתנגדים.

מיקי לוי: לכן ההצעה תועבר לדיון בעבודה ורווחה.

מיקי לוי: << הלסי >> המגפה השקטה – 171 אנשים נמצאו ללא רוח חיים בביתם בשנת 2021 << הלסי >>

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעה הבאה לסדר-היום: המגפה השקטה – 171 אנשים נמצאו ללא רוח חיים בביתם בשנת 2021, הצעות מס' 1411, 1413, 1415 ו-1428.

מיקי לוי: חברת הכנסת לימור מגן תלם, בבקשה.

לימור מגן תלם: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בזמן מגפת הקורונה פרצה גם מגפה שקטה – מגפת הבדידות.

לימור מגן תלם: בתקופה האחרונה עלה באופן חד מספר המקרים שבהם אנשים עריריים מתו בדירותיהם בלי ששכנים או רשויות המדינה הגישו להם עזרה ראשונה שהייתה עשויה להציל את חייהם.

לימור מגן תלם: על פי נתוני זק"א, נמצאו בביתם 171 אנשים ללא רוח חיים.

לימור מגן תלם: רק בחיפה, עיר מגוריי, היו 20 מקרים כאלה.

לימור מגן תלם: מדובר בעליה של 30% משנת 2020.

לימור מגן תלם: ולצערי גם אמש התבשרנו על דייר בודד נוסף שנמצא בחיפה ללא רוח חיים, שבוע לאחר שמת בדירתו.

לימור מגן תלם: איש לא הבחין באנשים האלו.

לימור מגן תלם: הם נפטרו מבלי שאיש היה לצידם ברגעים האחרונים שלהם, ונמצאו לאחר ימים ספורים במצב של איבוד צלם אנוש.

לימור מגן תלם: סיבות המוות הן לרוב אירועים רפואיים או אנשים שהחליקו בבית ונחבלו קשות, ובמקרים מעטים אף מדובר בהתאבדויות.

לימור מגן תלם: אסור לחברה מתוקנת להגיע למצב שבו אזרחים יופקרו למותם.

לימור מגן תלם: צריכים לנקוט פעולה ולקחת אחריות כדי למנוע את המוות המיותר הבא.

לימור מגן תלם: זו לא גזרת גורל.

לימור מגן תלם: אני סמוכה ובטוחה שניתן למצוא פתרונות לאיתור אנשים בודדים ולתת להם מענה.

לימור מגן תלם: למשל, בעיריית יקנעם חיברו את מדי המים של הדיירים הבודדים למערכת שמתריעה כאשר אין שימוש במים במשך כמה שעות ושולחת מישהו כדי לבדוק אם הכול כשורה.

לימור מגן תלם: יוזמות אחרות כוללות הקמת חמ"ל קהילתי, סיירות שכונתיות, תלמידים מתנדבים בבתי ספר, בניית מאגר נתונים בסיוע הביטוח הלאומי וקופות החולים.

לימור מגן תלם: ברוח זו, אני קוראת לכל אחד ואחת שיש להם שכן או שכנה שחיים בבדידות: שמרו איתם על קשר.

לימור מגן תלם: בואו נדאג ששנת 2022 תהיה שונה, ונצליח להציל חיים.

לימור מגן תלם: אני מבקשת, אדוני היושב-ראש, להמשיך את הדיון בנושא הזה בוועדת העבודה והרווחה.

לימור מגן תלם: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדיי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני מחזיק כאן צילום, אדוני היושב-ראש, מפתק של איש קשיש, אישה קשישה, שנכתב לפני יומיים, ב-3 בינואר 2022 בשעה 16:30 אחר הצוהריים.

אורי מקלב: היא כותבת: דניאל, הייתי אצלך היום.

אורי מקלב: איפה אתה?

אורי מקלב: תחזור אליי, בבקשה, יוליה.

אורי מקלב: 30 בינואר 2022, 16:30.

אורי מקלב: זה היה שלשום.

אורי מקלב: אתמול בשעה 19:30 בערב פרצו לדירה של אותו דניאל, שגר בחיפה, וגבר גלמוד כבן 60 אותר במצב ריקבון קשה כשבוע לאחר שנפטר.

אורי מקלב: זה אחד – אנחנו ביקשנו מהנשיאות, ואנחנו מודים לך שאישרת את זה, וזה היה בעקבות כך שמתחילת השנה, זה היה עוד ב-2 או ב-3, היו שלושה נפטרים במה שאנחנו קוראים "המגפה השקטה", בבית, אנשים שלא ידעו עליהם ומצאו אותם לאחר מותם במצבים כאלה ואחרים, כשכמה ימים לא ידעו איפה הם.

אורי מקלב: היום, לצערי, לדאבוננו, אנחנו ב-5 בחודש, ויש חמישה נפטרים כאלה, כל יום נפטר אחד.

אורי מקלב: זו כבר מגפת נפטרים, זה כבר סיפור הרבה יותר רציני.

אורי מקלב: בשנת 2021 – 171 או 173 נפטרים, שמצאו אותם במצב ריקבון, שלא ידעו ומצאו אותם בבית לאחר שאף אחד לא איתר אותם.

אורי מקלב: מצב הקורונה רק הכביד והחמיר את המצב.

אורי מקלב: מטבע הדברים אנשים פחות באים אחד אל השני, אנשים מבוגרים יותר נזהרים, אנשים לא באים למקומות אחרים.

אורי מקלב: יש איזה ריחוק חברתי שאנחנו מטיפים אליו, זה עושה גם ריחוק חברתי מסוג שאנחנו לא היינו רוצים שיהיה.

אורי מקלב: והמצב הזה הוא מצב קשה מאוד.

אורי מקלב: אנשי זק"א, שעוררו אותי לעניין, נוכחים במצבים מאוד קשים, שזה גם כבוד המת, אבל עוד לפני זה זו גם שאלה של חיים.

אורי מקלב: אנחנו יכולים למנוע את זה.

אורי מקלב: יש אפשרות למנוע, אם אנחנו נדע כחברה, ואם אנחנו גם נכניס מעורבות ממשלתית בנושא הזה, ולא נטיל את זה על עמותות וולונטריות, ואנחנו נעשה את זה כמשימה לאומית.

אורי מקלב: 171 בשנה – המספר המדויק נמצא אצלי – 171 אנשים שנמצאו במצב הזה, זה באמת סדר גודל שאנחנו חייבים לטפל בו, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: יש מה לעשות.

אורי מקלב: אלה לא דברים שהם בשמיים, זה רק להכיר את הסביבה, לזהות את האנשים האלה, לעשות משהו חברתי, תורנות בבית כל יום, שכנים, לבוא ולדפוק: אתה נמצא?

אורי מקלב: ואני רוצה להגיד לך גם עובדה, אני אספר מה שקרה לפני חודשיים.

אורי מקלב: מספר מר חיים ויינגרטן, שהוא ראש אג"מ של זק"א, שיש לו שכנה מבוגרת במקום שהוא גר בו, בגבעת זאב, כאן, על יד ירושלים, והוא לקח על עצמו, קיבל על עצמו, הרי הוא מטיף לאחרים, שהוא יבקר.

אורי מקלב: לאחר יומיים, אותה קשישה, כשהוא בא לבקר אותה, לא ענתה.

אורי מקלב: הוא עשה את מה שצריך לעשות.

אורי מקלב: היא יומיים הייתה על הרצפה הקרה ללא אוכל, ללא תרופות.

אורי מקלב: הצליחו לאושש אותה והיא חזרה לחיים.

אורי מקלב: זה אומר שאנחנו מצויים כאן גם בשאלת חיים, גם בשאלה של כבוד המת.

אורי מקלב: בידינו הדבר.

אורי מקלב: אנחנו יכולים לעשות.

אורי מקלב: אנחנו יכולים לראות את זה כחלק מהמשימות הלאומיות, החברתיות שלנו, שיהיה אפשר לעשות דבר שהוא כל כך מתבקש מאליו.

אורי מקלב: יש אנשים גלמודים.

אורי מקלב: הם גם חיים בפחד.

אורי מקלב: זה לאו דווקא אנשים מאוד מאוד מבוגרים.

אורי מקלב: מנפילה קלה, שהם לא יכולים להחזיק את עצמם, הם לא יכולים להתאושש, לא יכולים לקרוא לעזרה, לא יודעים איך לעשות את זה.

אורי מקלב: אלה גם אנשים שעם הזמן הבדידות לא משפיעה עליהם לטובה, על המוטיבציה ועל היכולות האישיות שלהם.

אורי מקלב: ביקור אחד, טלפון אחד.

אורי מקלב: לזהות את האנשים האלה, לעודד אותם, להיות איתם – זה משנה את המצב.

אורי מקלב: זו חובתנו הציבורית.

אורי מקלב: ואני חושב שהנושא הזה, שאנחנו מעלים אותו כאן בכנסת, יקבל תאוצה, וכל המתנדבים שעושים את זה, זה יחזק אותם, ויוסיף למעגל המתנדבים עוד ועוד אנשים, כדי שאנחנו נהיה במצב אחר לגמרי.

אורי מקלב: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סלימאן, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, 171 אנשים מבוגרים נמצאו מתים בביתם בשנה האחרונה.

עאידה תומא סלימאן: 171 אנשים שמתו לבד, בלי איש לצידם, בלי בני משפחה, בלי מישהו שיחזיק את היד ברגעים האחרונים, בלי טיפול, בלי שאף אחד יראה אותם.

עאידה תומא סלימאן: תחשבו על זה.

עאידה תומא סלימאן: ועכשיו תחשבו על ההורים שלכם.

עאידה תומא סלימאן: קשה לדמיין.

עאידה תומא סלימאן: התפקיד של המדינה הוא למלא את מקום המשפחה איפה שאין משפחה.

עאידה תומא סלימאן: ליתומים אנחנו הרבה פעמים מוצאים מסגרות או גורמים מאמצים, למי שאין לו איך לשרוד ואין לו על מי להישען – מערכת הרווחה אמורה לדאוג.

עאידה תומא סלימאן: אני ישבתי והקשבתי לשר, שבהצעה הקודמת דיבר על המאמצים שהוא משקיע – כבוד השר, על המאמצים שאתה משקיע, ואני יודעת שאתה משקיע, ונתת תוספות תקציביות להרבה מהפרויקטים החשובים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על הבדידות, ודיברנו על אנשים שמתו בלי שיהיה אף אחד לידם, אבל אני רוצה לדבר על אלה שלא מתו, ואני מקווה שתהיה להם אריכות חיים אבל הם בודדים, למרות שיש משפחה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו יודעים את הקצב של החיים המודרניים, ואנחנו יודעים שלא הבנים ולא הבנות ולא המשפחה מקצים הרבה זמן, בימים המשוגעים האלה, לאנשים, להורים, לסבתות ולסבים שנמצאים לבדם וחלק גדול מהם סובלים מבדידות מאוד קשה.

עאידה תומא סלימאן: לפני שבועיים ביקרתי במרכז יום של האוכלוסייה הערבית בסח'נין, של זקנים וזקנות, והם דיברו – דיברו על הבדידות, דיברו על זה שאין להם תוכניות למלא את היום שלהם; על הקושי שלהם בלהתנייד ולצאת ולהשתתף בדברים אחרים, גם בגלל העוני, גם בגלל הקושי הגופני, וגם מעצם העובדה שהמידע על דברים אחרים שהם יכולים לעשות לא מגיע אליהם.

עאידה תומא סלימאן: הם לא יודעים מה מחכה בחוץ, ואני יודעת שבאוכלוסייה הערבית אין הרבה שמחכה להם בחוץ.

עאידה תומא סלימאן: אני כבר דיברתי עם השרה לשוויון חברתי, שיש לה תוכניות תרבות מגוונות לאנשים זקנים או אזרחים ותיקים, ולצערי הרב חלק גדול מהתוכניות האלה לא קיים באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: כששאלתי מדוע, נאמר לי: אין לכם בתי קולנוע.

עאידה תומא סלימאן: אז אם אין לנו בתי קולנוע, הקולנוע לא יכול להגיע לאיזשהו מתנ"ס או מרכז קהילתי, ולהזמין את האנשים האלה?

עאידה תומא סלימאן: גם אזרחים ערבים ותיקים יכולים לצרוך תרבות ורוצים לצרוך תרבות.

עאידה תומא סלימאן: צריך להנגיש להם את השירות הזה.

מיקי לוי: משפט לסיכום.

עאידה תומא סלימאן: צריך להנגיש להם שירותים.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שאתם מרחיבים את השירותים לאזרחים הוותיקים הערבים, אבל אני אומרת לך, כבוד השר, שאי-אפשר לעשות השוואה עם מה שקיים באוכלוסייה היהודית.

עאידה תומא סלימאן: חייבים להשקיע יותר.

עאידה תומא סלימאן: הזקנים שלנו בודדים, וחס וחלילה, אני לא רוצה לראות עוד מספר של אנשים שמוצאים את מותם לבד.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: האם המציעים מסכימים שנעביר את זה לעבודה ורווחה, בבקשה?

עאידה תומא סלימאן: השר לא עונה?

מיקי לוי: שכחתי אותו.

מיקי לוי: אני עייף.

עאידה תומא סלימאן: התעייפת, כבוד היושב-ראש.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש – אתה אכן עובד קשה מאוד, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: חברות וחברי כנסת נכבדים - - -

משה ארבל: הוא יכול היה לעבוד יותר קל אם הוא היה מחלק לסגנים את העבודה.

מאיר כהן: ארבל, ברוך שובכם.

משה ארבל: ברוך הנמצא.

ינון אזולאי: באנו לשמוע אותך, אולי תגיד לנו משהו על הבאבא סאלי.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, אין שום ספק שעלינו כחברה לפעול בנחישות לצמצום לאפס של התופעה הנוראה הזאת.

מאיר כהן: הרעה החולה של הבדידות לא נולדה במגפת הקורונה, אך הקשב הציבורי כלפי התופעה הזאת התגבר ועימו הזדמנות – מה שאמרת, חברת הכנסת – הזדמנות להגביר את הרגישות והאחריות החברתית בכל הרמות.

מאיר כהן: זהו אתגר לאומי, שההתמודדות עימו מצריכה פעולה רב-ממדית ורב-מערכתית.

מאיר כהן: לאחרונה פרסם ארגון זק"א נתון שלפיו בשנה החולפת טופלו בארגון 171 מקרים של נפטרים ונפטרות שגופותיהם אותרו במצב של ריקבון.

מאיר כהן: אני חייב להגיד שערכתי בדיקה בחודש אוגוסט האחרון מול אנשי המקצוע, ועולה כי חלק גדול מהנפטרים והנפטרות שייכים לאוכלוסייה הכללית ולאו דווקא לאוכלוסיית האזרחים הוותיקים, אבל זה לא משנה, המספר.

מאיר כהן: התופעה קיימת, בין אם זה 170 ובין אם זה 100.

מאיר כהן: על אחד אנחנו צריכים להקים קול צעקה, על אחד; על אחת כמה וכמה כשאנחנו שומעים את הנתונים האלה.

מאיר כהן: חלקם אנשים שלא מוכרים לגורמי הרווחה, או שאינם מעוניינים בקשר וגם לא בשירותים של מוסדות הרווחה, וקשה לעיתים לאתר אותם ולמנוע את התופעה.

מאיר כהן: לכן אני נותן פלטפורמה.

מאיר כהן: אבל אני קורא מכאן לכל ראש עיר ולכל ראשת עיר ברחבי מדינת ישראל: אנא, שימו את הדבר הזה כחלק חשוב מאוד על שולחן העבודה שלכם.

מאיר כהן: אנחנו ניתן את האמצעים וניתן את העובדים וניקח את האחריות.

מאיר כהן: זה לא שאני רוצה לגלגל אחריות על מישהו, אבל אנחנו צריכים לעבוד בשילוב ידיים.

מאיר כהן: האתגר הוא באיתור ובמניעה שתצמצם למינימום את התופעה, וכדי להתאים את המענים באופן המיטבי יש לעמוד על היקף התופעה באופן מדויק ולדעת בדיוק מה קורה ולהיות מדֻווחים.

מאיר כהן: משרד הרווחה והביטחון החברתי מבקש למקד את תשומת הלב ואת המשאבים ברגע שלפני ובנסיבות החיים המאפשרות את התוצאה המצערת של מוות בודד הרחק מעין ומלב הזולת.

מאיר כהן: סוגיית הבדידות והמאבק בה נמצאים בליבת עשייתו של מינהל האזרחים הוותיקים במשרד הרווחה בשגרה ובחירום.

מאיר כהן: בנוסף, אנחנו מדגישים את שאלת האיתור והמניעה בתוכניות העבודה שלנו, לצד מרכיבים נוספים שהולכים ומתחזקים בתוך המשרד.

מאיר כהן: באמצעות המחלקות לשירותים חברתיים ברשויות המקומיות אנחנו מציעים מענים שיש ביכולתם לפרוס רשת ביטחון חברתית, ואני אפרט חלק מהם: כ-165 מרכזי יום, ואנחנו מוסיפים עכשיו עוד 50, וכמו שאמרת, גברתי חברת הכנסת, רובם ילכו לכפרים וליישובים הערביים.

מאיר כהן: אפשר לעשות ולהקים מועדונים, ועצם העובדה שאנשים באים לשם זה כבר משנה את חייהם.

מאיר כהן: אנחנו קוראים לזה "מבדידות להתגודדות".

מאיר כהן: אולי עכשיו זה נשמע לא טוב, בתקופת הקורונה, אבל בסופו של דבר – להוציא אותם מתוך הבתים.

מאיר כהן: יש לנו 350 מועדוני מופ"ת – אני אומר את המספרים האלה כי היו כ-250 ואנחנו מוסיפים 100 – שנותנים גם ביטחון תזונתי.

מאיר כהן: מגיעים לשם, מקבלים ויקבלו גם ארוחת צוהריים, ומי שצריך יצא עם חבילת מזון לקחת הביתה לארוחת הערב שלו; למעלה מ-40 מועדונים מעושרים – גם ארוחת בוקר, גם ארוחת צוהריים, גם ליווי לאורך היום; כ-1,000 מועדונים חברתיים; תוכניות של קהילה תומכת; ודאי וודאי תוכניות לניצולי וניצולות שואה, ויש עוד 105 בתי אבות שהם תחת הפיקוח שלנו.

מאיר כהן: אבל אני רוצה שתדעו את הנתון הזה: 95% מהאנשים מזדקנים בבתים שלהם.

מאיר כהן: זה הסיפור.

מאיר כהן: אנחנו שומעים על בתי אבות ובתים לחיים, ובסופו של דבר 95% מאיתנו מזדקנים בבתים שלהם.

מאיר כהן: ואני מאחל לכולנו הזדקנות טובה ובריאה, אבל לא כולם מזדקנים בכבוד, ושם אנחנו צריכים להיכנס.

מאיר כהן: בנוסף, במחלקות לשירותים חברתיים פועלות יחידות ייעודיות למניעת התעללות והזנחה באזרחים ותיקים, והמטרה שלהן – וזה מה שאמרתי לכל העובדים ברחבי הארץ: זיהוי.

מאיר כהן: זיהוי ואיתור.

מאיר כהן: זיהוי ואיתור, כי כשאנחנו מזהים, אנחנו נכנסים לפעולה.

מאיר כהן: יש לנו גם חקיקה שיודעת להפעיל חוקי הגנה, גם לאנשים חוסים וגם בהתעללות בקשישים.

מאיר כהן: לצד המענים האלה אנחנו עכשיו, לאחרונה – בתגובה ישירה לתופעה שדיברנו עליה, מינהל האזרחים הוותיקים חותר להעלאת הסוגיה על סדר-היום המקצועי.

מאיר כהן: לראשונה, השבוע, בשבוע שעבר, ב-3 בינואר התקיים יום עיון, וזה היה הנושא – יום עיון מקצועי משותף למטה ולשטח ללמידת התופעה ולראות איך אנחנו מטפלים בזה.

מאיר כהן: אנחנו מלווים את עיריית חיפה באופן פרטני, את גורמי הרווחה בתוך העירייה.

מאיר כהן: המשרד מגבש נהלים למעקב ונוכחות.

מאיר כהן: אני רוצה לספר לכם שאנחנו מגלים בתוך הרשויות תופעות יוצאות מן הכלל שאני קורא לכולם לאמץ.

מאיר כהן: למשל ביקנ

מאיר כהן: עם – ביקנ

מאיר כהן: עם יש להם אפליקציה שעוקבת אחרי מוני המים, וכשהם רואים שיש במקום מסוים – הם יודעים מה הממוצע, וכשהם רואים איזה זיהוי, הם מייד שולחים לשם אנשים.

מאיר כהן: זה מדהים, איך הם מצליחים לטפל באנשים.

מאיר כהן: אבל בסופו של דבר אני יכול – יש לי כאן עוד עשרות תוכניות.

מאיר כהן: אני לא רואה להלאות אתכם.

מאיר כהן: אנחנו באמת עושים הכול, אבל בסופו של דבר, כשאומרים שכולנו ערבים זה לזה – כולנו ערבים זה לזה.

מאיר כהן: לפעמים מעבר לטיפול ומעבר לאחריות יש דבר אחד: שכל אחד במדינה, יהודי וערבי, נוצרי ודרוזי, בכל מקום שהוא גר, יסתכל שמאלה ויסתכל ימינה.

מאיר כהן: וכשאתה יודע שיש אנשים בודדים שגרים לידך או גרים בבניין – איתרת?

מאיר כהן: תדווח.

מאיר כהן: אתה רואה קושי?

מאיר כהן: תדווח.

מאיר כהן: אבל לפעמים, כל מה שאתה צריך לעשות זה לנקוש בדלת.

מאיר כהן: לנקוש בדלת.

מאיר כהן: אז אנחנו פותחים עוד מועדונים, אנחנו מטפלים, אבל לעולם לעולם לא נצליח לפתור את הבעיה ולהוריד אתה לאפס אם אנחנו לא נגלה ערבות הדדית.

מאיר כהן: אבל אני שוב אומר: האחריות היא אחריות שלנו.

מאיר כהן: אתם כולכם יכולים לעזור, יש לי הרבה מאוד תוכניות, אבל זה יצליח כי – 1.

מאיר כהן: אנחנו לוקחים אחריות; 2.

מאיר כהן: כי ראשי היישובים נכנסים יותר ויותר, ביתר שאת, לטיפול בבעיה; 3.

מאיר כהן: אמרתי – שנהיה ערבים אחד לשני.

מאיר כהן: אני מציע גם להעביר את הדיון לוועדת העבודה והרווחה.

מאיר כהן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: עמדה נוספת – חבר הכנסת אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ינון אזולאי: כבוד השר, קודם כול, כשאתה במשרד הרווחה, אני חייב לפרגן ולהגיד שאנחנו יודעים שכשאתה אומר דבר אתה גם תשתדל ותעשה אותו, ועל כן יישר כוח.

ינון אזולאי: ממתינים.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה רק לצטט.

ינון אזולאי: רביב דרוקר בחדשות 13 מצטט בכירים בקואליציה שתוקפים קשה את היועצת המשפטית של הכנסת וטוענים שהיא שפוטה של נתניהו והליכוד.

ינון אזולאי: דבריו של רביב דרוקר, לאור מה שהיה היום, כשהקואליציה רמסה את הייעוץ המשפטי, כנגד כל דבר בייעוץ המשפטי – אני קורא לך, היושב-ראש, להגיד את אמירתך שהדברים אינם נכונים ושזה סתם שפיכת דם של היועצת המשפטית ושל הלשכה המשפטית, שעושים את עבודתם נאמנה, מקצועית.

ינון אזולאי: יכול להיות שיש ביקורת גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, וזה רק מוכיח שהיא יועצת משפטית ראויה ונכונה והיא במקום הנכון ובזמן הנכון – היא וכל צוות הלשכה המשפטית.

ינון אזולאי: לכן אני אומר שלא יכול להיות שבכירים בקואליציה ישתלחו בחדשות 13 ויתדרכו אחרים.

ינון אזולאי: בושה וחרפה לקואליציה כזאת ולבכירים שמתדרכים בצורה כזאת.

ינון אזולאי: אני אמרתי היום שאם כואב לי משהו בדבר הזה – שאתה, כיושב-ראש הכנסת, שזה קורה במשמרת שלך, לא מנעת את זה.

ינון אזולאי: גם לאחר ישיבת ועדת הכנסת יכולת להגיד שהיו מספיק הסתייגויות, וידונו בכל ההסתייגויות גם לאחר החלטת ועדת הכנסת.

ינון אזולאי: זה שאתה כיושב-ראש הבית הזה לא עשית דבר וגם הצבעת יחד עם הקואליציה על דבר שהוא רמיסת הדמוקרטיה ורמיסת הייעוץ המשפטי, אני חושב שזאת בושה לבית הזה, זאת בושה שזה קורה במשמרת שלך, זה לא מתאים ולא ראוי, אתה תמיד היית שוחר הצדק במשכן הזה, וחבל שזה כך.

ינון אזולאי: לכן אני מבקש את הגנתך, וגם את התגובה שלך לעניין הזה.

ינון אזולאי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אז קודם כול, חבל שהפלאפון שלי איננו כאן.

מיקי לוי: כבר אתמול הצעתי לחבר הכנסת יריב לוין, אם אתה כבר אומר, לקרוא את כל 105 ההסתייגויות שהגשתם כמנה ראשונה.

מיקי לוי: זה אצלי בטלפון גם מאתמול וגם מהיום בבוקר.

מיקי לוי: לכן, אם אתה מאשים, לפחות תבדוק לפני.

ינון אזולאי: אני יודע.

מיקי לוי: אתה לא יודע - - -

ינון אזולאי: אני יודע - - -

מיקי לוי: רגע, אני שמעתי אותך, חבר הכנסת אזולאי.

מיקי לוי: אז קודם כול, אני לא יכול לבטל החלטה של ועדת הכנסת בהצבעה – 1. 2.

מיקי לוי: היה כן מנדט שלי לבוא ולהגיד: אני רוצה להביא את כל ההסתייגויות להקראה במליאה.

מיקי לוי: כבר אתמול בערב שלחתי מסרון לחבר הכנסת לוין.

מיקי לוי: היום בבוקר פניתי בהצעה כזאת פעם נוספת – זה אצלי בטלפון, אפשר להביא את הפלאפון, לתת לך אותו – ואני הצעתי להקריא את כל 105 ההסתייגויות של האופוזיציה.

מיקי לוי: נעניתי – לא חשוב.

ינון אזולאי: זה לא נכון, הראייה הזאת - - -

מיקי לוי: אבל דיברת על ההסתייגויות.

מיקי לוי: דיברת על ההסתייגויות – השבתי לך על ההסתייגויות.

מיקי לוי: 3.

מיקי לוי: אני אומר מעל הדוכן הזה: היועצת המשפטית של הכנסת, הלשכה המשפטית, עושים עבודתם נאמנה.

מיקי לוי: אני אישית מכיר את היועצת המשפטית עשר שנים, כי הייתי חבר בוועדת הכספים.

מיקי לוי: אני בירכתי על בחירתה ליועצת משפטית של הכנסת.

מיקי לוי: היא עושה את עבודתה נאמנה, ביושר, כולל כל הלשכה המשפטית, בצורה הכי ישרה שרק אפשר, ללא משוא פנים לצד כזה או אחר – 1. 2.

מיקי לוי: צריך לזכור שהייעוץ המשפטי הוא ייעוץ משפטי.

מיקי לוי: מדיניות זה לא הם.

מיקי לוי: מכיוון שאמרתי את מה שאמרתי ואתגרת אותי, ואמרתי את זה מעל הדוכן, אני ניגש להצבעה, ואני מציע להעביר את הנושא לעבודה ורווחה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 8

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – שמונה, אפס מתנגדים.

מיקי לוי: יועבר לעבודה ורווחה.

מיקי לוי: אגב, חבר הכנסת אזולאי, אני אשלח לך את ההתכתבות.

ינון אזולאי: - -

מיקי לוי: אני הצעתי להקריא את כל ההסתייגויות שלכם, את הכול, את כולן, להצביע על כולן.

מיקי לוי: אני ניגש לנושא הבא – הצעה לסדר-היום בנושא: עלייה של 11% במספר ההרוגים בתאונות הדרכים ו-16% במספר התאונות הקטלניות, מס' 1443, של חבר הכנסת מלכיאלי.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: הוא לא נמצא.

מיקי לוי: אני מוכן להציע לשרה, חבר הכנסת אזולאי, לשלוח לחבר הכנסת מלכיאלי את התשובה בכתב.

מיקי לוי: זה בסדר?

מיקי לוי: השרה מסכימה וההצעה התקבלה.

מיקי לוי: אנחנו נחזיר את התשובה לחבר הכנסת - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: השרה קיבלה את הצעתי להעביר את ההסכמה הזאת לחבר הכנסת מלכיאלי.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: שר התקשורת ישיב על שאילתות רגילות לסדר-היום.

מיקי לוי: חבר הכנסת עלי סלאלחה – איננו.

מיקי לוי: אה, נכון, זו אותה אחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אוסאמה, בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, ציטוט: הערבים שכחו את הנכבה והגיע הזמן להתחיל להזכיר להם.

אוסאמה סעדי: ניקח אותם במשאיות, נזרוק אותם – איתמר פליישמן בערוץ 14.

אוסאמה סעדי: רצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: אם לאיום וביזוי טראומת העם הפלסטיני ושנאה כזאת אין מקום על המסך, מה עושה משרדך בעניין?

אוסאמה סעדי: 2.

אוסאמה סעדי: האם זה חלק מ"המורשת היהודית" שברישיון הערוץ?

אוסאמה סעדי: 3.

אוסאמה סעדי: הרשות מסרבת לפרסמו ולא אוכפת אותו.

אוסאמה סעדי: מה עושה משרדך בעניינים אלו?

יועז הנדל: תודה על השאלה.

יועז הנדל: אתה יודע מה?

יועז הנדל: קודם כול אני אקח ממורי ורבי חבר הכנסת ארבל, שעמד כאן לפני שבועיים והתנצל על דבר שהוא אמר, וקודם מישהו העיר לי על פגיעה מתוך ההקנטה שלי לחברת הכנסת דיסטל על פרס ספיר, אז גם אני לוקח כאן וחוזר בי.

יועז הנדל: אין כוונה פה לפגוע באף אחד בשיח הזה, גם אם הוא מתלהט.

יועז הנדל: כן, אני חושב שאנחנו צריכים לייצר פה מאבק קשה, אידיאולוגי, ולהציג את הדברים ולעמוד על שלנו, אבל השיח צריך להיות מכבד ולא להקניט.

יועז הנדל: אחרי שאמרנו את זה אני מתכוון גם לשאילתה שלך, חבר הכנסת סעדי.

יועז הנדל: אני מאמין שגם בחיים וגם במסך השיח צריך להיות מכבד, ועדיין אפשר לעמוד ולנהל שיח שלם על נושא הנכבה ומה היה קורה – ואני מוכן גם לנהל איתך את זה – מה היה קורה ב-48' לו הדברים היו הפוכים, ואיך זה היה נראה וכמה, ויום העצמאות שלנו מול יום הנכבה.

יועז הנדל: זה דיון שאפשר לנהל אותו.

יועז הנדל: במסך כדאי שהשיח הזה יתנהל בצורה רצינית ועניינית ולא דרך אמירות מהסוג הזה.

יועז הנדל: אבל אחרי שאמרתי את זה, חבר הכנסת סעדי, אחד הדברים ששר תקשורת צריך לעשות ביתר שאת זה להתעסק בתשתיות תקשורת, לא להתעסק בתוכן של מה שנאמר בתוך ערוצי התקשורת, ולכן יש הפרדה מלאה בין שר התקשורת לבין העיסוק בתכנים והרגולטור של ערוץ 12, 13 וגם 14, הערוץ החדש.

יועז הנדל: זו הרשות השנייה.

יועז הנדל: יש לנו המון מה לשפר ברשות השנייה.

יועז הנדל: אני מקווה שבקרוב מאוד אנחנו מקימים רשות חדשה, או מחליפים, יותר נכון, את היושבים ברשות.

יועז הנדל: אנחנו נעבוד קשה כדי שתהיה יותר שקיפות.

יועז הנדל: בנוגע לשאלה שלך, כל תשובה שמגיעה צריכה להיות מלווה בפרוטוקול, ואנחנו צריכים לדעת איזה דיונים נעשים שם.

יועז הנדל: אני אומר את זה כשר תקשורת ואני חושב שזה יגיע לציבור.

יועז הנדל: לגבי ערוץ 14 ספציפית – זה כבר לא ערוץ מורשת, זה ערוץ זעיר, והוא כבר לא מחויב לערוץ המורשת היהודית.

יועז הנדל: יכול להיות שהגיע הזמן לעשות ערוץ מורשת מחדש, אבל בכנסת עברה חקיקה אחרת, והוא חוסה תחת רישיון לערוץ זעיר, וזה מה שהוא עושה.

יועז הנדל: אני חושב שביום שבו שר תקשורת יתערב – אתה יודע מה?

יועז הנדל: היום הזה כבר קרה.

יועז הנדל: כששר תקשורת מתערב בתכנים, בדרך כלל הוא מוצא את עצמו בבתי המשפט.

יועז הנדל: זה לא תהליך בריא, לא לדמוקרטיה, לא לשר, וגם זה קצת עיסוק בתפל ולא בעיקר, כשיש כל כך הרבה משימות לשר תקשורת – תשתיות תקשורת מתקדמות, סיבים אופטיים.

יועז הנדל: שמעתי קודם פה צעקות מהצדדים.

יועז הנדל: אני אוהב לדבר על סיבים אופטיים, כן?

יועז הנדל: סיבים אופטיים וקליטה וכיסוי ועוד ועוד משימות יש למשרד התקשורת.

יועז הנדל: להתעסק עכשיו במשהו שאי-אפשר לשנות אותו והוא גם לא נכון בדמוקרטיה זה טעות.

יועז הנדל: בכל מקרה, בהמשך לשאלתה, פניתי לרשות השנייה וביקשתי מהם להעביר לך תשובה מפורטת על שאלתך.

אוסאמה סעדי: תודה, כבוד השר.

אוסאמה סעדי: כמובן שאני האחרון שאבקש התערבות של שר בתכנים ולעשות צנזורה.

אוסאמה סעדי: כמובן שזו לא הייתה המטרה, אבל רציתי לעורר את העניין שזה לא שיג ושיח וזה לא ויכוח על היסטוריה.

אוסאמה סעדי: אנחנו עושים את זה כאן, אנחנו מתווכחים, ומתווכחים באופן הקשה ביותר, ואני תמיד שמח על הוויכוחים האלה.

אוסאמה סעדי: אנחנו עומדים על הדעות שלנו ואתה עומד על הדעה שלך ואנחנו תמיד מתווכחים.

אוסאמה סעדי: אבל מה שאמר איתמר זה לא ויכוח וזה לא דיון.

אוסאמה סעדי: זה לא דיון על ההיסטוריה ומה היה ב-48' מבחינת הנרטיב היהודי ומבחינת הנרטיב הערבי-פלסטיני.

אוסאמה סעדי: זו קריאה היום, היום, לגירוש, מה שלא עשו ב-48', או להמשיך את המשאיות.

אוסאמה סעדי: לכן אני פניתי.

אוסאמה סעדי: אני חושב שזו הסתה, ואני אפנה גם ליועץ המשפטי לממשלה, כי מדובר בהסתה לגזענות.

אוסאמה סעדי: אבל אתה צודק בעניין הזה ששר התקשורת צריך לעבוד גם בתשתיות, ואתה עושה בתשתיות, אנחנו ישבנו איתך על התשתיות גם ביישובים הערביים, לשפר את הקליטה, וגם בעניין הדואר קיימנו כמה פגישות.

אוסאמה סעדי: חברי עלי סלאלחה ישאל אותך על הדואר אז אני לא אקח לו את זה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סלאלחה, בבקשה – סגירת סניף הדואר המרכזי בשפרעם.

עלי סלאלחה: כבוד השר, כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, העיר שפרעם מונה 40,000 תושבים.

עלי סלאלחה: יש בה סניף דואר שמשרת 20,000 תושבים.

עלי סלאלחה: הסניף הזה נסגר על ידי משרד התקשורת, סניף הדואר.

עלי סלאלחה: הסניף הזה משרת אוכלוסייה של קשישים, זקנים, אנשים מבוגרים שהם לא בטכנולוגיה החדשה.

עלי סלאלחה: הם לא יכולים באמת לבצע את הפעולות שאנחנו מתקשים לעשות אותן כמו הצעירים, שיכולים לעשות את זה.

עלי סלאלחה: למה סגרו את זה?

עלי סלאלחה: יש שם זכיין, והוא אומר שהסניף הזה לא ריווחי, אבל התושבים לא צריכים לסבול.

עלי סלאלחה: לכן אני מבקש את התערבותך, אכן להחזיר את הסניף הזה, לשרת את 20,000 התושבים ולהרוויח את הזקנים המסכנים.

עלי סלאלחה: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו צריכים להיצמד לנוסח השאילתה כפי ששלחתם, אחרת זה מתפרץ למקומות אחרים.

מיקי לוי: תודה.

עלי סלאלחה: אוקיי, אני שאלתי את השאלה.

מיקי לוי: לא, די.

מיקי לוי: עכשיו, אחרי הרצאה כזו השר בטוח מבין.

מיקי לוי: תודה.

יועז הנדל: תראה, חבר הכנסת סלאלחה, קודם כול, תודה על השאלה.

יועז הנדל: אני בדקתי עם הדואר לגבי הסניף, הסניף המרכזי שמופיע בשאילתה המקורית.

יועז הנדל: התשובה שאני קיבלתי היא שחי אלמידאן בעיר לא נסגר, הסניף עצמו לא נסגר, הוא נשאר.

יועז הנדל: מה שהם סגרו זה את עין עפייה, ובמקומו הם החליפו את סוכנות הדואר הזאת בארבעה מרכזי מסירה – הם אומרים: כדי לתת מענה מיטבי לתושבים.

יועז הנדל: אחרי התשובה שקיבלתי מהדואר, אני אגיד לך איך אני רואה את הדברים.

אוסאמה סעדי: עד שעבדנו קשה עם ראש העיר שם ופתחנו את המקום, עכשיו סוגרים את זה?

יועז הנדל: בואו אני אסביר לכם איך אני רואה את הדברים.

יועז הנדל: קודם כול, אתה צודק.

יועז הנדל: אבל אני חייב להגיד לכם שחל שינוי בעולם, בכל העולם, ובמיוחד במדינת ישראל.

יועז הנדל: חברת הדואר היא חברה שבה מדי שנה שוק המכתבים הולך ודועך בקצב התמותה.

יועז הנדל: ואנחנו גם העברנו כל מיני חוקים שמאפשרים בעצם להפסיק ולצמצם שליחת מכתבים, ולכן זה ידעך עוד יותר.

יועז הנדל: זה שוק מפסיד.

יועז הנדל: שוק החבילות הולך וגדל, וחברת הדואר היא חברה שהאיתנות הפיננסית שלה – אני אומר את זה בשפה מאוד מאוד עדינה – רעועה.

יועז הנדל: לכן התהליך שאנחנו עושים הוא שאנחנו יוצאים להפרטה.

יועז הנדל: בשלב הראשון, 40% מהחברה תונפק בבורסה.

יועז הנדל: בשלב השני, נגיע ל-100%.

יועז הנדל: מתוך שמירה על חובת האוניברסליות, חובת השירותים, אבל כדי שיהיה שירות טוב לאזרח וכדי שהדואר גם יהיה חברה שמחזיקה את עצמה, אנחנו חייבים לעשות שינוי משמעותי.

יועז הנדל: בתהליך הזה, אני חייב להגיד לך, יהיו פה הרבה מאוד משברים קטנים בהרבה מקומות שהתרגלו לדבר של פעם, לסניף של פעם.

יועז הנדל: ואנחנו ננסה לצמצם את זה בעיקר באזורים שבהם יש אוכלוסייה חלשה יותר, בעיקר שם אני אנסה לתת דגש.

יועז הנדל: אבל זה תהליך שהיה צריך לעשות אותו מזמן וזה הזמן לעשות אותו, אין ברירה אחרת.

יועז הנדל: אני חושב שבסוף התהליך, האזרח הישראלי יקבל שירות יותר טוב, תחרותי יותר, בשאיפה גדולה – הוא גם ירגיש מסופק יותר, בשונה ממה שאנחנו רואים היום.

יועז הנדל: תודה, אדוני היושב-ראש, אם אין שאלות נוספות.

מיקי לוי: תודה רבה לשר התקשורת, אני מודה לך.

מיקי לוי: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא מחדל בדיקות הקורונה, מס' 1445

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש הודעת סיעה לפי סעיף 33 לתקנון הכנסת.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, אני סיימתי, נכון?

מיקי לוי: כן, תודה רבה לך.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, לפנים משורת הדין, כי זה היה צריך להיות אחרי הצעת החוק.

מיקי לוי: אבל, בוא, אני אתן לך, בבקשה.

שלמה קרעי: זה לא לפנים משורת הדין.

שלמה קרעי: אל תיתן לי לפנים משורת הדין.

מיקי לוי: בוא, בבקשה.

מיקי לוי: תקרא היטב את הסעיף.

שלמה קרעי: הסעיף אומר, שמסתיים דיון שהוא לא - - -

מיקי לוי: בדיון, בדיון, בדיון.

מיקי לוי: עכשיו אנחנו לא בדיון.

מיקי לוי: בבקשה, חמש דקות, אני אכבד את זה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שנמצא כאן היהיר, המתנשא, יועז הנדל, שעומד כאן באורח קבע - - -

יועז הנדל: זו הודעת הליכוד?

שלמה קרעי: כן, אתה השמצת וטינפת על חברת הכנסת גלית דיסטל - - -

מיקי לוי: אבל הוא התנצל.

שלמה קרעי: שמעתי את ההתנצלות שלו.

שלמה קרעי: ההתנצלות לא הייתה שהוא קרא לה: המשוריינת של הליכוד.

שלמה קרעי: הוא דיבר על פרס ספיר, אני לא יודע על מה הוא דיבר.

שלמה קרעי: אתה מדבר על גלית ואתה אומר לה: את המשוריינת, בהתנשאות, ביוהרה.

שלמה קרעי: אתה מדבר על משוריינים?

שלמה קרעי: אתה רקדת ודילגת בין ארבע מפלגות.

שלמה קרעי: אתה המשוריין הנצחי, ואתה בטח מתכנן את הדרך שלך איך להשתריין במפלגה החמישית אחרי שהממשלה הזאת תיפול.

שלמה קרעי: אתה בא ומטיף?

שלמה קרעי: אתה – שבעבר, כשהייתם אותו צמד, אתה וצביקה האוזר, ולא רציתם להקים ממשלה עם המשותפת, אפילו לא בהימנעות מבחוץ – אתה היום ישבת כאן והעברתם את חוק החשמל, את החוק שמפקיר את ארץ ישראל, את החוק שנותן את הכול לאחים המוסלמים.

שלמה קרעי: ואת ההתיישבות הצעירה, שהם האחים שלך, אותם הפקרת.

יועז הנדל: זו הודעת הליכוד?

שלמה קרעי: כל שבוע אתה עומד כאן עשר דקות, מתנשא על הליכוד, כאילו אתה יותר טוב מהם.

שלמה קרעי: אתם חבורה של צבועים, חבורה של מכרתם את הכול.

שלמה קרעי: מכרתם את כל הערכים שלכם, היהודיים.

שלמה קרעי: כשאני מדבר איתך בפעם האחרונה, ואמרתי לך: מה תעשו עם החרדים?

שלמה קרעי: מה עם הילדים של החרדים?

שלמה קרעי: אמרת: הם לא מעניינים אותך.

שלמה קרעי: באמת הם לא מעניינים אותך.

שלמה קרעי: קיצצתם להם 84 מיליון שקל, שעות תמרוץ וטיפוח.

שלמה קרעי: אתם מדברים איתם על לימודי ליבה, וקיצצתם להם בבשר החי, גזרות כלכליות קשות.

שלמה קרעי: אין לך בושה לעמוד כאן

שלמה קרעי: ביום כזה, יום שהוא יום שחור לכנסת ישראל, יום שחור למדינת ישראל, אתה וכל החבורה הזאת שיושבת כאן.

שלמה קרעי: אתה מתנשא עלינו?

שלמה קרעי: אנחנו לא מכרנו את הערכים שלנו בנזיד עדשים, לא מכרנו את האידיאולוגיה שלנו כדי לשבת על – בשביל השררה.

שלמה קרעי: אתה מכרת את הכול.

שלמה קרעי: תלך, אין לך באמת מה לענות.

שלמה קרעי: תמשיך להתנשא כל יום רביעי כאן.

שלמה קרעי: אבל אזרחי ישראל יודעים את זה.

שלמה קרעי: צבוע, מתנשא, יהיר, שבא ומתנשא עלינו כל שבוע, כשהוא מכר את כל הערכים שלו, את כל האידיאולוגיה שלו.

שלמה קרעי: ואתה, רון כץ, עם חיוך על הפנים, יש לך בגנים משהו מהציונות, משהו ממורשת אבותיך מטוניס, איך הגעת לעברי פי פחת?

שלמה קרעי: מכרת את הכול.

שלמה קרעי: מכרת את המדינה, מכרת את הערכים שלך.

רון כץ: הצלנו את המדינה.

שלמה קרעי: מכרת את הנגב לאחים המוסלמים.

שלמה קרעי: הצבעת נגד ההתיישבות הצעירה.

שלמה קרעי: אחים שלך, חברים שלך, יושבים בלי חשמל, כלום.

שלמה קרעי: לא תהא כוהנת כפונדקית, לא תהא כוהנת כפונדקית.

שלמה קרעי: בעלי הבית של הארץ הזאת, שזה אנחנו, מתוך זכותנו ההיסטורית, הלאומית, אנחנו לא נהיה כמו האורחים בארץ הזאת?

שלמה קרעי: ככה אתם מנהלים את המדינה?

שלמה קרעי: זאת הממשלה שלכם?

רון כץ: איך אתם ניהלתם את המדינה?

רון כץ: ארבע מערכות בחירות בלי תקציב - - -

שלמה קרעי: אין לך בושה.

שלמה קרעי: מה עדיף?

שלמה קרעי: אתה יודע, יש כלל שאומר: היעדר הטוב טוב ממציאות הרע.

שלמה קרעי: עדיף שלא יהיה טוב מאשר שיהיה רע.

שלמה קרעי: התקציב שלכם הוא תקציב פוגעני, הוא תקציב מרושע.

שלמה קרעי: אין יום שעובר בלי עוד מיסים, מס על הפריפריה, מס גודש, מס על החד-פעמי, על השתייה המתוקה.

שלמה קרעי: אתם חותכים בבשר החי של האוכלוסיות שלא מצביעות לכם.

שלמה קרעי: אתם מתנהלים כפוליטיקאים עלובים.

שלמה קרעי: וראש הממשלה שלכם, שיושב מעליכם, אתם לא סופרים אותו וראינו היום איך שהוא קורס תחת הנטל, לא מסוגל לעמוד תחת מתקפה של קריאות ביניים.

שלמה קרעי: זה אמור להגן על מדינת ישראל מפני איומים ביטחוניים?

שלמה קרעי: תראו איך אתם נראים, אתם חבורה של ליצנים.

שלמה קרעי: אתם חבורה שלא יודעת לנהל, לא עומדת בפני שום אתגר במדינת ישראל.

שלמה קרעי: ואנחנו, בעזרת השם, נביא לסיומה של הממשלה הזאת, לסיומם של הכישלונות של כל מה שאתם עושים כאן ביהירות, בהתנשאות, בהפקרות.

שלמה קרעי: אזרחי ישראל רוצים שנשים לזה סוף.

שלמה קרעי: תודה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: לא צריך.

מיקי לוי: עזוב, לא צריך, לא נחמם את האווירה.

מיקי לוי: אני מבין שזאת הודעת הסיעה, חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: כן, זאת הודעת הסיעה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה על הודעה הסיעה מאת חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים לשאילתות לשר המשפטים.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי ראשון.

מיקי לוי: בבקשה, שר המשפטים.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, אתה כבר ותיק, תיצמד לשאילתה.

מיקי לוי: תודה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד שר המשפטים, מדוח מבקר המדינה מס' 72א התשפ"א עולה כי אחוז ניכר מהמשתתפים הערבים בתהליך שיתוף הציבור דיווחו שהם חשים בגילויי גזענות מצד עובדים או מנהלים.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: האם ידוע למשרדך על דיווחים כאלה? 2.

אוסאמה סעדי: אם כן, האם קיימת תוכנית לטיפול במקרים כאלה?

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות פועלת למניעת גזענות ואפליה בשירות המדינה ביחס לעובדים ומקבלי שירות.

גדעון סער: היחידה הוקמה בשנת 2017 במסגרת יישום המלצות הוועדה הבין-משרדית למיגור הגזענות נגד יוצאי אתיופיה, ומאז הקמתה טיפלה באלפי תלונות של כלל החברה הישראלית לרבות החברה הערבית.

גדעון סער: היחידה אף מובילה שינויים רוחביים למניעת גזענות ואפליה ומפתחת ידע רלוונטי במסגרת הכשרות.

גדעון סער: כמו כן, במשרדי ממשלה ויחידות סמך ממונות למעלה מ-70 ממונות וממונים אשר מטפלים בתלונות נגד עובדים ומנהלים שמגלים גזענות, פועלים לזיהוי פרקטיקות מדירות ומפלות ויצירת מרחב המאפשר מימוש הזדמנויות לשוויון מהותי.

גדעון סער: הממונים כפופים מקצועית ליחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות ומונחים על ידיה.

גדעון סער: נמסר לי כי פילוח התלונות המתקבלות ביחידה מלמד כי כרבע מהתלונות המטופלות ביחידה הן מהחברה הערבית.

גדעון סער: קיימת תוכנית מסודרת בשלושה מישורים: הראשון – הובלת שינוי מערכתי ופעילות יזומה באיתור פרקטיקות מפלות ומדירות; השני – פיתוח ידע והכשרות בנושא מניעת גזענות ואפליה; והשלישי – טיפול בתלונות, בשיתוף פעולה עם אגף המשמעת בנציבות שירות המדינה.

גדעון סער: היחידה הממשלתית למאבק בגזענות פועלת גם מתוך נקודת הנחה כי רבים מהאירועים לא מדווחים, ולכן פועלת באופן יזום ואפקטיבי כדי לנסות ולאתר אירועי גזענות.

גדעון סער: כך נמשיך לפעול.

מיקי לוי: שאלת המשך, בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה, כבוד השר.

אוסאמה סעדי: אני, אישית, מכיר את היחידה הזאת ואף נפגשתי עם האחראי הממונה במשרדך, במשרד המשפטים, על היחידה הזאת של מאבק בגזענות.

אוסאמה סעדי: אחד מהחסרונות של הוועדה הזאת הוא שאין לה סמכויות ענישה.

אוסאמה סעדי: אני חושב שעל מנת שבאמת יהיו לה שיניים – אמרת שרבע מהתלונות הן מהחברה הערבית, אז אם לא תהיינה לוועדה הזאת גם סמכויות ענישה או העמדה לדין, אז זה יהיה רק במסגרת הגשת תלונה וטיפול בתלונה, והחובה של כולנו היא להיאבק ולמגר תופעות של גזענות.

אוסאמה סעדי: לכן, אני פונה אליך באמת, שתיכנס בעובי הקורה ותיתן סמכויות לוועדה החשובה הזאת.

גדעון סער: תודה, חבר הכנסת סעדי.

גדעון סער: קודם כול, מיניתי לא מזמן מועצה חדשה בראשות השופט אליקים רובינשטיין עם הרכב חדש.

גדעון סער: כמובן שסוגיה של העמדה לדין היא בידי הפרקליטות, בידי התביעה המשטרתית.

גדעון סער: אני לא חושב שצריך להיות עוד גורם תובע, אבל יש דיון האם צריך לעגן את קיומה של היחידה הזאת באופן סטטוטורי בחקיקה, ואנחנו בעיצומו של הדיון הזה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת שיקלי, בבקשה.

מיקי לוי: אתה מתחיל משאילתה 257, לפי הסדר.

עמיחי שיקלי: כבוד היושב-ראש, כבוד שר המשפטים, שאילתה בעניין מכירת נכסי נספי שואה: החברה להשבת נכסי נספי השואה, שהסמכות לטיפול בנכסים תחת אחריותה עברה לאפוטרופוס הכללי שבמשרדך, מכרה נכסים, חלקם של נספי שואה – מדובר בקרקעות – לבני מיעוטים.

עמיחי שיקלי: אדמתם של יהודים שחלמו ליישב את ארצם ולממש את חלום הציונות נמכרת ללא התחשבות בשיקולים לאומיים.

עמיחי שיקלי: ברצוני לשאול: כיצד מתכוון משרדך לפעול בנושא, אם בכלל?

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: בהתאם לחוק נכסים של נספי השואה (השבה ליורשים והקדשה למטרות סיוע והנצחה), התשס"ב–2006, הכונס הרשמי משמש כמפרק החברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה לפירוק.

גדעון סער: קק"ל הביעה נכונות ראשונית לרכוש את הקרקעות של נספי השואה.

גדעון סער: ככל שתתקבל הסכמת קק"ל, נידרש לפעול לקבלת אישור והסכמת בית המשפט המחוזי בירושלים למהלך.

גדעון סער: בימים אלה נבחנת האפשרות להעביר את נכסי נספי השואה לקניין המדינה או לגוף ציבורי-לאומי אחר.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאילתה 269, בבקשה.

עמיחי שיקלי: במהלך הפרעות בעיר לוד בחודש מאי האחרון, נראו אירועים חמורים של פריצות, הצתות ומעשי לינץ'.

עמיחי שיקלי: אחד מהאירועים החמורים היה פריצה לבית משפחת דנין בשכונת רמת אשכול בעיר, תוך שבירת הקיר הסמוך לדלת, גנבת תכולת הדירה ושריפת הבית.

עמיחי שיקלי: ברצוני לשאול: באיזו תואנה החליטה פרקליטות המדינה לגנוז את תיק האישום בעניין המקרה הזה?

גדעון סער: תודה.

גדעון סער: אני רוצה להעיר, חבר הכנסת שיקלי – וכמובן אני מכבד, כל אחד מתנסח בשפה שלו, אבל כשמשתמשים במילה תואנה, אז כאילו חיפשו תירוץ לסגור את התיק.

גדעון סער: זה לא נכון בכלל, לא נכון לייחס מניעים כאלה, לא לעובדי הפרקליטות ולא בכלל, לאף עובד.

גדעון סער: ואם כן, אז צריך טעמים די טובים לעשות את זה, ואני לא חושב שהם קיימים.

גדעון סער: האירוע הוא כמובן אירוע חמור ביותר.

גדעון סער: באירוע הזה נשבר קיר שסמוך לדלת, נגנבה תכולת הדירה ונשרף הבית.

גדעון סער: לפי מה שנמסר לי מפרקליטות מחוז מרכז – פלילי, תיק הפריצה והשריפה של בית משפחת דנין התקבל בפרקליטות בתאריך 9 באוגוסט 2021.

גדעון סער: לאחר עיון בו הוחלט על ביצוע של השלמות חקירה והתיק הוחזר למשטרת ישראל.

גדעון סער: בתום ביצוע ההשלמות הוחלט על גניזת התיק.

גדעון סער: יובהר שהתלונה הוגשה רק עשרה ימים אחרי האירוע.

גדעון סער: חרף ניסיונות המשטרה לאתר ראיות שיצביעו על זהות העבריין, למרבה הצער לא נמצאו כאלה.

גדעון סער: בהיעדר כיווני חקירה קונקרטיים וקיומם של חשודים פוטנציאליים, התיק נגנז בעילת עבריין לא נודע.

גדעון סער: זה בעצם מצטרף לתיקים שהם לא מפוענחים.

גדעון סער: יש הרבה - -

עמיחי שיקלי: התשובה היא קבילה.

גדעון סער: - - יש הרבה עבירות שהן לא מפוענחות.

מיקי לוי: תודה.

עמיחי שיקלי: שאילתה אחרונה, 274 – הסכם טיעון תוקפי הרב מאלי.

עמיחי שיקלי: חלק מאותו מכלול אירועים, אפריל השנה, לאחר שהותקף באכזריות על ידי פורעים ערבים באפריל, נודע שאושר הסדר טיעון שבו התוקפים של הרב מאלי, שאגב, תועדו וצולמו, לא ישבו ולו יום אחד בכלא.

עמיחי שיקלי: כמו כן, נקבע כי התקיפה לא הייתה על רקע גזעני.

עמיחי שיקלי: וגם ההסכם הזה שהושג עם התוקפים נודע לרב מאלי מכלי התקשורת, ולאחר מכן לא ניתן לו לערער.

עמיחי שיקלי: רצוני לשאול: 1.

עמיחי שיקלי: מדוע הושמט הסעיף הגזעני?

עמיחי שיקלי: 2.

עמיחי שיקלי: מדוע נחתם הסכם טיעון מקל ללא מאסר?

גדעון סער: קודם כול, אלה שתי סוגיות שונות.

גדעון סער: אני אומר מראש שהסוגיה השנייה, שנוגעת להסדר הטיעון, אני לא יכול להשיב עליה, כי כמו שאתה יודע, חלק ניכר מהתיקים מתנהלים על ידי התביעה המשטרתית.

גדעון סער: התיק הזה נוהל על ידי התביעה המשטרתית.

גדעון סער: אינני יודע מה היו הטעמים להסדר הטיעון, אבל אני רוצה להתייחס לחלק הראשון של השאלה, שלפרקליטות כן הייתה נגיעה בו וזה מה היו סעיפי האישום בתיק.

גדעון סער: ההחלטה שהתקבלה בפרקליטות המדינה, תפקידים מיוחדים, שאין מקום לייחס לנאשמים מניע גזעני, נבעה מחומר הראיות.

גדעון סער: סעיף 144ו לחוק העונשין, זה הסעיף שמבסס מניע גזעני, וייחוס מניע גזעני על פי הפסיקה מחייב הוכחה מעבר לספק סביר שהעבירה בוצעה ממניע גזעני.

גדעון סער: התיק, תיק שנבחן לעומק, התבצעו בו שתי השלמות חקירה שנועדו לשוב ולבחון קיומו של מניע גזעני, ובכל זאת, לא היה בזה כדי לשנות את המצב הראייתי.

גדעון סער: חומר הראיות העלה שהאירוע האלים החל בשל כך שהנאשמים סברו או לפחות כנראה זו הייתה הגרסה שלהם, שנפגעי העבירה השיגו גבול, צעקו לעברם לפנות את המקום.

גדעון סער: נפגעי העבירה הגיבו בהתבטאויות מילוליות וצילומם של הנאשמים באמצעות הטלפון הסלולרי.

גדעון סער: בנסיבות הפרטניות של התיק והתשתית הראייתית שהייתה התגבשה מסקנה שאין די ראיות להוכיח את הסעיף הזה, דהיינו, התגבשות מניע גזעני, והם הועמדו לדין על סעיף אחר, ללא הסעיף של 144ו.

עמיחי שיקלי: אוקיי, אם אפשר שאלת המשך.

עמיחי שיקלי: א.

עמיחי שיקלי: מדוע לא קיימו היוועצות - - -

גדעון סער: אני רוצה רק להוסיף ולומר שבכל מקרה, בעיניי, זה אירוע מאוד חמור.

גדעון סער: במשפט פלילי צריך להוכיח דברים מעבר לספק סביר.

גדעון סער: והתביעה בוחנת אפשרות סבירה להרשעה והיא בוחרת את סעיפי האישום בהתאם לתשתית הראייתית לגבי לאיזה סעיפים יש תשתית ראייתית, לפי דעתם.

עמיחי שיקלי: אם אפשר שאלת המשך, ברשותך.

גדעון סער: בבקשה.

עמיחי שיקלי: מדוע לא קיימו היוועצות עם הרב לפני חתימה על אותו הסכם טיעון?

עמיחי שיקלי: ומדוע הוא לא זכה לקבל מענה מהיועמ"ש והפרקליטות לאחר שפנה אליהם בחודש אוקטובר בנושא?

גדעון סער: אני, אני חושב, אני לא יודע את התשובה.

גדעון סער: ואני מקווה - - -

עמיחי שיקלי: בסדר, אז האם אפשר להעביר את השאלה - - -

גדעון סער: אני מתכוון לבדוק אם אנשי משרדי.

גדעון סער: בנסיבות של האירוע, הרב הוא נפגע עבירה, ואומנם נפגע עבירה הוא לא צד פורמלי לתיק, אבל בהחלט יש לו מעמד, והיה ראוי להיות איתו באינטראקציה.

גדעון סער: ואני אבדוק את הדבר הזה.

עמיחי שיקלי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר המשפטים.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת שיקלי.

מיקי לוי: [מס' מ/1473; דברי הכנסת, חוב' י"א, ישיבה 85; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: סעיף מס' 7, הצעת חוק חומרי נפץ (תיקון מס' 5), התשפ"ב–2022, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מיקי לוי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון חבר הכנסת בן ברק, בבקשה.

ועדת החוץ והביטחון): תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תודה רבה חברי הכנסת הנכבדים.

ועדת החוץ והביטחון): אני מתכבד להציג בפני הכנסת לקריאה שנייה ולקריאה שלישית את הצעת חוק חומרי נפץ (תיקון מס' 5), התשפ"ב–2022, שיזמה הממשלה.

ועדת החוץ והביטחון): הצעת החוק מסדירה לראשונה את הפיקוח על בטיחות חומרי נפץ במערכת הביטחון.

ועדת החוץ והביטחון): חוק חומרי נפץ נחקק בשנת 1954 והסדיר את הפיקוח על חומרי נפץ בישראל.

ועדת החוץ והביטחון): עם זאת, הוחרגו ממנו המפעלים הביטחוניים ובמשך עשרות שנים הם התנהלו ללא פיקוח.

ועדת החוץ והביטחון): האסון שהתרחש במפעל תע"ש בנוף ים ב-1992 היווה נקודת מפנה שלאחריה החל משרד הביטחון לפקח על המפעלים, אך הדבר לא עוגן בחקיקה.

ועדת החוץ והביטחון): בשנת 2018, ערב הפרטת תעש, הביאה הממשלה הצעת חוק שנועדה לתת מענה גם לחברות המופרטות, ובתוך כך לעגן בחוק את סמכות הפיקוח של משרד הביטחון על המפעלים הביטחוניים.

ועדת החוץ והביטחון): בדיונים שנערכו אז בוועדה התעוררה השאלה אם נכון שמשרד הביטחון יהיה הגוף המפקח על המפעלים הביטחוניים, נוכח קיומם של יחסי רגולטור–ספק–לקוח בינו לבינם ונוכח החשאיות המאפיינת את הפעילות בתחום, ללא ביקורת ציבורית.

ועדת החוץ והביטחון): בנוסף, מאחר שמדובר בחוק מיושן, ביקשה הוועדה לוודא כי הוא מקנה כלי פיקוח ואכיפה ראויים.

ועדת החוץ והביטחון): הוועדה החליטה אז לאשר כהוראת שעה את ההסדר הנוגע למפעלים המופרטים ולהמשיך לדון בהסדר מקיף יותר, אולם עקב פיזור הכנסת העשרים, הליך החקיקה הזה לא הושלם.

ועדת החוץ והביטחון): לפני כשנה העביר הצוות המשפטי של הוועדה הצעות שונות למשרדי הממשלה, במטרה לחזק את הפיקוח והאכיפה על בטיחות חומרי הנפץ במפעלים הביטחוניים, ובהצעת החוק שהובאה לוועדה אומצו חלק מהצעות אלה.

ועדת החוץ והביטחון): ליבת הדיון התרכזה באופן הפיקוח של משרד הביטחון לאור המורכבות ביחסים של משרד הביטחון עם המפעלים.

ועדת החוץ והביטחון): במהלך הדיונים התברר שלא קיימת חובה במפעלי מערכת הביטחון למנות ממונה בטיחות.

ועדת החוץ והביטחון): בהתייחס לכך, הוועדה קיבלה את הצעתי לחייב את מפעלי מערכת הביטחון למנות ממוני בטיחות חומרי נפץ כדי שיהיה בהם גורם ברור שאחראי להבטחת הבטיחות בהם.

ועדת החוץ והביטחון): כמו כן קבעה הוועדה, כי שר הביטחון יקבע את תנאי הכשירות וההכשרה של ממוני הבטיחות האלה.

ועדת החוץ והביטחון): כדי לייצר בקרה חיצונית על הפיקוח של משרד הביטחון נקבע כי לצד שר הביטחון תפעל ועדה מייעצת שתייעץ לו בכל הנוגע להפעלת סמכויותיו, תגיש לו דוח שנתי על הפיקוח על בטיחות הפעילות בחומרי הנפץ במפעלים הביטחוניים שיכלול גם המלצות לשיפור הבטיחות ושיפור פעולות הפיקוח והאכיפה.

ועדת החוץ והביטחון): במהלך דיוני הוועדה הרחבנו את תפקידי הוועדה המייעצת כך שתבחן גם את נוהלי הפיקוח והאכיפה והטלנו על המפקחים הבכירים ועל ממונה הבטיחות חובה לדווח לה על אמצעי האכיפה שננקטו ועל אירועי הבטיחות.

ועדת החוץ והביטחון): הקשר בין הוועדה המייעצת לבין המפקחים וממונה הבטיחות אמור לחזק את מערך הפיקוח במפעלי מערכת הביטחון ולסייע לשר בגיבוש המדיניות הראויה ובקבלת החלטותיו.

ועדת החוץ והביטחון): בנוסף, שינינו את הרכבה של הוועדה במטרה להבטיח את עצמאותה ואת אי-תלותה, וקבענו כי בראשה יעמוד אדם בעל תואר אקדמי שני לפחות בתחומים הנוגעים לעניין.

ועדת החוץ והביטחון): הסדר נוסף שנכלל בהצעת החוק הוא הסדר של עיצומים כספיים ככלי מינהלי משלים לכלים הפליליים שקיימים בחוק.

ועדת החוץ והביטחון): כדי להבטיח שהעיצומים הכספיים יהיו אפקטיביים וישיגו את התכלית של אי-כדאיות כלכלית להפרת הוראות החוק, הגדלנו משמעותית את הסכומים והעמדנו אותם על כמיליון ש"ח.

ועדת החוץ והביטחון): כלים מינהליים נוספים שמקנה החוק כוללים גם צווי בטיחות וצווי שיפור שהמפקחים יוכלו להוציא ביחס למפעלים ובהם יוכלו להורות להם לתקן ליקויי בטיחות שיימצאו.

ועדת החוץ והביטחון): במהלך הדיונים בוועדה גם הבהרנו טוב יותר את סמכויותיהם של המפקחים וקבענו תנאי כשירות והכשרה בסיסיים.

ועדת החוץ והביטחון): נושא נוסף שהוועדה דנה בו ממושכות הוא תחולת החוק על הגופים הביטחוניים – צה"ל, שב"כ, מוסד, משטרה ושב"ס.

ועדת החוץ והביטחון): עד כה היו גופים אלה פטורים לגמרי מתחולת החוק.

ועדת החוץ והביטחון): גם בהסדר המוצע החוק אומנם לא יחול עליהם, אך הם יחויבו בקביעת פקודות או נהלים שיהיו תואמים ככל הניתן לתקנות שיקבע שר הביטחון.

ועדת החוץ והביטחון): בנוסף קבענו כי גם בגופים אלה ימונו אחראי בטיחות חומרי נפץ.

ועדת החוץ והביטחון): הוועדה גם תזמן את הגופים בחודשים הקרובים כדי לקבל סקירות מפורטות יותר של הסדרי הבטיחות הנהוגים בהם.

ועדת החוץ והביטחון): רבותיי חברי הכנסת, ההסדר המוצע סוגר פער של עשרות שנים בסוגיה חשובה ביותר שכבר עלתה בחיי אדם – הבטיחות בחומרי הנפץ במפעלים הביטחוניים.

ועדת החוץ והביטחון): אני סבור שההסדרים שגיבשנו במהלך הדיונים בהצעת החוק נותנים מענה ראוי להסדר זה, והוועדה תמשיך לעמוד על המשמר בנושא.

ועדת החוץ והביטחון): להצעת החוק הוגשו הסתייגויות.

ועדת החוץ והביטחון): אני מבקש מחברי הכנסת לדחות את ההסתייגות ולאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה ובקריאה השלישית.

ועדת החוץ והביטחון): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

מיקי לוי: 30 דקות לרשותך.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נפל דבר בישראל: היום הכנסת אישרה את חוק החשמל.

אבי מעוז: הכנסת אישרה חוק אנטי-ציוני, אנטי חזרת עם ישראל לארצו, אנטי שיבת ציון, אנטי המשילות והריבונות, אנטי לאומי יהודי, אנטי מדינת הלאום של העם היהודי.

אבי מעוז: ונתנחם שהציונות נמשכת, שחזרת עם ישראל לארצו נמשכת; שיבת ציון נמשכת; המשילות והריבונות נמשכות באזורים של ההתיישבות הצעירה; הלאומיות, היהודיות של המדינה, נמשכת, ומדינת הלאום של העם היהודי נמשכת וממשיכה בעוז קדימה.

אבי מעוז: ובכן, אני רוצה להצדיע לתושבי עדי עד, תושבי גבעת הרוא"ה, תושבי עשהאל, תושבי מצפה יאיר, תושבי גבעות יצהר, תושבי אחיה, תושבי נווה ארז, תושבי נתיב האבות, תושבי יישוב הדעת, תושבי גבעת הראל, תושבי בית חוגלה, תושבי קידה, תושבי מצפה דני, תושבי שדה בועז, תושבי סנה יעקב, תושבי אש קודש, תושבי גבעת ארנון, תושבי בני אדם, תושבי רמת גלעד, תושבי הר חמד, תושבי מעוז צבי, תושבי נופי נחמיה, תושבי חוות יאיר, תושבי חוות גלעד, תושבי בוסטר נגוהות, תושבי גבעת החי"ש, תושבי חרשה, תושבי אביגיל ותושבי פני קדם.

אבי מעוז: התושבים ביישובים המופלאים הללו מונים למעלה מ-20,000 נפשות; למעלה מ-12,000 ילדים.

אבי מעוז: אני רוצה לשלוח להם מכאן ברכת חזקו ואמצו, המשיכו במפעלכם הקדוש.

אבי מעוז: אנחנו נמשיך ללוות אתכם, נמשיך לסייע לכם ונמשיך לעשות ככל יכולתנו כדי שההכרה בכם והחיבור שלכם לחשמל יתרחשו במהרה.

אבי מעוז: ועוד פינת ציון יקרה – חומש.

אבי מעוז: אני רוצה לשלוח מכאן ברכת חזקו ואמצו לאנשי ישיבת חומש.

אבי מעוז: תחזקנה ידיכם במפעל התורה שאתם עושים, במפעל יישוב הארץ שאתם עסוקים בו; תחזקנה ידיכם.

אבי מעוז: עם ישראל איתכם.

אבי מעוז: הבושה של הממשלה היא שבמקום לחזק את הישיבה, במקום לאשר את הישיבה, נותנת פרס לטרור, הורסת שם מבנים, הורסת שם את הפאנלים שמספקים לכם חשמל בה בשעה שביד השנייה היא מאשרת את חוק החשמל לכל אותם יישובים בלתי חוקיים.

אבי מעוז: תחזקנה ידיכם – עם ישראל איתכם.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, היום נפל עוד דבר: ראש הממשלה, היום, במופע נדיר, במופע שאני מתבייש בו, ואני חושב שכל תושבי עם ישראל מתביישים בו – הוא הוכיח היום מעל לכל ספק סביר שאין לו יכולת, והוא לא ראוי להיות ראש ממשלה.

אבי מעוז: כל עם ישראל ראה את זה.

אבי מעוז: איבוד עשתונות מוחלט.

אבי מעוז: אמירה שאני מתבייש בה: עופי לי מהעיניים – לחברת הכנסת אורית סטרוק.

אבי מעוז: וכל הח"כיות, כל השרות, כל המעודדות – דממה.

אבי מעוז: כאילו לא היה.

אבי מעוז: אז על הצביעות הזאת לא נדבר הפעם.

אבי מעוז: כבר דיברתי עליה כמה פעמים.

אבי מעוז: זוהי צביעות, ואנחנו יודעים שיש הרבה צביעות בשמאל.

אבי מעוז: אבל מה זה – ראש הממשלה: עופי לי מהעיניים?

אבי מעוז: איזה איבוד עשתונות.

אבי מעוז: וגם עוד דבר: איזשהו צורך פנימי של התנצלות, והאשמה של ראש האופוזיציה שהוא הצביע בעד ההתנתקות.

אבי מעוז: אחרי המופע המביך הזה – אני באמת נבוך בשביל מדינת ישראל; אני נבוך, כמו שיש קטעים מביכים של ראשי ממשלות, נשיאים או שליטים ברחבי העולם – זה היה מופע מביך, וזה אנדרסטייטמנט.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, פורסם היום שחברי כנסת בימינה מצוטטים: ראש הממשלה לא צריך לאבד ככה שליטה, זה מביך אותנו.

אבי מעוז: אני רוצה לומר לכם, לאותם ח"כים בימינה, לא רק שזה מביך אתכם – זה מביך את כל תושבי מדינת ישראל.

אבי מעוז: וראש הממשלה בנט שחרר הודעה לתקשורת, וכך כתב בהודעה: "לא ניכנע לבריונות שמכוונת על ידי ראש האופוזיציה שמאס בכללי הדמוקרטיה וזורע תוהו ובוהו.

אבי מעוז: נתניהו שהצביע בעד ההתנתקות, ורגב שדבררה אותה, לא יטיפו לי מוסר.

אבי מעוז: הם ימשיכו לצעוק ואנחנו נמשיך לעשות".

אבי מעוז: אני רוצה לעמוד על שתי נקודות בהודעה המביכה הזאת של ראש הממשלה.

אבי מעוז: יש פה שר, אדוני?

מיקי לוי: יש.

אבי מעוז: 1.

אבי מעוז: "נתניהו" – טוען ראש הממשלה – "שהצביע בעד ההתנתקות", ומירי רגב, שדבררה אותה, "לא יטיפו לי מוסר".

אבי מעוז: ובכן, אדוני ראש הממשלה, אני לוקח את הזכות להטיף לך מוסר.

אבי מעוז: מה אתה מצטדק כל פעם?

אבי מעוז: מה אתה מזכיר כל פעם שנתניהו הצביע בעד ההתנתקות?

אבי מעוז: זה מצדיק את ההצבעה שלך בעד חוק החשמל?

אבי מעוז: מה זה נותן לך?

אבי מעוז: בסדר, אני מבין שזה מאבק פוליטי.

אבי מעוז: מה זה נותן לך כשאתה מצביע נגד ההסתייגות שלנו לאשר בד בבד את ההתיישבות הצעירה ולחבר אותה לחשמל אחרי שאתה הצבעת בעד חוק ההסדרה שבא להסדיר את ההתיישבות הצעירה בכנסת הנוכחית?

אבי מעוז: איזו מין הצדקה זאת?

אבי מעוז: קשוט עצמך תחילה.

אבי מעוז: אני רוצה לדבר על שלוש המילים האחרונות בהודעה של ראש הממשלה: "אנחנו נמשיך לעשות".

אבי מעוז: אם זה לא היה עצוב, הייתי צוחק.

אבי מעוז: "אנחנו נמשיך לעשות"?

אבי מעוז: איזו הנדסת תודעה זאת?

אבי מעוז: איזה "לעשות"?

אבי מעוז: מה אתם עושים?

אבי מעוז: מה אתם עושים במלחמה מספר אחת של עם ישראל היום נגד הקורונה, נגד זן האומיקרון – מה אתם עושים?

אבי מעוז: כלום.

אבי מעוז: אתם נותנים לעם ישראל כולו, לתושבי מדינת ישראל כולם, להידבק.

אבי מעוז: והם נדבקים אחד אחרי השני.

אבי מעוז: זה מה שאתם עושים?

אבי מעוז: זה נקרא "לעשות"?

אבי מעוז: כתבתם ספרים – זה נקרא "לעשות"?

אבי מעוז: "אנחנו נמשיך לעשות" זה הנדסת תודעה.

אבי מעוז: אתם באובדן עשתונות מוחלט.

אבי מעוז: אדוני ראש הממשלה, אתה עושה דה-לגיטימציה לעצמך.

אבי מעוז: השבוע טענו כלפינו, כלפי האופוזיציה, שאיך שהכנסת נראית – זה בגלל שאנחנו עושים דה-לגיטימציה לראש הממשלה.

אבי מעוז: אנחנו עושים דה-לגיטימציה לראש הממשלה?

אבי מעוז: הינה, הסברתי עכשיו איך אתה עושה דה-לגיטימציה לעצמך.

אבי מעוז: המופע המביך היום זה הדה-לגיטימציה הכי גדולה, זה האשרור הכי גדול של טענותינו על כך שאתה לא ראוי ולא יכול למלא את התפקיד הזה.

אבי מעוז: התפקיד הזה גדול עליך באלפי מידות.

אבי מעוז: אבל לא רק אליך אני מדבר, אלא אל כל חברי הקואליציה.

אבי מעוז: אתם בראש ובראשונה הם אלו שעושים דה-לגיטימציה לראש הממשלה שלכם.

אבי מעוז: שר הביטחון כבר פעם שנייה נפגש עם אבו מאזן, ומה אומר ראש הממשלה?

אבי מעוז: הוא מסתייג, זה בא לו בהפתעה.

אבי מעוז: שר הביטחון מנהל מדיניות שלום בפני עצמו.

אבי מעוז: שר הבריאות ניצן הורוביץ, מה אומר?

אבי מעוז: ראש הממשלה אומר: אנחנו נמצאים בסערה – צריך להיזהר.

אבי מעוז: הוא מדבר על הקורונה, הוא מדבר על האומיקרון.

אבי מעוז: הוא אומר: אנחנו נמצאים בסערה, צריך להיזהר; אני ממליץ לאזרחי ישראל לשמור מרחק, לשים מסכה, לשמור על ההנחיות של משרד הבריאות.

אבי מעוז: מה עונה לו שר הבריאות?

אבי מעוז: סליחה על הביטוי, הוא לא שם עליו.

אבי מעוז: הוא עונה לו: לא צריך להלך אימים על הציבור.

אבי מעוז: איזה סערה?

אבי מעוז: לא צריך להשחיר את המצב.

אבי מעוז: שר הבריאות עושה דה-לגיטימציה לראש הממשלה.

אבי מעוז: אני כבר לא מדבר על סגן שר החוץ עידן רול – הזכרתי אותו כבר השבוע – שמצפצף.

אבי מעוז: הנחיות ראש הממשלה, המלצות ראש הממשלה, לא ללכת למסיבות של סוף השנה האזרחית, וסגן שר החוץ הולך למסיבה, מצולם שם רוקד בלי מסכה, והוא נדבק בקורונה.

אבי מעוז: וזה המקום, אדוני, לאחל בריאות לנכדתך – שמעתי שהיא נדבקה בקורונה.

אבי מעוז: אני מאחל לה בריאות בתוך שאר חולי ישראל.

אבי מעוז: המזכיר הצבאי – גם הוא הלך למסיבות.

אבי מעוז: אני מקווה שהוא לא נדבק.

אבי מעוז: אדוני ראש הממשלה, אני רוצה לומר לך, הדה-לגיטימציה שלך להיות ראש ממשלה מתחילה בראש ובראשונה אצלך.

אבי מעוז: אתה יודע, בינך לבין עצמך, אתה יודע שאתה לא ראוי, אתה יודע שאתה לא מוכן להיות ראש ממשלה; אתה יודע שאתה לא מוכשר להיות ראש ממשלה; אתה יודע שהתפקיד הזה גדול עליך, ועוד מעבר לזה, שכל חברי ממשלתך, כל חברי הקואליציה עושים לך דה-לגיטימציה אדירה, אז אל תבואו אלינו בטענות שאנחנו הם אלה שעושים לכם ולך, אדוני ראש הממשלה, דה-לגיטימציה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לעבור לדבר על מה שמסעיר את מדינת ישראל השבוע, וזה מתווה הגיור שמתחיל להתפרסם.

אבי מעוז: היום פורסם ששר האוצר ליברמן פנה בתלונה לנציב תלונות הציבור על שופטים אורי שוהם, בעקבות מכתבו של הרב הראשי לישראל, הרב דוד לאו שליט"א, נשיא בית הדין הרבני הגדול, לראש הממשלה.

אבי מעוז: וכך כתב הרב לאו במכתבו אל ראש הממשלה: לכבוד מר נפתלי בנט, ראש הממשלה – אני מדלג קצת – כיום, בראש המערך הזה, מערך הגיור, שנמצא תחת סמכותו של משרד ראש הממשלה, עומד עו"ד הרב משה ולר, משפטן, מוסמך לכהן כדיין, איש עתיר ניסיון בתחום הגיור, כיהן במשך עשרות שנים כדיין בית הדין לגיור ומצוי ברזי פעילות בתי הדין הללו.

אבי מעוז: הרב ולר מבצע את תפקידו באופן יוצא מן הכלל, במסירות, בעין טובה וברוח נאמנה.

אבי מעוז: אני רואה את הצלחותיו בניהול המערך, ויעידו על כך כל מי שקשור למערך הגיור, הן האזרחי והן הצבאי.

אבי מעוז: נודע לי שנתבקשת שלא להמשיך את העסקתו כראש מערך זה וכו' וכו'.

אבי מעוז: ראשית, אי-המשך העסקתו, יפגע קשות בתפקוד מערך הגיור.

אבי מעוז: בימים אלו, הוא מוביל בהנחייתי, בין השאר, את הליך הגיור של בני מנשה, של יוצאי אתיופיה, וכן הליך גיור של תלמידי בתי ספר ממלכתיים-דתיים, שעוברים זאת במסגרת לימודיהם.

אבי מעוז: מעבר לפגיעה בפעילות השוטפת של מערך הגיור, הפסקת כהונתו של מי שמופקד על יישום ההנחיות ההלכתיות היא גדיעת הקשר בין מערך הגיור לרבנות הראשית, ותגרום לניתוק והסרת האחריות ההלכתית על הנעשה במערך הגיור.

אבי מעוז: לצערי, צעד זה הוא חלק מהמגמה המסוכנת של קידום מתווה הגיור, שעומד על הפרק בימים אלו.

אבי מעוז: אני חוזר ומדגיש: מתווה הגיור המוצע יגרום לקרע משמעותי בעם ישראל, שלא יהיה ניתן לאיחוי.

אבי מעוז: יישום מתווה הגיור המוצע יגרום לפיצול של העם היהודי, שייאלץ להתמודד בעתיד עם השאלה הקשה מיהו יהודי, עם מי אפשר להתחתן, ועם מי חס ושלום לא.

אבי מעוז: מצב נורא של שתי מדינות לשני עמים – יהדות מפולגת במקום יהדות מאוחדת.

אבי מעוז: כראש הממשלה, לפניך אתגר גדול ובידך להכריע בסוגיה קשה זו, למנוע ולעצור את ההצעות השונות בתחום הגיור המסכנות את המשך קיומנו כעם אחד בארץ ישראל.

אבי מעוז: ניתוק הקשר בין הרבנות הראשית למערך הגיור על ידי הפסקת כהונתו של מי שמופקד על כך, יחד עם קידום מתווה גיור הרסני, יגררו מצב בלתי הפיך – ובידך לעצור זאת.

אבי מעוז: על פי פקודת ההמרה, ראש העדה הדתית, או מי מטעמו, הוא המוסמך לחתום על תעודות הגיור במדינת ישראל.

אבי מעוז: הפסקת כהונתו של ראש מערך הגיור – ידי הארוכה במערך הגיור תגרום לשיתוק המערך ולאי-יכולת לתת מענה למועמדים לגיור.

אבי מעוז: אני מודיע לך, בצער רב, כי אם יקודם מתווה הגיור ותופסק כהונתו של ראש מערך הגיור, איאלץ להסיר אחריותי מכל הנעשה במערך הגיור ואפסיק לאשר את תעודות הגיור הניתנות בו מיידית.

אבי מעוז: בידך למנוע את הדבר – כך חותם כבוד הרב הראשי, הרב לאו, שהוא נשיא בית הדין הרבני הגדול.

אבי מעוז: אני רוצה לקרוא את החלטת מועצת הרבנות הראשית משלשום, מיום א' בשבט תשפ"ב, וכך כותבת החלטת מועצת הרבנות הראשית, שחתומים עליה כל מועצת הרבנות הראשית: בעת האחרונה עולות על שולחנה של ממשלת ישראל הצעות חוק, שמגמתן לשנות את ענייני הדת במדינת ישראל.

אבי מעוז: אחת מהן זו הצעת חוק גיור ממלכתי בישראל.

אבי מעוז: הליך הגיור הינו כרטיס הכניסה להיות חלק מהעם היהודי.

אבי מעוז: ההליך הזה נקבע על פי ההלכה.

אבי מעוז: כל החלטה בתחום זה חייבת לקבל את אישורם של הרבנים הראשיים לישראל ושל מועצת הרבנות הראשית לישראל, וכן את הסכמת רוב מניין ורוב בניין של רבני ישראל בארץ ובתפוצות.

אבי מעוז: מועצת הרבנות הראשית קוראת לעצור מיידית את הליכי מתווה הגיור המוצע.

אבי מעוז: ההצעה לפצל את מערך הגיור האחיד ולקבוע כללים שונים ואפשרויות שונות לעבור את הליך הגיור טומנת בחובה סכנה גדולה.

אבי מעוז: מתווה זה יגרום לקרע משמעותי בעם ישראל, שלא יהיה ניתן לאיחוי.

אבי מעוז: המתווה המוצע יפצל את העם היהודי בישראל ובעולם כולו, ויביא למצב של יהדות מפולגת, במקום יהדות מאוחדת.

אבי מעוז: רק מתווה גיור אחיד לכולם יבטיח את שלמות העם.

אבי מעוז: מוסיפה מועצת הרבנות הראשית, והיא כותבת עוד שתי שורות: חיזוק הכשרות.

אבי מעוז: כידוע, בעקבות רפורמת הכשרות, שאושרה בכנסת במסגרת חוק ההסדרים, הרפורמה הזאת יצאה לדרך השבוע, כשרב עיר שמתגורר באילת יכול, על פי הרפורמה, לתת כשרות בקריית שמונה.

אבי מעוז: איזה צורה של כשרות – לדוגמה, אמרתי – תהיה לדבר הזה?

אבי מעוז: כל בר דעת מבין שכל מטרת פתיחת אזורי הכשרות היא רק כדי להרוס את מערך הכשרות.

אבי מעוז: נכון, מערך הכשרות – יש בו ליקויים.

אבי מעוז: צריך לתקן אותם, אבל בוודאי לא להרוס אותם בצורה הזאת שהממשלה העבירה את רפורמת הכשרות בחוק ההסדרים.

אבי מעוז: הרבנות הראשית לישראל כתבה לגבי הכשרות: חיזוק הכשרות – על פי ההלכה ובהתאם להחלטת מועצת הרבנות הראשית, אין לרב ליתן כשרות שלא במקום כהונתו או במקום כהונת מרא דאתרא, מלבד מי שהוסמך לכך על ידי מועצת הרבנות הראשית.

אבי מעוז: העושה כן פורץ גדר.

אבי מעוז: על החלטת מועצת הרבנות הראשית הזאת, משלשום, א' בשבט תשפ"ב, חתומים כל הרבנים שנמצאים במועצת הרבנות הראשית, ובראשם כבוד הרב יצחק יוסף הראשון לציון, הרב הראשי לישראל ונשיא מועצת הרבנות הראשית, וכבוד הרב דוד לאו, הרב הראשי לישראל ונשיא בית הדין הרבני הגדול.

אבי מעוז: להחלטה זאת הצטרף כבוד הרב חיים דרוקמן שליט"א, שהוא יושב-ראש מרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא ולשעבר ראש מערך הגיור.

אבי מעוז: הרב חיים דרוקמן שליט"א כתב כך: מן הראוי להידבר עם הרבנים הראשיים לגבי חיזוק הכשרות וכן בנושא הגיור.

אבי מעוז: והוא חתם את חתימתו.

אבי מעוז: השר לשירותי דת, לענייני דתות – או כמו שאני קורא לו, השר שפועל להרס הרבנות הראשית, שאותה הקים מרן הרב קוק זצ"ל לפני למעלה מ-100 שנים – השר כהנא, התפאר שכל מה שהוא יעשה יהיה על פי הרבנים, זקני הרבנים, רבני הציונות הדתית.

אבי מעוז: כי הוא הרי בא ללחום את מלחמתה של הציונות הדתית, הוא בא ללחום את מלחמתו של הציבור הדתי-לאומי, של הציבור הציוני-דתי.

אבי מעוז: את זה הוא בא ללחום.

אבי מעוז: את זה הוא לוחם נגד החרדים.

אבי מעוז: משום מה הוא רואה שכל הרבנות הראשית וכל המערך שהיא מופקדת עליו נמצאים בידי החרדים, שומו שמיים.

אבי מעוז: הוא לא שם לב שמה שהוא עושה הולך להרוס לחלוטין את הרבנות הראשית, הולך להרוס לחלוטין את כל המפעל הגדול של הרבנות הראשית, שאותה הקים מרן הרב קוק זצ"ל.

אבי מעוז: אני חוזר לאותו מכתב של הרב לאו שליט"א.

אבי מעוז: במכתב הזה הרב לאו שליט"א – ומי אני הקטן שצריך לחזק אותו או לשלוח מפה ברכת חזק ואמץ – במכתב הזה הרב לאו שליט"א מימש בצורה הכי מלאה שיכולה להיות את תפקידו כרב הראשי לישראל, שהוא לשמור על ענייני הקודש והדת במדינת ישראל, תוך כפיפות לתורת ישראל והלכותיה ולהן בלבד.

אבי מעוז: אשרינו שאלו הרבנים הראשיים של מדינת ישראל.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, גם כבוד הגאון הרב יצחק יוסף, הראשון לציון, הרב הראשי לישראל ונשיא מועצת הרבנות הראשית, שארגן כנס של מאות רבנים ודיינים, כפי סמכותו וכפי התפקיד שהוא נושא, ומימש את התפקיד שהוא נושא כדי להביע את מחאת כבוד הרבנים וכל או רוב מניין ובניין של רבני ישראל.

אבי מעוז: הוא ארגן כנס של מאות רבנים.

אבי מעוז: והרבנים האלה הביעו את עמדתם החד-משמעית נגד רפורמת הכשרות וטענו שזה הרס הכשרות הממלכתית במדינת ישראל.

אבי מעוז: הם טענו כנגד כל הרפורמות שעמדו על הפרק בגיור, כי זה הרס הגיור, הרס אחדותו של עם ישראל; זה הפילוג הגדול ביותר שהיה ושיהיה בעם ישראל מאז ראשית היווצרותו לעם.

אבי מעוז: כמו שאמר הרב לאו: יישום מתווה הגיור המוצע יגרום לפיצול של העם היהודי; יגרום חס ושלום למצב נורא של שתי מדינות לשני עמים; יהדות מפולגת במקום יהדות מאוחדת, במקום יהדות אחת.

אבי מעוז: ושני הרבנים הראשיים שליט"א, הם פעלו באותו עניין.

אבי מעוז: וכשהרב יצחק יוסף עשה את אותו כינוס, הגישו נגדו תלונה לנציב קבילות השופטים, לשופט אורי שהם, והתחוללה פה בכנסת סאגה לא קטנה.

אבי מעוז: אני רוצה לחזור אל הרב לאו.

אבי מעוז: שר האוצר, בחוצפתו, מכנה בתלונתו את מכתבו של הרב הראשי "איום מרומז", שלא לומר "סחיטה באיומים", והוא קרא לנציב תלונות הציבור על השופטים, השופט שהם, לבחון את המשך כהונתו של הרב לאו שליט"א כנשיא בית הדין הרבני הגדול.

אבי מעוז: גם התלונה על הרב יצחק יוסף הייתה דומה; הייתה תלונה לבחון את המשך כהונתו של הרב יצחק יוסף כדיין בבית הדין הגדול.

אבי מעוז: שנאתו של ליברמן למוסד הרבנות איננה חידוש.

אבי מעוז: פעם אחר פעם הוא מוצא עוד מטרות לשלוח בהן את חיציו.

אבי מעוז: ואני רוצה, אחרי הניסיון שיש לנו, לנסות לתאר כעת מה השתלשלות האירועים הצפויה לנו בעקבות הגשת התלונה הזאת של שר האוצר ליברמן.

אבי מעוז: הנציב שהם, שקיבל את תלונתו של שר האוצר, ימליץ כנראה לשר לשירותי דת לשקול את הדחתו של הרב הראשי מתפקידו כנשיא בית הדין הרבני הגדול.

אבי מעוז: לאחר ההמלצה, חברי הכנסת שחרדים לזהותה היהודית של המדינה – ואני מניח שאני אהיה ביניהם – יגישו הצעה דחופה לסדר-היום, כפי שהגשנו בעת התלונה וההמלצה של השופט שהם לגבי הרב יצחק יוסף.

אבי מעוז: אבל כשזה יגיע לנשיאות הכנסת, אני מניח שהנשיאות תעביר את ההצעה לדיון מהיר בוועדה.

אבי מעוז: לאיזו ועדה?

אבי מעוז: כמובן בלי לשאול אותנו – לוועדת חוקה, חוק ומשפט, שבראשה עומד מי שעמד ועדיין חבר בתנועה הרפורמית, זו שבמשך שנים נלחמת מלחמה חורמה במוסד הרבנות הראשית.

אבי מעוז: חבר הכנסת ששייך וחבר בתנועה הרפורמית יימנע כמובן מלהזמין את הנציב שהם לדיון, היות שהוא חרד ודואג לבכירי מערכת המשפט, שבעיניו הם ככוהני הדת העליונים.

אבי מעוז: ועל האיפה ואיפה שעושה השופט שהם לדיינים הבכירים, לרבנים הראשיים, כנגד איך שהוא מגיב לתלונות על השופטים ועל נשיאת בית המשפט העליון הרחבנו את הדיבור כשדיברנו על ההמלצה הקודמת שלו, לגבי הרב יצחק יוסף.

אבי מעוז: וחברי הכנסת - - -

מיקי לוי: ולסיכום?

אבי מעוז: לא, רגע, אנחנו עוד לא הגענו.

מיקי לוי: 30 שניות.

אבי מעוז: 30 שניות זה עדיין לא סיכום.

אבי מעוז: חברי הכנסת ייאלצו לערער על כך כדי שהדיון יעבור לוועדה אחרת, וכך חוזר חלילה והגלגל מסתובב, עד לפעם הבאה, עד לירי החיצים במטרה הרבנית הבאה.

אבי מעוז: אני פונה לחברי הכנסת ניר אורבך, עידית סילמן, יום טוב כלפון – זה פרצופה של הקואליציה הרפורמית שאתם חברים בה ושקיימת בזכותכם, וזה בעצם הפרצוף שלכם.

אבי מעוז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני שאני אפתח, אני מנצל את ההזדמנות שאתה כאן, אדוני היושב-ראש; שמעתי שרם – אתה ביקשת משהו, אז תהיה ילד טוב.

ועדת החוץ והביטחון): אתה רואה מה זה - - -

שלמה קרעי: שמעתי, אדוני היושב-ראש, שמשמר הכנסת – עובדי משמר הכנסת הם העובדים היחידים במשכן הזה שעובדים גלובלי; לא היחידים במשכן, זאת אומרת, חוץ – הם בעצם לא מקבלים שעות נוספות על הלילות הארוכים ועל המשמרות הכפולות ועל כל מה שקורה כאן בכנסת.

שלמה קרעי: והדבר הזה נראה לי אבסורד.

שלמה קרעי: אני מבין שהיה ניסיון להגיע לפתחך ושאיכשהו זה נעצר בדרך.

שלמה קרעי: אני חושב שצריך לפתור את הנושא הזה.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שאנחנו כאן נעשה את עבודתנו הפרלמנטרית – ויש עובדי כנסת שאנחנו יודעים שמקבלים שעות נוספות, ואפילו באו ואמרו לנו שיש פחות מדי שעות נוספות ממה שהיה בתקופה שלנו.

שלמה קרעי: אבל עובדי משמר הכנסת, שאין להם את השעות הנוספות האלה, עכשיו יש איזשהו – כל הזמן צורם בלב שיש אנשים שנשארים פה, כי אנחנו מבצעים את העבודה הפרלמנטרית, והכנסת לא משפה אותם.

מיקי לוי: שלח את מי שפנה אליך.

שלמה קרעי: אני לא שולח אף אחד.

מיקי לוי: שלח אותם אליי.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אני מביא את זה לידיעתך, ואני בטוח - - -

מיקי לוי: אני מכיר את זה היטב.

מיקי לוי: יש שלוש משמרות – הכול בסדר.

מיקי לוי: הסר דאגה מליבך.

מיקי לוי: הם צמודים למסגרת השכר של משטרת ישראל.

מיקי לוי: הכול מוסדר בחוק.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: זה שזה מוסדר – אני בטוח.

שלמה קרעי: השאלה אם כשאנחנו נשארים פה לילות ארוכים, ועושים משמרות נוספות בגלל זה, זה לא משהו שצריך לפצות עליו.

מיקי לוי: הם לא עושים.

מיקי לוי: הם לא עושים.

מיקי לוי: מי שעושים הם הסדרנים.

שלמה קרעי: טוב.

שלמה קרעי: זה נושא שנמצא בידיים שלך.

שלמה קרעי: אני בטח לא יכול לבדוק אותו.

שלמה קרעי: אני, בכל מקרה, חושב שכדאי לתת תשומת לב נוספת.

שלמה קרעי: אני רוצה לדבר על עוד עניין שממש עכשיו פורסם, הערב - - -

מיקי לוי: לתשומת ליבך, היו לך כאן 90 דקות, ובסיום, אי-אפשר בשעון יותר מ-90 דקות.

מיקי לוי: אחר כך נוסיף 60 דקות.

שלמה קרעי: בסדר גמור.

מיקי לוי: עד שזה יסתיים.

שלמה קרעי: אוקיי.

שלמה קרעי: פורסם בחדשות 13, אדוני – גם זה עוד הקדמה לפני שאני עובר למה שהכנתי.

מיקי לוי: אתה לא היית פה.

מיקי לוי: כבר אמרתי.

שלמה קרעי: כן, כן.

שלמה קרעי: שמעתי.

שלמה קרעי: אני, גם כשאני לא פה, האוזניים שלי כאן.

מיקי לוי: אחלה.

שלמה קרעי: ושמעתי את מה שאתה אמרת.

שלמה קרעי: אבל זה לא מספיק.

שלמה קרעי: ואני אגיד מה פורסם.

שלמה קרעי: וזה שאתה אמרת, זה יפה מאוד, וכל הכבוד שאמרת את מה שאמרת.

שלמה קרעי: אבל יש אחרים שלא חושבים כמוך בקואליציה הזאת.

שלמה קרעי: ועל זה אני רוצה לדבר.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: גורמים בכירים בקואליציה נגד היועצת המשפטית של הכנסת שגית אפיק: שפוטה של יריב לוין, עובדת על מלא אצל נתניהו והליכוד.

שלמה קרעי: אז בואו אני אגיד לכם, חברים – אתה בטח, מיקי, יודע את זה יותר טוב מכולם – שגית עושה לנו את המוות.

שלמה קרעי: מאז שהממשלה הזו התחלפה נכנס נוהל חדש, שלא היה קודם לכן, של היועצת המשפטית של הכנסת, שהגביל אותנו מאוד בהגשת הסתייגויות.

שלמה קרעי: הוא קבע שאפשר לעשות מין סעיף 98 בוועדות הכנסת, שאפשר להפעיל נוהל מיוחד ולקצוב את זמני ההסתייגויות בוועדות.

שלמה קרעי: הוא קבע שאי-אפשר להגיש נושא חדש על הסתייגות, שזה דבר שהיו עושים לנו אותו פעם אחר פעם, כולל איתן גינזבורג, שאפילו הגיש נושא חדש על הסתייגות, שכל מה שהיא הייתה זה למחוק מילה אחת מהחוק, כי הוא לא רצה שזה יגיע למליאה.

ועדת החוץ והביטחון): כי מילה אחת משנה הכול.

שלמה קרעי: נכון, אבל הסתייגות שעניינה הוא למחוק.

שלמה קרעי: הוא הגיש עליה טענות נושא חדש, שזה למחוק – לא להוסיף.

שלמה קרעי: והייעוץ המשפטי של הכנסת שם הלך איתם ואמר שזה בסדר, שאפשר לטעון נושא חדש, והם אישרו את הנושא החדש הזה.

שלמה קרעי: אז לבוא ולהגיד ששגית עובדת אצלנו – באמת שמיים וארץ.

שלמה קרעי: אפילו מיקי לוי, היושב-ראש, כשהחליטו בוועדת הרפורמות על רפורמת הכשרות לפסול לי 2,200 הסתייגויות או 400 – היה סיכום שזה יהיה 400 – היועצת המשפטית של הכנסת אמרה להם: אתם לא יכולים לעשות את זה; החזירו את ההסתייגויות לוועדה, ואז יושבת-ראש הוועדה הלכה למיקי, ומיקי אמר לה: תמחקי לו את ההסתייגויות.

שלמה קרעי: והיועצת המשפטית של הכנסת שתקה, ואמרה לי: אני לא יכולה לעמוד מול מיקי לוי.

שלמה קרעי: משהו כזה.

שלמה קרעי: אני לא יודעת המילים הברורות.

שלמה קרעי: אבל התוצאה היא: אנחנו לא יכולים להתנגד.

שלמה קרעי: אז להגיד שהיועצת המשפטית של הכנסת עובדת אצל הליכוד – בשום פנים ואופן לא.

שלמה קרעי: אבל מה, חבורת הצבועים הממלכתיים – לא מוצא חן בעיניהם שפעם אחת היועצת המשפטית של הכנסת התייצבה מולם ואמרה להם: חבר'ה, הגזמתם.

שלמה קרעי: פעם אחת.

שלמה קרעי: חצי שנה, ותמיד הייעוץ המשפטי מגבה את כל המהלכים האנטי-דמוקרטיים שקורים כאן בכנסת.

שלמה קרעי: אז פעם אחת התייצבה מולם בפומבי בוועדה ואמרה: אתם עושים מעשה לא בסדר.

שלמה קרעי: היא אפילו לא מנעה מהם.

שלמה קרעי: היא לא אמרה להם: יש לכם מניעה משפטית.

שלמה קרעי: היא רק אמרה להם: זה לא בסדר, וכבר היא שפוטה של הליכוד, עובדת אצל יריב לוין?

שלמה קרעי: אין לכם בושה?

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, או גברתי היושבת-ראש – ברכותיי על משמרת הראשונה שלך כאן על כס היושב-ראש.

שלמה קרעי: בהצלחה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

שלמה קרעי: מאז שקמה הממשלה הרעה הזו, קיימתי כאן במליאה פיליבסטרים רבים.

שלמה קרעי: לחלק זה נראה טרחני מדי, אולי חסר תועלת, או חסר תוחלת.

שלמה קרעי: אבל אני מאמין שזה חלק בלתי נפרד מהתפקיד האופוזיציוני שאני מכהן בו.

שלמה קרעי: בכנות, זו גם הזדמנות מעולה להעלות לדברי הכנסת ומול הציבור נושאים בהרחבה, וכאלה שלעיתים לא ניתן להם מספיק תשומת לב ציבורית ותקשורתית.

שלמה קרעי: בפיליבסטרים הרבים עד כה העליתי כאן

שלמה קרעי: את הבעיות והחשש שיש לי מפני מעשי ההונאה של הממשלה הזו, מפני הצעדים הכלכליים הקשים, חסרי הרגישות, שפוגעים בחלשים בכל תחום אפשרי.

שלמה קרעי: העליתי כאן את החששות שלי מפני מכירת המדינה כולה, והנגב בפרט, לידי הגחמות והרצונות של האחים המוסלמים, ובעיקר מפני חיסולה של המדינה היהודית, כפי שאנחנו מכירים – כרסום היהדות עד כדי הפיכתנו למדינה לא יהודית ואולי גם רק חצי דמוקרטית.

שלמה קרעי: אני יודע שיש כאלו כאן שמעוניינים בזאת – אומרים את זה בריש גלי.

שלמה קרעי: מרב מיכאלי – הסתיים המצור בסופי שבוע במדינת ישראל; אין שבת יותר.

שלמה קרעי: היא רוצה את זה.

שלמה קרעי: היא לא רוצה יהדות.

שלמה קרעי: אבל גם החוק וגם רוב בניין ורוב מניין של העם היהודי רוצים את מדינת ישראל כמדינה יהודית.

שלמה קרעי: אין לנו מה לעשות פה בתור דמוקרטיה רגילה.

שלמה קרעי: יש מספיק מדינות כאלו בכל העולם.

שלמה קרעי: כל מטרתנו, כל קיומנו כאן, בארץ הזו, הוא הקשר ההיסטורי הבלתי-ניתק, המשפטי, האלוקי, שבין העם, המסורת והארץ.

שלמה קרעי: אני אומר את זה כי גם הפעם, ואולי ביתר שאת, החששות האלו הופכים למציאות.

שלמה קרעי: היום התחלתם בחיסולו של הנגב, בהקמת אוטונומיה של התנועה האסלאמית על מאות אלפי דונמים בנגב ובגליל.

שלמה קרעי: חוק החשמל – דיברנו עליו כבר היום, ונדבר עליו יותר באריכות.

שלמה קרעי: אני רק – לצופים שעוקבים אחרינו, יש הרבה שכבר שלחו שאלות, ואנחנו נעשה הפוגה לשאלות מהקהל.

שלמה קרעי: יש כמה נושאים שנדבר עליהם.

שלמה קרעי: אני מתחיל עם הנושא של הלאומית, של העניין הלאומי.

שלמה קרעי: נעשה מדי פעם הפוגות לשאלות מהקהל.

שלמה קרעי: רם בן ברק, אתה מוזמן גם לענות.

ועדת החוץ והביטחון): אתה עושה חוג בית עכשיו?

שלמה קרעי: סוג של.

שלמה קרעי: חוג בית מאוד גדול לערוץ הכנסת.

שלמה קרעי: מאז שאנחנו באופוזיציה, יש רייטינג חבל על הזמן.

שלמה קרעי: הליכודניקים עזבו את רוב הערוץ.

שלמה קרעי: ערוץ 14 עכשיו נכנס, אז עברו גם אליו.

שלמה קרעי: אבל ערוץ הכנסת מקבל משנה תוקף.

שלמה קרעי: לגבי חוק החשמל, אני רוצה לומר לכם, רבותיי, האם לא תהא כוהנת כפונדקית?

שלמה קרעי: האם העם הזה, שהוא בעל הבית במדינה הזו לפי כל הכללים ההיסטוריים – כולם מודים בזה: זו הארץ שהקדוש ברוך הוא, שאלוקים הנחיל לעם היהודי.

שלמה קרעי: האם יכול להיות שעובר כאן חוק שמכשיר אנרכיה, מכשיר עשרות אלפי מבנים בלתי חוקיים, תוהו ובוהו?

שלמה קרעי: אמרו חכמינו: "אלמלא מוראה של מלכות, איש את רעהו חיים בלעו".

שלמה קרעי: אז המלכות הזו הופכת את עצמה למלכות רופסת, למלכות שאומרת לאזרחים: אל תיראו מפניי, תעשו מה שאתם רוצים, אין מורא של מלכות.

שלמה קרעי: אם אין מורא של מלכות, אנחנו גם לא צריכים מלכות כזו.

שלמה קרעי: אבל אם כבר עשיתם דבר כזה, אם כבר הכשרתם, ואתם מכשירים אנרכיה, למה שלא תעשו את זה גם לאחיכם?

שלמה קרעי: "האחיכם יבאו למלחמה ואתם תשבו פה"?

שלמה קרעי: ההתיישבות הצעירה יכולה לצאת, לשרת בצבא, לשלם מיסים למדינת ישראל, לעשות הכול, כל דבר נעשה שם ברשות ובסמכות של מדינת ישראל, אבל לתת להם חשמל?

שלמה קרעי: זה לא.

שלמה קרעי: היהודים יישארו בלי חשמל, והערבים יעשו מה שבא להם.

שלמה קרעי: ככה זאת הממשלה הזאת.

שלמה קרעי: ההישגים של ממשלת עשר מעלות ימינה – הרסתם את חומש, הרסתם את אביתר.

שלמה קרעי: שקד נותנת יד להפסקת הנטיעות ביום שבו השקדייה פורחת.

שלמה קרעי: נראה שבמקום כאבי בטן היא ממש פורחת, השרה שקד.

שלמה קרעי: ואני רוצה לדבר גם על מה שהיה כאן היום במליאה במהלך העברתו של החוק הזה.

שלמה קרעי: ישב כאן ראש ממשלת ההונאה וקיבל קצת צעקות.

שלמה קרעי: הוא רוצה למכור את המדינה, ויש כאן ציבור שלם שכועס על גנבת המנדטים, על הקמת ממשלת ההונאה הזו, וגוערים בו, וזורקים לעברו קריאות ביניים.

שלמה קרעי: ראש ממשלת ישראל, המדינה המאוימת ביותר במזרח התיכון, שומע כמה קריאות ביניים ומאבד את העשתונות?

שלמה קרעי: קם מהמקום, כמעט דוחף את המאבטחים, יוצא, כמעט תוקף את נתניהו, עד שהוא צריך ללכת ולהתעלם ממנו, בצורה כזו?

שלמה קרעי: זה אדם שאפשר לסמוך עליו שישמור עלינו, ויעמוד איתן בקור רוח מול איומים איראניים?

שלמה קרעי: מול איומים מסוריה?

שלמה קרעי: מול איומים ביטחוניים?

שלמה קרעי: מה הוא עושה בחדרי חדרים כשהוא קצת נבהל.

שלמה קרעי: מה קורה שם?

שלמה קרעי: פיק ברכיים אוחז אותו?

שלמה קרעי: ועולה על כולנה האמירה שהוא אמר כלפי חברת הכנסת אורית סטרוק.

שלמה קרעי: חברת כנסת שמקצה לקצה כאן במשכן מהללים אותה על הנחישות שלה, על היסודיות שלה, על החריצות שלה.

שלמה קרעי: אתה, בנט, של נעליך מעל רגליך כשאתה פונה לאורית סטרוק, אתה אומר לה "עופי לי מהעיניים"?

שלמה קרעי: מה נסגר איתך, אדוני?

שלמה קרעי: "עופי לי מהעיניים", ואף אחד לא מגנה.

שלמה קרעי: כאשר אמסלם אומר כאן איזו מילה, משתמש במשל, דברי חכמים וחידותם – שיכרון כוח, יושב-ראש עומד כאן ונושא נאום לאומה.

שלמה קרעי: אבל בנט יכול להתייחס ככה לאישה בזלזול, "עופי לי מהעיניים"?

שלמה קרעי: מה היה קורה אם אמסלם היה אומר את זה?

שלמה קרעי: מה היה קורה אם אני הייתי אומר את זה?

שלמה קרעי: היו נפתחות מהדורות כאן.

שלמה קרעי: כל ארגוני הנשים היו יוצאים נגדו.

שלמה קרעי: אבל בנט – אתם בצד הנכון, אף אחד לא מדבר.

שלמה קרעי: ומה חושב לעצמו אדון בנט עם התנהלות כזו, אני לא מצליח להבין.

שלמה קרעי: מה הוא חושב, שמנהיגי העולם התקשרו אליו כדי ללמוד על דמוקרטיה ממנו, כדי ללמוד על יושרה, ללמוד על מנהיגות?

שלמה קרעי: איך בדיוק?

שלמה קרעי: מה אתה מספר לכולם שמנהיגי העולם מתקשרים אליך?

שלמה קרעי: מה הם ילמדו ממך.

שלמה קרעי: אם כבר, יש אלגוריתם מאוד פשוט למנהיגים.

שלמה קרעי: האלגוריתם, יש בו שתי שורות קוד.

שלמה קרעי: מי שרוצה להיות מנהיג, שורת הקוד הראשונה: צפה בבנט; שורת הקוד השנייה: תעשה בדיוק את ההפך.

שלמה קרעי: זה בנט.

שלמה קרעי: לא מצליח להבין איך קואליציה שלמה – טוב, אתם רגילים לדיקטטורה, אין כמעט מפלגות דמוקרטיות אצלכם – איך אתם הולכים כנוהים אחר אדם כזה, שבאמת, בינו לבין הנהגה אין ולא כלום.

שלמה קרעי: הוא מכר את הערכים שלו, מכר את היהדות, את ארץ ישראל, גם את הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: היום עמדתי כאן – חבל שמיקי כבר לא כאן – עמדתי לשאלת המשך, ויושב-ראש הכנסת סותם לי את הפה.

שלמה קרעי: אני מתחיל לשאול שאלה, חמש שניות אני מדבר, הוא אומר לי: לא, תדבר רק מה שקשור לנושא.

שלמה קרעי: אמרתי לו: אדוני, תקשיב עד הסוף, אתה תדע איך זה קשור לנושא.

שלמה קרעי: אני חוזר עוד פעם, עד שהוא אמר לכבות את המיקרופון, והוציא אותי החוצה.

שלמה קרעי: מה זה הצנזורה הזאת?

שלמה קרעי: אני כתבתי מכתב על זה לשגית, ליועצת המשפטית, ועדיין לא קיבלתי מענה.

שלמה קרעי: אבל פעם ראשונה שאני רואה שחבר כנסת נמצא כאן ברשות דיבור ויושב-ראש הכנסת לא נותן לו להשלים משפט, אומר לו: אתה תגיד רק את מה שאני מרשה לך להגיד.

שלמה קרעי: אין דברים כאלה.

שלמה קרעי: יש לך תשובה על זה, רם?

ועדת החוץ והביטחון): אין דמוקרטיה, נגמרה.

ועדת החוץ והביטחון): אין לזה סוף.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: זה לא הסוף.

שלמה קרעי: הסוף – זה הסוף שלכם.

שלמה קרעי: הדמוקרטיה והמדינה היהודית שלנו יישארו עוד הרבה הרבה זמן אחריכם.

שלמה קרעי: אל תדאג.

ועדת החוץ והביטחון): - - -

שלמה קרעי: אנחנו מגיני הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: תראה מה קורה כששומר סף אומר לכם משהו לא בסדר.

ועדת החוץ והביטחון): - - - על המשטרה, ועל הפרקליטות, בתי המשפט - - -

שלמה קרעי: הפרקליטות זה לא הדמוקרטיה, בית המשפט זה לא לבד הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: הדמוקרטיה ביסודה היא שלטון העם.

שלמה קרעי: כשבית משפט בא - - -

ועדת החוץ והביטחון): - - - זה רק מהסיפור הזה שהולכים - - - ויש רוב, והרוב הוא דיקטטורי.

שלמה קרעי: לא, אבל גם אי-אפשר שהמיעוט יהיה דיקטטורי.

ועדת החוץ והביטחון): - - - אתם מעל הכול.

שלמה קרעי: להפך.

שלמה קרעי: כאן, בכנסת ישראל, יש שקיפות, יש תהליכים, יש ועדות, יש ביקורת ציבורית, יש תקשורת.

שלמה קרעי: יש.

שלמה קרעי: היכין והבועז של הדמוקרטיה הם כאן בכנסת הזאת.

שלמה קרעי: מה שאתם רוצים זה שקומץ אנשים שלא נבחר, שמתנהל בחדרי חדרים – הוא מיעוט שיכול להפוך לדיקטטור.

שלמה קרעי: אין לכם היום כלים לפצות פה כלפיו.

שלמה קרעי: אם תקום הנשיאה חיות ותגיד: מהיום זכות השיבה – למה, זה לא שוויוני; חוק השבות זה חוק גזעני.

שלמה קרעי: למה רק ליהודים יש חוק השבות?

שלמה קרעי: גם לערבים אנחנו רוצים לתת חוק השבות.

שלמה קרעי: אתם היום, בהתנהלות שלכם כלפי מערכת המשפט, יש לכם איזשהו כלי להתמודד עם מצבים כאלה?

שלמה קרעי: אין לכם.

שלמה קרעי: אתם מטילים את יהבכם על קבוצה מאוד קטנה, עם אג'נדה מאוד מסוימת, שיכולה לעשות מה שהיא רוצה כאן.

שלמה קרעי: מה שקרה כאן היום, ישבו כאן מנסור עבאס וווליד טאהא.

שלמה קרעי: ווליד טאהא אמר לנו בערבית – כשמנסור אומר, כל מה שהוא אמר לכם בערבית, הוא אמר גם בעברית.

שלמה קרעי: אז אבי דיכטר אומר: לא נכון.

שלמה קרעי: הוא אומר שווליד טאהא, אמר לנו: אם לא מוצא בעיניכם, היהודים, תלכו תשתו מהמים של ים המלח.

שלמה קרעי: כשיושבים כאן שני אדוני הארץ, שהממשלה הזו, שהקואליציה הזו שמה אותם כאן להיות אדוני הארץ, שמה אותם כאן לקבל את מה שיהודים במדינה שלהם לא מקבלים - - -

ועדת החוץ והביטחון): מה קרה?

ועדת החוץ והביטחון): - - -

שלמה קרעי: צריך להיות ייצוג בכנסת, על פי סעיף 7א, למי שמכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

ועדת החוץ והביטחון): מנסור עבאס לא מכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית - - -

שלמה קרעי: מנסור עבאס לא מכיר במדינת – הוא אמר לאחרונה איזה משפט וכל חברי רע"מ יצאו נגדו.

שלמה קרעי: אז בוא נעזוב רגע את מנסור עבאס.

שלמה קרעי: מה עם הרשימה המשותפת?

שלמה קרעי: מה עם ווליד טאהא?

שלמה קרעי: ווליד טאהא מוכן לומר משפט כזה, שהוא מכיר במדינת ישראל כיהודית ודמוקרטית?

שלמה קרעי: אז רע"מ שולטת בכיפה תרתי משמע; גם בכיפה, וגם בכיפה הקטנה של בנט.

ועדת החוץ והביטחון): היום בבוקר, אמיתי, כשחיכינו כאן כולנו בסביבות 8:00, ישבתי עם אחד מחברי הכנסת החרדים, אני לא אגיד את שמו כי זו הייתה שיחה פרטית.

ועדת החוץ והביטחון): והוא אמר לי, אתה יודע, אנחנו לא ציונים, אנחנו לא ציונים.

שלמה קרעי: הוא לא מכיר במדינת ישראל כיהודית ודמוקרטית?

שלמה קרעי: שאלת אותו את זה?

ועדת החוץ והביטחון): לא.

ועדת החוץ והביטחון): הוא אמר לי, אנחנו לא ציונים.

ועדת החוץ והביטחון): אנחנו ההלכה.

ועדת החוץ והביטחון): אנחנו כאן – הוא לא אמר לי "אנחנו כאן", את זה אני אומר.

שלמה קרעי: ההלכה, אגב, היא מאוד מאוד ציונית, רם בן ברק.

ועדת החוץ והביטחון): הוא אמר לי.

ועדת החוץ והביטחון): לא אני השתמשתי במילה הזאת.

ועדת החוץ והביטחון): לא אני השתמשתי.

שלמה קרעי: אז אני אומר, תן לי לתת לך - - -

ועדת החוץ והביטחון): הוא אמר לי, אנחנו לא ציונים - - -

שלמה קרעי: תן לי לתת לך פרשנות של הדברים.

שלמה קרעי: יש ציונים שהם מתוך - - -

ועדת החוץ והביטחון): יותר מזה הוא אמר לי.

שלמה קרעי: תן לי לענות לך.

ועדת החוץ והביטחון): לא, אבל שנייה, אני אגיד לך עוד משפט.

ועדת החוץ והביטחון): יותר מזה הוא אמר לי, ואני לא אגיד לך מי זה.

ועדת החוץ והביטחון): יותר מזה הוא אמר לי: אתה יודע, אני כבר איקס שנים – אני לא רוצה להגיד כמה כי אני לא רוצה להסגיר אותו – אני כבר איקס שנים לא יכול להיכנס לבני ברק, לא יכול להיכנס למאה שערים, כי מבחינתם אני בוגד.

שלמה קרעי: נו, עזוב, זה סיפורי סבתא.

ועדת החוץ והביטחון): הוא אמר לי.

ועדת החוץ והביטחון): אבל הוא אמר לי.

שלמה קרעי: סיפורי סבתא, רם.

שלמה קרעי: אני נכנס לבני ברק.

שלמה קרעי: אני מגיע לבקר בישיבות.

שלמה קרעי: הם מכבדים מאוד, גם אני וגם חברי כנסת חרדים.

ועדת החוץ והביטחון): להם לא אכפת אבל.

ועדת החוץ והביטחון): אתה בעיניהם כופר.

ועדת החוץ והביטחון): אתה בעיניהם כופר.

ועדת החוץ והביטחון): אל תתבלבל.

ועדת החוץ והביטחון): אל תתבלבל.

ועדת החוץ והביטחון): אתה ואני בעיניהם אותו דבר.

ועדת החוץ והביטחון): לא סופרים אותך.

ועדת החוץ והביטחון): אתה לא יהודי בעיניהם.

עידית סילמן: רם, למה אתה עושה את זה?

עידית סילמן: רם, למה אתה עושה את זה?

עידית סילמן: רם, יש לו 70 דקות.

שלמה קרעי: לא, לא.

שלמה קרעי: זה לא 70.

שלמה קרעי: לא לטעות.

ועדת החוץ והביטחון): מה, אנחנו הולכים על זמנים, לא על תוכן.

עידית סילמן: כמה שאתה רוצה - - -

ועדת החוץ והביטחון): אנחנו הולכים על זמן.

ועדת החוץ והביטחון): לא על תוכן.

עידית סילמן: - - - באהבה, נשמה.

ועדת החוץ והביטחון): בשביל זה אני אומר.

ועדת החוץ והביטחון): אתה מבין?

ועדת החוץ והביטחון): אתה שואל - - -

עידית סילמן: רם, אל תעזור.

עידית סילמן: אל תעזור, רם.

ועדת החוץ והביטחון): למה?

ועדת החוץ והביטחון): קודם כול הוא חבר.

ועדת החוץ והביטחון): קודם כול הוא חבר.

שלמה קרעי: רם, בוא אני אגיד לך.

שלמה קרעי: התנ"ך זה הטאבו שלנו כאן בארץ ישראל.

שלמה קרעי: ההלכה לעלות לארץ ישראל, להתיישב כאן, ויש מצוות יישוב ארץ ישראל, זו ציונות.

שלמה קרעי: אם הוא אומר לך, אני לא ציוני בהגדרה שלך, אבל אני לפי ההלכה – זו גם ציונות.

שלמה קרעי: זה עניין סמנטי, זה עניין של הגדרות.

ועדת החוץ והביטחון): הוא לא אמר לי, אני לא ציוני בדרך שלך.

ועדת החוץ והביטחון): הוא אמר לי, אני לא ציוני.

שלמה קרעי: אז למה הוא יושב כאן, במדינת ישראל?

שלמה קרעי: מה הוא עושה כאן בארץ ישראל?

ועדת החוץ והביטחון): הוא אמר לי, אני לא ציוני.

שלמה קרעי: למה הוא לא בארצות הברית?

שלמה קרעי: עזוב, נו.

שלמה קרעי: אני רוצה להקריא לכם עוד דבר – רם, אתה מהמפלגה של גנץ, נכון?

ועדת החוץ והביטחון): אני מהמפלגה של יאיר לפיד.

שלמה קרעי: אתה של יאיר לפיד?

שלמה קרעי: טעות שלי.

שלמה קרעי: בכל מקרה – טוב, יאיר לפיד זה ראש הממשלה החלופי, הכול נעשה ברשות ובסמכות שלו.

ועדת החוץ והביטחון): יאיר לפיד זה ראש הממשלה הבא, וטוב שכך.

שלמה קרעי: הוא בינתיים ראש הממשלה החלופי.

ועדת החוץ והביטחון): בעזרת השם, הוא יגיע לזה.

שלמה קרעי: וכל דבר שגנץ עושה זה ברשות ובסמכות של בנט ולפיד.

שלמה קרעי: גנץ הזמין, וכל זה – אני מתאר כמה פיסות בפאזל:

שלמה קרעי: את חוק החשמל שתיארתי, את זה שהם מתנשאים על היהודים כבר באופן כזה – כל מה שאני מתאר זה להראות לאיזה מצב מסוכן מביאה אותנו הממשלה הזו.

שלמה קרעי: אז גנץ אירח אצלו בבית כאורח כבוד אדם שמשלם משכורות למשפחות של מחבלים.

שלמה קרעי: גנץ, שר הביטחון, מתוקף תפקידו נלחם במחבלים, ומארח אצלו בבית כאורח כבוד אדם שמשלם משכורות למחבלים, אדם שהגיש כנגדו תביעה בבית הדין הבין לאומי בהאג כפושע מלחמה.

שלמה קרעי: ואותו אבו מאזן הצטלם לפני כחודש עם נשיא תוניסיה כשמעליהם יש מפה של ארץ ישראל, וכתוב עליה: (אומר בערבית ומתרגם).

שלמה קרעי: כלומר, האדמה מיועדת לבעליה, כשבמפה מתוארות הערים, ערי ישראל: ירושלים, יפו, רמלה, לוד, באר שבע, וזו התוכנית הסופית של אותו ארכי-טרוריסט מרמאללה, שבנט וגנץ מקדמים כאן לבושתנו ולחרפתנו.

שלמה קרעי: ויועצו של אבו מאזן, אתה יודע מה הוא אמר אחרי הפגישה הזו?

שלמה קרעי: הוא אמר, ההקלות שקיבלנו – מממשלת האחים המוסלמים בראשות בנט-עבאס – זה תוספת שלי – יעזרו לפלסטינים - - -

ועדת החוץ והביטחון): תיארתי לעצמי שזו תוספת שלך.

ועדת החוץ והביטחון): אפילו אני מסוגל להבין את זה.

שלמה קרעי: יעזרו לפלסטינים להמשיך את המאבק נגד הכיבוש.

שלמה קרעי: גנץ, שר הביטחון, עוזר לאבו מאזן להמשיך ולהיאבק נגד מדינת ישראל.

שלמה קרעי: אז באמת, תודה, שקד ואורבך, תודה, סילמן, תודה, ג'וב טוב כלפון, אחלה ג'וב קיבלת.

שלמה קרעי: זה אולי הג'וב שעם ישראל שילם עליו את המחיר הכי יקר.

שלמה קרעי: מעולם לא היה ג'וב כל כך יקר כמו הג'וב של ג'וב טוב כלפון.

שלמה קרעי: אני לא יודע אם שמעת.

שלמה קרעי: אני חושב שכדאי לקיים על זה דיון, רם, בוועדת החוץ והביטחון - - -

ולדימיר בליאק: הג'וב שלו הוא בדיוק כמו הג'וב שלך, שלמה.

שלמה קרעי: מה אתה אומר?

ולדימיר בליאק: הג'וב שלו הוא בדיוק כמו הג'וב שלך.

שלמה קרעי: לא.

ולדימיר בליאק: מה לא?

שלמה קרעי: הוא נורבגי.

שלמה קרעי: הוא לא כמו הג'וב שלי.

ולדימיר בליאק: מה זה משנה?

שלמה קרעי: הוא לא נבחר ציבור.

ולדימיר בליאק: הוא נבחר ציבור.

שלמה קרעי: הוא לא נבחר ציבור.

שלמה קרעי: הוא לא נבחר ציבור.

שלמה קרעי: הוא לא נבחר.

ולדימיר בליאק: לא, לא, סליחה.

ולדימיר בליאק: הוא נבחר ציבור בדיוק כמוך.

שלמה קרעי: הוא לא.

שלמה קרעי: הוא לא.

שלמה קרעי: הוא לא נבחר ציבור.

ולדימיר בליאק: הוא כן.

ולדימיר בליאק: הוא כן.

שלמה קרעי: והוא בטח לא נבחר כדי להקים ממשלה עם האחים המוסלמים.

ולדימיר בליאק: אתה לא יכול להתייחס לחוק איך שנוח לך.

ולדימיר בליאק: הוא נבחר ציבור בדיוק כמוך.

שלמה קרעי: זה, מה שנקרא, הוא הוסיף חטא על פשע.

ולדימיר בליאק: אגב, אני מופתע לראות אותך כאן היום.

שלמה קרעי: רם בן ברק, כדאי לקיים דיון על מה שאחמד טיבי אמר השבוע בישיבת הסיעה שלו.

שלמה קרעי: הוא בעצם איים.

שלמה קרעי: הוא אמר, תדעו לכם, תיזהרו, השנה הזו הולכת להיות שנה קשה, שנה של אינתיפאדה.

שלמה קרעי: אחמד טיבי, חבר כנסת, ככה יוצא ומאיים על מדינת ישראל באינתיפאדה.

שלמה קרעי: אני חושב ששווה לך לקיים על זה דיון: פנינו לאן עם הרשימה המשותפת כאן.

שלמה קרעי: בהקשר הזה, אני אחתום את הפרק זה - - -

ולדימיר בליאק: בשירה.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אני חותם בפרשת השבוע תמיד.

שלמה קרעי: קראנו בפרשה: "ושרץ היאר צפרדעים, ועלו ובאו בביתך ובחדר משכבך ועל מיטתך, ובבית עבדיך ובעמך ובתנוריך ובמשארותיך", על מכת הצפרדעים שקראנו בשבת האחרונה.

שלמה קרעי: דרש תודוס איש רומי: מה ראו חנניה, מישאל ועזריה שמסרו עצמן על קדושת השם לכבשן האש?

שלמה קרעי: נשאו קל וחומר בעצמן.

שלמה קרעי: מה הצפרדעים שאין מצווין על קדושת השם, כתוב בהן - - - ובתנוריך ובמשארותיך" – הם לא מצווים למסור את הנפש, ובכל זאת הם נכנסו לתוך התנורים כשהתנור היה חם.

שלמה קרעי: משארותיך זה בצק.

שלמה קרעי: כשהבצק בתנור, התנור חם.

שלמה קרעי: אז הצפרדעים מסרו את נפשן על קדושת השם.

שלמה קרעי: "אנו שמצווין על קדושת השם, על אחת כמה וכמה".

שלמה קרעי: לכאורה – למה הם בכלל היו צריכים ללמוד קל וחומר מהצפרדעים?

שלמה קרעי: הרי זה פסוק מפורש: "ונקדשתי בתוך בני ישראל".

שלמה קרעי: אנחנו יודעים שעבודה זרה זה ייהרג ואל יעבור.

שלמה קרעי: אז למה חנניה, מישאל ועזריה הלכו לצפרדעים?

שלמה קרעי: כל תינוק יודע את זה.

שלמה קרעי: כל ילד בכיתה א' יודע ששלוש עבירות זה ייהרג ואל יעבור: עבודה זרה, גילוי עריות ושפיכות דמים.

שלמה קרעי: אלא מה?

שלמה קרעי: בפני חנניה, מישאל ועזריה הייתה אפשרות אחרת.

שלמה קרעי: הם יכלו לברוח.

שלמה קרעי: הם לא היו חייבים להישאר שם ולעמוד בפני שתי הברירות, אם להשתחוות לפסל או להיזרק לכבשן האש.

שלמה קרעי: ולכן הם למדו קל וחומר מהצפרדעים.

שלמה קרעי: הם אמרו, הצפרדעים, גם הייתה להם אפשרות ללכת לחדר המשכב, להיות בכל מיני מקומות אחרים.

שלמה קרעי: אבל אלו שבחרו ללכת לתנורים, הם עשו את זה אפילו שהייתה להם ברירה אחרת.

שלמה קרעי: זאת אומרת שאדם צריך למסור את נפשו על קידוש השם בשמחה, ולא להישמט ולברוח.

שלמה קרעי: ולכן הם נשאו קל וחומר בעצמם, מהצפרדעים, והחליטו להיזרק לכבשן האש.

שלמה קרעי: מסופר על רבי נחום מצ'רנוביל שפעם התארח באכסניה אצל יהודי בור ועם הארץ.

שלמה קרעי: ראה אותו בעל האכסניה קורא תיקון חצות בדמעות שליש.

שלמה קרעי: שאל אותו: למה אתה בוכה, הרב?

שלמה קרעי: אמר לו: אני מתפלל להשם שישלח לנו את המשיח, שיעלה אותנו לארץ ישראל.

שלמה קרעי: האם תרצה לעלות לארץ ישראל?

שלמה קרעי: ככה שאל הרב את הכפרי הזה.

שלמה קרעי: אמר לו: אני אלך ואימלך באשתי, אלך לשאול את אשתי.

שלמה קרעי: חזר ממנה ואמר לרב: לא, אנחנו לא רוצים לעלות, חבל על החווה, על הפרות, על העיזים, על התרנגולות.

שלמה קרעי: לא רוצים לעלות לארץ ישראל.

שלמה קרעי: הרב לא ויתר לו.

שלמה קרעי: אמר לו: אבל איך אתה לא רוצה לעלות?

שלמה קרעי: הרי לעיתים תכופות הגויים שונאי ישראל מתנפלים עליכם, הורגים ובוזזים.

שלמה קרעי: וזה טוב לכם?

שלמה קרעי: אתם מעדיפים להישאר כאן בכל זאת?

שלמה קרעי: אמר לו: טוב, תן לי ללכת לאשתי עוד פעם.

שלמה קרעי: הלך ושאל בעצת אשתו.

שלמה קרעי: אמרה לו: תגיד לרבי שיתפלל להשם שיגרש מכאן את הגויים לארץ ישראל, ואנחנו נישאר כאן עם העיזים והתרנגולות.

שלמה קרעי: מה אני רוצה לומר?

שלמה קרעי: לא כל אחד מסוגל למסור את הנפש על הדבר הנכון.

שלמה קרעי: לא כל אחד מסוגל.

שלמה קרעי: חנניה, מישאל ועזריה עשו את זה, אבל אין הרבה טיפשים שיהיו מוכנים למסור את הנפש על הדבר הלא-נכון.

שלמה קרעי: הרי תארו לעצמכם שהציווי לצפרדעים היה דווקא ללכת לחדר שינה, לא ללכת לשום מקום אחר, והן היו הולכות ונכנסות לתוך התנורים.

שלמה קרעי: מה היינו אומרים להם?

שלמה קרעי: היינו אומרים: זה לא צפרדע, זה חסר דעה.

שלמה קרעי: זה כאלו שאין להם דעה.

שלמה קרעי: הם מסרו את הנפש על הדבר הלא-נכון.

שלמה קרעי: זה נשמע מגוחך, נכון?

שלמה קרעי: שצפרדעים יעשו דבר כזה.

שלמה קרעי: אבל ממשלת ההונאה הזאת עושה בדיוק את אותו הדבר.

שלמה קרעי: הם מצֻווים להגן על מדינת ישראל, לעשות את הדבר הנכון מבחינה ערכית, ציבורית ומוסרית, והם קופצים חזרה בזמן לימי אוסלו המסוכנים והמופקרים שבהם דם יהודי נשפך כמים.

שלמה קרעי: הם קופצים לתוך התנורים הבוערים כשהם צריכים בכלל לעשות את הדבר הנכון, להגן.

שלמה קרעי: הרבה יותר קל לעשות – ערכית, מוסרית – את הדבר שנכון לעשות, ולהפך – הם מוסרים את הנפש על הדבר הלא-נכון.

שלמה קרעי: הם מפקירים את הארץ הזאת, נאבקים באחים החרדים שלהם, נאבקים במתיישבים תוך כדי הנדסת תודעה שקרית, מארחים בכבוד ויקר טרוריסטים ורבי מרצחים.

שלמה קרעי: זה בדיוק כמו אותו בור ועם הארץ שרוצה לגרש את האויבים שלנו לארץ ישראל ולהשאיר אותנו עם העיזים והתרנגולות, זה מה שהמשלה הזאת עושה.

שלמה קרעי: והכול לשם מה?

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: למה הם מוסרים את הנפש על הדבר הלא-נכון?

שלמה קרעי: איך גדעון סער, שר המשפטים, איש ימין, איש ליכוד עם הדר בית"רי כביכול, שרן השכל – איך החלטתם למכור את הערכים, לא ללכת עם מה שקל?

שלמה קרעי: את יודעת שהיה לכם הרבה יותר קל להילחם על ארץ ישראל, להילחם על המסורת.

שלמה קרעי: במקום לעשות את הדבר הקל, את הדבר הנכון, המוסרי, האתי – אתם הולכים ומוסרים את הנפש על הדבר הלא-נכון, מחזירים אותנו לימים מסוכנים, לימים אפלים.

שלמה קרעי: הכול כדי – באמת עדיין אין לי תשובה, חוץ משנאה עיוורת, שזאת התשובה שתמיד אומרים.

שלמה קרעי: אני לא מצליח להבין, אין פה שום לוגיקה.

שלמה קרעי: אין שום דבר אמיתי בשיתוף הפעולה הזה עם ממשלה כל כך הטרוגנית, עם שונות כל כך גבוהה, עם ערכים מנוגדים מקצה לקצה של אנשים שבעבר הימין אפילו היה יכול להתגאות בהם, והיום הם הפכו להיות סמל לבושה, סמל של ביזיון לכל דבר של ימין, לכל דבר של מסורת, לכל דבר שקשור לארץ ישראל.

שלמה קרעי: הכול כדי להחזיק בממשלת הג'ובים המנופחת שתפרו להם ולחבריהם.

שלמה קרעי: זאת עוד סיבה שיכולה להיות, וגם זה לא ברור.

שלמה קרעי: נעשה הפסקה קצרה לשאלות מהקהל, ברשותכם.

שלמה קרעי: יש הרבה שאלות.

שלמה קרעי: אלעד, אני בטוויטר, אז אתה שולח כבר את המבחר?

שלמה קרעי: אוקיי, אז בוא נראה מה שואלים כאן.

ולדימיר בליאק: גם לי יש שאלה.

שלמה קרעי: לא, אתה תענה תשובות, מהקהל, אתה על תקן של משיב, לא על תקן של שואל.

שלמה קרעי: אני בכל זאת נכנס כאן ישירות.

שלמה קרעי: טוב, יהודה שלזינגר שואל: האם לטוניסאים יש מאכל ראוי וטעים שהוא לא סנדוויץ' טונה?

שלמה קרעי: אז יהודה שלזינגר, אתה מוזמן ביום שישי בצוהריים.

גדעון סער: מי שקורא לפריקסה סתם סנדוויץ' טונה, מעיד על עצמו דברים מאוד קשים.

שלמה קרעי: אני יכול להסכים איתך הפעם.

גדעון סער: פריקסה זה דבר מאוד רציני.

שלמה קרעי: אני יכול להסכים איתך הפעם, אדוני שר המשפטים.

שלמה קרעי: שלזינגר, מקווה ששמעת את תשובת השר.

שלמה קרעי: אבל יש חוץ מפריקסה עוד הרבה הרבה מאכלים – יש בנטז, יש פקיילה, יש טביח, יש כפיתות – לא חסר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: רגע, רגע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אבל צריך קצת תרגום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מה זה פריקסה וכל הדברים האלה - - -

שלמה קרעי: אה, זה לא תרגום.

שלמה קרעי: פריקסה זה סנדוויץ' טוניסאי.

שלמה קרעי: זה בצק מטוגן שבתוכו יש הרבה דברים מאוד שווים, אבל זה הדבר הקל.

שלמה קרעי: יש הרבה דברים.

שלמה קרעי: רון כץ לא נמצא איתנו כאן.

שלמה קרעי: הוא גם חצי טוניסאי.

שלמה קרעי: אבל זה קשה לתרגם.

שלמה קרעי: מאכלים צריך לאכול.

שלמה קרעי: ויושב-ראש הכנסת ביטל לנו את הכנס של השדולה הטוניסאית עם אמילי מואטי, ששם היה צריך להיות קייטרינג טוניסאי עם מאכלים מעניינים.

שרן השכל: איך לא הזמנת אותנו?

שלמה קרעי: הזמנתי את כולם, כולם קיבלו הזמנות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נכון, גם אני קיבלתי הזמנה.

שלמה קרעי: כולם קיבלו.

שלמה קרעי: טוב, מישהו כאן מתייחס לאלימות שהייתה בירושלים היום, של השוטרים שפצעו – אומרים, פצוע קשה – מפגין חרדי עם זרנוק, ישירות למרכז הגוף שלו, והוא עף והוטח במדרכה וכנראה פצוע קשה.

שלמה קרעי: זה באמת דבר שחוזר על עצמו.

שלמה קרעי: קיימנו כבר כמה דיונים גם בכנסות הקודמות על האלימות של המשטרה בהפגנות חרדים, בהפגנות אחרות, וכל פעם כאילו מדברים לקירות.

שלמה קרעי: אז זה משהו שבאמת צריך לטפל בו בצורה יותר יסודית.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שיש מקומות שבהם היועצים המשפטיים מתערבים ואז השוטרים נזהרים, כי יש ביקורת ויש עיניים, ומקומות אחרים, שאף אחד לא מדבר – שם הכול מותר.

שלמה קרעי: מישהו כאן שואל, ארז קורן – לפני כן מי ששאל זה אלי ביטון – ארז קורן שואל: מה לדעתך קורה לראש הממשלה בנט שגרם לו להשתולל היום במליאה ולצעוק בגסות רוח על חברת הכנסת סטרוק?

שלמה קרעי: יכול להיות שזאת ההבנה שלו שהוא מייצר נזק בל ישוער לדמוקרטיה הישראלית ולציונות, או שמשהו אחר קורה שם?

שלמה קרעי: שאלה מצוינת.

שלמה קרעי: אני חושב שמדובר כאן באיבוד עשתונות, באיבוד עשתונות שבאמת קשה להסביר אותו.

שלמה קרעי: בן שואל: בתור מעריץ לשעבר – אני לא יודע של מי, ממש חשוב לי, כי אם זה שלי אז למה זה "לשעבר"?

שלמה קרעי: כנראה של אילת שקד – ממש חשוב לי שתשאל את אילת שקד אם יש לה נקיפות מצפון?

שלמה קרעי: מילא הקמת הממשלה והבגידה בערכי הימין, אבל ייסורי מצפון יש?

שלמה קרעי: קשה לי להאמין שהיא פשוט שכחה את כולנו.

שלמה קרעי: ככה שואל בן, שאלה.

שלמה קרעי: אילת שקד לא נמצאת כאן להשיב לך, בן, אז אני אולי אשיב בשמה.

שלמה קרעי: ראיתי אותה היום פורחת.

שלמה קרעי: היא הגיעה לכאן היום עם חיוך, בלי נקיפות מצפון, בלי מילת חרטה על זה שחוק החשמל המופקר עבר, ושההתיישבות הצעירה, שהיא ובנט הבטיחו שזה יהיה הדבר הראשון שהם יסדירו עם הקמת הממשלה – היום הם התנגדו לזה.

שלמה קרעי: היום בנט עבר אחד-אחד מחברי ימינה.

שלמה קרעי: אתם יודעים מה?

שלמה קרעי: זה היה פשוט מקומם.

שלמה קרעי: הרי גם אם ימינה היו מצביעים בעד ההתיישבות הצעירה, או לכל הפחות עושים איזו מחווה סמלית ונמנעים מההסתייגות של ההתיישבות הצעירה, הרי היא הייתה נופלת בכל מקרה – כי מתקווה חדשה אין לי ציפיות, הם בטח לא היו נמנעים ולא מצביעים בעד.

שלמה קרעי: אבל ימינה, שחוטפת את הביקורת הזאת, אילת שקד עם כאבי הבטן – לפחות תראו מחווה של רצון טוב, תימנעו.

שלמה קרעי: זה היה נופל, הרי הרשימה המשותפת הצביעה נגד, היו כאן 65 שהצביעו נגד, היינו רק 50 בעד.

שלמה קרעי: מה היה קורה אם הייתם נמנעים?

שלמה קרעי: אבל לא, זה כאילו הם משלימים.

שלמה קרעי: זה כמו טיפול פסיכולוגי או איזה טיפול שמנסים להשלים את תהליך ההמרה, שאורבך וג'וב טוב כלפון יותר לא יגידו שהם לא מסוגלים, יותר לא יברחו כאילו החוצה ויצטרכו לשכנע אותם.

שלמה קרעי: מכריחים אותם לעשות מעשים כביכול בניגוד למצפון שלהם, כדי שכמו שאומרים – עשה עבירה ושנה בה, נעשית לו כהיתר.

שלמה קרעי: אז הם מכריחים אותם לעשות, עד שזה כבר יהיה מותר.

ועדת החוץ והביטחון): למה אתם לא לוקחים פסיכולוגים שיעזרו לכם בהתנתקות ממנעמי השלטון שהייתם רגילים אליהם ושאתם לא מסוגלים לקבל את זה שאתם כבר לא שם?

ועדת החוץ והביטחון): איזשהו משהו שיעזור לכם, כי נראה לי שאתם ממש – ממש קשה לכם.

שלמה קרעי: רם, אני חושב שאתה ממש ממש מנותק ממה שאנחנו מבקשים.

שלמה קרעי: אם היינו רוצים את הג'ובים ואת השררה – הרי יש לנו.

שלמה קרעי: יש לנו ועדות שיש לנו יושב-ראש.

שלמה קרעי: למה אנחנו לא לוקחים את הוועדות האלה?

שלמה קרעי: למה אנחנו לא?

שלמה קרעי: למה אנחנו לא לוקחים תפקידים של סגן יושב-ראש כנסת כמה שיותר?

שלמה קרעי: למה אנחנו לא לוקחים ארבע ועדות משנה בוועדת חוץ וביטחון?

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: מה אנחנו אומרים?

ועדת החוץ והביטחון): - - - או ממשלה או לשרוף את המועדון.

ועדת החוץ והביטחון): אין באמצע.

שלמה קרעי: לא, אתה יודע.

שלמה קרעי: אפשר להביא את העד להעיד.

שלמה קרעי: אפשר להגיד: בואו קחו את הייצוג שמגיע לכם בוועדות ואז נראה איך תתנהגו.

שלמה קרעי: ואז, אם ההתנהלות תמשיך ככה, ואם לא נגיע לוועדות – אז תוכל להגיד את מה שאתה אומר.

שלמה קרעי: היום אתה לא יכול לומר, כי הכדור בידיים שלכם.

ועדת החוץ והביטחון): אין לנו ויכוח, כי למשל בוועדה שלי קיבלתם ייצוג שהוא יותר מעודף.

שלמה קרעי: אבל עדיין זה אירוע אחר.

שלמה קרעי: לא מדברים על כל ועדה בפני עצמה.

שלמה קרעי: יש כאן מכלול של אירועים שצריך לפתור אותם.

שלמה קרעי: צריך לחזור למה שהיה לאורך כל השנים ביחסים שבין קואליציה לאופוזיציה.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שההתנהלות תימשך בצורה כזאת, ונתתי כמה דוגמאות קודם, ויש הרבה דוגמאות.

ועדת החוץ והביטחון): ואתה מעריך שהעניין הזה יימשך ככה עד סוף הקדנציה, עוד ארבע שנים?

שלמה קרעי: לצערי, אתם לא משאירים ברירה אחרת, רם.

שלמה קרעי: לא משאירים ברירה אחרת.

שלמה קרעי: במקום לנהוג בנדיבות של – אני לא אגיד "של גנבים", של מנצחים, בסדר?

שלמה קרעי: בנדיבות של מנצחים.

שלמה קרעי: זה גם לא נדיבות, זה מה שמגיע.

שלמה קרעי: מה שהיה מאז ומעולם.

שלמה קרעי: לא, אבל יש מישהו שמכניס אצבע בעין.

שלמה קרעי: ואנחנו אנשים שלא מייצגים את עצמנו.

ולדימיר בליאק: זה נכון שיש מישהו שמכניס אצבע, שלא מרשה לכם לקחת את התפקידים.

שלמה קרעי: זה לא הכבוד האישי שלנו שאנחנו מגינים עליו.

ולדימיר בליאק: יש מישהו אחד שלא מרשה לכם, שלא מרשה לכם.

שלמה קרעי: אנחנו מייצגים כאן למעלה מ-2 מיליון בוחרים שרוצים ייצוג הולם בוועדות, שרוצים שניאבק בשבילם.

ולדימיר בליאק: אני לא – אני מכיר אותך, אתה אוהב לעבוד בוועדות.

ולדימיר בליאק: אתה אוהב את הוועדות, אתה אוהב את העבודה הפרלמנטרית.

ולדימיר בליאק: אבל יש מישהו שלצערי מטרלל אתכם, מה לעשות?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: מי שמטרלל זה אתם, ולדימיר.

שלמה קרעי: ואתה יודע את זה היטב.

שלמה קרעי: אתה יודע שלא ייתכן שמפלגה עם 30 מנדטים תקבל מספר שווה למפלגה עם שישה מנדטים.

שלמה קרעי: אתה יודע את זה.

ולדימיר בליאק: אני יודע שלא ייתכן שאנשים יקבלו במשך תשעה חודשים שכר ולא יעבדו.

שלמה קרעי: טוב.

שלמה קרעי: יש כאן שניים ששואלים על מצבו של בנט – אן וי ואברום שואלים: למה לא מוציאים את בנט לנבצרות אחרי אירועי היום הזה?

שלמה קרעי: עד מתי ימשיך יושב-ראש הכנסת להתנהג באופן כל כך לא דמוקרטי?

שלמה קרעי: עד מתי יסתום את הפה לאופוזיציה?

שלמה קרעי: די למוסר הכפול.

ולדימיר בליאק: איזו שאלה לעומתית.

קריאה: כי סערת עליי, לנצח אנגנך.

שלמה קרעי: אורי עמירם שואל: למה אין תגובה בוטה לטמטום החדש והודעת שר הבריאות?

שלמה קרעי: מי שנחשף לחולה והוא מתחת לגיל 60, יכול להסתפק בבדיקת אנטיגן כדי להימנע מבידוד.

ועדת החוץ והביטחון): אם הוא מחוסן.

ועדת החוץ והביטחון): אם הוא מחוסן.

שלמה קרעי: כן, אם הוא מחוסן.

שלמה קרעי: ועכשיו, בהנחה שהבדיקה פחות אמינה – אנחנו יודעים שהיא פחות אמינה – הוא יוכל להדביק בלי הגבלה גם את בני ה-60 ומעלה.

שלמה קרעי: במילים אחרות: הם לא מבינים שהחיוב בבידוד נועד להגן על אחרים.

שלמה קרעי: לכן, מה הקשר בין גילו של הנחשף לרמת אמינות הבדיקה שהוא צריך לבצע?

שלמה קרעי: אתה מבין את ההיגיון בשאלה?

שלמה קרעי: אתה מבין את ההיגיון שבהנחיה של משרד הבריאות?

שלמה קרעי: למה חותכים את הגילים, כשמי שאנחנו מנסים בעיקר להגן עליו זה המבוגרים, ואם האנטיגן היא ברמת אמינות נמוכה, ואדם מתחת לגיל 60 לא ייכנס לבידוד אם הוא צריך, אז הוא ידביק מי שמעל גיל 60, אז מה הועילו חכמים בתקנתם?

ועדת החוץ והביטחון): נו, תענה לו.

שלמה קרעי: לי אין תשובה.

שלמה קרעי: אני חושב שזאת הפקרות מוחלטת.

שלמה קרעי: יש לי פה פרק על הקורונה.

שלמה קרעי: חכה, נגיע אליו.

שלמה קרעי: הפקרות שאין כמותה.

שלמה קרעי: בנט פשוט הרים ידיים ואמר: אני לא מסוגל להשתלט על הקורונה, לכו תידבקו.

שלמה קרעי: 50,000 נדבקים ביום – והאומיקרון מחסל לי את הקורונה, זה מה שבנט אומר, בעצם.

ועדת החוץ והביטחון): מה אומרים לגבי זן האומיקרון - - -

שלמה קרעי: שהוא מידבק מאוד, אנחנו רואים מה קורה שם.

ועדת החוץ והביטחון): לא, אבל מה הם עושים?

שלמה קרעי: אני לא שר הבריאות - - -

ועדת החוץ והביטחון): מה המסקנות שהצוות הבריטי הגיע אליהן?

שלמה קרעי: נו, תספר לנו.

ועדת החוץ והביטחון): קצת באיחור הם מגיעים למסקנות שלנו.

ולדימיר בליאק: גם בצרפת.

שלמה קרעי: מה הניסיון שלנו?

שלמה קרעי: הניסיון שלנו זה שאין מספיק בדיקות לעשות?

שלמה קרעי: להגיד לאנשים – אין לנו מספיק בדיקות לעשות?

שלמה קרעי: זה הניסיון שלנו?

ועדת החוץ והביטחון): ראינו שאין מספיק בכל העולם.

שלמה קרעי: לתת דוגמה אישית של סגן שר בממשלה שהולך למסיבה ונדבק בעצמו בקורונה, בניגוד להנחיות של ראש הממשלה שלו?

ועדת החוץ והביטחון): מה שאנחנו עשינו בהרבה שכל, והצלחנו בצורה יחסית טובה מאוד לדחות את זה בשלושה-ארבעה שבועות ולהשתלט עליה בתקופה הראשונה בשביל - -

שלמה קרעי: איזה להשתלט, רם?

שלמה קרעי: אתה לא יכול להסתכל בתוך החור שבגרוש.

שלמה קרעי: קיבלתם מדינה נקייה.

שלמה קרעי: הבאתם 2,000 מתים, ועכשיו זה יצא משליטה.

ועדת החוץ והביטחון): - - בשביל, בשביל – תקשיב - - - אני אענה לך.

שלמה קרעי: מה אתה אומר דחינו בשבועיים-שלושה?

שלמה קרעי: הכנסתם, השמים פתוחים, מחדלים על גבי מחדלים בבן-גוריון.

ועדת החוץ והביטחון): - - - על הדוכן ותיקח - - -

עידית סילמן: שלמה, תגיד משהו על הבאבא סאלי, הילולה וכזה.

שלמה קרעי: גם לזה נגיע.

ועדת החוץ והביטחון): הייתה לך האפשרות, בגלל שנהגת בחוכמה הייתה לך האפשרות גם למלא את המחסנים בתרופות נגד קורונה, גם לחסן כמה שאפשר – חוץ מהכת של המטורפים האלה, שלא מתחסנים, ולהיערך, לחזק את בתי החולים והצוותים הרפואיים, ולדעת שאת המגפה הזאת בסופו של דבר כנראה שאי-אפשר יהיה לבלום אלא בטיפול נכון.

ועדת החוץ והביטחון): אבל העובדות לא מעניינות אותך.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: העובדות לא מעניינות אותך.

שלמה קרעי: העובדות הן שהממשלה בקריסה בהתמודדות שלה מול הקורונה.

שלמה קרעי: מבקשים כאן להתייחס לאמירה של מיקי לוי, שאני לא התייחסתי אליה מספיק, מה שהוא אמר לינון אזולאי לגבי שגית.

שלמה קרעי: הוא אמר: ייעוץ משפטי הוא ייעוץ משפטי, אבל מדיניות זה אנחנו.

שלמה קרעי: ככה אמר מיקי לוי.

שלמה קרעי: אני שמעתי את זה, רק לא התייחסתי מספיק, אז מבקשים שאני אתייחס לאמירה הזאת.

שלמה קרעי: עכשיו, אני באמת עומד נדהם כשאני שומע משפט כזה מיושב-ראש הכנסת.

שלמה קרעי: הרי מה עשו לפיד וכל החבורה?

שלמה קרעי: שנים הם אמרו והכריזו על מותה של הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: אמרו שאנחנו מעיזים לצאת כנגד שומרי הסף.

שלמה קרעי: אמרו שהיועצים המשפטיים ובג"ץ – איך אמר לפיד?

שלמה קרעי: אני אהיה ראש ממשלה, אבל לא אני אקבע, מסביבי יהיו יועצים והם יגידו לי מה לעשות, הם הקובעים.

שלמה קרעי: זה מה שאמרו לאורך כל הדרך החבורה הזאת.

שלמה קרעי: ועכשיו, אחרי שנים שהטפתם לנו על מותה של הדמוקרטיה פתאום אתם מקבלים את האג'נדה שלי?

שלמה קרעי: הרי כשאני אמרתי שבג"ץ לא יכול לקבוע לנבחרי הציבור, שאת המדיניות זה אנחנו, שמנדלבליט לא יכול להגיד לנבחרי הציבור מה לעשות, שיועץ משפטי צריך ליישם את מדיניות השר ולא לסכל את המדיניות – מה צעקתם?

שלמה קרעי: קרעי מחריב את הדמוקרטיה, D9.

שלמה קרעי: אבל היום כשאתם נמצאים בשלטון, פתאום קיבלתם את האג'נדה שלי?

ועדת החוץ והביטחון): - - -אל תיקח את זה - - -

שלמה קרעי: לא, אני אמרתי שאני מוכן – לא, אתה פספסת משהו.

שלמה קרעי: אני אמרתי שאני מוכן להיות הנהג של ה-D9, כי יש לי רישיון לטרקטור, אני מושבניק.

שלמה קרעי: אז את זה פספסת.

ועדת החוץ והביטחון): איזה טרקטור היה לכם?

שלמה קרעי: טרקטור.

שלמה קרעי: לא זוכר איזה.

שלמה קרעי: בגיל 16 עבדתי בפרדס כמה חודשים.

ועדת החוץ והביטחון): מסי פרגוסון?

ועדת החוץ והביטחון): אינטרנשיונל?

ועדת החוץ והביטחון): ג'ון דיר?

שלמה קרעי: לא זוכר.

שלמה קרעי: אז רק כשזה מתאים לכם אתם משתמשים בדיוק באג'נדה של הימין.

שלמה קרעי: אתם מבינים שנבחרי הציבור צריכים להתוות את המדיניות ולא היועצים המשפטיים.

שלמה קרעי: הרי דינה זילבר, אתם האדרתם אותה והרמתם אותה על כפיים כשהיא כתבה בספר שלה שהמטרה של המשפטנים היא לקחת כמה שיותר סמכויות מאותם בורים נבחרי ציבור ולהעביר את זה למשפטנים, זאת המטרה.

שלמה קרעי: הם מכרסמים בדמוקרטיה שאנחנו מגינים עליה כבר הרבה מאוד זמן.

שלמה קרעי: אבל עכשיו, כשהגעתם לשלטון, הבנתם שזה מה שקורה, ומיקי לוי, בפליטת פה אולי – ואולי לא בפליטת פה – החלטתם לאמץ את האג'נדה שלנו, שנבחרי ציבור מיישמים מדיניות וקובעים מדיניות, ולא יועצים משפטיים.

עידית סילמן: - - -

שלמה קרעי: שאלה לשר המשפטים כאן:

שלמה קרעי: למה אתה רוצה להשתיק את הימין?

שלמה קרעי: מי ששואל את זה הוא מיכה חי סבג – למה הוא רוצה להשתיק את הימין, ולמה זה כל כך לחוץ לו, העניין הזה, להעביר את חוק סתימת הפיות?

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: שאלה מאזרח במדינת ישראל, אדוני השר.

שלמה קרעי: יש לך - -

עידית סילמן: - - -

שלמה קרעי: - - 15 שניות לענות אם אתה רוצה.

עידית סילמן: הוא לא שר משיב.

שלמה קרעי: הוא לא משיב כי אין לו תשובה.

שלמה קרעי: מקודם, כשהייתה שאלה על פריקסה, הוא דווקא ידע להשיב.

עידית סילמן: פריקסה זה משהו אחר.

ועדת החוץ והביטחון): אני אענה לך על כל שאלה שתרצה.

עידית סילמן: הוא עוד שנייה נרדם, רם.

שלמה קרעי: טוב, רם, יש פה מישהי שיורדת עליך.

שלמה קרעי: לא נעים לי, אבל מלכה כותבת:

שלמה קרעי: דיווח ממליאת הכנסת: רם בן ברק מפריע לקרעי בנאום שלו על ידי אמירות לא ענייניות.

שלמה קרעי: רם, אל תפריע, תן לנו לשמוע את קרעי.

שלמה קרעי: יישר כוח, שלמה היקר.

עידית סילמן: סימן שצופים, זה יפה.

ועדת החוץ והביטחון): תגיד לכל הצופים שבראש ובראשונה אנחנו חברים טובים.

ועדת החוץ והביטחון): אחר כך אנחנו מתווכחים.

שלמה קרעי: יש כאן פרסום בהארץ מהיום, של ג'וש בריינר: ניגוד עניינים מובהק – אדוני שר המשפטים, אולי כדאי שתקשיב, נשמע שזה נוגע למסגרת תפקידך.

שלמה קרעי: ניגוד עניינים מובהק – ראש מח"ש קרן בר מנחם פנתה לבכירים במשטרה על מנת לקדם קצין שמקורב אליה.

שלמה קרעי: "צריך לעזור לו", אמרה באחת הפניות.

שלמה קרעי: זה אותו קצין, אגב, שביטל לעצמו דוח תנועה.

שלמה קרעי: מח"ש בתגובה: אין פגם בחוות דעת חיובית בעל פה – גם אתה נדהם, רם בן ברק – אין פגם בחוות דעת חיובית בעל פה – של ראש מח"ש, זאת שכל המשטרה רועדת ממנה, כי אם הם לא ישמעו בקול חוות הדעת החיובית בעל פה, משהו יקרה להם, איזו חקירה באזהרה באישון לילה.

שלמה קרעי: אדוני שר המשפטים, אני מניח שלא תרצה להשיב כרגע, אבל אני מאוד מקווה שאתה לא מזלזל במידע הזה ושאתה תבדוק אותו לעומק.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שהשחיתות תגיע עד לרמה כזאת שבתגובה שלהם הם גם לא מכחישים את זה.

שלמה קרעי: "אין פגם בחוות דעת חיובית בעל פה", ככה אומרת פקידה במשרד שאתה אמון עליו, כשהיא מנסה לדחוף מישהו במשטרה, שהיא חוקרת את המשטרה.

שלמה קרעי: אותה קרן בר מנחם, שלא מזמן חקרה שני לוחמי מג"ב גיבורים – חקרה אותם באזהרה, לא חיכתה הרבה, זימנה אותם לחקירה באזהרה, והיא גם זו שאחראית על זה שהרבה מהחוקרים של מח"ש התפטרו.

שלמה קרעי: אז אותה אחת עכשיו מנסה לקדם את המקורבים שלה בתוך המשטרה עם חוות דעת חיובית בעל פה.

שלמה קרעי: עידית סילמן, שאלה אחרונה מהקהל עכשיו מופנית אלייך: משה לוי שואל: קרעי, אתה מוכן לשאול את עידית סילמן – כל העם מחכה לדעת: האם נתפס התוקף שלה?

שלמה קרעי: תודה.

ועדת החוץ והביטחון): קרעי, היית צריך להגיד לו מייד שלא יבלבל את המוח.

עידית סילמן: כן, בדיוק.

ועדת החוץ והביטחון): לו אתה אומר שלא יבלבל את המוח?

ועדת החוץ והביטחון): תגיד לעידית שלא תבלבל את המוח.

עידית סילמן: קרעי, אתה עומד פה כבר שעה וחצי ומבלבל את המוח, אז מה, אנחנו לא אומרים לך את זה.

שלמה קרעי: עידית, אני מאוד שמח שאת יושבת כאן, אבל את לא חייבת.

עידית סילמן: גם אתה לא חייב.

עידית סילמן: אנחנו כאן כי אנחנו נבחרי ציבור, אנחנו רוצים.

שלמה קרעי: אז תעני לציבור, הציבור שואל שאלה.

שלמה קרעי: כן או לא, תשובה פשוטה, לא ביקשתי להאריך.

עידית סילמן: - - - אני לא בפיליבסטר שלך, אני לא חלק ממנו.

שלמה קרעי: אני לא ביקשתי להאריך בתשובה.

שלמה קרעי: אה, הינה, ינון מגל צייץ לפני שמונה שעות שהתוקף שלך נתפס, ראית את זה?

עידית סילמן: תעשה מראה מקום.

שלמה קרעי: הוא מראה את המאבטחים תופסים את בנט הבוקר.

עידית סילמן: תעשה מראה מקום ותגיד כמה זה בגימטרייה.

שלמה קרעי: לגימטריות נגיע עוד מעט.

שלמה קרעי: באמת הזמן קצר, אין לי הרבה זמן לדבר, נכון, גברתי היושבת-ראש?

שלמה קרעי: צריך להוסיף לי לזה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אין בעיה.

שלמה קרעי: יש לי עוד 60 דקות, ואני אחליט מתי לסיים.

שלמה קרעי: הבטחתי קצת לקצר, אבל לא בשעה.

עידית סילמן: ג'ידא יושבת על כס המלכות בפעם הראשונה, ואנחנו מברכים אותה.

ועדת החוץ והביטחון): - - -

עידית סילמן: תברך אותה, שלמה.

שלמה קרעי: אני הראשון שבירכתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: שלמה גם בירך אותי, הכול טוב.

עידית סילמן: יפה, יפה, ברוך השם, אני שמחה.

שלמה קרעי: אני לא צריך להעביר שיעור בנימוסים והליכות.

שלמה קרעי: אתם מנסים להעביר אותנו שיעור בנימוסים והליכות - -

עידית סילמן: אנחנו לא מעבירים - - -

שלמה קרעי: - - כשאתם במעשים שלכם מוכרים את המדינה.

עידית סילמן: יש כאלו שעושים פה שיעורים ויש כאלו שעושים עבודה.

עידית סילמן: באנו לעבוד.

עידית סילמן: אז תעביר שיעורים.

שלמה קרעי: טוב, יש לי הרבה נושאים, אני לא חושב שאני אספיק את כולם, אבל ננסה להתקדם.

ולדימיר בליאק: חבל.

שלמה קרעי: חבל, אה?

שלמה קרעי: גברתי היושבת-ראש, אני עומד כאן היום כשרפורמת הכשרות של השר כהנא והממשלה הרפורמית כבר נכנסה - - -

ועדת החוץ והביטחון): - - -

שלמה קרעי: יפה, אתה עוקב.

שלמה קרעי: דיברנו על "לאומית", אנחנו עוברים ל"יהודית" - -

ועדת החוץ והביטחון): הכול - - -

שלמה קרעי: - - ונגיע גם ל"דמוקרטית".

ועדת החוץ והביטחון): הכול "סוף" אצלכם.

שלמה קרעי: אתה אמרת "סוף".

ועדת החוץ והביטחון): אם הייתם נשארים בשלטון, באמת היינו מגיעים לסוף.

שלמה קרעי: רם, אתם אוהבים לדבר במילים גבוהות, אבל כשאני פורט את העובדות לשקלים אתה רואה כמה נזק אתם עושים וכמה אנחנו באמת הגנו על ה"יהודית", על ה"דמוקרטית" ועל ה"לאומית".

ועדת החוץ והביטחון): כן.

שלמה קרעי: מישהו כאן שואל אותך עוד שאלה, עידית: איך שתקת כשעצרו את הנטיעות בנגב, ומה את אומרת לקרובת משפחתך שעובדת בקק"ל על זה שמילאתם פיכם מים?

שלמה קרעי: יש לך קרובת משפחה בקק"ל, עידית?

שלמה קרעי: איך עצרתם להם את הנטיעות?

שלמה קרעי: מנסור עבאס נתן הנחיה וזה הפסיק?

שלמה קרעי: אני עומד כאן כאשר רפורמת הכשרות של השר כהנא והממשלה הרפורמית כבר נכנסה לתוקף, ואזרחי ישראל שומרי המסורת, שהם הרוב במדינה, צריכים להיזהר מאוד מפני שלטי ה"כשר" שהם רואים בעסקים השונים.

שלמה קרעי: לפני כן ראיתי ציוץ ששלחו, אבל אני כבר לא מצליח למצוא כי יש הרבה תגובות.

שלמה קרעי: מישהי כתבה שהיא חילונית, אבל בגלל רפורמת הכשרות היא תקפיד מהיום – את שומעת, עידית, יש גם דברים טובים שאתם עושים – היא תקפיד מהיום לאכול רק במקומות כשרים בכשרות של הרבנות, לא בכשרות של הרפורמה שהכנסתם, של ועדות רבנים למיניהן.

שלמה קרעי: יש כשר באמת, ויש כשר מטעם מלינובסקי או קריב.

שלמה קרעי: או בליאק, גם הוא באותה החבורה.

שלמה קרעי: איך אמרת לי, בליאק, בוועדת הכשרות?

שלמה קרעי: היהדות היא לא רק שלכם, גם הרפורמים יכולים לכתוב "כשר".

ולדימיר בליאק: נכון, היא לא שלך, היא לא שלך, אדוני.

שלמה קרעי: היא לא שלי, היא של עם ישראל.

ולדימיר בליאק: אם היא של עם ישראל אז היא שלנו, היא שלי.

שלמה קרעי: עם ישראל שנוהגים על פי מסורת ישראל סבא, לא לפי מי שהוא כת חדשה שלא קשורה בשום צורה ליהדות.

ולדימיר בליאק: זה אתה שמדבר איתנו על כת?

סימון דוידסון: מתי הוא מסיים?

שלמה קרעי: סימון, תביא פופקורן, יש זמן.

סימון דוידסון: הכינו לך אוכל בחוץ.

סימון דוידסון: בשבילו במיוחד, כתוב על זה "שלמה קרעי".

שלמה קרעי: תביא פופקורן, יש זמן.

שלמה קרעי: עכשיו אנחנו בחלק השני של האירוע.

סימון דוידסון: תדבר על ספורט קצת.

שלמה קרעי: חברים, יש כשר בכ"ף, שזה כשר באמת, של הרבנות הראשית, ויש קש"ר בקו"ף – אתה יודע מה זה קש"ר בקו"ף?

שלמה קרעי: זה ראשי תיבות: קופת שרצים.

סימון דוידסון: אוי ואבוי.

שלמה קרעי: יש כשר בכ"ף של הרבנות הראשית, ויש קש"ר בקו"ף, שזה ראשי תיבות של קופת שרצים, של השר כהנא, שהוא זה שדאג לרמוס כל חלקה טובה ולהביא את עם ישראל לידי טעות.

שלמה קרעי: גדולי הרבנים כתבו השבוע מכתב חריף נגד הרפורמה ההרסנית.

שלמה קרעי: הם כותבים ככה: מטרת הרפורמה שקודמה על ידי השר כהנא נועדה להטיל מחלוקת בין רבני ישראל בכך שמבקשים להתיר לרבנים אחרים ליתן כשרות שלא במקום מושבם ולגרום לקנאה ותחרות האחד מול רעהו, שבמקום שהוסרה הכשרות על ידי רב העיר מטעמים הלכתיים – יבוא האחר וייתן כשרות לאותו המקום, וזה הרס גמור לכל מערכת הכשרות בארץ הקודש.

שלמה קרעי: הרבנים החרדים הזהירו כי חל איסור לתת כשרות בערים אחרות, ואל יהין רב מלתת כשרות שלא במקום מושבו, וחלילה לו מלהסיג גבול רעהו ליתן כשרות בעיר אחרת בשום צורה ואופן, ושארית ישראל לא יעשו עוולה.

יבגני סובה: שלמה, בירכת את הסגנית החדשה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן, הוא בירך אותי.

שלמה קרעי: תגיד, מה זה, גזענות כלפי מזרחים?

שלמה קרעי: כלפי דתיים עם כיפות סרוגות?

שלמה קרעי: מה הגזענות הזאת שלכם?

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת קרעי, כל אחד שייכנס עכשיו לאולם ישאל אותך את אותה שאלה.

יבגני סובה: תושבי הדרום, אוהבי סוסים - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: בואו נתלה שלט: חבר הכנסת קרעי בירך אותי.

שלמה קרעי: אני עומד נדהם.

שלמה קרעי: גם עידית, גם אתה - - -

יבגני סובה: ראיתי כתבה עליך שאתה על הסוס, אז אמרתי: הוא אוהב סוסים גם.

שלמה קרעי: מאיר, באת להחליף את שר המשפטים?

שלמה קרעי: הוא לא עונה על שום שאלה.

יבגני סובה: מברוכ, ג'ידא.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, תודה.

שלמה קרעי: שאלו הרבה שאלות מהקהל והוא לא עונה.

סימון דוידסון: שלמה, שאלו אם אתה הבכור או הצעיר מהילדים.

שלמה קרעי: אני הבכור.

סימון דוידסון: אה, אתה הבכור, כמה ילדים?

יבגני סובה: אתה רוכב על סוסים, שלמה?

שלמה קרעי: מדי פעם, לא מקצוען כמו אביר קארה.

סימון דוידסון: 17, נכון?

שלמה קרעי: כן.

סימון דוידסון: באמת?

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: עוד לא נתתי כאן נאום בכורה, אז הדברים לא מפורסמים.

סימון דוידסון: הינה, תתחיל.

שלמה קרעי: אעשה זאת במלאת שלוש שנים לחברותי בכנסת ישראל, אם ירצה השם.

ולדימיר בליאק: אתה יכול עכשיו לחזור לעוף על הפריסה.

שלמה קרעי: חיכיתי עד שתקום ממשלת ימין יציבה, אבל זה עוד לא הגיע.

סימון דוידסון: שלמה, להביא לך משהו לאכול?

שלמה קרעי: לא, אני מסודר, תודה.

שלמה קרעי: יש אצלי בחדר, מאיר, אתה יודע.

יבגני סובה: ציונה דואגת לך.

יבגני סובה: רק תגיד, נדאג לך גם.

שלמה קרעי: אני עומד כאן היום גם כשרפורמת הגיור של השר כהנא ושל ליברמן קורמת עור וגידים, ושוב, בדיוק כמו שהיה לפני שהוא הביא את רפורמת הכשרות ההרסנית שלו, כולם מזהירים אותו, והוא מתעקש ועומד על שלו.

שלמה קרעי: יש פסוק: "משיב חכמים אחור ודעתם יסכל" – אני לא מייחס לו כוונות זדון, למתן כהנא, אבל בטח שהוא טומן את הראש בחול כמו בת יענה.

שלמה קרעי: היום פורסם גם - - -

יבגני סובה: שאלה רצינית באמת:

יבגני סובה: עד 1994 במדינת ישראל היו רבני ערים שגיירו, למה שינו?

שלמה קרעי: הכול היה בפיקוח ובאישור של הרבנות הראשית.

יבגני סובה: אני שואל אותך בשיא הרציניות.

שלמה קרעי: אז אני עונה לך.

יבגני סובה: רב עיר שיודע לחתן, לקבור, יודע את כל מה שקשור בהלכה.

שלמה קרעי: יש הבדל בין פעולות שהן בתוך החיים היום-יומיים של יהודי לבין לפרוץ לרווחה את החומה שמקיפה את היהדות ולהכניס אליה את כל מי שרוצה להיכנס גם אם הוא לא - - -

יבגני סובה: אתה יודע שיש אנשים שמוכנים - - - את התזה הזאת.

יבגני סובה: הם אומרים: רב יכול גם לגייר.

יבגני סובה: אין רב שהוא לא אורתודוקסי, אתה מסכים איתי?

יבגני סובה: יש עיר אחת שיש בה רב לא אורתודוקס?

שלמה קרעי: רופא יכול לרפא, אבל צריך את משרד הבריאות - -

יבגני סובה: שנייה, שלמה.

שלמה קרעי: - - ורכב יכול לנסוע בכביש אבל צריך את מכון הרישוי כדי שייתן רישוי - -

יבגני סובה: אתה לא עונה לי.

שלמה קרעי: - - ומדינת ישראל היא מדינת העם היהודי.

שלמה קרעי: בחוץ לארץ – אתה צודק.

יבגני סובה: לא ענית לי, יש עיר אחת - - -

שלמה קרעי: בחוץ לארץ – אתה צודק.

שלמה קרעי: רב עיר היה מגייר, ככה זה היה בחוץ לארץ.

יבגני סובה: יש עיר אחת בישראל שהרב הוא לא אורתודוקסי?

יבגני סובה: מתוך 220 ערים ומועצות יש רב אחד שהוא לא אורתודוקסי?

יבגני סובה: אחד.

יבגני סובה: יש לנו או לא?

יבגני סובה: כולם אורתודוקסים, נכון?

יבגני סובה: לכולם יש הסמכה של הרבנות הראשית, נכון?

שלמה קרעי: אז מה אכפת לכם שהרבנות הראשית - - -

יבגני סובה: אז זו בדיוק הנקודה: בשביל לקרב אנשים – תנו לו סמכות.

שלמה קרעי: אין בעיה.

יבגני סובה: למה אתה צריך שבן אדם יעבור את כל המסלולים ואז יצפה למישהו שיושב בממשלה אם הוא פוסל את ההחלטה של רב העיר אשדוד?

שלמה קרעי: יבגני, יש בעיה עם זה שמוציאים את הפיקוח מהרבנות הראשית.

שלמה קרעי: הרבנות הראשית - - -

יבגני סובה: עזוב, אני שואל - - - יש אחד שאינו אורתודוקסי?

יבגני סובה: אין, אין.

שלמה קרעי: הכול יכול להיות, כמו בכשרות.

שלמה קרעי: קודם כול, אני לא יודע, אני לא מכיר את כולם.

שלמה קרעי: לא מכיר.

שלמה קרעי: לא קשור אורתודוקסי או לא.

יבגני סובה: אני אומר לך שאין, אין דבר כזה.

שלמה קרעי: יש אחד שיכול להקל, עובדה שבחוק הכשרות - - -

עידית סילמן: אם אתה לא מכיר אז למה סתם להגיד?

שלמה קרעי: זה לא אני אומר.

יבגני סובה: - - -

שלמה קרעי: רבני ישראל יוצאים נגד זה, לא אני יוצא נגד זה.

שלמה קרעי: הרבנות הראשית – העליתם אותה על נס, העלינו אותה על נס.

שלמה קרעי: הרב קוק, בעיניו הרבנות הראשית היא יסוד מדינת ישראל.

שלמה קרעי: אתם מפרקים את הרבנות הראשית.

יבגני סובה: יש אבל רבנים שרוצים להקל על הגיור בשביל שאנשים יתקרבו ליהדות.

שלמה קרעי: אי-אפשר לעשות את עם ישראל מחנות-מחנות, שיהיה אחד שיקל ויהיה אחד שיגיד: בעיניי זה לא גיור בעיניו ולכן אנחנו לא נתחתן אחד עם השני.

שלמה קרעי: ככה אתה רוצה שהעם היהודי יהיה?

עידית סילמן: דרך ארץ קדמה לתורה.

יבגני סובה: אף אחד לא מתערב בשאלות ההלכתיות.

שלמה קרעי: ככה אתה רוצה שהעם היהודי יהיה?

שלמה קרעי: שיהיו מחנות-מחנות?

שלמה קרעי: שיהיו ספרי יוחסין?

עידית סילמן: קרעי, מחנות-מחנות – צריך דרך ארץ.

שלמה קרעי: הרי זה מה שיהיה - -

עידית סילמן: דרך ארץ קדמה לתורה.

שלמה קרעי: - - לשם אתם מובילים.

עידית סילמן: שקודם כול אנשים יקשטו עצמם ויתנהגו כאן יפה ובדרך ארץ, זה לפני תורה ולפני הכול.

עידית סילמן: אחר כך מחנות-מחנות, גם בעניינים של התורה, ברוך השם, תמיד ידענו - - -

שלמה קרעי: עידית, חוץ ממילים יפות יש גם מילים קשות וחריפות כלפי אלו שרוצים להרוס את התורה.

שלמה קרעי: איך אמר דוד המלך?

עידית סילמן: הכול בסדר, אפשר - - - אבל אפשר בצורה מכובדת.

שלמה קרעי: דוד המלך אמר: "הלוא משנאיך ה' אשנא ובתקוממיך אתקוטט".

עידית סילמן: - - - יראת שמיים.

עידית סילמן: למה ההלכה - - - בסוף - - -

שלמה קרעי: הוא לא אמר:

שלמה קרעי: אני אחבק את מי ששונא אותך - -

עידית סילמן: למה ההלכה נקבעה כבית הלל?

עידית סילמן: כי נהגו כבוד זה בזה.

שלמה קרעי: - - אני אנשק את מי שרוצה להרוג אותך.

שלמה קרעי: הוא לא אמר את זה.

עידית סילמן: רק בגלל זה, בית הלל ולא בית שמאי.

שלמה קרעי: "משנאיך אשנא ובתקוממיך אתקוטט.

שלמה קרעי: תכלית שנאה שנאתים לאויבים היו לי".

שלמה קרעי: לא אני אמרתי, דוד המלך אמר.

שלמה קרעי: אז דוד המלך הוא לא מספיק ממלכתי בשבילך?

שלמה קרעי: את אומרת "דוד מלך ישראל חי וקיים", לא?

שלמה קרעי: או שגם את זה מחקתם?

עידית סילמן: - - - דרך ארץ, דרך ארץ - - -

שלמה קרעי: גם את זה מחקת מהלקסיקון?

שלמה קרעי: "דרך ארץ" היא מילה גבוהה, "דרך ארץ קדמה לתורה" – אבל צריך תורה.

עידית סילמן: זו לא מילה גבוהה, זו מילה קטנה, זו ההתנהגות.

שלמה קרעי: בלי תורה אין לנו שום שייכות בארץ הזאת.

שלמה קרעי: אם נפרוץ את חומת היהדות לא יישאר כלום.

יבגני סובה: אז אתה רוצה להגיד שרבני ערים לא מכבדים תורה?

יבגני סובה: לא הבנתי - - -

עידית סילמן: - - -

שלמה קרעי: אני רוצה לומר – בוא תשמע - - -

יבגני סובה: אתה לא עונה.

שלמה קרעי: אני אענה לך עכשיו.

שלמה קרעי: אתה רוצה להקשיב?

שלמה קרעי: תקשיב ואני אענה לך.

יבגני סובה: אמרת - - -

שלמה קרעי: יבגני, אתה תקשיב כי אני עונה לך.

שלמה קרעי: פורסם שהייעוץ המשפטי של המשרד לענייני דת – לא שלי, של מתן כהנא – אמר לו, הסביר לשר הדתות כהנא שהחקיקה שלו תוביל להכרה בגיורים לא אורתודוקסיים בתוך מדינת ישראל.

שלמה קרעי: לא אני אמרתי את זה, זו התכתבות של הייעוץ המשפטי של המשרד לשירותי דת.

שלמה קרעי: הם קוראים את מה שכתוב בתוך החוק והם אומרים לו: יש כאן בעיה.

שלמה קרעי: שלום, אמילי, אותך עוד לא בירכנו.

שלמה קרעי: יש לך עוד שנתיים.

אמילי חיה מואטי: כמה נהדר.

ועדת החוץ והביטחון): אתם עושים פה עכשיו כנס טוניסאים?

ועדת החוץ והביטחון): איזה ספר זה?

אמילי חיה מואטי: של שטייניץ.

יבגני סובה: איך זה יכול להיות שיש חשש לגיורים לא אורתודוקסיים כשכל רבני הערים הם אורתודוקסים?

יבגני סובה: הסבר לי את ההיגיון.

שלמה קרעי: יבגני, אני לא יועץ משפטי ואני לא מכיר את נבכי החוק ואת מה שהוא מתיר.

שלמה קרעי: הייעוץ המשפטי – לפחות תקשיב, תפנים את מה שהייעוץ המשפטי של המשרד לשירותי דת אומר כאן.

יבגני סובה: - - - תגיד - - -

שלמה קרעי: לא, זה לא לקבל - - -

יבגני סובה: אתם אומרים שהם מפריעים לממשלה לעבוד אז מה קרה פתאום?

שלמה קרעי: יבגני, אתה דמגוג, יבגני - - -

יבגני סובה: - - - דווקא אתה מתחבר לעמדה.

שלמה קרעי: אתה דמגוג, כי אני לא מקבל את העמדה שלו.

יבגני סובה: בסדר.

שלמה קרעי: אני רק אומר, הוא מסביר שפרשנות אפשרית לחוק – החוק כמו שהוא כתוב יוביל לכך שיהיו גיורים לא אורתודוקסיים, לא אני אומר את זה, זה הייעוץ המשפטי של השר כהנא, שמנסה להכשיר לו את השרצים כל הזמן.

יבגני סובה: - - - השאלה שלי פשוטה: איך מכל רבני הערים שהם אורתודוקסים יש חשש לגיורים לא אורתודוקסיים כשהם עצמם אורתודוקסים?

שלמה קרעי: שאלה מצוינת.

שלמה קרעי: אני לא מכיר את כל רבני הערים.

שלמה קרעי: ואני לא מכיר, לא יודע מה כתוב בתוך החוק.

שלמה קרעי: אני אומר לך מה אומר הייעוץ המשפטי של השר לשירותי דת.

שלמה קרעי: נקודה.

יבגני סובה: אז אני אומר לך שזה רק משחקים של שליטה, מה שלא היה במדינת ישראל עד שנת 1994.

שלמה קרעי: מדובר - - -

יבגני סובה: וזו בדיוק הנקודה.

יבגני סובה: הפחד לאבד שליטה זה מה שגורם להסתגר.

יבגני סובה: זה לא גורם לפתוח ולהיות קצת יותר רחמנים ואוהב.

יבגני סובה: זה הכול.

שלמה קרעי: מדובר בנשק יום הדין שהממשלה הזו מפעילה כלפי העם היהודי על ידי בנט וחבורתו.

שלמה קרעי: זה נשק יום הדין, לא פחות מזה.

שלמה קרעי: זה קעקוע - - -

יבגני סובה: אגב - - - בממשלה בראשותו של נתניהו, אם תהיה ממשלה - - -

שלמה קרעי: זה קעקוע יסודות היהדות על ידי החבורה שאמורה להיות הכי ימנית והכי מסורתית בתוך הממשלה הזו, והיא מובילה את העניין הזה.

שלמה קרעי: כבר אמרתי בעבר שנפתלי בנט יוצא בגימטרייה "מהרסיך ומחריביך", זה 631.

שלמה קרעי: אז בנט וכל החבורה שלו ממשיכים באותה הדרך.

שלמה קרעי: והשר כהנא השיב לטענה הזו שאמרו לו: רגע, מה אתה עושה?

שלמה קרעי: תראה מה הייעוץ המשפטי שלך אומר.

שלמה קרעי: הוא אמר: לא, יהודי הוא רק מי שהתגייר על פי ההלכה.

שלמה קרעי: אבל זה מה שהוא אמר גם על רפורמת הכשרות.

שלמה קרעי: כשבאנו ואמרנו לו: רפורמת הכשרות שלך תוביל להאכיל את עם ישראל נבלות וטרפות, תוביל להאכיל את עם ישראל דברים לא כשרים, הוא אמר: לא יכול להיות; החוק הוא בסדר.

שלמה קרעי: וכשישבנו ימים ולילות בתוך הוועדה, גילינו שבתוך החוק כתוב במפורש שוועדת רבנים כלשהי תוכל לתת תקן כשרות גם אם הרבנות הראשית חושבת שזה לא עומד במינימום של השולחן ערוך.

שלמה קרעי: אז מתן כהנא אומר למדינה היהודית: עד כאן.

שלמה קרעי: כמה זה בגימטרייה "עד", רם?

שלמה קרעי: רם, רם, כמה זה "עד"?

ועדת החוץ והביטחון): מה?

שלמה קרעי: כמה זה "עד"?

יבגני סובה: סליחה, לא שמעתי.

יבגני סובה: מה?

קריאה: בגימטרייה?

שלמה קרעי: כמה זה "עד"?

שלמה קרעי: מה המספר?

שלמה קרעי: מה הגימטרייה של "עד"?

ועדת החוץ והביטחון): מאיפה לי לדעת?

ועדת החוץ והביטחון): 90.

שלמה קרעי: 74.

שלמה קרעי: אנחנו 74 שנים במדינת ישראל עוד מעט.

שלמה קרעי: מתן כהנא אומר: עד כאן.

שלמה קרעי: זהו, המדינה היהודית, מספיקות לה 74 שנים.

שלמה קרעי: מעכשיו, מכאן והלאה, כבר מדינת כל אזרחיה.

יבגני סובה: בגימטרייה בדיעבד אפשר לחבר כל מספר שאתה רוצה.

מיקי לוי: זה לא ייאמן.

מיקי לוי: הבן אדם טייס קרב, מפקד טייסת קרב.

שלמה קרעי: אז אנחנו – תנסה לעשות.

יבגני סובה: בדיעבד כל מספר שאתה רוצה אתה מחבר מצוין.

יבגני סובה: זה מה שהיום בגימטרייה.

שלמה קרעי: בבקשה, בוא.

שלמה קרעי: תאתגר אותי.

יבגני סובה: גם למצוא בשורות וגם במספרים, כל מה שאתה רוצה.

שלמה קרעי: ואני אומר למתן כהנא ולחברים שלו: לא עד כאן, אלא לכו מכאן.

שלמה קרעי: לכו מכאן.

קריאה: עד כאן, עד כאן.

ועדת החוץ והביטחון): כמה זה בגימטרייה "לכו", אתה יודע?

שלמה קרעי: "לכו" זה 56.

שלמה קרעי: מה המשמעות של זה?

שלמה קרעי: אין לי כרגע.

יבגני סובה: 56' זה מבצע סיני.

יבגני סובה: לא מחבר משהו, נכון?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אז אנחנו רוצים לחזור - - -

קריאה: - - -

שלמה קרעי: אז אנחנו רוצים לחזור למדינה היהודית כמו שהיא הייתה ב-1956 לפחות.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, לא נהוג שיושב-ראש הכנסת יושב בשורות ואומר, אבל הבחור לוחם בסיירת מטכ"ל, טייס קרב, אלוף משנה - -

עידית סילמן: זה לא נחשב.

מיקי לוי: - - מפקד טייסת קרב - -

עידית סילמן: אומרת לך, לא נחשב.

מיקי לוי: - - נתן את נשמתו ואת חייו למדינה הזאת, באמת - -

שלמה קרעי: וגם מקבל פנסיה תקציבית שמנה על זה.

מיקי לוי: - - להגן – בזכות ולא בחסד.

מיקי לוי: בזכות.

שלמה קרעי: אתה יודע, יושב-ראש הכנסת - - -

מיקי לוי: כשאנחנו ישנו בשקט, הוא הפציץ מטרות אויב.

ולדימיר בליאק: אתה לא.

ולדימיר בליאק: אתה לא ישנת.

מיקי לוי: אני לא.

מיקי לוי: אני לא.

שלמה קרעי: יושב-ראש הכנסת - - -

מיקי לוי: ולכן אני אומר: קצת כבוד, קצת, לאיש.

עידית סילמן: כל הכבוד, מיקי.

עידית סילמן: כל הכבוד.

עידית סילמן: אשריך.

מיקי לוי: קצת.

שלמה קרעי: גם יאיר, להבדיל ממתן כהנא - -

עידית סילמן: אשריך.

עידית סילמן: מתן כהנא אמר שבדיוק - - -

שלמה קרעי: - - ואני אומר להבדיל, גם יאיר גולן, שמכר את נשמתו לשטן, היה סגן הרמטכ"ל.

ועדת החוץ והביטחון): די.

ועדת החוץ והביטחון): די עם זה.

שלמה קרעי: אז מה?

שלמה קרעי: אז אנחנו מודים לקדוש ברוך הוא שהוא לא היה הרמטכ"ל.

מיקי לוי: יאיר גולן נתן את נשמתו למדינת ישראל.

עידית סילמן: די.

עידית סילמן: גם המילים "שטן", בחייך.

ולדימיר בליאק: די.

ולדימיר בליאק: מה שיאיר גולן נתן למדינה הזו.

ועדת החוץ והביטחון): מה שהוא עשה, אתה עוד 100 שנה לא נתת.

ולדימיר בליאק: לא תעשה.

ולדימיר בליאק: לא תעשה.

שלמה קרעי: וגם יוחנן כוהן גדול שימש בכהונה גדולה 80 שנה.

שלמה קרעי: היה כוהן גדול.

שלמה קרעי: נכנס לקודש-הקודשים, אבל בזקנתו הוא כפר בעיקר.

שלמה קרעי: אז זקנתו ביישה את בחרותו.

שלמה קרעי: אז מתן כהנא עוד לא זקן, אבל הוא כבר מבייש את בחרותו.

שלמה קרעי: מה לעשות?

שלמה קרעי: יש לו זכויות גדולות, אבל הוא גם עושה נזקים מאוד גדולים לעם היהודי.

אמילי חיה מואטי: - - - נזקים.

אמילי חיה מואטי: חבל.

אמילי חיה מואטי: רגע, מה התוכנית?

עידית סילמן: אנחנו רואים תוכנית.

יבגני סובה: בוא, תן לנו את כל התוכנית.

יבגני סובה: תפרט לנו.

יבגני סובה: מה תספר לנו ב-16 הדקות הקרובות.

אמילי חיה מואטי: יש עונות, קרעי?

אמילי חיה מואטי: יש עונות.

יבגני סובה: קרעי, אפשר לתת לך עצה?

יבגני סובה: תפנה מדי פעם לצופים של ערוץ 99.

יבגני סובה: בשעה כזאת – מה השעה?

יבגני סובה: אנחנו ב-23:45?

יבגני סובה: תפרגן להם.

יבגני סובה: תפתיע אותם.

יבגני סובה: תגיד משהו - -

אמילי חיה מואטי: נכון.

אמילי חיה מואטי: יש פה את - - -

יבגני סובה: - - תגיד משהו שלא שמעו ממך, אולי משהו שעד עכשיו לא שמעו ממך.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש - - -

יבגני סובה: תפתיע אותם.

יבגני סובה: בוא נראה.

יבגני סובה: פעם אחת תפתיע את צופי ערוץ 99.

שלמה קרעי: אתה לא הקשבת מהתחלה.

שלמה קרעי: אמרתי הרבה דברים כאלה.

שלמה קרעי: תשאל את ג'ידא, היא הקשיבה מהתחלה.

אמילי חיה מואטי: אין לה ברירה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני לאט פניתי אליך על ההפרה של ההסכם שהייתה בינינו לגבי עוזר שעוזר לי כאן בימי רביעי במליאה, ועכשיו הוציאו אותו אפילו מהיציע.

מיקי לוי: אבל ההסכם היה - - -

שלמה קרעי: הוא לא קיבל.

שלמה קרעי: לא נתנו לו.

שלמה קרעי: ביטלו לו את זה באמצע החודש.

מיקי לוי: אז כמה אני חייב לך?

שלמה קרעי: שבועיים.

מיקי לוי: אין בעיה.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אבל היום זה לא נחשב.

שלמה קרעי: היום נגמר.

שלמה קרעי: היום תן לו ביציע.

מיקי לוי: היום זה לא נחשב.

מיקי לוי: היום זה על חשבון יושב-ראש הכנסת.

אמילי חיה מואטי: למה?

אמילי חיה מואטי: מה זה - - - הזה?

אמילי חיה מואטי: חבר כנסת מן המניין - - - אדוני היושב-ראשץ חבר הכנסת מן המניין מכניס עוזר, אנחנו יושבים פה לבד לילות שלמים, ואתה מתחשבן איתו: כמה אני חייב - - -

שלמה קרעי: אמילי, מי שיושב כאן לילות שלמים זה אני.

שלמה קרעי: את לא יושבת כאן לילות שלמים.

עידית סילמן: אמילי, את תעשי את זה בשדולה עם קרעי - - - בשדולת - - -

שרן השכל: באמת אין מי שטוחן שעות כאן במליאה כמו שלמה קרעי.

שלמה קרעי: בבקשה.

עידית סילמן: רק תארגנו לנו אוכל.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: אמילי, שמעת את שרן?

אמילי חיה מואטי: לא.

עידית סילמן: מה היא אמרה?

שלמה קרעי: היא אמרה שאני טוחן כאן לילות שלמים, לא את.

שלמה קרעי: תודה, שרן.

עידית סילמן: ברור, ברור.

אמילי חיה מואטי: היא התכוונה להגיד: מי שמטרלל את המערכת זה לא את.

שלמה קרעי: בשבילכם זה מטרלל, בשביל עם ישראל, בשביל הדמוקרטיה, זו האופוזיציה, ואלו הכלים הפרלמנטריים שיש שם, כדי לנסות לשנות וכדי להשיג וכדי להיאבק בצעדים ובחוקים שאתם מביאים כאן.

יבגני סובה: שלמה, אנחנו צריכים לעשות לך לובי כדי שאתה תהיה יושב-ראש ועדה לביקורת המדינה.

שלמה קרעי: בעזרת השם, אני אהיה.

יבגני סובה: סוף-סוף תתחילו לעבוד בוועדה הזאת, שהאופוזיציה יכולה לעבוד מצוין בוועדה.

שלמה קרעי: בעזרת השם, אהיה.

אמילי חיה מואטי: לא.

אמילי חיה מואטי: לא.

אמילי חיה מואטי: אנחנו רוצים לתת - - -

יבגני סובה: אולי אנחנו נקדם אותו להיות יושב-ראש הוועדה?

אמילי חיה מואטי: יבגני, יבגני, אנחנו רוצים לתת אולי מספר שתיים - - -

ולדימיר בליאק: אנחנו בעד.

ועדת החוץ והביטחון): אני בעד.

יבגני סובה: בתנאי שהוא מסיים בעוד 15 דקות.

אמילי חיה מואטי: חבל.

אמילי חיה מואטי: חבל.

אמילי חיה מואטי: הוא - - -

שלמה קרעי: רק אני לא בטוח שאתם מחכים ומצפים לדיונים שאני הולך לעשות לכם בוועדת לביקורת המדינה.

יבגני סובה: על כל 12 שנה שהממשלה קודמת הייתה בשלטון, נכון?

יבגני סובה: כי רוב הדוחות מתייחסים לכל שנות השלטון - - -

שלמה קרעי: אתה יודע שיושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה יכול לקיים דיון ולדרוש מהמבקר דוח על משהו שהוא חושב שצריך דוח.

יבגני סובה: אין שום בעיה - - -

שלמה קרעי: אז אני אגלה לך, אלו יהיו רוב הדיונים שאני אקיים בוועדה לביקורת המדינה.

יבגני סובה: אני איתך - - -

שלמה קרעי: חצי שנה אצלכם זה מספיק עבודה לעשר שנים למבקר המדינה.

יבגני סובה: רק תדאג לוועדה.

יבגני סובה: בוא תתחיל לעבוד בוועדה.

יבגני סובה: אחר כך נחליט.

שלמה קרעי: רק תיתנו לנו את הייצוג ההולם שמגיע לנו בוועדות.

יבגני סובה: לא.

יבגני סובה: זו לא תשובה.

שלמה קרעי: טוב.

שלמה קרעי: אני רוצה לעשות הפוגה קצת עם הצרות של הממשלה הזאת.

שלמה קרעי: אני רוצה לעבור לדבר על נושא שאני מקדם – אמילי, מאז שהגעת יש הרבה רעש ביציע.

אמילי חיה מואטי: אני לא ביציע.

אמילי חיה מואטי: אני בשורה הראשונה, אם לא שמת לב.

שלמה קרעי: אז תקשיבי.

אמילי חיה מואטי: ככה זה מרגיש למספר שתיים במפלגה של קרעי.

שלמה קרעי: אמילי, אני שמח שסוף-סוף היושבת-ראש שלך, שהתגזענה עלייך חצי שנה, נתנה לך תפקיד של סגנית יושב-ראש הכנסת.

אמילי חיה מואטי: היא לא נתנה.

אמילי חיה מואטי: קיבלתי את זה בדין.

שלמה קרעי: עוד יותר.

אמילי חיה מואטי: והיא לא גזענית.

אמילי חיה מואטי: עובדה - - -

שלמה קרעי: היא לא גזענית.

שלמה קרעי: היא רק התגזענה.

שלמה קרעי: איך אמרו?

ועדת החוץ והביטחון): עמר לא מספר שתיים?

אמילי חיה מואטי: עמר אצלה מספר אחת.

אמילי חיה מואטי: אני מספר שתיים.

אמילי חיה מואטי: מרב, הפריימריז שלה התקיימו לפני כמעט - - -

יבגני סובה: את בשידור - - -

אמילי חיה מואטי: ברור שאני בשידור, אבל זה המצב.

אמילי חיה מואטי: מה אתה רוצה?

אמילי חיה מואטי: - - -

ועדת החוץ והביטחון): אבל ברשימה את מספר שלוש.

אמילי חיה מואטי: ברשימה אני מספר שלוש.

אמילי חיה מואטי: נבחרתי בפריימריז מספר שתיים.

ועדת החוץ והביטחון): אה.

אמילי חיה מואטי: כמה קיבלת בפריימריז של יש עתיד?

ועדת החוץ והביטחון): מה?

אמילי חיה מואטי: כמה מתפקדי יש עתיד הצביעו לך?

ועדת החוץ והביטחון): אני לא נבחרתי בפריימריז.

אמילי חיה מואטי: אה.

ועדת החוץ והביטחון): אני נבחרתי - - -

עידית סילמן: איי, איי, איי.

שלמה קרעי: יש גל של עליות מחירים בחודשים האחרונים, באמת כמעט בכל דבר.

שלמה קרעי: אין כמעט דבר שהמחירים לא עולים בו – החשמל, הארנונה, השתייה.

שלמה קרעי: אתם יודעים, זה כמו זריקת בוסטר: ברגע שהממשלה מאפשרת לסופרים להעלות שתייה, להעלות חד-פעמי, להעלות עוד משהו קטן – באופן אוטומטי, רוב המוצרים עולים.

שלמה קרעי: יש איזשהו גל של עליות, אז הם מנצלים ועולים על הגל הזה.

שלמה קרעי: וכשאנחנו מדברים על גל של עלויות מחירים, אני תמיד מדבר על יוקר תשלומי הדיור.

שלמה קרעי: ואנחנו מדברים כאן הרבה על הדיור – דיור בר-השגה, דיור לזוגות צעירים, וזה שזוג צעיר היום מתקשה למצוא דירה ולקנות אותה בתנאים הוגנים, ולא לכל אחד יש את היכולת הזאת.

שלמה קרעי: אני בחרתי לי נישה שעל גבה רכבתי לכנסת – הנישה של המאבק בבנקים, ביוקר תשלומי הדיור לבנקים.

עידית סילמן: מאז זזת - - -

שלמה קרעי: לא, לא, לא זזתי בכלל, את לא עוקבת.

ולדימיר בליאק: היה לנו דיון אתמול, נכון?

שלמה קרעי: היה דיון גם אתמול בוועדת הכספים, אבל בוועדת הכלכלה היו הרבה דיונים.

שלמה קרעי: הצעת חוק שלי עלתה כאן בנושא ביטול עמלת פירעון מוקדם – ואתם דאגתם להפיל אותה, לצערי – אבל לאחרונה התחלתי שיתוף פעולה עם חבר הכנסת ביטון.

שלמה קרעי: אני לא יודע אם הוא מקשיב לנו, הוא בבידוד עכשיו ואני שולח לו מכאן רפואה שלמה – למיכאל ביטון, וגם לבן צור ולכל מי שזקוק לרפואה שלמה – אבל התחיל לנו שיתוף פעולה מאוד - - -

עידית סילמן: - - - ואיתו אתה עושה שיתוף פעולה פרלמנטרי.

שלמה קרעי: לא, אבל הוא יושב-ראש ועדת הכלכלה.

אמילי חיה מואטי: - - -

שלמה קרעי: הם לא דמוקרטיים, אמילי, הם יודעים את זה.

שלמה קרעי: אל תעליבי אותם, העלבתי אותם מספיק.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: התחלנו מהלך של שיתוף פעולה עם כמה הצעות חוק - - -

ניר אורבך: אם הייתי רוצה להסתלבט עליך, הייתי שואל אם בירכת כבר את ג'ידא.

ניר אורבך: אני באתי לברך אותה עכשיו.

ניר אורבך: שיהיה בהצלחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה, תודה.

קריאות: ג'ידא, בהצלחה.

שלמה קרעי: התחלנו מהלך של שיתוף פעולה בנושא הזה של הבנקים, ואני רוצה קצת לסקור בפניכם שתיים-שלוש הצעות חוק משמעותיות, שאנחנו הולכים לקדם.

שלמה קרעי: זאת הפעם הראשונה שאני סוקר – את חלקן – ואני מקווה שנצליח להשלים את החקיקה והרפורמה בנושא הזה באופן יעיל ומהיר.

שלמה קרעי: הדבר הראשון – יש היום תחרות מסוימת בשוק המשכנתאות רק ביום לקיחת המשכנתה.

שלמה קרעי: לאחר מכן, מי שרוצה למחזר את המשכנתה, נתקל בהמון כשלים ביורוקרטיים, בפרט אם הוא עובר מבנק לבנק.

שלמה קרעי: הוא צריך לשלם עמלת פירעון מוקדם – ג'ידא, אולי תתחלפי עם אמילי, היא לא מפסיקה להפריע לי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא, אני חושבת שאת מוסיפה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: את מוסיפה נופך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני תכף מוסיפה לחבר הכנסת קרעי עוד 60 דקות, כשהזמן שלו יסתיים.

קריאות: מה?

שלמה קרעי: חוץ מזה עוד 60 דקות?

ג'ידא רינאוי-זועבי: כן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני מכינה אתכם.

שלמה קרעי: וגם - - -

ועדת החוץ והביטחון): גם קרעי יודע שהוא כמו סינדרלה.

ועדת החוץ והביטחון): ב-24:00 הוא - - -

קריאות: - - -

אמילי חיה מואטי: גם קרעי יודע שמה שמסובך - - -

עידית סילמן: גם חבר הכנסת קרעי לא דיבר בינתיים על הילולת הבאבא סאלי.

עידית סילמן: נציין שזה היום.

עידית סילמן: נציין שהוא הבטיח לנו שזה יהיה - - -

שלמה קרעי: נכון, מה שאמרתי יקרה.

שלמה קרעי: אני עומד במילה שלי.

עידית סילמן: זה דברי חכמים, זה יותר חשוב מכל הפוליטי.

שלמה קרעי: זה לא פוליטי עכשיו.

שלמה קרעי: עברתי לדבר לאזרחי ישראל, על הקושי שיש להם בתשלומי הדיור.

שלמה קרעי: התחרות הזאת בלקיחת המשכנתאות לא קיימת כבר במחזור המשכנתה.

שלמה קרעי: כשבאים למחזר משכנתה, יש קנסות, עמלת פירעון מוקדם, שהבנקים גובים מהלקוח את כל הרווחים העתידיים שהם חשבו להרוויח ממנו בשנים הבאות, וגם אם אתה רוצה לעבור מבנק לבנק, יש לך תהליך מאוד קשה, תהליך של ייסורים, של העברת שיעבודים, שבנק לפעמים דורש ומתנה ריביות טובות על משכנתה בזה שתעביר את הפעילות אליו ועוד כהנה וכהנה.

ולדימיר בליאק: - - -

שלמה קרעי: כן, לא חסרים.

שלמה קרעי: ולכן, הצעת חוק אחת שאנחנו מתכוונים להגיש עכשיו – הגשתי כבר, יש לי על ביטול עמלת פירעון מוקדם – אבל הצעת חוק מקיפה יותר, שעליה נהיה חתומים – ראשון יהיה חבר הכנסת ביטון ואני אהיה שני לו – זה גם ביטול עמלת פירעון מוקדם על המשכנתה וגם מחזור משכנתה בקליק.

שלמה קרעי: כשאדם מגיע לבנק, הבנק לא יוכל להתנות את המשכנתה שלו בהעברת פעילות.

שלמה קרעי: אם הוא יעשה דבר כזה, הוא יהיה נתון לסנקציה.

שלמה קרעי: יהיה אפשר להוכיח את זה.

שלמה קרעי: נעביר פעילות, נקבל ריביות, אז הבנק לא יוכל לעשות את הדבר הזה.

שלמה קרעי: יהיה גם מסלול ירוק: אתה אומר לבנק, אתה חותם על המסמכים וכל שאר הדברים מתבצעים מאחורי הקלעים.

שלמה קרעי: השיעבודים וכל שאר הדברים שמאחורי המשכנתה יתבצעו באופן אוטומטי.

שלמה קרעי: יש כמה תיקוני חקיקה, וכמה דברים שצריך לעשות, אבל זה כעיקרון הנושא שיפתח את שוק המשכנתאות לתחרות לאורך כל חיי המשכנתה.

שלמה קרעי: כל שנה, שנתיים או שלוש, הריביות ירדו, האדם רוצה למחזר, רוצה לפרוע, אז הוא הולך וממחזר את משכנתה בקליק, בלי ללכת לרשם השיעבודים, רשם המשכונות, כל הדברים האלה יתבצעו אוטומטית, וגם בלי לשלם עשרות אלפי שקלים כעמלת פירעון מוקדם.

שלמה קרעי: אני מקווה מאוד שכשזה יבוא משני צידי המתרס, מחבר הכנסת ביטון וממני, תהיה כאן תמיכה מקיר לקיר בנושא הזה.

שלמה קרעי: הדבר השני זה מגבלת שליש הפריים.

שלמה קרעי: אומנם, בהסכמה עם הפיקוח על הבנקים, הסרנו חלק ממגבלת שליש הפריים, הפכנו את זה למגבלת שני-שלישי פריים, אבל הבנקים, ברוב חוצפתם, לא מספיק שבשנת הקורונה הם הרוויחו מיליארדים עודפים בגלל התקופה של הקורונה, הם יצרו איזה טריק חשבונאי, שפעם הצגתי אותו פה – הם יצרו הפרשות להפסדי אשראי, וב-2021 החזירו את כל ההפרשות האלה לרווחים, ולכן אנחנו רואים השנה הזאת רווחים הרבה הרבה יותר גדולים במיליארדים.

שלמה קרעי: אז לא מספיק זה, גם כשהסרנו את מגבלת שליש הפריים והפכנו לשני-שלישי פריים – היה תחקיר של חדשות 12 על הדבר הזה – מי שמגיע לבנק ומבקש יותר משליש פריים, הם מייד מעלים לו את הריבית.

שלמה קרעי: הם גורמים לתמהיל הזה – שהוא אמור להיות הרבה יותר זול ולשלם במשכנתה מאות שקלים פחות בחודש – הפכו את זה ללא רלוונטי.

שלמה קרעי: לא רק שהעבירו את הסיכון ללקוח – כי כשאני לוקח בפריים אז הסיכון מושת על הלקוח כי כשהריבית עולה אני משלם יותר, זה לא כמו ריבית קבועה, גם את התשלום החודשי נשאר אותו דבר.

שלמה קרעי: אז בהצעת החוק שאנחנו נגיש, לא תהיה אפשרות לבנקים לעשות סבסוד צולב.

שלמה קרעי: הם לא יכולים, בגלל שאני משנה את התמהיל, את האחוזים של הפריים, להעלות את הריבית.

שלמה קרעי: אם אתם לוקחים על חלק הפריים, פריים מינוס חצי, אז פריים מינוס חצי יהיה בכל שיעור פריים שאני אקח.

שלמה קרעי: אם נתתם לי אישור על שליש פריים עם פריים מינוס חצי, אני אבקש עכשיו שני-שלישי פריים או 100% פריים, תהיו חייבים לתת גם באותו שיעור של פריים מינוס חצי, כמו שהיה לפני שבנק ישראל התערב בשוק.

שלמה קרעי: כל הנזק הזה נגרם מהתקנה שבנק ישראל תיקן בשנת 2011, את אותה מגבלת שליש הפריים.

שלמה קרעי: לפני כן יכולנו – אני לקחתי משכנתה לפני כן בפריים מינוס אחד.

שלמה קרעי: 100% פריים.

שלמה קרעי: כמוני גם אחרים לקחו ולא הייתה שום בעיה.

שלמה קרעי: הבנקים לא הפסידו, אף אחד לא התלונן.

שלמה קרעי: אבל כשהבנקים מגלים שיש להם אווזה שמטילה ביצי זהב, הם לא מוכנים לוותר עליה.

שלמה קרעי: ולכן הם קיבלו מגבלת שליש פריים, קיבלו ריביות הרבה יותר גבוהות על המשכנתה, ועכשיו כשמנסים להסיר את המגבלה, הם רוצים להישאר עם הריביות הגבוהות.

שלמה קרעי: ויושב-ראש הכנסת פעם היה שותף שלי לתהליך הזה, אבל כשהצעת החוק הגיעה למשכן הוא הצביע נגדה.

שלמה קרעי: אני מקווה שבפעם הבאה זה לא יקרה.

שלמה קרעי: יש עוד דבר שאנחנו גם מכינים הצעת חוק לגביו, זה דבר יותר נקודתי, אבל הוא ממחיש את האבסורד, את עומק השחיתות ואת עומק העושק שהבנקים עושקים את הציבור, וזה עמלת ערבות בנקאית שמגובה בפיקדון.

שלמה קרעי: מה זה אומר?

שלמה קרעי: כשאני בתהליך בנייה, כשאני שוכר דירה, אני צריך להביא ערבות בנקאית מהבנק.

שלמה קרעי: מה הבנק עושה ברוב המקרים עם בעלי ערבויות קטנים כאלה?

שלמה קרעי: הוא שם את הכסף בצד, מפקיד את אותם 50,000 או 30,000, בפיקדון מוקפא, שם בצד, ומביא לנו נייר, דף כזה, ואומר: הינה, זאת הערבות.

שלמה קרעי: כמה הבנק משלם לנו על הכסף ששוכב אצלו בפיקדון?

שלמה קרעי: אתה כבר יודע את התשובה, יושב-ראש הכנסת, כמה הוא משלם לנו?

שלמה קרעי: אנחנו משלמים לו 3%, 4% ריבית שנתית.

שלמה קרעי: הוא שומר על הכסף, הוא משחק בכסף, הוא עושה איתו מה שהוא רוצה.

שלמה קרעי: בסך הכול נתן לי נייר, שעליו שילמתי גם עמלת עריכת מסמכים - - -

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש לך מים?

שלמה קרעי: כן, יש לי, תודה.

שלמה קרעי: פשוט הזמן קצר.

שלמה קרעי: הוא סוחר בכסף שלנו ומביא לי דף שיש לי כסף אצלו בבנק, ואני משלם לבנק 3%–4% ריבית שנתית על הכסף הזה.

שלמה קרעי: זו שערורייה, זה עושק הציבור.

שלמה קרעי: בזמנו, היה לנו דיון עם המפקחת על הבנקים, ב-2016, 2017, עוד לפני שנכנסתי לכנסת, עד שהיא הסכימה שמדובר כאן בדבר שהוא לא מתקבל על הדעת.

שלמה קרעי: בנק ישראל הוציא הודעה שהדבר הזה ייפסק, שהם הולכים להוריד את הריביות באופן דרמטי, אבל שום דבר לא קרה מאז.

שלמה קרעי: אז גם על זה, אם הם לא מבינים במוח הם צריכים להבין קצת בכוח כנראה.

שלמה קרעי: אנחנו נגיש על זה הצעת חוק.

שלמה קרעי: ויש עוד כמה נושאים כאלה שאנחנו מגישים עליהם הצעות חוק משותפות, חבר הכנסת מיכאל ביטון ואנוכי, ואני מקווה שנוכל להביא את השוק הזה של המשכנתאות למצב הרבה יותר טוב, שתשלומי הדיור יופחתו לאזרחי ישראל, ושבאופן כללי פירמידת העושר, פירמידת ההון במדינת ישראל – הפירמידה הכלכלית של מדינת ישראל – לא תשרת רק את השפיץ, רק את בעלי ההון ואת האליטה, אלא תשרת את כל האזרחים.

שלמה קרעי: אז זה בנושא הבנקים.

שלמה קרעי: אנחנו מתקרבים לסיום, חברים.

קריאה: קרעי, עשר דקות?

שלמה קרעי: את יודעת את התשובה - - -

ועדת החוץ והביטחון): קרעי - - -

שלמה קרעי: לא, הם מאפסים את השעון, אני לא רוצה לדבר שלא על חשבוני.

שלמה קרעי: עכשיו אני יכול להתחיל.

שלמה קרעי: אני מתכוון לסיים בעוד כרבע שעה את הנאום, יש כמה בקשות אישיות שקיבלתי ואני מוכן לבוא לקראת.

שלמה קרעי: לא בשבילך, חבר הכנסת יוראי, אתה לא ביקשת.

יוראי להב-הרצנו: לא, בירכתי את היושבת-ראש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבר הכנסת יוראי מברך אותי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה.

קריאה: קרעי, מה נשמע?

שלמה קרעי: לא, לא, עוד רבע שעה אמרתי שאני מסיים.

שלמה קרעי: ב-00:15.

שלמה קרעי: אני רוצה לדבר – הלילה, כמו שהזכירו קודם, ההילולה של הבאבא סאלי.

שלמה קרעי: ד' בשבט זאת ההילולה של הבאבא סאלי.

שלמה קרעי: אני שמח שההילולה יצאה לדרך, וכל עם ישראל יוכל להגיע ולהשתתף בה.

ועדת החוץ והביטחון): רק בממשלה הזאת זה קורה.

ועדת החוץ והביטחון): בממשלות הקודמות - - -

שלמה קרעי: זה קרה כל שנה.

ועדת החוץ והביטחון): אנחנו יושבים - - - את זה, קורים דברים - - -

שלמה קרעי: רם, כרגיל העובדות לא מבלבלות אותך.

שלמה קרעי: זה קורה כל שנה.

שלמה קרעי: רק השנה היו בעיות.

שלמה קרעי: אתם הכנסתם עז והוצאתם עז, זה מה שעשיתם.

שלמה קרעי: בפרשת השבוע, פרשת בא, אנחנו נקרא "והגדת לבנך ביום ההוא לאמר בעבור זה עשה ה' לי בצאתי ממצרים".

שלמה קרעי: הרב יונתן זקס, בספרו "שיג ושיח", מביא כאן תובנה מאוד מעניינת.

שלמה קרעי: הוא אומר: כאשר עם נמצא בצומת גורלי כל כך, יש הרבה דברים שאפשר לדבר איתו עליהם.

שלמה קרעי: אפשר לדבר איתם על חופש, על דמוקרטיה, על קץ השעבוד, על יעד המסע שאליו יוצאים, ארץ זבת חלב ודבש.

שלמה קרעי: כן, נושאים כאלו שהם בעלי חשיבות לאומית.

מיקי לוי: קרעי, הוא מתעלם - - - שלו בעת הזאת.

שלמה קרעי: מה זאת אומרת?

שלמה קרעי: יש בעיה לקרוא מהספר?

שלמה קרעי: אני לא מקריא ספר, אני פותח ספר לומר כמה מילים.

מיקי לוי: זה בסדר.

שלמה קרעי: אני לא מקריא את הספר.

שלמה קרעי: משה רבנו יכול היה להתייחס, לדבר בנאום שלו, להרבה דברים אחרים.

שלמה קרעי: אבל במה הוא בחר להתמקד?

שלמה קרעי: הוא בחר להתמקד, שימו לב – שרת החינוך, שרת החינוך, זה משהו שהוא בשבילך גם – משה רבנו בפרשת השבוע בחר להתמקד, כשעם ישראל יוצא לחופשי, בילדים.

שלמה קרעי: הוא לא דיבר על הדמוקרטיה, לא על ארץ ישראל, לא על קץ השעבוד.

שלמה קרעי: הוא אמר להם: "והיה כי תבאו אל הארץ אשר יתן ה' לכם כאשר דבר ושמרתם את העבדה הזאת לכם, ואמרתם" וכו', "והגדת לבנך ביום ההוא לאמר".

שלמה קרעי: הוא בחר לדבר על החובה להנחיל את הזיכרון לדורות שטרם באו לעולם.

שלמה קרעי: כשעם ישראל יוצא לחופשי ממצרים, כשהם הופכים לאומה, משה רבנו מדבר איתם על החינוך של הילדים, על הזיכרון.

שלמה קרעי: הוא לא מדבר איתם כרגע על המדינה ועל הצבא.

שלמה קרעי: למה הוא בחר לדבר דווקא על הילדים?

שלמה קרעי: כי בשביל כל זה אנחנו צריכים בתי ספר, דרושה מערכת חינוך טובה, שתנחיל ערכים.

שלמה קרעי: כאשר יש ערכים של חינוך, כאשר יש חינוך טוב, יש גם ערכים של חופש, של שוויון, של דמוקרטיה.

שלמה קרעי: כאשר מספרים לילדים מאיפה באנו, אפשר לדעת ולראות לאן אנחנו הולכים.

שלמה קרעי: היחס של חכמי ישראל לחינוך זה יחס שאין אותו באף אומה, באף מדינה.

שלמה קרעי: באנגליה חינוך חובה התחיל רק ב-1870, בארצות הברית רק ב-1852, ובחלק מהמדינות ב-1918.

שלמה קרעי: אבל חכמי ישראל לאורך כל הדורות אמרו את הדבר הבא: "מושיבין מלמדי תינוקות בכל מדינה ומדינה ובכל פלך ופלך ובכל עיר ועיר.

שלמה קרעי: וכל עיר שאין בה תינוקות של בית רבן, מחרימין את אנשי העיר עד שמושיבים מלמדי תינוקות.

שלמה קרעי: ואם לא הושיבו מחרימין את העיר, שאין העולם מתקיים אלא בהבל פיהם של תינוקות של בית רבן".

שלמה קרעי: מסופר על רבי יהודה הנשיא, ששלח את רבי חייא ורבי אסי ורבי אמי שיעברו בערי ארץ ישראל ויתקנו ספרים ומלמדים.

שלמה קרעי: הגיעו למקום אחד ולא מצאו לא ספר ולא מורה.

שלמה קרעי: אמרו לתושבי העיר: הביאו לנו את שומרי העיר.

שלמה קרעי: הביאו להם את המאבטחים.

שלמה קרעי: אמרו להם: אלה הם שומרי העיר?

שלמה קרעי: אמרו להם: אם ככה, מי הם שומרי העיר?

שלמה קרעי: אמרו להם: הספרים ומלמדי התינוקות.

שלמה קרעי: שום דת אחרת לא ייחסה ערך גבוה יותר ללימוד מאשר עם ישראל.

שלמה קרעי: והרעיון הזה, משה תמצת אותו בדיבור שהוא דיבר לבני ישראל כשם יוצאים ממצרים.

שלמה קרעי: הוא הבהיר להם שחירות היא הרבה יותר מרגע אחד של ניצחון פוליטי; היא מאמץ תמידי שנמשך יובלות ועידנים ללמד את הבאים אחרינו על מאבקם של אבותינו ועל סיבותיו.

שלמה קרעי: רק כך לא יבוא החופש של אדם אחד על חשבון זולתו.

שלמה קרעי: לכן אנו עד היום אוכלים בחג הפסח לחם עוני ומרור.

שלמה קרעי: מצה ומרור.

שלמה קרעי: לזכור כמה רע השעבוד וכמה לא טוב לנסות לשעבד אחרים.

שלמה קרעי: המורשת הזאת והחינוך של הילדים – זו בעצם גם המורשת שהיום באי ההילולה של הבאבא סאלי, שהיה דוגמה ומופת לכל הדורות שהיו סביבותיו, לכל התלמידים, לכל השכנים, לכל נתיבות וסביבותיה.

שלמה קרעי: זה היה הבאבא סאלי.

שלמה קרעי: ולא לחינם מגיעים היום, הלילה ומחר, מכל קצוות הארץ להוקיר את זכרו.

שלמה קרעי: לצערי – שרת החינוך, טוב שאת כאן – יש עוול נורא שנעשה לחלק מתלמידי ישראל.

שלמה קרעי: עד היום בכל שנה קיבלו תלמידי המוכר שאינו רשמי – שמי שלא יודע, את יודעת בוודאי, אני רק מסביר לצופים: זה בתי ספר שבהם לומדים לימודי ליבה – שעות תמרוץ וטיפוח.

שלמה קרעי: שעות לחינוך נוסף, שעות שאפשר לתת שיעורי תגבור.

שלמה קרעי: זה אף פעם לא מספיק, אין הקומץ משביע את הארי, אבל נתנו בערך 90-80 מיליון שקל בשנה לטובת העניין הזה; לטובת אותם קרוב ל-80,000 תלמידי מוכר שאינו רשמי.

שלמה קרעי: השנה הזאת זה נעלם, אין זה בתקציב, אין שעות תמרוץ וטיפוח למוכר שאינו רשמי.

שלמה קרעי: ואם אנחנו מדברים על חינוך, ואם אנחנו מדברים על מערכת חינוך טובה, שוויונית והוגנת, אי-אפשר להשאיר את זה ככה.

שלמה קרעי: חייבים למצוא את המקור התקציבי לעניין הזה, כי זה ממש בנפשנו.

שלמה קרעי: אלה תלמידים שבמקום ללמוד את מה שהם צריכים ללמוד, במקום שהרמה תהיה גבוהה יותר, במקום שהמורים יוכלו ללמד את מה שהם נדרשים ללמד – הם לא יוכלו לעשות את זה.

יפעת שאשא ביטון: - - - כל השנים האלה הם היו כספים קואליציוניים - - -

שלמה קרעי: לא, לא כל הזמן.

שלמה קרעי: מאז שי פירון.

שלמה קרעי: מאז שי פירון.

יפעת שאשא ביטון: - - - כספים קואליציוניים - - - נותן אותם היום.

יפעת שאשא ביטון: חבל שלא סידרו את זה בבסיס התקציב.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע שהאנשים שהיו שם יכלו לעשות את זה.

שלמה קרעי: אז אני עונה לך, שמאז שי פירון.

שלמה קרעי: זה היה לפני שי פירון בבסיס התקציב, הוא הפך את זה לכספים קואליציוניים.

שלמה קרעי: וזאת לא תשובה, גברתי שרת החינוך.

שלמה קרעי: אני מדבר אלייך מקירות ליבי, ושומעים אותי הורים כאלו לילדים כאלה.

שלמה קרעי: זה שאנחנו לא הכנסנו לבסיס התקציב – לפחות דאגנו לכספים קואליציוניים.

שלמה קרעי: אבל לא בגלל שאנחנו לא הכנסנו לבסיס התקציב צריך להעניש עכשיו את התלמידים האלה.

יוראי להב-הרצנו: שלמה, אני מאזין לך.

שלמה קרעי: מה אתה אומר?

יוראי להב-הרצנו: אני מאזין לך.

שלמה קרעי: אתה מאזין.

יוראי להב-הרצנו: לא הכרתי את הביטוי הזה "מדבר אלייך מקירות ליבי".

יוראי להב-הרצנו: "מדם ליבי" אני מכיר.

שלמה קרעי: מקירות ליבי.

שלמה קרעי: לזעוק מקירות הלב.

יוראי להב-הרצנו: אחלה ביטוי.

שלמה קרעי: שמח שהועלתי במשהו ליושבים ביציע.

יוראי להב-הרצנו: אתה מועיל בהרבה דברים, שלמה.

שלמה קרעי: לצופים בוודאי.

שלמה קרעי: פה בדרך כלל לא אוהבים לשמוע את הביקורת ואת הדברים.

יוראי להב-הרצנו: אני מקשיב.

תמר זנדברג: למה?

תמר זנדברג: שמענו, שמענו.

שלמה קרעי: אמילי, את רק הפרעת פה, אני לא יודע מה שמעת.

תמר זנדברג: היא גם הקשיבה, היא אישה.

שלמה קרעי: אני אעשה לך מבחן כשנסיים כאן את הנאום.

שלמה קרעי: אין לי פה את עליזה, אז שפרית – אנחנו – גברתי היושבת-ראש, אני רוצה לסכם ולומר: לא הספקתי את כל מה שרציתי לומר.

שלמה קרעי: דיברנו על יהדות ודיברתי על הלאומיות, דיברתי על ההפקרה של ארץ ישראל ודיברתי על הקעקוע של יסודות היהדות ושל הזהות היהודית במדינת ישראל.

שלמה קרעי: רציתי לדבר עוד על הרבה דברים – על הפגיעה בדמוקרטיה, על ההפקרות בקורונה, אבל נשאיר את זה לפיליבסטר הבא.

שלמה קרעי: אני רוצה לסכם מתוך פרשת השבוע, פרשת בא.

שלמה קרעי: אנחנו נספר השבת את סיפור יציאת מצרים.

שלמה קרעי: "ויהי בעצם היום הזה יצאו כל צבאות ה' מארץ מצרים".

שלמה קרעי: שמירת השבת ומסורת ישראל סבא מאז היותנו לעם, הם אלו ששמרו על הפלא הזה ששמו עם ישראל לאורך כל הדורות.

שלמה קרעי: וכמו שראינו, כל מה שהיה למשה להגיד לעם ישראל כשהם הולכים להיות לעם, זה: תנחילו את המסורת הזאת לדורות, תנחילו את המסורת הזאת לילדים.

שלמה קרעי: הממשלה הרעה הזו מחדדת היטב את ההבדלים בין אלו המנסים למחוק את הזהות היהודית שלנו, ולהפוך אותנו למדינת כל אזרחיה, לבין רוב מניין ורוב בניין של העם היהודי, שרוצה לשמור על קיומו של העם היהודי.

שלמה קרעי: שרוצה כאן כשרות כמו שתמיד הייתה כאן; שרוצה כאן חומה בצורה סביב העם היהודי, סביב דלת הכניסה לעם היהודי, סביב הגיור.

שלמה קרעי: העם היהודי רוצה לשמור כאן במדינת ישראל על תורתו ומורשתו.

שלמה קרעי: רוצה לשמור על הארץ שלו.

שלמה קרעי: על הארץ הזאת הוא שומר מכוח הזכות ההיסטורית, מכוח הקניין, מכוח התורה, מכוח המתנה האלוקית שהקדוש ברוך הוא נתן לעם ישראל.

שלמה קרעי: בגאון ובראש מורם בארצנו נחלת אבותינו.

שלמה קרעי: אני רוצה לומר לכם שקשה לראות את מה שקורה.

שלמה קרעי: זה הולך ומתגבר במיוחד בחודש-חודשיים האחרונים.

שלמה קרעי: קשה לראות.

שלמה קרעי: באמת הגענו להפקרות מוחלטת במה שקשור ליהדות, בהרבה במה שקשור לארץ ישראל, וגם בכל מה שנוגע לגזרות כלכליות וליסודות הדמוקרטיה שלנו, כאן בבית הזה.

שלמה קרעי: אבל השבת הזאת אני אתנחם, כי כשאני אקרא את הפסוקים – את קושי השעבוד שהיה לעם ישראל במצרים, לא משנה מה שהיה, הם תמיד ידעו לשמור על שפתם, על לבושם ועל שמם.

שלמה קרעי: הם לא שינו את זה, הם דאגו לשמור את המסורת שלהם, הם נאבקו כדי לשמר את דלת הכניסה לעם היהודי, ומה שקרה בסוף זה שהם יצאו ממצרים ביד חזקה ובזרוע נטויה.

שלמה קרעי: אני מתנחם בזה, כי אני יודע שמי שהוציא את עם ישראל ממצרים ומי שהביא אותנו בסופו של דבר לארץ הזאת לא יפקיר אותנו ולא יהרוס את כל מה שבנינו כאן

שלמה קרעי: 74 שנים – וכימי צאתנו מארץ מצרים, יראנו נפלאות.

שלמה קרעי: בעזרת השם במהרה בימינו.

שלמה קרעי: אמן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה, חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, בבקשה.

בועז טופורובסקי: הם לא חייבים לעלות.

בועז טופורובסקי: אפשר להתחיל הצבעה.

מיקי לוי: אתה בטוח?

בועז טופורובסקי: כן, אני בטוח.

מיקי לוי: תגיד מילה וחצי.

ועדת החוץ והביטחון): חברים, אני מאוד שמח שנגמר הדיון ואני מבקש מכולם להצביע ולאשר את החוק הזה, שהגיע הזמן שיאושר, ונשמור על הבטיחות במפעלים הביטחוניים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני עובד מולך?

שלמה קרעי: אין צורך.

מיקי לוי: אין צורך.

מיקי לוי: אז אני אקריא.

מיקי לוי: קבוצת הליכוד – חברי הכנסת בנימין נתניהו, יולי יואל אדלשטיין, ישראל כץ, מירי מרים רגב, יריב לוין, יואב גלנט, ניר ברקת, גילה גמליאל, אבי דיכטר, גלית דיסטל אטבריאן, חיים כץ, אלי כהן, צחי הנגבי, אופיר אקוניס, יובל שטייניץ, דוד אמסלם, דסטה גדי יברן, אמיר אוחנה, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, יואב קיש, דוד ביטן, קרן ברק, שלמה קרעי, מכלוף מיקי זהר, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, פטין מולא, מאי גולן.

מיקי לוי: קבוצת ש"ס – חברי הכנסת אריה מכלוף דרעי, יעקב מרגי, יואב בן צור, מיכאל מיכאלי, חיים ביטון, משה ארבל, ינון אזולאי, משה אבוטבול, אוריאל בוסו.

מיקי לוי: יהדות התורה – חברי הכנסת משה גפני, יעקב ליצמן, אורי מקלב, מאיר פרוש, יעקב אשר, ישראל אייכלר, יצחק פינדרוס.

מיקי לוי: הציונות הדתית – חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, אורית מלכה סטרוק, אבי מעוז, אופיר סופר.

מיקי לוי: הסתייגויות לסעיפים 1–8.

קריאות: - - -

מיקי לוי: לסעיפים 1–8 לא הוגשו הסתייגויות.

מיקי לוי: לכן נצביע עליהם כנוסח הוועדה כנוסח הוועדה בקריאה השנייה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיפים 1–8 – 28

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 28, נגד – שלושה.

מיקי לוי: התקבלו.

מיקי לוי: הוסרו ההסתייגויות לסעיף 9.

מיקי לוי: נצביע על סעיף 9, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: כנוסח הוועדה, בקריאה השנייה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 9 – 30

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 30, נגד – שלושה.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 9 התקבל כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: לסעיפים 10 ו-11 לא הוגשו הסתייגויות, לכן נצביע עליהם כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: כנוסח הוועדה בקריאה השנייה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיפים 10–11 – 29

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 29, נגד – שלושה.

מיקי לוי: התקבלו כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הוסרה הסתייגות לסעיף 12.

מיקי לוי: לכן, על סעיף 12 אנחנו מצביעים כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 12, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 12 – 32

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 32, נגד – שלושה.

מיקי לוי: לכן עבר בקריאה השנייה כנוסח הוועדה – סעיף 12.

מיקי לוי: לסעיפים 13–15 לא הוגשו הסתייגויות.

מיקי לוי: לסעיפים 13–15 לא הוגשו הסתייגויות, לכן נצביע עליהם כנוסח הוועדה, בקריאה השנייה.

מיקי לוי: כנוסח הוועדה, בקריאה השנייה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיפים 13–15 – 29

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 29, נגד – שלושה.

מיקי לוי: לכן סעיפים 13–15 התקבלו כנוסח הוועדה בקריאה השנייה.

מיקי לוי: הוסרה ההסתייגות לסעיף 16.

מיקי לוי: על כן, נצביע על סעיף 16 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: כנוסח הוועדה, בקריאה השנייה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 16 – 30

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 30, נגד – שלושה.

מיקי לוי: על כן, סעיף 16 עבר בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הסתייגויות לסעיף 17 הוסרו, ולכן נצביע על סעיף 17 כנוסח הוועדה, בקריאה השנייה.

מיקי לוי: כנוסח הוועדה, בקריאה השנייה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 17 – 30

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 30, נגד – שלושה.

מיקי לוי: סעיף 17 עבר כנוסח הוועדה בקריאה השנייה.

מיקי לוי: לסעיפים 18–21 לא הוגשו הסתייגויות.

מיקי לוי: לכן, נצביע עליהם כנוסח הוועדה בקריאה השנייה.

מיקי לוי: הצבעה כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד – 34

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 34, נגד – שלושה.

מיקי לוי: 18–21 עברו בקריאה השנייה, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הסתיימו ההסתייגויות, חברי הכנסת.

מיקי לוי: לכן, נצביע על הצעת החוק בקריאה השלישית.

מיקי לוי: בבקשה, לא לדבר.

מיקי לוי: לכן, נצביע על הצעת החוק בקריאה השלישית, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, קריאה שלישית.

מיקי לוי: בעד החוק – 32

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 32, נגד – שלושה.

מיקי לוי: על כן, הצעת החוק חומרי נפץ (תיקון מס' 5), התשפ"ב–2022, עברה בקריאה השלישית, וייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

מיקי לוי: בהצלחה.

מיקי לוי: [מס' מ/1457; דברי הכנסת, חוב' ז', ישיבה 75; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף הבא: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 137 והוראת שעה), התשפ"ב–2021, קריאה שנייה וקריאה שלישית.

מיקי לוי: חבר הכנסת איתן גינזבורג יגיש את הצעת החוק, בשם יו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת גינזבורג.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, אני מתכבד להביא בפניכם בקריאה השנייה ובקריאה השלישית את הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 137 והוראת שעה), שיזמה הממשלה.

איתן גינזבורג: בהצעת החוק שני עניינים שלא קשורים זה לזה.

איתן גינזבורג: עניין אחד הוא לאפשר לראש רשות מקומית, שמכהן כחבר מועצה ארצית לתכנון ובנייה, למנות כממלא מקומו, נוסף לאחד מסגניו, גם את מהנדס הרשות המקומית.

איתן גינזבורג: הנושא השני, ואולי העיקרי, שבו עוסקת הצעת החוק, הוא נושא נקודתי שנוגע לוועדה המיוחדת שמונתה ליישוב חריש.

איתן גינזבורג: לפי החוק, אפשר להקים מרחב תכנון מיוחד, ולמנות לו ועדה מיוחדת, שיהיו לה סמכויות של ועדה מחוזית ושל ועדה מקומית, לצורך תכנון של יישוב חדש, לתקופה מוגבלת של חמש שנים, עם אפשרות להאריך תקופה זו בחמש שנים נוספות.

איתן גינזבורג: הוועדה המיוחדת לחריש היא ועדה מיוחדת היחידה שפועלת היום על פי חוק.

איתן גינזבורג: היא הוקמה בשנת 2008, ולכן, הייתה אמורה לחדול מכהונתה כבר בשנת 2018, אלא שאז הוגשה לכנסת הצעת חוק ממשלתית, לאפשר הארכה נוספת של תקופת הכהונה של הוועדה המיוחדת בחריש, בשלוש שנים נוספות.

איתן גינזבורג: הכנסת אישרה את החוק, אך התנתה את ההארכה בכך שימונו לוועדה המיוחדת שני חברים נוספים ושני משקיפים.

איתן גינזבורג: בדיוני ועדת הפנים והגנת הסביבה, בהצעת החוק הנוכחית, למרבה התדהמה התברר שלא מונו לוועדה – חרף הוראת החוק המפורשת – חבר שהוא נציג רשות מקומית גובלת ושני משקיפים מרשויות מקומיות סמוכות.

איתן גינזבורג: כיום פועלת כאמור רק ועדה מיוחדת אחת, והיא זו של היישוב חריש, ולכן מדובר בהצעת חוק שמיועדת לאפשר את המשך פעולתה של הוועדה הזאת.

איתן גינזבורג: עם זאת, במהלך דיוני הוועדה – בוועדת הפנים הכוונה – התברר שבכוונת הממשלה להקים בקרוב ועדות מיוחדות נוספות, לצורך הקמת יישובים חדשים ברמת הגולן.

איתן גינזבורג: לכן החליטה הוועדה לשנות את ההרכב הקבוע של כל ועדה מיוחדת, הן זו של חריש והן זו של כל ועדה מיוחדת שתקום בעתיד, כך שתכלול תמיד נציג של ארגוני הסביבה.

איתן גינזבורג: אשר לוועדה המיוחדת של חריש, מוצעת הוראת שעה לתקופה של 27 חודשים, שתאפשר את המשך פעולתה.

איתן גינזבורג: למרות שמדובר בהוראת חוק שהיא, לכאורה, פרסונלית, שתפורה למידותיה של ועדה מיוחדת מסוימת, החלטנו לאפשר את הדבר, למרות הקשיים הכרוכים בכך.

איתן גינזבורג: כהונתה של הוועדה המיוחדת לחריש פקעה בסוף נובמבר 2021, ובהצעת החוק מוצע לאפשר את פעולתה לשנתיים נוספות.

איתן גינזבורג: מוצע כי בתקופה זו יכהנו בוועדה המיוחדת שני חברים נוספים, אחד מרשות מקומית גובלת ואחד מרשות מקומית סמוכה.

איתן גינזבורג: כמו כן, ימונה משקיף מרשות סמוכה אחרת.

איתן גינזבורג: לאור ניסיון העבר נקבע שלא יהיה תוקף לפעולות הוועדה אם לא ימונו בה החברים הנוספים ומשקיף, בנסיבות שאינן בשליטתו של שר הפנים, ולאחר שחלפו שישה חודשים מיום מועד תחילת הצו, המחדש את מרחב התכנון המיוחד.

איתן גינזבורג: עוד מוצע לקבוע בהוראת השעה, כי בתקופה הנוספת, השלישית, הוועדה המיוחדת לא תדון בתוכנית שבסמכותה, ולא תאשר תוכנית כאמור, אלא אם כן היא תוכנית שחלה בתחומה של התוכנית שאושרה על ידי הוועדה המיוחדת.

איתן גינזבורג: בהתאם, הסמכות לדון בתקופה הנוספת, השלישית, בתוכנית מרחב תכנון מיוחד, שלא מתקיים בה האמור לעיל, תהיה נתונה לוועדה המחוזית ולא לוועדה המיוחדת.

איתן גינזבורג: להצעת חוק זו הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מהכנסת לדחות את כל ההסתייגויות שהוגשו, ולאשר את הצעת החוק בנוסח שהציעה הוועדה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת גינזבורג.

מיקי לוי: ראשון הדוברים – חבר הכנסת סעדי.

מיקי לוי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבין, אדוני היושב-ראש, למה הצגת את החוק הזה – למי ששומע אותנו וקורא, מדובר בהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 137) – ולא יו"ר ועדת הפנים שאמור היה להציג את החוק הזה, וגם ניהל את ועדת הפנים על כל החוק הזה.

אוסאמה סעדי: זה חוק – כל אזרח ערבי במדינה, במיוחד במשולש הצפוני, במיוחד בוואדי עארה, מתנגד לחוק הזה, אז אני מבין אותו.

אוסאמה סעדי: עוד מעט חבריי ברע"מ גם יצביעו נגד החוק הזה, למרות שהם בקואליציה, אבל מאחר שבאגף הזה אף אחד לא נמצא, וכולם ברחו, כי הם למעשה תומכים והם רוצים שהחוק הזה יעבור בקולות של הקואליציה – אני שואל את חבריי ברע"מ, איך נותנים לחוק הזה לעבור?

אוסאמה סעדי: זה חוק שגם מבחינה משפטית, גם מבחינה חוקתית, זה חוק שאין לו מקום בוודאי, אדוני היושב-ראש, אתה לא ציינת – חברי אחמד טיבי ועאידה תומא – שמדובר בהארכה הרביעית לוועדה מיוחדת ליישוב חריש.

אוסאמה סעדי: למה כל מכבסת המילים הזאת?

אוסאמה סעדי: צריך להגיד את זה במפורש: "הצעת חוק התכנון והבנייה (ועדה מיוחדת לחריש)", זה לא תיקון 137.

אוסאמה סעדי: הוועדה הזאת הוקמה לפי סעיף 32 לחוק התכנון והבנייה, שמדבר על הקמת ועדה מיוחדת, והכרזה על מרחב תכנון מיוחד, שנועדה לטפל – תשמעו מה הבסיס להקמת ועדה מיוחדת – בשטח המיוחד, כאשר עוד אין יישוב, והוא נועד להקמת יישוב חדש.

אוסאמה סעדי: בשביל זה הוקמה ועדה מיוחדת לחריש; כי רצו להקים עיר חדשה.

אוסאמה סעדי: אז החוק נותן חמש שנים על מנת להקים יישוב, כי אז אין רשות מקומית, אין ועדה מקומית, ואז מקימים ועדה מיוחדת.

אוסאמה סעדי: אבל במקרה הזה, לא רק חמש שנים.

אוסאמה סעדי: אמרו: לא הספקנו בחמש שנים, לקחו עוד חמש שנים.

אוסאמה סעדי: וגם חמש שנים נוספות לא הספיקו, ואז באו לוועדה – וחברי אחמד טיבי היה אז בוועדת הפנים – ואמרו: לא הספיקו עשר שנים, אנחנו מבקשים עוד שלוש שנים, אבל זו הארכה אחרונה.

אוסאמה סעדי: על פי בקשת החברים שאז השתתפו – במיוחד נציג הרשימה המשותפת אז – הכניסו נציגים של היישובים הסמוכים.

אוסאמה סעדי: היישובים הסמוכים זה אום אל-קוטוף, זה מייסר, זה ברטעה, ערערה, כפר קרע, אבל בדיוני הוועדה התגלה שהנציגים האלה לא מונו במשך כל התקופה, והוועדה המשיכה לפעול.

אוסאמה סעדי: היא קיבלה החלטות.

אוסאמה סעדי: זה היה צריך להיות בסיס לביטול כל ההחלטות של הוועדה, כי ברגע שיש חברים, וצריך למנות חברים, ולא ממנים את החברים, ולא מזמינים את החברים, וחברים לא משתתפים בוועדה – הכיצד?

אוסאמה סעדי: אבל הוועדה המשיכה לפעול עוד שלוש שנים, וזה גם לא הספיק, לא חמש ולא עוד חמש שנים, ולא עוד שלוש.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, יושבת-ראש הקואליציה, את מאוד מאוד ממגנטת רבים מחברי הכנסת.

איתן גינזבורג: זה דבר טוב, אבל זה מפריע לדובר, ואנחנו רוצים להקשיב לדובר.

איתן גינזבורג: את אותה התייעצות אפשר לקיים מעבר לקיר.

איתן גינזבורג: אז אני מבקש מכם, אנא העבירו את ההתייעצות אל מעבר לקיר, ונוסיף לדובר את השניות שגזלתי ממנו.

איתן גינזבורג: תודה.

אוסאמה סעדי: אז לא הספיקו, לא חמש השנים הראשונות ולא חמש שנים שניות, ולא עוד שלוש שנים נוספות.

אוסאמה סעדי: ועכשיו באים ורוצים הארכה של עוד שנתיים, וגם אומרים: הארכה אחרונה.

אוסאמה סעדי: מי יבטיח שבעוד שנתיים לא יבואו, ויגידו: סליחה, לא סיימנו את העבודה, אנחנו צריכים עוד ועדה מיוחדת?

אוסאמה סעדי: יש ועדה מיוחדת אחת במדינת ישראל.

אוסאמה סעדי: אחת ויחידה.

אוסאמה סעדי: זאת חריש.

אוסאמה סעדי: אה, לא, סליחה.

אוסאמה סעדי: עכשיו הממשלה הקימה עוד ועדה, עוד ועדה מיוחדת.

אוסאמה סעדי: איפה?

אוסאמה סעדי: בגולן הסורי, בשטח הכבוש.

אוסאמה סעדי: הממשלה הזאת הלכה והתכנסה לפני שבועיים, והכריזה בחגיגיות שמקימים עוד יישובים.

אוסאמה סעדי: לכן, צריך עוד ועדה מיוחדת.

אוסאמה סעדי: זה אומר משהו על המדיניות של הממשלה הזאת.

אוסאמה סעדי: גם פה, בחריש, שרת הפנים שמה את כל כובד משקלה, ואמרה: אם חוק חריש לא יעבור, שום חוק לא יעבור, לרבות חוק החשמל.

אוסאמה סעדי: שמענו אותה היום גם פה – שרת הפנים הייתה פה – והתגאתה שהיא באה מהדרום, והכריזה על הקמת עוד יישוב חדש.

אוסאמה סעדי: לפני שבועיים-שלושה היא הכריזה על עוד יישוב חדש – נווה בן גוריון, על שם בן גוריון.

אוסאמה סעדי: ואמרה: הממשלה בתקופת נתניהו לא הקימה יישובים חדשים, והממשלה הזאת מקימה יישובים חדשים.

אוסאמה סעדי: 12 יישובים בנגב, על מנת להוכיח את המשילות של מדינת ישראל בנגב.

אוסאמה סעדי: לעומת זאת, אנחנו מתגאים בשלושה יישובים חדשים, שהממשלה הזאת הכירה בהם.

אוסאמה סעדי: אחד היישובים האלה, לפי החלטת הממשלה – חשוב להזכיר, אדוני היושב-ראש, חבריי, ששלושת היישובים האלה סוכמו עוד בקדנציה הקודמת עם השר עמיר פרץ, בזמן שהיינו ברשימה המשותפת.

אוסאמה סעדי: המנוח, חברנו המנוח, אללה ירחמו, סעיד אלחרומי, ניהל את המגעים.

אוסאמה סעדי: היינו בהרבה ישיבות משותפות עם השר עמיר פרץ, שאמר: הממשלה תכיר בשלושת היישובים האלה.

אוסאמה סעדי: אבל, עכשיו קיבלנו את ההחלטה של מינהל התכנון על הקמת היישוב ח'שם זנה, ותראו מה ההחלטה.

אוסאמה סעדי: ההחלטה היא שמינהל התכנון, המועצה הארצית ממליצה לממשלה על הקמת היישוב ח'שם זנה, בהתאם להחלטה 579 של הממשלה מיום 3 בנובמבר 2021, וכי המתווה המוצע יוצג לממשלה בטרם הבאת ההצעה לממשלה על החלטה סופית להקמת היישוב.

אוסאמה סעדי: ומה התנאי?

אוסאמה סעדי: התנאי הוא להבטיח את מעבר התושבים בפועל לתוך תחומי היישוב, בהתאם לתנאים שנקבעו.

אוסאמה סעדי: מילת הקסם לתושבים שם, תושבי הפזורה, לאפשר את התכנסותה ליישוב החדש, בהתאם למתווה ולמיקום המאושר.

אוסאמה סעדי: ומה אומר המתווה?

אוסאמה סעדי: הוא אומר שצריכים להתכנס לתוך 3,000 דונם, מתוך 12,500 דונם.

אוסאמה סעדי: אני אומר לכם: אף אחד מהתושבים שם, מהאזרחים שם, לא יעקור מהאדמה שלו, מהבית שלו, ולא יעבור.

אוסאמה סעדי: שמענו אותם כשהיינו בנגב.

אוסאמה סעדי: התכנסות זאת מכבסת מילים לעקירה, לנישול מהבעלות על הקרקע.

אוסאמה סעדי: זה בנגב.

אוסאמה סעדי: דיברנו על הגולן, אבל היום, 5 בינואר, היום – אני מקריא: (אומר דברים בשפה הערבית).

סמי אבו שחאדה: (אומר בערבית:)

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית:) ולכן אנחנו אומרים, אדוני היושב-ראש, כולנו רצינו בהפלת שלטון נתניהו.

אוסאמה סעדי: ואנחנו, במיוחד במשותפת, פעלנו גם בבחירות הראשונות והשניות והשלישיות והרביעיות.

אוסאמה סעדי: ואנחנו אלה שחסמנו, ומנענו מבנימין נתניהו להשיג רוב.

איתן גינזבורג: הייתה לכם תרומה מיוחדת, למעשה.

איתן גינזבורג: תרומה מיוחדת הייתה.

אוסאמה סעדי: נכון, אבל לא רצינו להחליף את נתניהו כי זה נתניהו.

אוסאמה סעדי: זה חשוב, אבל רצינו, קודם כול, להחליף ולשנות את המדיניות.

אוסאמה סעדי: ותגיד לי, אדוני היושב-ראש חברי איתן גיזנבורג, מה אנחנו משנים?

אוסאמה סעדי: אם הממשלה הזאת תמשיך ליישב את רמת הגולן, כי זה שטח בלתי נפרד ממדינת ישראל, ולהתנחל בירושלים המזרחית, וירושלים המזרחית היא חלק מירושלים המאוחדת, ונמשיך ליישב את הנגב על חשבון (אומר בערבית: בעלי הבית המקוריים, איפה אנחנו?) אז איזה שינוי זה?

סמי אבו שחאדה: זה שינוי, אבל לרעה.

אוסאמה סעדי: לרעה.

אוסאמה סעדי: וגם כאן בתוך – אז חלק מאיתנו אומרים: זה כבר לא חשוב, שיעשו מה שיעשו, אנחנו נתרכז פנימה.

אוסאמה סעדי: רק האזרחים הערבים מעניינים אותנו.

אוסאמה סעדי: אז בא חוק חריש.

אוסאמה סעדי: זה לא קשור?

אוסאמה סעדי: זה לא קשור אלינו?

אוסאמה סעדי: זה לא משפיע על חיינו?

אוסאמה סעדי: זה לא משפיע על אום אל-קוטוף וברטעה וערערה וכפר קרע?

אוסאמה סעדי: כששרת הפנים לפני שבועיים הרחיבה את שטח שיפוט חריש ב-2,300 דונם, (אומר בערבית: על חשבון מי?

אוסאמה סעדי: על חשבון מי?).

סמי אבו שחאדה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:).

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) הם הקימו מסוף תחבורה ותחנת מעבר.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)

סמי אבו שחאדה: אמרתם: אתם חיים בזבל, הערבים בישראל, אמרו: זה תרתי משמע - - - החיים בזבל.

אוסאמה סעדי: (נושא דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) אתם שומעים, חברים?

אוסאמה סעדי: ביקשנו שאם תהיה תוכנית או שינוי של תוכנית, שיש בהם השפעה של ממש על היישובים הסמוכים, אז שהוועדה המחוזית חיפה היא שתדון, כי לוועדה המחוזית חיפה יש ראייה כוללת, לא רק ועדה מיוחדת של חריש שאכפת לה ועיקר מעייניה הם בחריש, כי היא רואה רק את הטובה של חריש.

אוסאמה סעדי: אמרנו שהסמכות תעבור לא (אומר בערבית: לראש עיריית אום אל-פחם או לראש מועצת ערערה או לראש מועצת כפר קרע) – לוועדה המחוזית חיפה.

אוסאמה סעדי: לא הסכימו.

אוסאמה סעדי: בסוף בגלל שהגשנו, אנחנו ברשימה המשותפת, הסתייגויות ונושא חדש, ורצינו לתקוע את החוק הזה (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:), הוועדה המיוחדת תעשה מאמצים שזה יהיה בשיתוף פעולה ובהסכמת הרשויות הסמוכות.

סמי אבו שחאדה: איזו נדיבות.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)

רם שפע: "ועדה מחוזית" הבנו.

איתן גינזבורג: גם חיפה.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)

סמי אבו שחאדה: תגיד את זה בעברית שכולם יבינו.

אוסאמה סעדי: אמרנו, יא רם ואיתן – לא, איתן מבין כי הוא היה – אמרנו: למה ועדה מיוחדת, שיש לה סמכות גם של ועדה מקומית?

אוסאמה סעדי: אתה היית ראש עיר, אדוני.

אוסאמה סעדי: גם ועדה מקומית, גם ועדה מחוזית.

אוסאמה סעדי: אמרנו שהסמכויות האלה אחרי 13 שנים יעברו לוועדה מחוזית בחיפה.

אוסאמה סעדי: ועדה מחוזית רואה את כל התמונה המלאה, הכוללת, ותיקח בחשבון את כל השיקולים של כל התושבים, ערבים ויהודים כאחד.

אוסאמה סעדי: אבל לא – רק הטובה והאינטרסים של התושבים היהודים.

אוסאמה סעדי: ולכן פה גם מימין, גם ממרכז, גם משמאל – מה שנקרא שמאל – גם מרצ, יצביעו והצביעו עם החוק הזה.

אוסאמה סעדי: וחברינו ברע"מ (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) אז הם יתנגדו עכשיו.

אוסאמה סעדי: אבל מה זה עוזר לאום אל-קוטוף ולברטעה - - - ולכפר קרע?

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:).

אוסאמה סעדי: לא תקענו.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם).

אוסאמה סעדי: לא רוצה חוקים מיוחדים.

אוסאמה סעדי: לחוקק חוק מיוחד – זה לא.

אוסאמה סעדי: אבל גם אם הייתה הצדקה בהתחלה להקים את העיר, היה צריך להקים ועדה מיוחדת, בטח לא ולא אחרי חמש שנים ועוד הארכה של חמש שנים ועוד הארכה של שלוש שנים, ועכשיו מבקשים עוד הארכה של שנתיים.

אוסאמה סעדי: תראו מה עוד – אדוני היושב-ראש, אתה ראש עיר, איפה שמעת שהתנגדות לתוכנית של ועדה מיוחדת תוגש לאיפה?

אוסאמה סעדי: בדרך כלל כשמערערים על החלטה של ועדה, לאיפה מערערים?

אוסאמה סעדי: לגוף יותר גבוה, יותר עליון.

אוסאמה סעדי: אבל לא – בוועדה המיוחדת.

אוסאמה סעדי: התנגדות לתוכנית של ועדה מיוחדת תוגש לוועדה המיוחדת עצמה, והיא זו שתדון ותכריע בה.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: הדא כלאם פאדי.

אוסאמה סעדי: אותה ועדה תשמע את ההתנגדויות ותכריע בהן?

אוסאמה סעדי: לכן, כל מה שאמרנו מקבל משנה חומרה על רקע האפליה החמורה הקיימת בין חריש ותושביו לבין היישובים הערביים שבסביבה.

אוסאמה סעדי: בעוד משאבים ממשלתיים רבים – מיליארדים על גבי מיליארדים – מושקעים בפרויקט של הקמת העיר חריש והייהוד של אזור ואדי עארה, היישובים הערביים באזור סובלים זה עשרות שנים בשל שטחי שיפוט מצומצמים ביותר; שנים של הזנחה תכנונית, אפליה בחלוקת הכנסות, היעדר משאבים ומצב סוציו-אקונומי נמוך.

אוסאמה סעדי: אז במקום העדפה מתקנת, אדוני היושב-ראש, ליישובים האלה, מעמיקים את הפערים, מעמיקים את האפליה.

אוסאמה סעדי: לכן גם ראשי המועצות – ערערה – מודיר יונס הגיע לוועדה ואמר:

אוסאמה סעדי: אנחנו מתנגדים, די כבר, מספיק הארכה ראשונה, מספיק הארכה שנייה, מספיק הארכה שלישית.

אוסאמה סעדי: כבר עכשיו העיר חריש מונה יותר מ-50,000, למה צריך עוד ועדה מיוחדת לחריש?

אוסאמה סעדי: צריך אותו יחס לחריש כמו היחס לאום אל-פחם כמו היחס לבאקה כמו היחס לערערה וכפר קרע.

אוסאמה סעדי: אין שום סיבה להפלות לטובה את חריש.

אוסאמה סעדי: די – על חשבון האזרחים הערבים, על חשבון העתיד (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:).

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אחמד טיבי לומר את דברו.

איתן גינזבורג: בבקשה, 20 דקות לרשותך.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, חברי הרשימה המשותפת מצאו לנכון להישאר עד שעה מאוחרת כי החוק הוא חוק מסוכן.

אחמד טיבי: אם יש חוקים שיש בהם חשש אמיתי לפגיעה בעתיד של כמה יישובים ערביים – כל אזור ואדי ערה – זה החוק שנותן לעיר חריש מעמד של ועדה מיוחדת, יחידה במינה במדינת ישראל.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) אני זוכר שלפני כמה שנים בוועדת הפנים הביאו הצעה להארכת תוקף הוועדה, ואני הייתי נציג הרשימה המשותפת בוועדה.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) מינוי נציגים של היישובים הסמוכים – יישוב גובל או סמוך.

אחמד טיבי: סמוך?

אחמד טיבי: וגם ההסכם שהיה אז – ההחלטה לא מומשה לגבי המינויים האלה, לגבי הציבור הערבי.

אחמד טיבי: לא מומשה.

אחמד טיבי: לכן אפילו בדיעבד ההחלטה היא בלתי חוקית, כי לא מומש החלק הזה.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: כי לוקחים את הערבים כמובן מאליו, (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) תקציבים, אפשרויות, סמכויות – מה לא.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) לתקוע את החוק (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) תקעו חוקים (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:).

אחמד טיבי: אני לא אתקע שום חוק (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:).

אוסאמה סעדי: - - -

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)

אוסאמה סעדי: - - -

אחמד טיבי: 141 ימי שביתת רעב על מעצר מינהלי.

אחמד טיבי: אני וגם הרשימה המשותפת מתנגדים למעצר מינהלי נגד כל אחד ללא קשר ללאום.

אחמד טיבי: המעצר המינהלי הוא כלי לא דמוקרטי.

איתן גינזבורג: נגד כל אדם.

אחמד טיבי: כל אדם – ערבי, יהודי, פלסטיני, ישראלי.

אחמד טיבי: כל אדם.

אחמד טיבי: מעצר מינהלי זה משהו – אין משפט.

איתן גינזבורג: שולל זכות יסוד.

אחמד טיבי: שולל זכות יסוד.

אחמד טיבי: אני הצהרתי בעבר, אגב.

אחמד טיבי: אמרתי שאני מתנגד אפילו למעצר מינהלי של אנשי ימין.

אחמד טיבי: כי זה עיקרון.

אחמד טיבי: זאת פגיעה בזכות יסוד.

אחמד טיבי: ואז, האנשים האלה (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)

סמי אבו שחאדה: אם אפשר, יושב-ראש הישיבה יגיד לראש המפלגה שלו - - -

אחמד טיבי: האמת, אחרי שחזרנו דיברנו כאן עם שר הביטחון, איימן ואני.

סמי אבו שחאדה: - - -

אחמד טיבי: 141 יום עם פגיעה באברים פנימיים – סכנת חיים אמיתית.

אחמד טיבי: עכשיו ייקח לו שבועות (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)

איתן גינזבורג: האם יש הגבלה בחוק לתקופת מעצר מינהלי?

אחמד טיבי: אוסאמה, נדמה לי שאפשר לחדש צווים מינהליים כמה שהם רוצים.

איתן גינזבורג: אין מגבלה?

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: לאיזו תקופה?

אחמד טיבי: שישה חודשים, שישה חודשים, שישה חודשים.

קריאה: עד שישה חודשים.

אחמד טיבי: אגב, יש כמה עצירים מינהליים שהם כבר שנים בכלא, ומחדשים להם והם כבר שנים בכלא בלי משפט.

איתן גינזבורג: במעצרים מינהליים.

אחמד טיבי: במעצר מינהלי שמתחדש.

אחמד טיבי: שנים בכלא במעצר מינהלי.

איתן גינזבורג: כלומר הם לא אסירים, הם עצורים.

אחמד טיבי: עצירים מינהליים.

אחמד טיבי: אגב, וגם כשמתלים - - -

אוסאמה סעדי: - - - עצור מינהלי

אחמד טיבי: עצור מינהלי.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, גם כשיש החלטה של בג"ץ להתלות את המעצר – מה זה אומר?

אחמד טיבי: שאנחנו יכולים לבקר אותו, אבל הוא נשאר ומושאר בבית החולים, ולא יכול – למרות שהמעצר הותלה – לא יכול לנסוע הביתה או לבית חולים ברמאללה, למשל.

אחמד טיבי: לא יכול.

אחמד טיבי: למרות שבג"ץ התלה את המעצר.

איתן גינזבורג: אגב, בהקשר הזה צריך אולי אפילו להפנות מפה קריאה לשר לביטחון פנים לאפשר ולחדש את הביקורים בבתי הסוהר גם לאסירים מינהליים.

איתן גינזבורג: אתם יודעים שאני אישית עוסק בזה – על אף שאיני מבקר ולו אסיר ביטחוני אחד, אני חושב שזוהי זכותם של חברי הכנסת, וגם חלק מהחסינות.

אוסאמה סעדי: אפילו אסירים - - -

איתן גינזבורג: נכון.

אחמד טיבי: אנחנו מנועים.

איתן גינזבורג: אנחנו קוראים לשר לביטחון פנים לשחרר את ההחלטה האומללה הזאת שהתקבלה לפני שתי קדנציות ולהחזיר את המצב לכנו.

איתן גינזבורג: אני עוסק בזה באופן אישי, גברתי.

אחמד טיבי: יש פגיעה בחסינות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בלי ספק.

איתן גינזבורג: ואני יחד עם הייעוץ המשפטי של הכנסת נמצאים בשיח מתמיד כדי לאפשר ולחדש את הביקורים.

איתן גינזבורג: יכול להיות שצריך למנוע ביקור של אסיר כזה או אחר ספציפי עם סיכון ביטחוני – אני יכול להבין את זה.

איתן גינזבורג: אבל באופן גורף זה נראה לי פגיעה חמורה בחסינות חברי כנסת.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: מאה אחוז, זה לגיטימי.

איתן גינזבורג: אבל לא גורף.

אחמד טיבי: היושב-ראש הזכיר את היועצת המשפטית של הכנסת.

אחמד טיבי: אני ראיתי חדשות 13 הערב, ורביב דרוקר דיווח מפי בכירים בקואליציה שהם תוקפים באופן בוטה את היועצת המשפטית שגית – עו"ד שגית אפיק, שכל חבר כנסת פה יודע כמה היא מקצוענית, הגונה וישרה, לא עושה חשבון, לא לקואליציה ולא לאופוזיציה – שכאילו היא שפוטה של נתניהו, הליכוד ויריב לוין.

אחמד טיבי: אני חושב שהדברים האלה שיוחסו לבכירים בקואליציה הם מחפירים.

אוסאמה סעדי: אותה שגית שהפילה את חוק - - - של ממשלת נתניהו.

אחמד טיבי: דירה שלישית?

אוסאמה סעדי: מיסוי דירה שלישית.

אחמד טיבי: מיסוי דירה שלישית.

אחמד טיבי: אני הייתי בוועדת הכספים, אוסאמה ואני בוועדת הכספים, בדיונים על דירה שלישית בממשלת נתניהו.

אחמד טיבי: כחלון?

אחמד טיבי: כחלון היה שר האוצר.

אחמד טיבי: והיא, בניגוד לעמדת הממשלה, בניגוד לעמדת נתניהו, הליכוד וכחלון, נתנה חוות דעת שבסופו של דבר בג"ץ - -

אוסאמה סעדי: פסל את החוק.

אחמד טיבי: - - פסל את החוק.

אחמד טיבי: על חגית אתם מדליפים הדלפה - -

איתן גינזבורג: שגית.

אחמד טיבי: שגית.

אחמד טיבי: - - נבזית כזאת?

אוסאמה סעדי: ולא שמענו שום הכחשה מגורם בכיר בקואליציה.

איתן גינזבורג: אז אדוני – אחמד טיבי, אני עצרתי לך את השעון.

איתן גינזבורג: אסטה ממנהגי להיות הממלכתי, ואחבוש - - -

אחמד טיבי: אני מאפשר לך הפעם.

איתן גינזבורג: בתור סגן היושב-ראש, אני מבקש שתאפשר לי את האפשרות הזאת ואחבוש רגע – לא אכנה את עצמי כגורם בכיר בקואליציה, אבל בהחלט חבר בהנהלת הקואליציה.

אחמד טיבי: נכון.

איתן גינזבורג: ואני אומר שהאמירה הזאת אינה משקפת את עמדת הנהלת הקואליציה, היא לא מקובלת על כל חברי הנהלת הקואליציה.

איתן גינזבורג: אינני יודע מי תדרך את התדרוך הנואל הזה.

איתן גינזבורג: יש לנו אמון ביועצת המשפטית של הכנסת, הגם ועל אף – וגם אם לעיתים אנו חלוקים על חוות הדעת שלה – וזה לגיטימי להיות לפעמים חלוק על חוות של יועצים משפטיים; זה דבר בסדר – אבל אין לי שום ספק בכך שהיא לא פועלת מטעם צד כזה או מטעם צד אחר של המפה הפוליטית.

איתן גינזבורג: היא עושה את עבודתה על פי תפיסת עולמה והבנתה המשפטית, כפי שהיא מבינה את זה – לעיתים למגינת ליבי ולעיתים לשמחתי.

איתן גינזבורג: אבל אני דוחה בכל תוקף את התדרוכים המכוערים שהיו היום כנגדה.

איתן גינזבורג: זה לא ראוי שזה ייעשה, וטוב שמי שתדרך – שינסה לתקן את העוול הגדול שעשו לה ולצוותה, שעושים עבודה מסורה, וכל מה שבגרונם זה כבודה של הכנסת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רוצה לציין שחוות הדעת של הייעוץ המשפטי בוועדת הכנסת נגד שימוש ב-98 היום על חוק החשמל ניתן על ידי ארבל – עו"ד ארבל אסטרחן – שהיא מבריקה.

אחמד טיבי: ידוע שהיא משפטנית מבריקה, וגם זו עמדתה של שגית.

איתן גינזבורג: אבל תדע לך שאתמול בוועדת הכנסת – ושוב, עצרתי לך אז אני לא גוזל ממך את הזמן – נאמרו דברים מאוד קשים באופן אישי ומכוון כנגד עו"ד ארבל אסטרחן, כאילו היא פוגעת בכנסת, כאילו עושה דברים באופן מכוון, כאילו היא משרתת צד אחד מסוים של הכנסת.

איתן גינזבורג: ודיברו אליה בצורה מכוערת ומגונה באופן אישי.

איתן גינזבורג: שם זה היה ממש אדם מול אדם ומה שנקרא on record.

אחמד טיבי: מי עשה את זה?

איתן גינזבורג: אני לא רוצה לומר.

אחמד טיבי: תגיד לי, אני אמשיך.

איתן גינזבורג: אז אני אומר לך, אבל זה היה מאוד מכוער.

איתן גינזבורג: גם ארבל אסטרחן עושה את עבודתה נאמנה ותמיד מייצגת את עמדתה המקצועית כמגינה על הכנסת.

איתן גינזבורג: אגב הייעוץ המשפטי, דווקא על חוק החשמל היא אמרה שיש טעם לקיים את סעיף 98 – דווקא על חוק החשמל.

איתן גינזבורג: דווקא על החוק היא לא הסכימה לקיים את 98 ועל החוק הבא היא לא הסכימה לקיים את 98, אבל על חוק החשמל היא הסכימה – ביחס למספר השעות, לא לגבי מספר ההסתייגויות.

אחמד טיבי: מספר השעות.

איתן גינזבורג: אבל לא לגבי מספר ההסתייגויות.

איתן גינזבורג: אבל הדברים שנאמרו על עו"ד אסטרחן היו מכוערים, וגם אותם אני מגנה.

איתן גינזבורג: אני מחזיר עכשיו את כובעי כסגן יושב-ראש הכנסת.

אחמד טיבי: מי שאמר דברים כאלה על ארבל אמר דברים נבזיים - -

איתן גינזבורג: נבזיים, ממש.

אחמד טיבי: - - למשפטנית מקצוענית, שבכל קדנציה כל חברי הכנסת חבים לה תודה על עבודה מסורה.

אוסאמה סעדי: גם אם לא מסכימים איתה תמיד.

איתן גינזבורג: נכון.

אחמד טיבי: גם כשאני לא מסכים איתה אני נהנה מהניתוח המשפטי שלה.

אחמד טיבי: גם למחלקה המשפטית באופן כללי אנחנו צריכים להגיד תודה רבה.

איתן גינזבורג: מקצועית - - -

אחמד טיבי: מקצוענים אחד-אחד.

איתן גינזבורג: אחד-אחד.

אחמד טיבי: אבל מילת ביקורת, מכובדי היושב-ראש.

אחמד טיבי: אני חושב שאתם הגעתם לשלטון כי אמרתם שאתם מגינים על שומרי הסף.

אחמד טיבי: מה שנעשה – ולא קיבלתם את דעתם של היועצים המשפטיים בנושא שימוש בסעיף 98 – עשיתם טעות קשה, בניגוד לכל הטפות המוסר של ממשלת השינוי כשהיו באופוזיציה.

אחמד טיבי: פשוט דרסתם חוות דעת של הייעוץ המשפטי.

אחמד טיבי: זו טעות קשה, ואני מקווה שהיא לא תישנה.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, בזה אני מסיים.

אחמד טיבי: אבל אני חוזר לחוק של חריש.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי, יושב-ראש סיעת הרשימה המשותפת.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת סמי אבי שחאדה להציג את הסתייגותו.

אחמד טיבי: שהוא היושב-ראש החדש של סיעת הרשימה המשותפת.

איתן גינזבורג: מה?

איתן גינזבורג: ממתי?

אחמד טיבי: מלפני שבועיים.

איתן גינזבורג: וואו, אז אני מברך אותך על הבחירה.

איתן גינזבורג: הייתה בחירה פה אחד?

אחמד טיבי: אדוני, זו הייתה העברת שלטון חלקה, חבל על הזמן.

איתן גינזבורג: שם הייתה המתמודדות, כמו ביש עתיד, או - - -

אחמד טיבי: פה אחד.

קריאה: פעם, כשלא רצו לעשות רוטציה - - -

אחמד טיבי: רק שתבינו מה זה - - -

איתן גינזבורג: אבל כמה מועמדים היו?

איתן גינזבורג: זו השאלה.

קריאה: פה אחד.

איתן גינזבורג: קונסנזוס.

אחמד טיבי: כמו במפלגה שלו.

איתן גינזבורג: אנחנו - - -

קריאה: - - - שלא יתחיל, למה במפלגה שלהם על רוטציה כבר רצחו גם.

איתן גינזבורג: אוי ואבוי.

איתן גינזבורג: אוי ואבוי.

סמי אבו שחאדה: ערב טוב, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: ברכות על המינוי.

איתן גינזבורג: עשר דקות לרשותך.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה לך.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: למי שלא מכיר את רזי הרשימה המשותפת, אז הרשימה המשותפת מורכבת משלוש מפלגות שונות, ויש שם שוני אידיאולוגי בין המפלגות השונות.

קריאה: לכן לא פקששתי.

איתן גינזבורג: זו סיעה אחת עם שלוש מפלגות: חד"ש, תע"ל ובל"ד.

סמי אבו שחאדה: טוב, חברים, אחרי ההפסקה הזאת אני רוצה להתחיל.

סמי אבו שחאדה: ערב טוב, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת.

סמי אבו שחאדה: זה חוק חשוב וחוק גרוע, ואני רוצה לדבר פה כמה מילים לגבי קונטקסט על תכנון במדינת היהודים, ואז אני רוצה להתייחס ספציפית לגבי החוק עצמו, שנקרא חוק חריש.

סמי אבו שחאדה: אבל לפני כן, אדוני, דיברנו כמה מילים – החלפנו פה – על מעצרים מינהליים.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה, בבקשה, שתעדכן את החברים שלך בסיעה, אדוני היושב-ראש, שמלחמת העולם השנייה נגמרה רשמית ב-1945.

סמי אבו שחאדה: כל העולם יודע שהיא נגמרה ב-1945, חוץ ממדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: תקנות החירום, שעל פיהן יש לנו מעצרים מינהליים, היו רלוונטיות בתקופת מלחמת העולם השנייה, כי הייתה מלחמת עולם שנייה.

סמי אבו שחאדה: נגמרה מזמן, רק ביחס של ישראל לפלסטינים היא לא נגמרה.

סמי אבו שחאדה: דרך אגב, המעצרים המינהליים, אדוני היושב-ראש, עובדים גם על הערבים בישראל, גם על החלק הזה של העם הפלסטיני, ובמאורעות מאי האחרונים ראינו גם מעצרים מינהליים.

סמי אבו שחאדה: אני מאוד מקווה שיהיה אפשר לנהל על זה איזשהו דיון רציני, אמיתי, ושזה דבר שייעלם מהעולם, כי זה גורם סבל למאות פלסטינים כל הזמן.

סמי אבו שחאדה: כל הזמן יש כמעט 500 עצירים מינהליים – כמה מאות עצירים מינהליים כל הזמן בבתי הכלא בישראל.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, מה זה עצירים מינהליים?

סמי אבו שחאדה: זו חטיפה, זה אקט של חטיפה שמבצעת – זה טרור מדינה.

סמי אבו שחאדה: לקחת בן אדם מביתו בלי משפט, בלי כתבי אישום, בלי כלום, ולהחליט שלו לא מגיעה חירות.

סמי אבו שחאדה: ואז יוצאים הגיבורים האלה ושובתים רעב במשך מעל 100 ימים – רוב המערכות שהם ניהלו לאחרונה – ובסוף הם גם מנצחים.

סמי אבו שחאדה: עכשיו לגבי העניין של חריש ותכנון.

סמי אבו שחאדה: לא רגיל במדינת ישראל לחשוב על ההיבט הגזעני של התכנון, אבל מספרים מדברים.

סמי אבו שחאדה: במדינת ישראל, שהיא יהודית ודמוגרפית, 90% מהאוכלוסייה, 90% – גרים ערבים לבד, יהודים לבד.

סמי אבו שחאדה: זה לא צריך להספיק ליהודים?

סמי אבו שחאדה: 90% גרים ערבים לבד, יהודים לבד.

סמי אבו שחאדה: למה צריך לתכנן עוד יישובים על טהרת הגזע?

סמי אבו שחאדה: ולמה היישובים האלה נופלים בדיוק איפה שיש יישובים ערביים?

סמי אבו שחאדה: במקרה של חריש זו לא שאלה, יש לנו את התשובה; מי שתכנן את חריש כתב במסמכי היסוד של חריש שיש לזה היבטים דמוגרפיים.

סמי אבו שחאדה: לא היה צורך להקים יישוב ליהודים באזור הזה של חריש, הצורך הוא צורך גזעני-דמוגרפי, למניעת התפתחות האזור הערבי באזור חריש.

סמי אבו שחאדה: אז מההתחלה הדבר הזה שנקרא חריש הוא דבר גזעני, שנולד לבנות יישוב על טהרת הגזע באזור שיש בו רוב גדול ערבי.

סמי אבו שחאדה: והמחשבה לא הייתה כי היה צורך ליהודים לבוא לשם, יש הרבה קרקע ליהודים באזור.

סמי אבו שחאדה: לא חסר שם קרקעות בידי היהודים, מי שמסתכל מה יש למועצות האזוריות באזור הקרוב לשם – מנשה, עמק חפר – יש לשתי המועצות האלה יותר קרקע מכל הערבים שנמצאים שם באזור, אז יש להם איפה להתפתח.

סמי אבו שחאדה: למה בונים שם יישוב?

סמי אבו שחאדה: כדי למנוע התפתחות.

סמי אבו שחאדה: חריש באה כדי למנוע התפתחות של האזור הערבי שמסביב לחריש, ועכשיו אנחנו שומעים שחריש מקבלת אזור תעשייה.

סמי אבו שחאדה: מספר האוכלוסייה בחריש 26,000 איש, רובם יש להם איפה לעבוד.

סמי אבו שחאדה: אום אל-פחם – 57,000 איש, לא צריכה אזור תעשייה מבחינת מדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: אום אל-פחם לא צריכה, אבל חריש כן.

סמי אבו שחאדה: חריש היא מקום חשוב, אנשים עובדים בחריש; אום אל-פחם – לא.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, זה קורה בכל מקום.

סמי אבו שחאדה: לפני יומיים היה לנו דיון מעניין בוועדה שעוסקת בענייני הגז.

סמי אבו שחאדה: הגיע מישהו ממועצה אזורית, אדוני היושב-ראש, שאני אף פעם לא שמעתי עליה, נקראת מרגלות ים המלח, משהו כזה.

סמי אבו שחאדה: יש משהו כזה בארץ.

סמי אבו שחאדה: זה בנוי משישה יישובים, שישה יישובים – כולם יהודיים כמובן.

סמי אבו שחאדה: מספר התושבים בששת היישובים האלה ביחד – 2,000 איש, 2,000 איש בלבד.

סמי אבו שחאדה: מה שטח השיפוט של האזור הזה?

סמי אבו שחאדה: 700,000 דונם.

סמי אבו שחאדה: למקום המוזר הזה, שאף אחד לא יודע עליו כלום – מרגלות ים המלח – יש שטח שיפוט של 700,000 דונם.

סמי אבו שחאדה: ואז מה?

סמי אבו שחאדה: אנחנו מקבלים שיח פוליטי גזעני מזעזע, שהערבים משתלטים על קרקעות בנגב.

סמי אבו שחאדה: יש 300,000 ערבים בנגב, אין להם 700,000 דונם – כולם ביחד.

סמי אבו שחאדה: כל הערבים בנגב, אין להם חצי ממה שיש לאנשים האלה במרגלות ים המלח.

סמי אבו שחאדה: אין בעיה של קרקע במדינת ישראל, יש בעיה של מנטליות גזענית, שפיתוח משמעותו ייהוד, וזה לא מזעזע אף אחד.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, היהודים שנלחמו במשך עשרות שנים במאה התשע-עשרה נגד גזענות, בנו מקום הרבה יותר גזעני ממה שהיו נאבקים בו בעבר.

סמי אבו שחאדה: כשהם היו קורבנות הגזענות הם היו מתנגדים לחוקים כאלה, הם היו יוצאים נגד חקיקה גזענית מהסוג הזה.

סמי אבו שחאדה: היו מדברים על גזענות, כי אלה חוקים גזעניים.

סמי אבו שחאדה: וזה לא רק חריש, זה כל התכנון.

סמי אבו שחאדה: לא משנה איפה אתה בודק בארץ, לא משנה, יהודים ליד ערבים – אתה רואה שמצב היהודים יותר טוב, והכול מתוכנן על ידי יהודים לטובת יהודים, וזה נראה סביר.

סמי אבו שחאדה: לצערנו הרב, אפילו אין שיח דמוקרטי אזרחי שמתנגד לתפיסות התכנון הגזעניות האלה.

סמי אבו שחאדה: ועכשיו, עם הממשלה החדשה, ממשלת השינוי לרעה, חזר ראש הממשלה לתפקידו הקלאסי – יושב-ראש מועצת רשע.

סמי אבו שחאדה: ככה הוא חושב, ככה הוא מתכנן, זאת שרת הפנים שלו.

סמי אבו שחאדה: ככה הם חושבים, זאת תפיסת העולם שלהם.

סמי אבו שחאדה: ואז אנחנו שומעים שהערבים שאין להם כמעט 3% מאדמת הנגב הם פולשים, והיהודים צריכים לקבל את כל הנגב.

סמי אבו שחאדה: על ה-3% רודפים את האנשים יום-יום והורסים להם בתים, ושרת הפנים, כפתרון, הולכת להקים 12 יישובים יהודיים חדשים.

סמי אבו שחאדה: זה הפתרון שהיא מביאה לערבים בנגב.

סמי אבו שחאדה: עכשיו, ניחא ששקד ובנט לא הפתיעו אותנו, מה שכן מפתיע אותנו זה שיש להם שותפים – רע"מ.

סמי אבו שחאדה: לא חושב שהאחרים הם שותפים שמפתיעים אותנו, אבל יש את רע"מ ויש את מרצ, לפחות אלה היו צריכים להגיד משהו, לפחות לצאת נגד חקיקה גזענית, להפסיק חלק מהחקיקה הגזענית, כולל חריש.

סמי אבו שחאדה: אבל לצערנו הרב, גם את זה הם לא עושים.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שהפרויקט הזה בסוף יתפוצץ לכולם בפנים, לא יעזור.

סמי אבו שחאדה: ניסו מ-1980 לייהד שם את האזור, היהודים לא רוצים ללכת לשם, עם כל מה שנותנים, עם כל הפיתויים, עם כל הפיתוח ועם כל התקציבים – לא רוצים.

סמי אבו שחאדה: הם לא ילכו לשם.

סמי אבו שחאדה: בסוף הם יצטרכו להתמודד גם עם חריש כיישוב מעורב.

סמי אבו שחאדה: עברתי על הוויקיפדיה לראות את המספרים, כמה ערבים כבר יש בחריש – אני כבר מכיר כמה שגרים שם – כתוב: אפס.

סמי אבו שחאדה: אפשר לזייף את המספרים, אפשר לזייף את הנתונים, אפשר לכתוב נתונים מחדש – זה לא יעזור.

סמי אבו שחאדה: זה לא יעזור, המדיניות הגזענית הזאת, חניקת היישובים הערביים מסביב לחריש תוביל את חריש ליישוב מעורב.

סמי אבו שחאדה: רוצים, לא רוצים; אוהבים, לא אוהבים; בעד, נגד – זה לא יעזור.

סמי אבו שחאדה: כמו שקרה עם מה שנקרא "נוף הגליל", כמו שיקרה עם כרמיאל, כמו שיקרה בכל מקום אחר.

סמי אבו שחאדה: חנקו את הערבים, אין להם לאן ללכת, ילכו למקום השכן, זה מה שיקרה.

סמי אבו שחאדה: התכנון הזה יתפוצץ לכולנו בסוף בפנים, כי מההתחלה מתכננים על טהרת הגזע.

סמי אבו שחאדה: אני מקווה שמתישהו נגיע למצב שלפחות התכנון במדינה הזאת לא יהיה כל כך גזעני וכל כך לא מכבד ולא אנושי, ויוצא להעביר לאזרח הערבי תחושה שהוא לא אזרח אלא אויב.

סמי אבו שחאדה: בכל מה שנוגע למשאב הכי חשוב במדינה, שזה הקרקע, מדינת ישראל לא מתייחסת לאזרח הערבי כאל אזרח אלא כאל אויב.

סמי אבו שחאדה: המדיניות הזאת לא תביא לשום מקום טוב.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה.

סמי אבו שחאדה: לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן לנמק הסתייגויותיה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד רבע שעה לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אתמול בלילה, קצת לפני השעה הזו, עמדנו פה ודיברנו על חוק התכנון והבנייה, תיקון שכולנו מכירים אותו כחוק החשמל, ובעצם רק בבוקר הצבענו על אותו חוק.

עאידה תומא סלימאן: והלילה אנחנו עומדים פה כדי להתדיין בחוק שאמור להיות גם כן הצעה בעניין חוק התכנון והבנייה, כאשר כולנו מכירים את זה כחוק חריש.

עאידה תומא סלימאן: ואני עדיין זוכרת שבאותו דיון הפריע לי היושב-ראש של הישיבה חבר הכנסת מנסור עבאס, והתנגח ודיבר וניסה לשאול שאלות ולהתחכם.

עאידה תומא סלימאן: ואני מבינה אותו, כי באותו רגע כל מה שהיה לו בראש – הוא חיפש מקום איפה לשים את העמוד או איך אומרים?

קריאה: איפה לשים את עמוד החשמל.

עאידה תומא סלימאן: איפה לשים את עמוד החשמל.

עאידה תומא סלימאן: הוא היה ממש בתוך זה וחיפש איפה לשים את זה, כי מקומות שאין בהם תכנון, אי-אפשר לשים שם עמודי חשמל.

עאידה תומא סלימאן: אז אני חשבתי לתומי, בגלל המופע של הבוקר, שלקח איזה שעה ומשהו, התדיינות בין מנסור עבאס לווליד טאהא בתוך רע"מ – שעה שלמה בבוקר עשו לנו הצגה שלמה כי הם היו כל כך שמחים על הניצחון הגדול, הם הביאו חשמל לבתים הבלתי-חוקיים, מה שנקרא.

סמי אבו שחאדה: - - - חשמל - - -

עאידה תומא סלימאן: כן.

עאידה תומא סלימאן: אבל אני חשבתי לספר לו – בגלל שראיתי שהוא מוטרד, מוטרד מאוד, מהעניין איפה לשים את עמוד החשמל, רציתי לספר לו שהיום קיבלתי הודעה דווקא ממישהו שחי בכפר בלתי מוכר בנגב, שאמר לי: תספרי להם על איך עמודי החשמל נטועים באדמות שלנו, בתוך הכפר הבלתי-מוכר, אבל לא כדי להעביר לנו חשמל, אנחנו לא מקבלים חשמל מאותו עמוד; החשמל מועבר ליישובים היהודיים שמסביב.

עאידה תומא סלימאן: אז מצאו איפה לשים את עמוד החשמל, אבל כמובן - - -

סמי אבו שחאדה: בלי תכנון יש עמוד חשמל?

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: אתה רואה, זה קורה.

עאידה תומא סלימאן: אבל העיקר, העיקר, סמי, בכל הסיפור הזה – אם אתם זוכרים, בתוך הדיון, לקראת סוף הדברים, חבר הכנסת מנסור עבאס הטיח בי ואמר: בואי לא נדבר פוליטיקה, בואי נדבר מקצועית.

עאידה תומא סלימאן: הוא לא רצה לדבר פוליטיקה.

עאידה תומא סלימאן: אתם מכירים תכנון שאין בו פוליטיקה במדינה הזו?

עאידה תומא סלימאן: לנסות להשלות את הציבור ולדבר כאילו על עניינים מקצועיים, בלי להסתכל על הפוליטיקה, על המדיניות שמובילה את קווי התכנון האלה, זה בדיוק להוביל את האנשים שלך שולל, וזה לזרות חול בעיניים שלהם.

עאידה תומא סלימאן: ולא במקרה שאנחנו יושבים בלילה הזה לבד פה עם חברי הכנסת מהקואליציה, ואנחנו לא רואים את יושב-ראש ועדת הפנים, שהכין את החוק הזה, לא רואים אותו חוגג את החוק הזה.

עאידה תומא סלימאן: למה הוא לא חוגג?

סמי אבו שחאדה: כי אין מה לחגוג.

עאידה תומא סלימאן: כי הוא יודע שקודם כול אין מה לחגוג, ושהמחיר שמשלמים עבור ההצגה של הבוקר הוא מחיר מאוד כבד, מנשוא, אפילו לאלה שמשלמים והסכימו לשלם את המחיר הזה, ואני מדברת על חברי הכנסת מרע"מ ועל חברי הכנסת ממרצ.

עאידה תומא סלימאן: לא צריכים להתבייש מאיתנו ולצאת מהאולם ולעזוב את הכנסת כדי לא להצביע כדי שאנחנו נבין; בלי שאתם עוזבים או שאחרי שאתם עוזבים אנחנו מבינים שהמחיר הוא כבד מאוד עבור האשליה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני הסברתי אתמול כמה זה יהיה קשה לעבור את כל משוכת החסמים שנבנים בתוך החוק, עד שמתאפשר למישהו לחשוב שאולי אולי אולי, אם יהיה רגע טוב לשרת הפנים, אולי היא תחתום בסוף ותיתן לו את החשמל.

עאידה תומא סלימאן: כן, זה כתוב בצורה מאוד ברורה במתווה.

עאידה תומא סלימאן: ולצערי הרב כתוב שהכלל יישאר וזה יהיה חריג, ואחריותה של שרת הפנים להשאיר את זה חריג, והיא תיתן אישורים במשורה.

עאידה תומא סלימאן: ככה כתוב.

עאידה תומא סלימאן: אז ההצגה כולה, אנחנו משלמים מחיר מאוד כבד עליה, באדמות ובאפשרות של ההתפתחות של הכפרים שנמצאים בוואדי עארה.

עאידה תומא סלימאן: וזה כבד.

עאידה תומא סלימאן: למה?

עאידה תומא סלימאן: כי הכפרים האלה, שעכשיו באים ואומרים להם: אולי חלק מכם יתחבר לחשמל אם תיכנסו לתהליך של תכנון – הרי אמר ווליד: אני רוצה שזה יהיה במסגרת כיבוד חוקי התכנון.

עאידה תומא סלימאן: למה, מי לא כיבד את חוקי התכנון?

עאידה תומא סלימאן: החוק הבסיסי של התכנון, שהוא אמור לענות על הצרכים הבסיסיים של האנשים שעושים להם את התכנון, של האזרחים שקיימים במקום, החוק הזה הופר ונדרס על ידי המדיניות שהובילו ממשלות ישראל.

עאידה תומא סלימאן: והיום אתם ממשיכים את זה, ממשלת השינוי.

עאידה תומא סלימאן: אתם ממשיכים את הדריסה ברגל גסה של זכויות האזרחים הערבים כדי לקבל תכנון ולו שיש בו קצת צדק.

עאידה תומא סלימאן: משנים חוק שלם כדי לתת לוועדה מיוחדת להמשיך להתקיים, למרות שסיבות קיומה פגו מזמן.

עאידה תומא סלימאן: ועדת התכנון של חריש איבדה את הלגיטימיות לקיום שלה ברגע שאוכלסה העיר ויש בה את המוסדות שצריך שיהיו.

עאידה תומא סלימאן: אבל – להמשיך את זה כדי לרכז את הכוח בידיים של חריש, כדי לחלוש על יותר ויותר אדמות, ולמנוע מהכפרים הערביים להתפתח.

עאידה תומא סלימאן: מישהו מבין למה לא אושרו הרבה מהתוכניות המוגשות?

עאידה תומא סלימאן: יש מועצות מקומיות, כמה זמן הם מניחים את התוכניות שלהם?

עאידה תומא סלימאן: ולמה לא מאשרים להם?

עאידה תומא סלימאן: כי לא רוצים להרחיב להם את השטח המוניציפלי או השטח של התכנון.

עאידה תומא סלימאן: לא רוצים, כי בזה משאירים את הקרקע כרזרבה לדמוגרפיה שדיבר עליה חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, אנחנו אמרנו ברגע הראשון שהצטרפה רע"מ – היא יצאה לכולם והסבירה לציבור שהמטרה של ההצטרפות לממשלה היא ההשפעה.

עאידה תומא סלימאן: (אומרת בערבית:) ואת האמת - - -

סמי אבו שחאדה: - - - אם נדבר בערבית - - -

עאידה תומא סלימאן: לא, הם רצו להשפיע.

סמי אבו שחאדה: - - -

עאידה תומא סלימאן: ואני חושבת שכל מפלגה, כולל הרשימה המשותפת, רוצה להגיע לאיזשהו שלב שהיא תוכל להשפיע על המדיניות הנהוגה באותה מדינה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, מרוב שדיברו על השפעה, איבדו את הדרך והם לא יודעים על מה הם משפיעים.

עאידה תומא סלימאן: הם התחילו להיות מושפעים יותר מאשר משפיעים.

עאידה תומא סלימאן: הם התחילו לאמץ – אפילו, במקום לשנות את השיח שמשתמשת בו המדינה ומוסדותיה נגד האוכלוסייה הערבית, הם התחילו לאמץ את זה.

עאידה תומא סלימאן: מאמצים את השיח הזה, מאמצים את העקרונות, וחושבים שהתפקיד שלהם בהשפעה זה אולי לעשות שיפור פה או שיפור שם.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה השפעה יותר מאשר – במצב הנוכחי, שקיימת בו האוכלוסייה הערבית, שסובלת כל כך מאפליה מאוד ממוסדת כבר, ואפילו נמצאת בתוך החוק באופן מובנה, בתוך הרבה מהחוקים במדינת ישראל, אני מבינה שהשפעה זה קודם כול לשנות את עקרונות האפליה, את בסיס האפליה; אני מבינה שהשפעה זה להדוף ניסיונות שמכרסמים בזכויות של האוכלוסייה.

עאידה תומא סלימאן: כך אני מבינה השפעה.

עאידה תומא סלימאן: להדוף.

עאידה תומא סלימאן: וכאשר אנחנו רואים בידיים שלנו חוק שנותן את האפשרות לוועדה מיוחדת לתכנן בלי ראייה כללית לאזור - - -

איתן גינזבורג: מרחבית.

עאידה תומא סלימאן: מרחבית.

עאידה תומא סלימאן: לתכנן כאשר הראייה באה לשרת באופן מאוד ספציפי את העיר חריש והיא לא לוקחת בחשבון את הצרכים של כלל האזור שם.

עאידה תומא סלימאן: ובמיוחד כאשר אנחנו מדברים על משאב שהוגדר – ואהבתי את ההגדרה שעדאלה כתב במסמך שלו, מרכז עדאלה, שהקרקע היא מוצר מתכלה ומדיר, כבוד היושב-ראש.

איתן גינזבורג: נכון.

עאידה תומא סלימאן: הקרקע היא מוצר מתכלה ומדיר, כלומר, ברגע שאתה מנכס קרקע לצד אחד, אתה מסיר ומדיר את האוכלוסייה השנייה או את הצד השני.

עאידה תומא סלימאן: ברגע שאתה מעביר את זה ולא מאפשר לאוכלוסייה השנייה גישה או אפשרות להשתמש בקרקע הזו, אתה כבר גורם לעוול.

עאידה תומא סלימאן: וכאשר מרכזים כוח כזה בוועדה מיוחדת, המטרה היא ברורה.

עאידה תומא סלימאן: השאלה שנשאלת – ותתארו, המדינה ראתה לנכון להקים עיר שמטרתה להיות יהודית בתוך ואדי עארה; האם חשבה המדינה, ב-73 שנותיה, לחשוב על הקמת יישוב ערבי אחד נוסף או עיר ערבית?

עאידה תומא סלימאן: כולנו מכירים את הצורך.

עאידה תומא סלימאן: האם חשבו על זה?

עאידה תומא סלימאן: האם רצו את זה?

עאידה תומא סלימאן: האם מישהו מדבר בממשלה על זה היום?

עאידה תומא סלימאן: כמובן שלא.

עאידה תומא סלימאן: אבל כן לקחת את הקרקע, כן להצר את האדמה ולשמוט את האדמה מתחת רגליה של האוכלוסייה הערבית – כן ממשיכים לעשות.

עאידה תומא סלימאן: החוק הזה, אין לו שום קשר לתכנון ובנייה.

עאידה תומא סלימאן: החוק הזה נועד לתת לגיטימיות לגזל וחנק של כפרים ושל הערים הערביות שנמצאות בסמוך לחריש – גם באקה, וגם מייסר, וגם ברטעה וגם כפר קרע (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת עופר כסיף לנמק את הסתייגויותיו.

איתן גינזבורג: בבקשה.

עופר כסיף: ואני שמח שאיתן פה.

עופר כסיף: זה מתאים.

איתן גינזבורג: בבן-גוריון.

עופר כסיף: כן זה - - -

איתן גינזבורג: בבקשה, 20 דקות לרשותך.

עופר כסיף: חשבתי עשר, 20 – אוקיי.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, אני אשמח אם תקשיב, אתה שכן שלי, לא יפה.

עופר כסיף: לפני שבוע העלה כבוד היושב-ראש את חוק הנצחת בן-גוריון, שהוא בעצם נגזרת - - -

איתן גינזבורג: תיקון, תיקון.

עופר כסיף: איך?

איתן גינזבורג: תיקון לחוק.

עופר כסיף: תיקון, תיקון.

איתן גינזבורג: החוק היה משנת 1974.

עופר כסיף: 1976.

עופר כסיף: חוק דוד בן גוריון, 1976, סעיף 1 אומר כך, שבעצם מטרת החוק ואני מצטט: "לזכרו ולפועלו של דוד בן-גוריון ולהנחלת מורשתו לדורות, מחוקקת הכנסת את חוק דוד בן-גוריון".

עופר כסיף: זה הציטוט.

עופר כסיף: עכשיו, נשאלת מה המורשת שלו, וזה מתחבר, ואני מקווה שיהיה לי את הזמן לחבר את זה גם לחוק שלפנינו.

עופר כסיף: המורשת שלו היא נכבה, המורשת שלו היא הלבנת פשעים נגד העם הפלסטיני, אבל אני גם אחר כך אתייחס לעוד דברים, לא פחות – או אולי פחות, אבל גם חמורים בפני עצמם, שקשורים אליו.

איתן גינזבורג: לא זו הייתה הצעת החוק שאני הגשתי.

עופר כסיף: לא לא לא, אני לא מדבר על הצעת חוק שלך.

עופר כסיף: אני מדבר על עצם המורשת שלו, ומה אמורים לזכור מהמורשת שלו ועד כה מנסים דווקא למחוק.

עופר כסיף: עמד פה חבר כנסת בצלאל סמוטריץ' לפני כמה שבועות, והוא אמר לחבריי חברי הכנסת הערבים הפלסטינים: אתם כאן בטעות, כי בן-גוריון לא גמר את העבודה ולא זרק אתכם ב-48'.

עופר כסיף: אז קודם כול, אני רוצה להודות לבצלאל סמוטריץ' על כך שהודה שהייתה נכבה.

עופר כסיף: איתמר פליישמן, אני לא יודע למה איתמר זה שם של אנשים כאלה, כנראה שיש איזה מגפה עם השם הזה.

עופר כסיף: איתמר פליישמן, מערוץ 14 – שזה בושה שלערוץ הזה קוראים 14, זה פשוט גורם לנזק לשמו של יוהן קרויף, מס' 14, אז זה חמור מאוד.

עופר כסיף: בקיצור, איתמר פליישמן אמר, וגם אני מצטט, שימו לב: הערבים שכחו את הנכבה.

עופר כסיף: והגיע הזמן להתחיל להזכיר להם את הנכבה.

עופר כסיף: זה אומר פליישמן.

עופר כסיף: יש משהו מאוד מוזר, מוזר לכאורה, הייתי אומר, במכחישי הנכבה, כי שני האנשים שהזכרתי מצד אחד מכחישים את הנכבה, ומצד שני אומרים: בואו נעשה אותה עוד פעם או חבל שלא סיימו אותה.

עופר כסיף: כנראה שלוגיקה זה לא הצד החזק אצלם, במסגרת שאר הדברים שלא חזקים אצלם.

עופר כסיף: הגזענות חזקה אצלם.

עופר כסיף: המכחישים של הנכבה הם בדיוק אלה שמעוניינים בביצועה.

עופר כסיף: כגודל הרצון הרצחני כך גודל ההכחשה.

עופר כסיף: הייתי מציג את זה כך – בתור מי שלימד פעם לוגיקה – הם אומרים משהו כזה: לא הייתה נכבה, אבל אנחנו רוצים שהיא תתרחש שוב.

עופר כסיף: זאת הלוגיקה של מכחישי הנכבה, אלה שהזכרתי בין השאר.

עופר כסיף: וכמובן שבן-גוריון קשור לזה.

עופר כסיף: מה זה קשור?

עופר כסיף: הוא אבי הנכבה, ומספיק כמה ציטוטים.

עופר כסיף: ביוני 1944, בישיבה של הנהלת הסוכנות, בן-גוריון אומר כך – ואני מצטט – "אינני שולל טרנספר מבחינה מוסרית ואינני שולל אותו גם מבחינה פוליטית".

עופר כסיף: ב-1949, בספר שכתב עזרא דנין, הוא כותב כך: בביקורו בעיר חיפה נתן בן-גוריון הוראות ברורות לפיקוד: א.

עופר כסיף: אסור שמספר הערבים בעיר יעלה על 15,000; ב.

עופר כסיף: שני שלישים יהיו נוצרים ושליש מוסלמים; ג.

עופר כסיף: העברים הנוצרים יהיו מרוכזים בוואדי ניסנאס; ד.

עופר כסיף: הערבים המוסלמים יהיו מרוכזים בשכונת ואדי סלים.

עופר כסיף: בעקבות הוראות אלו – כותב דנין – בסוף יוני וראשית יולי 1948 ניתנה הפקודה לתושבים הערבים שנותרו לפנות את ביתם עד 5 ביולי 1948.

עופר כסיף: באותו חיבור דנין גם כותב כך: לאחר כיבוש חיפה הערבית, בן-גוריון הגיע לעיר.

עופר כסיף: בעומדו על גזוזטרת מלון עדן – הוא ואותו דנין שכותב השקיפו על רחובות העיר התחתית וצפו בביזה ההמונית.

עופר כסיף: דנין, כלומר אותו כותב, אז הממונה על הרכוש הנטוש מטעם המוסדות הציוניים, סיפר בזיכרונותיו איך הם ראו קבוצות מאורגנות ולא מאורגנות של יהודים פורצות חנויות של ערבים.

עופר כסיף: שמועות רחשו שאנשי מושב נהלל ערכו ביזה משלהם במחסנים ואנשי סולל בונה שדדו ציוד בנמל.

עופר כסיף: דנין ביקש לשוחח על כך עם בן-גוריון, ואז הוא אומר כך – זה ציטוט של דנין – בן-גוריון פטר אותי באומרו: ואם רכוש זה ייפול לידיים פרטיות אתה תהיה יותר מאושר?

עופר כסיף: לכל הפחות זה לא שוד פרטי.

עופר כסיף: יענו, בשירות המדינה היהודית ולמענה.

עופר כסיף: ובעקבות הדברים האלה, מי שהיה חבר כנסת של מפ"ם, בזמנו, יעקב חזן, כותב כך: ביחס לבן-גוריון מעשי שוד וביזה הם אינסטרומנט המביא להגשמת הקו הפוליטי התכליתי.

עופר כסיף: בארץ ישראל הולך ומתגשם קו פוליטי ללא תיעוד – ותכף אני אתייחס לזה – וניתנים רמזים, שרוצים לראות את חיפה רק עם 15,000 ערבים בלבד, והרי הקו הפוליטי, אומר יעקב חזן.

עופר כסיף: אפרופו ללא תיעוד, שימו לב שאתמול, ממש אתמול בערב, כשאנחנו היינו פה, התפרסם בהארץ מאמר שמדבר על טעות טכנית שהייתה בארכיון המדינה.

עופר כסיף: כולם יודעים שכנראה למדינת ישראל, על ממשלותיה השונות, יש מה להסתיר.

עופר כסיף: אחרת אני לא מבין למה מפחדים כל כך שינברו ויגלו מסמכים.

עופר כסיף: אנחנו כולנו יודעים מי חושש מגילוי מסמכים ומנסה להסתיר אותם, אם על ידי השחרה ואם על ידי איסור שימוש באותם מסמכים.

עופר כסיף: הייתה טעות טכנית בארכיון המדינה.

עופר כסיף: מה הייתה הטעות הטכנית?

עופר כסיף: פרסמו באינטרנט מסמכים, תעודות שנוגעות לנכבה ולפשעים נוספים, והשחירו את מה שלא רצו שידעו.

עופר כסיף: אבל מה שלא שמו לב אליו זה שאפשר – מי שנכנס לאינטרנט יכול בעצם להזיז את ההשחרה.

עופר כסיף: טעות טכנית.

עופר כסיף: ואז מה גילו?

עופר כסיף: שימו לב, זה מאתמול בערב.

עופר כסיף: שר החקלאות הראשון אהרון ציזלינג חשב ששוד תכשיטים חמור יותר מאונס ובן-גוריון סבר שבמקרים מסוימים צריך למחוק כפרים.

עופר כסיף: שני המשפטים האלה הושחרו בפרוטוקול שהועלה לאחרונה לאתר הארכיון, אך בשל תקלה כל גולש יכול להסיר בקלות את ההשחרה.

עופר כסיף: מה כתוב באותו מסמך?

עופר כסיף: כתוב – עוד פעם, אהרון ציזלינג מדבר על אונס ערביות בידי חיילים ישראלים, והקריאה של בן-גוריון למחוק כפרים שלמים.

עופר כסיף: את זה השחירו.

עופר כסיף: למה השחירו?

עופר כסיף: לטענת כותב המאמר, משיקולי תדמית, כדי שחלילה לא ידעו על פשעי ישראל.

עופר כסיף: אני רוצה להוסיף פה עוד משהו.

עופר כסיף: זה לא רק שיקולי תדמית – אולי גם תרמית, נכון – זה הרבה יותר מזה.

עופר כסיף: ג'ורג' אורוול, ב-1984, אמר שמי ששולט בהווה שולט בעבר ומי ששולט בעבר שולט בעתיד.

עופר כסיף: זה פוליטי.

עופר כסיף: זה לא רק עניין תדמיתי.

עופר כסיף: על ידי מחיקה ושליטה בעבר וסילוף שלו, אפשר לשלוט בעתיד.

עופר כסיף: זה לא רק העניין של תדמית.

עופר כסיף: אפרופו תדמית - - -

סמי אבו שחאדה: - - - הפשע בעצמו לא נורא – רק שלא ידעו, אתה מבין?

עופר כסיף: בוודאי.

סמי אבו שחאדה: הפשע הוא בסדר.

סמי אבו שחאדה: להרוס, לטהר אתנית - - -

עופר כסיף: אני אומר, בנוסף לכל זה – לא בנוסף, אלא אפרופו תדמית; החוק בישראל אומר שלא חייבים – חוק חופש המידע בעצם מוגבל.

עופר כסיף: הוא מוגבל, בין השאר, על ידי כך שלא ייגרם נזק לתדמית החוץ של ישראל, מה שמנוסח בחוק כ"מדיניות חוק".

עופר כסיף: אני פניתי בשאילתה לפני כחודשיים כמדומני, או יותר, פניתי בשאילתה, וביקשתי מידע על נכסי נפקדים.

עופר כסיף: אתמול קיבלתי תשובה מהשר חמד עמאר, והתשובה בעצם ברובה אומרת שהמידע הזה לא יכול להינתן משום שיש סכנה שזה יפגע במדיניות החוץ של ישראל.

עופר כסיף: אז כמו שאומר חברי, חבר הכנסת אבו שחאדה, במקום להפסיק את הפשעים ולבוא חשבון עם הפושעים ולהכיר בעוול, להכיר בעוול, אז מסתירים את האמת, כדי שלא יצטרכו להכיר בעוול, מחד, ולהודות בו, ולא להיפגע ממדיניות אחרות או גורמים אחרים, מאידך.

סמי אבו שחאדה: אבל מה זה עושה, עופר?

סמי אבו שחאדה: זה אומר שהם מודעים לזה שהם פושעים.

סמי אבו שחאדה: זה לא קורה להם בטעות.

עופר כסיף: ודאי.

עופר כסיף: ידידי, זה מה שאני אמרתי.

עופר כסיף: הלוגיקה שאומרת: לא הייתה נכבה ואנחנו רוצים שהיא תהיה שוב.

עופר כסיף: זה בדיוק זה.

עופר כסיף: אבל אני רוצה להתייחס לעוד דברים, אפרופו מורשתו של בן-גוריון.

עופר כסיף: התייחסתי ממש על קצה המזלג לפשעי הנכבה, אבל בואו לא נשכח שלבן-גוריון היו גם מספיק מעשים ואמירות שנוגעות ליהודים יוצאי ארצות המזרח, יוצאי ארצות ערב והאסלאם.

עופר כסיף: ב-1950, בהרצאה שבן-גוריון נתן בכנס של הפיקוד הגבוה של הצבא, הוא אומר כך: היהודים מתימן, היהודים המרוקנים, העירקים, הכורדים, כל האנשים הצעירים האלה, חלקם אולי כמעט פראים – יש לחנך את הצעיר שבא מארצות אלו לשבת בבית הכיסא כמו בן אדם, להתרחץ, לא לגנוב וכו'.

עופר כסיף: זה קודם לכל שאר הדברים.

עופר כסיף: זה בן-גוריון ב-1950 על יהודים יוצאי ארצות ערב והאסלאם.

עופר כסיף: על העולים מתימן הוא כתב במכתב לרמטכ"ל יגאל ידין כך: "שבט זה, מצד אחד, הוא יותר נוח לקליטה, גם מבחינה תרבותית וגם מבחינה משקית, מכל שבט אחר.

עופר כסיף: הוא רחוק מאיתנו מרחק של אלפיים שנה, אם לא יותר.

עופר כסיף: הוא נעדר המושגים היסודיים ביותר והראשוניים של ציביליזציה.

עופר כסיף: יחסו לילדים ולאישה הוא של איש פרימיטיבי.

עופר כסיף: מצב בריאותו לקוי, כוחותיו הגופניים תשושים ואינו מבחין בצרכים ההגייניים המינימליים".

עופר כסיף: כך כותב בן-גוריון במכתב ליגאל ידין ב-1960, כמדומני – לא, בעצם יגאל ידין היה הרבה לפני זה רמטכ"ל; אני לא זוכר באיזו שנה זה.

עופר כסיף: הוא ממשיך וכותב במכתב לישראל גלילי – זה מ-1960 – הוא כותב כך: העלייה שבאה אחרי תקומת המדינה, רובה מארצות האסלאם, באסיה ובאפריקה, הייתה נעדרת רכוש רוחני וחומרי הדרוש לבניין משק בריא וחברה חדשה.

עופר כסיף: אני רואה משמעותו ההיסטורית האיומה של הטבח הנאצי.

עופר כסיף: שימו לב, חבריי הכנסת, אני אשמח אם תקשיבו למשפט הזה, גם אלה שעסוקים – הכול בסדר, אבל לפחות המשפט הזה.

עופר כסיף: שימו לב מה אומר בן-גוריון בהתייחסו ליהודים יוצאי ארצות ערב והאסלאם.

עופר כסיף: הוא כותב כך לישראל גלילי: אני רואה משמעותו ההיסטורית האיומה של הטבח הנאצי לא בכמות המחרידה של היהודים שנטבחו, אלא בהשמדת דווקא אותו מבחר העם.

עופר כסיף: ששת המיליונים שנשמדו הם, וכמעט רק הם, היו המדינה העברית בכוח.

עופר כסיף: כלומר, מבחינתו זו לא הכמות, זו האיכות.

עופר כסיף: על המרוקאים ב-1950 הוא אומר: "הם אוהבים שמעבידים אותם בפרך".

עופר כסיף: ועל עדות המזרח ככלל הוא כותב: "דרושים לנו בני אדם שנולדו כפועלים.

עופר כסיף: יש לשים לב יותר אל האלמנט המקומי מעדות המזרח, אל התימנים והספרדים, אשר רמת חייהם ודרישותיהם נמוכות משל פועל אירופי ובהצלחה יוכלו להתחרות בערבים".

עופר כסיף: חברי הכנסת, יש קשר הדוק בין הנכבה לבין הפרולטריזציה של היהודים המזרחים.

עופר כסיף: הניצול הגזעני והמעמדי של יהודים יוצאי ארצות ערב והאסלאם נעשה כדי להיפטר מהעובד הערבי הפלסטיני.

עופר כסיף: ולכן אינטרס-העל של היהודים המזרחים הוא להתחבר לערבים הפלסטינים במאבק נגד הדיכוי והגזענות, כי זו אותה גזענות במהות.

עופר כסיף: והדבר שאנחנו רואים פה הוא בדיוק זה.

עופר כסיף: פרולטריזציה וניצול מעמדי של היהודים יוצאי ארצות ערב והאסלאם כדי להחליף את העובדים הפלסטינים.

עופר כסיף: נבלה אחת מולידה את הטרפה והטרפה השנייה קשורה וכרוכה בנבלה הראשונה.

עופר כסיף: ההשתלטות האלימה על שדות ערביי הנגב, הגירוש שלהם מאדמותיהם, כמו הרס הבתים שם, הכיבוש וההרס והפוגרומים בגדה המערבית ובירושלים המזרחית הכבושות, אלו הם המשך של מורשת בן-גוריון שאותה רוצים להנציח.

עופר כסיף: היא לא ראויה להנצחה.

עופר כסיף: אם כבר, היא ראויה ללימוד כאחראית לפשעים גזעניים ואלימים כלפי הילידים הפלסטינים וכלפי חוטבי העצים ושואבי המים היהודים המזרחים, בימים ההם בזמן הזה.

עופר כסיף: מי שאומר שישראל נולדה כמדינה יהודית ותישאר כזו, לא רק שמתעלם מהעוולות האלה ובכך למעשה מלבין אותן, אלא הוא גם מכשיר את העוולות הבאות.

עופר כסיף: חוק החשמל וחוק חריש במיוחד הם חלק מזה.

עופר כסיף: אתנן פוליטי במקום זכויות.

עופר כסיף: במקום לדבר על זכות לחשמל למשל, מדובר על תשלום פוליטי, בין השאר בדמות חריש.

עופר כסיף: ניתן אדמות, נוותר על האדמות של העם הפלסטיני שחי פה ואלה הן אדמותיו, נאפשר למדינה לעשות את זה, נתמוך בממשלת הכיבוש והעוני, בתמורת זה אולי הם יחברו בית או שניים לחשמל.

עופר כסיף: עוד דבר, זה גם ההפרד ומשול בין מיעוט הפריבילגים, במירכאות, שיחוברו אולי לחשמל, לבין ההמונים שמודרים ומנותקים מהחשמל.

עופר כסיף: המטרה פה היא לתקוע טריז בין האזרחים הערבים הפלסטינים לבין עצמם.

עופר כסיף: לכן החוק שעומד בפנינו, חוק חריש, הוא עוד נדבך אינהרנטי בשרשרת ארוכה ומכוערת של עוולות ושל פשעים עוד מלפני הנכבה, בוודאי בנכבה ובעקבותיה עד היום, ולזה צריך לשים סוף, בלי לוותר, בלי לכפוף את הראש ובלי להיכנע ולהתנהג כנתינים במקום כאזרחים עם זכויות מוקנות.

עופר כסיף: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת כסיף.

איתן גינזבורג: תסכם את הדיון ממלאת מקום חברת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת, חברת הכנסת שרון רופא אופיר.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, לסכם את הדיון.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

שרון רופא אופיר: תודה.

שרון רופא אופיר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד קודם כול לילה טוב לאיש יקר שמלווה אותנו לאורך כל דיוני הוועדות ובא לראות הערב מקרוב איך הופכים מילים למציאות.

שרון רופא אופיר: התחלנו את היום הזה בלדבר על התיישבות צעירה.

שרון רופא אופיר: יש כאן הרבה מאוד חברי כנסת קשקשנים שאולי חבל שהם לא נמצאים כאן עכשיו, אבל אנחנו יודעים להפוך מילים למציאות במקום לקשקש.

שרון רופא אופיר: אנחנו דואגים ליישב את הארץ.

שרון רופא אופיר: מה שאנחנו עושים כאן הערב, ממש בעוד רגע כשנעביר את חוק חריש, זה לדאוג להגדיל את העיר המופלאה הזו ולהביא אליה ולמשוך אליה עוד ועוד משפחות כדי לפתח אותה, כדי לדאוג לקדם אותה.

שרון רופא אופיר: אני יודעת שאתה מסתכל ואתה מתרגש וליבי אליך.

שרון רופא אופיר: זו עיר שאגב התחילה ב-2008 – פעם ראשונה שהקימו את הוועדה המיוחדת.

שרון רופא אופיר: היו אז, כמדומני, 1,500 תושבים.

שרון רופא אופיר: היום יש 30,000 תושבים.

שרון רופא אופיר: היד עוד נטויה ואנחנו נמשיך לדאוג ולפתח וליישב את הארץ כי בשביל זה אנחנו כאן.

שרון רופא אופיר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת שרון רופא אופיר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תם הדיון.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעות.

איתן גינזבורג: כאמור, התקבלו הסתייגויות ואני אקריא את שמות חברי הכנסת המסתייגים לפי קבוצות.

איתן גינזבורג: מטעם קבוצת הליכוד – חברי הכנסת בנימין נתניהו, יולי יואל אדלשטיין, ישראל כץ, מירי מרים רגב, יריב לוין, יואב גלנט, ניר ברקת, גילה גמליאל, אבי דיכטר, גלית דיסטל אטבריאן, חיים כץ, אלי כהן, צחי הנגבי, אופיר אקוניס, יובל שטייניץ, דוד אמסלם, דסטה גדי יברן, אמיר אוחנה, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, יואב קיש, דוד ביטן, קרן ברק, שלמה קרעי, מכלוף מיקי זהר, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, פטין מולא, מאי גולן.

איתן גינזבורג: מקבוצת ש"ס – חברי הכנסת אריה מכלוף דרעי, יעקב מרגי, יואב בן צור, מיכאל מיכאלי, חיים ביטון, משה ארבל, ינון אזולאי, משה אבוטבול, אוריאל בוסו.

איתן גינזבורג: מקבוצת יהדות התורה – חברי הכנסת משה גפני, יעקב ליצמן, אורי מקלב, מאיר פרוש, יעקב אשר, ישראל אייכלר, יצחק פינדרוס.

איתן גינזבורג: קבוצת הרשימה המשותפת – חברי הכנסת איימן עודה, אחמד טיבי, סמי אבו שחאדה, עאידה תומא סלימאן, אוסאמה סעדי ועופר כסיף.

איתן גינזבורג: מקבוצת הציונות הדתית – חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, אורית מלכה סטרוק, אבי מעוז, אופיר סופר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: ראשית, לסעיף 1 לא הוגשו הסתייגויות, ועל כן נצביע עליו כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד ומי נגד סעיף 1 כנוסח הוועדה – יצביע.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 1 – 13

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 13; נגד – חמישה; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הסעיף התקבל כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגות לסעיף 2 של קבוצת הרשימה המשותפת, הסתייגות מס' 1.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 5

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – חמישה; נגד – 13; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: ועל כן, נעבור להצבעה על סעיף 2, כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 13

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 13; נגד – חמישה; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף 2 התקבל כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: נעבור להסתייגות מס' 2.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 5

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – חמישה; נגד – 13; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור להסתייגות לחלופין א'.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 5

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – חמישה; נגד – 13; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: לחלופין א'.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעדי, אנחנו ממשיכים עם כל ההסתייגויות?

אוסאמה סעדי: לאיפה הגענו?

איתן גינזבורג: אנחנו בלחלופין א'.

אוסאמה סעדי: נעבור ל-3.

איתן גינזבורג: אם כך, הוסרו הסתייגויות לחלופין, ואנחנו עוברים להסתייגות מס' 3.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד ההסתייגות?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 5

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – חמישה; נגד – 13; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: לחלופין – הוסרה.

איתן גינזבורג: על כן, אנחנו עוברים להסתייגות מס' 4.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: אוסאמה, תגיד לי אם להמשיך ל-5 ו-6.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 5

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – חמישה; נגד – 13; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: הסתייגות 4 לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 5.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 5

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – חמישה; נגד – 13; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 6.

איתן גינזבורג: בבקשה, הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 5

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – חמישה; נגד – 13; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הסתייגות 6 לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על לחלופין – מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה על לחלופין.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 5

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – חמישה; נגד – 13; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לחלופין לא התקבלה.

איתן גינזבורג: קבוצת הליכוד, קבוצת ש"ס, קבוצת יהדות התורה וקבוצת הציונות הדתית אינן בנוכחות מליאה, ועל כן לא נצביע על ההסתייגות מ-7 עד 10, כולל.

איתן גינזבורג: על כן, תמה הקריאה השנייה.

איתן גינזבורג: נעבור להצבעה על הקריאה השלישית.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה בקריאה השלישית כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: בעד החוק – 13

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: אני מפסיק את ההצבעה.

איתן גינזבורג: אני מבטל על ההצבעה, כי דילגתי על הצבעה על סעיף 3 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: לכן כעת נצביע על סעיף 3, כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 3, כהצעת הוועדה – 13

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 13; נגד – חמישה; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף 3 אושר כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: כעת נעבור להצבעה על הקריאה השלישית – מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד החוק – 13

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 13; נגד – חמישה; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 137 והוראת שעה), אושרה והחוק נכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: [מס' כ/877; דברי הכנסת, חוב' י"ג, ישיבה 92; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 38).

איתן גינזבורג: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט, חבר הכנסת גלעד קריב.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

חוק ומשפט): אדוני היושב-ראש, אני לא מבין אם הרשימה המשותפת אימצה את הנוהג של המפלגות החרדיות – איך שאני עולה על הדוכן הם יוצאים.

איתן גינזבורג: לא נראה לי שיש פה משהו אישי.

חוק ומשפט): בסדר גמור.

קריאה: בגלל ששכנעת אותנו, אנחנו נצביע בעד.

חוק ומשפט): אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי וחברותיי בקואליציה דואגים שאני אדבר באריכות, אז אני מבטיח לכם שזה יהיה מאוד קצר.

חוק ומשפט): אבל אני חייב לומר, כי אני עבדתי על העניין, שאני מאוד מאוכזב שחבר הכנסת קרעי לא נמצא כאן, כי אחרי הגימטריות האחרונות שלו, ואחרי שהוא עבר מלהשוות אותנו לשלטון אנטיוכוס, לשלטון פרעה, אז גם אני הערב עבדתי על גימטריות.

חוק ומשפט): ניסיתי לראות מה עולה כנגד הגימטרייה של שלמה קרעי, שזה 755 - - -

קריאה: - - -

חוק ומשפט): אני מסיים, אני מסיים, אל תדאגו.

חוק ומשפט): 755.

חוק ומשפט): אבל אז גיליתי ש-755 יוצא השטחים הכבושים, אז זה לא מתאים.

חוק ומשפט): אז ראיתי ש"שלמה קרעי מכור לגימטרייה" יוצא בדיוק כמו "חבר הכנסת שלמה קרעי יושב באופוזיציה".

חוק ומשפט): תבדקו, זה יוצא אותו דבר.

חוק ומשפט): אז אני לוקח על עצמי את התפקיד של חבר הקואליציה, שגם ייתן גימטריות כנגד שלמה קרעי.

חוק ומשפט): עכשיו, מאוד קצר ופשוט.

חוק ומשפט): הצעת החוק שלפניכם, חבריי וחברותיי, מעגנת כהוראת קבע הוראת שעה שהוחלה מאז שנת 2014; הוראת שעה שבמסגרתה עתירות שמוגשות על פי חוק הבחירות (דרכי תעמולה) בעניינם של הליכי בחירות ברשויות המקומיות – העתירות הללו תידונה בפני יושבי-ראש הוועדות האזוריות שבראשן, שהם שופטי בית המשפט המחוזי, ולא בפני יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית, שכידוע הוא שופט בית המשפט העליון.

חוק ומשפט): ניתנה באותן הוראות שעה סמכות ליושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית לדון בערעורים על החלטות יושבי-ראש ועדות הבחירות האזוריות.

חוק ומשפט): כאמור, הצעת החוק מבקשת להפוך את הוראת השעה להוראת קבע.

חוק ומשפט): בסעיף 2 של הצעת החוק הוסדר עניין נוסף, שהוא החלת דיני פסלות שופט וסמכות להעביר דיון ממחוז אחד למשנהו ולהפקיד סמכויות אלה ואת השינויים המתחייבים בידי יושב-ראש ועדת הבחירות המרכזית.

חוק ומשפט): להצעת החוק הוגשו בקשות דיבור - -

איתן גינזבורג: וגם הסתייגויות.

חוק ומשפט): - - והסתייגויות.

חוק ומשפט): אבקש מחברות וחברי הכנסת לאשר את ההצעה.

חוק ומשפט): תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת גלעד קריב.

איתן גינזבורג: שמחה רוטמן נמצא?

איתן גינזבורג: אינו נוכח; משה אבוטבול – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת שביקשו בקשות דיבור אינם נוכחים, מלבד חבר הכנסת אוסמה סעדי, ועל כן אני מזמין את חבר הכנסת אוסמה סעדי לשאת דברים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, חמש דקות לרשותך.

אלכס קושניר: - - -

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – אלכס, עד שמישהו עולה ומדבר על חוק תעמולת בחירות, ואני בא ואומר לכם סבאח אל-ח'יר; אנחנו תומכים בחוק.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להצעת החוק הוגשו הסתייגויות של קבוצת חברי הכנסת כדלקמן: בנימין נתניהו, יולי יואל אדלשטיין, ישראל כץ, מירי מרים רגב, יריב לוין, יואב גלנט, גילה גמליאל, אבי דיכטר, ניר ברקת, גלית דיסטל אטבריאן, חיים כץ, אלי כהן, צחי הנגבי, אופיר אקוניס, יובל שטייניץ, דוד אמסלם, דסטה גדי יברקן, אמיר אוחנה, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, יואב קיש, דוד ביטן, קרן ברק, שלמה קרעי, מכלוף מיקי זוהר, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, פטין מולא, מאי גולן, בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, אורית ממלכה סטרוק, אבי מעוז ואופיר סופר.

איתן גינזבורג: מכיוון שהמסתייגים אינם נוכחים באולם לא נצביע על ההסתייגויות.

איתן גינזבורג: על כן, חברי הכנסת, אנחנו נצביע על שני סעיפי החוק, כנוסח הוועדה, בקריאה השנייה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד סעיפים 1–2 – 14

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

חוק ומשפט): - - -

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: אתה רוצה לסכם?

איתן גינזבורג: אני אפסיק את ההצבעה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קריב, אם אתה רוצה לסכם, אני אבטל את ההצבעה.

חוק ומשפט): לא, לא, זה בסדר.

איתן גינזבורג: בעד – 14; אין מתנגדים; אין נמנעים; אני קובע כי הקריאה השנייה אושרה על שני סעיפי החוק.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הקריאה השלישית.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה בקריאה שלישית.

איתן גינזבורג: בעד החוק – 13

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 13; אין מתנגדים ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 38), התקבלה ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: ובכך, חברי הכנסת, אני מודה לכם.

איתן גינזבורג: תם סדר-היום.

איתן גינזבורג: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ח' בשבט התשפ"ב, 10 בינואר 2022, בשעה 16:00.

איתן גינזבורג: ישיבה זו נעולה.