ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 90, 2021-12-22 00:00

מיקי לוי: היום יום רביעי, י"ח בטבת התשפ"ב, 22 בדצמבר 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק רישוי שירותים בענף הרכב (תיקון מס' 8), התשפ"ב–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה למזכירת הכנסת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לנושא השני: שאילתות דחופות.

מיקי לוי: שאילתה ראשונה, מס' 87, שרת העלייה והקליטה פנינה תמנו שטה.

מיקי לוי: הומרה משאילתה רגילה, מס' 300, מאת חברת הכנסת מרים רגב.

מיקי לוי: בבקשה, עליית בני המנשה.

מירי רגב: אדוני יושב-ראש הכנסת, שרת הקליטה, ידידתי פנינה, חברי הכנסת המעטים שהגיעו, ארבל החרוץ, בוקר טוב גם לך.

מירי רגב: עלייתם של בני המנשה ארצה אינה מתבצעת דרך הסוכנות היהודית, אלא על ידי עמותה פרטית שנקראת "שבי ישראל".

מירי רגב: עדה שלמה בעצם נמצאת שבויה על ידי עמותה פרטית.

מירי רגב: ברצוני לשאול: 1.

מירי רגב: מה עושה משרד העלייה כדי לפקח על עמותה זו?

מירי רגב: איך יכול להיות שיהודים שעולים לארץ לא יכולים לעלות לארץ בצורה מסודרת אלא על ידי סרסור.

מירי רגב: ותכף אני אתן גם דוגמאות של מה שעושה שבי ישראל.

מירי רגב: 2.

מירי רגב: האם המשרד ער להאשמות על שחיתות, גניבה ותעדוף בתוך העמותה, כלפי העולים?

מירי רגב: 3.

מירי רגב: מדוע עליית בני המנשה תלויה בעמותה פרטית ולא נעשית על ידי הסוכנות או על ידי משרד הקליטה, כפי שהמדינה אמורה לעשות כלפי כל עולה שעולה ארצה?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, השרה.

מיקי לוי: שרת הקליטה.

פנינה תמנו: בוקר טוב, יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת, חברות הכנסת, נכבדים ונכבדות, מזכירת הכנסת, עובדים יקרים.

פנינה תמנו: ראשית אני רוצה להודות לך, חברת הכנסת רגב, על כך שאת מתעניינת בעלייה.

פנינה תמנו: כל חבר כנסת שמעלה שאילתות, מעלה הצעות לסדר-היום, דיונים בוועדות, זה דבר מאוד מאוד חשוב.

פנינה תמנו: אני גם מביעה תקווה כאן, יושב-ראש הכנסת, תקווה שוועדת העלייה והקליטה בכנסת תוקם במהרה.

פנינה תמנו: זה מאוד משמעותי בעבור העולים והעולות.

פנינה תמנו: אני חושבת שהעבודה במשותף עם הכנסת – גם כמי שמפקחת על עבודת הממשלה – עבודה משותפת היא מאוד חשובה כדי להמשיך לקדם את העולים והעולות בישראל.

פנינה תמנו: לעניין שאלתך, חברת הכנסת רגב, אני רוצה לומר שקודם כל קהילת בני המנשה היא קהילה יקרה, מופלאה.

פנינה תמנו: יש לי את הזכות, ברמה האישית, בשנה החולפת, בשנה וחצי החולפות, הייתה לי את הזכות להאיץ את העלייה של מאות בני המנשה, שהוכרו על ידי הרבנות לצורך עלייתם לישראל.

פנינה תמנו: הם המתינו כמה שנים טובות בשל ויכוחים תקציביים בין האוצר למשרדי.

פנינה תמנו: אני החלטתי, כמי שגם מבינה לליבם של עולים אולי יותר מוחלשים, או כאלה שממתינים יותר, לדאוג שאין ויכוח תקציבי.

פנינה תמנו: הבאתי את התקציב מהמשרד, ולאחר מכן גם הייתה התגייסות של השר היוצא, שר האוצר היוצא, ישראל כץ, וגם של השר הנוכחי – שר האוצר הנוכחי, אביגדור ליברמן – וזה דבר שהוא מאוד חשוב.

פנינה תמנו: רבים מהעולים החדשים שהגיעו מבני המנשה התיישבו בנוף הגליל, וזה מאוד משמח.

פנינה תמנו: זו גם הזדמנות לומר מילה טובה לראש עיריית נוף הגליל, רונן פלוט, שרואה בעלייה הזאת נכס, ומלווה אותם - - -

בצלאל סמוטריץ': מוטי יוגב, חבר כנסת לשעבר ויועץ - - -

פנינה תמנו: גם חבר הכנסת לשעבר, יוגב, ובאמת יש אנשים טובים שמלווים את העלייה הזו, ואנחנו צריכים אפילו לעשות יותר ואנחנו כל הזמן שוקדים על תוכניות כדי לתת מעטפת נכונה וראויה.

פנינה תמנו: מאז שנת 2012 מתבצעת עלייה מסודרת של בני המנשה ארצה, ומדינת ישראל נעזרת מתחילת הדרך, מ-2012, בעמותת שבי ישראל, לצורך ארגון רשימות העולים כבר שם בהודו.

פנינה תמנו: מימון הוצאות העלייה, צריך לומר, נעשה על ידי שבי ישראל – כדוגמת דרכונים, הטסה.

פנינה תמנו: הרבה פעמים צריך להעביר אותם בתוך הודו מעיר לעיר, כדי שהם יוכלו להגיע לארץ.

פנינה תמנו: הם גם כמובן הם עוזרים בתהליכים הראשונים בקליטתם בארץ.

פנינה תמנו: יש שלושה חודשים – לעיתים קצת יותר – שהם צריכים לעבור תהליכי גיור, בהתאם לדרישות הרבנות.

פנינה תמנו: גם בתהליך הזה העמותה נמצאת כפעילה.

פנינה תמנו: בכל התהליכים של משרד העלייה והקליטה פועל וקשור לעמותת שבי ישראל, אני יכולה לומר לך שאנחנו עוקבים אחר הכספים שקשורים בהתקשרות שלנו איתם.

פנינה תמנו: כל שקל – נבדק לאן הוא הולך, באיזה תמחור ובאיזה דרך.

פנינה תמנו: יתרה מכך, אני יכולה לומר לך שגם הייעוץ המשפטי והחשבות נמצאים כל הזמן בקשר, בכל מה שקשור להתקשרות שלנו.

פנינה תמנו: הכסף משמש להוצאות קליטה, גיור והתאקלמות ראשוניים, ואחר כך, כמובן, שבי ישראל אינם קשורים, אחרי הגיור, לכל תהליכי הקליטה.

פנינה תמנו: יש לנו את התוכניות שלנו.

פנינה תמנו: אין התקשרויות נוספות של המשרד שלי עם העמותה בנושאים אחרים.

פנינה תמנו: זו ההתקשרות העיקרית, שעליה אנחנו מפקחים.

פנינה תמנו: אני ערה לטענות שאת מעלה כאן.

פנינה תמנו: הם הגיעו ללשכתי.

פנינה תמנו: קיבלתי כמה מכתבים על טענות לפלילים, לשחיתות וכאלה.

פנינה תמנו: כשיש טענות כאלה, כמו שתמיד אני אומרת, במדינת ישראל יש גורמי אכיפת חוק.

פנינה תמנו: אם בטענות האלה יש דבר מה, אני מבקשת מאותם גורמים, ואפילו ממך כחברת כנסת, אנא גשו למשטרה.

פנינה תמנו: כי אני, מהבדיקה שעשינו במשרד שלי – גם החשבות, גם הייעוץ המשפטי, בנוגע לכספים שאני קשורה, שהמשרד שלי קשור – הכול מתנהל בצורה תקינה.

פנינה תמנו: אם יש טענות אחרות עם הוכחות וראיות, שאגב, לא קיבלנו שום ראיות.

פנינה תמנו: אני, כמו שאמרתי, מבקשת לגשת למשטרה.

פנינה תמנו: יש מי שאמון על דברים כאלה ולכן אני לא יכולה להיות בתפקיד שאני לא מוסמכת לבצע.

פנינה תמנו: לעניין למה נדרשת עמותה פרטית ומדוע הסוכנות היהודית איננה מעורבת בעלייה זו, זה ממש, צריך לומר – את יודעת מה?

פנינה תמנו: אני באמת חושבת שבכלל בנוגע לעלייה וקליטה, מחד אני רואה בארגונים ובעמותות – סליחה, שם למעלה אתם עושים רעש, ביציע – אני רואה בארגונים ובעמותות שעוסקות בעלייה וקליטה שותפים בכירים.

פנינה תמנו: לצד זה, המדינה, אסור לה להסיר אחריות בשום פנים ואופן, אלא להגביר את אחריותה.

פנינה תמנו: ואני יכולה לומר לך שעם חידוש העלייה – שאני ביצעתי באוקטובר 2020, לאחר שלוש שנים שבהן העלייה הזאת הופסקה.

פנינה תמנו: לדעתי היא אפילו הופסקה לפני כן, ב-2015 – קיבלנו הנחיה ממשרד החוץ להימנע מפרסום מוקדם של עלייתם של בני המנשה.

פנינה תמנו: לכן ההתקשרות לא פורסמה, אבל אנחנו יצאנו בבקשה שכל מי שרוצה להתקשר בנושא הזה ורוצה להיות שותף בתהליכי העלייה יכול להיכנס לתמונה.

פנינה תמנו: עשינו את זה דרך מכרזים ואני יכולה לומר לך, שאף אחד לא הגיש חוץ מהם.

פנינה תמנו: ולכן אי-אפשר לומר שיש לנו איזו העדפה.

פנינה תמנו: אין לנו העדפה.

פנינה תמנו: אבל מה כן צריך לומר ביושר?

פנינה תמנו: יש לעמותה הזאת ידע מצטבר.

פנינה תמנו: גם אם אנחנו רוצים לשנות את תמונת המצב ולהכניס את הסוכנות היהודית, כמי שאמונה על עלייה וקליטה, צריך לדעת לעשות את זה באופן הדרגתי, שבו אנחנו לא שופכים את התינוק עם המים.

פנינה תמנו: ואני, לראשונה, אני השרה הראשונה שהכניסה לתמונה את הסוכנות היהודית.

פנינה תמנו: כבר בעלייה האחרונה הם נמצאים בתוך התהליכים, לומדים לעומק את הקהילה ואת סדר גודלה, את המועמדים לעלייה, וכמובן שהם בתוך תהליך הקליטה.

פנינה תמנו: אני מאוד מקווה שהסוכנות היהודית תיקח יותר ויותר נתח בפעילות של העלייה לישראל של בני המנשה.

פנינה תמנו: לאחר שלושה שבועות של פרסום הצורך בהתקשרות, נמצא – כמו שאמרתי לך – כי אף ארגון או עמותה לא השיבה על הקריאה.

פנינה תמנו: זה לא שהשיבו ואנחנו דחינו, פשוט לא השיבו לקריאה שלנו.

פנינה תמנו: כאמור, לעניין הסוכנות היהודית, כמו שאמרתי, אני בעד להכניס אותם לתמונה.

פנינה תמנו: לצערי, לא יכולתי לעשות את זה, שכל האחריות תעבור אליהם, כפי שאמרתי, גם זה לא היה מרצונם, בלי ללמוד את העניינים.

פנינה תמנו: צריך לומר גם את זה.

פנינה תמנו: אני מאוד מקווה, כפי שאמרתי, שאם יש למישהו תלונות על העמותה – אגב, אני גם חייבת לומר מילה טובה: הם עושים עבודה מאוד טובה.

פנינה תמנו: צריך להיזהר, כי בסוף אם אנשים עובדים קשה, העמותה נותנת תקציבים להטסה, להכנה, עובדים סביב השעון בנושא הזה, ואנחנו צריכים להיות מאוד מאוד זהירים כשיש טענות לכאורה, ולא לשפוך את התינוק עם המים, כמו שאמרתי.

פנינה תמנו: אני מאוד מקווה שלא מדובר רק במלחמות פנים-קהילתיות או בין ארגונים, ואנחנו נמשיך לעשות הכול כדי להגביר את אחריותה של המדינה בתהליך הקצר הזה של ההבאה והגיור, כי אחר כך, זה לחלוטין באחריות שלנו.

מירי רגב: ראשית, אני רוצה להודות לך על התשובה, וכמובן גם לברך את כל העולים מבני המנשה, את רונן פלוט, שמוביל את העניין וקולט אותם בנוף הגליל.

מירי רגב: גם בחברון קולטים.

מירי רגב: בקריית ארבע יש קהילה מאוד גדולה שלהם.

מירי רגב: תראי, זה לא סוד, ואני מכירה אותך, את לוחמת.

מירי רגב: את לא היית מוכנה שזה מה שיקרה לעולים שמגיעים מאתיופיה.

מירי רגב: אל תספרו לי פה סיפורים.

מירי רגב: יש כאן עדה שמספסרים את העלייה שלה.

מירי רגב: יש לי כאן מאות, מאות עדויות של אנשים, נשים שנאנסו על ידי גורמים כאלה ואחרים, אנשים שהוצאו מהרשימה רק בגלל שהם הלכו עם קהילה אחרת, שהיא זאת שהובילה אותם פני ששבי ישראל עלו.

מירי רגב: יש כאן דברים שמחייבים את משרד הקליטה להיכנס לתמונה.

מירי רגב: אני מודיעה שוב: א.

מירי רגב: אני אפנה למבקר המדינה שייכנס לעניין הזה, ועד שלא תהיה כאן ועדת קליטה – אני מקווה, שהיושב-ראש, כמו שאמרת כאן, יקים כמה שיותר מהר את הוועדה הזאת, וייתנו לנו את היכולת לקחת חלק בוועדות הכנסת, לא רק בהשתתפות, אלא גם בהצבעות.

מירי רגב: אני מודיעה לך שאני מתכוונת לפנות למבקר המדינה.

מירי רגב: אני אומרת חד וחלק, שלא יכול להיות שאת, שרת הקליטה – אני יודעת איך את נלחמת, איך נלחמת מולנו, כשהיינו בממשלה, בקשר לכל מה שקשור לעדה האתיופית – אומרת לי - -

פנינה תמנו: לא רק לעדה האתיופית.

פנינה תמנו: לא רק לעדה האתיופית, לכל העולים - -

מירי רגב: סליחה רגע, אז בכלל.

פנינה תמנו: - - אני אומרת לך: אהובים עליי כל העולים.

מירי רגב: - - כאן שאין לכם מידע.

מירי רגב: אין דבר כזה.

מירי רגב: יש כאן עמותה פרטית שעושה את מה שהיא רוצה בהודו.

מירי רגב: עושה איפה ואיפה; מחליטה את מי להעלות ואת מי לא; מענישה אנשים חלשים שלא עולים לארץ – זה דבר שלא ייעשה.

מיקי לוי: תודה.

מירי רגב: ולכן, יש עכשיו עלייה חדשה.

מירי רגב: אני מברכת אותך שהסוכנות נכנסה לעניין ואני רוצה לקבל שתי תשובות: 1.

מירי רגב: האם הסוכנות מעורבת עם אלה שמגיעים עכשיו?

מירי רגב: 2.

מירי רגב: למה לא משתפים בכל התהליך הזה דיינים שקיבלו הכשרה כדין מבחינת הדיינות הראשית, שגם הם ייקחו חלק בהבאה של האנשים?

מירי רגב: שמים אדם שלא מכיר את השפה, עם מתורגמן, והמתורגמן אומר מה שהם רוצים לשמוע ולא את מה שצריך.

מירי רגב: לכן, על שתי השאלות האלה אני מבקשת לקבל תשובה נוספת.

מירי רגב: מבקר המדינה זה לא עניינך – אני אפנה אל מבקר המדינה.

מירי רגב: אני מקווה שיודיעו לנו כמה שיותר מהר שתהיה כאן ועדה לקליטה ועלייה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אגב, אפשר להקים את הוועדות מחר בבוקר.

מיקי לוי: יש ויכוח על ועדת הכספים, ואפשר להמשיך להתווכח.

מירי רגב: יושב-ראש הכנסת, אתה יודע שאני מעריכה אותך אבל שיתנו לנו את הייצוג ההולם בכל הוועדות, לסיעה עם 30 מנדטים.

מירי רגב: שלא יקבעו לנו מי יהיה יושב-ראש האופוזיציה, כפי שלא קבעו לכם, כשאתם ישבתם פה באופוזיציה; כפי שמתנהלת כנסת נורמלית, שבה לאופוזיציה יש את המקום שלה.

פנינה תמנו: הקמת ועדת העלייה והקליטה לא צריכה להיות במקום של ויכוחים פוליטיים.

מירי רגב: אני לא רוצה להיכנס עכשיו לוויכוחים בין קואליציה לאופוזיציה.

מירי רגב: אני רוצה תשובה מדוע מספסרים בעלייה מהודו, נקודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

פנינה תמנו: אז ראשית, העלית פה טענות מאוד קשות על אונס ועל פגיעה בנשים.

פנינה תמנו: אני ממליצה – את לא היית צריכה לחכות לשאילתה בכנסת.

פנינה תמנו: את שאלת.

פנינה תמנו: אני רוצה שעכשיו, עכשיו, תאתרי, אם את אומרת שאת יודעת ויש לך עדויות – את היית צריכה להגיד לנשים האלה לרוץ למשטרה.

מירי רגב: אמרנו להם - - -

פנינה תמנו: חברת הכנסת רגב, אם יש נשים שטוענות שהן נאנסו, ואם יש נשים שנפגעו, אני רוצה – אני קוראת לאותן נשים שנפגעו לגשת למשטרה.

פנינה תמנו: זה לא הוגן להגיד שאני, כביכול, יש לי עדויות כאלה.

פנינה תמנו: ממש לא.

פנינה תמנו: לא היה ולא נברא.

פנינה תמנו: אם הייתי חושבת - - -

מירי רגב: פנינה, יש פניות של נשים - -

פנינה תמנו: סליחה, חברת הכנסת רגב, אנחנו לא בחילופי דברים.

פנינה תמנו: את שאלת את השאלה, אני אענה: אם יש טענות כאלה קשות, אני שוב חוזרת ואומרת, ואם את בכלל מחזיקה מידע כזה ולא הולכת למשטרה – את לא צריכה ללכת למבקר המדינה, את צריכה לגשת למשטרה עכשיו.

מירי רגב: - - - זה פלילי, למשטרה, ומבקר המדינה – שיבדוק אתכם, את המשרד שלך - - -

פנינה תמנו: מה זה צריך להיות?

פנינה תמנו: מה זה, אי-אפשר להגיד כאלה טענות באוויר.

מיקי לוי: רק שנייה, השרה תמנו.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, אנחנו לא מנהלים - - -

מירי רגב: למה מספסרים בעלייה של יהודים לארץ?

מירי רגב: כל יהודי יכול לעלות לארץ אם יש לו כסף ואם אין לו כסף.

פנינה תמנו: זאת אני שנלחמת למען זכויות נשים, והאמיני לי שזה עוד מלפני שהייתי בכנסת.

מירי רגב: - - - מיקרופון - - -

מיקי לוי: לא, לא, זה לא שיח.

מיקי לוי: הייתה שאלת המשך – בבקשה, והיא תענה כמיטב יכולתה.

מיקי לוי: במידה ולא, אתן תשבו יחד ותדסקסו את העניין.

פנינה תמנו: אנחנו חיים במדינת חוק, ואם יש טענות – אמרת שיש מאות טענות ונשים שנפגעו, אני אומרת לך, אני מבקשת ממך: אסור לך להחזיק את המידע הזה בלי להעביר את זה למשטרה ואני מבקשת שזה יקרה.

פנינה תמנו: אליי לא הגיעה ולו טענה אחת שכזאת; ולו טענה אחת שכזאת, עם שם שאומרת לי: אני נפגעתי.

פנינה תמנו: אז לכן, נא להיזהר בדברים האלה.

מירי רגב: - - -

פנינה תמנו: לעניין הסוכנות היהודית, מ-2012 העמותה הזאת בתוך העניינים.

פנינה תמנו: גם בתקופה שאתם הייתם בממשלה, אף שר קליטה לא הכניס את הסוכנות היהודית לתמונה.

פנינה תמנו: אני אמרתי שזה לקוי שמוסדות המדינה – בטח מוסד לאומי – לא נכנסים לתמונה, ולכן הכנסתי את הסוכנות היהודית לתמונה.

פנינה תמנו: ובעזרת השם - -

מירי רגב: - - -

פנינה תמנו: הסוכנות היהודית בתמונה.

מיקי לוי: תודה, חברת הכנסת רגב.

פנינה תמנו: היא תגביר את הקצב.

פנינה תמנו: הסוכנות היהודית תגביר את הקצב - -

מירי רגב: - - -

מיקי לוי: השרה, בבקשה לא לנהל שיח.

מיקי לוי: לתת תשובה וזהו.

פנינה תמנו: אני רק אומר לסיום ולסיכומו של דבר: הייתי השרה הראשונה שהכניסה לפני כשנה את הסוכנות היהודית לתמונה.

פנינה תמנו: אמשיך להכניס אותה.

פנינה תמנו: בעניין הדיינים – הרבנות שולחת משלחת דיינים, כך בדרך כלל זה נעשה, והם אלה שמאשרים.

מירי רגב: תכניסו דיינים של העדה, שקיבלו את האישור של הרבנות - - -

פנינה תמנו: אני לא קובעת לרבנות אילו דיינים הם שולחים.

פנינה תמנו: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

מירי רגב: - - -

מיקי לוי: נא לפנות לשר לענייני דת.

מיקי לוי: תודה.

מירי רגב: - - - אנו מטפלים בהם כמו שאנחנו מטפלים בעדה האתיופית.

פנינה תמנו: לא לרמוז שאני מפלה.

פנינה תמנו: השרה רגב, אהובים עליי כל העולים מהעולם, וזה לא משנה מה עדתם.

פנינה תמנו: אנחנו מסכמים את השנה, היום התבשרתי שעברנו את ה-27,000 עולים, היום אנחנו עומדים על 27,050.

פנינה תמנו: זו בשורה טובה, וכולם יקרים לי.

פנינה תמנו: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשרה.

מיקי לוי: << שאילתה >> 85.

מיקי לוי: עליית מדד תשומות הבניה << שאילתה >>

בצלאל סמוטריץ': אפשר, אדוני היושב-ראש?

מיקי לוי: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אדוני השר, ביום חמישי האחרון פורסם כי מדד תשומות הבנייה עלה שוב ב-0.5%.

בצלאל סמוטריץ': עלייה זו מצטרפת לעלייה היוצאת דופן במדד מאז תחילת שנת 2021 – ב-5.3%.

בצלאל סמוטריץ': עלייה חדה כזאת משפיעה ישירות על מחירי הדירות, ובאופן משמעותי.

בצלאל סמוטריץ': זאת ועוד, בשנת 2021 חלה עלייה משמעותית, של למעלה מ-10% במחירי הדיור.

בצלאל סמוטריץ': ברצוני לשאול: 1.

בצלאל סמוטריץ': מה בכוונתך לעשות כדי לבלום את העלייה בחודשים הקרובים?

בצלאל סמוטריץ': 2.

בצלאל סמוטריץ': מה בכוונת הממשלה לעשות במטרה לעצור את עליית המחירים הגורמת לעליית המדד?

בצלאל סמוטריץ': תודה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת וחבר הכנסת סמוטריץ', קודם כול, צריך לעשות קצת סדר.

זאב אלקין: כשאנחנו מדברים על מדד תשומות הבנייה אנחנו לא מדברים על מדד שמשקף את עליית מחירי הדיור, כפי שציינת.

זאב אלקין: מחירי הדיור עלו פי שניים מהמדד.

זאב אלקין: מדד תשומות הבנייה משקף רק את עליית – החומרים שמשמשים לבניית הדירה.

זאב אלקין: לכן דווקא לגבי המרכיב הזה אין לך כמעט מה לעשות, כי הוא תוצאה של מחיר בשוק של מוצרים שונים, שאגב, חלקם הגדול התייקרו בגלל התייקרות משמעותית מאוד של ההובלה הימית בתקופת הקורונה.

זאב אלקין: יש עלייה של מאות אחוזים בעלות של ההובלה בעולם בכלל.

זאב אלקין: זה משפיע על כל מיני תהליכים בתחום המסחר, בין השאר על המחירים של החומרים שמגיעים לכאן מחוץ לארץ.

זאב אלקין: כמובן, זה בא מיידית לידי ביטוי גם במדד תשומות הבנייה כי זה משפיע על מחיר המוצר.

זאב אלקין: אגב, צריך לציין שזאת אחת הסיבות – לא היחידה, אבל אחת מהסיבות – שבכלל בכל מדינות ה-OECD עליית מחירי הדיור בתקופה הזאת של קורונה או טיפה פוסט-קורונה היא אפילו הרבה יותר גבוהה מאשר אצלנו.

זאב אלקין: זאת אומרת 10% אצלנו זה בין המדינות שהעלייה היא מהנמוכות יחסית במחירי הנדל"ן; חלק מזה זה הסיפור הזה – עלייה של ההובלה הימית, וחלק זה המחיר הנמוך מאוד של הכסף להשקעה בנדל"ן שהוא תוצאה של הריבית של הבנק האמריקני שמשתרשר אחר כך למחיר הנמוך יחסית של הכסף ליזמים בתחום הנדל"ן בכל המדינות וחוסר אטרקטיביות של ההשקעה באפיקים הבנקאיים לעומת ההשקעה בנדל"ן.

זאב אלקין: הכסף הזול עושה פה שתי פעולות ששתיהן נגדנו, נגד הסיפור הזה של מחיר הדירות; כי מצד אחד, קל ליזם לקבל הלוואה בריבית מאוד נמוכה ולהשקיע הרבה כסף בפרויקט נדל"ני, וזה, כמובן, מגדיל את התחרות ומעלה את המחירים, ומצד שני, ליזמים ולמשקיעים אין אפיקי השקעה אטרקטיביים בהשוואה לאפיק השקעה בתחום הנדל"ן.

זאב אלקין: אחרי ההקדמה הזאת, מה כן אפשר לעשות בתחום מדד תשומות הבנייה?

זאב אלקין: לאחרונה התקיים דיון מאוד משמעותי אצלנו במשרד בסוגיה הזאת, גם במסגרת הדיון על תיקונים אפשריים בחוק המכר שהוא זה שמגן על זכויות הקונים.

זאב אלקין: היום הרבה מאוד קבלנים במדינת ישראל מצמידים את מחיר הדירה למדד תשומות הבנייה.

זאב אלקין: יש פה תרגיל מסוים, כי חלק גדול מאוד ממחיר הדירה זה מחיר הקרקע.

זאב אלקין: מחיר הקרקע לא עולה בגלל הובלה ימית או בגלל עלייה - - -

בצלאל סמוטריץ': גם מחיר הקרקע לא יורד - - -

זאב אלקין: וגם הרווח הקבלני, הרווח היזמי.

בצלאל סמוטריץ': - - - 30% - - -

זאב אלקין: בוודאי, בוודאי.

זאב אלקין: לכן אנחנו קיימנו, בדיוק – מבחינה זאת כיוונו לדעת גדולים, חבר הכנסת סמוטריץ'.

זאב אלקין: לא שאלת את זה ישירות בשאילתה, אבל אני מניח - -

בצלאל סמוטריץ': אני מוגבל ל-40 מילים.

זאב אלקין: - - אבל אני מניח שלזה התכוונת – אז ניחשתי למה התכוונת.

זאב אלקין: אנחנו בהחלט מקיימים עכשיו דיונים על תיקון חקיקה אפשרי שיחייב את הקבלנים, אם הם רוצים, להצמיד למדד תשומות הבנייה רק את העלות של החומרים של הבנייה ולא את שאר המרכיבים, שהם עלות העבודה, עלות הקרקע, וכמובן הרווח היזמי.

בצלאל סמוטריץ': - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ', זאת שאלת המשך?

מיקי לוי: אז תיגש, בבקשה, אתה יכול לגשת.

זאב אלקין: לא, עוד לא סיימתי.

זאב אלקין: כמובן, שינוי כזה, של הגבלה בחוק של היכולת להצמיד את כל מחיר הדירה למדד תשומות הבנייה, הוא יגן על הדייר.

זאב אלקין: כי כשאומרים לרוכש זה נראה לו הגיוני.

זאב אלקין: אומרים לו: מצמידים לך למדד הבנייה.

זאב אלקין: מי שקונה דירה לא חושב על הדקות הזאת, אבל בסוף זה יכול לעלות לו הרבה כסף בהיקף העלות המלאה של הדירה.

זאב אלקין: מצד שני, הרצון של הקבלן להצמיד גם הוא מובן, כי תהליך הבנייה לוקח זמן, לפעמים כמה שנים מחתימת החוזה.

זאב אלקין: לכן יזם או קבלן רוצה להגן על עצמו משינוי המחירים.

זאב אלקין: אבל ההגנה צריכה להיות רק על מה שמשתנה באמת.

זאב אלקין: מחיר הקרקע לא משתנה, כפי שאמרנו.

זאב אלקין: אז, בהחלט, תיקון כזה נשקל על ידינו, ואני אשמח שאם נחליט להביא אותו גם האופוזיציה תתגייס ותעזור לנו להעביר אותו.

זאב אלקין: הנקודה הנוספת כתגובה שלנו לנושא של מדד תשומות הבנייה היא החלטה שהצלחתי להעביר במועצת רמ"י שבשונה ממחיר למשתכן – לא להצמיד את הדיור לזכאים במסגרת תוכנית מחיר המטרה למדד תשומות הבנייה, אלא הוא מוצמד למדד המחירים לצרכן פלוס 1%.

זאב אלקין: לפי ההערכה שלנו והבדיקה שעשינו, זה הרבה יותר מיטיב עם הרוכש.

זאב אלקין: זאת הייתה אחת הבעיות במחיר למשתכן, שבסך הכול הייתה תוכנית חשובה ומבורכת אבל היו לה כמה לקחים שהפקנו ממנה.

זאב אלקין: זה היה אחד הלקחים, ואני נלחמתי להיפרד מההצמדה הזאת.

זאב אלקין: מחיר המטרה מחושב לפי שומה של שנת 2020, שזה, אגב, גם רווח, אפרופו שאלתך השנייה – מה אנחנו עושים כדי להתמודד עם מחירי הדירות.

זאב אלקין: אנחנו מפעילים תוכנית החל מ-1 בנובמבר של הנחות של מאות אלפי שקלים לזוגות צעירים.

זאב אלקין: ההנחה עובדת כך: לוקחים את השומה על הדירה במקום הספציפי ששם קבלן ניגש למכרז – לפי הערכים של שנת 2020, שזה משמעותי מאוד, כי זה למעשה לפני עליית המחירים האחרונה; מחשבים את ההנחה של 20% או עד גובה 300,000 שקל, שזה גובה ההנחה המקסימלי, וקבלן מתחייב למכור 60%–65% מהדירות – תלוי איפה זה נמצא בדיוק – במחיר הזה.

זאב אלקין: מחיר קבוע מינוס הנחה של 20%, ופעם בשנה תהיה עוד פעם הצמדה למדד המחירים לצרכן פלוס 1%, גם של השומות.

זאב אלקין: זאת אומרת לא תהיה הצמדה גם של השומות למדד הבנייה.

זאב אלקין: אז גם כאן בתהליך הזה הוצאנו את מדד תשומות הבנייה מחוץ למשחק, בשונה ממה שהיה במחיר למשתכן, בדיוק לאור הנסיבות שעליהן אתה דיברת.

זאב אלקין: יש פה גם רווח צדדי של קבלנים – פחות שווה לקבלנים לחכות.

זאב אלקין: פחות שווה להלין את הקרקע, פחות שווה לעשות התדיינות ארוכה מול הרשות המקומית על הוספת זכויות, כי ברגע שההצמדה היא לא לטובתו של הקבלן שווה לסיים את הפרויקט כמה שיותר מהר, לגלגל את הכסף ולרכוש זכויות לפרויקט הבא, ולזרז את מעגל החיים.

זאב אלקין: לצערי, הנסיבות הקודמות אפשרו לקבלנים דווקא ליהנות לא רע מההארכה של התקופה של הבנייה ולהפיל את זה לפעמים על רשויות מקומיות שלא נתנו להם את הזכויות שהם דרשו בהתדיינות בלתי פוסקת.

זאב אלקין: עכשיו הנוסחה הכלכלית היא כזאת שלא שווה לחכות, שזה היה חלק מהשינויים שרצינו להכניס במסגרת ההיערכות למחיר המטרה.

זאב אלקין: לגבי שאלתך השנייה, איך פועלת הממשלה במטרה לעצור את עליית המחירים.

זאב אלקין: כמובן, הדבר המרכזי ביותר זה היצע.

זאב אלקין: הסיבה לעליית מחירים – שתיים ציינתי – זו העלייה האמיתית של מוצרי בנייה, שמיובאים מחו"ל בגלל הובלה ימית וכסף זול בכל העולם.

זאב אלקין: אבל הסיבה השלישית הייתה פנימית שלנו, ישראלית, וזה היעדר תקציב המדינה ואי-השקעה בתשתיות הבנייה, קרי: כיתות, כבישים.

זאב אלקין: ראשי רשויות מצאו את עצמם בשנתיים שבהן לא היה תקציב מדינה בלי תוכניות החומש גם במשרד התחבורה וגם במשרד החינוך ובלי אחוזי הקצאה לטובת שכונות חדשות.

זאב אלקין: למעשה, הם מצאו את עצמם במצב שהמדינה לא סיפקה להם מה שהם היו בטוחים שתספק – כבישים וכיתות.

זאב אלקין: התגובה לזה הייתה טבעית מצד ראשי הרשויות – הם הפסיקו לשווק.

זאב אלקין: לכן אנחנו נמצאים במצב שבשנה שעברה, למשל, שווקו רק 50,000 יחידות דיור, כאשר בתקופה של כחלון הגענו לשיא של 70,000.

זאב אלקין: במקום לעלות הייתה ירידה כלפי מטה.

זאב אלקין: זה, כמובן, מייד השתקף בפערים עצומים בין היצע לביקוש וגם צפי של השוק לפערים, ובא לידי ביטוי בעלייה חדה של 10% במחירי הדיור.

זאב אלקין: כשנכנסתי לתפקיד, חבר הכנסת סמוטריץ', דיברתי על כך שאני צופה מראש סדר גודל של 10%, ואנשים היו בטוחים שאני הוזה.

זאב אלקין: זה בדיוק מה שקרה.

זאב אלקין: איך ידעתי?

זאב אלקין: כי ראיתי מה הפערים בין היצע לביקוש, ודבר שני, ראיתי מה משלמים על הקרקע במכרזים של רמ"י בתקופה שנכנסתי לתפקיד.

זאב אלקין: כדי להתמודד עם הנושא הזה, הכלי המרכזי הוא הגדלת ההיצע.

זאב אלקין: אני יכול לבשר לך היום, חבר הכנסת סמוטריץ', שהגענו למצב שעד סוף השנה הזאת, שנת 2021, אנחנו נשווק קרוב, ואולי אפילו נעבור את הרף הזה של 100,000 יחידות דיור – פי שניים מהשנה שעברה, ובערך ב-50% יותר מהשיא הישראלי שהיה בתקופה של - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

זאב אלקין: שיווקים, שיווקים.

זאב אלקין: היתר בנייה זה לוקח זמן.

זאב אלקין: אני לא יודע להשפיע על היתר בנייה בטווח הזמן הזה.

זאב אלקין: אבל גם על השיווקים.

זאב אלקין: שוב, כשנכנסתי לתפקיד דיברתי על 60,000–70,000 כיעד.

זאב אלקין: כולם צחקו עליי, ואמרו שבשנה שעברה היו 50, זה אמצע שנה, הנתונים בתחילת השנה היו על הפנים, ואין סיכוי שתגיעו אפילו ל-50–60, איזה 60–70?

זאב אלקין: אנחנו היום ב-100 אלף.

זאב אלקין: זאת מהפכה שלמה.

זאב אלקין: אנחנו גם לא מתכוונים לעצור.

זאב אלקין: אם דיברנו על יעד של התוכנית הממשלתית של ממוצע 150,000 לשנה, זה מה שצריך כדי לענות על הביקושים.

זאב אלקין: לשנה הבאה קבענו יעד גבוה מזה, של 84,000 שיווקים.

זאב אלקין: אלה רק שיווקים בקרקעות חדשות, לא כולל התחדשות עירונית, לא כולל אפיקים אחרים ליצירה של - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

זאב אלקין: אוה, לצערי, כמעט כולם.

זאב אלקין: זאת אומרת שהשוק חם כל כך, שהכול תופס היום, כולל גם בפריפריה הרחוקה.

זאב אלקין: לכן השיווקים האלה, דווקא רוב הסיכויים שכולם גם יהפכו לעסקאות.

זאב אלקין: אגב, גם בעולם העסקאות אנחנו השנה מגיעים למספר שיא של כל הזמנים במדינת ישראל, 60,000 עסקאות; שנה שעברה זה היה סביב 25,000, לצורך ההשוואה, כדי שתראה את ההבדלים ואת הפערים.

זאב אלקין: פי שניים משנה שעברה כבר עברנו מזמן בעולם של העסקאות, אפילו יותר בולט מהעולם של השיווקים.

זאב אלקין: וכמובן הכלים האלה הם הכלים שמאפשרים לנו להתמודד עם משבר הדיור, כמובן יעדים בתחום התכנון, שאני מקווה שגם נצליח לעמוד בהם – כ-125,000 יחידות מתוכננות כל שנה לארבע השנים הקרובות.

זאב אלקין: יש יעדים משתרשרים שהצגנו לארבע שנים, במסגרת הצגה של תוכנית לאומית לדיור, משותפת – של שר האוצר, שלי ושל שרת הפנים, לפני כחודש ומשהו; ואישרנו השבוע ביום ראשון בקבינט הדיור את היעדים לשנת 2022, שהם מאוד מאוד שאפתניים, אבל לחצתי על כל המסגרות לקחת על עצמן יעדים שאפתניים, כי אני מאמין שעדיף יעד מאוד שאפתני ומקסימום טיפה לא תגיע אליו, מאשר יעד שאתה בוודאות יכול כבר עכשיו להגיד שהשגת, אבל הוא לא מחייב אותך לרוץ קדימה.

זאב אלקין: והשנה אנחנו שברנו את היעדים של עצמנו, כן?

זאב אלקין: ומגיעה פה מילה טובה גם למנכ"ל רמ"י מר ינקי קוינט, שהתאבד על זה, וגם למנכ"ל משרד השיכון אביעד פרידמן, ששניהם פשוט עברו עיר-עיר ושכנעו ראשי ערים לשחרר, אחרי שהממשלה עשתה את שלה, אחרי שבתקציב שאושר היו השקעות דרמטיות בתשתיות תומכות בנייה, גם בחינוך וגם בכבישים.

זאב אלקין: לכן הכלי הראשון הוא זה, והוא כמובן ישפיע על השוק בקצב כזה או אחר, אבל כששוק רואה בנייה ושיווקים בכזה היקף, כמובן הוא יגיב.

זאב אלקין: אגב, אפרופו שאלתך, אנחנו גם משנים את שיטת הספירה של השיווקים.

זאב אלקין: אני יכול פה לבשר, אולי לראשונה, לא דיברתי על זה קודם, שקיבלנו החלטה שהחל מהשנה הקרובה, מ-2022, אנחנו לא נספור מודעות בעיתונים כשיווקים אלא נספור חוברות, כי רק אז אפשר לצאת למכרז אמיתי.

זאב אלקין: אני נגד ישראבלוף, לכן גם המספר ששמתי לשנה הבאה זה 84,000 ולא 100,000 שיש השנה, כי השנה זה 100,000 מודעות.

זאב אלקין: בכל זאת יש דרך ממודעה לחוברת, ולפעמים כל מיני תקלות טכניות או סיבוכים טכניים מעכבים את החוברת, ומודעה יש, חוברת אין; אין חוברת, אין מכרז אמיתי.

זאב אלקין: המודעה היא רק הכרזה על הכוונה לקיים שיווק, ולכן אני מעביר את כל המערכת, גם של רמ"י וגם של משרד השיכון, לספירה של חוברות.

זאב אלקין: אני בעד מספרים אמיתיים ולא בעד מספרי ישראבלוף, אז גם יהיה הרבה יותר קל לדעת מה באמת קורה בתחום הזה, כי אני מכיר הרבה מודעות ששלוש שנים אחרי זה אין גם שיווק שמגבה את אותה מודעה, אין שיווק אמיתי, אין חוברת.

זאב אלקין: כמובן זה כלי ראשון.

זאב אלקין: כלי שני הוא התחדשות עירונית.

זאב אלקין: אנחנו מגבירים בצורה דרמטית את ההיקפים של ההתחדשות העירונית.

זאב אלקין: אנחנו רוצים להגיע למצב שכ-25% מהדירות החדשות במדינת ישראל יבואו מהעולם של התחדשות עירונית.

זאב אלקין: יש השקעת כסף משמעותית לזה, סיוע לערים שמקדמות התחדשות עירונית בהיקפים גדולים, כמו סוג של הסכמי גג, הסכמי מסגרת כאלה, לעיר שלוקחת על עצמה יעדים גבוהים בהתחדשות עירונית; פעם ראשונה התחדשות עירונית בפריפריה, כי שם כלכלית זה לא עובד, צריך סיוע של המדינה; ועוד שורה של צעדים בתחום של התחדשות עירונית, שגם הם יגבירו את היצע הדיור בתחום הזה.

זאב אלקין: מוצר נוסף, גם עליו רק על רגל אחת, זה מושג של דיור להשכרה לטווח ארוך, שגם הוא מאוד חשוב.

זאב אלקין: גם הרפורמה שאתם אישרתם בחוק ההסדרים האחרון, של עידוד גורמים מוסדיים להיכנס לשוק של השכרה לטווח ארוך, וגם פעילות נמרצת של חברת דירה להשכיר, שהשנה שיווקה כ-6,500 יחידות דיור, דיור השכרה לטווח ארוך, שאגב, רבע מהן יהיו בהנחה לשוכרים.

זאב אלקין: לשנה הבאה שמנו לה יעד של 10,000 בקבינט הדיור ביום ראשון.

זאב אלקין: לצורך השוואה, 6,500 זה כמעט כל מה שהחברה הזאת שיווקה דיור להשכרה לטווח ארוך - - -

בצלאל סמוטריץ': - - - גם ביו"ש, כמו שהתחייבתם לוועדה?

זאב אלקין: כרגע זה יעד ארצי, בהתאם לזמינות של הפרויקטים, כן.

זאב אלקין: חבר הכנסת סמוטריץ', הרי בסוף הבחירה תהיה בין לשווק למכירה לבין לשווק להשכרה, ודווקא ביו"ש הרבה ראשי רשויות מעדיפים למכירה ולא להשכרה, כי יש - - -

בצלאל סמוטריץ': - - - יש מודיעין עילית, ביתר עילית ואריאל, שמעדיפים - - -

זאב אלקין: יש יתרונות וחסרונות, אבל אתה צריך קרקע מתוכננת, כן?

זאב אלקין: זאת אומרת, זה אותו דבר, או שאתה משווק את זה למכירה או להשכרה.

זאב אלקין: לעומת זאת, המקומות שבוודאי יש צורך גדול בדיור להשכרה הם כמובן אזורי יוקרה, למשל מקומות כמו תל אביב, ושם אני לא מפעיל תוכנית של הנחה, כי מי שקונה בצפון תל אביב לא צריך הנחה, סיוע ממני כמדינה בהנחה.

זאב אלקין: אבל אני כן מעוניין להלביש על קרקע המדינה באזורים האלה הרבה דיור השכרה לטווח ארוך במסגרת של דירה להשכיר.

זאב אלקין: זה, ככה, על קצה המזלג ועל רגל אחת, בנוסף לתוכנית מחיר מטרה שדיברתי עליה קודם, הפעולות השונות שאנחנו נוקטים כדי להתמודד עם עליית המחירים שדיברת עליה.

מיקי לוי: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני השר.

בצלאל סמוטריץ': ברשותך שתי שאלות המשך על שני התחומים שדיברת.

בצלאל סמוטריץ': ראשית, בניגוד למה שאדוני אמר, מדד תשומות הבנייה מורכב מ-44% חומרי הגלם - -

זאב אלקין: קיבלתי, קיבלתי את זה, כן, כן.

בצלאל סמוטריץ': - - 43% כוח עבודה.

בצלאל סמוטריץ': בכוח עבודה יש לממשלה לא מעט מה להשפיע, זה כמעט חצי מהמדד, הן אם זה בעובדים תושבי יהודה ושומרון, הן אם זה בתוספות של עובדים זרים, והן אם זה בהקלה של התנאים.

בצלאל סמוטריץ': בסופו של יום, השוק הזה הוא שוק מאוד מורכב וכמעט מחצית מהממד נשענת – זה דבר שיש לכם השפעה.

בצלאל סמוטריץ': גם במה שנוגע לחומרי הבנייה, חומרי הגלם, יש השפעה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, נכנסה בדיוק שרת התחבורה.

בצלאל סמוטריץ': התורים המאוד-ארוכים, שיש עכשיו, בשבועות האחרונים, בחודשיים האחרונים, נניח בנמל אשדוד – אנחנו הולכים לשבור את השיא, אני מקווה שאני לא טועה, של כמעט 50 ימי המתנה.

בצלאל סמוטריץ': זה דבר הזוי לחלוטין.

בצלאל סמוטריץ': זה מייקר, מעבר להתייקרות העולמית שאני מכיר במחירי שינוע סחורות בין-לאומיות.

בצלאל סמוטריץ': גם בתחומים האלה יש מה לעשות, ואגב, אם אנחנו באמת במשבר דיור כזה גדול, אפשר גם לחשוב על הקלה במכסים של חומרי גלם, בדיוק כמו שנותנים הקלה במחירי קרקע.

בצלאל סמוטריץ': אני אכן כיוונתי בשאילתה להצמדה למחירי תשומות הבנייה, שכפי שאדוני אמר, נכונה ביחס ל-30%–35% ממחיר הדירה, בלי מחיר הקרקע ומחיר הרווח הקבלני.

בצלאל סמוטריץ': תמיד אנחנו נזהרים בהגבלת חופש חוזים, אבל במצב כזה לדעתי אין מנוס מחקיקה כזאת שאדוני מדבר עליה.

בצלאל סמוטריץ': אני רק מציע לנסות לפתור במסגרת הזאת עוד בעיה שנוגעת למשכנתאות.

בצלאל סמוטריץ': היום בנק ישראל מגביל זוג צעיר, דירה ראשונה, 75% מימון משכנתה.

בצלאל סמוטריץ': המשכנתה שנחתמת בשלב שבו אני חותם על ההסכם עם הקבלן, לפעמים זה עוד לפני שיש היתר בנייה על הנייר, היא לא כוללת הצמדה לשום דבר.

בצלאל סמוטריץ': יכולות לעבור לפעמים שלוש וארבע שנים, וזה יכול להיות הפרש של 15% פתאום, ועכשיו זוג צעיר צריך להביא עוד 100,000–150,000 שקל, שאין לו אותם מהון עצמי, והמשכנתה לא גדלה ביחס לגדילה בעלות.

בצלאל סמוטריץ': אני מציע לנסות להסדיר, אני לא יודע אם צריך חוק או אפשר דרך בנק ישראל, אבל לתת את הדעת גם על זה; אותו מרכיב שיישאר צמוד למדד התשומות, לייצר מצב שהמשכנתה באותו אחוז שאנחנו מממנים תגדל גם במדד הזה.

בצלאל סמוטריץ': הדבר הנוסף, מאחר שאני רק אמור לשאול שאלה, אני לא רוצה עכשיו לדון על כל מה שאמרת.

בצלאל סמוטריץ': גם כשלא היה תקציב היו בסוף תשתיות תחבורה, את זה אני מכיר, בדרך כלל מה שקרוי נתיב לדירה, מהתקציב של רמ"י מול הכנסות משיווקים.

בצלאל סמוטריץ': זה היה גם כשלא היה תקציב מדינה, וכפי שאמרת אתה בעצמך, אין הלימה בין שיווקים לבין היתרי בנייה.

בצלאל סמוטריץ': העובדה שלא היו שיווקים לא קשורה דווקא לעובדה שראשי רשויות לא נתנו היתרי בנייה, זה קורה בשלבים מאוחרים יותר.

בצלאל סמוטריץ': אני כן חושב שיש לנו כמדינה הרבה מה לעשות ביחס למחירי הקרקע, מעבר לסבסוד כמו מחיר מטרה, כי מחיר מטרה מסבסד לזוג צעיר שזכאי לדירה, הוא לא משפיע על המחירים ברמה הרוחבית, שהם, כמו שאמרת נכון, פונקציה של היצע וביקוש.

בצלאל סמוטריץ': בסוף המדינה היא המרוויח הכי גדול מעליית מחירי הדיור.

בצלאל סמוטריץ': קח את המכרזים שהוציאו עכשיו בגוש הגדול, איפה שהיה שדה דב שם בתל אביב.

בצלאל סמוטריץ': השיווקים היו למעלה מפי שניים מההערכה שעל בסיסה נחתם הסכם שוה"ם 3, ופה אני חושב שאם רמ"י תחליט שהיא שולטת במחירים ולא מוציאה אותם למכרז של כל המרבה במחיר – וזה תמיד מביא לטיפוס מחירים בעולם שההיצע איננו מספק וייקח עוד הרבה שנים, גם אם תגיעו ל-84,000 ואפילו אם תגיעו ל-100,000 שיווקים בשנה – ייקח הרבה שנים לגשר על כל הפערים אחורה.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שצריך לייצר כאן הסדרת מחירים.

בצלאל סמוטריץ': כן, רמ"י צריכה לשווק את הקרקע במחירים הרבה הרבה יותר זולים.

בצלאל סמוטריץ': היא בסוף השחקן המרכזי ביותר, שמחזיק בהכי הרבה קרקעות.

בצלאל סמוטריץ': זה יקרין כמובן גם למחירי הקרקעות הפרטיות, וממילא כל מחירי הדיור.

בצלאל סמוטריץ': תודה, וסליחה שהארכתי, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': התשובה גם הייתה ארוכה.

זאב אלקין: אני מנסה לתת תשובה עניינית, חבר הכנסת סמוטריץ'.

זאב אלקין: לגבי כוח עבודה, אכן אתה צודק, וגם בנושא הזה הממשלה החדשה קיבלה החלטה תקדימית דווקא, ממש תוך חודש וחצי ראשונים לפעילותה.

זאב אלקין: עברה החלטה בממשלה שנלחמו עליה בעבר ולא הצליחו להעביר בגלל התנגדות של אגף תקציבים, לתוספת של 30,000 ידיים עובדות לשוק הבנייה, חצי מזה עובדים פלסטינים, וחצי מזה עובדים זרים.

זאב אלקין: כשהתחלנו לגלגל את ההחלטה, התאחדות בוני הארץ לא האמינה בכלל שיש סיכוי שנגיע לכאלה מספרים.

זאב אלקין: אמרו לנו שאם יהיו 10% מזה, גם זה הישג אדיר.

בצלאל סמוטריץ': למה - - -

זאב אלקין: בגלל הגישה הכללית של אגף התקציבים, של צמצום כמות העובדים הזרים כתפיסה בסיסית – אדוני מכיר את זה – כדי לדחוף יותר את העובדים הישראלים לשוק העבודה כאן.

זאב אלקין: זה תמיד המתח.

זאב אלקין: אבל תחום הבנייה בעבודות רטובות הוא בסך הכול תחום שכולנו יודעים שהוא לא הולך עם עובדים ישראלים, ולכן זו אשליה לצפות.

זאב אלקין: כבר ניסו הכול.

זאב אלקין: אומנם בהחלטה הזו הכנסנו צעדים ומחשבה איך בכל זאת ניתן להביא להכשרה של יותר עובדים ישראלים.

זאב אלקין: אגב, הגדלת כמות העובדים הזרים גם מגדילה את כמות העובדים הישראלים, כי זה מגדיל את היקף הפרויקטים שאפשר לנהל בו-זמנית.

זאב אלקין: זה גם מקצר את לוחות הזמנים של הבנייה מ-31 חודש כך זה היום שזו הזיה.

זאב אלקין: המטרה היא להגיע ל-21 חודש בממוצע, איפה שהיינו בשנות התשעים, ואין סיבה לא לעשות את זה.

זאב אלקין: אגב, זה בעיקר סוגיה של מספר הידיים העובדות.

זאב אלקין: לכן, גם בתחום הזה התקבלה החלטה מהפכנית.

זאב אלקין: הביצוע שלה כבר מתקיים.

זאב אלקין: תחום העובדים הזרים מחו"ל – אדוני יודע שהוא מוגבל במסגרת הסכמים של משרד החוץ, שנחתמו עם כמה מדינות.

זאב אלקין: עם אותן מדינות שיש הסכמים, יש כרגע תהליך של גיוס של עובדים במסגרת המקצועות הרלוונטיים, שניתנו לשנים הקרובות באותה החלטת ממשלה שעברה.

זאב אלקין: אז גם כאן הייתה מהפכה.

זאב אלקין: בתחום המשכנתאות – אתה צודק לחלוטין.

זאב אלקין: הרגולטור פה זה בנק ישראל, זה לא אנחנו.

זאב אלקין: גם אם זה החלטה וגם אם זה חקיקה, משרד השיכון לא מוסמך לנהל - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

זאב אלקין: יש לי לא מעט סוגיות מול בנק ישראל שאנחנו מנסים לקדם.

זאב אלקין: הם גורם מאוד עצמאי.

זאב אלקין: אגב, נשמח לכל סיוע מוועדת הכספים בנושא הזה.

זאב אלקין: אם כבר נגעת, יש נושא חשוב אפילו יותר וזו הסוגיה של הון עצמי על הדירות הזולות.

זאב אלקין: אני מאלה שסבורים שזה לא פשע לחשוב מחדש על האופציה של 90% הון עצמי, בדירות שהמחיר שלהן יהיה מוגבל ויתייחס בעיקר לדירות זולות לזוגות צעירים – אפילו אם זה רק פריפריה.

זאב אלקין: אבל לפחות שזוג צעיר במדינת ישראל, שאין לו הון עצמי של 25%, יוכל בכל זאת לקנות לעצמו דירה ראשונה במחיר סביר.

זאב אלקין: הרי הסיפור – אני קניתי ב-90% בזמנו, ובלי זה לא הייתי קונה, כשהייתי עולה חדש צעיר כאן במדינת ישראל.

זאב אלקין: ולכן, האירוע הזה הוא משמעותי בעיניי ואנחנו נשמח לסיוע של ועדת הכספים של הכנסת בנושא הזה.

זאב אלקין: כי כל הסיבה להגדלת אחוז ההון עצמי, נבעה מפחד של בנק ישראל, מתופעות דומות למשבר האמריקני.

זאב אלקין: אבל זה רלוונטי יותר לדירות יקרות.

זאב אלקין: בדירות זולות בפריפריה זה פחות משמעותי, ושם אפשר לאפשר לעצמנו יותר משחק.

זאב אלקין: ויכול להיות שאפשר לייצר פה מדרגה, עם רגולציה שונה, שתיתן פתרון לזוגות צעירים, שכן אין להם מאיפה להביא מהבית את מאות אלפי השקלים, שאולי נדרשים כדי לרכוש דירה – אפילו היום בפריפריה, במחירים הנוכחיים.

זאב אלקין: לגבי הסוגיה של תשתיות ושיווקים – אדוני טועה.

זאב אלקין: לראש עירייה יש יכולת לעכב גם שיווק, לא רק היתרים.

זאב אלקין: אומנם לא פורמלית, אבל בדרך כלל לא מוציאים שיווקים בלי הסכמות עם ראשי ערים.

זאב אלקין: זה הנוהג.

זאב אלקין: יש מקומות שאנחנו שומרים על זה, אבל זה מספר מאוד מצומצם.

זאב אלקין: אכן, השיווקים נעצרו, לא רק ההיתרים.

זאב אלקין: הינה, המספר של 50,000 בעצמו יוכיח.

זאב אלקין: את זה היה צריך לשחרר.

זאב אלקין: זה נכון שרמ"י קיבל החלטה לקראת סוף הקדנציה של הממשלה הקודמת של נתיב לדירה.

זאב אלקין: גם על זה היו הרבה ויכוחים עם משרד האוצר, שאפשר תקצוב מסוים בתחום התחבורה בלבד.

זאב אלקין: זה לא פתר את נושא הכיתות.

זאב אלקין: גם בתחום התחבורה הסכום הזה לא מספיק.

זאב אלקין: הסכום שהיום אנחנו באים איתו לשוק הוא גם וגם.

זאב אלקין: הוא גם שיעור משמעותי מתוכנית החומש לתחבורה, וגם נתיב לדירה, שמתכנסים ביחד, כדי לתת את כל הפתרונות התחבורתיים, ואז כמובן הביטחון של השערים הוא הרבה יותר גדול, ורואים את זה במספרים של השיווקים.

זאב אלקין: לגבי הסוגיה של ויתור על ההכנסות מהקרקע – אנחנו שם.

זאב אלקין: צריך להבין שהסיפור של מחיר המטרה, הרי היזם והקבלן בסוף מגלם את זה בהצעה שלו בקרקע, וההנחה היא רק על הנייר על 300,000 שקל.

זאב אלקין: בפועל היא תהיה 400 או 500 בגלל סוגיות ההצמדה.

בצלאל סמוטריץ': - - -

זאב אלקין: כי אדוני דיבר על עליית מחירים אפשרית של 15%.

זאב אלקין: המשמעות של זה היא שהיזם ישלם הרבה פחות על הקרקע.

זאב אלקין: לפי הערכות שונות רמ"י ומדינת ישראל ויתרו על בין 12 ל-20 מיליארד שקל הכנסות לשנים הקרובות, כשאישרו את התוכנית של מחיר המטרה.

זאב אלקין: זה היקף הוויתור.

זאב אלקין: הוא דרמטי מאוד.

זאב אלקין: כמובן היה לא פשוט לשכנע את אנשי אגף התקציבים בוויתור הזה, אבל בעיניי זה הכרחי ונדרש.

זאב אלקין: להכניס פשוט רגולציה ישירה, כפי שאתה מציע, ולהגביל את מחיר הקרקע, זה אירוע מורכב – סוציאליסטי מדי בעיניי.

זאב אלקין: וגם השאלה: אז איך אתה בוחר יזם?

זאב אלקין: לפי איזה קריטריון?

בצלאל סמוטריץ': - - - מחיר המטרה, לא רק - - -

זאב אלקין: זה מה שעשה מבחינה מסוימת המחיר למשתכן, אבל זה בסוף לא עצר גם את המחירים על הקרקע, כי עדיין הייתה תחרות גם בזה וגם בזה.

זאב אלקין: לא בטוח שזה נכון.

זאב אלקין: אני מעדיף ללכת על מחיר פיקס ולדעת, ולייצר ודאות לרוכש, מאשר להשאיר את זה לתחרות בין היזמים, כי ככה אני לפחות יודע שהנחה בסדר גודל כזה בשיעור גבוה של הדירות תקרה.

זאב אלקין: אבל אפשר להתווכח על זה כמובן.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: קצר, קולע.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ', אם יורשה לי, אני נהגתי בכל רבעון לשבת עם המפקח על הבנקים בעבר, והשגתי הרבה הישגים ללא - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: מה שהעלית בנושא המשכנתאות מאוד מאוד חשוב.

מיקי לוי: אפשר להגיע לסיכום.

מיקי לוי: שינינו את מסלולי המשכנתאות.

מיקי לוי: למשל, בעזרתו, המס שגבו הבנקים על בדיקת צוואה של אדם שהלך לעולמו ויש לו עדיין כסף – וכל מיני סוגים כאלה.

מיקי לוי: מה שהעלית הוא חשוב, אפשר להשיג את זה ללא - - -

בצלאל סמוטריץ': מפקח או - - -

זאב אלקין: זה ביחד, שני הגורמים.

מיקי לוי: המפקח על הבנקים יושב בבנק ישראל.

מיקי לוי: הוא כפוף לבנק ישראל.

מיקי לוי: זו אותה ישות, מה שנקרא.

מיקי לוי: יש לי את הטלפון שלו, את שמו.

מיקי לוי: בכל רבעון ישבתי אצלו ל-40 דקות, 45 דקות.

מיקי לוי: שאלת המשך.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, שאלה נוספת.

מיקי לוי: בבקשה.

משה גפני: תודה, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: אדוני השר, האמת קצת תמהתי כששמעתי את התשובה, כשאמרת שלא היה תקציב ולכן המחירים.

משה גפני: השאלה של חבר הכנסת סמוטריץ' – ואני במתח כל הזמן לשמוע מה אתה עונה – זה עליית מחירי הדירות.

משה גפני: ואתה אמרת שלא היה תקציב, שזו כאילו הייתה תשובה על השאלה הזאת, עם כל הפירוט שהבאת, וזה בסדר.

זאב אלקין: אני הבאתי שלוש סיבות.

זאב אלקין: אחת מהן היא היעדר השקעה בתשתיות.

משה גפני: לא חשוב, בסדר.

משה גפני: אני רק רוצה הערה לגבי העניין הזה, ואני אשאל את השאלה שלי.

משה גפני: ההערה היא שמי שהיה אז באופוזיציה בא בטענות למי שהיה בקואליציה שהעברנו הרבה מאוד כסף.

משה גפני: גם כשלא היה תקציב, זה היה באישור ועדת הכספים, הרבה מאוד כסף.

משה גפני: בין היתר, אנחנו גם פיצינו כאלה שנפגעו מהקורונה, כשהיום מדיניות משרד האוצר, וזה מה שמתבצע, היא לא לפצות את כל אלה שכתוצאה מההחמרות שנעשות בנושא הקורונה – לא מקבלים פיצוי, כמו התעופה, התיירות.

משה גפני: תמהתי על התשובה הזאת, בגלל שבהורדת מחירי הדירות הרבה דברים נעשו – והשואל שאל גם את זה – גם מבלי שהיה תקציב.

משה גפני: ואני הייתי בעד שיאשרו תקציב.

משה גפני: אבל זו לא תשובה לשאלה הזאת.

משה גפני: השאלה שלי: היות שאנחנו יודעים שמי שאחראי בסופו של דבר זה לא משרד השיכון, הוזלת מחירי הדירות מצריכה אישור של שר האוצר, מצריכה אישור גם לרמ"י, שלא מוזילה את הקרקעות.

משה גפני: אין מציאות.

משה גפני: אנחנו רואים גם את התוצאה של למעלה מ-10% עלייה.

משה גפני: וגם אישור של שר האוצר.

משה גפני: שר האוצר כל הזמן במדיניות, מבחינתו – הוא אומר את זה – להטיל מיסים, לגבות כל הזמן כסף נוסף מהאזרחים ולא לפזר כסף, לא לתת כסף.

משה גפני: בסופו של דבר, מי שנפגע מזה זה השכבות החלשות שהולכות לקנות דירה, והדירה עולה, היא לא יורדת.

משה גפני: עם כל הדברים שאמרת, בסופו של דבר המחירים עולים.

משה גפני: האם יש לך דיבור עם שר האוצר, כדי שהוא ישנה את המדיניות הזאת?

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני רק מבקש באמת מכל הנוכחים.

מיקי לוי: אנחנו מאריכים מדי.

מיקי לוי: בבקשה, קצר, קולע.

מיקי לוי: תודה.

זאב אלקין: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

זאב אלקין: קודם כול, אני לא מבין מה עניין שמיטה אצל הר סיני, מה הקשר של הפיצויים בנושא הקורונה ומדיניות פיצויים בסוגיה שציינתי.

משה גפני: - - -

זאב אלקין: ברור שאם עושים קופסה גם בשנה בלי תקציב אפשר לנהל דברים.

זאב אלקין: רק לא הייתה קופסה לנושא הדיור, וגם לא יכולה להיות.

זאב אלקין: הקורונה הייתה אירוע ייחודי, עשו לו קופסה מבחינה חשבונאית, ולכן הייתה אפשרות לתת פיצויים.

זאב אלקין: לעומת זאת, השקעה בתשתיות בנייה – בטח ארוכת טווח במשמעות של תוכניות חומש – לא הייתה, כי היה בלתי אפשרי לאשר את זה כשאין תקציב.

זאב אלקין: וכל אחד מכיר את זה.

זאב אלקין: מי כמוך כיו"ר ועדת הכספים לשעבר מכיר את זה.

זאב אלקין: ולכן, אכן בגלל שלא בנו כיתות ולא בנו כבישים – אני מציע לאדוני לדבר עם ראשי ערים, ואני דיברתי איתם כשנכנסתי לתפקיד.

זאב אלקין: כולם אמרו לי: אני לא אאפשר לך שיווקים כי אתם לא עמדתם בשלכם.

זאב אלקין: ורק כשהבאתי הוכחות שיש מספיק תקציב לנושא הזה, רק אז יכולתי לעבור עיר-עיר, וגם לפתור חסמים פרטניים ולהגיע למספר שיווקים שמדבר בעד עצמו: 100,000 שיווקים.

זאב אלקין: אף אחד לא חשב - -

משה גפני: אני דיברתי על - - - ממשלה רעה - - -

זאב אלקין: - - שאפשר להגיע ל-100,000 האלה.

זאב אלקין: אגב, הסיבה שהבאתי אותה – לא רק אני הבאתי אותה; בטקס חלופת השרים עם השר ליצמן ומנכ"ל משרדו הם בדיוק דיברו על הבעיה הזאת, שהקשתה עליהם מאוד לעבוד בתקופה.

זאב אלקין: לכן תאמין לי, זה לא המצאה אלא זה אכן מצב של מציאות.

זאב אלקין: זה חלק מהמחירים של מדינה ללא תקציב.

זאב אלקין: עכשיו לגבי השאלה על שר האוצר, אני מכיר את אהבתך העזה לשר האוצר, ואני לא נכנס למערכת היחסים ביניכם, קטונתי.

משה גפני: לא קשור בכלל לעניין.

זאב אלקין: קטונתי.

זאב אלקין: אני רק - - -

משה גפני: לא דיברו על ממשלת בנט.

זאב אלקין: אני רק חייב - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני.

משה גפני: - - -

מיקי לוי: טוב, בסדר.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, תן לו להשיב.

זאב אלקין: שאלת, אני עונה.

משה גפני: - - -

מיקי לוי: תן לו להשיב.

מיקי לוי: תן לו להשיב.

מיקי לוי: הוא לא חייב, אגב, במערכת היחסים בינו לבין - - -

משה גפני: - - -

זאב אלקין: אתה שאלת אותי על מערכת יחסיי עם שר האוצר.

זאב אלקין: אז מותר לי להעיר על מערכת יחסיך.

זאב אלקין: אבל - - -

קריאות: - - -

זאב אלקין: אבל בנושא - - -

בדיוק.

משה גפני: - - -

זאב אלקין: אבל בנושא הזה - - -

משה גפני: - - -

זאב אלקין: אני מתקשה לענות.

זאב אלקין: אני לא יודע אם צריך.

מיקי לוי: אז אתה לא חייב.

זאב אלקין: אבל אם כבר שאלת, אני חייב להגיד שבנושא של הדיור יש לא רק דלת פתוחה אצל שר האוצר – הוא קיבל כמה החלטות דרמטיות, בניגוד לעמדת אנשי אגף התקציבים, תוך ויתור על הכנסות או החלטה על השקעות משמעותיות.

זאב אלקין: זה נכון על התמיכה בי בנושא של מחיר מטרה, כי הרי מחיר למשתכן בוטל, ושנתיים לא היה.

זאב אלקין: היה פה צריך לקבל החלטה לוותר על ההכנסה של עשרות מיליארדים לתקציב המדינה.

זאב אלקין: כולם היו נגד.

זאב אלקין: שר האוצר הכריע כעמדתי, ולכן התקבלו כל ההחלטות הנדרשות.

זאב אלקין: על ההחלטה על השקעה דרמטית בתשתיות בתקציב הקרוב גם כן היו ויכוחים, ושר האוצר הלך איתנו.

זאב אלקין: החלטה משמעותית על ההשקעה בהתחדשות עירונית של חצי מיליארד שקל – שר האוצר הלך איתנו.

זאב אלקין: החלטה על התחדשות עירונית בפריפריה, שכולם היו נגד, כי זה לא כלכלי, אבל זה חברתי וזה צודק וזה נכון, פה שר האוצר הכריע כעמדתנו, והוביל להשקעה משמעותית בתחום הזה, בסכום של יותר מ-100 מיליון שקל לטובת התחדשות עירונית בפריפריה.

זאב אלקין: השקעה בדיור ציבורי, זה מיליארדים של שקלים.

זאב אלקין: רכישה של 1,700 יחידות דיור ובנייה של 3,000 יחידות דיור לקשישים, גם כן אגף תקציבים עמד על הרגליים האחוריות, זה כנגד הדת שלו, כן, כפי שהם אמרו, לבנות דיור ציבורי בכאלה היקפים בסיכום תקציבי אחד.

זאב אלקין: שר האוצר עמד לימיננו, ולכן זה נכנס לסיכום התקציבי.

זאב אלקין: לכן, בהקשר הזה אני חייב להגיד, אדוני חבר הכנסת גפני, שר האוצר הוביל שורה של החלטות שבהן הוא נענה לבקשות שלנו, בעלויות גבוהות מאוד לתקציב המדינה, כדי להביא סיוע לתחום הזה של הדיור.

זאב אלקין: הן הסתכמו באמירה של אחד מבכירי אגף התקציבים, בסיום דיוני התקציב, שהשנה משרד השיכון הפך למשרד הביטחון של התקציב הזה, בהיקפים, כי קיבלנו תוספות תקציב בהיקפים של 4 מיליארד שקל מול 400 מיליון שקל רגילים, שהיו בשנה רגילה.

משה גפני: - - -

זאב אלקין: ולכן, אין לי אלא רק לפרגן לשר האוצר ולהודות לו על האוזן הקשבת לנושא הזה של משבר הדיור, ואנחנו עובדים היטב ביחד.

משה גפני: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, תודה.

מיקי לוי: שאלת המשך, חבר הכנסת ארבל, בבקשה.

משה ארבל: מכובדי היושב-ראש, כבוד שר השיכון, פורסם בימים האחרונים שבכוונת

משה ארבל: כם להביא הצעת חוק ממשלתית, יחד, כמובן, עם משרד האוצר, להעלאת תקרת הפטור ממיסוי לדירה ראשונה.

משה ארבל: לפי הצעת החוק לא ישולם מס על דירה ששווי עד 1.93 מיליון שקלים.

משה ארבל: המהלך הזה הוא חשוב.

משה ארבל: הוא מהלך מבורך.

משה ארבל: בפועל הסכום הזה, בדרך כלל, מוצמד למדד המחירים לצרכן.

משה ארבל: והייתי מציע שתשקלו באופן חיובי את הצמדת הסכום למדד תשומות הבנייה, שזה המדד בפועל שאותו רוכשי הדיור – ובפרט דירה ראשונה – משלמים.

משה ארבל: אשמח לעמדתך.

זאב אלקין: תודה רבה, חבר הכנסת ארבל.

זאב אלקין: לפי מיטב הבנתי, זאת שאלה שיותר נכון לשאול אותה את שר האוצר כי תחום המיסוי נמצא בתחום סמכותו.

זאב אלקין: הוא פחות רלוונטי אלינו.

זאב אלקין: לפי מה שאני יודע, זה חלק מההסכמות שהיו בוועדת הכספים במסגרת העברה של מס רכישה.

זאב אלקין: ויש במהלך מקביל שמצד אחד של כיכר ממשלתית ומצד שני של חקיקה פרטית שמוביל אותה, נדמה לי, חבר הכנסת קיש.

זאב אלקין: נדמה לי שהיא אפילו אושרה לפני שבוע כאן, במליאת הכנסת בקריאה טרומית, כחלק ממימוש של אותן ההסכמות שהיו בין הקואליציה, האופוזיציה ומשרד האוצר, בתהליך האישור המהיר של מס רכישה בוועדת הכספים.

זאב אלקין: הערתך היא נכונה, בעיניי, אבל הכתובת פה הוא משרד האוצר, כמובן, וכדאי להפנות את זה אליהם.

זאב אלקין: כן, סיימתי.

מיקי לוי: תודה רבה, השר.

מיקי לוי: אני מבקש ממך להמתין שנייה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ' – איננו.

מיקי לוי: נעבור לשאילתות רגילות.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף – חשיפת מקרי הרצח, העלמה ועינויים, בבקשה.

מיקי לוי: ישיב בשם ראש הממשלה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, בסוף שבוע האחרון – מדובר על 23 ביולי, אז הגשתי, בסוף שבוע האחרון – פרסם ד"ר רונן ברגמן את המסמך אשר זכה לכינוי: מסמך הגולגולות, ובו אוסף מקרי רצח, עינויים והעלמת אנשים.

עופר כסיף: רצוני לשאול:

עופר כסיף: כיצד מפקחים כיום על השב"כ ומונעים הישנות מקרים כאלה?

זאב אלקין: תודה רבה, חבר הכנסת כסיף.

זאב אלקין: כמובן, אני עונה כאן, בשונה מהשאילתה הקודמת, בשם ראש הממשלה, ולכן אני משמש בעיקר כמקריא.

זאב אלקין: התשובה מתבססת, כמובן, על המידע שהעביר שירות הביטחון הכללי בתשובה לשאלתך.

זאב אלקין: במענה לשאלתך, אציין, כפי שגם הפנה את תשומת ליבנו השב"כ, שמסמכים הנוגעים לשב"כ חסויים על פי הוראות חוק שב"כ וחוק הארכיונים.

זאב אלקין: כמובן, אין במענה הזה כדי לאשר או להכחיש את דבר קיומו של המסמך שבנושא של השאילתה שלך.

זאב אלקין: באופן כללי, שירות הביטחון הכללי פועל אך ורק על פי דין, בהתאם לסמכויות הנתונות לו בחוק השב"כ ובחוקים אחרים, ואף נתון לפיקוח ולבקרה של גופים חיצוניים לארגון, ובראשם היועץ המשפטי לממשלה, בתי משפט, ועדת הכנסת לענייני השירות ומבקר המדינה.

זאב אלקין: עד כאן.

מיקי לוי: שאלת המשך, בבקשה.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני, על אי-המענה.

עופר כסיף: השאלה שלי נוגעת להמשך של מה שכרגע אמרתי.

עופר כסיף: לא יעלה הרי על הדעת שיהיה איזשהו גוף במדינה מתוקנת – לא משנה כרגע איזה סוג של גוף – שלא יהיה למעשה תחת פיקוח.

עופר כסיף: ממה שעולה מהדברים שלך, בעצם אין פיקוח.

עופר כסיף: עכשיו, מאחר שהמסמך הזה קיים, והמסמך הזה לא הומצא על ידי העיתונאי ד"ר רונן ברגמן – וברור מה עולה ממנו וחלק כבר אושר גם לפרסום ופורסם באותה כתבה שלו, איך אנחנו כציבור אזרחים – אני מדבר עלינו כאזרחים, אפילו לא עלינו כחברי כנסת או עליכם כחברי הממשלה – איך אנחנו כאזרחים יכולים להיות בטוחים שאותו גוף, לצורך העניין, השב"כ לא יעשה ככל העולה על דעתו בלי שיהיה עליו פיקוח ואנחנו נפגע?

עופר כסיף: הרי כבר בזמנו הייתה ועדת לנדאו.

עופר כסיף: ועדת לנדאו כבר קבעה שהשב"כ משקר, ושהתגבשה בו תרבות של שקר.

עופר כסיף: אם רוצים לעשות לזה סוף – ואני רוצה להאמין שאדוני השר רוצה בדיוק כמוני שייעשה לזה סוף – צריך להיות פה פיקוח.

מיקי לוי: תודה.

עופר כסיף: ובעצם לא נעניתי בטענה שיש פה חיסיון.

עופר כסיף: זה לא רציני.

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה.

זאב אלקין: חבר הכנסת כסיף, אין לי אלא לחזור על מה שכבר הקראתי.

זאב אלקין: משפט אחד מתוך התשובה שהקראתי, שהוא סותר לחלוטין את מה שאמרת בדבריך על כך שאין פיקוח לשב"כ: השב"כ נתון לפיקוח ולבקרה של גופים חיצוניים לארגון, ובראשם היועץ המשפטי לממשלה, בתי משפט, מבקר המדינה וכמובן גם הבית הזה באמצעות ועדת הכנסת לענייני השירות.

זאב אלקין: לכן אדוני מוזמן לנסות להיכנס להרכב של ועדת הכנסת לענייני השירות, ואז הוא יהיה שותף מלא לפיקוח פרלמנטרי לנושא השב"כ.

זאב אלקין: בזמנו, כשהייתי חבר ויושב-ראש ועדת החוץ והביטחון אכן השתתפתי בפיקוח פרלמנטרי על שב"כ.

זאב אלקין: הוא פיקוח הדוק ורציני מאוד.

זאב אלקין: תאמין לי, אני אומר לך מניסיוני.

זאב אלקין: זה נכון שלא כל חברי כנסת שותפים בו בגלל עניינים של חיסיון.

זאב אלקין: אבל זה כבר תהליך פרלמנטרי בכנסת.

זאב אלקין: הכנסת מרכיבה את ועדת החוץ והביטחון ומרכיבה את ועדות המשנה הרלוונטיות, שמפקחות על השב"כ, ובפניהן הכול פתוח.

זאב אלקין: תאמין לי, חבר הכנסת כסיף, הייתי שם.

זאב אלקין: יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון יודע על מה שקורה בשב"כ יותר מחברי הקבינט המדיני הביטחוני בממשלה.

זאב אלקין: תאמין לי.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: סליחה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, אפשר רק הערה קצרה?

עופר כסיף: לא לשר, אלא לאדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: בבקשה, אבל קצר.

עופר כסיף: קצר מאוד.

עופר כסיף: אני נאלצתי להיות פה במקום להיות בוועדת הכספים.

עופר כסיף: יכול להיות שיש שם גם הצבעה.

עופר כסיף: אני פונה לאדוני ומבקש מאוד שהדברים האלה לא יחזרו על עצמם.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אני אמרתי חד-משמעי, ברגע שמתחילים הצבעה, לא יתקיימו דיונים בוועדות השונות.

קרן ברק: אבל הוא רוצה להיות פה.

מיקי לוי: ואם מישהו צריך לבוא הנה - - -

עופר כסיף: לא.

עופר כסיף: אני נאלץ להיות פה במקום בוועדת הכספים - -

קרן ברק: הוא רוצה לשאול שאלה?

קרן ברק: למה הוא צריך - - -

עופר כסיף: - - ויש הצבעה בוועדה, ככל הנראה.

מיקי לוי: אני כמובן לא יכול לשמוע גם אותך וגם אותו.

עופר כסיף: לפי מה שאני מבין, אני לא יודע אם באמת, כי אנחנו משתדלים - - -

אוריאל בוסו: יכול להיות שיש הצבעה בכספים.

קרן ברק: בן אדם גם רוצה להיות פה וגם בוועדת הכספים, למה הוא לא יכול?

קרן ברק: כי החלטת?

זאב אלקין: אפשר לשחרר אותי?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, אני ממעט לתת את זה, רק במקרים דחופים.

מיקי לוי: ממש, ממש ממעט, ואני מפסיק את הוועדות ברגע שיש כאן הצבעה.

עופר כסיף: דיברתי על הצבעה בוועדה, אדוני.

עופר כסיף: לא פה.

מיקי לוי: אז אני אומר - - -

עופר כסיף: אני פה בשאילתה, ואולי כבר מצביעים שם.

עופר כסיף: אני לא יכול להיות, זה לא תקין.

זאב אלקין: נראה לי שבזמן של הוויכוח הזה, אדוני כבר היה מספיק לחזור לוועדת הכספים.

קרן ברק: זה לא קשור.

קרן ברק: זה נוהג פה.

קרן ברק: למה צריך לבחור בין זה לזה?

קרן ברק: יש נהלים של הכנסת.

קרן ברק: כבר רמסו את זה, גם את זה.

מיקי לוי: לקחתי את ההערה שלך בחשבון.

עופר כסיף: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה לך.

זאב אלקין: סיימנו?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: תודה רבה לך, אדוני השר.

זאב אלקין: תודה רבה.

קרן ברק: הכנסת תגמור בתחתית כשזה היושב-ראש.

קרן ברק: כבר לא יהיה מה להציל ממנה.

קרן ברק: [הצעת חוק פ/2423/24; נספחות.

קרן ברק: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים לנושאים הבאים: הצעות חוק והצעות לסדר-היום בישיבת הכנסת של יום רביעי.

מיקי לוי: יש שינוי קל בסדר-היום, הוא כרגע נמצא בהדפסה, אפשר לראות אותו על הלוחות האלקטרוניים.

מיקי לוי: אנחנו נתחיל עם הצעת חוק עבודת נשים, של חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין וקבוצת חברי הכנסת, בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת יאסין.

מיקי לוי: ישיב סגן שרת הכלכלה יאיר גולן.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: זה בסדר.

מיקי לוי: אני קיבלתי את השינוי.

מיקי לוי: זה בסדר גמור, אני קובע את סדר-היום.

מיקי לוי: בבקשה.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היושב בראש, חברי וחברות הכנסת.

אימאן ח'טיב יאסין: א.

אימאן ח'טיב יאסין: אני באמת מודה על הגמישות ועל האפשרות לשנות את הסדר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה להתחיל בפסוק שאומר (אומרת דברים בשפה הערבית).

אימאן ח'טיב יאסין: אני באמת מתרגשת, בגלל שדווקא החוק הזה מדבר על אימהוּת ואימהוֹת.

אימאן ח'טיב יאסין: והוא נפל ביום כל כך קשה עליי, שדווקא האימא שלי, זאת שגידלה אותי, שחינכה אותי לכבד אדם, נמצאת במצב כל כך קשה כעת.

אימאן ח'טיב יאסין: אז החוק הזה – אני איכנס ישירות לנושא של החוק.

אימאן ח'טיב יאסין: הנושא של החוק מדבר על האפשרות של האימהוּת ושל האימהות, במיוחד החד-הוריות, שאין להן אפשרות לעזרה בגידול הילדים והילדות שלהן.

אימאן ח'טיב יאסין: מה לעשות, אנחנו, כחברה, הפקדנו את האחריות הזאת על כתפיהן של האימהות.

אימאן ח'טיב יאסין: קשה לכל האימהות, ועוד יותר לאימהות חד-הוריות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חושבת שחובתנו כבית מחוקקים לדאוג שלילדים ולאימהות תהיה אפשרות לחיים ולתנאי מחיה נורמטיביים.

אימאן ח'טיב יאסין: מה לעשות שאנחנו עדיין רחוקים מלהיות מדינת רווחה, שמאפשרת לתינוקות ולילדים שלנו לגדול באווירה, בסביבה ובתנאי מחיה נורמליים.

אימאן ח'טיב יאסין: מה לעשות שאנחנו נמצאים במצב של עוני, שיש לנו שיעור כזה גדול – ואם אני אדבר ספציפית על החברה הערבית: יותר מ-52% מהילדים חיים מתחת לקו העוני – שלא לדבר על שנת הקורונה, שבשנה שעברה השליכה על כל האוכלוסייה והחמירה את מצב העוני.

אימאן ח'טיב יאסין: מה לעשות, כבוד יושבת-ראש ועדת הרווחה והבריאות, שזה זמן שבו אנחנו עוסקים ועסוקים בדאגה לנושא של אי-ביטחון תזונתי.

אימאן ח'טיב יאסין: לצערי הרב הילדים הכי סובלים מהדבר הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: בגלל זה, האימהות החד-הוריות, אין להן שום ברירה אחרת, אלא לצאת לעבודה.

אימאן ח'טיב יאסין: אז אנחנו צריכים לדאוג שאותם ילדים, תהיה להם אפשרות להגיע למעון או לבית הספר בצורה מסודרת.

אימאן ח'טיב יאסין: אני חייבת להגיד, כמי שכילדה קטנה גדלה בבית של פלאחים, שאימא ואבא שלי היו צריכים לצאת מוקדם לשדות, אז האח הבכור שלי, שהוא גדול ממני רק בכמה שנים, דאג לסדר אותנו לבית הספר.

אימאן ח'טיב יאסין: אני עדיין זוכרת איך שהוא סידר לי את השערות, את הצמות, ולקח אותי ביד שלי.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל הזמנים שלנו היום לא אותם זמנים של אז:

אימאן ח'טיב יאסין: אין ביטחון ברחוב, אנחנו לא יכולים לשלוח את הילדים שלנו הקטנים לבד לבתי הספר או למעונות, מצד שני צריך גם הוצאות כספיות בשביל הדבר הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני פונה לכל חברות וחברי הבית הזה, הצעת החוק הזאת היא הצעה אנושית.

אימאן ח'טיב יאסין: קודם כול לילדים של כולנו, לאימהות של כולנו, לבנות של כולנו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא חושבת שיש כאן מקום – לא לאופוזיציה ולא לקואליציה.

אימאן ח'טיב יאסין: זה מקום אנושי ממדרגה ראשונה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני מצפה מכל מי שנמצא כאן שיצביע בעד.

אימאן ח'טיב יאסין: ומי ייתן ובאמת נגיע ליום הזה שתהיה מדינת רווחה אמיתית, שתוכל לדאוג לכלל המוחלשים בחברה שלנו.

אימאן ח'טיב יאסין: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, בשורות טובות.

מיקי לוי: חבר הכנסת גולן – סגן השר גולן, בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - - -

מיקי לוי: בבקשה, שקט במליאה.

מיקי לוי: בצד של הקואליציה אני מבקש שקט.

מיקי לוי: תודה.

יאיר גולן: חברת הכנסת יאסין, אני מתכוון – חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להשיב לחברת הכנסת יאסין - -

מיקי לוי: בבקשה שקט במליאה.

יאיר גולן: - - ואני אמתין עד שהיא תפנה את תשומת ליבה לדברים שאני עומד לומר.

מיקי לוי: חברת הכנסת יאסין.

מיקי לוי: חברת הכנסת יאסין, בבקשה.

יאיר גולן: זה בסדר, אבל אם אני משיב, מן הראוי.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת יאסין, דברייך נגעו לליבי.

יאיר גולן: אני חושב שדיברת בשום שכל וגם ברגש אמיתי וכן, והצעת החוק שאת מעלה, מבלי להיכנס לכל פרטיה, מקובלת על הממשלה, מקובלת על הקואליציה.

יאיר גולן: היא הצעת חוק טובה.

יאיר גולן: יש לנו כמה הערות.

יאיר גולן: אני לא איכנס פה עכשיו לפרטים, אבל זו הצעת חוק נכונה וטובה.

יאיר גולן: היא תעבור, אני מקווה מאוד, בקריאה הטרומית, ותלך לוועדות השונות.

יאיר גולן: היא תחזור גם למשרד הכלכלה, לזרוע העבודה, ואנחנו נשקוד על העניין הזה.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לך שכבר דיברתי עם אנשיי בזרוע העבודה, ותתבצע עבודה מהירה וזריזה.

יאיר גולן: אני לא איכנס כאן לכל הפרטים.

יאיר גולן: אני רוצה להקריא את עמדת המשרד באופן פורמלי, ולומר שמטרת התיקון המוצע מקובלת, מכיוון שהיא נועדה להקל על נשים, שהן הורה עצמאי, ולהרחיב את פרק הזמן המוגדר כלילה לשעות שבין 24.00 לבין 07:30, באופן שייתן מענה לנשים אשר צריכות לטפל בילדיהן, עד ליציאתם לבתי הספר ומוסדות החינוך.

יאיר גולן: חברת הכנסת יאסין, מכיוון שכך אז אני מבינה שאנחנו מזדהים עם האמירה הזאת, ומאחר והורה עצמאי מטפל באופן בלעדי בילדיו, הרי שהתכלית של התיקון המוצע, להרחיב את שעות עבודת הלילה כך שיתאפשר לעובדת לשלוח את ילדיה למסגרות החינוך, היא תכלית ראויה, טובה, נכונה.

יאיר גולן: לכן, גם אחרי שנעבד את הדברים במשרד הכלכלה – אני מניח שלא רק ברוחם אלא גם במירב הפרטים שכלולים בחוק שבסופו של דבר יחוקק ויגיע כאן לקריאה השנייה והשלישית – אנחנו נקבל חוק ברוח הדברים שאותם את מציעה ואותם את דורשת.

יאיר גולן: לכן, גברתי, כך אנחנו מתכוונים לעשות.

יאיר גולן: חברת הכנסת יאסין, אנחנו נהיה בקשר בעניין הזה ונוודא שהדברים מתקדמים במהירות הראויה.

יאיר גולן: תודה ובהצלחה.

מיקי לוי: תודה רבה, נא לשבת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת, הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 31

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 31, אין מתנגדים.

מיקי לוי: החוק יעבור לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי, נא להוסיף אותה לפרוטוקול, 32 נגד כלום.

מיקי לוי: גם את חבר הכנסת עופר כסיף נוסיף לפרוטוקול.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1852/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים לחוק הבא, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצעת חוק הממשלה (תיקון – חוות דעת של רשות ציבורית בענייני חקיקה), התשפ"א–2021, חבר הכנסת שמחה רוטמן וקבוצת חברי הכנסת.

מיקי לוי: ישיב, שר המשפטים.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת רוטמן.

מיקי לוי: בבקשה לשבת, וקצת שקט.

מיקי לוי: אני ביקשתי להימנע – רק שנייה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, אני מבקש לשבת.

מיקי לוי: עד עתה נמנעתי מלהעלות חברי כנסת למרפסות.

מיקי לוי: חברי הכנסת, אם לא תהיה בידי ברירה, כדי לפזר את כל ההתקהלויות, אני אצטרך להעלות חברי כנסת לחלק העליון של המרפסת.

מיקי לוי: בשלב זה אני נמנע מזה.

מיקי לוי: בבקשה לעטות מסכות ולפזר את ההתקהלויות.

מיקי לוי: בבקשה לפזר את ההתקהלויות ולעטות מסכות, תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני - - -

מיקי לוי: אפשר שקט?

מיקי לוי: עומד חבר כנסת על הדוכן, ואתם לא מאפשרים לו לדבר.

מיקי לוי: זה לא בסדר.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

מיקי לוי: שרת התחבורה, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סילמן, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: עוד שנייה, אני מתנצל.

שמחה רוטמן: אין בעיה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה.

מיקי לוי: איפסתי מחדש, בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, אני חייב לומר, השרה מרב מיכאלי, אני חייב לומר שאני מרגיש מצוקה, ואני צריך את עזרתך – שתפתרי לי אותה, מאחר שאני עומד פה במקומך.

שמחה רוטמן: מדובר בהצעת חוק שאת חתומה עליה.

שמחה רוטמן: במקום שאת תעלי פה על הדוכן ותנמקי אותה, אני עומד כאן וצריך לנמק מדוע לקדם שקיפות בוועדת השרים לענייני חקיקה.

שמחה רוטמן: מפתיע אותי עד מאוד שאני צריך למלא את מקומך.

שמחה רוטמן: חברי הכנסת של מרצ – מוסי, מיכל לא פה – אני נמצא פה על הדוכן ומנמק הצעות חוק במקומכם.

שמחה רוטמן: חברי הכנסת של יש עתיד, חברי הכנסת של כחול לבן, חברי הכנסת של בעצם כל סיעה וסיעה מסיעות הבית, אני חייב לומר לכם שהעול על כתפיי כבד מדי.

שמחה רוטמן: אני צריך לנמק בשם כולכם את הצעת החוק שאתם חתומים עליה שוועדת השרים לחקיקה תהיה שקופה; שהליך החקיקה במדינת ישראל לא יתנהל במחשכים; שלא נעמוד בסיטואציה שבוועדת שרים לחקיקה מקבלים מידע שאין לו שום בסיס, ועל בסיסו דוחים או מקדמים הצעות חוק הרחק מעיני הציבור, הרחק מעיני הכנסת, הרחק מעיני חבר הכנסת המציע.

שמחה רוטמן: לא מובן לי מדוע אני זה שצריך לנמק את הצעת החוק הזאת.

שמחה רוטמן: אגב, אני לא יודע אם זה בהתאם לתקנון, אדוני היושב-ראש, אבל אני כבר עכשיו מודיע שאני מוכן לתרום מתוך עשר הדקות שלי כמה זמן שיידרש לכל אחד מחברי הקואליציה שירצה לנמק את הצעת החוק שהוא חתום עליה.

שמחה רוטמן: אני חייב לומר, זה באמת – שוב, אני לא יודע אם זה אפשרי, אבל אני בטוח שבהסכמה אפשר יהיה למצוא דרך לעשות זאת.

שמחה רוטמן: אבל אדוני, הרעש קצת.

מיקי לוי: אפשר בבקשה קצת שקט?

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק, נא לשבת.

שמחה רוטמן: ההצעה הזאת, אדוני היושב-ראש, היא הצעת חוק שלא נתקלתי, במסגרת – אדוני היושב-ראש, אני עם הפרעת קשב וריכוז מאובחנת.

שמחה רוטמן: הרעש הזה ממש ממש מפריע לי.

מיקי לוי: אני מבקש בפעם הרביעית, בבקשה, חברי הכנסת, נא לשבת, לעטות מסכה, להשתדל להימנע מרעש.

מיקי לוי: אתם לא מאפשרים לחבר הכנסת רוטמן לשאת את דבריו, בבקשה.

שמחה רוטמן: הצעת החוק הזו, שמדברת על שקיפות של חוות הדעת המוגשות לוועדת השרים לחקיקה – וואו.

מיקי לוי: תמשיך.

שמחה רוטמן: הצעת החוק הזאת נועדה בסך הכול לטובת מתן כבוד לכנסת.

שמחה רוטמן: בהמשך היום, אדוני היושב-ראש – וואו, אני באמת מתקשה.

מיקי לוי: אני מבין שאתה מתקשה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, מי שרוצה לדבר בבקשה לצאת החוצה.

מיקי לוי: אנחנו נלחץ על הפעמון ברגע שתהיה הצבעה.

מיקי לוי: בבקשה, סדרנים, להושיב אותם במקומות.

מיקי לוי: לא תשאירו לי ברירה, ואני אצטרך להעלות אתכם למרפסות.

מיקי לוי: אני ממש נמנע מזה.

מיקי לוי: נא לעטות מסכות ולהימנע מהתגודדויות, בבקשה.

שמחה רוטמן: האמת היא, אני מאוד שמח שעכשיו נכנסה מיכל.

שמחה רוטמן: מיכל, את פספסת קודם, אני הגעתי לסיכום ג'נטלמני חוצה קואליציה ואופוזיציה, שאם את תרצי לעלות ולנמק במקומי את הצעת החוק שלך, מיכל, אז אני מוכן לתת מזמן הדיבור שלי לטובת התייחסות שלך להצעת החוק.

שמחה רוטמן: מיכל, כבר ארבע כנסות, לדעתי, שאת מציעה את אותה הצעת חוק וחתומה עליה – הצעת חוק לשקיפות בוועדת השרים לחקיקה – ואני פה, על כתפיי הדלות, צריך לנמק במקומך, כאשר אני בטוח שאת היית יכולה לעשות עבודה הרבה יותר טובה ממני.

שמחה רוטמן: ההצעה הזאת, שנועדה לטייב את תהליך החקיקה של הכנסת, אמורה הייתה לעבור פה בכנסת ובוועדת השרים לחקיקה ללא כל בעיה.

שמחה רוטמן: בואו נתאר את המצב, שהציבור יבין איך הליך החקיקה של מדינת ישראל עובד בצורה עקומה.

שמחה רוטמן: כאשר חבר כנסת מציע הצעת חוק, היא מונחת על שולחן הכנסת ל-45 ימים, אלא אם כן, חבר הכנסת ניר אורבך, מואיל בטובו לתת לה פטור מחובת הנחה, ואז אפשר לקצר את הזמן.

שמחה רוטמן: אבל 45 הימים שבהם הצעת החוק מונחת על שולחן הכנסת נועדו, לפחות בתיאוריה, כדי שמשרדי הממשלה השונים, גופים שונים יוכלו לגבש את עמדתם – וואו, הרעש פשוט בלתי נסבל, אני לא יודע אם זה עובר בבית, הרעש בלתי נסבל.

מיקי לוי: אולי קולך יגבר על קולי, ותבקש אתה, שמפריעים לך, ואתה לא יכול לשאת את הדברים.

מיקי לוי: הרי כל אחד מאיתנו מגיע בסופו של דבר לדוכן הזה.

שמחה רוטמן: 45 ימים של הצעת חוק שהיא ממתינה בהנחה, ובעצם, אנחנו פוגעים בזכות הדמוקרטית – אולי יושב-ראש ועדת האתיקה יוכל פה להסדיר קצת את העניין.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, ועדת חוץ וביטחון עכשיו הסתיימה, תוך כדי ההצבעה שהייתה כאן.

שלמה קרעי: אני מבקש את הזכות שלי להצביע על חוק שהיה כאן במליאה.

שלמה קרעי: לחזור על ההצבעה.

מיקי לוי: זה לא בסדר.

מיקי לוי: אני אטפל בזה.

מיקי לוי: העירו לי על זה.

מיקי לוי: הם לא קיבלו את הזמן העודף הזה.

מיקי לוי: הם בסך הכול קיבלו 25 דקות לתוספת.

מיקי לוי: זה לא על דעתי.

מיקי לוי: אני מתנצל שזה קרה.

מיקי לוי: אני אבדוק את זה.

מיקי לוי: הקול שלך יוסף להצבעה הקודמת.

מיקי לוי: לפרוטוקול, כמובן.

שמחה רוטמן: בקיצור, הצעת החוק הזאת, 45 ימים הללו, שבהם אנחנו בכנסת פוגעים בזכות הדמוקרטית של חברי כנסת – הם מניחים הצעת חוק, הם רוצים שיעלו אותה להצבעה, אומרים להם: לא, לא, אתם צריכים לחכות 45 ימים.

שמחה רוטמן: למה?

שמחה רוטמן: כדי שהמשרדים יגבשו עמדה.

שמחה רוטמן: בסדר.

שמחה רוטמן: 45 ימים האלו נועדו לגיבוש העמדה.

שמחה רוטמן: האלף-בית שניתן היה לצפות במדינה דמוקרטית הוא שהעמדה שגיבשו משרדי ממשלה ביחס להצעת חוק של חבר כנסת יהיה שקוף: יהיה שקוף לחבר הכנסת, יהיה שקוף לציבור.

שמחה רוטמן: אני לא מדבר על ענייני חוץ וביטחון.

שמחה רוטמן: יכול להיות בעניינים חשאיים צריך להסתיר.

שמחה רוטמן: אבל יהיה שקוף כשחבר הכנסת יידע מדוע משרד מתנגד להצעה שלו.

שמחה רוטמן: עכשיו, יש לזה גם ערך פרקטי.

שמחה רוטמן: כולנו נחשפנו – וואו, זה ממש קשה – כולנו נחשפנו, אדוני היושב-ראש, למשל, סביב עניין הקורונה, שהמידע שמגיע לוועדה הרבה מאוד פעמים חברי כנסת יכולים לסתור אותו, יכולים לקבל מידע מהציבור, יכולים אולי לפנות לממ"מ וגם בנושאים אחרים.

שמחה רוטמן: הוויכוח על נתונים הוא ויכוח חשוב.

שמחה רוטמן: בוא נדמיין לעצמנו, אדוני היושב-ראש, שחבר כנסת מציע הצעת חוק, ומשרד האוצר אומר: אנחנו עשינו תחשיב, והצעת החוק הזאת העלות התקציבית שלה זה 300 מיליון שקלים, ובגלל העלות התקציבית - - -

מיקי לוי: זה באמת בלתי ראוי.

מיקי לוי: אני מבקש מכולם שקט.

מיקי לוי: אתם לא מבינים איזה רעש זה נשמע, ולאף אחד לא אכפת וכולם מדברים.

מיקי לוי: מי שרוצה לדבר שיצא החוצה.

מיקי לוי: אני מבקש מתאי הסיעות עצמן להיות בשקט.

מיקי לוי: אל תכריחו אותי להוציא אתכם החוצה ולהשאיר כאן תורן אחד.

מיקי לוי: זה ממש לא יאה ולא מכבד.

מיקי לוי: תודה.

שמחה רוטמן: נתאר לעצמנו חבר כנסת שמציע הצעת חוק פרטית, והאוצר אומר: העלות של ההצעה היא 300 מיליון שקלים, ומגישים תחשיב, ובגלל העלות התקציבית הכבדה הזאת, בין היתר, בין שאר השיקולים, מקבלת ועדת השרים לענייני חקיקה החלטה לא לתמוך בחוק הזה.

שמחה רוטמן: חבר הכנסת אולי עשה שיעורי בית; אולי יבקש לעשות שיעורי בית, ויפנה למרכז המחקר והמידע של הכנסת – שהשקענו בהקמתו פה בעלות גדולה מאוד – והם יביאו תחשיב משלהם, והם יגידו שמדובר בעלות הרבה יותר נמוכה, ואז, כתוצאה מזה, ועדת השרים תשנה את דעתה.

שמחה רוטמן: אבל זה לעולם לא יקרה כל התענוג הזה, בגלל שחבר כנסת לא יודע מה עמדת הממשלה, הוא לא יודע מה העמדה של משרד האוצר.

שמחה רוטמן: הוא לא יכול להתמודד עם הטיעון הזה – לא בזמן אמת וגם לא רטרואקטיבית.

שמחה רוטמן: המידע הזה לא מוגש לאף אחד.

דוד אמסלם: - - -

שמחה רוטמן: א.

שמחה רוטמן: חלק מהאנשים עושים וחלק לא.

שמחה רוטמן: אבל גם מי שלא – אין חובה, בשביל זה נועדו 45 ימים לפי התקנון.

שמחה רוטמן: והעמדה של משרד האוצר אולי היא שקרית, אולי הם לא מוכנים לגלות לח"כ מה המספר.

שמחה רוטמן: אבל זה משרד האוצר, ומה אם זה משרד הבריאות?

שמחה רוטמן: ומה אם זה הרשות לקידום מעמד האישה, שאנחנו מנסים להעביר לוועדה שלה דברים מדי פעם?

שמחה רוטמן: מה קורה במצבים הללו?

דוד אמסלם: - - -

שמחה רוטמן: אוקיי.

שמחה רוטמן: מצוין.

שמחה רוטמן: כל הדבר הזה לעולם לא יקרה מסיבה מאוד פשוטה.

שמחה רוטמן: זה לא יקרה, בגלל שהיום אנחנו נראה את חברי הכנסת של הקואליציה מצביעים נגד שקיפות; זה לא יקרה, בגלל שחברי כנסת יצביעו נגד הצעות חוק שהם עצמם הציעו פעמים רבות בעבר – זה לא איזה משהו נקודתי; זה לא יקרה, בגלל שהקואליציה הזאת מפילה חוקים אך ורק בגלל שהם באים מהאופוזיציה, ולא משום טעם ענייני.

שמחה רוטמן: אני מאוד אשמח לשמוע איך מי שהציע את הצעות החוק האלה לאורך השנים, מנמק קודם כאן, ואחר כך לציבור את ההתנגדות שלו.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: במקום שר המשפטים תשיב שרת התחבורה מרב מיכאלי.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: התחלפו, השר אלעזר שטרן ישיב בשם שר המשפטים.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה, השר שטרן.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, עמיתיי השרים, דרך אגב, חבר הכנסת רוטמן, אני עומד פה, אני מניח שהיה אותו רעש.

שמחה רוטמן: - - -

אלעזר שטרן: אפשר.

אלעזר שטרן: כבר היו רעשים יותר גבוהים שהמשכנו, אבל אם רוצים להפסיק ולמשוך זמן, זה לגיטימי.

אלעזר שטרן: אנחנו מדברים על חוות דעת של רשות ציבורית בענייני חקיקה.

שמחה רוטמן: הצבעה שמית.

אלעזר שטרן: הצבעה שמית, אוקיי.

אלעזר שטרן: לא, זה יכול להיות שסתם משכת זמן.

אלעזר שטרן: אם בסוף ממילא הולכים, אז זה לא משנה אם היה לכם פה רוב או לא.

אלעזר שטרן: הצעת החוק שלפנינו מבקשת להטיל חובה על הממשלה להעביר לידי חברי הכנסת וועדות הכנסת העתק של כל חוות דעת, טיוטה, עצה או המלצה שהגישה רשות ציבורית, כהגדרתה בחוק חופש המידע, לידי ועדת שרים לצורך קבלת החלטה באשר להצעת חוק של חברי כנסת או של ועדת הכנסת.

אלעזר שטרן: בנוסף, לפי ההצעה תחול חובה להעמיד לעיון הציבור מסמכים כאמור, אלא אם פרסומם יפגע בביטחון המדינה, ביחסי החוץ או באינטרס ציבורי אחר.

אלעזר שטרן: אדגיש - - -

שמחה רוטמן: - - -

אלעזר שטרן: א.

אלעזר שטרן: זו הצעה לא רעה, שבנסיבות אחרות עם טיעונים אחרים היה אפשר להגיע אולי לנוסח.

אלעזר שטרן: אבל חבר הכנסת אמסלם, אני אגיד לך משהו:

אלעזר שטרן: לפי ההתנהלות של קודמי פה, חבר הכנסת רוטמן, עם משיכת הזמן, יכולת להבין שיש סיבות לכך שהוא רוצה למשוך את הזמן.

אלעזר שטרן: אז כנראה שהתשובה לשאלה שלך היא במשיכת הזמן שלו - - -

דוד אמסלם: - - -

אלעזר שטרן: על רקע תשובת הממשלה, הממשלה מציעה לכנסת להתנגד להצעת החוק הזאת.

אלעזר שטרן: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה, אנחנו ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: הוגשה בקשה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת רוטמן מבקש להגיב.

מיקי לוי: שלוש דקות.

מיקי לוי: בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש – אלעזר, אל תברח.

שמחה רוטמן: אני חושב שנתת לנו הדגמה נפלאה מדוע צריך שקיפות בוועדת שרים לחקיקה.

שמחה רוטמן: אתה עלית לפה – אני גם חייב לומר, ברמה האישית, זה קצת מעליב.

שמחה רוטמן: אתה אפילו לא נימקת, אפילו כדי לצאת ידי חובה.

שמחה רוטמן: מלבד להציג את הצעת החוק – ובשביל זה היו לי עשר דקות ועשיתי את זה, וגם לא משכתי זמן, אפילו את הזמן שנלקח ממני לטובת דו-שיח בין היושב-ראש – ואפילו לא הסברת למה אתם מתנגדים.

שמחה רוטמן: ובאמת, אני חייב לומר, מילא שמבזים את ועדת שרים לחקיקה, אבל מבזים פה את הכנסת.

שמחה רוטמן: לא יודע, אולי אתם תוכלו להגיד לי, חבריי מהקואליציה.

שמחה רוטמן: אולי יוראי: אתה שמעת הנמקה מדוע הקואליציה מתנגדת להצעת החוק הזאת?

שמחה רוטמן: לא יודע.

שמחה רוטמן: רם, רם, חבר הכנסת רם שפע, חבר הכנסת רם שפע.

שמחה רוטמן: טוב, אני חייב לומר, זה די מדהים בעיניי.

שמחה רוטמן: האמת היא שזה לא מדהים בעיניי.

שמחה רוטמן: האמת היא שזה מאוד מאוד מאוד ברור לי; מאוד ברור לי כיצד מתנהגת הקואליציה.

שמחה רוטמן: הצעת חוק שכמעט כל חבר קואליציה שיש לו קצת יותר ותק או שהוא לא נורווגי, חתום עליה בעצמו.

שמחה רוטמן: הצעת חוק שבכנסת העשרים, לדעתי, לא היה כמעט חבר כנסת אחד מהקואליציה של היום, שהיה חבר בכנסת ולא חתם עליה.

שמחה רוטמן: העובדה שאתם מתנגדים לה ללא שום הצדקה, ללא שום הסבר, ולא טורחים לנמק, מראה יותר מהכול, שאין שום דבר ענייני בקואליציה הזאת.

שמחה רוטמן: זה לא עניין של ימין ושמאל, או כמו שאומרים באנגלית, It’s not about right and left, מרב, It’s about right and wrong.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: האופוזיציה הגישה בקשה להצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת משה טור פז – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד קטי שטרית – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח

מיקי לוי: האם יש מישהו מחברי הכנסת במליאה שלא הצביע?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לבצע ספירה.

מיקי לוי: תוצאות ההצבעה: בעד – 51, נגד – 55.

מיקי לוי: לפיכך הצעת חוק הממשלה, התשפ"א–2021, לא התקבלה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1874/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

מיקי לוי: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אבוטבול וקבוצת חברי הכנסת.

מיקי לוי: ישיב סגן השר יואב סגלוביץ'.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת אבוטבול.

מיקי לוי: בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה, כחבר כנסת הוריתי לאנשי הלשכה שלי להיות קשובים ולהעלות הצעות חוק שבאות מהציבור היקר.

משה אבוטבול: ומה אפשר לעשות שהציבור הוא הכי חכם, גם הרבה יותר מאיתנו, כי ממנו אנחנו שואבים הרבה מידע על ליקויים שקיימים במדינה שלנו.

משה אבוטבול: כאן הצעת החוק הזו מגיעה דווקא מסיפור עצוב.

משה אבוטבול: אתמול ציינו בכנסת את יום העוני.

משה אבוטבול: דיברנו על כך, וציינתי כמובן גם את המיזם הנפלא של יושב-ראש התנועה שלנו הרב אריה דרעי, שעשה את השוברים לאותן המשפחות הנזקקות הללו, ועוד דברים יפים שעושים היום כל מיני ארגונים שהמדינה לא משתתפת בהם.

משה אבוטבול: אבל לראות מקרה כזה שהמדינה גם מזיקה לארגון חסד – עד כאן.

משה אבוטבול: עד כאן.

משה אבוטבול: ומעשה שהיה כך היה: יש ארגון בשכונת שמואל הנביא באזור שנקרא צומת מרן, שם קבור מרן הרב עובדיה יוסף, ויש שם ארגון חשוב ביותר שנקרא קו החסד.

משה אבוטבול: זה עוזר למשפחות, יתומים, אלמנות, עוזר לבר מצוות, עושה דברים יפים.

משה אבוטבול: קו החסד בראשותו של ידידי הרב אליהו מרציאנו.

משה אבוטבול: היהודי היקר הזה הכין לראש חודש 400 מנות למשפחות נזקקות; הוא שם אותן, את המנות, במרפסת של הבית של הארגון.

משה אבוטבול: הוא שם את זה במרפסת.

משה אבוטבול: על הכול הוא חלם, רק על דבר אחד הוא לא חלם: שמשטרת ישראל במדינת ישראל תמנע את האוכל הזה מהפיות של אותם הנזקקים האלה שהמקררים שלהם ריקים.

משה אבוטבול: הייתה שם הפגנה באזור, ומשטרתנו הנכבדה, כדי לפזר את ההפגנה, עם אותו הבואש הזה, העיפה לכל הרוחות, תרתי משמע, את אותם סילוני סירחון שפגעו בכל המקומות, בכל השכונה שם מסביב, כולל גם כן באותם 400 סלי מזון של המשפחות האלה.

משה אבוטבול: לאחר מכן, חוץ מלשים אותם בפח האשפה, לא היה שייך לעשות איתם כלום.

משה אבוטבול: 400 משפחות נשארו רעבות באותו חודש הזה, שהיו רגילות לקבל סלי מזון, בגלל הבואש הזה של משטרת ישראל.

משה אבוטבול: זה הביא אותנו, כמובן, לחשוב על הצעת חוק מידתית, שמשטרת ישראל לא תשתמש באותו חומר הסירחון הזה באזורי מגורים.

משה אבוטבול: יש גם גבול כמה אתה יכול לעשות ענישה קולקטיבית.

משה אבוטבול: אם אתה רוצה לפזר הפגנה, תמצא דברים אחרים.

משה אבוטבול: אולי תעשה בשיטת הפינצטה של בנט, שכתב על זה אז בספר שלו, עם הטיסות וכל הסיפורים היפים שלו.

משה אבוטבול: אבל למה צריך לבוא להזיק לכל אותן משפחות, לכל אותם אנשים, עם אותם סילוני סירחון האלה.

משה אבוטבול: מה זה?

משה אבוטבול: איפה זכויות האדם?

משה אבוטבול: ואז אמרתי בהצעת החוק, חברים יקרים, ואני מקריא אותה בקצרה: הצעת חוק לתיקון פקודת המשטרה (הוראות בדבר פיזור אספה או תהלוכה): "1.

משה אבוטבול: בפקודת המשטרה, אחרי סעיף 89 יבוא: (א) אספה או תהלוכה תפוזר תוך שימוש בכוח מידתי בנסיבות העניין.

משה אבוטבול: (ב) באזורי מגורים לא תפוזר הפגנה באמצעות התזת נוזל המפיץ ריח רע.

משה אבוטבול: (ג) הפרת הוראות סעיף זה היא הפרת חובה חקוקה לפי פקודת הנזיקין.

משה אבוטבול: ומשטרת ישראל תישא באחריות הנזיקית".

משה אבוטבול: כי כשבאה אותה עמותה לבקש מהמשטרה סעד כלכלי על זה שהם הזיקו ל-400 משפחות – במשטרה לא מכירים את הדברים האלה.

משה אבוטבול: אני לא יודע, אולי היושב-ראש או מישהו יכולים לגלות לנו איזשהו סעיף עלום; אם המשטרה מזיקה בדברים מהסוג הזה – אפשר לפצות את אותה עמותה שתקנה מחדש את אותם מוצרים למשפחות; לא עושים שום דבר בנושא.

משה אבוטבול: לכן הצעת החוק הזאת, שהבאתי אותה – יש בה הרבה שכל.

משה אבוטבול: אני קורא את דברי ההסבר: "הצעת חוק זו באה לקבוע אמות מידה ראשוניות בדבר הפעלת כוח משטרתי בכדי לפזר הפגנה שאושרה באופן לגיטימי.

משה אבוטבול: היעדר ההסדרה של הנושא בחקיקה ראשית הביא לכך שההוראות בהקשר זה נקבעו במדרג נורמטיבי נמוך: הנחיות פנימיות של היועץ המשפטי לממשלה ושל המשטרה.

משה אבוטבול: בשנים האחרונות אנו עדים לשימוש תכוף בכלים לא מידתיים לפיזור הפגנות, כאשר ברובו כוון נגד קבוצות מוחלשות ומיעוטים פוליטיים, חרף ההתנגדות המתמשכת מטעם ארגוני החברה האזרחית אשר הדגישו את הסכנה הפיזית והבריאותית שנשקפת למפגינים משימוש בכלים אלו.

משה אבוטבול: הצעת חוק זו מבקשת להידרש לנושא ולהציע מודל מדורג לטיפול בנושא, בשילוב של חקיקה ראשית ומשנית מוסדרת, לפי הכללים הקבועים במדרג הנורמטיבי בדין הישראלי.

משה אבוטבול: סעיף קטן (א) בהצעת חוק זו מבקש לקבע את אמת המידה הכללית אליה המשטרה צריכה להיות כפופה בעת פיזור הפגנה, זאת גם בהתאם לנקבע בנושא זה בבית המשפט העליון בשורה של פסקי דין.

משה אבוטבול: לאור המורכבות של הגדרת אמות המידה המדויקות אשר יתאימו לשלל המקרים השונים שמשטרת ישראל נדרשת להתמודד איתם בשגרת היום-יום, הנוסח המוצא נועד להבטיח כי לא יהיה שימוש לא מידתי בכוח הרב שנמצא בידי גורמי אכיפת החוק נגד מפגינים אשר מממשים את זכותם הדמוקרטית והחוקתית לחופש הביטוי".

משה אבוטבול: אני מזכיר למי ששכח את הפגנות בלפור – כמה דיברתם אז על המידתיות ועל לתת את הזכות הדמוקרטית.

משה אבוטבול: סעיף קטן (ב) קובע, כי לא תפוזר הפגנה באמצעות התזת נוזל המפיץ ריח רע – בואש – באזורי מגורים, כדי לא לגרום סבל וצער לאזרחים חפים מפשע הגרים בקרבת מקום.

משה אבוטבול: כידוע, אמצעי זה גורם לריח מחריד, המשפיע גם לאחר ימים רבים בתופעות של כאב ראש, בחילות וסירחון בכל הסביבה.

משה אבוטבול: סעיף קטן (ג) קובע מפורשות" – חבריי – "כי הפרת סעיף קטן (א) תיחשב כהפרת חובה חקוקה בדיני הנזיקין, ובכך תאפשר למפגינים לתבוע את המשטרה על נזקים אשר נגרמו להם בעת הפעלה לא מידתית של כוח משטרתי.

משה אבוטבול: סעיף זה נועד לייצר הרתעה משמעותית אף יותר למשטרת ישראל כך שתחדל להפר את העקרונות החוקתיים של הפעלת הכוח שניתנה לה, במיוחד בהקשר של מימוש זכות המחאה.

משה אבוטבול: סביר, לאור הדין הנזיקי בישראל, כי הנזק אשר ייפסק לטובת המפגינים יקרה כאשר ההפרה היא משמעותית ביותר.

משה אבוטבול: חשוב להדגיש כי האחריות הנזיקית היא של המשטרה כאורגן ממלכתי, ולא של השוטרים כפרטים יחידים".

משה אבוטבול: הם בסך הכול שלוחים של המשטרה.

משה אבוטבול: "הצעת החוק, כאמור, חשובה ביותר על רקע השימוש התדיר באמצעים לא חוקתיים על ידי המשטרה בהפגנות השונות ברחבי הארץ, באופן שהבליט את הצורך בעיגון הנושא בחקיקה ראשית.

משה אבוטבול: עצם העברת החוק כאמור בהליך החקיקה המלא של הכנסת יעורר דיון ציבורי נרחב ונדרש בהקשר של הסמכויות שניתנות לשוטרים בעת פיזור ההפגנות.

משה אבוטבול: בנוסף, קביעת הנושא בחקיקה ראשית ומשנית מסודרת תקל על הציבור לדעת את זכויותיו בעת מימוש חופש המחאה.

משה אבוטבול: הצעות חוק דומות בעיקרן הונחו על שולחן הכנסת העשרים-ושלוש על ידי חבר הכנסת" – שר הבריאות היום – "ניצן הורביץ, ועל שולחן הכנסת העשרים-וארבע על ידי חבר הכנסת ניצן הורביץ וקבוצת חברי הכנסת".

משה אבוטבול: עד כאן דברי ההסבר.

משה אבוטבול: חברים, אני רק רוצה לומר לכם: תשתחררו מכבלי הקואליציה.

משה אבוטבול: לפחות תאמרו את מה שאתם אומרים בתוך החדשות שאתם מתראיינים.

משה אבוטבול: מוסי – מוסי נמצא פה?

משה אבוטבול: איפה מוסי?

משה אבוטבול: אה, מוסי היקר, אני רק מזכיר לך מה שאמרת.

משה אבוטבול: אני מצטט אותך, יקירי: לא נשתוק עד שזה ייפסק.

משה אבוטבול: אז, הינה, יש לך הזדמנות להפסיק את אותו בואש.

משה אבוטבול: הרי אתה בעד זכויות האדם.

משה אבוטבול: אתה מדבר על זה כל הזמן.

משה אבוטבול: אני שמח.

משה אבוטבול: הינה, יש פה נושא משותף, שנוכל לשתף בו פעולה, יחד עם ציבור נוסף.

משה אבוטבול: תוכיח שאתה באמת – אני מבין שבתל אביב המשטרה לא ניגשת לאנשים היוקרתיים, שלא משתמשים בבואש.

משה אבוטבול: אולי רק לערבים או לחרדים.

משה אבוטבול: אבל זה לא אנושי.

משה אבוטבול: אנא, תחזור על הדברים.

משה אבוטבול: תזכרו – איפה שר הבריאות ניצן הורביץ?

משה אבוטבול: בזמנו, הוא היה, והניח את ההצעה הזאת.

משה אבוטבול: הוא שר הבריאות.

משה אבוטבול: זה גורם חולי לאנשים.

משה אבוטבול: אז מה קרה?

משה אבוטבול: הכיסא מרופד?

משה אבוטבול: כורסת עור הצבי משכיחה לו את האמירות שלו מפעם?

משה אבוטבול: מה קרה?

משה אבוטבול: הוא שכח?

משה אבוטבול: תיזכרו במה שאז הבטחתם ובמה שאמרתם.

משה אבוטבול: אני בסך הכול מבקש מכם – יש גם גבול לזה שאתם נצמדים לכיסא – תחשבו על הציבור, תחשבו על אותם מסכנים, תחשבו על אותן משפחות - - -

מיקי לוי: בבקשה לסיים.

משה אבוטבול: אני מסיים, אדוני.

משה אבוטבול: תחשבו על אותן 400 משפחות שלא קיבלו סלי מזון בגלל שהמשטרה פיזרה על זה בואש, ולא היה להן מה לאכול.

משה אבוטבול: תתביישו לכם.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: סגן השר סגלוביץ', בבקשה.

משה אבוטבול: יאללה, סגלוביץ', תתחיל לחרטט אותי.

מיקי לוי: לא, לא מכובד.

משה אבוטבול: כן, כן, הוא עושה את זה יפה.

משה אבוטבול: חכה, תראה: לא, לא כדאי, כן כדאי.

משה אבוטבול: בוא, נו, יאללה, תחרטט אותי.

מיקי לוי: ברגע שסיימת – הבנתי.

משה אבוטבול: ואללה, התרגלנו.

משה אבוטבול: אני אומר לך שהתרגלתי מהחוק הקודם.

מיקי לוי: תודה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת אבוטבול, עוד לא אמרתי מילה וכבר הצלחתי להרגיז אותך.

משה אבוטבול: רוח המפקד ידועה.

משה אבוטבול: כל דבר שבא מהאופוזיציה – אתם נגד, נגד - - -

יואב סגלוביץ': ועדיין אני לא יודע אם "לא לחרטט" זה בתלמוד הבבלי או הירושלמי.

יואב סגלוביץ': זה לא ברור.

משה אבוטבול: גם בחוק - - - האופוזיציה, גם בחוק של השוטרים, עם - - - לא עושה סדר.

משה אבוטבול: מרחתם אותי יפה.

משה אבוטבול: אני אקנה לכם קרם ידיים, כמו שעניתי היום לאחת מחברות הכנסת.

יואב סגלוביץ': אני יכול – חבר הכנסת - - -

משה אבוטבול: הלב כואב.

משה אבוטבול: אני מדבר מנהמת ליבי - - - לא היה להן מה לאכול באותו חודש - - -

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, בבלפור הוצאתם אותם – אתה זוכר.

דוד אמסלם: אמרת לי פעם שאתה מצביע בעד כל חוק - - -

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש - - -

דוד אמסלם: סיפרתי לך איזו מטמורפוזה תעבור.

דוד אמסלם: כמו זיקית – מפה לפה.

דוד אמסלם: סיפרתי לך - - -

יואב סגלוביץ': בוקר טוב – בוקר טוב גם לחבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: אתה היית צדיק גדול פעם.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת אמסלם, בוקר טוב.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת אבוטבול, בוקר טוב.

דוד אמסלם: אתה זוכר?

דוד אמסלם: בבלפור המכת"זיות יצאו לא בפועל.

דוד אמסלם: אתה זוכר שבבלפור?

משה אבוטבול: - - - היושב-ראש - - -

יואב סגלוביץ': אתה צועק – אני לא שומע את הצעקות שלו.

דוד אמסלם: אתה זוכר שהוצאתם את המכת"זיות מבלפור?

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: השמאלנים הם אנשים נאורים – אין מכת"זיות.

דוד אמסלם: אבל מה, החרדים, ימין?

דוד אמסלם: בוודאי, איזו שאלה.

דוד אמסלם: הוצאתם אותם מאחסנה יבשה.

דוד אמסלם: אמרתי לכם את זה כבר אז.

דוד אמסלם: זו הצביעות שלכם, מר סגלוביץ'.

ינון אזולאי: היושב-ראש, שעון, שעון.

יואב סגלוביץ': חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש.

יואב סגלוביץ': הצעת החוק שהוגשה, באה לתקן את פקודת המשטרה, ולהוסיף לה הוראות בדבר פיזור אספה או תהלוכה.

יואב סגלוביץ': הצעת החוק הזו מבקשת לקבוע אמות מידה להפעלת כוח משטרתי בפיזור, לאור מספר ראשי טענות שיש בהצעת החוק.

יואב סגלוביץ': הראשונה שבהן היא, שיש היעדר הסדרה בחקיקה ראשית, מבקשת הצעת החוק לקבוע כי אספה או תהלוכה תפוזר תוך שימוש בכוח מידתי, בנסיבות העניין.

יואב סגלוביץ': הדבר השני, הראש השני, הוא שבנוסף יוחדה הוראה המתייחסת לשימוש בבואש, ולפיה באזורי מגורים לא באמצעות הפגנה באמצעות התזת נוזל המפיץ ריח רע.

יואב סגלוביץ': עוד קובעת הצעת החוק, כי הפרת הוראת סעיף זה היא הפרת חובה חקוקה לפי פקודת הנזיקין, וכי משטרת ישראל תישא באחריות נזיקית.

יואב סגלוביץ': אלה פחות או יותר הראשים שנמצאים בתוך התוכן של הצעת החוק, שהגיש חבר הכנסת אבוטבול.

יואב סגלוביץ': אנסה לענות על כל אחת מהטענות.

יואב סגלוביץ': על כל אחד מראשי הטענות.

יואב סגלוביץ': בעניין הטענה הראשונה, כי יש לקבוע אמות מידה בחקיקה ראשית לעניין הפעלת כוח משטרתי בפיזור הפגנה אני רוצה לומר שיש אמת מידה כזאת.

יואב סגלוביץ': היא מופיעה בסעיף 154 לחוק העונשין.

יואב סגלוביץ': היא באה ואומרת – למעשה סעיפים 151–154 עוסקים למעשה בפיזור הפגנות.

יואב סגלוביץ': סעיף, 154 עוסק בפיזור מתפרעים, והמונח בכוח הדרוש בדרך סבירה, כלומר לגבי הראש הראשון של הצעת החוק, הוא נמצא כבר בדבר חקיקה, באותו סעיף 154 לחוק העונשין.

יואב סגלוביץ': לגבי הראש השני, לגבי עקרון המידתיות, הוא מופיע, ונמצא מעבר להצעת החוק – מעבר לחוק העונשין, סעיף 154 – הוא נמצא למעשה בכל הנהלים הפנימיים של משטרת ישראל שעוסקים בפיזור הפגנות באמצעים השונים.

יואב סגלוביץ': לגבי הנושא של הפצת – ויש פה משהו ספציפי שעליו דיבר חבר הכנסת אבוטבול.

יואב סגלוביץ': לא דיבר על כל אמצעי פיזור הפגנות; דיברת על הבואש באופן ספציפי, אז אתייחס לבואש באופן ספציפי.

יואב סגלוביץ': יש לציין, עוד פעם, כי השימוש בבואש הוא מוסדר מעבר למה שאמרתי בסעיף 154, מוסדר רק בהפגנות ומותר רק בהפגנות שנמצאות במדרג ג'.

יואב סגלוביץ': פה אפתח רגע את הסוגיה של פיזור הפגנות: יש ארבעה מדרגים לפיזור הפגנות.

יואב סגלוביץ': לא משתמשים בבואש בכל פיזור הפגנה, אלא רק בפיזור שאפשר רק ממדרג ג'.

יואב סגלוביץ': על מה מדובר, מדרג ג'?

יואב סגלוביץ': זה לא איזו הפגנה שקטה או מחאה של אנשים.

יואב סגלוביץ': זה בהפגנה פרועה ואלימה, ואקריא בדיוק את הסעיף שהוא מותר.

יואב סגלוביץ': לכן, אני מבין את מה שאמרת וגם כואב את הכאב שאמרת לגבי הפגיעה שהייתה באותן מנות לנזקקים קרה פתאום כשהמשטרה הגיעה ופיזרה.

יואב סגלוביץ': זה קרה תוך הפגנה אלימה מאוד שהייתה באותו אזור.

יואב סגלוביץ': זו המציאות.

יואב סגלוביץ': זה מה שהיה בפועל.

יואב סגלוביץ': לא באו והשפריצו בואש על דברים.

יואב סגלוביץ': ולהציג את זה בצורה כזאת, זו גניבת דעת.

יואב סגלוביץ': לכן אני מציע מה אומר, בעיקרון יש, כאשר משתמשים בבואש באזור מגורים – ההנחיה היא לא להשתמש באזור מגורים, אלא אם כן יש אישור של קצין בכיר ברמת ניצב משנה ומעלה.

יואב סגלוביץ': הוא היחיד שיכול לתת אישור להשתמש בבואש, מתוך הבנה שהשימוש בכלי הזה הוא מייצר פגיעה סביבתית.

יואב סגלוביץ': כאשר נדבר על הראש הרביעי, שמדבר על תביעת נזיקין, אין צורך בסעיף הזה בכלל, מאחר שאפשר לתבוע גם היום ואין צורך בעוולה נפרדת.

יואב סגלוביץ': ניתן לתבוע – דרך אגב, גם היו תביעות כאלה בעבר.

יואב סגלוביץ': הנוהל שמדבר על בואש, אקריא לך אותו – חבר הכנסת אבוטבול, אתה מקשיב לי?

יואב סגלוביץ': אוקיי, בסדר גמור.

יואב סגלוביץ': המדרג השלישי רק הוא מאפשר את השימוש בבואש.

יואב סגלוביץ': אני חוזר על מה שאמרתי קודם – גם באירוע הספציפי – אני לא מכיר את אותו אירוע ספציפי – אבל הוא רק כאשר יש התפרעות ויש סכנה ויש גרימת נזק לאנשים.

יואב סגלוביץ': רק אז משתמשים בכלי הזה.

יואב סגלוביץ': גם בו, גם בפרשים וגם במכת"זית של מים.

יואב סגלוביץ': לצערי, משתמשים בכלי הזה, והכלי הזה הוא כלי פוגעני פחות מחס וחלילה שימוש בירי אחר, או בכלי נשק אחרים.

יואב סגלוביץ': הדבר הזה נלמד גם אחרי אירועים קשים מאוד, ואחרי ועדות חקירה.

יואב סגלוביץ': יש אותם ארבעת המדרגים, ולצערי כל זמן שיהיו התפרעויות מהסוג הזה, שהן לא הפגנות שקטות והן לא מחאה רגילה, אלא התפרעות שגורמת נזק וזורקים אבנים וזורקים ביצים או כל דבר אחר על שוטרים, יהיה שימוש בבואש גם הלאה.

יואב סגלוביץ': גם הלאה, חבר הכנסת אבוטבול.

יואב סגלוביץ': זה לגבי העניין של הבואש.

יואב סגלוביץ': לגבי הדרך שבה משתמשים ־ הנוהל שמאפשר את השימוש בבואש הוא נוהל שפתוח לעיון הציבור.

יואב סגלוביץ': אפשר לראות מה כתוב שם בדיוק.

יואב סגלוביץ': אקריא לך רק כמה שורות מהנוהל עצמו.

יואב סגלוביץ': מדרג ג', אותו מדרג שבו מותר הפעלה של בואש, מדובר על הפגנות שכרוכות בהתנגדות אלימה תוך אי-ציות להוראת השוטרים שניתנות לצורך שמירה על שלום הציבור והסדר הציבורי שמתקיים באחד מאלה: "המפגינים מתנגדים באלימות לפעולות המשטרה לפיזור ההפגנה, באופן העלול לגרום לחבלות בגוף או נזק לרכוש; המפגינים מתנהגים באלימות בהיקף נרחב כלפי הכוח המשטרתי הפועל לפיזור ההפגנה; המפגינים מתנהגים באלימות כלפי הציבור, באופן העלול לגרום לחבלות בגוף או לנזק לרכוש; המפגינים מתנגדים באלימות לפעולות השוטרים לפיזור ההפגנה, וקיים חשש ממשי לחסימת צירים חיוניים או חסימת גישה למוסדות שלטון מרכזיים".

יואב סגלוביץ': כל הדבר הזה, רק במדרג הזה ניתן להפעיל את הבואש.

יואב סגלוביץ': לא רק את הבואש ניתן להפעיל במקרים כאלה – במדרג ג' – אלא גם את מערכת אקוסטי-צעקה, גם רימון הלם, גם סוסים, גם פרשים, גם המכת"ז, מים, צבע או בואש.

יואב סגלוביץ': אני בכוונה מסביר את הדברים האלה, כי העלית נושא רציני פה בהצעת החוק.

יואב סגלוביץ': אני חושב רק שהצעת החוק שאתה מדבר עליה כרגע, בפן חוקי יש לה מענה בסעיף 154, ולכן ההצעה הזו היא אכן הצעה מיותרת.

יואב סגלוביץ': מעבר לעניין הזה, מעבר לדברים שאמר חבר הכנסת אבוטבול, נתתי תשובה מדויקת ככל שאני מסוגל, אל מול הפעילות עצמה, ולכן ההצעה הזו על פניה היא מיותרת, ולא צריך אותה ולכן הממשלה מתנגדת להצעה הזאת וגם אני מתנגד להצעה הזאת.

יואב סגלוביץ': מעבר לדברים האלה, העלייה של חברי כנסת פה לדוכן הנואמים, באירועים כאלה או באירועים אחרים, שבאים ואומרים דברים קשים מאוד על משטרת ישראל בכללותה, אני חושב שזה לא נכון ולא ראוי.

יואב סגלוביץ': אני חושב שהמשטרה – בטח ובטח בימים הקשים האלה – מתמודדת עם פעילות בלתי רגילה, שהיא עושה בכל הזירות.

יואב סגלוביץ': בוודאי גם המשטרה טועה.

יואב סגלוביץ': בוודאי גם כולנו טועים.

יואב סגלוביץ': אבל לבוא ולהגיד שבגלל פעילות המשטרה היה נזק למעשה לאותם נזקקים של 400 מנות, בלי לספר מה קרה ברחוב למטה, בלי לתאר מה היה, אילו זריקות ואילו מכות ואיזה צעקות ואילו קללות אמרו על השוטרים.

יואב סגלוביץ': אני חושב שעל זה אתה ואני יכולים להסכים שכולנו צריכים בסופו של דבר שהמשטרה תהיה טובה, מקצועית, הוגנת, אבל גם עם יכולת פיזור הפגנות מתי שצריך.

יואב סגלוביץ': לא פעם ולא פעמיים בציבור אומרים: מדוע המשטרה לא עושה ככה או לא עושה אחרת.

יואב סגלוביץ': היא נמצאת בתווך, היא נמצאת הרבה פעמים בשסע.

יואב סגלוביץ': כן, יש האמצעים האלה.

יואב סגלוביץ': יש כל האמצעים האלה שניתנו למשטרה כדין.

יואב סגלוביץ': שלילת השימוש באמצעים האלה למשטרה היא טעות יסודית מאוד.

יואב סגלוביץ': כן צריך פיקוח ובקרה על משטרה.

יואב סגלוביץ': הדבר הזה נעשה בוועדה לביטחון הפנים לא פעם ולא פעמיים.

יואב סגלוביץ': לכן חשוב לי, חבר הכנסת אבוטבול – על מנת שכל הדברים יהיו ברורים, אני אקריא את הנוהל כמות שהוא: " במסגרת טיפול משטרת ישראל בהשלטת סדר ציבורי ופיזור הפגנות קיימת אפשרות לשימוש בהתזת נוזלים לעבר מפגינים, בניהם נוזל הבואש.

יואב סגלוביץ': ככלל, התזת בואש תתבצע באמצעות מכת"ז בהתאם למדרגי ההפעלה.

יואב סגלוביץ': התזת בואש באמצעות רכב ייעודי אחר או אמצעי נישא אחר, תהיה באישור של ראש אג"מ".

יואב סגלוביץ': יש אפשרות להשתמש בבואש גם לא באמצעות רכב – זה באישור של ראש אג"מ בלבד.

יואב סגלוביץ': ולכן אני חוזר ואומר מה שאמרתי בהתחלה לחבר הכנסת אבוטבול: הצעת החוק שאתה הגשת, שאני מבין שהיא נכתבה מאותו קהל שפנה אליך, וציינת קודם גם שהוגשה על ידי קודמך – אני באופן אישי מתנגד להצעה הזאת.

יואב סגלוביץ': היכולת ודרך הפעלת השימוש בכוח של משטרת ישראל מותוות באותם סעיפים בחוק העונשין.

יואב סגלוביץ': לכן אני מבקש להתנגד להצעה הזאת.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, אתה רוצה לעלות?

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול עולה לשלוש דקות.

מיקי לוי: בבקשה.

משה אבוטבול: טוב, קודם כול, אני מבקש שזה יהיה בהצבעה שמית.

משה אבוטבול: יש פה את המכתב של הח"כים, אז שזה יהיה שמית, בבקשה.

משה אבוטבול: תודה רבה.

משה אבוטבול: שמעתי את סגן השר, את הדברים היפים – תקשיב אם אתה רוצה, מר סגלוביץ'.

משה אבוטבול: הוא לא מקשיב.

משה אבוטבול: חבל.

משה אבוטבול: מר סגלוביץ', כדאי שתקשיב, כי אני מגיב לך.

משה אבוטבול: שמענו את דברי סגן השר – ממש נראה נופת צופים.

משה אבוטבול: אבל מה אפשר לעשות שלאותם אזרחים זה טינופת צופים.

משה אבוטבול: המים האלה של הבואש מגיעים אליהם עד למרפסת.

משה אבוטבול: ואל תגיד לי: מי ששלח אותך להעלות את הצעת החוק; מי ששלח אותי זה אותם אלה שהחברים שלך נלחמים בעדם.

משה אבוטבול: אנשי מרצ, שכל הזמן רוממות זכויות האדם בראשם, והם מדברים על זה כל הזמן – פתאום הם שכחו את כל הכללים האלה.

משה אבוטבול: המפגינים לא שלחו אותי לדבר – שלחו אותי אותם אלה שהפסידו כסף, ונזק ממוני.

משה אבוטבול: 400 סלי מזון הושחתו בגלל המשטרה.

משה אבוטבול: אז אל תגיד לי: מי ששלח אותי.

משה אבוטבול: שלחו אותי אותם אנשים מסכנים שסבלו בגלל המעללים של המשטרה.

משה אבוטבול: ואני רוצה להגיד לך עוד דבר.

משה אבוטבול: גם השופט, כשהגיעה אליו עתירה, בעתירה שהגיעה לבית המשפט העליון – אומר פה השופט משפט: עם זה, לא ניתן להתעלם מהסרטונים שהוצגו בפנינו בשלביה המוקדמים של העתירה, שמהם התקבל הרושם כי "לפחות בחלק מהמקרים נעשה שימוש מכוון בנוזל הזה מסוג בואש, והותזו נוזלים בעוצמה רבה באמצעות מכת"ז כלפי ראשיהם של מפגינים מטווח קצר באופן שאין חולק כי זה מסכן את בריאותם".

משה אבוטבול: איפה ניצן הורוביץ, שהגיש פעם הצעה דומה?

משה אבוטבול: אז מה, כמה אתם יכולים לשקר?

משה אבוטבול: מה זה הדבר הזה?

משה אבוטבול: התחלתם כולכם להתעלם מהציבור?

משה אבוטבול: ועוד ראש הממשלה מסתכל עליי.

משה אבוטבול: זה ציבור שסובל.

דוד אמסלם: תלוי איזה ציבור.

משה אבוטבול: אני אחזור על המילים שאמרתם אז: איפה אתם?

משה אבוטבול: השתגעתם?

משה אבוטבול: "השתגעתם?

משה אבוטבול: מר בנט, מזכיר לך משהו הצליל הזה?

משה אבוטבול: איפה אתם, השתגעתם?

משה אבוטבול: גם אתם השתגעתם אם אתם לא מתייחסים לתושבים ואזרחים.

משה אבוטבול: ואם שופט אומר שחוק לא מסודר, וצריכים לסדר את זה – הוא אומר: יש כאן "לעורר תהיות קשות באשר לשאלה אם המשטרה אכן מקפידה על נהליה, ובפרט אם הופעל שיקול דעת מספק באשר לאופן השימוש במכת"ז".

משה אבוטבול: כותב את זה שופט – לא אני ממציא פה.

משה אבוטבול: אז, בבקשה, תתעוררו, ותפסיקו לרמות את עצמכם.

משה אבוטבול: ואם אתם מדברים על זכויות האדם, אז תיצמדו למשנה שלכם, ואל תהיו לי סלקטיביים.

משה אבוטבול: ואם אתם עיוורים – לפעמים רואים, לפעמים לא רואים – אז זה דבר שבגללו אתם צריכים ללכת מייד-מייד לרופא מקומי.

מיקי לוי: משפט לסיום.

משה אבוטבול: אני מבקש מכולם – אדוני היושב-ראש - - -

מיקי לוי: משפט לסיום.

משה אבוטבול: בסדר, משפט לסיום.

משה אבוטבול: בגלל שזה נושא אנושי, נושא רפואי, נושא שקשור לכולם – בגלל זה גם ביקשתי הצבעה שמית.

מיקי לוי: תודה.

משה אבוטבול: כדי שנראה, ונסתכל לאנשים בעיניים, מי בעד זכויות האזרח ומי ממשיך לרמות - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

משה אבוטבול: - - כמו דרכו של ראש הממשלה.

משה אבוטבול: תודה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת, חברי הכנסת.

מיקי לוי: יש בקשה של האופוזיציה להצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד ביטן – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת משה טור פז – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת במליאה שנוכח ולא הצביע?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

מיקי לוי: תוצאות ההצבעה: בעד – 54; נגד – 56.

מיקי לוי: לפיכך, הצעת החוק לא עברה.

משה אבוטבול: מרצ, התנועה לזכויות האזרח - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1884/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

מיקי לוי: הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (מתן הודעה בכתב לאסיר בדבר מועד שחרור מינהלי והכנת תוכנית שיקום), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: ישיב סגן השר לביטחון הפנים סגלוביץ'.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: עד עשר דקות לרשותך.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי הנכבדים, עקרונות השחרור המינהלי הוסדרו ב-1993 בסעיף 68 לפקודת בתי הסוהר במטרה להתמודד עם מצוקת מקומות הכליאה בבתי הסוהר.

מיכל מרים וולדיגר: השחרור המוקדם מתבצע בהתאם לתפוסת מקומות בבתי הסוהר.

מיכל מרים וולדיגר: הפקודה קובעת כי השר לביטחון פנים יקבע, באישור הוועדה לביטחון פנים, את תקן הכליאה, שהוא מספר המקומות שבהם ניתן לשכן אסירים בכלל בתי הסוהר.

מיכל מרים וולדיגר: התקן נקבע בכל פעם לתקופה מרבית של שנה.

מיכל מרים וולדיגר: ביום שבו מספר האסירים השפוטים הכולל מגיע לתקן הכליאה, ניתן להתחיל לשחרר אסירים שיתרת מאסרם קצרה יחסית בהתאם לקבוע לפקודה.

מיכל מרים וולדיגר: ביום 27 ביולי 2021, בצו בתי הסוהר (שחרור מינהלי) (קביעת תקן כליאה ) (הוראת שעה), התשפ"א, תקן הכליאה בכלל בתי הסוהר עמד על 14,000 מקומות כליאה.

מיכל מרים וולדיגר: תוקפו של הצו הזה מסתיים ביום 28 בינואר 2022.

מיכל מרים וולדיגר: עד לשבוע האחרון, השחרור המינהלי חל על אסירים המרצים תקופת מאסר שאינה עולה על ארבע שנים, ואילו אסירים שמרצים תקופת מאסר ממושכת יותר ואסירים ביטחוניים – אלו זכו לשחרור מינהלי רק אם ועדת השחרורים אישרה גם שחרור מוקדם.

מיכל מרים וולדיגר: דא עקא, השיקול הכלכלי הוא אשר מוביל לכך שאסירים משוחררים טרם זמנם, בעוד שהפתרון המתבקש הוא כאמור אמור להיות אחר.

מיכל מרים וולדיגר: התקן שנקבע אינו מבחין בין סוגי האסירים ומאפשר את שחרורם המוקדם גם של אסירים מסוכנים או שאינם מתאימים לשחרור מוקדם, ובלי כל תוכנית שיקומית סדורה ליום שאחרי.

מיכל מרים וולדיגר: לפני יומיים העבירה המליאה בהוראת שעה הצעת חוק ממשלתית לתיקון פקודת בתי הסוהר בעניין הזה ממש.

מיכל מרים וולדיגר: בהסתייגויות שהגשנו, חבריי ואני, ביקשנו, בין היתר, לקדם כבר בשינוי הנוכחי הודעה מראש לשחרור מינהלי וחיוב תוכנית שיקום למשתחררים טרם זמנם.

מיכל מרים וולדיגר: בתיקון שעבר השבוע, במטרה להקטין את הסיכון הנשקף לציבור – והוא מבורך – אסירים שעברו עבירות מין, עבירות אלימות במשפחה ועבירות אלימות חמורה, גם הם לא יהיו זכאים לשחרור מינהלי מורחב אוטומטי, אבל שחרורם של אלה מותנה בתקופת מאסר שנותרה, וככל שהיא עולה על שלוש שנים יהיה צורך גם בשחרור מוקדם על ידי ועדת השחרורים.

מיכל מרים וולדיגר: אסירים אחרים – אם נשפטו לעד שלוש שנים, יזכו לשחרור מינהלי מורחב אוטומטי.

מיכל מרים וולדיגר: ומי שנשפט ליותר משלוש שנים יהיה תלוי בוועדת השחרורים.

מיכל מרים וולדיגר: בנוסף, שונתה תקופת המאסר שבגינה יכול אסיר לצאת לשחרור מינהלי אוטומטי בלא שעבר תוכנית שיקום ובלא שוועדת השחרורים בחנה את עניינו, למעט כמובן עברייני מין, אלימות במשפחה ואלימות חמורה, וכן אסירים ביטחוניים.

מיכל מרים וולדיגר: התקופה ששונתה עמדה עד לאחרונה על עד ארבע שנים, ועכשיו, בשינוי האחרון, היא קוצרה לשלוש שנים.

מיכל מרים וולדיגר: שינוי נוסף שנעשה בשינוי הנוכחי הוא אסירים שתקופת מאסרם היא בן 18 ל-36 חודשים.

מיכל מרים וולדיגר: הללו יזכו לשחרור מינהלי של פחות שבועות מנוסח החוק שהיה, משום שהסתבר שאסירים בתקופות מאסר אלו העדיפו לא לבקש תוכניות שיקום.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, זה מפריע שם.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מגן תלם, זה מפריע לדוברת.

מיכל מרים וולדיגר: תודה, כבוד היושב-ראש.

מיכל מרים וולדיגר: השחרור המינהלי קיצר את תקופת מאסרם גם בלי תוכנית שיקום.

מיכל מרים וולדיגר: זה נשמע לנו טכני, אבל זה מהותי ביותר לחברה שלנו, בלי שום תוכנית שיקום.

מיכל מרים וולדיגר: במהלך דיוני הוועדה לביטחון פנים בראשותה של חברתי, חברת הכנסת מירב בן ארי, אמרה קתרין בן צבי, רמ"ח שיקום בשב"ס, שיש ירידה של 30% בבקשות האסירים לתוכנית שיקום.

מיכל מרים וולדיגר: ולמה?

מיכל מרים וולדיגר: כי הם העדיפו להשתחרר בלי זה.

מיכל מרים וולדיגר: השינוי נועד לעודד אותם לבקש להשתלב בתוכניות השיקום.

מיכל מרים וולדיגר: תוכנית שיקום היא כחצי שנה אינטנסיבית בממוצע, ולפעמים מקצרים אותה לארבעה חודשי טיפול יום-יומי פרטני.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, תוכנית השיקום היא הכרחית גם לאסיר עצמו, גם לבני המשפחה שלו וגם לסביבה שלנו כולה.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן, אני קוראת לחייב תוכנית שיקום לכל אותם אלה שמשתחררים בשחרור מינהלי.

מיכל מרים וולדיגר: השחרור המינהלי הוא לא פרס.

מיכל מרים וולדיגר: זוהי זכייה מן ההפקר.

מיכל מרים וולדיגר: המחויבות שלנו כמדינה היא לדאוג שאכן נעשה תהליך שיעשה כאן שיקום אמיתי.

מיכל מרים וולדיגר: דבר נוסף שביקשתי – הודעה מראש, בכתב, לשחרור המינהלי – הוא דבר אנושי; הוא מבטיח היערכות והתארגנות מראש, גם של האסיר עצמו וגם של הסביבה שלו.

מיכל מרים וולדיגר: חבריי, כשאין למשוחרר תוכנית שיקום ושאין לו היכן להתגורר, והעובד הסוציאלי ברווחה בכלל לא מודע לשחרור שלו, הוא בדרך כלל חוזר לסורו כי אין לו ולא נותרה לו כל ברירה.

מיכל מרים וולדיגר: אין לו מה לעשות – אין לו עבודה, אין לו מקום לגור בו.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן, הדלת מסתובבת.

מיכל מרים וולדיגר: השבוע ערכתי ביקור פתע בבית המעצר ניצן.

מיכל מרים וולדיגר: בית המעצר הזה מורכב משלושה מבנים: 1.

מיכל מרים וולדיגר: מג"ן – מרכז גוף נפש, שנפתח בשנת 2021.

מיכל מרים וולדיגר: יש בו מחלקה לבריאות הנפש – פתוחה וסגורה.

מיכל מרים וולדיגר: יש שם גם שני אגפים לאסירים טעוני פיקוח.

מיכל מרים וולדיגר: 2.

מיכל מרים וולדיגר: מר"ש – מרכז רפואי שב"ס, שנפתח ב-1990, שמעניק טיפול רפואי מקצועי לאוכלוסיית הכלואים.

מיכל מרים וולדיגר: הוא כולל גם מחלקה סיעודית, מכון דיאליזה, רנטגן, ובדיקת רופאים מומחים, פיזיותרפיה ועוד כהנה וכהנה, וגם מעבדה לגילוי סמים.

מיכל מרים וולדיגר: 3.

מיכל מרים וולדיגר: המוסד השלישי שנמצא שם זה בית המעצר ניצן.

מיכל מרים וולדיגר: לצערי הרב, על אף רצונם הטוב של גנ"מ גבריאל מירילשוילי ועו"ד ערן נהון, היועץ המשפטי של השב"ס, נתקלתי בקשיים, כבוד סגן השר, ולא הצלחתי להיכנס ממש פנימה ולבחון את מה שקורה, את המציאות.

מיכל מרים וולדיגר: בהזדמנות זו אני קוראת מכאן לשר ולסגן השר לאשר את ביקורי במתחם – לבקר בו כדי לעשות את עבודתי על הצד הטוב ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: יש לי סיפור, אבל הוא סיפור אחד מיני רבים, של אימא לנער צעיר יחסית.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר בדן, שמתמודד עם מאניה דיפרסיה והפרעת אישיות גבולית.

מיכל מרים וולדיגר: דן ניסה להשיג את יעדיו בצורה אלימה כלפי בני אדם ורכוש, ואף איים, והשתמש באלימות כלפי בני המשפחה שלו.

מיכל מרים וולדיגר: בעקבות כך, הוא נשפט לשנה בכלא.

מיכל מרים וולדיגר: היו ניסיונות למצוא לדן חלופות אשפוז – דן זה, כמובן, שם בדוי.

מיכל מרים וולדיגר: ניסו למצוא לו חלופות אשפוז.

מיכל מרים וולדיגר: הרי הוא אלים בעקבות המחלה שלו – הוא לא עושה את זה מתוך מודעות.

מיכל מרים וולדיגר: אך משרד הבריאות דחה את הבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: שלושה חודשים לפני השחרור שלו מקבלת המשפחה – שוב, המשפחה היא זו שהתלוננה, וניתן לדן צו הרחקה ממנה.

מיכל מרים וולדיגר: צו ההרחקה ניתן לא כי המשפחה לא רוצה אותו – להפך; הוא צריך שיקום, והיא מפחדת מדן.

מיכל מרים וולדיגר: המשפחה מקבלת טלפון – בנם משתחרר מוקדם מן הצפוי, כיוון שהוא יושב על תאריך מינהלי מלא.

מיכל מרים וולדיגר: בעברית פשוטה זה אומר שמספר האסירים עלה על התקן שקבע השר, ועל כן נציב השב"ס יכול לשחרר את האסירים מתקופת המאסר שנותרה להם, שאינה עולה על יתרת המאסר המרבית בחוק.

מיכל מרים וולדיגר: דן יכול להשתחרר כל יום.

מיכל מרים וולדיגר: המשפחה לא יודעת – כל יום הוא יכול להשתחרר.

מיכל מרים וולדיגר: זה תלוי ברשימה השמית שיקריא ניצב השב"ס בבוקר.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, כל בוקר יכול להיות שהוא משתחרר – והמשפחה לא יודעת, וגם דן לא.

מיכל מרים וולדיגר: דן לא קיבל טיפול רגשי לכעסים בכלא.

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא קיבל שום שיקום כלשהו לכעסים שלו, לאלימות שלו.

מיכל מרים וולדיגר: והדבר הזה, של טיפול בכעסים, מהווה תנאי להכנסתו לאחד ההוסטלים לאחר שישתחרר.

מיכל מרים וולדיגר: אז הוא לא יכול להשתחרר, וזה סוג של דלת קסמים כזאת, ואנחנו כל הזמן סביב אותו מעגל.

מיכל מרים וולדיגר: מדוע דן לא קיבל טיפול?

מיכל מרים וולדיגר: כי לא התגבשה קבוצה, ובנוסף לכך הוא רשום בתוך השחרור המינהלי המוקדם, ולכן הוא גם לא יקבל טיפול.

מיכל מרים וולדיגר: ומה יהיה עם דן?

מיכל מרים וולדיגר: מה יהיה איתו אחר כך, ברגע שהוא ישתחרר, אתם בטח שואלים או לא שואלים?

מיכל מרים וולדיגר: אחת משתי האפשרויות: המשפחה לא יכולה לקבל אותו הביתה, כי בגינה הוא נכנס לכלא.

מיכל מרים וולדיגר: היא פוחדת ממנו.

מיכל מרים וולדיגר: אבל הוא צריך שיקום.

מיכל מרים וולדיגר: אז מה שיקרה לדן זה או שהוא יחזור לשוטטות ברחוב – וזה אומר: פגיעה באחרים, וזה אומר: דלת מסתובבת חזרה לכלא, או חזרה הביתה, אבל אז הוא יפגע במשפחה שלו.

מיכל מרים וולדיגר: שוב, לא בגלל שהוא אדם אלים, אלא כי יש לו מחלה לא מטופלת, ואף אחד לא דואג לשיקום שלו.

מיכל מרים וולדיגר: אני מסיימת.

מיכל מרים וולדיגר: אני קוראת כאן לכל חבריי מהאופוזיציה ומהקואליציה כאחד להצביע בעד הצעת החוק; לעשות עוד צעד בתיקון החברתי החשוב הזה, האמיתי.

מיכל מרים וולדיגר: לשים רגל בדלת המסתובבת הזאת.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל וולדיגר.

איתן גינזבורג: ישיב להצעת החוק סגן השר לביטחון הפנים, חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

איתן גינזבורג: בבקשה, עד עשר דקות.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת וולדיגר, שבאמת העלתה נושא, וגם בנימוקים שלה להצעת החוק שהיא הציעה, היא פתחה את זה יותר רחב לגבי כל מה שקורה באפשרויות השיקום של אסירים בשירות בתי הסוהר בכלל.

יואב סגלוביץ': אני אתחיל בכמה מילים כלליות – חברת הכנסת וולדיגר, אני בטוח שאת רוצה לשמוע גם מה אני משיב לך על ההצעה החשובה.

יואב סגלוביץ': אמרתי שהעלית נושא שהוא נושא חשוב, כי הוא חרג מעבר לעניין של שיקום בשירות בבתי הסוהר.

יואב סגלוביץ': בכלל, אני אגיד כמה מילים כלליות גם כן: האכיפה, בעיקרון, היא סוג של שירות חברתי.

יואב סגלוביץ': זה לא רק לקחת עבריינים ולטפל בהם – זה גם לעשות משהו עם אלה שעברו עבירה.

יואב סגלוביץ': ולכן, אני אומר שבמובן הזה זו הזדמנות טובה, דרך ההצעה שאת הצעת, לדבר על מה שקורה במקומות – אני לא יודע אם לצערי או לשמחתי, אבל פחות מדי אנשים יודעים מה קורה בארגוני הרווחה באופן כללי, בדגש על שירות בתי הסוהר, שעושים באמת מלאכת קודש בתנאים לא פשוטים, גם בנושא של שיקום אסירים.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

יואב סגלוביץ': אני אגיד עוד משהו כללי: מדובר פה בדגש על השחרור המינהלי - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פטין מולא, זה מפריע.

יואב סגלוביץ': מה שאני רוצה לומר לגבי השחרור המינהלי – שחרור מינהלי זה לא אידיאולוגיה, זה אילוץ.

יואב סגלוביץ': בג"ץ קבע שטח מחיה, שגם זה נכון.

יואב סגלוביץ': נכון שאסירים, גם אם המדינה החליטה שצריך להרחיק אותם מהחברה – יהיו להם תנאים מינימליים.

מיכל מרים וולדיגר: - - -

יואב סגלוביץ': אין פה ויכוח.

יואב סגלוביץ': אני לא מתווכח, אני רק אומר שזה הנתון.

יואב סגלוביץ': ולכן, כשהגיע למספר שנקבע כשטח מחיה מינימלי, שגם הוא – לא צריך להגזים, זה לא שטח ענק, בסופו של דבר - - -

מיכל מרים וולדיגר: - - -

יואב סגלוביץ': המשמעות היא שאין שיקול דעת.

יואב סגלוביץ': כלומר, שיקול הדעת מותווה בחוק.

יואב סגלוביץ': בתיקון ההוא, הגענו ל-14,000 בבוקר, כי קרה כך וכך, ואין שליטה לשירות בתי הסוהר על מי הנכנסים באותו יום.

יואב סגלוביץ': הגיע ל-14,000, הגיע לקריטריון, ובאותו יום מודיעים.

יואב סגלוביץ': אל מול האילוץ הזה באה חברת הכנסת וולדיגר ואומרת: זה לא הגיוני.

יואב סגלוביץ': אני רוצה שיהיה פה שיקום ואני רוצה שיודיעו מראש למשפחה וכו' וכו'.

יואב סגלוביץ': ואני רוצה להוסיף ולהקשות: א.

יואב סגלוביץ': אי-אפשר לעשות את זה.

יואב סגלוביץ': לא ניתן להודיע שבוע מראש, ואפילו לא ניתן להודיע שלושה ימים מראש, מהסיבה שבבוקר או בערב, לא משנה, מגיעים למספר, המספר שהגיע – ממנו - - -

מיכל מרים וולדיגר: - - - כי מה שאתה אומר, עובדה ששינו עכשיו את הקריטריונים.

יואב סגלוביץ': אבל עכשיו אנחנו לא מתווכחים.

יואב סגלוביץ': העלית נושא – אני מסביר ככל שאני מסוגל לתת הסבר מפורט, ענייני ועובדתי.

יואב סגלוביץ': העובדה היא שזה לא ניתן.

יואב סגלוביץ': נקודה.

יואב סגלוביץ': כרגע לא ניתן.

יואב סגלוביץ': מה לעשות שב-14,000 נופל העט, מה שנקרא, ומחליטים על השמות שמשתחררים מינהלית.

יואב סגלוביץ': זאת המציאות.

יואב סגלוביץ': האם אני שמח שיש שחרורים מינהליים?

יואב סגלוביץ': לא.

יואב סגלוביץ': הייתי שמח שיהיו עוד בתי סוהר, שיהיו הליכי שיקום אחרים, אבל זאת תמונת המצב כרגע במדינת ישראל.

יואב סגלוביץ': שחרור מינהלי פה, בכנסת הזאת – אז, כשלא הייתי חבר כנסת, כששמעתי על הדבר הזה, שצריך שחרור מינהלי, אמרתי שזה לא יכול להיות.

יואב סגלוביץ': לא יכול להיות.

יואב סגלוביץ': כי מצד אחד יש את הזכויות של אותם כלואים, שחייבים להיות בתנאים מינימליים.

יואב סגלוביץ': והתנאים שלהם הם מינימליים, ושירות בתי הסוהר חייב לאפשר את התנאים המינימליים.

יואב סגלוביץ': לכן ההצעה הזאת שנמצאת פה לפנינו היא הצעה שלא ניתן לקיים אותה.

יואב סגלוביץ': אבל אני רוצה להרחיב את הסוגיה למה שאמרת.

יואב סגלוביץ': כל הנושא של שיקום – השיקום היום זה לא תנאי.

יואב סגלוביץ': אין תנאי לשום דבר.

יואב סגלוביץ': מטבע הדברים, בשיקום אתה מחויב בהסכמה של מי שרוצה להשתקם או לקבל טיפול.

יואב סגלוביץ': אתה לא יכול לכפות טיפול – זה נכון בכל שדות הטיפול באשר הם.

יואב סגלוביץ': טיפול אתה לא כופה.

מיכל מרים וולדיגר: - - - שחרור מוקדם, לא מינהלי.

יואב סגלוביץ': אני יכול להתווכח רק עם מה שנמצא מולי - -

מיכל מרים וולדיגר: אפשר לתקן את זה.

יואב סגלוביץ': - - לא עם שאלה תיאורטית על מה נכון לעשות בעתיד בנושא כלואים ואסירים.

יואב סגלוביץ': הרי יש עוד אלף ואחד דברים, כמו חלופות מאסר – הרבה דברים, הרבה רעיונות.

יואב סגלוביץ': אבל אני נמצא כרגע כדי לענות על הצעת חוק ספציפית, לא על תפיסתי האישית או הכוללת או של ביטחון פנים על מה צריך לעשות בנושא בתי המעצר, בתי המאסר או כל המקומות האלה.

יואב סגלוביץ': אני צריך לענות על העניין הספציפי שאת העלית ואני אנסה לענות עובדתית ככל שאני מסוגל.

יואב סגלוביץ': אז, שוב, סימן ט' לפקודת בתי הסוהר שמסדיר את מנגנון השחרור המינהלי נחקק כדי להתמודד עם הצפיפות בבתי הכלא, זאת הייתה המטרה שלו.

יואב סגלוביץ': בהתאם לסמכות לפי סעיף 68 לפקודה, קבע השר לביטחון פנים תקן כליאה של 14,000.

יואב סגלוביץ': הוא לא סתם קבע אותו.

יואב סגלוביץ': הוא קבע אותו על סמך נתונים אמפיריים.

יואב סגלוביץ': 14,000 מקומות כליאה, שהם בתוקף נכון לרגע זה עד 28 בינואר 2022.

יואב סגלוביץ': בהתאם להוראות הפקודה, אותו סעיף 68ג, שאמרתי קודם, מסדיר את סמכותו של נציב בתי הסוהר לשחרר אסירים באמצעות מנגנון השחרור המינהלי, במועד שבו מספר האסירים השפוטים עולה על תקן הכליאה בכלל בתי הסוהר.

יואב סגלוביץ': ברגע שזה מגיע ל-14,000 – סטופ.

יואב סגלוביץ': אז מתחיל האירוע.

יואב סגלוביץ': מדי יום מתבצעת בחינה של תפוסות האסירים בבתי הסוהר, ורק ביום שבו תפוסת האסירים עולה על תקן הכליאה שנקבע מורים על שחרור האסירים בשחרור מינהלי בהתאם ליתרת המאסר או לתקופה שנקבעה בחוק.

יואב סגלוביץ': בהתאם לסעיף 68ד, "הגיעה תפוסת האסירים כדי תקן הכליאה – לא ישוחרר עוד כל אסיר שחרור מינהלי".

יואב סגלוביץ': אם מחר או מוחרתיים משטרת ישראל או הנהלת בתי המשפט מפסיקות לעבוד, אין עבודה יותר, ולא עולים מעל 14,000, אף אחד לא הולך הביתה בשחרור מינהלי.

יואב סגלוביץ': זה החוק.

יואב סגלוביץ': החוק הוא שאף אחד לא הולך הביתה.

יואב סגלוביץ': זה הסיפור.

יואב סגלוביץ': לכן זאת מציאות שאני יכול להבין שהיא נראית לא הגיונית, אבל היא הגיונית בזווית של זכויות הפרט של אותו אסיר שנמצא בבית כלא.

יואב סגלוביץ': זאת המציאות.

יואב סגלוביץ': אי-אפשר להודיע שבוע מראש.

יואב סגלוביץ': אי-אפשר.

יואב סגלוביץ': לאור העובדה כי מדובר בבחינה יום-יומית בהתאם לתקן הכליאה ולתפוסת האסירים באותו יום לא ניתן לדעת, וממילא לא ניתן להודיע לאסיר שבוע מראש מתי, ואם ישוחרר בשחרור מינהלי.

יואב סגלוביץ': דברי ההסבר שלך בהצעת החוק: "מטרתה של ההצעה היא לאפשר לאסיר ולסביבתו להיערך מראש ליום שאחרי" שחרורו מבית הסוהר עם תוכנית שיקום סדורה לשילוב אדפטיבי בחברה ולצמצום אפשרי של פשיעה חוזרת כשהמשוחרר ללא ליווי – ללא ספק, אין לי ויכוח איתך על הרעיון; הבעיה היא רק בתחום הביצוע.

מירב בן ארי: אני אמרתי שבדיונים על החוק אנחנו נעשה את זה.

מירב בן ארי: החוק של המינהלי פתוח.

יואב סגלוביץ': אבל עכשיו אני עונה על הצעת החוק.

מירב בן ארי: אוקיי.

יואב סגלוביץ': בהקשר זה ראוי להבהיר גם שהנוהל, או שיטת העבודה בבתי הסוהר היום היא שאם מקבלים גזר דין סמוך למועד הכניסה מתבצע בפועל חישוב מאסר שבמסגרתו מובאים בחשבון כלל המועדים הפוטנציאליים.

יואב סגלוביץ': זה לא מדע מדויק, אבל כל אסיר יודע, פחות או יותר – תלוי גם איך הוא יתנהג – הוא מקבל טופס שבו יהיו מפורטים כלל המועדים הרלוונטיים למאסרו, לרבות מועד שחרורו המלא.

יואב סגלוביץ': מועד השחרור – אם הוא יהיה בסדר, בשליש, ואולי אם יהיה מינהלי.

יואב סגלוביץ': שום דבר הוא לא במאה אחוז, אבל יש לו, פחות או יותר – הוא לא חי באוויר.

יואב סגלוביץ': את כל הנתונים האלה מקבל כל אסיר.

יואב סגלוביץ': לכן, חברת הכנסת וולדיגר, מעבר לשאלות היסוד לגבי שיקום, כן או לא, מה קורה עם הדבר הזה, למעשה אנחנו נמצאים בסיטואציה שגם אם הצעת החוק רוצה טוב – היא לא ישימה, לא ניתן לבצע אותה.

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת בן ארי אומרת שבדיונים שיהיו בהמשך הדרך יכול להיות שימצאו אופציה כזאת או אחרת.

יואב סגלוביץ': אבל בוודאי ובוודאי לא נשנה את המציאות כרגע.

יואב סגלוביץ': כל זמן שאין עוד בתי כלא וששטח המחיה הוא כזה – כמה זה נשמע נורא לומר – כאשר עוברים 14,000, נכון להיום, המשמעות היא שנכנסים להליכים של שחרור מינהלי.

יואב סגלוביץ': כובע אחד של המשרד לביטחון פנים בא ואומר שאנחנו צריכים לעשות יותר כדי למנוע עבירות.

יואב סגלוביץ': חלק מהעניין הוא גם לבצע מעצרים ומאסרים של אנשים, מצד אחד; בכובע השני יש את שירות בתי הסוהר, שנוגע גם לשיקום של האנשים או לכליאה ההוגנת שלהם בתנאים בסיסיים.

יואב סגלוביץ': בתוך המנעד הזה, למעשה, המשרד לביטחון פנים פועל בשתי אונות חצויות: מצד אחד, הוא דוחף את המשטרה לבצע עבודה אקטיבית ככל האפשר, כדי לעצור ולאסור את מי שצריך להיות שם בשל ביצוע עברות פליליות.

יואב סגלוביץ': מצד שני – לדאוג גם לתנאים הנאותים שיש לאותם עצירים ואסירים.

יואב סגלוביץ': והמשרד עושה את זה תוך האיזון הזה.

יואב סגלוביץ': לצורך העניין, אם תיקחו את האונה הימנית והאונה השמאלית שנמצאות במשרד – שתיהן מתנגשות, לכאורה, אבל חייבים להגיע לאותו איזון ראוי.

יואב סגלוביץ': לכן, לעצם השאלה והאמירה שאפשר לעשות את זה – אני אומר לך שנכון לרגע זה, לפחות, לא ניתן לעשות את מה שאת מבקשת לעשות בהצעת החוק הספציפית הזאת.

יואב סגלוביץ': אני גם הייתי שמח מאוד אם הייתה אופציה כזאת, אבל בשביל זה אנחנו צריכים, כנראה, תקן כליאה אחר.

יואב סגלוביץ': זה אומר – בתי כלא אחרים.

יואב סגלוביץ': אני אומר שוב - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, שקט.

יואב סגלוביץ': - - הזמן שיש לאסיר היום בשירות בתי הסוהר – זה לא שטח עצום ורב.

יואב סגלוביץ': זה שטח מצומצם מאוד, שאנחנו חייבים במשרד לביטחון פנים, עם כל הרשויות כולן, לאכוף אותו.

יואב סגלוביץ': לכן אני חוזר ואומר שבמובן מסוים זה אירוע שככל שאני מנסה להסביר אותו וככל שהתעמקתי - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

יואב סגלוביץ': - - גם בהצעת החוק וגם מעבר להצעת החוק – גם בדברים שחשבתי לעצמי מה אפשר לעשות אחרת - -

איתן גינזבורג: תודה.

יואב סגלוביץ': - - כי באופן אישי, אינני אוהב את השחרור המינהלי.

יואב סגלוביץ': בסוף אתה מקבל גם שליש וגם שחרור מינהלי.

יואב סגלוביץ': אז עדיף מלכתחילה שהעונש יהיה אחר - -

איתן גינזבורג: תודה.

יואב סגלוביץ': - - ולא להמציא כל מיני פטנטים.

איתן גינזבורג: לכן אתה מציע להסיר.

יואב סגלוביץ': על כן אני מציע - - -

איתן גינזבורג: פשוט הזמן עבר, אדוני.

מירב בן ארי: אנחנו - - - את יודעת שאני אעשה את זה.

יואב סגלוביץ': זמני עבר.

יואב סגלוביץ': לכן אני מבקש לדחות את ההצעה.

מירב בן ארי: אני התחייבתי גם על - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת וולדיגר, את רוצה להשיב?

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

מיכל מרים וולדיגר: אדוני, אני אשיב בקצרה, ולא אקח הרבה זמן.

מיכל מרים וולדיגר: בהחלט, תודה לחברתי מירב בן ארי – אני בטוחה שהיא תעשה הכול בוועדה כדי שהדברים האלה יסתדרו.

מיכל מרים וולדיגר: ותודה לסגן השר.

מיכל מרים וולדיגר: אני אגיד כמה דברים: להגיד "לא אפשרי" – זה לא בבית הזה.

מיכל מרים וולדיגר: בבית הזה הכול אפשרי.

מיכל מרים וולדיגר: וראיתי, אתם לימדתם אותי שהכול אפשרי.

מיכל מרים וולדיגר: אני אגיד לסגן השר יותר מזה: גם חברת הכנסת מירב בן ארי, בהצעת החוק שהיא הגישה, והצבענו בעדה – אני הייתי בעדה, וגם הקואליציה – לכאורה מה שאתה אומר לא עומד בשדה ההיגיון.

מיכל מרים וולדיגר: כי נקבעו קריטריונים: סוג של אסירים שמקבלים אוטומטית את השחרור המינהלי המורחב, ויש קבוצה גדולה שלא מקבלת את זה אוטומטית כי היא צריכה לעבוד על קריטריונים.

מיכל מרים וולדיגר: בהנחה שהגענו ל-40,000, ותיאורטית אין מספיק אסירים שעומדים בקריטריון האוטומטי – תתחיל לשחרר אסירים שלא יכולים לשחרר אותם לפי הצו שתוקן עכשיו.

מיכל מרים וולדיגר: עובדה שהעברנו צו כזה – כי זה הגיוני, כי כך צריך לעשות.

מיכל מרים וולדיגר: זה בעניין של לא הגיוני או כן הגיוני או אפשר או אי-אפשר.

מיכל מרים וולדיגר: חשוב לי לציין עוד דבר: שכחנו לרגע את נפגעי העבירה, כי גם להם יש זכויות, ושכחנו לרגע את בני המשפחה, שגם יש להם זכויות.

מיכל מרים וולדיגר: לא יכול להיות שנסתכל רק על זכויות האסיר.

מיכל מרים וולדיגר: יש לו זכויות, אבל יש זכויות ויש זכויות.

מיכל מרים וולדיגר: לפעמים כשיש התנגשות בין שתי זכויות, אנחנו צריכים לקבוע את סדר העדיפויות – אילו זכויות גוברות יותר.

מיכל מרים וולדיגר: בעיניי, זכויות נפגעי העבירה, זכויות המשפחה וזכויות הסביבה כולה גוברות על זכויות האסיר.

מיכל מרים וולדיגר: ולסיום, הלוואי - - -

מירב בן ארי: אבל אמרתי לך, התחייבתי פה ביום שני על הדוכן שאנחנו ממשיכים.

מירב בן ארי: בגלל זה פיצלתי את החוק.

מירב בן ארי: את יודעת, בגלל זה הורדת את ההסתייגויות.

מירב בן ארי: אז מה יותר מזה?

מיכל מרים וולדיגר: אני יודעת את זה, אבל מה נעשה שבעה חודשים?

מיכל מרים וולדיגר: הדיון התקיים.

מיכל מרים וולדיגר: הצעת החוק שלך - - -

מירב בן ארי: קבענו שבמרץ מסיימים.

מירב בן ארי: זה לא שבעה חודשים.

מיכל מרים וולדיגר: אז אמרתי, שבעה חודשים.

מיכל מרים וולדיגר: אני רק אגיד עוד משפט אחד, והוא חשוב לי: הלוואי שלמתמודדי הנפש בבתי החולים לבריאות הנפש היה "תקן כליאה" כמו שיש לאסירים.

מיכל מרים וולדיגר: אז עיני לא צרה באסירים, אבל עיני מאוד בוחנת את הצפיפות הנוראית בבתי החולים, במסגרות של מתמודדי הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: ולכן, בואו נתחשב גם בהם, ובואו גם ניתן להם את תו התקן של המקומות, כדי לצמצם את הצפיפות הנוראית.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל וולדיגר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשבת במקומותיכם, אנחנו רוצים לעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: לבקשת 20 חברי כנסת, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לנקוב בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: עליזה בראשי, אנחנו לא רוצים להגיע למצב שבו מישהו לא ישמע את מזכירת הכנסת ויטעה בהצבעתו, אז אנא שמרו על השקט בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת משה טור פז – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: יעקב מרגי, לא? ראיתי אותך מצביע, בגלל זה.

יעקב מרגי: - - -

איתן גינזבורג: יש עוד מישהו שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 56; נגד – 57; אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אם כך, אני קובע כי ההצעה לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2663/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית) (הוראת שעה), התשפ"ב–2021, של חברי הכנסת אפרת רייטן מרום, ניר אורבך וולדימיר בליאק.

איתן גינזבורג: תנמק את הצעת החוק חברת הכנסת אפרת רייטן.

דוד אמסלם: אני מתנגד לחוק - - -

שלמה קרעי: אני מתנגד לחוק - - -

איתן גינזבורג: שמעתי, אמרת את זה כבר שלוש פעמים.

אפרת רייטן: אדוני היושב-ראש, מזכירת הכנסת הנכבדה, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבדת להעלות בפניכם את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית) (הוראת שעה), התשפ"ב–2021.

אפרת רייטן: הצעת החוק, שעולה עתה על ידי, בשיתוף עם חברי הכנסת ניר אורבך וחבר הכנסת ולדימיר בליאק, מטרתה להאריך בשנה נוספת את הוראת השעה לתיקון סעיף 173 לחוק הביטוח הלאומי, אשר עומדת להסתיים בסוף החודש, ומבטלת את הקיזוז בדמי אבטלה בשיעור של 30% לנמצאים בהכשרות, ומאפשרת קבלת דמי אבטלה מלאים.

אפרת רייטן: הצעת החוק הינה המשכית לתיקון שנקבע בתקופת הקורונה, והינו צעד חשוב והכרחי, בעיקר לאור תקופה כלכלית לוטה בערפל וחוסר ודאות עבור אזרחים רבים שנמצאים ללא עבודה, או כאשר ענפי פרנסה רבים נסגרים נוכח הגבלות חדשות לשמירה על בריאות הציבור לאור התפרצות מחודשת של הקורונה.

אפרת רייטן: יודגש שכל מהותה של תקופת האבטלה הינה להוות כלי זמני, גשר בין מקום עבודה אחד למשנהו, ולספק לאזרח חודשים ספורים של אפשרות והזדמנות לקיום בכבוד, כדי שיוכל לחפש בראש שקט עבודה אחרת ולחזור לעולם התעסוקה.

אפרת רייטן: דמי האבטלה משולמים לעובד שפוטר בזכות ולא בחסד.

אפרת רייטן: קיזוז דמי אבטלה לאזרח שעושה מאמצים ומשתתף בקורסים שמספקים לו כלים ויכולות להתקדם בחיים ולהתגבר על האתגרים ומכשולים כלכליים מנוגד לאינטרס הלאומי, הכלכלי והחברתי.

אפרת רייטן: ואני מודה לוועדת השרים לענייני חקיקה על תמיכתה בהצעת החוק הנ"ל.

אפרת רייטן: אני רוצה לציין ולומר שלפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, נכון להיום יש כ-144,000 משרות פנויות בישראל – נתון שמלמד אותנו עד כמה הכשרות מקצועיות הן כלי חשוב כדי להתאים את העובדים לצרכים של המעסיקים.

אפרת רייטן: יש עבודה, מצד אחד, ומצד שני, אין אולי בעלי הכשרה מתאימה.

אפרת רייטן: תפקידנו לסייע לאזרחים שנמצאים מחוץ למעגל העבודה לרכוש מיומנויות, להתאים את עצמם לשוק העבודה המשתנה ולהעלות את הפריון במשק.

אפרת רייטן: לאור כל האמור, אבקש מכל חברי הכנסת לאשר את הצעת החוק.

אפרת רייטן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת רייטן מרום.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/455/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: מוצמדת להצעה הזו – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית), של חברת הכנסת חוה אתי עטייה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדיי כולם, גברתי השרה, אדוני השר, בחודש יוני 2020 הנחתי לראשונה את ההצעה להארכת הוראת השעה הנדונה.

חוה אתי עטייה: ההצעה התקבלה בסיכום עם שר האוצר לשעבר חבר הכנסת ישראל כץ.

חוה אתי עטייה: עם כינונה של הממשלה החדשה, שר האוצר הנוכחי, חבר הכנסת אביגדור ליברמן, האריך את הוראת השעה עד סוף חודש דצמבר 2021.

חוה אתי עטייה: אם לא תוארך תקופת הזכאות, מובטלים יקבלו דמי אבטלה מופחתים ב-70%, מה שעלול לייצר תמריץ שלילי ופרישה מוקדמת מהליך ההכשרה.

חוה אתי עטייה: מדינת ישראל מחויבת לעודד תנועתיות חברתית והשתלבות מיטבית של אזרחיה בשוק התעסוקה, בייחוד במצב שבו יש מחסור חמור בעובדים במקצועות שדורשים הכשרה.

חוה אתי עטייה: דוח מבקר המדינה קבע כי לצמצום בהיקף הפעילות בתחום התעסוקה עשויות להיות השפעות חמורות על סיכויי השתלבותם מחדש של המובטלים בשוק התעסוקה.

חוה אתי עטייה: מימון נוסף של תקופת אבטלה למובטלים שנמצאים בהכשרה מקצועית הוא ערובה לסיוע לשכבות החלשות באוכלוסייה.

חוה אתי עטייה: חובתנו כמחוקקים היא להאריך את הוראת השעה.

חוה אתי עטייה: ההארכה מתבקשת במידה שבאמת רוצים לקיים הכשרות מקצועיות.

חוה אתי עטייה: במשבר הקורונה נוצרה עלייה חדה בשיעור המובטלים וחלו שינויים מואצים במבנה שוק העבודה.

חוה אתי עטייה: מאז שנת 2020 חל שיפור של כ-5,000 הכשרות מקצועיות.

חוה אתי עטייה: זה מעט ולא מספיק.

חוה אתי עטייה: היעד הוא 100,000 הכשרות שעליהן דובר.

חוה אתי עטייה: בפועל, הצליחה המדינה להכשיר 25,000 עובדים בלבד.

חוה אתי עטייה: כמי שכיהנה במושב האחרון כיו"ר ועדת המשנה לעידוד תעסוקה והכשרות מקצועיות, וכמי שעומדת בכנסת הנוכחית בראש השדולה בנושא, אני רוצה לברך את יו"ר ועדת העבודה והרווחה חברת הכנסת אפרת רייטן, שהביאה את הוראת השעה לדיון במליאה.

חוה אתי עטייה: אני שמחה שיש תמיכה והסכמה של כל סיעות הבית לתמוך בהוראת שעה חדשה, שתאריך את תקופת הזכאות עד סוף שנת 2022, למען שילובם של מובטלים רבים בשוק התעסוקה.

חוה אתי עטייה: אני מקווה כי הוראת השעה תהפוך בהקדם האפשרי להוראת קבע, כפי שהיה קיים בעבר.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה לך, חברת הכנסת חוה עטייה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1514/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: ההצעה הבאה: חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית).

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת איתן גינזבורג.

מנסור עבאס: איתן, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חבריי חברי הכנסת, דמי האבטלה המשתלמים למי שצבר את תקופת האכשרה הקבועה לגביו בחוק הביטוח הלאומי – כיום עובד שמסיים את עבודתו ועומד בתנאי קבלת דמי אבטלה רשאי לקבל את דמי האבטלה במהלך השנה הראשונה לסיום העסקתו, וזאת מכיוון שדמי האבטלה נועדו להוות פתרון קצר מועד, תקופת גישור כזאת, בין מקום עבודה אחד למשנהו.

איתן גינזבורג: למעשה, דמי אבטלה הם מעין רשת ביטחון עבור כל עובד שכיר.

איתן גינזבורג: כחברה אנחנו צריכים לשאוף לצמצם כמה שיותר את האבטלה, ובה בעת לעזור לאותם מחוסרי העבודה במציאת מקומות עבודה חלופיים.

איתן גינזבורג: אחת הדרכים לצמצם את האבטלה היא לאפשר קורסים מקצועיים, הכשרה מקצועית, לאותם מחוסרי עבודה, ולאפשר להם אופק תעסוקתי, הזדמנות חדשה ותקווה.

איתן גינזבורג: בעבר מחוסר עבודה שנשלח להכשרה מקצועית היה זכאי להמשיך לקבל את דמי אבטלה, גם אם כבר תמה שנת הזכאות, כדי לאפשר לו כאמור לסיים את ההכשרה המקצועית שהחל בה.

איתן גינזבורג: בשנת 2002 תיקנו את החוק במסגרת חוק ההסדרים לאותה שנה באופן שהרע את תנאי הזכאות לדמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית לכדי 70% מדמי האבטלה שלהם הוא זכאי; דבר שבמובנים רבים לא מעודד להשתתף בהכשרות אלה.

איתן גינזבורג: המצב, למעשה, מהווה תמריץ שלילי להשתתף בהכשרה מקצועית, ובאופן כזה מונעים ממבוטחים רבים את הסיכוי להשתלב בעתיד בתעסוקה כלשהי או בתעסוקה שתואמת יותר את יכולותיהם.

איתן גינזבורג: לפי נתוני אגף המחקר של הביטוח הלאומי, בעקבות שינויים בחוק הלך ופחת מספר מקבלי האבטלה שהשתתפו בתוכניות ההכשרה המקצועית, כך שבשנת 2002, כשעבר התיקון, היה שיעור המובטלים שקיבלו הכשרה מקצועית 14%, ובשנת 2008 שיעור המשתתפים כבר היה פחות מאחוז.

איתן גינזבורג: זה נתון שאי-אפשר להתעלם ממנו, חבריי חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: הדרך היא בדרבון אותם מחוסרי עבודה לצאת לקורסים מקצועיים, ולסייע להם לחזור למעגל העבודה.

איתן גינזבורג: כשמפחיתים להם את דמי האבטלה בתקופה הזאת, מונעים מהם את האינטרס הזה.

איתן גינזבורג: לכן, אני מציע היום לבטל את ההחלטה, שלפיה מובטל בקורס מקצועי יקבל רק 70% מהמגיע לו ובמקום זאת לתת לו את הסכום המלא, כמו שהיה עד לשנת 2002, כי זה הדבר הנכון לעשות.

איתן גינזבורג: הצעתי היא מעט שונה מהצעתה של חברת הכנסת אפרת רייטן מרום, מכיוון שהצעתה מתייחסת להוראת שעה שיש לה תאריך תפוגה, ואני מדבר על כך שהעסק הזה צריך להיות הוראת קבע.

איתן גינזבורג: להחזיר מצב לקדמותו ולאפשר לכל מי שנמצא בהכשרה מקצועית לקבל דמי אבטלה מלאים בכל תקופת ההכשרה.

איתן גינזבורג: אני מקווה, גברתי, במידה שההצעה תעבור, שהוועדה תדון בכך שהנושא הזה יהפוך להוראת קבע, ולא רק לתקופת הקורונה ותחזיר את המצב לקדמותו, כדי שנוכל לעודד אנשים ולהכשיר אותם להיכנס לתוך מעגל העבודה.

איתן גינזבורג: בייחוד עכשיו, כשהרבה מאוד אנשים מחפשים את דרכם בחזרה בתקופת הקורונה, תודה רבה, אדוני, תודה רבה לחברי הכנסת.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

מנסור עבאס: ישיב במשולב על שלוש הצעות החוק שר הרווחה והביטחון החברתי, מאיר כהן, בבקשה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, סעיף 173 לחוק הביטוח הלאומי עוסק בזכות לדמי אבטלה בעבור מי שבמהלך שנת זכאותו לדמי אבטלה הופנה להכשרה מקצועית.

מאיר כהן: מובטל שנשלח להכשרה מקצועית זכאי להמשיך לקבל דמי אבטלה לפי תקופת הזכאות המרבית הקבועה לגביו בחוק.

מאיר כהן: רק אם טרם חלפה שנה מיום שהפך למובטל, כאמור, מובטל שכזה זכאי לדמי אבטלה מופחתים, בשיעור שיכול להגיע רק ל-70% מדמי האבטלה שלהם היה זכאי אלמלא השתתף באותה הכשרה המקצועית.

מאיר כהן: משכך, בהצעת החוק הנדונה, כהוראת שעה, מוצע לבטל את הניכוי של 30% מדמי אבטלה בעבור מי שעובר הכשרה מקצועית בשנת 2022.

מאיר כהן: כמו כן, הרקע להצעה זו נובע מהוראת השעה הקודמת, שמסתיימת ב-31 בדצמבר 2021 – ממש בימים הקרובים – אשר נחקקה במסגרת התיקונים לסיוע למובטלים בעקבות משבר הקורונה.

מאיר כהן: בהמשך לכך, אציין כי מדובר באחד התיקונים החשובים שנעשו כחלק מסל הסיוע אותו הביטוח הלאומי העניק בזמן המשבר.

מאיר כהן: על כן, משרדי והמוסד לביטוח לאומי, שעליו אני ממונה, תומכים בהצעת החוק המבקשת להאריך את הוראת השעה, שתעודד את חזרתם של מובטלים רבים לשוק התעסוקה.

מאיר כהן: וכן, היא רלוונטית גם היום לעובדים רבים בענפים שלא הצליחו להשתקם מהמשבר.

מאיר כהן: אדגיש כי ללא התיקון המוצע ייווצר מצב אבסורדי, שבו המדינה מטילה קנס על מובטלים שנשלחים להכשרה מקצועית, ובכך המדינה מעניקה תמריץ שלילי להכשרות.

מאיר כהן: מצב זה אינו כלכלי, ואינו נבון במיוחד.

מאיר כהן: חברות וחברי הכנסת, לאור הדברים האלה, אני מבקש להודות לחברת הכנסת אפרת רייטן, לחבר הכנסת ולדימיר בליאק, לאיתן גינזבורג, לאתי עטיה אני מאוד מבקש להודות לשר האוצר שתמך, כמוני, בתיקון הזה.

מאיר כהן: אני קורא מכאן לחברות וחברי הכנסת להעביר את הצעת החוק בקריאה הטרומית.

מאיר כהן: תודה רבה למציעים.

מנסור עבאס: תודה לכבוד השר.

מנסור עבאס: ביקש להתנגד להצעת החוק הראשונה, של חברת הכנסת אפרת רייטן מרום, חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

מנסור עבאס: כמובן, חבר הכנסת שמחה רוטמן, אתה גם הגשת הצעה, אבל דוד היה לפניך.

שמחה רוטמן: - - -

מנסור עבאס: כבר הגישו.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, באופן עקרוני אני מתנגד להצעה בגלל שהיא הוראת שעה.

דוד אמסלם: היא הייתה בעבר ולכן בסופו של דבר יש סיום תהליכים שהם טובים.

דוד אמסלם: החוק טוב, רק צריך לקדם אותו ולסגור את העניין.

דוד אמסלם: ברשותך, אני רוצה לעבור לנושא אחר.

דוד אמסלם: ביום ראשון ראינו מסיבת עיתונאים שמר בנט כינס בבהילות.

דוד אמסלם: שאל אותו עופר חדד מערוץ 12: הציבור במדינת ישראל – מר בנט, עם ישראל מחכה לתשובות שלך, עם ישראל רוצה לדעת, אתם משדרים תחושה של בהילות ומצד התנהלות מבולבלת.

דוד אמסלם: אתה מחליט על תו ירוק בקניונים וברגע האחרון עושה סיבוב פרסה.

דוד אמסלם: אתה קורא לחסן ילדים ואז אנחנו מגלים ששרת החינוך מסרבת לגייס את מערכת החינוך.

דוד אמסלם: אתה מבקש מאזרחי ישראל לא לטוס לחו"ל, ואז משפחתך טסה למלדיביים.

דוד אמסלם: מה הציבור אמור לדעת?.

דוד אמסלם: אתה יודע מה התשובה שלך הייתה, מר בנט?

דוד אמסלם: התחלת ב"אההה" כזה גדול, אתה יודע, אהההה.

דוד אמסלם: לא יודע, התחלת ללכת סחור-סחור, התחלת לספר שאתם אחלה ממשלה – טסים, נוסעים, עושים גיבושים, נהנים.

דוד אמסלם: לא הבנת בכלל מה השאלה.

דוד אמסלם: לכן אני חושב, איך אמרת?

דוד אמסלם: אנחנו בעצם אחלה ממשלה.

דוד אמסלם: תפסיק עם השטויות שלך והשאלות הקשות, מר עופר חדד, אנחנו עוד נפטר אותך כמו שפיטרנו את אראל סגל.

דוד אמסלם: אני כל בוקר מתקשר לשרים ומעודד אותם ושואל אותם מה שלומם ואיך הם מרגישים.

דוד אמסלם: אנחנו עושים גיבושונים, מארגנים, ממגנים את הבתים שלנו בעשרות מיליוני שקלים, טסים לחוץ לארץ במטוסים פרטיים, פתחנו לשכת עבודה – כל משרד עבודה הוא לשכת עבודה בפני עצמו.

דוד אמסלם: בקיצור, אנחנו עושים אחלה חיים על חשבון הציבור.

דוד אמסלם: מה לא טוב בזה?

דוד אמסלם: אתה יכול להסביר לי, בשביל זה נבחרנו, לא? מר בנט, זו בדיוק התשובה שלך.

דוד אמסלם: אתה לא מבין ואתה לא מתבייש.

דוד אמסלם: הרי היית מבוהל, ולא ידעת לענות לשאלות בסיסיות של כתב.

דוד אמסלם: עשית מסיבת עיתונאים בבהילות בכל הערוצים.

דוד אמסלם: אחרי שבעצם הסתיימה מסיבת העיתונאים שאלתי את עצמי: תגיד, מה אמרת?

דוד אמסלם: אתה מבקש מהציבור שירחם עליך ושישים מסכות.

דוד אמסלם: הרי יש לך שרים בממשלה והם לא תומכים בך.

דוד אמסלם: איזה ראש ממשלה לא מסוגל להעביר החלטות?

דוד אמסלם: דרך אגב, התפקיד של ראש הממשלה במדינת ישראל הוא לייצר החלטות, לא לבוא ולהתקשקש עם כל שר שהוא לא רוצה, אז אתה פונה ועושה מסיבות עיתונאים ומתחנן לציבור: אולי לא תלכו לקניונים?

דוד אמסלם: אולי תשימו מסכה?

דוד אמסלם: אולי לא תיסעו לחוץ לארץ.

דוד אמסלם: אתה מבין לאיזה מצב הזוי הבאת את מדינת ישראל?

דוד אמסלם: כשאני אומר שאין ממשלה מתחילת הדרך – אתה הבן אדם הכי מיותר.

דוד אמסלם: מר בנט, הם בזים לך.

דוד אמסלם: שאשא ביטון לא רוצה שיהיו חיסונים בבית הספר – נניח שלא יהיו.

דוד אמסלם: שר האוצר החליט שאין פיצוי לשום עסק – אין שום פיצוי לשום עסק.

דוד אמסלם: כששר הבריאות מחליט ששדה התעופה לא סגור – לא סגור, הוא ושרת התחבורה.

דוד אמסלם: מה אתה מחליט – בוא תספר לנו אתה, בנט – חוץ מלנסוע עם השיירה, ולמגן את הבית שלך בעשרות מיליוני שקלים וגם את בלפור, שעוד מעט, הבנתי שגם הגישו שאילתה, למה בתקופת נתניהו כשצבעו שם ב-20,000 שקלים, פתחו בזה את כל המהדורות והיום ב-30 מיליון שקלים הס מלהזכיר.

דוד אמסלם: עובר, הכול עובר.

דוד אמסלם: הסכר נפרץ והכול עובר.

דוד אמסלם: לכן, מר בנט - - -

מנסור עבאס: כן, תודה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: - - בוא תספר לעם ישראל מה אתה עושה בבוקר.

דוד אמסלם: אתה קם בבוקר, חוץ מלעשות - -

מנסור עבאס: דוד - - -

דוד אמסלם: - - רעש וצלצולים ולהוציא סמ"ס מה אתה עושה?

מנסור עבאס: הזמן נגמר, תודה, תודה לחבר הכנסת דוד אמסלם, תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוריאל בוסו ביקש להתנגד להצעתה של חברת הכנסת חווה אתי עטיה.

מנסור עבאס: אוריאל, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, חבריי חברי הכנסת, אולי קודם כול, בהזדמנות שאתה נמצא כיושב-ראש הישיבה, לברך אותך על כך שהכרזת קבל עם ועולם שמדינת ישראל היא מדינת העם היהודי.

אוריאל בוסו: דיברת בהוגנות.

אוריאל בוסו: לפחות שלא יהיה על כך מחלוקת.

אוריאל בוסו: אבל מצד שני, חבר סיעתך שהלך לברך תומך טרור ומסית נגד העם היהודי – זה דבר גרוע שבעתיים.

אוריאל בוסו: זה דבר גרוע שבעתיים.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לתקן אותך, הוא לא אמר שזאת מדינת היהודים, הוא אמר שיהודים יוכלו תמיד - - -

אוריאל בוסו: היהודים החליטו.

אוריאל בוסו: אבל ביומיים האחרונים אנחנו רואים את המרוץ של הממשלה סביב נושא החיסונים והאמון, כן תו ירוק, לא תו ירוק.

אוריאל בוסו: צריך לזכור שראש הממשלה בנט אמר שהקורונה זה כמו אייפון, מטעינים אותו ואחר כך עוד פעם יורדת הסוללה; מטעינים, יורדת הסוללה.

אוריאל בוסו: עד שהשכיל להגיע שר האוצר לקבינט הקורונה, הוא אומר להם, חבר'ה, זו רק שפעת.

אוריאל בוסו: אבל מצד שני דיברו על תו ירוק, ומגיע סגן השר אביר קארה: אני לא נכנס להצביע אם אתם לא מורידים את הצמידים.

אוריאל בוסו: ואז אילת שקד: סגר זה הדבר הכי טוב.

אוריאל בוסו: בהוגנות, שר הביטחון גנץ אמר שהממשלה הקודמת, כשהיא הביאה את החיסונים ודאגה שכולם יחוסנו, היה אמון מסיבי.

אוריאל בוסו: אבל למה?

אוריאל בוסו: בגלל שהיה אמון.

אוריאל בוסו: כשהייתה מתקבלת החלטה בממשלה, כששר הפנים והרב אריה דרעי היה בקבינט והוא האמין במשהו מסוים – גם אם הוא יצא נגד המגזר שלו וקיבל שם קיתונות – הוא יצא לתקשורת והסביר למה לסגור בתי כנסת.

אוריאל בוסו: כי הוא האמין שזה מציל חיים, בלי לשחק בפוליטיקה.

אוריאל בוסו: אבל כאן כל הנושא פוליטיקה.

אוריאל בוסו: שר האוצר מפחד מהמושג סגר, כי בסוף זה לתרגם לכסף, ואין שום סעיף תקציבי בספר התקציב לנושא הקורונה.

אוריאל בוסו: ככה לא קונים אמון; ככה רק מעלים את התחלואה.

אוריאל בוסו: כשאתם משחקים בחיי אדם, וחושבים פעם אחר פעם, שנושא הקורונה הוא נושא פוליטי – אחד נראה לו ואחד לא נראה לו – לא תקבלו אמון.

אוריאל בוסו: ככה לא יתחסנו הילדים, ולא המבוגרים, ואף אחד לא ישמע לכם, לא בקניונים ולא מחוצה להם, כי מבינים שההחלטות שמתקבלות הן החלטות פוליטיות לחלוטין.

אוריאל בוסו: תלמדו מהממשלה הקודמת, תלמדו מהקבינט.

אוריאל בוסו: אם הייתה מתקבלת החלטה, גם אם היו שרים שמתנגדים לה, כאן בכנסת זה בסופו של דבר עבר.

אוריאל בוסו: אבל כאן יודעים שכל החלטה שתתקבל בממשלה, בסופו של דבר יבוא חבר כנסת אחד – כי זאת ממשלה של 61 – ויאמר, אני לא מצביע אם זה לא נראה לי.

אוריאל בוסו: וככה משתנות ההחלטות מן הקצה אל הקצה.

אוריאל בוסו: אתמול שר האוצר – הדבר היחיד שעליו הוא כעס כשהוא הגיע לקבינט הקורונה, הוא אמר, איך ההדלפות יוצאות החוצה.

אוריאל בוסו: עזוב את ההדלפות, תדבר על התוכן, זה שפעת או לא שפעת?

אוריאל בוסו: אתמול נפגשתי עם סוכני הנסיעות.

אוריאל בוסו: ארגון סוכני הנסיעות.

אוריאל בוסו: התעלמו מהם לחלוטין.

אוריאל בוסו: הם ממאה לאפס ברגע אחד.

אוריאל בוסו: בהחלטה אחת.

אוריאל בוסו: אף אחד לא אכפת לו, לא חל"ת, לא פיצויים, לא שום דבר.

אוריאל בוסו: זורקים אותם.

אוריאל בוסו: 8,000 אנשים, זורקים אותם לרחוב, בלי שום יחס – אפילו לא מדברים איתם.

אוריאל בוסו: אגב, רובם מצביעי יש עתיד, הסוכנים הללו.

אוריאל בוסו: 50% מהם זה בכלל עולי ברית המועצות, שהן רואות חשבון ומנהלות החשבונות במקומות הללו.

אוריאל בוסו: אבל לא אכפת להם.

אוריאל בוסו: כי בסופו של דבר לא נלחמים בעוני, נלחמים בעניים.

אוריאל בוסו: זו לא ממשלה של חמלה.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי גם ביקש להתנגד, להצעת החוק של חבר הכנסת איתן גינזבורג.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני מתנגד להצעה הזו כי היא לא יותר מפלסטר.

שלמה קרעי: מצד אחד מקילים על המובטלים, שיוכלו לעבור הכשרות מקצועיות ויוכלו באמת לחזור לשוק העבודה עם מקצוע חדש, כאשר הם כבר לא יכולים לעבוד במקצוע הקודם.

שלמה קרעי: אבל מהצד השני, בהפקרות ובחוסר אחריות של הממשלה הזו, הם שולחים עוד ועוד אנשים למעגלי האבטלה.

שלמה קרעי: ליברמן, שעשה טובה והגיע סוף-סוף לקבינט הקורונה – אחרי שהוא ניסה להעביר כאן חוק שהוא יהיה פטור מלהגיע לישיבות – עשה את זה בזלזול ובלי לקבל נתונים.

שלמה קרעי: הוא חשב שבכל העולם מתו רק שבעה אנשים מהאומיקרון.

שלמה קרעי: לא היה לו מושג.

שלמה קרעי: והוא הוסיף חטא על פשע כשהוא אמר שגם אם יש צורך להגן על בריאות הציבור במגבלות התקהלות, הוא לא יפצה.

שלמה קרעי: גם אם משרד הבריאות דורש מגבלות התקהלות, שיגרמו לירידה במחזורים, שיגרמו לעסקים לפשוט רגל, שיגרמו לפיטורי עובדים – ליברמן לא יפצה.

שלמה קרעי: בפועל אנשים כבר ממעטים לצאת, בגלל ההפקרות של הממשלה הזאת, שהביאה לנו את הגל החמישי הזה.

שלמה קרעי: אבל ליברמן רוצה לשמור על הקופה הציבורית רק לעצמו, רק לג'ובים, רק לחברים שלו.

שלמה קרעי: את העצמאים ואת השכירים הוא לא מוכן לפצות.

שלמה קרעי: למי הוא דואג, ליברמן?

שלמה קרעי: לחבר'ה שלו.

שלמה קרעי: לאותו שר בלי תיק, הנורבגי שיושב אצלו במפלגה.

שלמה קרעי: אתם יודעים, השר בלי תיק הזה, הנורבגי – אתה שומע, אדוני השר?

שלמה קרעי: – אני שמעתי שעשו לו שינוי השם.

שלמה קרעי: אמרו לו: לא ייקרא שמך עוד אלי אבידר, כי אם אלי עמידר.

שלמה קרעי: למה אלי עמידר?

שלמה קרעי: כי ליברמן דאג לו לדירה על חשבון הציבור; דאג לו לג'וב, בלי שהוא עושה שום דבר.

שלמה קרעי: בטלן שיושב בממשלה, לא עושה כלום, ועוד נורבגי שיושב כאן במקומו עם עוזרים ועם לשכה.

שלמה קרעי: וליברמן, אחרי שהוא דואג לג'ובים של החבר'ה שלו, דואג לדירות עמידר בממשלה לאלי אבידר, אז הוא לא רוצה לפצות עצמאים ושכירים.

שלמה קרעי: שיהיו מגבלות, שתהיה קורונה – אני לא מפצה; הכסף אצלי, אף אחד לא יקבל שום דבר.

שלמה קרעי: אני לא מצליח להבין אתכם בקואליציה, איך אתם מאפשרים לדבר הזה להתרחש.

שלמה קרעי: איך אתם נותנים לשר האוצר הזה לשמור את כל הקופה הציבורית לעצמו ולא לתת אותה לציבור.

שלמה קרעי: לא לתת למי שצריך.

שלמה קרעי: איזה מין דבר זה, לאן הגענו?

שלמה קרעי: לאן הגענו שבמפלגה של שר האוצר - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: - - יושב שר בלי תיק נורבגי, והוא לא רוצה לפצות עצמאים ולא רוצה לפצות שכירים.

שלמה קרעי: אז הצעת החוק הזו היא לא יותר מפלסטר, כשהממשלה שולחת עוד עצמאים ועוד שכירים לשוק האבטלה – כשליברמן לא רוצה לפצות אותם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: רק שנייה, שיהיה סדר: ראשית, אנחנו מצביעים על הצעת חוק הביטוח הלאומי של חברי הכנסת רייטן מרום, אורבך וולדימיר בליאק.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 41

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 41, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה ותועבר להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית), של חברת הכנסת חוה אתי עטייה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 41

איתן גינזבורג: נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית), התשפ"א–2021, לוועדת העבודה והרווחה נתקבלה.

איתן גינזבורג: בעד – 41, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה ותועבר להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה שלישית, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית), של חבר הכנסת איתן גינזבורג.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 40

איתן גינזבורג: נמנעים – אין ההצעה להעביר את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית), התשפ"א–2021, לוועדת העבודה והרווחה נתקבלה.

איתן גינזבורג: בעד – 40, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני אבוא חשבון עם מי שלא הצביע.

איתן גינזבורג: סתם, אני צוחק.

איתן גינזבורג: גם ההצעה הזאת תעבור לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2654/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק להגנת חיית הבר (תיקון – הרעלות), של חבר הכנסת מוסי רז וקבוצת חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא לנמק את הצעת החוק חבר הכנסת מוסי רז.

איתן גינזבורג: בבקשה.

סימון דוידסון: איתן, שמת לב שאתה קיבלת הכי מעט?

איתן גינזבורג: אמרתי שאני אבוא חשבון עם זה שברח מהמליאה ולא הצביע.

איתן גינזבורג: אבל זה היה בהומור – בשביל הפרוטוקול, כי הפרוטוקול לא קורא הומור.

משה ארבל: זה הייתי אני.

איתן גינזבורג: אה, זה אתה, הבנתי.

איתן גינזבורג: טוב, זה מסביר הרבה מהדברים.

דוד אמסלם: היושב-ראש, אני מבקש גם פה - - -

משה אבוטבול: - - -

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

מוסי רז: אז אני הסתבכתי עם חבר הכנסת אבוטבול, שהעלה הצעה טובה, שאני בעדה, שאני בעדה.

משה אבוטבול: מהיום - - -

מוסי רז: חבריי חברות הכנסת וחברי הכנסת, חברתי השרה, חברי השר, אדוני היושב-ראש, אני מעלה כאן, כן, הצעה להגנה על חיות הבר שבעצם אוסרת פיזור רעל שמרעיל חיות בר באזורים חקלאיים, בשטחים חקלאיים.

מוסי רז: היא מגדירה את הסמכויות של רשות הטבע והגנים בנושא הזה.

מוסי רז: יש סעיפים בהצעה שאולי לא לגמרי מוסכמים.

מוסי רז: לאחר הקריאה הטרומית, ננהל שיח עם כל משרדי הממשלה.

מוסי רז: יש משרדי ממשלה שתומכים מאוד בהצעה, כמו, לדוגמה, המשרד להגנת הסביבה; יש משרדים שקצת פחות, ונצטרך לסדר איתם את הדברים ולהתאים בדיוק את הניסוח, לניסוח שיגן גם על החקלאים וגם על חיות הבר, אבל בשום פנים ואופן לא יגן על מי שמנסים להרעיל חיות בר בכוונה.

מוסי רז: על ההצעה חתומים חברי כנסת מסיעות שונות: חתומה יושבת-ראש הקואליציה חברת הכנסת עידית סילמן; חבר הכנסת אלון טל מכחול לבן; חברת הכנסת שרן השכל מתקווה חדשה; חבר הכנסת יוראי להב הרצנו מיש עתיד; גם חברת הכנסת יסמין פרידמן; וחברת הכנסת מהליכוד גילה גמליאל, השרה להגנת הסביבה לשעבר.

מוסי רז: אני בטוח שעמדתה משקפת גם את עמדת הליכוד, שרוצה להגן על חיות הבר ושלא נראה את מה שאנחנו רואים פה בתקופה האחרונה.

מוסי רז: חברי הכנסת, בשנים האחרונות, אנו עדים שוב ושוב להרעלות של חיות בר, בראשם הנשרים ועופות דורסים נוספים.

מוסי רז: עופות שהתקיימו פה במשך דורות ואפילו אולי אלפי שנים.

מוסי רז: הנשר המקראי הוא חיית בר בסכנת הכחדה חמורה.

מוסי רז: הוא היה מאז המקרא, ועלינו מוטלת האחריות לשמור על החיה הזו שמופיעה בתנ"ך, על העוף הזה שמופיע שם, לשמור שלא ייכחד עכשיו, כשאנחנו כאן בכנסת מחליטים מה לעשות.

מוסי רז: רשות הטבע והגנים משקיעה מאמצים וכספים רבים מאוד, כדי לשמור עליהם כחלק מנופי הארץ הזו.

מוסי רז: ישראל כבר איבדה את אוכלוסיית עופות מקננים של ציפורים אחרות, כמו הפרס, העזנייה.

מוסי רז: היום גם הנשרים בסכנת הכחדה.

מוסי רז: אוכלוסיית הנשרים המקומית מצטמקת בקצב מהיר.

מוסי רז: ואגב, ההרעלות הן הגורם המרכזי לכך.

מוסי רז: מתוך מעל 250 נשרים שנפגעו ב-20 השנים האחרונות, כ-42% – 104– נפגעו בוודאות מההרעלה, בעוד אחרים יש ספק איך נפגעו ויש סיכוי גדול שגם חלק מהם נפגעו בהרעלה.

מוסי רז: לכך יש להוסיף 105 מקרי מוות מסיבה לא ידועה.

מוסי רז: וגם לגביהם, כמו שאמרתי, יש סיכוי גדול שמדובר בהרעלה.

מוסי רז: כך שהרעלה היא כנראה סיבת המוות לעד 70% מהנשרים בישראל.

מוסי רז: השנה האחרונה, שנת 2021 – שעוד לא הסתיימה, אבל מסתיימת בקרוב, בימים אלה – הייתה שנה קשה מאוד לנשרים.

מוסי רז: במהלך השנה הזו מתו 24, לפחות שני שלישים, לפחות 16 מהם מהרעלה.

מוסי רז: כל זה מתרחש על רקע המאמצים הגדולים של רשות הטבע והגנים להגן על אוכלוסיית העופות.

מוסי רז: הוקמו בעבורם תחנות האכלה, בגלל מחסור במזון טבעי.

מוסי רז: יש גרעיני רבייה והשבה לטבע.

מוסי רז: יש לגרעינים האלה גם הצלחות מרשימות.

מוסי רז: בשנים האחרונות הובאו מספרד עשרות נשרים, כדי לשקם פה את האוכלוסייה, והם שוחררו לאזורים כמו הכרמל – לא כרמל הסופה.

מוסי רז: כל המאמצים הללו לא יועילו, כי הנשרים מתים בהמוניהם מרעל שמפזרים חקלאים חסרי אחריות ופורעי חוק, וכמובן מדובר במיעוט שבמיעוט של חקלאים, שהם מלח הארץ ועובדים את האדמה, ועובדים קשה, כדי להתפרנס.

מוסי רז: יש מספר מאוד מצומצם שמוציא את דיבתם רעה בנושא הזה.

מוסי רז: ההרעלות פוגעות גם בחיות בר אחרות.

מוסי רז: לפני ארבעה חודשים איתרו פקחי רשות הטבע והגנים ליד קדיתא, בגליל העליון, 20 פגרים של חיות בר שהורעלו, שבהן תנים ושועל.

מוסי רז: ככל הנראה, גם עוף נדיר ממין עיטם לבן-זנב נפגע באירוע הזה.

מוסי רז: בחודשים האחרונים התגלו מאוד פיתיונות מורעלים.

מוסי רז: זאת אומרת, זו לא תופעה של מישהו עושה מעשה אחד.

מוסי רז: יש כאן קבוצה קטנה, שעושה מעשה מאורגן, שכמעט גרמה לנזק נוסף.

מוסי רז: את גילוי הפיתיונות אפשרה ההפעלה של כלבים שהוכשרו לאיתור רעלים.

מוסי רז: הכלבים הללו מסייעים לצמצם את היקף הפגיעה, אבל מספר הפיתיונות שנתפסו ממחיש את היקף הבעיה ואת האתגר המורכב העומד בפני הרשות.

מוסי רז: החוק שאני מציג היום, שנוסח על ידי החברה להגנת הטבע – וכאמור הזכרתי מי הח"כים החותמים מסיעות שונות בבית גם האופוזיציה – הוא לא מספיק בשביל להתמודד עם היקף התופעה.

מוסי רז: כבר ישבתי בשבוע שעבר בישיבה במשרד להגנת הסביבה, עם נציגי רשות שמורות הטבע והחברה להגנת הטבע, כדי לראות צעדים נוספים.

מוסי רז: אבל החוק הזה ישפר מאוד את המצב.

מוסי רז: החקיקה הקיימת אינה נותנת מענה אפקטיבי לאיום ההרעלות, משום שהיא מצמצמת את יכולת גורמי האכיפה ללכוד עבריינים ולהביאם לדין.

מוסי רז: לבית המשפט אין יכולת להטיל עונשים ראויים הנדרשים.

מוסי רז: נדרשים אמצעי אכיפה משפטיים נוספים שיסייעו לשמור על הנשרים ועל חיות הבר כולן.

מוסי רז: הצעת החוק הזו שאנחנו מביאים היום שואפת להעניק את הכלים האלה לרשויות, כדי להתמודד עם התופעה המדאיגה הזו.

מוסי רז: היא קובעת בפירוש איסור פיזור של רעל באזורים שהם בסכנה לחיות בר, שיוגדרו.

מוסי רז: היא מגדירה את סמכויות האכיפה והפיקוח של רשות הטבע והגנים ומתמודדת עם הבעיות האלה.

מוסי רז: הצעת החוק תסייע למהלך הכולל שמוביל המשרד להגנת הסביבה, יחד עם רשות הטבע והגנים והחברה להגנת הטבע, במטרה למגר את התופעה.

מוסי רז: כמובן, נדרש גם חינוך ועוד אלף דברים נוספים.

מוסי רז: אני מקווה שקבלתה היום בקריאה טרומית תהיה צעד חשוב בשמירה על אוכלוסיית הנשרים ועל החיות הבר כולן.

מוסי רז: תודה לכם.

מוסי רז: אני מקווה שכל חברי הבית יוכלו להתעלות על שיקולים של אופוזיציה וקואליציה ולתמוך בהצעה הזו, ושחבר הכנסת אמסלם שינמק נגד – יהיה היחיד שיצביע נגד.

משה אבוטבול: - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מוסי רז.

איתן גינזבורג: ישיב, בשם השרה להגנת הסביבה, השר ניצן הורוביץ', בבקשה.

דוד אמסלם: אני אסביר לך עוד מעט למה אני מתנגד.

איתן גינזבורג: אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: חבריי חברי הכנסת, חברתי השרה להגנת הסביבה ביקשה שאשיב בשמה להצעת החוק החשובה הזו, שמונחת בפניכם להצבעה בקריאה טרומית היום, לתיקון חוק חיות הבר: חוק הגנת חיות הבר.

ניצן הורוביץ: רק בשנה החולפת מתו 17 נשרים כתוצאה מהרעלה.

ניצן הורוביץ: אוכלוסיית הנשרים בישראל בסכנת הכחדה, והגורם העיקרי לכך הוא אותן הרעלות חמורות ובלתי חוקיות המתבצעות ברחבי ישראל.

ניצן הורוביץ: צריך לומר במפורש: ללא טיפול דחוף בבעיית ההרעלות, ייכחדו הנשרים משמי הארץ.

ניצן הורוביץ: כמובן שלא רק הנשרים נפגעים מהרעלות.

ניצן הורוביץ: בכל שנה, אין-ספור חיות בר מתות כתוצאה מהרעלה מכוונת, באמצעות חומרי הדברה אסורים בשימוש.

ניצן הורוביץ: זה אחד הגורמים להכחדה של מינים רבים בישראל בעשורים האחרונים.

ניצן הורוביץ: חשוב לזכור, ופה אני כבר אומר כשר בריאות, שהרעל פוגע לא רק בבעל החיים שאכל את הפיתיון המורעל.

ניצן הורוביץ: הוא גם מסוכן עד כדי קטלני לבני אדם, והוא מוביל לשרשרת של הרעלות משנה של בעלי החיים שאכלו את הפגר המורעל.

ניצן הורוביץ: ההתמודדות עם הרעלות של חיות בר היא אתגר גדול.

ניצן הורוביץ: בכל פעם מחדש אנחנו עומדים מול תמונות הפגרים המורעלים ופיתיונות הרעל שמפוזרים בכל מיני מקומות, בלי יכולת מספקת למצוא את המרעיל וללא אפשרות לייצר הרתעה.

ניצן הורוביץ: הצעת החוק החשובה שמובאת כעת, שאותה יזם חברי חבר הכנסת מוסי רז יחד עם חברי כנסת נוספים מהקואליציה ומהאופוזיציה, מבקשת להתמודד עם ליבה של התופעה הזו.

ניצן הורוביץ: ההצעה מגבילה את היתרי הציד של חיות הבר ורישיונות הציד באמצעות רעל או חומרי הדברה, וקובעת איסור מפורש על שימוש בחומרים כאלה – חומרים שהם מסוכנים – באזורים ובנסיבות שבהם יש חשש לפגיעה בחיות בר.

ניצן הורוביץ: בנוסף, ההצעה מרחיבה את סמכויות הפקחים לחיפוש ללא צו, כאשר יש חשד סביר להרעלה.

ניצן הורוביץ: סמכות חשובה ביותר המאפשרת להגביר את האכיפה ומעניקה כלי משמעותי לאיתור מקור הרעל.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לציין שאחד הסעיפים המשמעותיים בהצעת החוק הוא העברת נטל הראיה והטלת האחריות על בעל השטח, שבו פוזר הרעל או חומר ההדברה שהוביל להרעלה.

ניצן הורוביץ: אני רואה בזה כלי משמעותי במאבק בתופעה החמורה, שעשוי לשפר את היכולת של המדינה למגר את תופעת ההרעלות לאין ערוך.

ניצן הורוביץ: בדיון הממשלתי שנערך בנושא התעוררו קשיים לגבי הסעיף, ועל כן סוכם גם עם המציע, כי בהמשך הליך החקיקה יתקיים שיח נוסף ויגובשו הסכמות בעניינו.

ניצן הורוביץ: המציע חבר הכנסת מוסי רז, זה מקובל עליך?

מוסי רז: כן.

ניצן הורוביץ: אוקיי, לכן רבותיי - - -

משה גפני: - - - על ידי חרדים, דואגת לחיות הבר ולחתולים.

משה גפני: ממשלה - - - כך אתם נראים.

ניצן הורוביץ: אתה יודע, צער בעלי חיים זה גם כלל יהודי חשוב.

משה גפני: עם כל הכבוד, אני בעד.

ניצן הורוביץ: יפה.

ניצן הורוביץ: נו.

ניצן הורוביץ: אז למה אתה אומר?

משה גפני: - - -

יעקב ליצמן: היהודים גם בעלי חיים.

משה גפני: גם הילדים החרדים הם בעלי חיים.

ניצן הורוביץ: חבל שאתם אומרים כך.

ניצן הורוביץ: חבל מאוד.

ניצן הורוביץ: חבל מאוד.

משה גפני: זאת האמת.

משה גפני: אתה מצביע נגד ילדים חרדים כל הזמן.

ניצן הורוביץ: אני קורא לכם - - -

משה גפני: - - -

ניצן הורוביץ: אני קורא לכם, חברי הכנסת, לתמוך בהצעת החוק הזאת, ולאשר אותה בקריאה טרומית, כדי להמשיך בהליך החקיקה.

ניצן הורוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לשר ניצן הורוביץ.

איתן גינזבורג: להצעת החוק הגישו כמה בקשות להתנגדות, ועל כן אני מזמין את חבר הכנסת משה גפני להביע את התנגדותו להצעת החוק.

משה אבוטבול: אני אחריו?

משה אבוטבול: ביקשתי לפניו.

איתן גינזבורג: כמה חברי כנסת ביקשו, והיושב-ראש קובע.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, רבותיי השרים - - -

משה אבוטבול: תגיד מה שרציתי.

משה גפני: אני מתכוון להגיד את מה שרצית.

משה גפני: רבותיי חברי הכנסת, אני רוצה להקדים ולומר: צער בעלי חיים בתורה היא מצווה שצריך לקיים, אבל יש דברים שעומדים לפני העניין הזה.

משה גפני: קודם כול האנשים החיים: ההורים, הילדים, שצריך לדאוג להם ולא להרעיב אותם.

משה גפני: עכשיו, אדוני השר, אתה בא בשם הממשלה, אותה ממשלה שאתה הצבעת על הרעבת ילדי חרדים; על מציאות שבה פגיעה בלתי מידתית בילדים שחוזרים הביתה רעבים, מכיוון שהממשלה שאתה חבר בה – שאתה פה עומד ומדבר בעד חיות הבר, ושאתה אישרת העברת 12 מיליון שקל לחתולים – אתה פוגע בילדים, אתה פוגע בילדות, אתה פוגע באנשים חיים.

משה גפני: פה אתה לא מתבייש בסדרי העדיפויות המעוותים האלה.

משה גפני: אתה בא ואומר ומסביר למה אתה תומך בנושא של אי-פגיעה בחיות בר, ואנחנו גם סבורים שלא צריך לפגוע בחיות בר, אבל אנחנו סבורים שממשלה, וכך בן אדם מתורבת צריך לחשוב, יש לה סדר עדיפות בעולם.

משה גפני: קודם כול צריך לדאוג לילדים חיים, לילדות חיות, למערכות שלמות של אנשים שנשמה באפם, ואתם הולכים נגדם ופוגעים בהם פעם אחר פעם אחר פעם.

משה גפני: אתה מעז לבוא לפה ולהסביר לנו את כל העניין, שאתם תבואו בדברים עם חבר הכנסת מוסי רז.

משה גפני: אולי תבואו בדברים גם עם שר האוצר, שלא מעניין אותו שום דבר, רק לפגוע בשכבות החלשות?

משה גפני: זה מה שמעניין אתכם.

משה גפני: חבר הכנסת אבוטבול, הפסוק בהושע "זֹבחי אדם עגלים יִשקון", הפסוק הזה שאתה רצית להגיד, לו היית עולה, הוא בדיוק מה שאני אומר.

משה גפני: הם מדברים על עגלים, הם מדברים על חתולים, הם מדברים על חיות בר.

משה גפני: זובחי אדם – פוגעים בילדים, פוגעים בילדות, פוגעים בכל המערכות האלה.

משה גפני: אתם באים לכאן ומתחילים להסביר לנו על הפגיעה בחיות הבר.

משה גפני: גם הסברתם כשהיה תקציב איך אתם מעבירים 12 מיליון שקל לחתולים.

משה גפני: בימים רגילים הייתי מצביע בעד זה.

משה גפני: אני חושב שהנושא הזה של פגיעה בחיות בר קשור לעניין של צער בעלי חיים – אבל אני אצביע נגד, בגלל שאתם לא מתביישים לעמוד פה כשאתם פוגעים ככה במערכות שלמות של אנשים חיים.

איתן גינזבורג: תודה.

משה גפני: הלוואי שהייתם מתייחסים אליהם כמו שאתם מתייחסים לחתולים וכמו שאתם מתייחסים לחיות בר.

משה גפני: תתביישו לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה גפני.

איתן גינזבורג: ישיב – מציע הצעת החוק, חבר הכנסת מוסי רז.

איתן גינזבורג: בבקשה.

משה אבוטבול: אותו אחד שהתנגד.

משה אבוטבול: כשמתיזים רעל על בני אדם, זה בסדר, מוסי, אבל כשמתיזים על חיות, אסור.

משה אבוטבול: אתה מבין?

משה אבוטבול: אתה מבין את הפרדוקס פה?

משה אבוטבול: אתה מבין את הפרדוקס?

משה אבוטבול: אתה אפילו לא חושב על זה.

משה אבוטבול: להתיז רעל על בני אדם זה, בסדר, על חיות הבר, אתה מגן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות לרשותך.

מוסי רז: תודה, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, שרים.

מוסי רז: אני מבין את הכעס של האופוזיציה, ואני לא רוצה להתנגח בכם, זאת לא המטרה שלי.

מוסי רז: זה נכון שבקואליציה לפעמים מצביעים על דברים שאתה לא רוצה להצביע בקואליציה.

מוסי רז: אבל הייתי חמש שנים באופוזיציה, ופעם הראשונה שאני שומע בבית הזה: משמעת אופוזיציונית - -

אמיר אוחנה: בגלל זה חמש שנים - - -

מוסי רז: - - להתנגד להצעת חוק טובה, שחברה שלכם, שהייתה השרה להגנת הסביבה, היא אחת מהיוזמות שלה, רק בגלל שהממשלה מציעה אותה.

משה אבוטבול: גם עשית את זה קודם.

משה אבוטבול: עשית את זה קודם.

מוסי רז: אנחנו אף פעם לא התנהגנו בצורה כזאת.

מוסי רז: אני חושב שזאת טעות מבחינתכם.

מוסי רז: אני חושב שזאת טעות גדולה מאוד מבחינתכם.

משה אבוטבול: אתה עשית את זה לפני רבע שעה, כחצי שעה.

מוסי רז: אני לא שומע.

מוסי רז: הינה אני מקשיב, תצעק עכשיו.

משה אבוטבול: עשית אותו דבר לפני שעה.

מוסי רז: לא.

מוסי רז: הסברתי לך בדיוק מה ההבדל.

משה אבוטבול: אתה מאמין בפשרה ומצביע נגד.

מוסי רז: הצבעתי נגד הצעת חוק שאני בעדה.

מוסי רז: אני חושב שהצעת החוק שהצעת הייתה טובה וראויה.

מוסי רז: אבל בקואליציה יש משמעת, באופוזיציה אין משמעת.

משה אבוטבול: גם לי יש משמעת - - -

מוסי רז: צריך להצביע לפי מה שטוב לאזרחיות ואזרחי ישראל, ובמקרה הזה זה לא רק האזרחיות והאזרחים, זה גם חיות הבר.

מוסי רז: אני מדבר פה על הנשר שמלווה אותנו עוד מתקופת התנ"ך, והוא בסכנת הכחדה, ואנחנו לא מוכנים להיות הדור שיכחיד אותו אחרי 100 דורות, אפילו יותר מ-100 דורות.

מוסי רז: אנחנו נהיה אחראים על הכחדתו רק בגלל שאתה כועס על איזה בואש?

מוסי רז: ואתה צודק שאתה כועס על הבואש.

מוסי רז: ואני קורא מפה למשטרה: תפסיקו להשתמש בבואש.

מוסי רז: לא צריך חוק בשביל זה.

מוסי רז: יהיה חוק – טוב מאוד.

מוסי רז: תפסיקו להשתמש בבואש.

מוסי רז: אבל אני גם קורא מפה לכל חברי הכנסת - - -

שלמה קרעי: הינה סגלוביץ', תגיד לסלוביץ' שיקשיב לך.

מוסי רז: אני גם אמרתי לסגלוביץ', הוא יודע את דעתי.

מוסי רז: אני גם אגיד לשר לביטחון הפנים, שאני מעריך מאוד.

מוסי רז: הוא יודע את דעתי ואני אגיד לו, אבל זה לא קשור לנושא הזה.

מוסי רז: זה לא קשור לנושא הזה בכלל.

מוסי רז: כאן יש לכם אפשרות לעצור את ההכחדה של חיות בר; לעצור את ההכחדה של הנשר המקראי.

מוסי רז: אף אחד מכם לא חושב באמת שההצעה הזו רעה.

מוסי רז: אם יש איזו טענה קטנה, אפשר לדבר עליה בוועדות.

מוסי רז: כל השאלות האחרות, אפשר לדבר עליהן אחר כך, אפשר להתעמת, אפשר להתווכח, אבל אתם יודעים כמוני שההצעה הזאת ראויה.

מוסי רז: שלמה קרעי, חברת הסיעה שלך, שהייתה שרה להגנת הסביבה, היא הייתה מהיוזמות.

שלמה קרעי: ההצעה תעבור, מוסי, אין פה אופוזיציה.

מוסי רז: ההצעה תעבור?

מוסי רז: היא תעבור בעזרתך.

מוסי רז: לך לאכול פלאפל.

מוסי רז: זה הזמן.

מוסי רז: היא תעבור בעזרתך.

מוסי רז: אולי אפילו תצביע בעד.

מוסי רז: תוכיחו את המחויבות שלכם, מעבר לשאלות של קואליציה ואופוזיציה, להגנת הסביבה, להגנת חיות הבר.

מוסי רז: ותדעו לכם, בצדק אמר חברי שר הבריאות, הרעל הזה יום אחד גם יהרוג אנשים.

מוסי רז: ילדים יכולים גם להיות מורעלים מהדבר הזה, זה לא רק מוגבל לנשרים, זה לא מוגבל רק לתנים, זה לא מוגבל רק לשועלים.

מוסי רז: אנחנו מדברים פה על חיים, ויש אפשרות להציל חיים כאן.

שלמה קרעי: מוסי, לצערי אתם לא מתנהלים בהגינות כלפינו.

שלמה קרעי: אתה בעצמך לא מצביע בעד הצעות חוק טובות שלנו.

מוסי רז: אני מסכים שיש בעיה בבית הזה, שצריך לפתור אותה.

איתן גינזבורג: נא לסיים, אדוני.

מוסי רז: אבל אין דבר כזה משמעת אופוזיציונית.

מוסי רז: תחשבו על החיים של אנשים ושל חיות הבר.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מוסי רז.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת 20 חברי כנסת, אנחנו עוברים להצבעה שמית.

איתן גינזבורג: אני אבקש ממזכירת הכנסת להקריא את שמות חברי הכנסת, בבקשה.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: הגישו לי שמית.

איתן גינזבורג: אתה בכלל לא חתום עליה, מה יש לך?

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד

איתן גינזבורג: רק שנייה, נא לעצור את ההצבעה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חבר הכנסת מלכיאלי, חבר הכנסת – מי זה, גלנט?

איתן גינזבורג: זה מפריע לנו מאוד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: אנא שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת לא יכולה לשמוע מה הצבעתם.

איתן גינזבורג: זה קשה לנהל כך הצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – לא משתתף אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת משה טור פז – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר סופר – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 59, נגד – 50, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה ותועבר להמשך דיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/756/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון – ביטול גיוס חובה), של חבר הכנסת ישראל אייכלר, שמספרה 756/24.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא חבר הכנסת אייכלר לנמק את הצעת החוק, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בטרם אני מגיש את הצעת החוק, אני רוצה לומר שאנחנו, מאז קום המדינה ועד היום הזה, ועד שנזכה לגאולה השלמה, אנחנו בעד ביטחון ישראל, בעד כל דבר שמביא טובה לעם ישראל.

ישראל אייכלר: אבל אנחנו נגד כור היתוך שמטרתו היא לפגוע בעם ישראל, בתרבות היהודית לדורותיה, למסורותיה ולעדותיה, ולהפוך את כל עם ישראל לעם חדש, וזו הפגיעה הגדולה ביותר בביטחון העם היהודי.

ישראל אייכלר: אסור שהנושא של ביטחון העם או ביטחון המדינה יהיה מכשיר למטרה אחרת לגמרי, שזה כור היתוך.

ישראל אייכלר: בעבר אף אחד לא היה מוכן לשמוע על הרעיון הזה של ביטול גיוס החובה, כי הייתה תחושה, ביובל הראשון של המדינה, שהמדינה נמצאת בסכנת קיום וצריך שכל אחד יוכל לבוא, לעזרת השם בגיבורים, כדי שחס וחלילה האויבים מבחוץ לא יוכלו להשמיד אותנו.

ישראל אייכלר: אבל בשנים האחרונות יש יותר ויותר אנשים שלא מהמחנה החרדי, אנשים מומחים, יוצאי צבא, שמכירים את הצבא, שהתחילו לומר שיש יותר מדי חיילים שיש להם פחות מדי מה לעשות, כי העם גדל והשנתונים גדלים, והטכנולוגיה המלחמתית של המאה ה-21 שונה לגמרי לגמרי מהטנק והמשאית והתותח של מלחמת העולם הראשונה ומלחמת העולם השנייה.

ישראל אייכלר: ישנה טענה בסיסית שאומרת שיש עניין של שוויון בסכנה.

ישראל אייכלר: היום יש מערך שלם שעומד בחשיבות הראשונה במעלה לביטחון המדינה, וזה ההייטק, הטכנולוגיה והסייבר.

ישראל אייכלר: אפילו הכלים המיושנים, טנקים ומטוסים ודברים כאלה הם כבר היום ממוחשבים, ויושבים אלפי אלפי אנשים במקומות הבטוחים ביותר והמוגנים ביותר, ומכינים את הכלים הטובים ביותר והמוצלחים ביותר כדי להגן גם על הצבא וגם על האזרחים, כמו למשל כיפת ברזל, שהיא רק דוגמה אחת מני אלפי אלפי התפתחויות בעולם המחשוב, וזה הופך להיות שדה הקרב העתידי.

ישראל אייכלר: ולכן החשיבות של המאסות של החיילים לעומת החשיבות של המקצועיות של התפקידים בצבא – זה עובר לצד הטכנולוגיה.

ישראל אייכלר: אפילו בדברים הפשוטים ביותר כמו בישול במטבחים, אוכל, אוכל לחיילים: בעבר היה ברור שכל חייל צריך להיות פעם טבח, פעם מלצר, פעם מנקה ופעם תותחן ופעם זה.

ישראל אייכלר: היום לא.

ישראל אייכלר: הצבא הולך, ובצדק – כל הצבאות בעולם מוציאים ב-outsourcing את כל הנושאים של אוכל, של מזון, של בינוי, כל מיני דברים, ומשלמים לאנשים שיבואו לבנות, יבואו לבשל, יבואו לרחוץ, לעשות את הדברים האלה.

ישראל אייכלר: לראשונה מאז שהתחלתי להעלות את הנושא הזה היום מתברר בעיתונים – גם אחד העיתונים האנטי-חרדיים ביותר כתב שיש היום רוב בציבור הישראלי לרעיון של צבא מקצועי, שיתגמל את החיילים המקצועיים לפי התרומה ולפי הסיכון, ולא משהו המוני, שאין לו שום קריטריון כמה צריך לקבל מי.

ישראל אייכלר: העיתון הזה הוא לא עיתון יחיד.

ישראל אייכלר: גם בעיתונים אחרים על פני הסקאלה הפוליטית בישראל, גם מימין וגם משמאל, נכתבו לא מעט טורים אמיצים שצידדו במה שהם קוראים לו "צבא מקצועי".

ישראל אייכלר: אני בוחר להקריא לכם קטע אחד מתוך כל אלה שהתפרסמו, כי כותב הטור לא עוסק בכלל בנושא החרדים וזה לא מעניין אותו, העניין הזה.

ישראל אייכלר: הוא כותב על צבא שמבוסס על גיוס מבחירה ותגמול ראוי למשרתים.

ישראל אייכלר: הוא אומר: הצבא המקצועי יהיה אומנם קטן יותר, אך השקעת המשאבים תאפשר לשמור אותו בגודל הראוי לעמידה ביעדי הביטחון של ישראל.

ישראל אייכלר: משאבים אלו יושגו מהתועלת הכלכלית האדירה – כך הוא כותב, לא אדם חרדי – של שחרור מאסות של צעירים ללימודים, הכשרה ושוק העבודה כמה שנים מוקדם יותר, כי הרי בכל העולם צעירים הולכים ללמוד מקצועות בשעה שפה חיילים נותנים שלוש שנים ומתחילים את האוניברסיטה רק אחרי, מאוחר יותר, כך הוא כותב.

ישראל אייכלר: הוא אומר שמשרד האוצר אמד את התועלת בעשרות מיליארדי שקלים בשנה, ושניתן לגייס חלק מהכסף הזה כדי להוסיף עוד חיילים מקצועיים, תגמול אישי לחיילים מצטיינים וחימוש מתקדם בטכנולוגיות מוצלחות יותר.

ישראל אייכלר: שימו לב, הוא לא כותב שום מילה לא על חרדים או על הערך החשוב של לימוד תורה, מה שאצלנו זה יסוד קיומנו.

ישראל אייכלר: לא זה מה שעמד בפניו אלא שיקולים ענייניים של מקצועיות ויעילות כלכלית וביטחונית גרידא.

ישראל אייכלר: בהמשך הוא כותב בגילוי לב: "בואו נפסיק לעבוד על עצמנו.

ישראל אייכלר: החרדים לא הולכים להתגייס בהמוניהם.

ישראל אייכלר: זה פשוט לא הולך לקרות".

ישראל אייכלר: החוק היום מחייב חרדים – תורתו אומנותו – ואוסר עליהם לצאת לעבוד.

ישראל אייכלר: הוא קורא לזה קטסטרופה כלכלית וחברתית וכו', אבל לא זה הנימוקים שלי.

ישראל אייכלר: מה שנוגע לטיעון שלי – השאלה שלו, שהוא שואל: האם זה שוויוני?

ישראל אייכלר: לא, כך הוא כותב.

ישראל אייכלר: ואני אומר שגם בתוך הצבא, וכולנו יודעים את זה, אין שום שוויון בין חייל כזה לבין חייל אחר.

ישראל אייכלר: יש המון המון פערים, והחיילים יודעים את זה יותר טוב מכולם.

ישראל אייכלר: גם הממשלה הנוכחית מבינה את זה.

ישראל אייכלר: אנחנו יודעים ששר הביטחון מדבר כבר על רעיון של מתווים, כל מיני שירותי גיוס וכל מיני שירותי תרומה גם בארגונים אזרחיים וגם בנושאים שלא קשורים בכלל בעניין הצבאי ובמה שנקרא מלחמה בשטח.

ישראל אייכלר: מלבד זאת, חבריי, אנחנו יודעים שהיום העורף נמצא בסיכון לא פחות מהחזית, כי כל הארץ חזית.

ישראל אייכלר: היום בטכנולוגיות הנוראיות של הטילים המדויקים – ואני לא מגלה פה שום סוד – כל בית במדינת ישראל נמצא בחזית.

ישראל אייכלר: אין מקום שהם לא יכולים להגיע אליו, מצפון, מדרום או אפילו מרחוק.

ישראל אייכלר: אבל בכל אופן, הסדר של גיוס וכל התיאוריות שכולם חייבם להתגייס לצבא – זה נשאר שריד מימי הביניים של שנות הקמת המדינה.

ישראל אייכלר: המדינה הזאת כבר השתנתה מקצה אל קצה בכל הנושאים התרבותיים וגם הטכנולוגיים.

ישראל אייכלר: אף אחד לא נוסע היום בסוסיתא, שהייתה פעם פאר היצירה הישראלית, ואף אחד לא משתמש אפילו בטלפון עם החוגה, אבל המודל של הגיוס ושל החובה נשאר אותו דבר.

ישראל אייכלר: אני זוכר, כשהצעתי את החוק הזה בעבר, הייתי קול בודד בערבה.

ישראל אייכלר: היום יש חברים רבים משמאל ומימין שחושבים כמוני, אבל יש כאלה שחוששים לעשות זאת בגלל התיאוריה שדיברתי עליה.

ישראל אייכלר: יש מחלוקות על הדרך שבה יבוטל גיוס החובה, הרי לא מדברים על כך שביום אחד יודיעו: אין יותר צבא חובה.

ישראל אייכלר: מדובר פה בתהליכים, וכמו כל נושא ציבורי צריך תהליכים זהירים, על ידי אנשים מומחים.

ישראל אייכלר: רוב הציבור הישראלי חושב היום שיש לעבור לצבא מקצועי.

ישראל אייכלר: השאלה כמה זמן זה ייקח.

ישראל אייכלר: היות שברור לכולנו שבסוף זה יקרה, אני אומר: בואו נתעלה על עצמנו, והיות שהחדשנות הטכנולוגית היא כל כך מהירה, בואו נזיז גם המערכת של הגיוס וסדרי הגיוס גם בחיי החברה והפוליטיקה, לא נעמוד נטועים בתיאוריות מיושנות שאבד עליהן הכלח.

ישראל אייכלר: ובעיקר לבטל את העניין הזה של כור היתוך.

ישראל אייכלר: מי שרצה ליצור כור היתוך שיהיה עם חדש, גוי ככל הגויים, יודע כבר היום שלא יהיה עם חדש; עם ישראל יישאר העם הישן והטוב.

ישראל אייכלר: יהיו לו הרבה תרבויות והרבה אנשים מכל מיני סוגים, גם כל העדות וכל המנהגים אף פעם לא היו אותו דבר, אבל לעשות בחובה איזשהו כור שמתיך ומבטל את כל התרבויות ויוצר אווירה שלא מתאימה לאוכלוסיות שלמות – זה הדבר שצריך להתבטל.

ישראל אייכלר: הגיע הזמן לשחרר לחופשי עשרות אלפי אנשים שמשועבדים למסגרות הצבאיות, שמרגישים שהם לא תורמים שם כלום.

ישראל אייכלר: במקום זה אני מציע לכם לתמוך בחוק לביטול גיוס החובה, להתקדם לצבא מקצועי וטכנולוגי יעיל הרבה יותר.

ישראל אייכלר: אבקש מכולכם לצאת מהקופסה, לחשוב מעבר לטווח היום-יומי, להבטיח את עתיד קיומה של מדינת ישראל, להצביע בעד צבא מקצועי, ומעל הכול ולפני הכול אני רוצה שכולם יודו – אנסה לשכנע – שעולם התורה והישיבות מבטיח את הביטחון הלאומי הקיומי לא במובן המלחמתי והצבאי אלא במובן הקיומי ממש, כי הם נר הנשמה שדולק ומאיר לכל עם ישראל לכל הדורות.

ישראל אייכלר: דור לדור יביע אומר.

ישראל אייכלר: עם ישראל באלפי שנות גלות לא היה יכול להתקיים ולשרוד בלי התורה, בלי הגמרא, בלי לימוד התורה, בלי חינוך ללימוד תורה.

ישראל אייכלר: יהי רצון שכולם יזכו לאור באור התורה ונזכה לשלום ולביטחון לגאולה השלמה במהרה.

ישראל אייכלר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

איתן גינזבורג: ישיב – סגן שר הביטחון אלון שוסטר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

אלון שוסטר: אדוני יושב-ראש הישיבה, חברי הכנסת, חברות הכנסת, אני מתכבד להביא את עמדתה השלילית – surprise – של ממשלת ישראל ביחס להצעת החוק של חבר הכנסת אייכלר, לא פחות ולא יותר מאשר לבטל את שירות החובה בצה"ל בעת הזאת.

אלון שוסטר: אני מוכרח לומר שזה מסוג הדיונים שיש בהם היגיון בתנועת נוער, אולי בהפסקות בחדר האוכל של הישיבות אולי, שיחות כאלה שברומו של עולם.

אלון שוסטר: אבל אם אתם רוצים לקיים דיון רציני, אין שום ספק שאנחנו לא יכולים לקבל את העמדה הזאת.

אלון שוסטר: אני רוצה לקבוע שהיום, כמו בעבר, צה"ל נדרש לתפקד כצבא העם, ובראש ובראשונה, אדוני היושב-ראש, לאור האתגרים הביטחוניים שעומדים בפנינו חובת הגיוס היא חיונית הן מההיבט האיכותי והן מההיבט הכמותי.

אלון שוסטר: איכותית – אנחנו זקוקים לכל צעירה ולכל צעיר באשר הם, ודאי למצוינים שבהם, מכל מגזר שהוא, אגב.

אלון שוסטר: כמותית – אנחנו זקוקים להמוני בית ישראל, לצערנו, הן בצבא הסדיר והן בשירות המילואים, וביטול המודל, כמוצע בהצעת החוק, יסכן, לא פחות ולא יותר, את עצם קיומה של מדינת ישראל, את ביטחונה ואת חוסנה.

אלון שוסטר: בהזדמנות זאת אני בהחלט רוצה להזכיר את מתווה השירות שאותו אנחנו מקדמים בראשות שר הביטחון, שמטרתו להתאים את המודל, שהיה נכון וטוב עם הקמת המדינה, לשנת 2021, תשפ"ב, אם תרצו, למציאות בדור הנוכחי, וכך, לצד הגיוס לצה"ל ושמירה על הביטחון, אנחנו נאפשר לכל אחד לשרת את החברה הישראלית באמצעות שירות ביטחוני במוסדות ביטחון, חילוץ, הצלה, וגם בארגוני חברה וחסד; ובכך נחזק את החוסן הלאומי שלנו, נשמור על הביטחון, נגדיל את השוויון.

אלון שוסטר: לכן אני מבקש ממליאת הכנסת לדחות את הצעת החוק.

אלון שוסטר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן השר אלון שוסטר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אייכלר, הצבעה?

איתן גינזבורג: נצביע?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אם כך, חברים, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: נא לתפוס את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: מי בעד הצעת החוק?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 18

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 18.

איתן גינזבורג: נגד – 32.

איתן גינזבורג: אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

אחמד טיבי: - - - בעד.

איתן גינזבורג: אחמד טיבי, היית במקום?

איתן גינזבורג: לא נלחץ?

איתן גינזבורג: הצבעת בעד.

איתן גינזבורג: יעקב אשר, היית במקום, לא נלחץ לך?

איתן גינזבורג: הצביע בעד.

איתן גינזבורג: אני מוסיף את קולותיהם של יעקב אשר ואחמד טיבי.

איתן גינזבורג: עדיין הצעת החוק לא התקבלה.

קרן ברק: איתן, לא הוספת אותי.

קרן ברק: [הצעת חוק פ/1771/24; נספחות.

קרן ברק: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (אי-ניכוי הוצאות בגין עבודה בשבת), של חבר הכנסת יעקב ליצמן.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בבסיס שמירת הסטטוס קוו שמונהג בישראל לאורך השנים עומד חוק שעות עבודה ומנוחה ביום השבת.

יעקב ליצמן: לפי החוק, אין לקיים - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

יעקב ליצמן: אין לקיים פעילות מסחר או להעסיק עובדים בימי שבת וחג.

יעקב ליצמן: בתורתנו הקדושה כתוב: "ששת ימים תעבֹד וביום השביעי תשבֹּות".

יעקב ליצמן: גם החוק וגם הסטטוס קוו בנושא זה הוא עקרוני וערכי, ולאורך השנים שמרנו על כך בכל דרך.

יעקב ליצמן: לצערנו – ואני נתקלתי בכך הרבה מאוד פעמים, וגם פנו אליי עובדים רבים, לאו דווקא מהמגזר החרדי, אלא שומרי מסורת שאינם חרדים, שנדרשים בידי מעסיקיהם להופיע לעבודה בשבת, בעוד זה נגד אמונתם ודתם, וגם הם חוששים לאבד את מקום פרנסתם.

יעקב ליצמן: הצעת החוק שלי באה לסייע לעובדים והמועסקים בישראל, ולמנוע את העסקתם בשבת וחג שלא כחוק, ובניגוד לצו מצפונם.

יעקב ליצמן: הצעת החוק תתקן את סעיף 32 לפקודת מס הכנסה, ותאסור ניכוי הוצאות שהוציא מעסיק בשל עבודה, או מסחר שביצע עובד בשבת, או בשל העסקת עובדים בשבת בניגוד לחוק שעות עבודה ומנוחה, התשי"א–1951.

יעקב ליצמן: בכך ייקבע שמי שעבד בשבת לא יהיה רשאי לנכות את ההוצאות בגין העבודה שנעשתה בימי שבת וחג.

יעקב ליצמן: שבת קודש היא אות ברית בין ישראל לקדוש ברוך הוא.

יעקב ליצמן: לאורך כל הדורות יהודים מסרו את נפשם על שמירת השבת.

יעקב ליצמן: לכן אנו מחויבים לתקן את הנושא הזה גם מבחינה ערכית וגם מבחינה חברתית-מוסרית כלפי העובדים בישראל.

יעקב ליצמן: אני לא מעלה על הדעת ולא יכול להיות מצב שמישהו שעובר על החוק עוד יקבל הטבה במס הכנסה.

יעקב ליצמן: זה לא יכול להיות שיש הכרה במי שעובר על החוק.

יעקב ליצמן: ולכן אני פונה לחברי הכנסת שיתמכו בחוק.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יעקב ליצמן.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה השר במשרד האוצר חמד עמאר, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק של חבר הכנסת יעקב ליצמן היא הצעה שמבקשת שלא להתיר ניכוי הוצאות שהוצאו בעבור עבודה בשבת.

חמד עמאר: אולם התיקון המוצע אוסר ניכוי הוצאות ביחס לכל ימי המנוחה השבועיים של העובדים בישראל, הכוללים גם את ימי שישי וראשון, ולפיכך נוגד את מטרתו.

חמד עמאר: ההצעה מעלה קשיים תפעוליים רבים, מבחינת ההוצאה שאינה מותרת בניכוי – זיהוי ההוצאה עם המועד שבעבורו ההוצאה הוצאה וכימותה.

חמד עמאר: אי-התרת ניכוי יפגע פגיעה מהותית בעסקים, במיוחד בעסקים אשר חייבים לפעול במהלך כל ימי השבוע, כולל שבת, כמו בתי מלון וכל עסק חיוני אחר, כמו בתי מרקחת וכדומה.

קריאה: - - - את החוק.

חמד עמאר: הוראת הפקודה נקבעו לשם גביית מס על הכנסתו של אדם.

חמד עמאר: ספק אם השימוש בפקודה ככלי עונשי להתמודדות עם העסקת עובדים בשבת בניגוד לחוק הוא שימוש ראוי.

חמד עמאר: כמו כן, השימוש בפקודה שלא למטרתה עלול לפגוע במטרתה העיקרית, והיא גביית מס אמת ולפגוע ביצרנים – אבקש מחברי הכנסת להסיר את ההצעה מסדר-היום.

קריאה: - - -

חמד עמאר: מה, אתם רואים אותי כל כך ממהר לרדת?

חמד עמאר: מה אתם נכנסים ללחץ?

חמד עמאר: אני לא כל כך ממהר לרדת, אני יודע שהרשימה המשותפת לא תתמוך בהצעת חוק כזאת, לא להכיר - - -

פטין מולא: - - - יאללה, יאללה.

חמד עמאר: לא להכיר.

חמד עמאר: אנחנו כמס הכנסה לא יכולים לבדוק את הנושא, לכן - - -

אוריאל בוסו: השר חמד, למה מי שלא נסע באוטו בשבת משלם שימוש - - -

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לך משהו, ובאמת אני מדבר.

חמד עמאר: לפעמים אני מקנא בכם בשבת.

חמד עמאר: אתם יודעים, יש לכם שישי-שבת, אחרי הצוהריים, נכנסת שבת, יש לכם מנוחה עד הסוף, נחים.

חמד עמאר: אבל זו החלטה שלכם.

חמד עמאר: אתם החלטתם לנוח בשבת.

חמד עמאר: יש אחרים, כמו בתי מלון, בתי מרקחת, שחייבים לעבוד בשבת.

אוריאל בוסו: אבל זה - - - לפחות מי ששומר ולא עובד, צריך - - -

חמד עמאר: אני אומר לך: זכותכם.

חמד עמאר: תחיה ותן לי לחיות.

חמד עמאר: אתה לא יכול להגביל אותי.

אוריאל בוסו: אני לא יכול לא לנסוע באוטו בשבת ולשלם שווי שימוש כמוך.

חמד עמאר: הזכות שלך לנוח בשבת, אני איתך.

חמד עמאר: זו הזכות שלך.

חמד עמאר: אבל אתה לא יכול מצד אחר להגיד הוצאה בשבת שהוצאה בגלל שהוא עבד בשבת, שאנחנו לא ניתן לו את ההוצאה.

חמד עמאר: זה לא מקובל, לא יכול לקבל ולא יכול לתפוס.

פטין מולא: - - -

חמד עמאר: אני לא שומע אותך, חבר הכנסת פטין מולא.

פטין מולא: תגיד לו מה אתה עושה בשבת.

חמד עמאר: אתה לא תומך בהצעת החוק כי היא פוגעת - - -

פטין מולא: תגיד לו מה אתה עושה בשבת.

חמד עמאר: לא שמעתי.

פטין מולא: מה אתה עושה בשבת?

פטין מולא: בשישי ושבת, תגיד לו.

חמד עמאר: מה אני עושה בשבת?

חמד עמאר: מה שאתה עושה בדיוק בשישי-שבת.

חמד עמאר: תבדוק מה שאתה עושה בשישי-שבת.

חמד עמאר: תראה מה שאתה עושה בשישי-שבת, אני עושה בשישי-שבת.

חמד עמאר: אני צודק או שאני טועה?

חמד עמאר: אתה רואה, אפילו על זה אנחנו מסכימים, מה שאנחנו עושים בשבת זה אותו דבר.

חמד עמאר: לכן, אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשים להצביע נגד הצעת החוק הזאת.

חמד עמאר: הצעת החוק הזאת פוגעת פגיעה מאוד קשה במעסיקים, בעובדים שרוצים לעבוד בשבת.

חמד עמאר: ולכן העמדה שלנו כממשלה היא להתנגד להצעת החוק הזאת, ואנחנו לא נצביע בעד הצעת החוק הזאת.

פטין מולא: תעביר זמן.

חמד עמאר: לא שמעתי.

חמד עמאר: אל תדאג, חבר הכנסת פטין מולא, אני אסביר לך דבר אחד.

חמד עמאר: אני רואה שאתה נמצא כאן וחרוץ.

חמד עמאר: אני מחפש כאן גם את חבר הכנסת עלי סלאלחה.

חמד עמאר: אני לא רואה אותו.

פטין מולא: הוא בהפסקה.

פטין מולא: הוא בהפסקה.

איתן גינזבורג: הינה עלי סלאלחה שמע את קולך ומייד נכנס כדי לשמוע אותך, אדוני השר.

חמד עמאר: מי נכנס?

איתן גינזבורג: עלי סלאלחה.

חמד עמאר: עלי סלאלחה נכנס?

איתן גינזבורג: הינה, שם בפינה.

חמד עמאר: הינה הוא נכנס.

חמד עמאר: אני רואה שגם חבר הכנסת אחמד טיבי מתנגד להצעת החוק.

חמד עמאר: הבנתי ממנו שהוא מתנגד להצעת החוק, כי הצעת החוק פוגעת ולא מגדירה רק את שבת, היא פוגעת גם ביום שישי ואנשים שעובדים, וגם ביום ראשון.

חמד עמאר: יש אנשים שהמנוחה שלהם היא ביום ראשון.

חמד עמאר: הנוצרים לדוגמה – המנוחה שלהם היא ביום ראשון ולא ביום שבת, אבל הצעת החוק שהצעתם פוגעת גם בהם.

חמד עמאר: יש גם את המוסלמים שיום המנוחה שלהם - - -

בצלאל סמוטריץ': תתקן בוועדה - - -

חמד עמאר: לא, לא.

חמד עמאר: זה פוגע באנשים אחרים.

חמד עמאר: אני לא יכול - - -

בצלאל סמוטריץ': בוועדה.

חמד עמאר: אני לא יכול לקבוע גם מי שהמנוחה שלהם היא ביום ראשון - -

בצלאל סמוטריץ': אדוני יסכים - - -

חמד עמאר: - - ולא באלה שהמנוחה שלהם היא ביום שבת.

בצלאל סמוטריץ': - - -

חמד עמאר: ולא באלה שהמנוחה שלהם היא ביום שישי.

חמד עמאר: לא רוצים לפגוע באף אחד.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מסכימים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מסכימים.

חמד עמאר: לכן הצעת החוק הזאת פוגעת.

חמד עמאר: יש דברים כלליים שצריכים לעבוד גם בשבת.

בצלאל סמוטריץ': אדוני השר, אנחנו מסכימים איתך - - -

חמד עמאר: אתה מצפה שבית מלון יפסיק את כל הפעילות שלו ביום שבת?

בצלאל סמוטריץ': לא.

בצלאל סמוטריץ': אני מצפה שנקבל בוועדה את ההערות הנכונות שלך.

בצלאל סמוטריץ': על זה נסכים, רע"ם מסכימים.

בצלאל סמוטריץ': אם יש משהו לא מדויק בניסוח שמתחיל בשבת - - -

חמד עמאר: כן, ברור.

חמד עמאר: כל מה שאתה אומר ברור לי, אבל השאלה שלי היא מה העמדה שלנו כממשלה.

חמד עמאר: מה העמדה שלנו בקשר ליום שישי, לא שמעתי את ההגדרה, ועל מה הוא מדבר על יום שישי: על המנוחה של המוסלמים - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

חמד עמאר: - - אם אנחנו נפגע במנוחה של המוסלמים או לא נפגע במנוחה של המוסלמים; נכיר בהוצאות שלנו או לא נכיר בהוצאות שלהם; נעשה להם ניכוי הוצאות או לא נעשה להם ניכוי הוצאות.

חמד עמאר: זו הצעת החוק.

חמד עמאר: אני קראתי את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: - - -

חמד עמאר: לא שמעתי, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: - - -

חמד עמאר: כן, אתה צודק בכל מילה שאתה אומר.

חמד עמאר: אתה צודק.

חמד עמאר: לכן, תשמע, חבר הכנסת פטין מולא, אתה תרים את הראש.

חמד עמאר: תרים, תרים, תסתכל עליי.

חמד עמאר: תסתכל.

חמד עמאר: קודם כול, אני - - -

פטין מולא: - - -

חמד עמאר: לא שמעתי.

פטין מולא: אחרי זה.

חמד עמאר: אחרי זה אתה תספר לי את זה.

חמד עמאר: בסדר גמור.

חמד עמאר: תשמעו, היום ישבתי על - - -

קריאה: חמד, חמד.

חמד עמאר: לא, לא.

חמד עמאר: אני לא יורד בגלל שאני לא רוצה לרדת, או שאני יורד או נשאר בגלל שאני לא רוצה להישאר.

חמד עמאר: אני נשאר כאן בשביל להגיד את הדברים החשובים גם בקשר להצעת החוק, ואמרתי אותם, וגם בדברים אחרים שחשובים לי מאוד.

אוסאמה סעדי: - - - אנחנו משוכנעים - - -

חמד עמאר: אתה תשתכנע לפגוע?

חמד עמאר: אוסאמה, אני בטוח – לא רק בטוח אלא בטוח מאה אחוז – שאתה לא תרצה לפגוע בעסקים, ולא לנכות להם בגלל שהם עובדים ביום שישי, ואותו מעסיק, שעובד ביום שבת, אתה לא תרצה לפגוע בו.

חמד עמאר: אני לא בטוח שאתה תצביע נגד.

חמד עמאר: אין מצב.

חמד עמאר: לא יהיה מצב כזה שאתה תצביע נגד – נגד העמדה של החבר'ה ששלחו אותך ואתה מייצג אותם כאן.

חמד עמאר: איפה יושבת-ראש הקואליציה?

חמד עמאר: יושבת-ראש הקואליציה.

אחמד טיבי: בועז - - -

חמד עמאר: חבר הכנסת מנסור, מה העמדה שלך בקשר להצעת החוק הזאת?

חמד עמאר: העמדה של כולם כאן, כל החבר'ה, אפילו מהמשותפת, היא נגד, כי הצעת החוק הזאת פוגעת גם בחבר'ה המוסלמים שרוצים לעבוד בשישי.

מנסור עבאס: - - -

חמד עמאר: מה?

קריאה: מה עמדתך אתה?

חמד עמאר: עמדתי?

חמד עמאר: אין לי – אני מתנגד מאוד.

חמד עמאר: אני מציג את עמדת הממשלה.

חמד עמאר: גם באופן עקרוני אני מתנגד להצעת החוק הזאת.

חמד עמאר: יש, לפעמים, הצעת חוק שאני מחויב, כחבר בקואליציה להצביע איתם או לתמוך בהם או להתנגד להם, אבל הצעת החוק – באופן עקרוני, אני נגד הצעת החוק כי היא פוגעת ומכתיבה תנאים לניכויים ואיך לנכות לאותם עסקים.

חמד עמאר: תשמע, יש לך רוב.

חמד עמאר: אני לא יודע למה אתם לא.

חמד עמאר: יש לכם רוב.

חמד עמאר: למה אתם מחכים?

חמד עמאר: יש לך רוב.

חמד עמאר: יש לך רוב.

חמד עמאר: יש לך רוב.

אחמד טיבי: בועז - - -

משה ארבל: הם לא יודעים - - - מדינה יהודית.

חמד עמאר: אני אומר לך שיש לך רוב.

חמד עמאר: על מה?

חמד עמאר: יש לך רוב – רוב גדול אפילו יש לך עכשיו.

חמד עמאר: יש לך רוב גדול.

אופיר אקוניס: אבל לך אין זמן.

אופיר אקוניס: נגמר הזמן.

חמד עמאר: אבל כולם יחכו לאביר קארה.

חמד עמאר: ברגע שיגיע אביר קארה, אנחנו נצביע, ואביר קארה הגיע.

חמד עמאר: אביר קארה, למה איחרת?

קריאה: לא איחרתי - - -

חמד עמאר: אתה רואה?

חמד עמאר: משכתי את כל הזמן הזה בשבילך.

חמד עמאר: אני אומר לכם: תצביעו נגד הצעת החוק.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: ישיב חבר הכנסת ליצמן.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עומד כאן שר ומסביר לכולם: רבותיי, תצביעו – גם מי שעובר על החוק, תכירו בזה כהוצאה.

יעקב ליצמן: מי שיגנוב כסף, והיו לו הוצאות באמצע, צריך להכיר בזה כהוצאה.

יעקב ליצמן: מה ההבדל בין שבת לבין גניבה?

יעקב ליצמן: שבת זה יותר חמור.

יעקב ליצמן: מה שהוא עמד כאן כל הזמן, זה כדי להסביר שמי שעובר על החוק צריך להכיר בזה כהוצאה.

יעקב ליצמן: זה נורא ואיום מה שעושים כאן, ויושבים כאן שרים וחברי כנסת וכולם בתמימות, בשיא כאילו היושר בידיהם, ורוצים לתמוך בחוק.

יעקב ליצמן: זה נורא ואיום.

יעקב ליצמן: יושב שר – עומד כאן על הבמה – ואומר: נכון, זה עובר על החוק, זה נגד הסטטוס קוו, זה נגד הכול, אבל צריך לשלם על זה הוצאות, וצריך להכיר בזה במס הכנסה.

יעקב ליצמן: זה פשע וזה עוול, וזה מתאים פשוט לממשלה הזאת, שבכלל נוסדה על גניבה של הבוחרים.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ליצמן.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: מי בעד ומי נגד הצעת החוק?

איתן גינזבורג: להצביע.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 46

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: אני מצרף את קולו של חבר הכנסת מוסי רז – נגד.

איתן גינזבורג: העמדה שלו לא עובדת.

איתן גינזבורג: בעד – 46.

איתן גינזבורג: יש לך תקלה?

אורלי לוי אבקסיס: יש תקלה.

אורלי לוי אבקסיס: כולם זזו מקום אחד - - -

אופיר אקוניס: אורלי - - -

איתן גינזבורג: שרק אחד יסביר לי, בבקשה.

איתן גינזבורג: מי הצביע במקום מי?

אורלי לוי אבקסיס: אופיר הצביע במקום שלי, ואני – במקום של קטי.

איתן גינזבורג: אופיר סופר הצביע במקומה של אורלי לוי, ואורלי לוי ישבה במקומה של קטי שטרית.

איתן גינזבורג: אז אנחנו נקבע שהקול של קטי שטרית שייך לאורלי לוי ושהקול של אורלי לוי שייך לקול של אופיר סופר.

אופיר סופר: אם אפשר להאשים את אורלי לוי - - -

איתן גינזבורג: אנחנו נוסיף להצבעה נגד את חבר הכנסת מוסי רז, כך שההצבעה תהיה 60.

איתן גינזבורג: בעד – 46, נגד – 60, ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1991/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תרומה מישות מפלה), של חבר הכנסת עמיחי שיקלי וקבוצת חברי כנסת, שמספרה 1991.

איתן גינזבורג: יעלה לנמק את הצעת החוק חבר הכנסת שיקלי.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

עמיחי שיקלי: מאה אחוז.

עמיחי שיקלי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ערב טוב.

עמיחי שיקלי: אני רוצה לתת דברי הסבר בעניינו של החוק לתיקון פקודת מס הכנסה (תרומה מישות מפלה).

עמיחי שיקלי: על פניו, החוק נשמע כחוק טכני, אבל זה חוק בעל משמעות גדולה מאוד.

עמיחי שיקלי: החוק הזה עוסק, למעשה, בראש ובראשונה, בריבונותה של מדינת ישראל – לא פחות מזה.

עמיחי שיקלי: על פי נתונים שקיבלתי ממכון המחקרNGO Monitor , הנסמכים על אתר משרד המשפטים, אתר גיידסטאר, רשם העמותות.

עמיחי שיקלי: בעשור האחרון, בין שנת 2011 לשנת 2021, השקיעו מדינות זרות, 18 ממשלות, מרביתן באירופה, באמצעות 60 מנגנוני מימון ממשלתיים שונים, סכום של כמיליארד דולר ל-100 ארגוני חברה אזרחית, שמעורבים עמוקות בסוגיות פוליטיות ובסוגיות מדיניות בתחומיה של מדינת ישראל.

עמיחי שיקלי: כדי להבין את האסטרטגיה שעומדת בעיקר מאחורי הפעילות של האיחוד האירופי, שהוא חוד החנית של אותה חתרנות מדינית, אני רוצה לצטט מתוך מסמך שכותרתו: מצב זכויות האדם והדמוקרטיה בעולם בשנת 2019.

עמיחי שיקלי: יש עדכון לגבי ישראל, והאיחוד האירופי מסביר את האסטרטגיה שלו לגבי מדינת ישראל.

עמיחי שיקלי: האיחוד מתמקד בחמישה תחומי עדיפות כפי שנקבעו באסטרטגיה בין השנים 2016–2020.

עמיחי שיקלי: שימו לב לעניין הראשון: האחריות של ישראל ככוח כובש; ילדים וסכסוך מזוין; שמירה על ערכים דמוקרטיים; מצב המיעוט הערבי; מבקשי מקלט, מהגרים ועובדים זרים.

עמיחי שיקלי: שוב, הם בוחנים את זה לא באיחוד האירופי אלא כאן, בין כותלי מדינת ישראל.

עמיחי שיקלי: אחד מאותם גופים שמעורבים מאוד עמוק במה שקורה פה הוא קרן רוזה לוקסמבורג.

עמיחי שיקלי: זו לא קרן פרטית אלא קרן שהכסף שלה מגיע מממשלת גרמניה, והינה הגדרת המשימה של קרן רוזה לוקסמבורג.

עמיחי שיקלי: בואו נסביר על הקרן: אנשים חושבים שהמחאה סביב חוק הלאום היא מחאה אותנטית, שמגיעה משהשטח, אבל המחאה הזו היא מחאה ממומנת, של ארגון ששמו עומדים ביחד.

עמיחי שיקלי: זה ארגון שקרן רוזה לוקסמבורג מושקעת בו בצורה כבדה.

עמיחי שיקלי: הארגון הזה תומך בהפגנות האלה ותומך במחאות האלה מתוך האסטרטגיה שלו, והינה האסטרטגיה: הגדרת המשימה: "הנציגות בישראל של קרן רוזה לוקסמבורג פועלת בשלושה ערוצים מקבילים.

עמיחי שיקלי: 1.

עמיחי שיקלי: שיתוף פעולה עם גופים פרוגרסיביים בישראל הנאבקים למען חברה סולידרית ולמען סולידריות ושלום בין-לאומיים; 2.

עמיחי שיקלי: יצירת קשרים בין כוחות ומאבקים מקומיים ובין ארגונים מקבילים בגרמניה אירופה וברחבי העולם" – דוגמה מובהקת זה מחאת יוצאי העדה האתיופית, שבעצם עשו לה הקבלה והפכו את זה לחלק מהמחאה של Black Lives Matter למרות שאין שום קשר בין יוצאי אתיופיה לבין ארגון Black Lives Matter, אבל קרן רוזה לוקסמבורג שמה לה למטרה לחבר בין המאבקים ובעצם לסכסך את האוכלוסייה האתיופית עם מוסדות המדינה, ובפרט עם המחנה הלאומי.

עמיחי שיקלי: בכל מקום שראיתם את השלטים הסגולים של עומדים ביחד, תדעו שבעצם מי שהדפיס את השלטים ומי שמימן אוטובוסים אלה ארגונים זרים, אלו מדינות זרות שמתערבות במה שקורה כאן, בתוך מדינת ישראל.

עמיחי שיקלי: וממשיכים פה: "פלטפורמה למידע, לניתוח ולדיון כדי להשמיע קולות פרוגרסיביים מישראל בעולם, ולהפך".

עמיחי שיקלי: עכשיו, אני אומר ככה: זה בסדר שבאה עמותה ומגייסת כסף מתורמים פרטיים, בין שהם יהיו בארץ, בין שהם יהיו בחוץ לארץ – זה עניין אחד, אבל כאשר מדינות זרות באופן שיטתי מתקצבות פה ארגונים פוליטיים, אז זה כבר עניין אחר לחלוטין.

עמיחי שיקלי: אני רוצה לקחת דוגמה אחרונה לפני שנעבור לנושא אחר, וזה בעצם הסיפור של קמפיין אלימות המתנחלים.

עמיחי שיקלי: מי שהסתכל עכשיו בגוגל טרנד יראה שהמילה "מתנחלים" מאוד פופולרית’ וזה לא היה ככה לפני חודש-חודשיים.

עמיחי שיקלי: למה זה כל כך פופולרי?

עמיחי שיקלי: כי יש קמפיין שיש מאחוריו המון המון המון כסף.

עמיחי שיקלי: יש אפילו אתר אינטרנט שלם, שמפעיל אותו ארגון בצלם, ושם האתר: אלימות המתנחלים = מדינה אלימה.

עמיחי שיקלי: ואז כשאתה בודק – בעצם, מה זה ארגון בצלם, אז על פניו, מי שלא מעמיק, ארגון בצלם הוא ארגון זכויות אדם ישראלי.

עמיחי שיקלי: אבל אם עושים בדיקה קצת יותר מעמיקה אנחנו מגלים שמתוך 10 מיליון שקלים גרוסו מודו של הארגון, 98.7% מהכסף של ארגון בצלם הוא כסף שמגיע מאותן ישויות מדיניות זרות שעליהן דיברנו קודם.

עמיחי שיקלי: זאת אומרת, האיחוד האירופי יוזם קמפיין, ואולי הדבר הכי חמור זה שמגיע שר שקצת מבולבל ולא מבין את תפקידו, ומשרת ומהדהד את המסרים של בצלם ושל האיחוד האירופי.

עמיחי שיקלי: עד כדי כך הדבר הזה עמוק.

עמיחי שיקלי: אז נראה לנו שהמחאה על חוק הלאום אותנטית, אבל היא אירופית; נראה לנו שקמפיין אלימות המתנחלים זה דבר אותנטי?

עמיחי שיקלי: זה לא אותנטי, זה כסף אירופי; שמחאת העדה האתיופית והחיבור שלה ל-Black Lives Matter זה משהו אותנטי, אבל זה לא, יש פה כוחות שמנסים לחבר דברים שלא קשורים.

עמיחי שיקלי: הרבה מאוד מהדיונים שהם בלב השיח הציבורי הם בעצם – בכלל מי שמנהל את השפה ומי שמנהל את השיחה הן בעצם מדינות באירופה שמכתיבות פה את סדר-היום, זה מה שקורה.

עמיחי שיקלי: אנחנו לא יכולים למנוע, וגם לא נרצה למנוע, חופש ביטוי.

עמיחי שיקלי: אנחנו לא רוצים למנוע מארגונים כמו בצלם לפעול, אבל אנחנו רוצים להצר את צעדיהן של מדינות שמבקשות להתערב פה בדיון הפנימי ובנושאים פוליטיים.

עמיחי שיקלי: ולכן בא החוק הזה ומציע עניין פשוט, מציעים דבר פשוט – אנחנו מציעים את הדבר הבא - -

סמי אבו שחאדה: - - -

עמיחי שיקלי: - - כאשר - -

סמי אבו שחאדה: - - -

עמיחי שיקלי: - - כאשר מדינה נוקטת מדיניות מפלה – ואני מסביר: אפליה כמשמעותה בסעיף 3 לחוק איסור הפליה בין מוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור וכו'.

עמיחי שיקלי: אז ישות מפלה – הכוונה היא לישות ממדינה זרה שקבעה כי לא תממן, תתרום או תתמוך במוסד ציבור או בפעולה מפעולותיו מחמת זיקתם למדינת ישראל, למוסד ממוסדותיה או לאזור הנמצא בשליטתה, זה העניין של ישות מפלה.

עמיחי שיקלי: אנחנו באים ואומרים שמי שמקבל כסף מישות מפלה, יבוטל לו הפטור ממס.

עמיחי שיקלי: זאת אומרת - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

עמיחי שיקלי: זה דבר מאוד מאוד מאוד חשוב, וזה אומר שחלק ניכר מהכסף שאותן מדינות אירופיות שמות כדי להכתיב פה את סדר-היום יגיע לקופת מדינת ישראל, ולאותם ארגונים, ולאותם ארגונים - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

עמיחי שיקלי: אגב, ואם אנחנו בענייני חברה ערבית, ארגונים כמו עדאלה, מוסאוא, מדה אל-כרמל, אג'יק, וכו' וכו' – אנחנו מכירים את הארגונים האלה, כל הארגונים האלה, אגב, מערערים על זכות קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית – אז הארגונים האלוה בעצם חלק ניכר מהמשאבים שלהם יגיע למדינה.

עמיחי שיקלי: אז עדיין, חופש ביטוי וחופש פעולה ומה שרוצים, הגם שאלו ארגונים אנטי-ציוניים מובהקים, אבל לא תינתן להם האפשרות לקבל כסף ממדינות זרות ועוד לקבל עליו פטור ממס.

עמיחי שיקלי: זה בעצם העניין של החוק הזה.

סמי אבו שחאדה: אתה אומר, רק ארגונים של מי שמסכים איתך.

איתן גינזבורג: תודה על קריאת הביניים.

עמיחי שיקלי: לא סיימתי, נכון?

עמיחי שיקלי: יש לי עוד שתי דקות.

איתן גינזבורג: לא, לא, אמרתי תודה לסמי אבו שחאדה.

עמיחי שיקלי: כן, אתמול בכנס סגני ראשי ערים רציתי לומר כמה, אבל כמה סגני ראשי ערים מנעו ממני להשלים את דבריי, אז אני אומר אותם שוב פה מעל בימת הכנסת.

עמיחי שיקלי: זה האירוע שפוצץ אתמול.

עמיחי שיקלי: האלימות בחברה הערבית והטיפול בה: אמרתי שהכול מתחיל ונגמר במנהיגות ונמצא מאזן גנאים, אז תקשיב, כי זה נוגע אליך.

עמיחי שיקלי: אני רק רוצה לומר כך: תשימו לב – אתה עלית לפני יומיים לרגל אל ראאד סלאח.

עמיחי שיקלי: שים לב מה הוא אמר, הוא אמר: אנחנו, בשונה מהיהודים, לא עושים בחודש הרמדאן המבורך מהדם של הילדים מצות.

עמיחי שיקלי: ככה אלוהים רוצה?

עמיחי שיקלי: זו דת?

עמיחי שיקלי: אלוהים ישלם לכם.

עמיחי שיקלי: אותו ראאד סלאח אומר: אנחנו ניפגש כשהידים ונמות למען אל-אקצא וכו'.

עמיחי שיקלי: סגנו, כמאל ח'טיב, מתגאה ברצח השוטרים הדרוזים האיל סתאוי וכמיל שנאן, ואתה עולה אליו לרגל לחבק אותו, מאזן גנאים.

עמיחי שיקלי: תגיד, אתה לא מתבייש, אתה לא מתבייש?

עמיחי שיקלי: אין לך בושה?

קריאה: - - - אתה מסית.

עמיחי שיקלי: ולכן אני אומר, דבר ראשון, דבר ראשון, אין שום סיכום להיאבק בפשיעה בחברה הערבית כשאתה עולה לרגל אל אנשים שתומכים ברוצחי שוטרים.

איתן גינזבורג: תודה.

עמיחי שיקלי: ראאד סלאח כל-כולו אלימות.

קריאה: - - -

עמיחי שיקלי: כל-כולו אלימות, וכשאתם עולים אליו לרגל, אל הבן אדם הזה שמדבר - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

עמיחי שיקלי: - - כאחרון האנטישמים.

עמיחי שיקלי: אז תסלחו לי על הביטוי, זו פשוט בושה.

קריאה: מה - - -

עמיחי שיקלי: אתם מביישים את הכנסת, ונדאג שלא תהיו פה.

סמי אבו שחאדה: אולי תגיד להם איפה אתה גר.

עמיחי שיקלי: תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עמיחי שיקלי.

עמיחי שיקלי: תנועה שהוצאה מחוץ לחוק.

עמיחי שיקלי: תודה.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה, בשם שר האוצר, השר במשרד האוצר – חמד עמאר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, המציע, דיברתי איתו עכשיו, אנחנו נדחה את זה בשלושה חודשים ולא נצביע על זה עכשיו.

חמד עמאר: הצבעה ותשובה במועד אחר, נכון?

חמד עמאר: הצבעה ותשובה במועד אחר, נדחה בשלושה חודשים.

איתן גינזבורג: מקובל על המציע?

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: אם כך, תשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/233/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים - - -

עמיחי שיקלי: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שיקלי.

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: הצעת חוק איסור הפליה במוצרים, בשירותים ובכניסה למקומות בידור ולמקומות ציבוריים (תיקון – קיום אירועי תרבות בהפרדה מגדרית בשל טעמי דת), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, שמספרה 233.

איתן גינזבורג: נזמין את חבר הכנסת מלכיאלי לנמק את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: אתה לא רוצה לנמק?

מיכאל מלכיאלי: לא לנמק, לשכנע אותך.

מיכאל מלכיאלי: מה זה לנמק?

איתן גינזבורג: לנמק ולנסות לשכנע.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

מיכאל מלכיאלי: תודה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אתה הצבת בפניי אתגר לא פשוט, לנסות לשכנע אותך, ואנחנו ננסה גם לעמוד באתגר הזה.

איתן גינזבורג: אנחנו מכירים את כישרונך הרב בתחום.

מיכאל מלכיאלי: עד היום זה לא הוכיח את עצמו מולך בנושא ההצבעות.

איתן גינזבורג: You never know.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, מטרת הצעת החוק, מי שיקרא אותה – אני לא מצליח להבין אף אחד בקואליציה, כי גם כשהם ישבו בוועדת שרים, אותם פיקחים וחכמים, הם החליטו להתנגד.

מיכאל מלכיאלי: אם היינו מנסים להסתיר רגע את זהות המציע, הייתי רוצה רק להבין מה ההתנגדות שיש כאן.

מיכאל מלכיאלי: גם לא מזמן היה כאן נפתלי בנט והוא סיפר לכולם שהממשלה שלו הולכת לדאוג לציבור הדתי – אדוני היושב-ראש, לא שומעים פה – לציבור הדתי, לציבור החרדי.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק הזאת לא הולכת לחייב אף רשות – להפך, היא הולכת לאפשר לרשויות לתת לציבור שלם - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאלי: - - שרוצה שירותים בהפרדה, רוצה לקבל אירועים בהפרדה – מדובר על רשויות שיש בהן לא מעט ציבור דתי, ציבור חרדי, והעירייה מרצונה רוצה לתת לאותו ציבור אירועים בהפרדה.

מיכאל מלכיאלי: ניסו לצייר את הצעת החוק, כמו שראיתי הבוקר שמישהו שכתב, כאילו אנחנו, האופוזיציה, מנסה לחייב רשויות לעשות אירועים בהפרדה.

מיכאל מלכיאלי: זו לא הצעת החוק וזו לא מטרת הצעת החוק.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק – אגב, לפני כשנתיים, כשחבר הכנסת ארבל הגיש עתירה לבית המשפט בעניין הזה, בית המשפט בתחילה גם הסכים עם זה.

מיכאל מלכיאלי: אחרי זה, בבית המשפט העליון, אם אינני טועה, הפכו את ההחלטה.

מיכאל מלכיאלי: בית המשפט אמר במפורש שזכותו של כל אדם – וזכותה של הרשות לתת לאדם את האפשרות לקיים את האירועים כמו שהוא רוצה.

מיכאל מלכיאלי: כולם זוכרים את הדיון שהיה בבית המשפט על האירוע של חב"ד בתל אביב.

מיכאל מלכיאלי: השופט בעצמו אומר שהוא מכיר אנשים שנמנע מהם ליהנות מאירועים של רשויות רק מאותה סיבה.

מיכאל מלכיאלי: ואני שואל את עצמי, שואל את כל נציגי הקואליציה, אני שואל את הציבור הדתי שנמצא בקואליציה, אני שואל את ניר אורבך, אני שואל את חלפון, אני שואל את סילמן, את אלקין, כל חברי הכנסת המהוללים, אתם שבאתם לכאן, ובנט בא ואמר: אני אהיה ראש ממשלה של כולם, אנחנו נדאג לציבור הדתי, אנחנו נדאג לציבור החרדי – במה אתם דואגים?

מיכאל מלכיאלי: אין לכם מינימום – כשאתם רואים אותנו באים לבקש את הדבר הזה; אף אחד לא בא לחייב – מבקשים לאפשר את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאלי: ואני זוכר גם כאן, בכנסת, שהיו לא מעט דיבורים על הצעות חוק מהסוג הזה.

מיכאל מלכיאלי: לאן לקחו את הצעת החוק הזו?

איתן גינזבורג: היא לא מובנת לי, הצעת החוק.

מיכאל מלכיאלי: אני אסביר לך עוד פעם.

מיכאל מלכיאלי: אני מוכן להסביר.

מיכאל מלכיאלי: רשות מקומית - - -

איתן גינזבורג: אבל היום זה אפשרי.

מיכאל מלכיאלי: רשות מקומית שרוצה - - -

חיים כץ: מה אתה מסביר לו עוד פעם - - -

מיכאל מלכיאלי: אני אסביר, כי עוד כמה לא הבינו - - -

חיים כץ: שלא יבין, עזוב אותך.

מיכאל מלכיאלי: עוד כמה שלא הבינו.

מיכאל מלכיאלי: רשות מקומית שרוצה – היא, מיוזמתה, מבינה - - -

איתן גינזבורג: אני עוצר רגע את השעון, רק לצורך הפולמוס.

חיים כץ: אז תסביר לו.

חיים כץ: הוא עצר את השעון.

איתן גינזבורג: השעון עצר, אל תדאג.

איתן גינזבורג: אני לא אמנע אף פעם מחבר הכנסת מלכיאלי את זמן הדיבור שלו.

איתן גינזבורג: אבל מכיוון שאני הייתי ברשות מקומית לא מעט שנים, אפשרנו קיומם של אירועים בהפרדה, והחוק מאפשר זאת היום.

איתן גינזבורג: לכן אני לא מבין את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: זה הכול.

מיכאל מלכיאלי: לא, לא - - -

שלמה קרעי: החוק לא מאפשר.

- - -

מיכאל מלכיאלי: אתה אולי היית ראש עיר לפני - - -

איתן גינזבורג: החוק מאפשר.

לא.

שלמה קרעי: החוק מאפשר ודינה זילבר אומרת שלא.

איתן גינזבורג: חברים, החוק מאפשר.

החוק לא מאפשר.

מיכאל מלכיאלי: אז, הינה, אם החוק מאפשר, אז בוא תגיד לחבריך בקואליציה: תתמכו בהצעת החוק הזו ועוד מעט נראה שהיא מיותרת.

איתן גינזבורג: למה צריך חוק על חוק?

מיכאל מלכיאלי: ואני גם קורא - - -

יש החלטה של - - -

מיכאל מלכיאלי: זילבר, שלא מאפשרת.

מיכאל מלכיאלי: ברור, הדברים ברורים.

- - -

מיכאל מלכיאלי: אתם הייתם ראשי רשויות, ומה שמבחינתך - - -

חיים כץ: ויעקב אשר היה ראש עיר הכי טוב שהיה בבני ברק.

איתן גינזבורג: לי אתה לא צריך לספר את זה.

חיים כץ: הוא הציל את בני ברק.

איתן גינזבורג: נכון, הוא הציל את בני ברק.

איתן גינזבורג: הוא הביא אותה מעלה-מעלה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק הזו - - -

חיים כץ: הביא אותה מעלה-מעלה.

איתן גינזבורג: תרתי משמע, יש לומר, חבר הכנסת אשר.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, הצעה חוק כזו, שלך היה פשוט שזה אפשרי, והעולם לא נפל, השמיים לא נפלו – אתה מבין שראש רשות שרוצה להיות הוגן כלפי ציבור התושבים שלו לא יכול לתת להם את האפשרות לעשות את זה.

מיכאל מלכיאלי: הם משלמים ארנונה, הם משלמים מיסים, הם רוצים ליהנות מחלק מהאירועים של הרשות המקומית, ולא נותנים להם את זה.

איתן גינזבורג: אבל הם גם נהנו באירועים מעורבים, אגב.

מיכאל מלכיאלי: לא, לא, ממש לא.

איתן גינזבורג: לעיתים, כן, אני חייב לומר.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה לתקן אותך שילדיי לא הולכים לאירועים מעורבים וגם אני לא, והרבה מהציבור הדתי והחרדי לא הולך לאירועים מעורבים, כי הם לא רוצים להיות שם.

מיכאל מלכיאלי: הם מעדיפים להיות בבית ולא להיות באותם אירועים.

מיכאל מלכיאלי: ואם יש לרשות – אתה יודע מה?

מיכאל מלכיאלי: אפשר להגיד שזה יהיה כמספר התושבים.

מיכאל מלכיאלי: נמצא איזו נוסחה, שלא לכפות על אף אחד.

מיכאל מלכיאלי: גם לך זה היה פשוט.

מיכאל מלכיאלי: ואני גם קורא מכאן לחבריי בסיעת רע"מ, שאתם, כמפלגה דתית, גם את האירועים הפוליטיים שלכם אתם עושים בהפרדה, כי אתם מבינים שיש חשיבות להפרדה בין גברים לנשים.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד לא תולה, לא מבזה שום מגדר, ולא עושה שום דבר אחר.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא לכם, ולחברים הדתיים בקואליציה, שהבטיחו לנו שידאגו לנושאים הדתיים, לנושא הדת – למה אתם מתנגדים לדבר הזה?

מיכאל מלכיאלי: מה הסיבה של הדבר הזה?

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה, ברשותך, להעלות עוד נושא בזמן שנותר לי, נושא חמור מאין כמותו.

מיכאל מלכיאלי: לפני כמה דקות, שר האוצר שלנו, אחד מהפיקחים שבחבורה, העלה ציוץ, ואני מקריא מה הוא כותב: "הרפורמה בכשרות היא צעד חשוב" – כמובן, אני אומר למתן כהנא:

מיכאל מלכיאלי: אמור לי מי חברך, ואומר לך מי אתה; תראה מי מהדר אותך ברפורמה האומללה שלך.

מיכאל מלכיאלי: בנוסף, שר האוצר קורא לבעלי עסקים להפר את החוק.

מיכאל מלכיאלי: מעולם לא היה דבר כזה.

מיכאל מלכיאלי: שר אוצר – ואני קורא לך מתן כהנא: שים לב מי החברים שלך, מי מהלל את הרפורמה האומללה שלך – שר האוצר מגיע ומספר וקורא לכולם: אני קורא לכל בעלי העסקים לשים שלט בכניסה: המקום כשר ללא תעודה.

מיכאל מלכיאלי: תחסכו כסף.

מיכאל מלכיאלי: הציבור יאמין לכם.

מיכאל מלכיאלי: שר האוצר, הציבור, קודם כול, לא מאמין לך.

מיכאל מלכיאלי: אתה, שבמשך תקופה ארוכה נמנעת מלבוא לישיבות קבינט של הקורונה, ואתמול סיפרת לנו – ההקלטות הרי יצאו לכולם, תבדוק אצלך מי הוציא את זה – שיש רק 12 חולים בקורונה החדשה הזו, וכשהעמידו אותך על טעותך אמרת: אני לא בקיא בפרטים.

מיכאל מלכיאלי: אין אדם שצריך להיות בקיא בפרטים בקורונה כמו שר בריאות ושר אוצר.

מיכאל מלכיאלי: אני זוכר שתקפנו אותך על זה שלא השתתפת בדיונים.

מיכאל מלכיאלי: תמשיך לא להשתתף.

מיכאל מלכיאלי: אתה קראת לכולם להחליף מקצוע.

מיכאל מלכיאלי: היחיד שצריך להחליף מקצוע זה אתה.

מיכאל מלכיאלי: היחיד שצריך לעזוב את משרד האוצר.

מיכאל מלכיאלי: קראת לאנשים: תחליפו מקצוע.

מיכאל מלכיאלי: מורי הדרך – תחליפו מקצוע.

מיכאל מלכיאלי: הם קנו את המקצוע שלהם ביושר.

מיכאל מלכיאלי: אתה, את המקצוע שלך קנית ברמייה ובשקר.

מיכאל מלכיאלי: אתה גנבת את המצביעים שלך.

מיכאל מלכיאלי: אתה וראש הממשלה שלך – אתם הלכתם וגנבתם פעם אחר פעם.

מיכאל מלכיאלי: ועכשיו, לפני כמה דקות, אתה קורא לעצמאים – ואיפה אביר קארה, שיבוא ויגיד להם: תשמרו על החוק.

מיכאל מלכיאלי: על פי החוק, חייב תעודת כשרות.

מיכאל מלכיאלי: אולי יש לכם תכנונים אחרים, אני לא יודע מה.

מיכאל מלכיאלי: שר האוצר במדינת ישראל אומר לבעלי העסקים: צפצפו על החוק.

מיכאל מלכיאלי: איפה נשמע דבר כזה?

מיכאל מלכיאלי: כשאנחנו נלך, נבקש מהאזרח: תשמור על החוק – מה נגיד לו?

מיכאל מלכיאלי: מה הדוגמה שאנחנו משאירים לו?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מבקשים ממך, שר האוצר ליברמן, תפסיק להגיע לישיבות הקבינט של הקורונה – רק נזק אתה עושה שם.

מיכאל מלכיאלי: והיחיד שצריך להחליף מקצוע זה אתה.

מיכאל מלכיאלי: ואני חוזר על החוק ואומר: חברי הקואליציה, בוודאי אני קורא לחברים הדתיים שהבטיחו לשמור על יהדותה של מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא לך, ניר אורבך, ועידית סילמן, ואני קורא גם לחלפון, וגם לבנט ולאלקין – אתם שהבטחתם לשמור על מדינת ישראל כמדינה יהודית, ואתם הולכים להצביע נגד החוק.

מיכאל מלכיאלי: זה לא הולך ביחד.

מיכאל מלכיאלי: תעשו את הצעד הנכון מבחינת היהדות, כמו שאתם חושבים, ותצביעו בעד הצעת החוק הזו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, לפני שאתה יורד, בגלל שנותרה לך עוד דקה, אז אני אנצל אותה ברשותך, אם אפשר, לפולמוס.

איתן גינזבורג: אני פשוט קורא את החוק – לא החוק שאתה מציע, החוק הקיים היום – וכתוב בו שאין רואים אפליה לפי סעיף זה בקיומן של מסגרות נפרדות לגברים או לנשים - -

מיכאל מלכיאלי: החוק הזה הוא חוקי כאילו, מה שאני מציע?

איתן גינזבורג: - - כאשר אי-הפרדה תמנע מחלק מהציבור את הספקת המוצר או השירות הציבורי.

מיכאל מלכיאלי: המסמך של דינה זילבר פרשן את זה אחרת.

איתן גינזבורג: אני אומר שהחוק עצמו מדבר על הפרדה.

איתן גינזבורג: אני לא מבין למה צריך עוד סעיף הפרדה.

מיכאל מלכיאלי: אוקיי, אז בוא תצביע בעד, ואם זה מיותר, נגנוז אותו.

מיכאל מלכיאלי: בוא תצביע בעד.

מיכאל מלכיאלי: אם הוא מיותר – יש פה כמה שרים שיודעים לגרוס דברים, נגרוס גם את זה.

איתן גינזבורג: תודה.

מיכאל מלכיאלי: יושב פה סגן יושב-ראש הכנסת, שאומר שהחוק הזה קיים, אז איך ועדת שרים הצביעה נגד?

מיכאל מלכיאלי: היא לא יודעת מה החוק?

מיכאל מלכיאלי: בואו תתמכו, ונגרוס.

איתן גינזבורג: אני מודה לך, אדוני.

איתן גינזבורג: אני חייב לומר שאתה רואה שניסיתי להשתכנע, קראתי את החוק המקורי, קראתי את החוק שלך, וגיליתי שיש סתירה, כך שאני לא מבין את מהות הצעת החוק.

איתן גינזבורג: אבל זה בסדר, יש דברים שלא תמיד אני מבין.

- - -

איתן גינזבורג: אני קורא את החוק הקיים.

איתן גינזבורג: החוק הקיים מדבר באופן מפורש על קיומן של מסגרות נפרדות, ולא רואים בכך אפליה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שתשלח את נוסח החוק הקיים ליועץ המשפטי לממשלה ותעשה את השידוך הקטן הזה - - -

איתן גינזבורג: אני סומך עליך בעניין הזה אדוני, חבר הכנסת שמחה רוטמן.

איתן גינזבורג: ישיב להצעת החוק, מכיוון שהרב מלכיאלי – השר ניצן הורוביץ, בשם שר המשפטים, ישיב על הצעת החוק.

משה גפני: אדוני היושב-ראש - - -

איתן גינזבורג: מה לא למדתי?

איתן גינזבורג: אז אני, כנראה עוד לא הגעתי לשיעור הזה בלימודי המשפטים שלי.

איתן גינזבורג: אני אשקול תואר שני או שלישי במשפטים, כדי להגיע לשיעור הזה.

איתן גינזבורג: אבל לקרוא את החוק כן למדתי, וראיתי שלא רואים אפליה בהפרדה, ואני מגיע ממקום שבו אפשרנו זאת כשזה לא פגע באחרים.

קריאות: - - - יש מעל החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: רגע, עשיתי, מה שנקרא, הפסקת מתודית.

איתן גינזבורג: השר על הדוכן.

איתן גינזבורג: נאפשר לשר ואחרי זה נאפשר לך.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, תשמע את חוות הדעת של - - -

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, הממשלה מתנגדת להצעת החוק הזאת - - -

למה?

למה?

ניצן הורוביץ: היא מתנגדת להצעת החוק הזאת, ואני דווקא שמח שיצא לי להשיב בשמו של שר המשפטים - -

משה גפני: - - -

ניצן הורוביץ: - - משום שאני חושב שהפרדה מגדרית היא דבר פסול, ואני חושב שבמרחב הציבורי צריך לשמור שהאירועים לא יהיו בהפרדה מגדרית; לא יהיו בהפרדה מגדרית, משום שהמרחב הציבורי שווה ופתוח לכולם.

שלמה קרעי: אתם, יש לכם כפייה חילונית - - -

ניצן הורוביץ: דווקא ההצעות מהסוג הזה הן שמפלות, הן שמדירות נשים - -

שלמה קרעי: זאת כפייה חילונית.

ניצן הורוביץ: - - הן שדוחקות אותן מהמרחב הציבורי, ואנחנו לא נרשה זאת.

אריה מכלוף דרעי: תקשיב.

אריה מכלוף דרעי: תקשיב.

משה גפני: אבל חוק אומר את זה.

ניצן הורוביץ: חבר הכנסת מלכיאלי מבקש לתקן את חוק איסור אפליה במוצרים ושירותים ובכניסה למקומות בידור למקומות ציבוריים – להוסיף סייג נוסף לרשימת הסייגים לאפליה, הקבועים בחוק, כך שלא יראו את קיומם של אירועי תרבות נפרדים לגברים או לנשים כאפליה, או קיום אירועים כאמור בהפרדה מגדרית כדי לאפשר השתתפות של אוכלוסיות וכו' וכו'.

ניצן הורוביץ: אני כן רואה באירועים שמתקיימים בהפרדה מגדרית סוג של אפליה.

ניצן הורוביץ: אני חושב שבאירועים כאלה, בדרך כלל מקומן של הנשים נדחק, והאירועים האלה, בטח כשהם מתקיימים במרחב הציבורי, הם לא דבר שצריך לעודד אותו.

ניצן הורוביץ: איפה הגבול?

ניצן הורוביץ: למה שלא נעשה אירוע בהפרדה דתית או בהפרדה לפי צבע עור או בכל הפרדה אחרת?

ניצן הורוביץ: המרחב הציבורי פתוח בפני כולם, ויתכבדו אלה שרוצים הפרדה ויקיימו אותו בד' אמותיהם.

שלמה קרעי: גם נחל האסי פתוח לכולם?

שלמה קרעי: גם נגד הקיבוצניקים אתה - - -

ניצן הורוביץ: בהחלט כן.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

ניצן הורוביץ: כן, כי מה הקריטריון?

ניצן הורוביץ: הקריטריון הוא למנוע אפליה של אוכלוסיות.

ניצן הורוביץ: זה הכל.

אורלי לוי אבקסיס: גם באסי.

ניצן הורוביץ: גם באסי, וגם בכל נחל, וגם בקיסריה, וגם בחופי הים, וגם בכל מקום – הכול צריך להיות פתוח לציבור, וזה לא משנה אם אלה נשים, או גברים, או יהודים, או ערבים, או מוסלמים, או נוצרים - - -

קריאה: השר הורוביץ - - -

ניצן הורוביץ: צריך להבין שיש פה מדינה ושכולנו אזרחים שווים.

שלמה קרעי: השר הורוביץ, אתה כופה את אורח חייך על ציבור אחר שלא חושב כמוך.

ניצן הורוביץ: והניסיונות שלכם, שהם המשך ישיר לשלטון שלכם - -

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת קרעי.

ניצן הורוביץ: - - רק לשסע ולהפריד ולהסית כאן קבוצה אחת נגד קבוצה אחרת, ורק לחלק אותנו לעדות וקבוצות ודתות - -

דסטה גדי יברקן: - - -

ניצן הורוביץ: - - לא ייענו.

איתן גינזבורג: קרעי, קריאת ביניים אחת, לא נאום ביניים.

איתן גינזבורג: תודה.

ניצן הורוביץ: אני, בזמנו, שמעתי את הנימוקים האלה גם בעד הפרדה באוטובוסים.

ניצן הורוביץ: אמרו לי: צריכה להיות הפרדה בין נשים לגברים באוטובוסים, שנשים יעלו מאחורה וישבו מאחורה, וגברים מקדימה.

ניצן הורוביץ: וראיתי, ואני זוכר, מה קרה לנשים שעלו מקדימה, ודחפו אותן, וקיללו אותן, וירקו עליהן, ואמרו להן: לכו אחורה, כי אישה צריכה להיות מאחורה.

ניצן הורוביץ: למה זה צריך להיות?

ניצן הורוביץ: למה ההפרדה?

ניצן הורוביץ: איזו הפרדה?

ניצן הורוביץ: נשים וגברים הם בעלי זכויות שוות, ויש להם זכות לבטא את השוויון הזה בכל מקום.

ניצן הורוביץ: אירוע זה מילה מכובסת – אירוע בהפרדה מגדרית זה אירוע להדרת נשים.

משה גפני: - - -

ניצן הורוביץ: כן?

ניצן הורוביץ: אתה שאלת כל אחת מהן?

ניצן הורוביץ: כן, בטח, אתה תהיה דובר לנשים.

ניצן הורוביץ: הרי במפלגה שלך לאישה אסור אפילו להיות חברה.

ניצן הורוביץ: מה קרה?

ניצן הורוביץ: כן, אביר זכויות הנשים נהיה לי.

משה גפני: - - -

ניצן הורוביץ: כן, אביר זכויות הנשים.

ניצן הורוביץ: אל תדבר בשמן של הנשים.

ניצן הורוביץ: אתה המדיר הראשי.

ניצן הורוביץ: אתה מדיר נשים באופן סדרתי ושיטתי.

ניצן הורוביץ: אל תטיף לנו מוסר.

ניצן הורוביץ: צבוע.

שלמה קרעי: אתה מונע מילדים ללכת לאירועים.

שלמה קרעי: אתה כופה את דעתך - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

ניצן הורוביץ: בקיצור - - -

שלמה קרעי: אתה מונע ממשפחות - - -

ניצן הורוביץ: אני לא מונע שום דבר, וכל אחד יכול לבוא ולהשתתף באיזה אירוע שהוא רוצה.

ניצן הורוביץ: ואתם לא תמנעו מאף אחד להשתתף באירועים על רקע כזה או רקע אחר.

ניצן הורוביץ: היום אתה בא לי בהפרדה מגדרית, ומחר תבוא לי בהפרדה גזעית, ואיפה תגמור?

קריאות: אתה צבוע.

שלמה קרעי: - - -

ניצן הורוביץ: אנחנו דוגלים בשוויון.

ניצן הורוביץ: הממשלה הזאת דוגלת בשוויון, בוודאי בשוויון לנשים, ואנחנו מתנגדים להפרדה מגדרית ולקיום אירועים בהפרדה מגדרית, בטח במרחב הציבורי.

ניצן הורוביץ: זה דבר פסול.

ניצן הורוביץ: ושוב, אני שמח שנפלה בחלקי הזכות להביא גם את עמדת הממשלה וגם את העמדה שלי בנושא החשוב והעקרוני הזה.

ניצן הורוביץ: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר ניצן הורוביץ.

איתן גינזבורג: אני מבין שעל פי הסכמה בין הממשלה לבין המציע, ההצבעה תתקיים במועד אחר.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2361/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק עוסק זעיר, של חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן.

איתן גינזבורג: איפה חברת הכנסת דיסטל אטבריאן?

איתן גינזבורג: חברת הכנסת נמצאת?

איתן גינזבורג: גברתי, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה, אדוני היושב-ראש.

גלית דיסטל אטבריאן: כמי שבאה מעולם העסקים הקטנים ומעולם העצמאים, אני יודעת לספר ממקור ראשון, לא בזכות כתבות בעיתונים, או כתבות בחדשות, או חקיקה, או פקידי אוצר, או אנשים שמקבלים תלוש משכורת מסודר מדי חודש ואין להם מושג מה זה להיות עצמאי – אני, בניגוד אליהם, יודעת מה זה להיות עצמאית; יודעת מה זה לא להצליח לסגור את החודש.

גלית דיסטל אטבריאן: יודעת מה זה נקרא כשמחזור של מכירות – אם אתה מצליח, בסופו של דבר, למצות ממנו רווח של 10% בלבד, סימן שהעסק שלך עובד מצוין.

גלית דיסטל אטבריאן: בקונסטלציה הזאת, רק עסקים שעובדים באופן באמת מטאורי, מצליחים להרוויח כסף.

גלית דיסטל אטבריאן: רוב בעלי העסקים הקטנים והעצמאיים סוגרים או מושכים במשך שנים איזשהו מצב קיום של להצליח לסגור את החודש, עם כל מיני חובות שמצטברים להם לרוב, כשהם אפילו לא מודעים אליהם.

גלית דיסטל אטבריאן: הצעת החוק שלי באה לסייע הפעם דווקא לעסקים הזעירים.

גלית דיסטל אטבריאן: עד היום יש המון עסקים זעירים, וזה יכול להיות כל דבר: ירידי בגדים, שיעורים פרטיים, שיעורי ריקוד בלט, מחול.

גלית דיסטל אטבריאן: כל מיני יוזמות קטנות של אנשים, שהיוזמות האלה לא רק מסייעות להם לסגור את החודש – רובם, אגב, שכירים – הן גם מכניסות הרבה מאוד כסף לגלגלי הכלכלה הישראלית ומחזיקות את הכלכלה הישראלית.

גלית דיסטל אטבריאן: אממה, המון פעמים אנשים שרוצים לממש יוזמה כזאת נרתעים מהיוזמה.

גלית דיסטל אטבריאן: מכיוון שגם אם אתה פותח עסק מתגלגל – מה שנקרא Pop-up – לכמה שעות או לכמה ימים, אתה צריך לפתוח תיק במס הכנסה, אתה צריך לגשת לרואה חשבון, אתה צריך לתת לרואה החשבון כמה מאות שקלים מדי חודש, אתה צריך אחרי זה לעשות דוח סיכום שנה, אתה צריך לשלם לעובדים שלך ביטוח לאומי, לדווח עליהם, לפתוח להם דף 101 – גם אם זה עובד בן 16, 17, 18, שכל התעסוקה שלך מולו היא שעה אחת בלבד.

גלית דיסטל אטבריאן: מה שיוצא זה שהעובדים הזמניים האלה בדרך כלל לא מדווחים, מכיוון שהמעסיקים שלהם נאלצים, בהיעדר אופציה אחרת, לעבור על החוק ולא לדווח עליהם, ולסמוך על סמוך.

גלית דיסטל אטבריאן: אם קורה להם משהו בזמן העבודה, אין מי שישלם, הם לא מבוטחים; המדינה כמעט מכריחה את אזרחיה לעבור על החוק בגלל הרגולציות הדרקוניות והבלתי-אפשריות.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת אומרת, כמו שמצב הדברים נראה כעת, יש לאנשים שרוצים לקחת יוזמה כזאת שתי אופציות: אופציה אחת היא לעבור על החוק, ואופציה שנייה היא לא לפצוח ביוזמה בכלל.

גלית דיסטל אטבריאן: אני קוראת לקואליציה להצביע בעד הצעת החוק הזאת.

גלית דיסטל אטבריאן: גם בקואליציה יש הרבה מאוד אנשים שיודעים, ושברור להם, ושנכנסו לכאן על הטיקט של העזרה לעצמאים.

גלית דיסטל אטבריאן: אני קוראת להם עכשיו לעמוד לצידי בהצעת החוק החשובה הזאת, ולהצביע בעדה.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו עומדים, כנראה, לפני גל חמישי של קורונה; אנחנו יודעים שהראשונים לשלם את המחיר זה אותם עצמאים שלא סוגרים את החודש, שכבר שנתיים נאלצים לעבוד כמעט בתת-תנאים.

גלית דיסטל אטבריאן: אני אומרת: בואו נקל עליהם.

גלית דיסטל אטבריאן: הצעת החוק הזאת גם תסייע ליוזמות כלכליות בתוך בתים – יוזמות קטנות יותר; לא קניונים המוניים, אפילו לא חנויות רחוב.

גלית דיסטל אטבריאן: יוזמות כלכליות שלפעמים מסתיימות בתוך דירה של מישהי שעושה יריד או אולם קטן.

גלית דיסטל אטבריאן: תנו להם להרוויח את הכסף הזה בכבוד.

גלית דיסטל אטבריאן: תנו להם להתפרנס; תנו לעובדים הזמניים שלהם את האפשרות להיות בטוחים.

גלית דיסטל אטבריאן: אל תכריחו את אזרחי ישראל לעבור על החוק, או אל תכריחו אותם לשתק יוזמות כלכליות.

גלית דיסטל אטבריאן: תצטרפו אליי ליוזמה הזאת.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת הצעת חוק חשובה, ואנחנו פה, 120 איש עם משכורת בטוחה, צריכים לחשוב על אלה שאין להם את המשכורת הזאת.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1644/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: להצעת חוק זאת מוצמדת הצעת חוק של חבר הכנסת שלמה קרעי: הצעת חוק עוסק זעיר, שמספרה 1644, שהוצמדה להצעת חוק זאת.

איתן גינזבורג: אני מזמין אותך להציע את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: אני מבין שהצעת החוק הוצעה בעבר על ידי סגן השר אביר קארה לפני שהוא מונה לסגן השר במשרד ראש הממשלה.

איתן גינזבורג: יש לך הזכות היום, שהדברים מובאים בשמך.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, על הצעת החוק כבר דיברה חברתי חברת הכנסת דיסטל אטבריאן, ואני עומד מאחורי כל מילה שלה.

שלמה קרעי: תכף נשמע את ההצעה של השר בעניין, ויכול להיות שתתקבל החלטה לדחות לפחות למועד קרוב אחר.

שלמה קרעי: אבל אני רוצה לדבר על משהו אחר, אדוני:

שלמה קרעי: פורסם הבוקר שראש ישיבת חומש - -

איתן גינזבורג: - - -

שלמה קרעי: אמרתי, אני מגבה כל מילה של חברת הכנסת דיסטל.

שלמה קרעי: - - ראש ישיבת חומש נעצר היום בתואנה שהוא מגיע לשם ועובר על חוק ההתנתקות, על חוק הגירוש.

שלמה קרעי: עכשיו, אני רוצה לשאול אתכם, חברי הכנסת של ימינה, עידית סילמן, יושבת-ראש הקואליציה – מנסור עבאס כבר נהיה יותר ימני מכם.

שלמה קרעי: מנסור עבאס אומר שמדינת ישראל נולדה יהודית, וככה היא תישאר.

שלמה קרעי: לא משנה למה הוא מתכוון כרגע – מה יישאר ממנה - -

קריאות: - - -

שלמה קרעי: - - אבל, לפחות הוא מנסה להישמע כזה.

שלמה קרעי: איך אתם מאפשרים ביום השביעי לרצח של יהודה, השם ייקום דמו – אתם מאפשרים, בשבוע הזה, להרוס את הישיבה שכבר פועלת במקום שם למעלה מעשור, או כעשור.

שלמה קרעי: והיום, לעצור את ראש הישיבה?

שלמה קרעי: לאן תגיעו?

שלמה קרעי: לאיזה עוד תהומות תיקחו אותנו?

שלמה קרעי: עידית, ג'וב טוב כלפון, אביר קארה, אתה לא ממש ימני, אבל אתה במפלגה הזאת - -

אביר קארה: אתה צודק.

שלמה קרעי: - - לאן עוד תגיעו?

אביר קארה: אתה צודק.

שלמה קרעי: היינו שם ביום ראשון בלילה, כמעט כל הלילה, עם המתיישבים שם - - -

אביר קארה: - - -

שלמה קרעי: תבואו לביקור שם – לא רק ביקור צבוע של ניחום אבלים; תבואו ותראו שהתשובה היהודית האמיתית, התשובה היהודית הגאה, זה לא לתת פרס לטרור, זה לא להחריב ישיבה ולעצור את ראש הישיבה של אותו אחד שנרצח שם רק לפני שבוע; אלא להפך – לבטל את חוק ההתנתקות, להקים שם ישיבה לתפארת, לסייע שם לאנשים; לא לבוא ולהרוס להם את הישיבה.

שלמה קרעי: אתם נותנים פרס לטרור.

שלמה קרעי: אתם גורמים לאימא - - -

אביר קארה: 12 שנים איפה הייתם?

שלמה קרעי: עשינו.

שלמה קרעי: כבר עשור הישיבה פועלת שם יום ולילה - - -

אביר קארה: - - -

שלמה קרעי: אנחנו לא הרסנו אותה.

שלמה קרעי: אנחנו לא עצרנו את ראש הישיבה, ובטח שלא בשבוע שנרצח שם תלמיד מהישיבה.

שלמה קרעי: לאן תגיעו, באמת?

שלמה קרעי: תראו איזו צהלה ושמחה ברשימה המשותפת ובמרצ.

שלמה קרעי: איך אתם משתפים פעולה עם המהלך הבזוי הזה?

שלמה קרעי: אתם פוגעים בכל דבר: גם ביהדות, גם בארץ ישראל.

שלמה קרעי: לא נשאר שום דבר מהערכים שלכם.

גבי לסקי: - - -

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

שלמה קרעי: חברת הכנסת לסקי, אלייך אני לא פונה - -

גבי לסקי: - - -

שלמה קרעי: - - את, הלב שלך במקום הלא-נכון.

איתן גינזבורג: טוב, תודה רבה.

שלמה קרעי: אני מדבר על אנשי ימינה, שמנסים להראות שיש להם כאבי בטן - -

גבי לסקי: - - -

שלמה קרעי: - - עושים מעשה זמרי ומבקשים שכר כפינחס.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: אני מבין שיש הסכמה עם הממשלה – תשובה והצבעה במועד אחר, גברתי?

גלית דיסטל אטבריאן: אני מוכנה, כל עוד יש התחייבות, כמו שנאמר פה בעל פה, שעוד שלושה שבועות החוק הזה עולה שוב, והקואליציה - - -

שלמה קרעי: אני רוצה לשמוע את זה מהשר.

איתן גינזבורג: איפה השר?

גלית דיסטל אטבריאן: - - - התחייבות - - -

איתן גינזבורג: איפה השר?

איתן גינזבורג: יש פה שר?

איתן גינזבורג: השר הורוביץ, אתה מייצג את הממשלה כרגע?

אביר קארה: יש החלטה - - -

שלמה קרעי: סיכמנו, אביר, שהשר עולה, ושיש הצבעה בעוד שלושה שבועות.

איתן גינזבורג: רק שנייה, סליחה.

איתן גינזבורג: שרי הממשלה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: במועד אחר?

איתן גינזבורג: זה מוסכם עם המגישה?

איתן גינזבורג: גלית, זה מוסכם - - - במועד אחר?

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה שהשר יעלה ויאמר: בעוד שלושה שבועות.

גלית דיסטל אטבריאן: ברגע שהוא עושה את זה - - -

איתן גינזבורג: שלושה שבועות?

איתן גינזבורג: לא? כן, אבל בעוד שלושה שבועות?

אביר קארה: שלושה שבועות.

איתן גינזבורג: השר חמד עמאר, אני מבין שתשובה והצבעה במועד אחר?

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, אנחנו סיכמנו: תשובה והצבעה במועד אחר.

איתן גינזבורג: היא דורשת שזה יהיה שלושה שבועות, בגלל זה אני שואל.

איתן גינזבורג: גלית, את מנהלת שיחה עם השר.

חמד עמאר: גלית, תשמעי, אנחנו סיכמנו.

חמד עמאר: תשובה והצבעה במועד אחר - -

גלית דיסטל אטבריאן: אף אחד לא דיבר איתי.

חמד עמאר: - - שלושה שבועות.

חמד עמאר: אנחנו נשב, נדון בנושא ונביא את זה ביחד בהסכמה.

גלית דיסטל אטבריאן: חמד, עוד שלושה שבועות זה עולה שוב?

חמד עמאר: כן.

גלית דיסטל אטבריאן: מילה שלך?

חמד עמאר: כן.

גלית דיסטל אטבריאן: ביי, תודה.

איתן גינזבורג: זה גם מוסכם על חבר הכנסת קרעי, שמעתי אותו כשהוא יוצא אומר זאת, אז תשובה והצבעה במועד אחר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא בסדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי – סליחה, לפני זה הודעה אישית של חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהצעת החוק של חבר הכנסת מלכיאלי על איסור אפליה, עלה השר ניצן הורוביץ והשיב בשם השר גדעון סער, ובין יתר הדברים שהוא קרא לי, הוא קרא לי צבוע.

משה גפני: אני מבקש לומר לכנסת: החוק הזה מבקש לחזק את החוק הקיים: לאפשר לגברים ונשים שרוצים לעשות פעילות נפרדת בין גברים לנשים – זה גם גברים, גם נשים, גם יהודים, גם ערבים, גם אנשים סתם, הם לא רוצים לרחוץ בבריכה כשנמצאים גברים ונשים יחד.

משה גפני: אמרתי, צעקתי לשר כשהוא השיב, הוא לא בעצם השר שאמור להשיב אבל ראיתי את הלהט שלו לפגוע באלה שמבקשים רחצה נפרדת, או שרוצים אירוע נפרד.

משה גפני: הם מבקשים.

משה גפני: ואז הלהט הזה, לצעוק לנו.

משה גפני: איפה זכויות האזרח, איפה זכויות האדם?

משה גפני: איפה הדאגה לגברים, איפה הדאגה לנשים?

משה גפני: איפה כל האמירות הגבוהות האלה, שניצן הורוביץ וסיעתו מדברים עליהן כל הזמן, מה הוא צועק לי צבוע?

משה גפני: אגב, בשבילי זאת תעודת כבוד.

משה גפני: אם אני צבוע בעיניו של ניצן הורוביץ, סימן שאני באמת מצוין ומסודר.

משה גפני: מה זה המילים האלה, מה זה הדבר הזה?

משה גפני: למה אתה מתנגד לחוק?

משה גפני: למה, מה יש בחוק?

משה גפני: החוק הוא חזרה פחות או יותר על החוק הקיים.

משה גפני: מה אתם צבועים כאלה?

משה גפני: מה אתם מדברים על זכויות אדם וזכויות אזרח, וכשזה מגיע באופן מעשי לאנשים ששם זה לא מסתדר לכם עם השקפת עולמכם, אתם נגד.

משה גפני: תתבייש, איזה מין דבר זה שאתה צועק לחבר כנסת, שאומר לך את הדבר הנכון – לקרוא לו צבוע?

משה גפני: אתה צבוע.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת גפני.

דוד אמסלם: - - - האנשים הכי אלימים, דואגים לזה, למסתננים - - -

דוד אמסלם: [הצעת חוק פ/2176/24; נספחות.

דוד אמסלם: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור לסטודנטים מתשלום דמי ביטוח לאומי), שמספרה 2176, של חברת הכנסת מירי רגב, תעלה ותבוא.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי תנמק את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: אני מבין שגם פה תשובה והצבעה במועד אחר.

מירי רגב: תודה רבה לך, כבוד היושב-ראש.

איתן גינזבורג: בבקשה, לרשותך עד עשר דקות.

מירי רגב: חבריי חברי הכנסת, שרים, שרות, התפרצות במעלה אדומים – 110 חשודים בווריאנט האומיקרון.

מירי רגב: פורסם הבוקר: נדבקו במסיבות חנוכה.

מירי רגב: אתם מבינים מה היה קורה אילו אדון בנט היה מטפל באומיקרון יחד עם הממשלה הכושלת שלו לפני שלושה שבועות, כשהווריאנט רק הגיע?

מירי רגב: כל המצב היה אחר, לא היינו מגיעים בכלל לדבר על סגר.

מירי רגב: אבל כשיש הנהגה חלשה, לא החלטית, לא מתואמת, המכילה בתוכה מכחישי קורונה, וכאלה כמו שר האוצר, שאומר שאומיקרון לא משפיע יותר משפעת רק כדי להימנע מלתת תמריצים כספיים, חל"תים, לציבור הישראלי – זה אולי טוב לטוויטר ולעוד כותרת.

מירי רגב: אבל הציבור, הציבור מבולבל: פותחים, סוגרים, תו ירוק, לא תו ירוק, טסים, לא טסים – חוץ ממשפחת בנט, כמובן – נכנסים, לא נכנסים, דנים בהגבלות אבל מאפשרים התקהלויות.

מירי רגב: איזה מין דבר זה?

מירי רגב: איזה מין דבר זה שדנים על הגבלות ומאפשרים התקהלויות?

מירי רגב: הינה, ראינו עכשיו את ההדבקה במסיבות חנוכה, רק מכפילים את הווריאנט.

מירי רגב: אז אתם מבינים למה הציבור עושה מה שהוא רוצה ומה שבא לו?

מירי רגב: הוא לא מקשיב להנחיות הממשלה, כי מה לעשות, כל מה שהממשלה הזאת עושה, היא עושה מעט מדי ומאוחר מדי.

מירי רגב: הפרצה בנתב"ג, כמו שאוהבים לקרוא לה היום בתקשורת, שמחסנת באופן קבוע את הממשלה הזאת בשלושה חיסונים: K11, R13 ו-N12.

מירי רגב: לא מחדל, לא אוזלת יד, לא תקלה חמורה – פרצה קטנטנה בנתב"ג, אותה פרצה שהביאה לכך שאחד מכל חמישה מאומתים הוא מי שחזר מחו"ל.

מירי רגב: הקורונה הכפילה את עצמה תוך שבועיים והווריאנט משתולל.

מירי רגב: ואני נזכרת במילים של אותו אדם שעמד כאן מעל בימת המליאה ואמר – בנט אמר: מה אתם עושים, אתם השתגעתם?

מירי רגב: תגיד לי, אתה, בנט, השתגעת; אתה והממשלה שלך ושר הבריאות שלך ושרת החינוך, שיושבת כאן.

מירי רגב: אתם השתגעתם.

מירי רגב: כי כל מה שאתם עושים זה רק להרוס.

מירי רגב: אולי היה עדיף שלא הייתם עושים כלום, הייתם משאירים את המדינה כמו שקיבלתם אותה, עם ארבעה מאומתים ביום, ולא עם וריאנט משתולל.

מירי רגב: ועוד מוסיף בנט ואומר: מה עשיתם?

מירי רגב: אתם 80 ימים בממשלה הזו, מה עשיתם?

מירי רגב: ואתם, בנט, חצי שנה בממשלה הזאת, מה אתה עשית?

מירי רגב: היית אמור לעבוד יומם וליל, לא לעבוד על הציבור בעיניים, כמו שאתה רגיל, אלא לעבוד בשביל הציבור ולמען הציבור.

מירי רגב: אבל לא, אתה ממשיך לחלק הנחיות כשאף אחד לא מקשיב לך.

מירי רגב: משפחתך לא מקשיבה לך, העובדים שלך בלשכת ראש הממשלה לא מקשיבים לך, אתה מגבה את גב' שאשא ביטון אחרי שהיא מפטרת את המנכ"ל שלה.

מירי רגב: אה, יפעת, פיטרת את המנכ"ל רק בגלל שהוא אמר שאת מנהלת את הכול באופן מטורלל.

מירי רגב: כן, והסתרת נתונים על הקורונה במשרד החינוך וסיכנת את ילדי ישראל – תסתכלי עליי, גב' שאשא, תסתכלי עליי, מכחישת קורונה, את ושר הבריאות, שיושבים אחד ליד השני.

מירי רגב: לא מתביישים.

מירי רגב: תגידו לציבור כמה אנשים וילדי ישראל סיכנתם על זה שאת לא היית מוכנה לפעול לפי החלטות הדרג המקצועי.

מירי רגב: אבל בוודאי שלא תגידו, כי הכיסא שלכם רועד, כי אתם פוחדים, כי אתם יודעים את האמת.

מירי רגב: אתם מעלימים את מחדל החיסונים, אתם מעלימים את כל מה שאנחנו עשינו והבאנו לכם.

מירי רגב: ואתם אומרים – עמד פה בנט ואמר: אתם השתגעתם?

מירי רגב: יש לנו עם שהולך ומת.

מירי רגב: אתה צודק, אתה צודק בנט, בזכותך יש לנו עם שהולך ומת.

מירי רגב: אתה לא יכול להאשים אף אחד אחר, רק את עצמך, את שר הבריאות שלך, את שרת החינוך שלך, שלא מעיזה להסתכל לי בעיניים כי היא יודעת שאני צודקת, ואת כל הממשלה הרופסת שלך.

מירי רגב: אתה הורג את הציבור גם ברמה הכלכלית.

מירי רגב: רק שלשום הודיעו שמחירי החשמל יעלו בכמעט 5%, וזה אחרי שמחירי העוף והבשר הטרי עלו, וזה אחרי שמחירי הפירות עלו, וזה אחרי שהטלתם מס על שתייה קלה ומתוקה ועל כלים חד-פעמיים, ועכשיו גם על החלב והגבינה.

מירי רגב: תגידו לי, כמה אפשר להיות מנוכר לציבור הישראלי?

מירי רגב: כמה אפשר לשבת לך אי שם ברעננה, במקום החזק הזה, ולהסתכל על כולם ממגדל השן?

מירי רגב: אז אני מקווה מאוד שביום ראשון הקרוב ועדת שרים לחקיקה אולי תראה ממטר סוף-סוף את ציבור הסטודנטים והסטודנטיות.

איתן גינזבורג: מה רע ברעננה?

מירי רגב: ציבור שהוא חלש.

איתן גינזבורג: מה רע ברעננה?

מירי רגב: אתה לוקח לי מהזמן, אני תכף אענה לך.

איתן גינזבורג: רק שאלתי שאלה, מה רע ברעננה?

איתן גינזבורג: אני גר ברעננה.

מירי רגב: שיקבל החלטות טובות למען כלל הציבור הישראלי - -

מאי גולן: - - -

איתן גינזבורג: אבל למה רעננה?

מירי רגב: - - ולא רק לישראל החזקה.

איתן גינזבורג: אחלה רעננה.

מירי רגב: שיטפל בקריית שמונה, שיטפל בדימונה.

מירי רגב: אין, לא רע שום דבר.

מירי רגב: רק כשמטפלים רק בישראל החזקה - - -

אריה מכלוף דרעי: - - -

איתן גינזבורג: לא רע, לא רע, אבל תושבי רעננה הם אנשים הגונים.

איתן גינזבורג: יש שם חזקים ולא חזקים, מי כמוך יודע מי גר ברעננה.

מירי רגב: אז אני רוצה להגיד לך שאני מקווה שהממשלה הזאת, שלא רואה ממטר אף אחד, תראה ממטר ביום ראשון הקרוב את הסטודנטים והסטודנטיות, שכורעים תחת נטל יוקר המחיה, ובוודאי בתקופת הקורונה אוכלוסיות חלשות נפגעות, וביניהן גם הסטודנטים והסטודנטיות, ושהממשלה תבטל להם את ה-4,600 שקלים שהם משלמים על ביטוח לאומי.

מירי רגב: על מה הסטודנטים והסטודנטיות צריכים לשלם ביטוח לאומי?

מירי רגב: על מה?

מירי רגב: הם לא צריכים לשלם ביטוח לאומי.

מירי רגב: ולכן אני מקווה שוועדת שרים לחקיקה תראה ממטר, ותאשר את הפטור מביטוח לאומי לסטודנטיות וסטודנטים, ותביא להם בשורה שיוקר המחיה, השכירות של הדירה, שכר הלימודים, ומה שהם משלמים בכל מה שקשור עם יוקר המחיה – וכשהם לא עובדים, היא תבוא ותגיד: הינה, אנחנו איתכם, עם הסטודנטים והסטודנטיות, ואנחנו נפטור אתכם מ-4,600 שקלים.

מירי רגב: ככה מתנהגת ממשלה עם חמלה, ולא ממשלה מנותקת כמו הממשלה הזאת.

מירי רגב: אז אני קוראת לכם, ציבור הסטודנטים והסטודנטיות, יושבים כאן אנשים שתמכתם בהם.

מירי רגב: תפנו אליהם; תפנו אל השרים בממשלה; ותבקשו מהם שיתמכו בהצעת החוק הזאת ויתמכו בפטור של 4,600 שקלים ביטוח לאומי, למענכם ובשבילכם.

מירי רגב: ולא יתייחסו לא ימין ולא שמאל, לא פוליטיקה על חשבון הסטודנטים, אלא ענייניות ומקצועיות.

מירי רגב: בואו נקווה ונשמע מה תהיה ההחלטה שלהם ביום ראשון.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מירי רגב.

איתן גינזבורג: אני מבין שיש הסכמה שלך, כי תשובת הממשלה וההצבעה יתקיימו במועד אחר.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2321/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: נעבור לנושא הבא על סדר-היום, חברי הכנסת:

איתן גינזבורג: הצעת חוק הפחתת תוספות פיגור שנוספו על קנסות הנגבים בידי המרכז לגביית קנסות, אגרות והוצאות (הוראת שעה), של חברי כנסת אוסמה סעדי ואחמד טיבי.

איתן גינזבורג: אנחנו נזמין את חבר הכנסת אוסאמה סעדי לעלות לדוכן הנואמים ולנמק את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הזו, שאני מעלה גם בכנסת הזו, העלינו אותה בכנסת ה-20 בשם הרשימה המשותפת אז.

אוסאמה סעדי: היא הייתה הצעת החוק הראשונה שלי בתור חבר כנסת חדש.

אוסאמה סעדי: אז, היא זכתה, אדוני היושב-ראש, לתמיכת הממשלה, משרד המשפטים, משרד האוצר.

אוסאמה סעדי: היא בעצם באה על רקע – השרה שאשא ביטון – החובות האדירים של האזרחים למדינה.

אוסאמה סעדי: מדובר, אדוני היושב-ראש, בחוב של כשלושה מיליארד שקל.

אוסאמה סעדי: שלושה מיליארד שקל.

אוסאמה סעדי: אז זה היה 2.5 מיליארד.

אוסאמה סעדי: אתה יודע, אזרח מקבל קנס מכל סוג שהוא, והוא לא משלם את זה, ואז יש ריבית פיגורים, ועוד ריבית פיגורים, ועוד ריבית פיגורים.

אוסאמה סעדי: ה-500 שקל לפעמים זה כבר 4,000 שקל, 5,000 שקל.

אוסאמה סעדי: סגן השר לביטחון פנים.

אוסאמה סעדי: ההצעה באה לתת תמריץ לאזרחים לשלם את החוב.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו אמרנו, אחרי שדיברנו עם רשות האכיפה – עם המנהל הקודם, תומר מוסקוביץ', שבינתיים עבר לרשות האוכלוסין – ובאמת עשינו מבצע, שאני יזמתי אותו, אבל הצטרפה אליו השרה דהיום מרב מיכאלי, וגם חברת הכנסת לשעבר נורית קורן.

אוסאמה סעדי: אז הלכנו, אפילו עשינו פרסומות ברדיו, בטלוויזיה, לעודד את האנשים, האזרחים, לשלם את החוב שלהם בהנחה של 40%.

אוסאמה סעדי: אבל בתנאי שההנחה לא תפגע בקרן.

אוסאמה סעדי: זאת אומרת, המינימום עדיין צריך לשלם את הקרן.

אוסאמה סעדי: אבל ההנחה היא 40% מריבית הפיגורים.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, אדוני היושב-ראש, זאת הייתה הוראת שעה למשך חצי שנה, ובחצי השנה הזאת מימשו את האופציה הזו עשרות אלפי אזרחים.

איתן גינזבורג: אז, אז זה אושר.

אוסאמה סעדי: כן, זה עבר, זה עבר.

איתן גינזבורג: וכמה כסף נגבה?

אוסאמה סעדי: זה עבר בקריאה שנייה ושלישית, ואז, בשבועיים האחרונים, כהרגלו של אדם וכאזרחים – אנחנו בני אדם – תמיד מחכים לדקה ה-90, לרגע האחרון.

אוסאמה סעדי: בשבועיים האחרונים הייתה התעוררות של המון אזרחים שצבאו על רשות האכיפה ועל המרכזים ועל ההוצאה לפועל, ורצו לשלם את החוב שלהם, והיינו צריכים להאריך את זה בעוד חודש.

אוסאמה סעדי: ממש ביום האחרון, שרת המשפטים דאז אילת שקל, למרות שהתנגדה להארכה, אמרה, תשמע, אתה צודק, יש ביקוש גדול לעניין הזה, הארכנו את זה בחודש.

אוסאמה סעדי: בחודש הנוסף המרכז לגביית קנסות, חבר הכנסת מאזן גנאים, גבה כמו בששת החודשים הראשונה של המבצע.

אוסאמה סעדי: אותו דבר אני נותן לך דוגמה מהיום: היה מבצע של משרד התחבורה לרישיונות רכב; אגרה בגין רישיון רכב.

אוסאמה סעדי: אמרו שמי שיש לו רכב לא תקין, לא עובד, ירד מהכביש – אבל אנשים לא הלכו למשרד הרישוי להוריד אותו באופן רשמי, לבטל את הרישיון.

אוסאמה סעדי: זה לא מונע מהאגרות להמשיך להצטבר.

אוסאמה סעדי: ואז בא משרד התחבורה עם רשות האכיפה, אמרו, ניתן חודש-חודשיים לאנשים שמי שיש לו רכב והוא לא פעיל, לא תקין והוא רואה להוריד אותו מהכביש, בפועל הוא לא על כביש, אנחנו אומרים לו: תמלא טופס ואנחנו נבטל לך את כל האגרות בגין השנים שהרכב היה מושבת.

אוסאמה סעדי: ובאמת אנשים, חלק, שילמו, מי שידע, אבל חלק לא שילמו, כי הפרסום למבצעים העלה לא מגיע לכלל האנשים, האנשים לא שמים לב.

אוסאמה סעדי: ועכשיו רשות האכיפה התחילה לגבות את האגרות האלה של רישיונות הרכב, ואז אנשים, אזרחים, בטח פונים לכל חברי הכנסת, חבריי כאן, אומרים להם, נו, לא ידענו שיש מבצע.

אוסאמה סעדי: ואז זה צובר ריביות, הצמדות, אגרות, שכר טרחת עורך דין.

אוסאמה סעדי: היום פניתי לשרה מרב מיכאלי, שהשתתפה היום ונתנה דיווח על פעילות משרדה בוועדת הכלכלה.

אוסאמה סעדי: היא אמרה לי: נכון, בדקנו, אנחנו בעד להאריך את המבצע הזה, ואנחנו נביא הארכת תקנה לוועדת הכלכלה.

אוסאמה סעדי: ומיכאל ביטון, יו"ר הוועדה, אמר לה: אנחנו נאשר את זה.

אוסאמה סעדי: ולכן זה מה שאני אמרתי, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: נכון שהמבצע הזה תלוי ומחייבה הכנה לוגיסטית של רשות האכיפה, אבל אין עלות תקציבית.

אוסאמה סעדי: אני לא מבין למה משרד האוצר מתנגד לזה.

אוסאמה סעדי: שאלת אותי, אדוני היושב-ראש – ואני אענה לך – על המבצע הקודם.

אוסאמה סעדי: 120,000 אזרחים ניצלו את המבצע, את החוק שהעברנו ב-2016–2017.

אוסאמה סעדי: 120,000 אזרחים.

אוסאמה סעדי: זה הכניס לקופת המדינה 150 מיליון שקל.

אוסאמה סעדי: 150 מיליון שקל.

אוסאמה סעדי: אז זה win-win; נכון שהמדינה נותנת הנחה לאזרחים – זה חוב – במס הכנסה מגדירים את זה, אדוני היושב-ראש, חוב אבוד.

אוסאמה סעדי: אז זה לא חוק אבוד, אפשר לגבות את זה, שר הפנים הקודמים.

אוסאמה סעדי: אתה זוכר שעשינו איתי מבצע על הארנונה, גם למגורים, ואתה בפעם הראשונה – אינה, מאזן גנאים היה ראש עיריית סכנין דאז.

אוסאמה סעדי: אז עשית פעם ראשונה גם הנחה לעסקים.

אריה מכלוף דרעי: אני חייב לומר, אוסאמה, שיש לך הרבה זכויות בזה.

אוסאמה סעדי: נכון.

אריה מכלוף דרעי: זאת אחת ההחלטות החשובות שעשיתי כחבר כנסת.

אוסאמה סעדי: נכון.

אוסאמה סעדי: ואתה נתת גב גם עם הסגן - - -

אריה מכלוף דרעי: זה משתלם - - -

אוסאמה סעדי: זה משתלם.

אוסאמה סעדי: גם עוזר לאנשים, גם מנקה שולחן, גם מנקה חובות.

אריה מכלוף דרעי: זה מכניס אותם למסלול של תשלומים מחדש.

אריה מכלוף דרעי: ככה הם מיואשים, הם לא משלמים בכלל.

אוסאמה סעדי: בדיוק.

אוסאמה סעדי: מה גם שעכשיו בא שר המשפטים, וגם חברי כנסת, ובהם גם אני, והצענו והעברנו את ביטול הגבלת רישיון נהיגה.

אוסאמה סעדי: אנחנו תמיד רוצים גם לאזן בין החייבים ולתת להם אפשרות לשלם את חובם ולפתוח דף חדש בחייהם.

אוסאמה סעדי: אבל גם הזוכים, ובמקרה זה גם המדינה – אבל בהחלט זוכים פרטיים בתיקי הוצל"פ – שיקבלו את החוב שלהם.

אוסאמה סעדי: לכן, הסברתי את כל הדברים האלה, אדוני היושב-ראש, לכבוד שר המשפטים.

אוסאמה סעדי: הדברים הועלו בוועדת שרים לענייני חקיקה.

אוסאמה סעדי: שר המשפטים ביקש ממני לא להצביע היום, על מנת שהוא יבדוק את זה.

אוסאמה סעדי: בכל זאת רשות האכיפה אצלו.

אוסאמה סעדי: אין עדיין מנהל רשות אכיפה, והוא רוצה לבדוק את זה, גם עם רשות האכיפה במשרד שלו, וגם עם משרד האוצר.

אוסאמה סעדי: אני מקווה, אדוני היושב-ראש, שבאמת מדובר בהצעת חוק – איך אמר גם חבר הכנסת דרעי, שר הפנים הקודם, עשינו את זה בעיריות ובמועצות גם לגבי מבצע ארנונה למגורים ולעסקים, ובאמת הרבה אזרחים ניצלו את זה.

אוסאמה סעדי: לכן, אני מקווה שעוד זמן מה, אחרי ששר המשפטים יעשה את כל הבדיקות, ועדת שרים תתמוך בחוק הזה.

אוסאמה סעדי: נעביר את זה וניתן תקווה לחייבים, והם יפתחו דף חדש בחייהם.

אוסאמה סעדי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: אני מבין שגם הצעה זו בהסכמתך.

איתן גינזבורג: תשובת הממשלה והצבעה יתקיימו במועד אחר.

איתן גינזבורג: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לנושא התקצוב החסר עבור תלמיד בחינוך מוכר שאינו רשמי ובמוסד פטור, לעומת תלמיד בחינוך הממלכתי << הלסי >> [מס' 1010; דברי הכנסת, חוב' י', ישיבה 84.]

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לעניין התקצוב החסר עבור תלמיד בחינוך מוכר שאינו רשמי ובמוסד פטור, לעומת תלמיד בחינוך הממלכתי, מס' 1010, של חבר הכנסת מאיר פרוש.

איתן גינזבורג: אדוני יעלה ויבוא.

מאיר פרוש: תשובה והצבעה.

איתן גינזבורג: נכון, נכון.

איתן גינזבורג: תשובה והצבעה.

איתן גינזבורג: צריך תשובה, ומי שתשיב על ההצעה, שהועלתה בעבר, תהיה, כמובן, שרת החינוך יפעת שאשא ביטון.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: עד עשר דקות לרשותך.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה ברשותכם להשיב על ההצעה של חבר הכנסת פרוש.

יפעת שאשא ביטון: עיינתי בדבריך, חבר הכנסת פרוש, ולא מצאתי בסיס לטענות האפליה הנטענות בהצעה לסדר-היום, קל וחומר לדרישה להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית.

יפעת שאשא ביטון: כפי הידוע לך בוודאי – ואני יודעת שידוע לך – הבדלי התקצוב, בכללם, מקורם במדיניות של העדפת החינוך הציבורי הרשמי על פני החינוך הפרטי.

יפעת שאשא ביטון: השתתפות המדינה בתקצוב מוסדות החינוך המוכרים שאינם רשמיים ומוסדות הפטור נגזרת מתוך תקן שעות הבסיס בלבד, ללא השעות התוספתיות והתקצוב הנוסף הניתן במסגרת הקולות הקוראים.

יפעת שאשא ביטון: כמו כן, לא חל על עובדי ההוראה במוסדות אלה הסכם אופק חדש.

יפעת שאשא ביטון: הסכם זה חל רק על מוסדות החינוך הרשמי – דבר המקנה יתרון למערכת החינוך הרשמי בגיוס עובדי הוראה.

יפעת שאשא ביטון: על כל הדברים הללו, ועוד, אנחנו כמובן כבר שוחחנו.

יפעת שאשא ביטון: אלו הן הסיבות לפער שצוין על ידך, וזאת מתוך מדיניות של העדפה וחיזוק של החינוך הרשמי הציבורי.

יפעת שאשא ביטון: חשוב לזכור כי פתוחה הדרך להורים ולמוסדות החינוך לבקש להצטרף למערכת החינוך הרשמית, שהיא מערכת חינוך איכותית, המבטיחה את קיומם של לימודי היסוד ואת קיום המכנה המשותף של כל תושבת ותושב בישראל.

יפעת שאשא ביטון: ככל שייבחרו לעשות כן, יוכלו ליהנות ממלוא התקציבים אותם המדינה מעמידה למערכת החינוך הציבורית.

יפעת שאשא ביטון: חקיקת החינוך מחייבת את קיומה של מערכת חינוך רשמית, כדי להבטיח את לימודיהם של כל התלמידים והתלמידות בישראל.

יפעת שאשא ביטון: מדינת ישראל יחד עם רשויות החינוך המקומיות מעמידים לרשות הציבור גני ילדים ובתי ספר יסודיים וכמובן חטיבות ביניים.

יפעת שאשא ביטון: לצידה של מערכת החינוך הרשמית, שהפיקוח עליה הדוק, מאפשרת המדינה קיומה של מערכת חינוך פרטית, שכוללת בתי ספר מוכרים שאינם רשמיים ובתי ספר יסודיים במעמד פטור.

יפעת שאשא ביטון: זוהי מערכת המתוקצבת בשיעורים שנקבעו ואשר נהנית: 1.

יפעת שאשא ביטון: מאוטונומיה פדגוגית; 2.

יפעת שאשא ביטון: מפיקוח מוגבל – היא אינה מחויבת בלימוד תוכנית היסוד ליבה במלואה.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אתם מוזמנים לעשות זאת, וכמובן תוכלו להצטרף לחינוך הרשמי.

יפעת שאשא ביטון: זוהי מערכת חינוך שנהנית מאוטונומיה מלאה בגיוס כוח אדם, מערכת שיש באפשרותה למיין את הבאים בשעריה באופנים שונים ובדרכים שונות.

יפעת שאשא ביטון: מדובר במוסדות חינוך שפותחים את שעריהם כפי רצון בעליהם וסוגרים את שעריהם כפי רצון בעליהם.

יפעת שאשא ביטון: לא תמיד אנחנו יכולים להיות שבעי רצון, אבל זו המציאות לגבי המוסדות הללו.

יפעת שאשא ביטון: כיוון שכך, אין מדובר באפליה, אלא בשונות המתקיימת מתוך בחירה.

יפעת שאשא ביטון: אזכיר כי פסיקת בתי המשפט קבעה לא אחת כי אין מדובר באפליה, אלא בשונות בין שונים.

יפעת שאשא ביטון: לאור זאת, פסיקת בית המשפט מצאה כי התקצוב שמעמידה המדינה למערכת החינוך הפרטית היא סבירה.

יפעת שאשא ביטון: עוד חשוב לציין כי בניגוד לנטען, המדינה לא מימנה את מערכת החינוך הזו בכל שנות קיומה, ובמשך שנים, מוסדות שונים לא היו זכאים לתקציבי המדינה, או שהעדיפו לממן את הפעילות מתקציבם ולא מן המקורות שמעמידה המדינה, ויש כאלו שמעדיפים זאת גם כיום.

יפעת שאשא ביטון: לאור כל זאת, חבר הכנסת פרוש, וכל חברי הכנסת, אני מציעה להתנגד להצעה הזו ולהצביע נגדה, כמובן.

יפעת שאשא ביטון: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לשרת החינוך יפעת שאשא ביטון.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת 20 חברי כנסת, ההצבעה תהיה שמית.

איתן גינזבורג: על כן, אבקש ממזכירת הכנסת להקריא את שמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – אינה נוכחת חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד ענבר בזק – נגד מיכאל מרדכי ביטון – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח מאי גולן – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח מיכל וולדיגר – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת משה טור פז – אינו נוכח יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: בבקשה, נפתלי בנט.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) נפתלי בנט – נגד

איתן גינזבורג: האם יש עוד מישהו שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם אין, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 56, נגד – 56.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצעה לא נתקבלה.

איתן גינזבורג: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא חשד להסתרת נתוני תחלואת קורונה על ידי שרת החינוך << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

איתן גינזבורג: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא חשד להסתרת נתוני תחלואת קורונה על ידי שרת החינוך, מס' 1275, של חבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אדוני השר, אני עולה כאן לדוכן היום ואני מודאג, אני באמת מודאג.

אופיר כץ: חייהם של אזרחי ישראל, חיינו כולנו, מופקדים בידי חבורת רברבנים חסרי ניסיון, שמשחקים בנדמה לי על חשבון הבריאות של כולנו.

אופיר כץ: הם מהססים, מבולבלים, מפחדים ומונעים מאינטרסים פוליטיים בלבד.

אופיר כץ: אלו אנשים שהדבר שנמצא לנגד עיניהם הוא ההישרדות הפוליטית שלהם.

אופיר כץ: הם אלו שאמונים על קבלת ההחלטות במשבר הקורונה, הם אלו שצריכים לקבוע את שגרת החיים פה, הם אלו שצריכים לנקוט צעדים.

איתן גינזבורג: התא של הקואליציה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת הרצנו, חבר הכנסת יוראי הרצנו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יוראי הרצנו, אנא תשליט שקט בתא הזה של היועצות.

איתן גינזבורג: תודה, בבקשה.

אופיר כץ: את היחס של יו"ר ועדת הקורונה בדימוס, השרה שאשא ביטון, להשלכות הקורונה כולנו ראינו, היה פה קידום של נרטיב מסוכן, שלפיו הנגיף לא קטלני כפי שטענו המומחים.

אופיר כץ: עכשיו יפעת היא שרת החינוך, היא אחראית על ילדינו.

אופיר כץ: נחשפתי בשבועיים האחרונים לפרסומים מטרידים מאוד, חמורים ומסוכנים.

אופיר כץ: ראיתי דברים שלא האמנתי שקורים בממשלת ישראל.

אופיר כץ: אני מצטט: "שרת החינוך הסתירה נתוני תחלואה מראש הממשלה".

אופיר כץ: שפשפתי את העיניים לראות שאני לא מדמיין.

אופיר כץ: ועוד פרסום: "השרה נמנעה מלקדם את מבצע החיסונים בבתי הספר", ואז יוצאת הקלטה של מנכ"ל משרדה עד לפני רגע – אדוני היושב-ראש, אם אפשר.

איתן גינזבורג: התא של הליכוד.

איתן גינזבורג: תא הליכוד.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דיכטר, אנא, תסב את תשומת ליבן של היועצות שהן פשוט מפריעות.

איתן גינזבורג: דנית, זה מפריע, זה ממש מפריע.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: רונית, זה בלתי נסבל.

איתן גינזבורג: אחמד טיבי, מקלב, אבו שחאדה, זה מפריע לדובר.

אופיר כץ: באמצע הציטוט.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סילמן, חברת הכנסת שטרית, זה מפריע, דברו מאחור.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: תכבדו את מי שרוצה לדבר.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גבי לסקי, זה מפריע.

איתן גינזבורג: יש לכם מקום לדבר.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אופיר כץ: תודה.

אופיר כץ: אני חוזר לציטוט.

אופיר כץ: "השרה נמנעה מלקדם את מבצע החיסונים בבתי הספר", ואז יוצאת הקלטה של מנכ"ל משרדה עד לפני רגע: "אני חושב שמה שמניע אותה, אולי יש פה אג'נדה - - - שהיא תפסה עליה קריירה והיא מסוגלת להמשיך ולהתקדם איתה הלאה".

אופיר כץ: ואז הוא מתראיין ואומר: "אתה יושב בדיונים, אחרי שהוחלט לחסן בתוך בתי הספר, ואז מגלה שהחיסונים יתבצעו רק בניידות"; "חשבתי שצריך לממש את החלטות קבינט הקורונה במלוא העוצמה, ולא לשדר מסרים הפוכים".

אופיר כץ: סוף ציטוט.

אופיר כץ: תגידו לי, איך אזרחי ישראל אמורים לסמוך עליכם?

אופיר כץ: הסתרת נתונים, בלימת מבצע חיסונים, הכחשה.

אופיר כץ: איך אתם אמורים לשמש סמכות בעיניהם?

אופיר כץ: מצב חיסוני הילדים בשטח הוא על גבול הטרגי, רק 10%, בארה"ב למשל הם הגיעו כבר ל-20% התחסנות, ומדובר על מדינה בסדר גודל קצת יותר גדול משלנו.

אופיר כץ: הקטע המקומם הוא שראינו שבבתי ספר שהייתה בהם התמקדות אחוזי המתחסנים עלו.

אופיר כץ: תחשבו מה היה קורה פה אם הייתה שרה שבאמת דוחפת את זה ולא מונעת.

אופיר כץ: ושאשא ביטון לא לבד, שר האוצר אביגדור ליברמס ויאיר לפיד משחקים במחבואים כשמגיע הזמן ללכת לקבינט הקורונה, ומעבירים חוקים שיפטרו אותם מלהיות שם, מעבירים חוקים שיפטרו אותם מלקבל החלטות.

אופיר כץ: איפה יישמע דבר כזה?

איתן גינזבורג: חברת הכנסת ברק, זה מפריע.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גמליאל, זה מפריע.

איתן גינזבורג: גילה גמליאל.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גילה גמליאל.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גמליאל, זה מפריע.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אופיר כץ: בממשלה שלנו השרים שלנו נלחמו בשביל להיות בקבינט הקורונה, נאבקו להיות במקום שבו מקבלים החלטות, ולא כמו השרים הפחדנים האלה, שעושים חוקים כדי לא להגיע לדיונים.

אופיר כץ: ואותו ליברמס אמר אתמול: האומיקרון הוא כמו שפעת.

אופיר כץ: אגב ליברמס – אני חבר ועדת הכספים, כל היום הוא מביא לנו הטלות מיסים על אזרחי מדינת ישראל אבל לא מוכן לתת שום פיצוי למי שמגיע, בעיקר אלו מענף התיירות, אותם אלה שיושבים בבית.

אופיר כץ: הוא אומר להם בזלזול: תחליפו מקצוע – כאילו, המקצוע שהם בו כבר כמה שנים וזה הדבר שהם יודעים לעשות, בזה הוא מזלזל.

אופיר כץ: אנחנו פוגשים את אותם האנשים, והם פגועים, והם נואשים, אבל בעיקר הם פגועים מהיחס המזלזל של הממשלה הזאת.

אופיר כץ: הממשלה לא רואה אותם ממטר.

אופיר כץ: הממשלה מקבלת החלטות כשהדבר החשוב מבחינתה הוא לא בריאות הציבור אלא אי-מתן תשלום לציבור.

אופיר כץ: זה סדר העדיפויות.

אופיר כץ: בניגוד לחברי הקואליציה, שפוגעים במאמץ ההתחסנות, אני קורא מכאן לציבור הישראלי: לכו להתחסן.

אופיר כץ: לכו תחסנו את ילדיכם.

אופיר כץ: אני חיסנתי את שני ילדיי, וכולם צריכים לנהוג כך.

אופיר כץ: זו הבריאות שלהם, אלו החיים שלהם.

אופיר כץ: אלו החיים של כולנו.

אופיר כץ: לצערי, מי שאמור להוביל את כל זה הוא ראש ממששת המנדטים נפתלי בנט, שמרוב שאין לו השפעה על השרים שלו הוא נאלץ ללכת ולדבר עם המנכ"לים שלהם.

אופיר כץ: כששואלים אותו שאלות על שרת החינוך במסיבת עיתונאים, הוא לא עונה לעניין.

אופיר כץ: הוא כל כך מפחד רק מלהזכיר את השם, אבל גיבור גדול לתקוף את שרון אלרעי פרייס על בימת האו"ם.

אופיר כץ: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהזכיר לכולנו את המודל שבנט פיתח, המודל שהציג בגאווה על אותה בימה באו"ם וטען שהוא "משלב בין חוכמת המדע לבין כוחה של קביעת מדיניות".

אופיר כץ: בואו נעבור על זה יחד: המדינה חייבת להישאר פתוחה; מתן חיסון מוקדם; להסתגל ולפעול במהירות.

אופיר כץ: עכשיו אני רוצה לדעת, מה בדיוק מימשת, ראש ממשלה כושל?

אופיר כץ: את המדינה הרי אתה מתחנן לסגור, לא נותנים לך; עם החיסון השתהית; ולפעול במהירות זה בגדר בדיחה לא מוצלחת, ביצעתם יבוא בלתי מבוקר של האומיקרון.

אופיר כץ: מה קרה, נפתלי?

אופיר כץ: המודל הישראלי שהצגת לא עובד כשיש הרבה נדבקים?

אופיר כץ: קיבלת מציאות של ישראל נקייה מקורונה.

אופיר כץ: פתאום אתה לא יודע מה לעשות, אתה בפניקה?

אופיר כץ: אז אני אומר לך, אני אומר לכם: המודל הכי טוב, המודל הטוב ביותר לטיפול בקורונה במדינת ישראל הוא שנפתלי בנט ישב בצד, לא יפריע, לא יקלקל, וייתן למי שמטפל בזה הכי טוב ומבין בזה הכי טוב לנהל את זה, וזה בנימין נתניהו.

אופיר כץ: הכול פה בכאוס, האזרחים מבולבלים, העסקים בהיסטריה, אין מידע, אין הסברה: מי נכנס, מי יוצא, כמה ימי בידוד?

אופיר כץ: שלושה, ארבעה?

אופיר כץ: כמה בדיקות?

אופיר כץ: כשאנחנו היינו בממשלה אנשים ידעו בדיוק מה מותר, מה אסור, כמה זמן בידוד, מי אחראי.

אופיר כץ: הייתה כתובת, אדוני סגן השר, הייתה העלאת מודעות.

אביר קארה: - - -

אופיר כץ: היום בשביל לדעת את ההנחיות אתה צריך לעשות תואר במשפטים.

אופיר כץ: אז התקבלו החלטות, גם אם הן היו קשות - -

רון כץ: - - -

אופיר כץ: - - הן התקבלו.

אופיר כץ: היום יש לנו את ראש ההמלצות הממשלתי, לא ראש הממשלה.

אופיר כץ: היום בנט צריך להתקפל כל כך הרבה פעמים, ללכת בין הטיפות בשביל לא לעצבן אף שר שלו, שחס וחלילה ממשלת הג'ובים לא תשרוד.

אופיר כץ: הרי אנחנו יודעים מה יקרה אם הוא יעצבן שר: השר יחזור מנורבגיה למליאה ויצביע נגדו.

אופיר כץ: מזה הוא חושש וכך הוא פועל.

אופיר כץ: יש לך זמן הרי, נפתלי, לטפל בזה.

אופיר כץ: זה לא שאתה עסוק עכשיו בשיחות עם נשיא ארה"ב.

אופיר כץ: הרי אין לך את השיחות האלה, אז תטפל.

אופיר כץ: אני גם זוכר תקופות לא רחוקות שהיו מפטרים מנכ"לים.

אופיר כץ: ששר היה מחליט לפטר מנכ"ל, וזו זכותו של שר.

אופיר כץ: אבל רק אני זוכר תקופה שאם זה היה ממחנה מסוים שמפטר מנכ"ל – איזה רעש היה, איזה כתבות תדמית על אותו מנכ"ל: איך אנשי הליכוד, השרים האלה, לא שומעים לגורמי המקצוע ומזלזלים.

אופיר כץ: אבל התקופה הזאת נגמרה, כי ב-2021 אנחנו כבר לא מדברים על מנכ"לים מפוטרים – זהו.

אופיר כץ: הפסקנו.

יוראי להב-הרצנו: יש לכם דברים טובים גם שלכם?

אופיר כץ: הפרסומים על הסתרת מידע הם חמורים, ולא יכולים לעבור לסדר-היום.

אופיר כץ: צריך לבחון אם אכן היו, ובאלו היקפים.

אופיר כץ: הקורונה הורגת.

אופיר כץ: הקורונה לא מרחמת, ובלתי נתפס שלמקבלי ההחלטות לא יהיו את כל הנתונים הנדרשים.

אופיר כץ: בבריאות ילדינו אין שום מקום לאג'נדות הזויות, ואני קורא לכם, חברי הכנסת, לשמור על הילדים שלנו ולבדוק אם אכן הייתה הסתרת נתונים.

אופיר כץ: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר כץ.

איתן גינזבורג: תשיב שרת החינוך יפעת שאשא ביטון.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: לרשותך עשר דקות מלאות.

יפעת שאשא ביטון: מלאות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ראשית, המרצע יוצא מן השק – לא שלא זיהיתי את זה בסוף השבוע האחרון, אבל ברור שהכול הוא קמפיין תעמולה שלא נפסק מצד הליכוד ומי שעומדים בראשו.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אופיר כץ, אתה יודע, אתה עמדת כאן ודיברת בצורה מאוד נמוכה, עם הרבה מאוד שמות גנאי, ואני לא רוצה להיות במקום הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני דווקא רוצה לענות לך לעניין.

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה לפתוח בתודה, באמת תודה, ושוב תודה, ואני אומר לך למה.

אופיר כץ: - - -

יפעת שאשא ביטון: אני שמחה מאוד שאתה מציף את הדבר הזה כאן, מעל בימת הכנסת, כדי שאני אוכל לספר לכול חברי הכנסת מה באמת קרה כאן לפני כשבוע.

יפעת שאשא ביטון: אז קודם כול נדבר על הסתרת הנתונים.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע, יושב איתך ראש ממשלה לשעבר, שטיפל בנושא הקורונה; גם שר בריאות לשעבר, שמכיר היטב איך הדברים האלה עובדים.

יפעת שאשא ביטון: ואני בטוחה שאני לא מחדשת לך, אבל אי-אפשר להסתיר נתוני קורונה ממשרד הבריאות, כי מי שמרכז אותם ומי שמקבל את כל התוצאות מלכתחילה ומזרים אותן אחר כך – למשרד החינוך, ולפיקוד העורף, ולכל הגורמים האחרים, זה משרד הבריאות.

אופיר כץ: למה ראש הממשלה - - -

יפעת שאשא ביטון: אני אענה לך על הכול.

יפעת שאשא ביטון: ולכן, כשאתה מדבר על הסתרת נתונים – הרי בבסיס זה משהו שלא יכול להתקיים.

יפעת שאשא ביטון: כל בוקר יש ישיבת חיתוך מצב.

יפעת שאשא ביטון: אני אספר לך פשוט איך זה מתנהל, כדי שתבין את העניינים.

אופיר כץ: ראש הממשלה לא יודע את כל מה שאת אומרת - - -

יפעת שאשא ביטון: כל בוקר מתנהל חיתוך מצב עם ראש הממשלה ועם משרד הבריאות ועם פיקוד העורף ועם משרד החינוך, ושם כול הנתונים מוזרמים – אגב, גם לשלטון המקומי.

יפעת שאשא ביטון: בכל רשות מקומית יש דשבורד שאליו מקבל ראש הרשות את כל נתוני התחלואה של התושבים ביישוב שלו, ורואה בדיוק: מי, באיזו שכונה, מאיזה בית ספר, מאיזה גן – הכול בצורה גלויה ושקופה.

יפעת שאשא ביטון: הדבר הנוסף שכדאי שתשאל את ראש הממשלה לשעבר זה אם אי פעם הוא קיבל דיווח ממזכירה של מנכ"ל באיזושהי לשכה, כי אני לא זוכרת שהדיווחים עוברים בצורה כזו.

יפעת שאשא ביטון: אני יודעת ששרים מעדכנים, שמנכ"לים בישיבות מעדכנים.

יפעת שאשא ביטון: אני לא מכירה שמזכירה מרימה טלפון ומעדכנת את ראש הממשלה.

יפעת שאשא ביטון: אבל כל זה לא חשוב.

איתן גינזבורג: רק שנייה השרה.

איתן גינזבורג: אני אעצור אותך שנייה.

איתן גינזבורג: צריך שקט שתוכלי לדבר, מאוד קשה כך.

יפעת שאשא ביטון: אופיר שומע, זה מה שחשוב.

איתן גינזבורג: לא מפריע לך ככה לדבר?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת ישראל כץ, שטרית, אלון טל, יוליה מלינובסקי – יוליה, זה מפריע.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גפני – זה מפריע לדוברת.

יפעת שאשא ביטון: חברים, דווקא חשוב שתשמעו, כי קצת מהאמת, אחרי שבוע שטוף שקר, זה - - -

איתן גינזבורג: גבי לסקי, אנא, שבו, בבקשה.

איתן גינזבורג: סדרנים, אנא הושיבו את חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: מי שמעוניין לדבר עם חברו, שיעשה את זה מחוץ למליאה.

איתן גינזבורג: אי-אפשר להתנהל בצורה כזאת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול, תעשו את זה, בבקשה, בחוץ.

איתן גינזבורג: עוד לא מצביעים, יש עוד זמן.

איתן גינזבורג: לכו, דברו, תחזרו בהצבעה.

איתן גינזבורג: אי-אפשר, זה עדיין מפריע.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת דוד ביטן.

איתן גינזבורג: דוד, דוד ביטן, אי-אפשר לדבר, יש לכם קול חזק, לכולכם שם, זה מפריע.

קטי קטרין שטרית: האמת היא - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה על ההערה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אופיר כץ, דיברת על דיווחים מטרידים.

קטי קטרין שטרית: לא.

קטי קטרין שטרית: אבל, יפעת, תתייחסי למה שאמר המנכ"ל שלך.

קטי קטרין שטרית: המנכ"ל שלך אמר את זה.

קטי קטרין שטרית: תתייחסי.

יפעת שאשא ביטון: אף אחד.

יפעת שאשא ביטון: אף אחד - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי, לא בעמידה.

איתן גינזבורג: קריאות ביניים לא בעמידה.

קטי קטרין שטרית: המנכ"ל שלך - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה, שמענו אותך.

יפעת שאשא ביטון: אני אתייחס לכול.

קטי קטרין שטרית: תבואי בטענות למנכ"ל שלך - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אופיר כץ, אתה אמרת, ובצדק, שאתה שמעת דיווחים מטרידים מאוד.

יפעת שאשא ביטון: ואני אומר לך מה, גם אותי זה מטריד שבמשך שבוע ימים אנחנו שומעים דיווחים שקריים מגורמים עלומי שם.

קטי קטרין שטרית: המנכ"ל שלך.

קטי קטרין שטרית: את מינית אותו.

יפעת שאשא ביטון: אף אחד לא יודע מיהם האנשים שדיברו - - -

איתן גינזבורג: תודה, חברת הכנסת שטרית.

אופיר כץ: הוא התראיין בקולו.

קטי קטרין שטרית: הוא דיבר בקולו.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, תודה.

איתן גינזבורג: קריאת ביניים שמענו.

איתן גינזבורג: שמענו.

קטי קטרין שטרית: - - - הליכוד.

קטי קטרין שטרית: היא לא מפסיקה להאשים את הליכוד – זה המינוי שלך.

קטי קטרין שטרית: זה המינוי שלך.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: תודה, תודה, תודה.

איתן גינזבורג: את יכולה להגיד ארבע פעמים "זה המינוי שלה".

איתן גינזבורג: הבנו את זה גם בקריאה הראשונה.

איתן גינזבורג: תודה.

קטי קטרין שטרית: גם בזה ביבי אשם, שהיא מינתה את המנכ"ל שלה?

קטי קטרין שטרית: - - - להאשים אותנו.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, אפשר להפסיק עם זה?

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

קטי קטרין שטרית: לא יאומן, זה המנכ"ל שלה.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אופיר כץ, הדיווחים האלה באמת צריכים להיות מטרידים - - -

אופיר כץ: זה לא - - -

יפעת שאשא ביטון: שנייה.

יפעת שאשא ביטון: שנייה, את רוצה לקבל תשובה, או שאתה רוצה רק לצעוק?

יפעת שאשא ביטון: כי, בוא.

קריאה: - - -

יפעת שאשא ביטון: הדיווחים על הסתרת הנתונים היו דיווחים מגורמים עלומי שם.

יפעת שאשא ביטון: יצא המנכ"ל היוצא ואמר בצורה מפורשת: לא היה דבר כזה מעולם.

יפעת שאשא ביטון: הוא התנער מהדיווחים הללו, ואמר שהוא חותם על כל הדיווחים והנתונים שעברו מדי בוקר, והצהיר עליהם כמהימנים.

יפעת שאשא ביטון: אז המנכ"ל לא אמר את זה בקולו, אלא מי שאמר את הדברים האלה הם גורמים עלומי שם.

יפעת שאשא ביטון: כן, חבר הכנסת אופיר כץ, אני לא חושבת שאתה לא הלכת לבדוק את הדברים בגלל שאתה אדם לא רציני, כי אני באמת מחזיקה ממך אדם רציני, אחד מחברי הכנסת היותר-איכותיים.

יפעת שאשא ביטון: אתה עשית את זה כי זה חלק מקמפיין מתוזמר של הליכוד מתקופת הבחירות.

אופיר כץ: - - -

יפעת שאשא ביטון: ואני שומעת אתכם עולים כאן

יפעת שאשא ביטון: פעם אחר פעם, מקשקשים את עצמכם לדעת עם אמירות שקריות.

אופיר כץ: אף אחד לא עושה כזה קמפיין.

אופיר כץ: תקווה חדשה לא כזאת מעניינת.

אופיר כץ: אבל זה נושא שמעניין את אזרחי ישראל.

יפעת שאשא ביטון: שמענו היום את חברת הכנסת מירי רגב עולה לכאן ואומרת – מכחישה - - -

קטי קטרין שטרית: - - -

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית.

קטי קטרין שטרית: - - - להאשים את הליכוד.

קטי קטרין שטרית: שתפסיק לדבר על הליכוד.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, אני קורא לסדר פעם שנייה.

קטי קטרין שטרית: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת קטי שטרית, קראתי לך כמה פעמים להפסיק עם קריאות הביניים האלה.

איתן גינזבורג: פעם אחת אפשר לקרוא קריאת ביניים, אי-אפשר להפריע כל הזמן.

יפעת שאשא ביטון: לאורך כל הדרך הייתי נאמנה - - -

קטי קטרין שטרית: מספיק - - -

איתן גינזבורג: אי-אפשר להפריע כל הזמן.

איתן גינזבורג: את בקריאה שנייה.

קטי קטרין שטרית: את יכולה להגיד: נכשלתי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, אני מבקש ממך לצאת החוצה, להירגע קצת.

קטי קטרין שטרית: את יכולה להגיד שנכשלת במינוי הזה, נכשלת.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שטרית, אנא צאי החוצה, תירגעי קצת.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: - - - להאשים את הליכוד.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: (חברת הכנסת קטי קטרין שטרית יוצאת מאולם המליאה.)

יפעת שאשא ביטון: אנחנו שמענו כאן אמירות, ולא בפעם הראשונה, של חברי כנסת מהליכוד, שבחוסר אחריות עולים לכאן ומדברים על הכחשת קורונה.

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה להגיד לכל אותם אנשים שעלו לכאן, שאני לא מאחלת לא להם, לא לקרובים שלהם, לא לאף אחד במשכן הזה ולא לאף אחד בכלל לשלם את המחיר הכבד שאני שילמתי בקורונה הזו.

יפעת שאשא ביטון: את האובדן האישי שאני שילמתי למחלה הארורה הזו.

יפעת שאשא ביטון: אבל זה קמפיין, וזה היה מותר לכולם, כי הליכוד היה רגיל שהם יכולים להגיד הכול וזה בסדר, וזה לגיטימי.

אופיר כץ: למה אז לא לתמרץ את החיסונים, למה - - -

יפעת שאשא ביטון: וזה לגיטימי, נכון?

יפעת שאשא ביטון: ועכשיו אני רוצה לומר לכם עוד דבר.

יפעת שאשא ביטון: גם הקמפיין השקרי שאתם מהדהדים בנושא החיסונים הוא פשוט עורבא פרח, ואני גם אסביר למה.

יפעת שאשא ביטון: משרד החינוך פתוח, מהרגע שהייתה החלטת ממשלה, בפני חיסונים בבתי הספר.

יפעת שאשא ביטון: בסופו של דבר, משרד החינוך מחסן בהתאם לכוח האדם שמגיע לתוך בתי הספר, ולפי הסכמת הורים.

יפעת שאשא ביטון: בשבוע האחרון היו 50 ניידות.

יפעת שאשא ביטון: 50 ניידות, אגב, שחיסנו בהצלחה רבה, בעיקר במגזר הערבי.

יפעת שאשא ביטון: אם היו יותר ניידות, היו יותר מתחסנים.

אופיר כץ: אז תביאו - - -

יפעת שאשא ביטון: ואם היו יותר אחיות – היו יותר מתחסנים.

אופיר כץ: תביאו עוד - - -

יפעת שאשא ביטון: אבל אתה יודע, חבר הכנסת אופיר כץ - - -

אופיר כץ: אבל אתם בממשלה, אז תביאו 1,000 ניידות.

אופיר כץ: זו הבעיה?

אופיר כץ: ניידות?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אופיר כץ, היא עכשיו בתשובה אליך.

יפעת שאשא ביטון: כשאתה עמדת כאן, אני ישבתי שם בשקט והקשבתי.

יפעת שאשא ביטון: הקשבתי, גם לדברים שלא מחוברים, גם לשפה הלא-ראויה, אבל הקשבתי.

אופיר כץ: את חוזרת לשפה הלא-ראויה?

אופיר כץ: לא תמצאי מילה אחת לא ראויה - - -

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני עונה לך.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו אני עונה לך.

אופיר כץ: זה קמפיין שלך, למשל.

אופיר כץ: לא הייתה מילה אחת לא ראויה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ, חבר הכנסת כץ, תן לה להשיב לך.

אופיר כץ: זה נקרא ביקורת.

איתן גינזבורג: תן לה - - -

אופיר כץ: זה נקרא ביקורת.

אופיר כץ: זה נקרא ביקורת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ, אפשר לקרוא קריאת ביניים אחת, אפשר אפילו שתיים, ולפעמים גם שלוש.

איתן גינזבורג: אבל אי-אפשר לשסע את הנאום כל הזמן.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, כי התשובה והאמת לא באמת מעניינות.

יפעת שאשא ביטון: הרי כל המטרה הייתה לעלות לכאן על הדוכן ולהמשיך בתעמולה שלא נפסקת.

יפעת שאשא ביטון: והגיע הזמן שהדברים האלה ייאמרו בצורה מפורשת מעל בימת הכנסת, לפרוטוקול, שכל הדברים שנאמרו כאן במשך התקופה האחרונה הם דברי הבל ושקר – גם לגבי הנושא של החיסונים, גם לגבי הנושא של ההכחשות למיניהם, וכל הקשקושים האחרים שנאמרים כאן פעם אחר פעם.

יפעת שאשא ביטון: ואני רוצה לחזור ולומר, חברים יקרים, לאורך כל תקופת הקורונה, גם בממשלה הקודמת וגם היום, אני דיברתי בעד לחיות לצד הקורונה ולמצוא את הדרך, כי עוד אז חזרתי והדגשתי שאנחנו הולכים לתקופה ארוכה, שבה הקורונה תהיה כאן.

אופיר כץ: זה לא לחיות, זה לא לחיות עם הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שאני היחידה - - -

אופיר כץ: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כץ, אני לא רוצה להוציא אותך.

איתן גינזבורג: אתה מציע ההצעה.

יפעת שאשא ביטון: יכול להיות שאני היחידה שהכרתי בקורונה וידעתי שהיא תישאר כאן עוד הרבה זמן.

יפעת שאשא ביטון: אני אומרת לך גם עכשיו, היא תישאר כאן עוד הרבה זמן, ואנחנו צריכים לראות איך אנחנו חיים לצידה - -

אופיר כץ: אז בגלל שהיא נשארת, אנחנו נקריב את המתים?

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר בפעם ראשונה, אופיר כץ.

יפעת שאשא ביטון: כי סגר מרסק את הכלכלה, את המסחר, את בעלי העסקים.

יפעת שאשא ביטון: והיום כשרת החינוך אני נמצאת כאן ויש לי תפקיד אחד – אחד – להגן על הילדים במדינת ישראל, לוודא שתהיה להם שגרה ויציבות בתוך מערכת בית הספר, כי כשאתם שלחתם אותם הביתה במשך שנה וחצי, הילדים התרסקו - - -

אופיר כץ: שמרנו עליהם.

אופיר כץ: שלחנו אותם כי שמרנו עליהם.

יפעת שאשא ביטון: הילדים התרסקו.

שלמה קרעי: שמרנו על החיים שלהם.

יפעת שאשא ביטון: קיבלנו אותם הנה למערכת מפורקים, עם עלייה במצוקות - -

שלמה קרעי: אתם ממשלה שמכילה את המתים.

יפעת שאשא ביטון: - - במקרי אובדנות, בהפרעות אכילה, אלימות שהולכת ומשתוללת, כי הילדים פשוט התפרקו מכל מה שהם הכירו לפני כן.

יפעת שאשא ביטון: עם זה אנחנו מתמודדים היום.

יפעת שאשא ביטון: ואני נלחמת בשיניים כדי שהם יישארו בתוך מסגרת בית הספר.

יפעת שאשא ביטון: נלחמתי על פתיחת שנת הלימודים.

יפעת שאשא ביטון: שמעתי את כולכם אומרים שאני מפקירה אותם ושהתחלואה תעלה.

יפעת שאשא ביטון: משהו מזה קרה?

יפעת שאשא ביטון: התשובה היא לא.

יפעת שאשא ביטון: דיברתי על כיתה ירוקה, כדי למנוע את הבידודים בתוך מערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: כולם באו ואמרו, הפקרות, חוסר אחריות.

יפעת שאשא ביטון: היום כולם נלחמים על זה שתהיה כיתה ירוקה, כדי שלילדים תהיה שגרה.

יפעת שאשא ביטון: זה התפקיד שלי, וזה מה שאני עושה כאן עכשיו, נלחמת למען ילדי ישראל, כדי שאנחנו נוכל לשמור להם על ודאות, על יציבות, על שגרה, ולהחזיר אותם בחזרה למסלול בצמצום הפערים – גם החברתיים-רגשיים וגם הלימודיים.

יפעת שאשא ביטון: את כל השקרים האחרים תשמרו להמשך התעמולה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרת החינוך, יפעת שאשא ביטון.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור להצבעה על הצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית על פי בקשת הממשלה.

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו משתתף בהצבעה יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו משתתף בהצבעה אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו משתתף בהצבעה מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – אינו נוכח נפתלי בנט – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת משה טור פז – אינו נוכח עופר כסיף – אינו משתתף בהצבעה איימן עודה – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מי מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 50, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה לא התקבלה.

איתן גינזבורג: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: הקפאת התכנון והבניה ביהודה ושומרון ומניעת ההסדרה של ההתיישבות הצעירה.

איתן גינזבורג: מס' 309 ו-310.

איתן גינזבורג: תפתח את הדיון חברת הכנסת אורית סטרוק, בבקשה.

איתן גינזבורג: גברתי, עשר דקות לרשותך.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כשאני עומדת כאן היום לדבר על ההתיישבות הצעירה ביהודה ושומרון, אני לא עומדת לבד.

אורית סטרוק: יחד איתי עומדים כאן על הדוכן כ-25,000 איש, אישה וילדים רבים – כ-12,000 ילדים שהם מעוכבי הסדרה.

אורית סטרוק: הם מעוכבי הסדרה, ובהיותם מעוכבי הסדרה הם גם משוללי זכויות הכי בסיסיות שיכולות להיות: הזכות לקבל חשמל ומים ותחבורה ציבורית וכביש נורמלי ומדרכות ואינטרנט.

אורית סטרוק: הם משוללי כל הזכויות האלה, למרות שהבטיחו להם בפירוש – ראש הממשלה נפתלי בנט הבטיח להם, שהוא יסדיר את ההתיישבות הצעירה ביהודה ושומרון, בישיבת הממשלה הראשונה בראשותו.

אורית סטרוק: אתה יכול לעשות לי קצת שקט, אדוני היושב-ראש?

אורית סטרוק: ממש אשמח.

איתן גינזבורג: לא שומעים, כי מפריעים בצד שלכם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פטין מולא, מפריע.

אורית סטרוק: אבל אני רוצה לומר לאנשים מההתיישבות הצעירה, שהם מלח הארץ, חלוצים בני דורנו, אני רוצה לומר לכם: גם אתם לא לבד.

אורית סטרוק: גם אתם לא לבד.

אורית סטרוק: עשרות רבות של חברי כנסת נרשמו לדיון הזה, כדי לדבר על הצורך והחובה המוסרית והציונית והאנושית להסדיר את הישובים שלכם.

אורית סטרוק: אבל מצד שני, אני מרגישה שאני עומדת כאן מאוד מאוד לבד.

אורית סטרוק: מאוד לבד, כי אתם, גברתי יושבת-ראש הקואליציה, אתם גייסתם את חבריכם חברי הכנסת, כדי להצביע נגד ההתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: בשביל זה גייסתם אותם?

אורית סטרוק: אמרתם להם לא ללכת הביתה, חובת הישארות כאן.

אביר קארה: - - -

אורית סטרוק: תכף אזכיר אותך.

אורית סטרוק: תכף אדבר עליך, אביר קארה.

אביר קארה: - - -

אורית סטרוק: אביר קארה, תלמד קצת היסטוריה.

אורית סטרוק: אז תלמד באיזו קואליציה הייתי ובאיזו לא הייתי.

אורית סטרוק: אני רוצה לומר שאני מאוד מתביישת לראות חברים שלי שיושבים בקואליציה ויודעים אל-נכון שהיישובים האלה, הבטחתם להם שהם יוסדרו.

אורית סטרוק: אתם היום מגייסים חברי כנסת, לרבות חברי כנסת מהשמאל, שיישבו כאן ולא ילכו הביתה כדי לוודא שהם מצביעים נגדכם.

אורית סטרוק: אני מאוד מתביישת בזה.

אורית סטרוק: אני מתביישת עוד יותר כשאני רואה למשל, ליד עידית סילמן יושב חבר הכנסת אביר קארה, שהוא כן נלחם על הדברים שחשובים לו.

אורית סטרוק: הוא נלחם, והוא עשה עוצר הצבעות לאנשים שחשובים לו.

אורית סטרוק: למי ששלחו אותו לכנסת, הוא אמר: אני פוס משחק.

אורית סטרוק: אני לא מצביע.

אורית סטרוק: יש דברים שחשובים לי, ואני לא מוכן.

אורית סטרוק: אני לא מוכן.

אורית סטרוק: אני לא בא.

אורית סטרוק: ובגלל זה עידית סילמן הייתה צריכה להביא את שירלי פינטו עם תינוקת בת שישה ימים, בגלל שאביר קארה נלחם בעבור האנשים שחשובים לו.

אביר קארה: - - - זה לא קשור - - -

אורית סטרוק: גם ווליד טאהא נלחם בעבור האנשים שחשובים לו, ואמר שהוא בעוצר הצבעות.

אורית סטרוק: אני לא יודעת מה היה בפגישה אתמול עם אילת שקד, אבל ווליד טאהא – ואני מצדיעה לו על זה – נלחם בעבור האנשים שחשובים לו.

אורית סטרוק: גם שרן השכל נלחמה – בשביל הקנביס.

אורית סטרוק: בשביל הקנביס היא נלחמה.

אורית סטרוק: בשביל זה היא לא הייתה מוכנה לבוא ולהצביע.

אורית סטרוק: ואיפה אתם?

אורית סטרוק: איך אתם פועלים בעבור האנשים שהבטחתם להם את הדברים הכי בסיסיים?

אורית סטרוק: את הדברים הכי בסיסיים.

אורית סטרוק: ווליד טאהא מתעקש שהחשמל יידלק בכל בית במגזר הערבי, נכון?

אורית סטרוק: הוא מתעקש.

אורית סטרוק: הוא לא מוכן להצביע אם הוא לא מקבל את זה.

וליד טאהא: זה מפריע לך?

אורית סטרוק: לא, אני לוקחת אותך כדוגמה.

אורית סטרוק: אבל איפה החברים מהקואליציה, שהיו אמורים להילחם בעבור זה?

אורית סטרוק: אדוני, מכיוון שהם לא נרשמו לדבר, אני אדבר בשמם, ואני אקריא דברים שאמרו חברים טובים שלי, חברים בקואליציה.

אורית סטרוק: מה הם אמרו על הסדרת ההתיישבות הצעירה?

אורית סטרוק: ראש לכולם, השר האחראי - - -

אביר קארה: אנחנו בעד.

אביר קארה: אנחנו בעד.

אורית סטרוק: הלוואי, תצביעו איתנו.

אביר קארה: בטח שאנחנו בעד.

אביר קארה: אנחנו חלק מקואליציה שאת לא רצית להיות בה.

אורית סטרוק: אביר, תצביעו איתנו, אני אשמח שתצביעו איתנו.

אביר קארה: אם רצית להשפיע, בואי לקואליציה.

אורית סטרוק: אנחנו נשמח שתצביעו איתנו.

אורית סטרוק: אני רוצה עכשיו להקריא לך מה אמר השר שמרכז את עבודת הקואליציה, חברי, השר זאב אלקין.

אורית סטרוק: מה הוא אמר על הנושא הזה?

אורית סטרוק: דברים שלו, מילים שלו.

אורית סטרוק: אמר זאב אלקין: "אני לא מוכן לקבל מדיניות של אפליה; לא תהיה איפה ואיפה; גם ליהודים מגיעות זכויות במדינת היהודים".

אורית סטרוק: אם עד אתמול יכולתי לחשוש שאולי זאב אלקין לא מוכן בגלל שלא נעים לו ממנסור עבאס, הוא לא יודע איך הוא יסתדר עם זה, אבל אתמול מנסור עבאס אמר שמדינת ישראל היא מדינת העם היהודי, אז אין שום בעיה.

אורית סטרוק: אומר זאב אלקין: לא תהיה איפה ואיפה.

אורית סטרוק: גם ליהודים מגיעות זכויות במדינת היהודים.

אורית סטרוק: אני רק הקראתי את הדברים של זאב אלקין, ואני אשמח שהוא יסביר לי למה הוא מגייס את הקואליציה שבאחריותו להצביע נגד ההתיישבות הצעירה.

משה ארבל: אורית, אבל גם מנסור עבאס אמר שישראל היא מדינת היהודים.

אורית סטרוק: נכון, לכן אני אומרת אין שום בעיה, אפשר לקבל הכשר ממועצת השורא.

משה ארבל: - - -

אורית סטרוק: אפשר, משה, לקבל הכשר ממועצת השורא, כדי לחבר את ההתיישבות הצעירה לחשמל ולמים ולהסדיר אותה, ולתת להם תנאי חיים מינימליים.

אורית סטרוק: 12,000 ילדים, כן?

אורית סטרוק: אנחנו מדברים על 12,000 ילדים.

אורית סטרוק: 25,000 אנשים, נשים וטף.

אורית סטרוק: עכשיו אני אקריא מה אמרה חברתי הטובה שרת הפנים אילת שקד.

משה ארבל: היא עדיין חברתך הטובה?

אורית סטרוק: היא אמרה ככה: ימינה מתחייבת כי בכל - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ארבל רוצה לדעת אם היא עדיין חברתך הטובה.

אורית סטרוק: כן, היא עדיין חברה שלי.

אורית סטרוק: "ימינה מתחייבת כי בכל הסכם קואליציוני נושא הסדרת ההתיישבות הצעירה יעמוד בראש סדר העדיפויות בכל ממשלה שתקום".

אורית סטרוק: אבל אם תגידו לי שזו הבטחה לא ליבתית ואפשר להפר אותה, כי זה מלפני הבחירות, אז אני אגיד לכם מה היא אמרה כאן מעל הדוכן.

אורית סטרוק: כאן מעל הדוכן היא אמרה לפני שבועות ספורים – כשהבאתי את החוק להסדרת ההתיישבות הצעירה – אמרה אילת שקד, עכשיו, לפני שבועות ספורים: את ההתיישבות הצעירה צריך להסדיר בהחלטת ממשלה.

אורית סטרוק: זה לפני שבועות ספורים.

אביר קארה: אנחנו חושבים ככה.

אביר קארה: אנחנו חושבים ככה.

אורית סטרוק: מצוין, אז תצביעו איתנו.

אביר קארה: צריך להסדיר את ההתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: תצביעו איתנו.

אורית סטרוק: עכשיו אני אקריא מה אמר - - -

אביר קארה: צריך להחיל את החוק הישראלי בשטחי C, אבל מה לעשות, צריך קואליציה.

אורית סטרוק: אביר.

אביר קארה: איפה היית - - -

אורית סטרוק: אביר, נרשמת לדבר?

אורית סטרוק: נרשמת לדבר?

אביר קארה: למה לא באתם איתנו?

אורית סטרוק: תבוא לדבר, עכשיו תורי לדבר.

אביר קארה: למה לא באתם איתנו?

איתן גינזבורג: תודה, סגן השר קארה.

אורית סטרוק: ומה אמר שר המשפטים - - -

אביר קארה: - - -

איתן גינזבורג: תודה, סגן השר קארה.

אורית סטרוק: שר המשפטים, גדעון סער.

משה ארבל: היושב-ראש, יש שר תורן?

איתן גינזבורג: יש שם את אלי אבידר.

אורית סטרוק: שר המשפטים גדעון סער.

אורית סטרוק: אלי אבידר הוא שר תורן.

אורית סטרוק: השר גדעון סער אמר ככה, שימו לב - -

ינון אזולאי: אלי אבידר לא יודע שהוא שר.

אורית סטרוק: - - אני רואה בזה – חבר הכנסת אזולאי, אני אגיד לך מה אמר גדעון סער על הסדרת ההתיישבות הצעירה: "אני רואה בזה נושא עקרוני של מחויבות מוסרית של מדינת ישראל לאזרחים שלה".

אורית סטרוק: גדעון סער.

אורית סטרוק: עוד פעם: "אני רואה בזה נושא עקרוני של מחויבות מוסרית של מדינת ישראל לאזרחים שלה".

אורית סטרוק: אבל היום הוא לא יושב פה, והחברים שלו למפלגה מגייסים נגד ההתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: אחרון ברשימה, השר מתן כהנא: "אני מרגיש צורך להגיד לאנשי ההתיישבות הצעירה תודה על המסירות וההקרבה עבור כולנו; חייבים לדאוג לצרכים ההומניטריים שלהם".

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

אורית סטרוק: ממשלת ישראל צריכה להסדיר את ההתיישבות הצעירה, ואני שואלת את מתן כהנא ואת זאב אלקין ואת אילת שקד ואת גדעון סער: ככה אומרים תודה?

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: ככה אומרים תודה: תודה לחברת הכנסת אורית סטרוק, שפתחה את הדיון.

איתן גינזבורג: ואנחנו נעבור לרשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: בטרם נעבור לרשימת הדוברים, אני כבר עתה מודיע: בתום הדיון הסיעות רשאיות להגיש הצעה לסיכום.

איתן גינזבורג: אני מבקש מהסיעות שיבקשו לעשות כך להגיש את ההצעה ליושב-ראש – למזכירת הכנסת – עד תום הדיון ולא אחריו, על מנת שנוכל להתקדם בדיון.

איתן גינזבורג: ולכן עד תום הדיון סיעה שמבקשת להציע הצעה, שתגיש זאת בכתב, על מנת שנוכל לאפשר את העלאתה והצבעה עליה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים, ובמעמד זה אני גם נועל את רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: ראשון הדוברים יהיה חבר הכנסת שמחה רוטמן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: ועד שאדוני יעלה ניתן הודעה למזכירת הכנסת.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת:

אלינור ימין: מזכר הבנות בין ממשלת מדינת ישראל וממשלת איחוד האמירויות הערביות בדבר שיתוף פעולה בחקר ובניצול של החלל החיצון למטרות שלום.

אלינור ימין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה, וברכות לממשלה על מזכר ההבנות עם איחוד האמירויות.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, האמת היא שצריך להתחיל בלהגיד מי לא כאן:

שמחה רוטמן: נפתלי בנט לא כאן; אילת שקד לא כאן; ניר אורבך לא כאן; גדעון סער לא כאן; שרן השכל לא כאן.

שמחה רוטמן: אפשר באמת לעבור על כולם.

שמחה רוטמן: האמת היא שבתקווה חדשה, אם אני אצטרך לעבור על כל השמות של הח"כים פלוס הנורבגים, אני אגמור את כל הזמן ולא יישאר, אבל אפשר להזכיר המון שמות שלא כאן.

שמחה רוטמן: הסדרת ההתיישבות הצעירה, אמר נפתלי בנט, תהיה ההחלטה הראשונה של ממשלתו.

שמחה רוטמן: הוא ראש ממשלה; החלטות רבות התקבלו, אבל ההתיישבות הצעירה איכשהו עדיין לא הוסדרה.

שמחה רוטמן: וזה לא שבזמן הזה הוא לא קיבל החלטות; זה לא שבזמן הזה ממשלת ישראל לא מעבירה כספים לאויבי ההתנחלויות ולאויבי ההתיישבות ולאויבי מדינת ישראל.

שמחה רוטמן: זה לא שבזמן הזה שרי הממשלה לא מצטרפים לגל ההסתה נגד המתיישבים ביהודה ושומרון, וגם חלק מחברי הקואליציה.

שמחה רוטמן: הסדרת ההתיישבות הצעירה לא עלתה, ככל הנראה, אתמול בדיון בלשכתו של השר ליברמן.

שמחה רוטמן: בדיונים בין אילת שקד לבין ווליד טאהא, יש לי הרגשה שהם לא דיברו על הסדרת - - -

קריאה: - - -

שמחה רוטמן: סליחה, להרים את המיקרופון?

מיכל מרים וולדיגר: שומעים.

מיכל מרים וולדיגר: שומעים.

שמחה רוטמן: לא שומעים?

איתן גינזבורג: שומעים היטב.

משה ארבל: תתחיל מההתחלה.

שמחה רוטמן: נתחיל מההתחלה.

איתן גינזבורג: על הזמן של משה ארבל אתה רשאי להמשיך.

שמחה רוטמן: בדיונים בין אילת שקד לווליד טאהא אצל ליברמן, יש לי הרגשה שלא דיברו לא על הסדרת פני קדם, היישוב שבו גרתי עד לאחרונה, עד שעברתי ללוד.

מוסי רז: ברכות.

מוסי רז: ברכות.

שמחה רוטמן: אל תדאג, ממלאים את מקומי מספיק, ואתה גם מוזמן.

שמחה רוטמן: זה לא עסק בהסדרת היישובים של ההתיישבות הצעירה בבנימין; זה לא עסק בהסדרת ההתיישבות הצעירה בשומרון.

שמחה רוטמן: לא בזה עסק ווליד טאהא, ואילת שקד לא הציבה את זה כדרישה קואליציונית.

שמחה רוטמן: עכשיו נשאלת השאלה: כיצד האנשים שהבטיחו כל כך הרבה הבטחות, אפילו היה להם חבר ברשימה שבא מההתיישבות הצעירה.

שמחה רוטמן: הוא לא נכנס לכנסת, בגלל הצורה שבה מתייחסים בממשלה הזאת להבטחות להסדיר את ההתיישבות הצעירה.

שמחה רוטמן: בדיוק באותה הדרך הם מתייחסים לכל שאר ההבטחות שלהם, אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שמחה רוטמן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת מיכל וולדיגר להציג את עמדתה ביחס לדיון.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות לרשותך.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, כבוד השר או השרה, אני לא רואה פה.

משה ארבל: השר אלי אבידר, פעם ראשונה שהוא שר תורן.

משה ארבל: כבוד.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי.

מיכל מרים וולדיגר: חבריי הנכבדים, הייתי בקידה וגם בפני קדם; הייתי בעוד יישובים, שהם חלק מההתיישבות הצעירה.

מיכל מרים וולדיגר: יישובים שנמצאים כבר שנים על הקרקע ביהודה ושומרון.

מיכל מרים וולדיגר: האנשים נשלחו לשם על ידי מדינת ישראל ובאישורה.

מיכל מרים וולדיגר: הם הלכו והתיישבו שם מתוך אמונה בדרך, מתוך שליחות, לשמירה על כל מדינת ישראל, שמירה על ארץ ישראל – ארצנו הקדושה.

מיכל מרים וולדיגר: בישיבתם שם הם שומרים גם עלינו, על כולנו.

מיכל מרים וולדיגר: חברי סיעת ימינה, לדוגמה, הצהירו בכל מקום במשך שנים – וגם ממש לאחרונה ביום הבחירות ואף אחריו – כי הם לא רק תומכים בהתיישבות הצעירה, אלא יקדמו את ההסדרה שלה.

מיכל מרים וולדיגר: הסרטון של ראש הממשלה נפתלי בנט לפני הבחירות, שהבטיח קבל עם ועדה שהאישור הראשון שהוא ייתן כראש ממשלה, שיחתום עליו, הוא הסדרת ההתיישבות הצעירה – שאגב, היא כבר ממש לא צעירה.

מיכל מרים וולדיגר: אז הוא הבטיח.

מיכל מרים וולדיגר: 20 שנה חגגו בקידה; 20 שנה של חיים בלי חשמל, בלי כבישים, בתת-תנאים.

מיכל מרים וולדיגר: אל חשש, החברה האלה לא מתייאשים.

מיכל מרים וולדיגר: הם ימשיכו להחזיק את הקרקע ולגור במקומות החשובים הללו, אבל זה ממש לא פוטר אותנו – את המדינה, את הכנסת, את הממשלה – מהאחריות להסדיר את ההתיישבות הצעירה מייד, ולהדליק לה את האור.

מיכל מרים וולדיגר: פשוט להדליק את האור – מה שאין לה במשך 20 שנה.

מיכל מרים וולדיגר: אני חייבת לומר שכשהלכתי למקומות הללו פגשתי ילדים, נוער, אנשים צעירים וגם מבוגרים וכולם חדורי אמונה.

מיכל מרים וולדיגר: שום דבר לא ישבור אותם; שום דבר לא יקלקל את המסירות העצומה שיש להם כלפי ארץ ישראל, כלפי מדינת ישראל, כלפי עם ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: אבל שוב, זה שהם כאלה לא פוטר אותנו מאחריות.

מיכל מרים וולדיגר: אז חשוב לי קודם כל להגיד מפה לכולם, קודם כל תודה לחברתי אורית סטרוק, שהעלתה את הנושא הכול-כך חשוב הזה.

מיכל מרים וולדיגר: היא לא תוותר, ואנחנו לא נוותר.

מיכל מרים וולדיגר: נמשיך להיאבק לזה כי זה דבר חשוב ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו איתם ונמשיך לעשות זאת, וגם הגיע הזמן שהקואליציה, או לפחות הצד שקורא לעצמו הימין בקואליציה, יעשה את מה שהוא הבטיח – ויפה שעה אחת קודם.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל וולדיגר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלכס קושניר – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: אחריה – חבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

משה ארבל: אני מבקש לשמוע את התודות למנסור עבאס.

עאידה תומא סלימאן: מה?

משה ארבל: על ההחלטה שלו להכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

משה ארבל: אנחנו אופוזיציה עניינית.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות כנסת נכבדים, בתקופה האחרונה משתמשים בטרמינולוגיה, שבעיניי היא הולכת ונעשית סוג של מיינסטרים במדינת ישראל.

עאידה תומא סלימאן: מדברים על כמה סוגים: יש את ההתיישבות, יש את ההתיישבות הצעירה, יש מאחז חוקי, יש מאחז בלתי-חוקי.

עאידה תומא סלימאן: יש גם לחזור לשורשים ולדבר בשפה שהעולם מבין אותה.

עאידה תומא סלימאן: כל מה שהזכרתי מוכר בעולם כהתנחלות.

עאידה תומא סלימאן: אלה התנחלויות.

עאידה תומא סלימאן: וכל - -

אביר קארה: לכי, לכי, רק את מתנחלת - - -

עאידה תומא סלימאן: - - המתנחלים, וכל המתנחלים הם זרוע - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קארה, אתה סגן שר.

עאידה תומא סלימאן: - - של הכיבוש.

עאידה תומא סלימאן: כיבוש השטחים הפלסטינים, המיועדים משנת 1967 להקמת המדינה הפלסטינית.

אביר קארה: - - -

עאידה תומא סלימאן: כל מי שמנסה לדבר - -

אביר קארה: - - -

עאידה תומא סלימאן: - - כל מי שמדבר בעצם מוביל את הקו, כל מי שמדבר על המתנחלים שגוזלים את האדמות של הפלסטינים - -

אביר קארה: 3,000 שנה - - -

עאידה תומא סלימאן: - - אין אדמת מדינה שם ואין אדמות יהודיות שם.

עאידה תומא סלימאן: הכול זה אדמות פלסטיניות והמתנחלים יושבים שם, מתנחלים שם, גוזלים את האדמה, פורעים בציבור הפלסטיני החי על אדמתו ובעצם מבצעים פשעים.

עאידה תומא סלימאן: הקו הזה, מובילה אותו מחשבה של אנשים שחושבים שמדינה יהודית המובן שלה לא רק זכות קיום ולא רק זכות הגדרה עצמית ליהודים הנמצאים בתוך קווי 48', אלא הקמת החלום והפנטזיה של המדינה היהודית, שמוכנה לדרוס עם אחר כדי להמשיך להתקיים.

אביר קארה: - - - באופק.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שמבינים עד היום - -

אביר קארה: - - -

עאידה תומא סלימאן: - - לכל אלה ולחבר הכנסת מנסור עבאס, שאמר אתמול - -

אביר קארה: את צבועה, את צבועה, את צבועה.

עאידה תומא סלימאן: - - "אני אומר את האמת, זאת מדינה יהודית".

עאידה תומא סלימאן: כן, זאת מדינה יהודית לערבים ומדינה דמוקרטית ליהודים.

אביר קארה: עאידה, את צבועה, את צבועה.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שקיים במדינה הזאת.

מאי גולן: איפה הייתם חיים יותר טוב?

עאידה תומא סלימאן: המדינה היהודית - -

אביר קארה: עאידה, את צבועה.

עאידה תומא סלימאן: - - מבצעת.

מאי גולן: איפה - - - הביתה - - -

אביר קארה: באיזו עוד מדינה בעולם את יכולה להיות חברת כנסת, איזו מדינה בעולם - - -

עאידה תומא סלימאן: לא - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קארה, תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מאי גולן, תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת גולן תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: - - - שהמטרה שלנו להיות שווים, שווים - -

אביר קארה: את לא יכולה לעמוד ולדבר נגד המדינה שלך.

עאידה תומא סלימאן: - - אזרחים שווים, זקופי קומה - -

אביר קארה: - - -

מאי גולן: - - - יהודית, מדינת ישראל הוא קודם כל יהודית .

עאידה תומא סלימאן: שיש להם זכות גם - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה, חברת הכנסת גולן.

אביר קארה: לא בסוריה, איפה - - -

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: סגן השר קארה, אני לא רוצה לקרוא אותך לסדר, אתה סגן שר, אבל בכל זאת, יש קריאות ביניים ויש נאום.

אביר קארה: - - -

איתן גינזבורג: אתה תצטרך לשמוע גם דברים שאתה לא מסכים איתם, זה הפרלמנט.

אביר קארה: - - - לעבוד בלבנון.

איתן גינזבורג: תודה.

אביר קארה: איך היא לא מתביישת לעמוד ולדבר ככה - - -

איתן גינזבורג: שלמה קרעי יעלה ויבוא, תודה.

עאידה תומא סלימאן: - - -

אביר קארה: את צבועה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מתביישת, כי אני בעלת זכות ואתה - - -

אביר קארה: - - -

איתן גינזבורג: סגן השר קארה, סגן השר קארה.

עאידה תומא סלימאן: - - - תתבייש לך - - - גזען - - -

איתן גינזבורג: די, די.

אביר קארה: - - - ולדבר - - -

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

אביר קארה: בושה, ביזיון.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

מוסי רז: אביר, אתה פוגע בעצמאים.

שלמה קרעי: יש לנו שר במליאה?

איתן גינזבורג: יש.

איתן גינזבורג: השר אבידר נמצא פה, נא להתחיל לדבר, בבקשה.

קריאה: זה נחשב?

שלמה קרעי: זה לא נחשב, אבל עדיף לשתוק.

איתן גינזבורג: זה נחשב על הזמן שלו, בטוח.

אביר קארה: - - -

שלמה קרעי: סגן השר אביר קארה, סגן השר אביר קארה, אתה כולך אש וגופרית על חברת הכנסת עאידה - - -

אביר קארה: השותפה שלך לאופוזיציה.

שלמה קרעי: אבל רק, אבל רק, היא לא שותפה שלי לאופוזיציה, היא באופוזיציה בלי שבחרתי את זה - - -

אביר קארה: - - -

שלמה קרעי: לא כמוך, שהאחים המוסלמים אתה בחרת בהם - -

אביר קארה: - - -

שלמה קרעי: - - ונתת להם תפקידים בתוך הקואליציה.

שלמה קרעי: אתה כולך אש וגופרית אבל כמה הצגות אתה יכול לעשות כשזה בידיים שלך?

אביר קארה: אפילו לא - - -

שלמה קרעי: זה בידיים שלך.

שלמה קרעי: נראה אותך מצביע בעד ההצעה שנביא כאן בסוף הדיון, שתהיה להביא להסדרת ההתיישבות הצעירה.

שלמה קרעי: הרי אתם נותנים לווליד טאהא, ראיתי אותו היום כאן - - -

אביר קארה: קרעי, 12 שנים היו לך - - -

שלמה קרעי: אין לי מספיק זמן לדבר, אז תמתין שאני אסיים לומר את הדברים.

שלמה קרעי: ווליד טאהא הגיע לכאן היום מחויך ושמח, ואני יכול להבין שהתקפלתם ושכרעתם ברך לפני מועצת השורא ונתתם לו את כל מה שהוא רוצה.

שלמה קרעי: אז למועצת השורא ולאחים המוסלמים אתם נותנים הכול, אבל תסדיר גם את ההתיישבות הצעירה.

שלמה קרעי: זה נחמד לצעוק ולקרוא קריאות ביניים, אבל כשאתה מגיע להרמת האצבע שלך, לאחריות ולסמכות שיש לך – פה אתה מתקפל ובורח אחורה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, בין השנים 1995 ל-2003 הוקמו ביהודה ושומרון על ידי החלוצים החדשים, גיבורי הכוח, ראש החץ של העם היהודי בדרך להשגת עצמאות וריבונות מלאה על ארצו, 70 - - -

מוסי רז: הושגה ב-48' - - -

שלמה קרעי: אמרתי: החלוצים החדשים.

שלמה קרעי: עדיין אין עצמאות מלאה על הארץ, מוסי, ואתה יודע את זה.

שלמה קרעי: אתה חושב שאין לנו עצמאות ביהודה ושומרון, ואתה צודק, כי צריך להחיל שם ריבונות מלאה.

שלמה קרעי: הוקמו 70 יישובים ושכונות בתמיכת הממשלה.

שלמה קרעי: שנים ארוכות מנסים להביא להסדרה, אבל מסתבר שאבן שטיפש אחד זורק לבאר – וזה מני מזוז בשנת 2004, שהורה להפסיק כל קשר עם אותם יישובים ושכונות – קשה מאוד להוציא.

שלמה קרעי: שנים ארוכות מקימים צוותים, מצהירים הצהרות, אבל ההתיישבות הצעירה, שהיא כבר לא כל כך צעירה, עדיין לא מוסדרת.

שלמה קרעי: אין להם מרכיבי ביטחון, אין להם חשמל מסודר, מים, תקשורת, תחבורה ציבורית, מבני חינוך.

שלמה קרעי: יש שם ילדים, ויש שם זקנים, ויש שם חולים, וכל מה שהממשלה הזו עושה זה מפקירה את הנגב והגליל, מאפשרת חוק חשמל לעשרות אלפי מבנים בלתי חוקיים; אבל את ההתיישבות שלנו – שלנו, אביר קארה – את זה אתם לא מוכנים להסדיר.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: הדובר הבא, חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

איתן גינזבורג: יצחק פינדרוס?

איתן גינזבורג: יצחק פינדרוס, מדבר או לא? מוותר?

איתן גינזבורג: מוותר?

איתן גינזבורג: יצחק פינדרוס, אתה מוותר?

איתן גינזבורג: הינה, יעלה ויבוא יצחק זאב פינדרוס.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת מפתח תקווה, אוריאל בוסו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: בפרשת שמות, שאנחנו נקרא בשבת: ויצא משה אל אחיו "וירא בסבלתם".

יצחק פינדרוס: ההיכרות הראשונה שלנו עם משה רבנו, המנהיג הראשון של עם ישראל, הייתה כשהוא יצא אל האחים שלו וראה בסבלותם.

יצחק פינדרוס: ידוע המדרש שמשה רבנו קיבל מהקדוש ברוך הוא את ההנהגה כשהוא רץ אחרי הצאן, אחרי אותו גדי צמא שרץ לחפש שתייה, ומשה רץ אחריו וריחם עליו בגלל הצמא והחזיק אותו בידיים, ואז הוא הגיע אל הסנה וקיבל את ההנהגה של עם ישראל.

יצחק פינדרוס: המבחן הראשון של מנהיגות הוא אנושיות.

יצחק פינדרוס: הראשון של מנהיגות – אנושיות.

יצחק פינדרוס: אמרתי – ואני חוזר על עצמי פעם אחר פעם, כי מה לעשות, זאת האמת – הפלתם את הממשלה, שלחתם את נתניהו לאופוזיציה, שלחתם את הרב גפני לאופוזיציה; הכול בסדר, הצלחתם במשימה, אבל איפה המנהיגות?

יצחק פינדרוס: אני זוכר – ואני בהלם שאני אומר את זה אפילו – אני זוכר את השנים שהמנהיג של השמאל במדינת ישראל היה יצחק רבין.

יצחק פינדרוס: אני זוכר אותו כראש ממשלה שנלחם בהתיישבות; כראש ממשלה שעשה את ההסכם של האסון של אוסלו, את האנושיות.

יצחק פינדרוס: איפה האנושיות שלכם?

יצחק פינדרוס: אין לכם, מכל שמונת ראשי הממשלות, אחד שהוא בן אדם?

יצחק פינדרוס: יושבים שם מאות אנשים בלי חשמל – שהוא מכיר את זה והצהיר על זה שנים – בלי מים, בלי כבישים, בלי תשתיות, בגלל בעיות מדיניות; על זה אתם יכולים לשבת בלילה עם ווליד טאהא ולפתור את הבעיות החוקתיות לאנשים של בדואים בנגב?

יצחק פינדרוס: אתם לא מסוגלים לפתור לאותם אימהות וילדים?

יצחק פינדרוס: ועל כולנה, יש פיגוע בכניסה לחומש של תלמיד הישיבה, אז עכשיו, בשבעה, זה הזמן להשתמש בחוק המטורף הזה של איסור כניסה לשם?

יצחק פינדרוס: עכשיו זה הזמן לעצור את ראש הישיבה?

יצחק פינדרוס: איפה האנושיות?

יצחק פינדרוס: אני זוכר את הימים האלה של שנות התשעים, המלחמה בממשלת אוסלו.

יצחק פינדרוס: נלחמנו מול הנהגה, אבל של אנשים, של בני אדם.

יצחק פינדרוס: חלקנו עליהם, לא הסכמנו איתם, בשום דבר לא היינו מוכנים להסכים איתם, אבל הם היו בני אדם, היו בני אדם.

יצחק פינדרוס: עכשיו עומד ראש ממשלה של עשר מעלות שמאלה, אבל אפילו טיפת אנושיות, טיפה?

יצחק פינדרוס: משהו?

יצחק פינדרוס: קצת התחשבות.

יצחק פינדרוס: ילדים שצריכים אינהלציה ואין להם חשמל, בגלל שהוא עוד לא פתר את הבעיות שלו, והוא יכול לפתור את הבעיות של ווליד טאהא ושלהם לא?

יצחק פינדרוס: תתביישו לכם.

יצחק פינדרוס: אתם לא ראויים להנהגה.

יצחק פינדרוס: לא שאני לא מסכים איתכם.

יצחק פינדרוס: יהיה לי ויכוח אידיאולוגי.

יצחק פינדרוס: תתביישו לכם.

יצחק פינדרוס: אתם לא ראויים להנהגה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת פינדרוס.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לחבר הכנסת אוריאל בוסו.

איתן גינזבורג: אתה מוותר?

איתן גינזבורג: מוותר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, עד שלוש דקות לרשותך.

אבי מעוז: תודה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אבולוציה פירושה התפתחות מודרגת, תהליך של צמיחה וגידול.

אבי מעוז: רבולוציה היא שינוי גמור ופתאומי, מהפכה.

אבי מעוז: עם ישראל נמצא בתהליך אבולוציוני של חזרה לעצמו, למסורתו, לשורשיו, ללאומיותו ולארצו.

אבי מעוז: התהליך הזה קורה באופן הדרגתי והתפתחותי.

אבי מעוז: מנגד עומדים הרבולוציונרים הפרוגרסיביים שמבקשים לעכב תהליך זה בדרך של רבולוציה ומהפכה.

אבי מעוז: מאז שחרור חבלי המולדת במלחמת ששת הימים מתרחש תהליך אבולוציוני של חזרת עם ישראל לנחלת אבותיו, וכיום הגענו כבר, ברוך השם, ללמעלה מחצי מיליון מתיישבים ביהודה ושומרון.

אבי מעוז: הרבולוציה מבקשת להקפיא, לעצור ולהסיג תהליך זה לאחור.

אבי מעוז: כך, למשל, מבקשת כעת ממשלת השמאל הפרוגרסיבית לתגמל את רוצחיו של יהודה דימנטמן, השם ייקום דמו, ולגרש את הנוכחות היהודית בישיבת חומש, כהמשך לגירוש מצפון השומרון לפני 16 שנים, במקום לקדם את חיזוק הישיבה שם והחייאת היישוב מחדש.

אבי מעוז: גם אני, הקטן, זכיתי להיות שותף בתהליך האבולוציוני הזה כאשר פעלתי בכל יכולתי בתפקידיי כמנכ"ל משרדי השיכון והפנים לזרז ולקדם את ההתיישבות בכל רחבי הארץ, לרבות ביהודה ושומרון, ולרבות ההתיישבות הצעירה שעליה אנחנו מדברים.

אבי מעוז: אבל גם במהלכים הללו נלחמה הרבולוציה.

אבי מעוז: ראש הממשלה המנוח אריאל שרון, שהיה כבר עמוק בתוך תהליך ההמרה הערכי שלו ביחס להתיישבות, הזמין מאשת השמאל הרדיקלי, טליה ששון, דוח בעניין מה שכונה "המאחזים הבלתי-מורשים" – מאחזים שהיו למעשה הרחבות של ישובים שהוקמו על ידי גופים ממשלתיים שונים.

אבי מעוז: ששון, שלימים התמודדה לכנסת ברשימת מרצ, אכן מילאה את מה שהיה מצופה ממנה, והפיקה דוח מגמתי ומוטה, חדור בשנאת ההתיישבות ובניסיונות לסכלה ולפגוע בה.

אבי מעוז: בהמשך זומנתי לחקירה ביאח"ה על כך שהעזתי ליטול חלק במגמה האבולוציונית של פיתוח ההתיישבות ועל עמידתי כנגד המגמה הרבולוציונית שמנסה בכל כוחה להשיב לאחור את שיבת עם ישראל לארצו.

אבי מעוז: זה הוא פרצופה של ממשלת מדינת כל אזרחיה הנוכחית, שמממשת את מדיניות השמאל הסהרורי, חונקת את פיתוח ההתיישבות ביהודה ושומרון ומסרבת לסייע, ולהכיר בהתיישבות הצעירה.

אבי מעוז: זו אותה ממשלה שמתאמצת בכל כוחה להכשיר ולהלבין בנייה ערבית בלתי חוקית בנגב ובגליל.

אבי מעוז: האם מישהו מחבריה ייחקר על כך ביאח"ה?

אבי מעוז: חלומות באספמיה.

אבי מעוז: הממשלה הזאת, שמשרתת בנאמנות את המגמות הרבולוציוניות של מדינת כל אזרחיה, צריכה לעבור מן העולם, ויפה שעה אחת קודם.

אבי מעוז: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יולי אדלשטיין, בבקשה.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות לרשותך.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני אתחיל במילות תודה.

יולי יואל אדלשטיין: מילות תודה לחברת הכנסת אורית סטרוק, חבר הכנסת אקוניס ושאר היוזמים של הדיון החשוב הזה, ומילות תודה לעשרות רבות של חברי הכנסת – דרך אגב, מהקואליציה ומהאופוזיציה – שנענו היום לבקשה שלי להקמת שדולת "חומש תחילה" בכנסת; שדולה שהקמתי לפני שנים רבות, אחרי תוכנית ההתנתקות הארורה, והיום עשרות חברי כנסת הוכיחו שהנושא הזה קרוב לליבם, בלי כל הבדל לאיזו סיעה הם משתייכים – כפי שאמרתי, אם בקואליציה, אם באופוזיציה.

יולי יואל אדלשטיין: ומי שזה נראה לו כמו חלום רחוק, החזרת היישוב היהודי לחומש – אני רוצה להתייחס, אדוני היושב-ראש, למושג שאנחנו דנים בו: ההתיישבות הצעירה.

יולי יואל אדלשטיין: זה מזכיר לי סיפור על אותו רב צעיר וחדש, שהגיע לבית הכנסת, לקהילה החדשה, לסוג של מבחן אם הוא מתאים או לא מתאים.

יולי יואל אדלשטיין: הוא מאוד מצא חן בעיני כולם בתשובות ההלכתיות שלו, בדרשה שלו, ואז פרנסי הקהילה אמרו לו: הכול בסדר – רק שאתה מאוד צעיר.

יולי יואל אדלשטיין: הוא אמר: אני מודע למגרעה הזאת, ואני עובד עליה דקה-דקה.

יולי יואל אדלשטיין: ההתיישבות הצעירה בינתיים מאוד הזדקנה, כפי שכבר אמרו לפניי.

יולי יואל אדלשטיין: מה זה התיישבות צעירה?

יולי יואל אדלשטיין: 20 שנה?

יולי יואל אדלשטיין: 15 שנה?

יולי יואל אדלשטיין: כמה זה צעיר?

יולי יואל אדלשטיין: ואני חושב שאנחנו, בכנסת הנוכחית, עם כל הכבוד לעובדה שהממשלה הזאת מסתמנת יותר ויותר כממשלת פינוי, ולא ממשלת שינוי, צריכים לעשות את הכול ולשים קץ לעוולה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: אם יש פינוי, אז למה דווקא הוא צריך להיות בהתיישבות, שכפי שאמרתי עומדת על קרקע 15 שנה באדמות מדינה, ולא כמו בית בנגב, שהוא על אדמה פרטית רשומה בטאבו, אבל אסור לפנות אותו וצריך לחבר אותו לחשמל?

יולי יואל אדלשטיין: אין דבר כזה.

יולי יואל אדלשטיין: אם גרר מפנה – הוא מפנה את כל מי שעומדים בכחול-לבן, ולא פתאום איזה אוטו אחד.

יולי יואל אדלשטיין: ולכן, אני אומר, חבריי, שאין דבר כזה התיישבות צעירה.

יולי יואל אדלשטיין: אני יכול להעיד באופן אישי שאני זוכר עיר ואם בישראל כמו בית"ר עילית.

יולי יואל אדלשטיין: אני, אישית, במילואים – זוכר אותה רק לפני 25 שנים כהתיישבות צעירה.

יולי יואל אדלשטיין: את אפרת – מן החלון שלי, כשישבתי בארוחת שבת באלון שבות, מן החלון שלי ראיתי כמה בתים בודדים על הגבעה של אפרת.

יולי יואל אדלשטיין: תראו את אפרת היום.

יולי יואל אדלשטיין: כך יהיה גם עם כל היישובים שמכונים היום "התיישבות צעירה".

יולי יואל אדלשטיין: בעזרת השם, למרות ממשלת פינוי ולא ממשלת שינוי, אנחנו נצליח להוביל את השינוי האמיתי להכשרת ההתיישבות הצעירה בכל רחבי יהודה ושומרון, וגם להעברת ריבונות לשם.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יולי אדלשטיין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה אבוטבול, בבקשה.

איתן גינזבורג: שלוש דקות, בבקשה.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, יש פה שר?

איתן גינזבורג: כן, השר אבידר.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברים יקרים, אנחנו כולנו כעת נמצאים בדבר – אין הבטחה יותר ברורה של אנשים שנמצאים היום בתוך הממשלה הזאת, ממשלת הריפוי בעיסוק, שהבטיחו בצורה הברורה ביותר שהם יסדירו את כל הנושא של ההתיישבות הצעירה.

משה אבוטבול: ואנחנו זכינו – גם אני כחבר בשדולה למען ארץ ישראל – להיות בכמה וכמה סיורים במקומות, שהלב מרנין לראות את האנשים, לראות את החלוציות, את ההקרבה שלהם, מצד אחד.

משה אבוטבול: מצד שני, אנחנו רואים באמת איך שהם נמצאים בתת-תנאים בכל מיני מישורים, אם זה במישור של חשמל.

משה אבוטבול: כנראה בממשלה הזאת יודעים לדאוג רק לבני דודים שלנו, הערבים.

משה אבוטבול: לדאוג להם לחשמל זה בסדר, אבל שם יכולנו להתמקמק בחום, בקור, ולא מעניין אף אחד.

משה אבוטבול: גם נושא של מים, ונושאים של דברים אחרים, שרק האיחוד האירופי יודע לדאוג לצד השני ולטפח אותו.

משה אבוטבול: אבל פה, בנושא הזה של ההתיישבות הצעירה, אנחנו רואים נסיגה.

משה אבוטבול: אנחנו רואים בלי סוף פלישות של כל מיני אנשים שלא שייכים לצד של ההתיישבות הצעירה – דווקא של פלסטינים, ודווקא של אנשים אחרים, שמשתלטים על שטחים, ושם כולם שותקים.

משה אבוטבול: ופה, במקרים שלנו, אנחנו רואים רק זעקות גדולות ומרות.

משה אבוטבול: אני רק רוצה לומר שהייתה לי הזכות, והעונג, להגיע לפני כמה ימים ליישוב פני קדם.

משה אבוטבול: במסגרת השדולה למען ארץ ישראל זכיתי, וחילקו מתנה לכל אחד מחברי השדולה, לאמץ איזה שהוא יישוב.

משה אבוטבול: הגעתי לשם, ישבתי עם ראשי היישוב ודיברתי איתם.

משה אבוטבול: ביקרנו ביישוב, ועשינו תצפיות גם בחווה ובכל המקומות שהם עושים – מדובר שם באנשים איכותיים שעושים עבודת קודש.

משה אבוטבול: זכיתי גם להגיע לאותו מקום שנקרא בור אספר, ושם, לצערנו, ממש לפני כמה ימים, ראינו דבר חמור ביותר, שהערבים ריססו כתובות על האתר החשמונאי שם, וזה דבר מאוד מאוד כואב.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: כי זה אתר שיש לו מורשת והיסטוריה שלנו.

משה אבוטבול: ואני שואל: איפה רשות העתיקות?

משה אבוטבול: איפה כל אותם ארגונים שחשוב להם הנושא הזה של המורשת, של ההיסטוריה, של הדברים האלה?

משה אבוטבול: פתאום כולם שותקים, לא מדברים.

משה אבוטבול: אז אני מאוד מבקש, אדוני היושב-ראש, לתת את הדעת על הנושא הזה.

משה אבוטבול: בור אספר הוא האתר החשוב ביותר בקרבות של החשמונאים, לאחר נפילתו של יהודה המכבי בקרב.

משה אבוטבול: מתכנסים שם האחים החשמונאים הנותרים ושולחים את יוחנן את הנבטים, להציל את הנשים והילדים, אך הנבטים תוקפים אותם, רוצחים אותם.

משה אבוטבול: האחים הנותרים, שמעון ויהונתן, לא נשברים, ויוצאים משם להמשך המרד עד לכינון הממלכה החשמונאית.

משה אבוטבול: כיום נמצא האתר הזה בפני סכנה מוחשית, שכן לאחרונה קיבלו המחצבות באזור היתר מזורז להרחבת המחצבות עד לפאתי האתר; דבר שמהווה פגיעה נופית נוספת חמורה במרחב, וסכנה לאפשרות ההגעה לאתר עצמו.

משה אבוטבול: אז רבותיי, הממשלה, תתעוררו.

משה אבוטבול: תשמרו לפחות על המורשת ההיסטורית שלנו כעם יהודי.

משה אבוטבול: לא ייתכן שדבר כזה מופקר אצלכם, ואתם לא שמים לב.

משה אבוטבול: אני כבר לא מדבר על זה – זה מתחיל בזה שמזלזלים בכותל - -

מיקי לוי: תודה רבה.

משה אבוטבול: - - אז רואים גם אחרי זה בכל שאר הדברים שאתם בזים להיסטוריה שלנו.

משה אבוטבול: אני מבקש מהחברים הערבים שלנו, חברי הכנסת, אנא תעשו מאמץ קטן לדבר עם האנשים שיש לכם השפעה עליהם; לא לרסס כתובות של שמות ערביים על אתרים ששייכים למורשת היהודית.

משה אבוטבול: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת פרוש; חבר הכנסת מרגי; חבר הכנסת אבו שחאדה; חבר הכנסת אזולאי; חברת הכנסת עטייה; חבר הכנסת אוחנה; חבר הכנסת מלכיאלי; חבר הכנסת טיבי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה שם, אלי?

אלי אבידר: - - -

דוד אמסלם: בגלל זה אתה מתחבא מתחת לבלקון.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס בקצרה לסוגיה שעומדת על סדר-היום בדיון הזה.

דוד אמסלם: ככה זה עובד בממשלה היהודית-פלסטינית: ההתיישבות היהודית הצעירה שנמצאת ביהודה ושומרון – לא מחברים אותם לחשמל, לא נותנים תקציבים, מייבשים אותם, מתעללים בהם.

דוד אמסלם: אבל למי כן?

דוד אמסלם: בוודאי, לכל הבדואים בצפון ובדרום, עם כל עבירות הבנייה – מחברים אותם לחשמל.

דוד אמסלם: הבנתי היום שהייתה איזושהי בעיה בין ווליד טאהא לבין שקד – אז הבנתי שבסוף ליברמן נכנס לגשר, ונתנו לו עוד איזה 200-150 מיליון שקל.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: רק העליבו אותו.

דוד אמסלם: זה לא קשור לחשמל – חשמל יהיה.

דוד אמסלם: אבל למה?

דוד אמסלם: העליבו אותו.

דוד אמסלם: ככה זה עובד – רוצחים יהודים ועוצרים את ראש הישיבה.

דוד אמסלם: ככה זה בממשלה ההזויה שלכם.

דוד אמסלם: אני מתבייש, אלי אבידר, שאתה שר בממשלה הזאת.

דוד אמסלם: פשוט לא יאומן כי יסופר.

דוד אמסלם: אני כל פעם אומר לכם, רבותיי: השמאל זה האנשים הכי אלימים, הכי אנטי-דמוקרטים - -

מאי גולן: וגזענים.

דוד אמסלם: - - והכי בריונים במדינת ישראל.

מאי גולן: גזענים.

דוד אמסלם: עכשיו, מה אנחנו רואים?

דוד אמסלם: אמרתי לכם, יום אחד הם עוד ידחו לנו את הבחירות בעשר שנים.

דוד אמסלם: יגידו לנו, רבותיי, זה לא הזמן, יש מתיחות, יש פה, יש שם – כל מיני סיבות שהם תמיד מביאים.

דוד אמסלם: אני קורא בעיתון, אתמול – חבר הכנסת הנורבגי צבי האוזר, מה הוא אומר?

דוד אמסלם: הוא מציע שהכנסת תצא לחופשה עד שחברתו הנורבגית, גב' פינטו, תסיים את חופשת הלידה שלה.

דוד אמסלם: ואללה, צובט את עצמי כדי להאמין.

דוד אמסלם: תגיד לי, אתה הזוי?

דוד אמסלם: אולי תצאו לאיזה חצי שנה, שנה, שנתיים?

אריה מכלוף דרעי: לא שמעתי מה אמרת.

דוד אמסלם: האוזר ביקש שנצא לחופשה עד שפינטו תחזור מחופשת הלידה.

דוד אמסלם: עכשיו, שאלתי: למה לא נצא לחופשה לחמש שנים?

דוד אמסלם: בואו תסבירו לי.

דוד אמסלם: תעשו מה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: תיסעו – תעשו מה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: תבזבזו, תביאו.

דוד אמסלם: בוא'נה, התחרפנתם.

דוד אמסלם: עכשיו, זה חבר כנסת.

דוד אמסלם: תבינו איך מתחילים הרעיונות.

דוד אמסלם: הרי הוא לא מתבייש לבוא לעיתון.

דוד אמסלם: הוא לא אמר את זה כאיזו בדיחה בסלון בתל אביב.

דוד אמסלם: אני רואה את זה אתמול במעריב, בידיעות – לא מאמין.

משה אבוטבול: הוא מאמין בזה.

דוד אמסלם: האוזר, הלכה לך הקסדה.

דוד אמסלם: משהו בראש נדפק לכם.

דוד אמסלם: גם אתה והחבר שלך, השני.

דוד אמסלם: הרי, תבין טוב כמה אתה לא מוסרי.

דוד אמסלם: הרי אתה נכנסת לכנסת עם בוגי יעלון, אתה ושר התקשורת הנדל; אתם בגדתם בו – לקחתם לו גם את המנדטים וגם את הכסף.

דוד אמסלם: דרך אגב, כמעט אף אחד לא עשה את זה ככה.

דוד אמסלם: עברתם למפלגה אחרת.

דוד אמסלם: וכמובן, אחרי שעברתם למפלגה השנייה דילגתם למפלגה של תקווה ישנה, וכרגע, אני מניח שאתם מחפשים מקום אחר במפלגה אחרת.

דוד אמסלם: ככה זה הקנגורו.

דוד אמסלם: מי שלא אמין, מי שעובר ממקום למקום, מי שבוגד באנשים שהביאו אותו לכאן – אלה האנשים הכי מסוכנים.

דוד אמסלם: לכן, מר האוזר, נדפקה לך הקופסה, לטעמי.

דוד אמסלם: כדאי שתלך לעשות בדיקה רפואית בעניין.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: תודה לך, היושב-ראש.

אמיר אוחנה: כנסת נכבדה, עוד אחת מאותן הבטחות בחירות שהופרו על ידי הקואליציה הזאת, שנקראת "עשר מעלות ימינה".

אמיר אוחנה: עושה רושם שחלק מחברי הקואליציה עדיין צריכים להבין שהכיבוש ב-1967 הסתיים.

אמיר אוחנה: הוא לא התחיל – הוא הסתיים.

אמיר אוחנה: ואדמות ארץ ישראל הושבו לבעליהן החוקיים, לעם היהודי; האדמות שבמשך אלפי שנים נקראות - - -

עופר כסיף: יש לך משהו יותר מגוחך להגיד היום?

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, בבקשה, לא להפריע.

מיקי לוי: תודה.

אמיר אוחנה: בוא נחשוב רגע מה מגוחך.

אמיר אוחנה: האם מגוחך שחבל ארץ שאלפי שנים נקרא "יהודה" כבוש בידי העם היהודי או שהוא שייך לעם היהודי?

עופר כסיף: לא.

עופר כסיף: אתה מתעלם מהגדרה של כיבוש, כנראה.

עופר כסיף: על מה אתה מדבר, על הבטחה אלוהית?

אמיר אוחנה: לא.

אמיר אוחנה: אני מדבר על היסטוריה - -

עופר כסיף: - - -

אמיר אוחנה: - - כי אם אתה תחפור באדמה של יהודה ושומרון, מה תמצא?

עופר כסיף: - - - זה לא היסטוריה וזה לא רלוונטי.

אמיר אוחנה: מה תמצא?

עופר כסיף: זה גם לא רלוונטי.

אמיר אוחנה: מה תמצא?

אמיר אוחנה: תמצא שרידים מבית המקדש הפלסטיני?

אמיר אוחנה: מה תמצא?

עופר כסיף: זה לא רלוונטי.

אמיר אוחנה: אתה תמצא את השרידים של העם שלנו.

עופר כסיף: זה לא רלוונטי.

אמיר אוחנה: זה ועוד איך רלוונטי.

עופר כסיף: זה לא רלוונטי.

אמיר אוחנה: זכותנו על ארץ ישראל היא לא רק מכוח ההבטחה התנ"כית, אלא גם מכוח ההיסטוריה.

אמיר אוחנה: ארץ ישראל היא אדמתו של העם היהודי - -

עופר כסיף: - - - זה לא רלוונטי - - -

אמיר אוחנה: - - וכשאתם – אני מדבר על חלק מהקואליציה הזאת – הבטחתם להסדיר את ההתיישבות הצעירה, הבטחתם לחזק את ההתיישבות, לבנות בהתיישבות, ואתם פועלים בדיוק להפך, אז עושה רושם שאנחנו צריכים להזכיר לכם.

אמיר אוחנה: ואנחנו צריכים להזכיר, כנראה, גם לציבור מיהי הקואליציה הזאת, של רמאים, של נוכלים, שקיבלו את אמון הציבור.

אמיר אוחנה: אומנם אמון מוגבל, אבל קיבלו אמון מסוים מהציבור, ופשוט לקחו את הקולות האלה לצד השני, שחושב שאכן, כמו עופר כסיף, ב-67' הכיבוש התחיל.

אמיר אוחנה: אגב, עופר, הכיבוש התחיל ב-67' או ב-48'?

עופר כסיף: - - -

אמיר אוחנה: אני שואל, לשיטתך.

עופר כסיף: לשיטתי הוא התחיל ב-48', אבל - - -

אמיר אוחנה: כלומר, לא רק ההתיישבות הצעירה, ולא רק מעלה שומרון, עתניאל ואפרת, אלא יפו, עכו וחיפה - -

עופר כסיף: אל תעוות את מה שאמרתי.

אמיר אוחנה: - - כל זה, לשיטתך, הכיבוש?

אמיר אוחנה: הינה, אתה אומר את מה שחלק מחברי הקואליציה הזאת חושבים וחלק מחברי הקואליציה הזאת מאמינים – שהכיבוש זה כל ארץ ישראל, זה כל מדינת ישראל - -

עופר כסיף: זה לא מה שאמרתי.

אמיר אוחנה: - - זה כל מה שקיים כאן.

עופר כסיף: זה לא מה שאמרתי.

אמיר אוחנה: סליחה?

עופר כסיף: אל תייחס לי דברים שלא אמרתי.

אמיר אוחנה: אני שאלתי, ואמרת: 48'.

אמיר אוחנה: אז מה זה 48'?

עופר כסיף: אתה רוצה שאני אענה לך לעניין?

עופר כסיף: אם כן - - -

אמיר אוחנה: אתה כבר דיברת כאן או שתעלה?

עופר כסיף: לא, אני אעלה.

אמיר אוחנה: אז נשמע אותך.

אמיר אוחנה: מאה אחוז.

אמיר אוחנה: בכל אופן, לפחות לפי דבריהם של חלק מחברי הקואליציה, של אלה שמכנים עצמם "ימנים" – הם לא מאמינים במה שאתה אומר אלא הם מאמינים שצריך להסדיר את ההתיישבות.

אמיר אוחנה: הם מאמינים שההתיישבות – ובכך אני אסיים – היא לא מכשול לשלום, אלא היא הדרך האחת והיחידה להגיע לשלום; משום שכשתפעם באויבינו התקווה שאנחנו ניסוג מכאן, חלק אחר חלק – תוכנית עשר השלבים של אש"ף – זה מה שמרחיק אותנו מהשלום; זה גם מה שמקרב אותנו למלחמה ולשפיכות דמים.

אמיר אוחנה: אבל כאשר הם יבינו שאנחנו כאן עובדה מוגמרת – וכאן זה בארץ ישראל כולה; "כאן" זה גם ביהודה ושומרון, גם בעתניאל, גם באפרת, וגם בחיפה, יפו ועכו, וכל המקומות הללו.

אמיר אוחנה: כשתאבד מליבם התקווה הזאת, אז אולי – וזה ייקח דורות – יש סיכוי לשלום.

אמיר אוחנה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת דיכטר, בבקשה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני באמת תוהה איך מעיזה ממשלה להתעלם ממציאות שממשלות קודמות קבעו וקיבעו.

אבי דיכטר: אגב, חלק מהממשלות לא היו ממשלות ימין.

אבי דיכטר: תוכנית אלון, דרך אלון – יישובים רבים ביהודה ושומרון הם יישובים שהתקבלו בהחלטה של ממשלות בראשות העבודה.

אבי דיכטר: היו תקופות שהעבודה הייתה חלק מהממשל, חלק מהממשלה.

אבי דיכטר: ולכן כשאתה שולח אנשים לשבת בנגב, בגליל, ביהודה, בשומרון, אתה שולח אותם מתוך ידיעה ברורה, שיש להם ילודה, יש מצטרפים, ולכן אתה חייב לתכנן איך היישוב הזה גדל, איך היישוב הזה מתפתח – כשם שקורה לגבי כל יישוב במדינת ישראל.

אבי דיכטר: ולכן העובדה שהממשלה הזו פשוט החליטה להקפיא – ונדמה לי שחברת הכנסת אורית סטרוק, שהעלתה את הנושא הזה היא באמת מהלוחמות היותר מובילות בנושא הזה, כי היא מכירה את זה אולי טוב מכולנו.

אבי דיכטר: אני באופן אישי אימצתי את גבעת הראל, יישוב צעיר.

אבי דיכטר: מה זה צעיר?

אבי דיכטר: כבר 25 שנה.

אבי דיכטר: אנחנו מדברים על התיישבות צעירה, כאילו זה משהו שנולד היום.

אבי דיכטר: לא, זאת התיישבות ותיקה, שמתעסקים - - -

רם בן ברק: 25 - - -

אבי דיכטר: לא, אבל האנשים שבאו לשם כבר היו בני 25, זאת אומרת הם בגיל שלך רמי.

רם בן ברק: אל תגזים.

אבי דיכטר: ואני חושב שהעובדה הזו היא מצמררת, איך יכול להיות שגוזרים על יישובים, על אנשים, על משפחות להתכנס לאיזושהי משבצת קטנה וכל השאר ימתין.

אבי דיכטר: זה לא ימתין.

אבי דיכטר: זה לא ימתין, ואם נצטרך אפילו בעבור הדבר הזה להחליף את הממשלה, נעשה את זה.

אבי דיכטר: חלק משרי הממשלה – שלא לומר חלק מחברי הכנסת מהקואליציה – לא היו ביהודה ושומרון, באופן עקרוני הם לא נוסעים לשם.

אבי דיכטר: חס וחלילה שלא יהיו מזוהים עם התפתחויות של ההתיישבות הצעירה שם.

אבי דיכטר: העובדה הזו צריכה להדאיג את כולנו, וכשאנחנו שומעים על הצהרות מס שפתיים על מדינה יהודית – כן בשביל לקבל 53 מיליארד שקל ובשביל לחבר בתים ללא רישיון לחשמל, אז אפשר לזרוק איזושהי אמירה כזאת, בדיוק כמו שנשיא הרשות הפלסטינית הראשון, יאסר ערפאת, על פי הסכמי אוסלו זרק איזושהי אמירה לגבי הכרה במדינת ישראל – אש"ף מכיר במדינת ישראל, אבל הפת"ח אדוני היושב-ראש, לא הכיר במדינת ישראל עד עצם היום הזה, שלא לדבר על החמאס וארגוני הטרור המרצחים האחרים.

אבי דיכטר: ולכן גם כשאתה שומע את הנשיא הנוכחי, הוא מגנה את האמירה על מדינה יהודית.

אבי דיכטר: חס וחלילה מישהו ישמע, שאיזשהו חבר כנסת או פוליטיקאי אחר מהצד הזה של הקו הירוק או מהצד השני של הקו הירוק אמר מדינה יהודית.

אבי דיכטר: זו מדינה יהודית ודמוקרטית עד 1994, ומ-1994 היא מדינה יהודית ודמוקרטית, וגם מדינת הלאום של העם היהודי.

אבי דיכטר: (אומר מילים בשפה הערבית.

אבי דיכטר: ) בעל כורחכם, כי מה היא מדינת ישראל מגדיר המחוקק.

אבי דיכטר: בחוקי-יסוד וחוק-יסוד: הלאום, ישראל מדינת הלאום של העם היהודי.

אבי דיכטר: זה חוק שעל פיו מתכווננת הכנסת, תתכוונן הממשלה ויתכוונן הציבור היהודי והלא-יהודי גם יחד בכל שטחי ארץ ישראל: בגליל, בנגב, ביהודה, בשומרון, בבקעת הירדן וגם באזור תל אביב.

אבי דיכטר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת הנגבי, בבקשה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, הדברים שלי לא מיועדים לממשלה.

צחי הנגבי: הממשלה ממילא הייתה אטומה ביום שנבחרה, ביוני האחרון; היא נשארה אטומה והוכיחה לנו שלא רק שאוזניה אטומות, גם ליבה אטום.

צחי הנגבי: אטום וערל.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, הדברים שלי גם לא מיועדים לקואליציה.

צחי הנגבי: הקואליציה היא אוסף מוזר של מפלגות, רובן קטנות, מפלגות שאין שום ליבה ערכית שמחברת ביניהן; אין שום עיקרון שצריכים לממש אותו; אין שום התחייבות שלא מפירים.

צחי הנגבי: זאת קואליציה, שלמעשה במילון שלה, המילים שמהדהדות היום בדיון הזה הן לא מילים שמופיעות אצלה במילון – לא ציונות, לא היאחזות, לא התיישבות ולא חלוציות ולא אהבת הארץ.

צחי הנגבי: שם יש מילון אחר, חצי שנה של מילים "קדושות" וגדולות, כמו ג'ובים לחבר'ה – אם אפשר מהמשפחה; ח"כים נורבגים, תקציבים מנופחים קואליציוניים.

צחי הנגבי: אלו המילים של הקואליציה הזו, ולכן אדוני היושב-ראש, אני לא מדבר אל הממשלה ולא מדבר אל הקואליציה.

צחי הנגבי: אבל אני מדבר אליכם, המתיישבים בהתיישבות הצעירה, המתיישבות בהתיישבות הצעירה.

צחי הנגבי: אליכם אני רוצה לדבר, כי אני רוצה שתדעו, גם בימים הקשים האלה, גם בימים המתסכלים האלה שאתם ואנחנו עוברים, רוב מוחלט גדול ומובהק מאזרחי ישראל מוקיר אתכם, מעריץ אתכם, כואב את הכאב שלכם, אבל גם שמח בשמחה שלכם, על הזכות הגדולה שנפלה בחלקכם להבטיח את ריבונות ישראל בארץ ישראל המערבית.

צחי הנגבי: אין זכות גדולה מזו.

צחי הנגבי: זו הציונות הכי חזקה, הכי מודרנית, הכי מעודכנת.

צחי הנגבי: וגם אותם שרים שמתעללים בכם; שישנים בלילות הנוחים והחמים במיטותיהם עתירות הפוך, וליבם גס בקשיים שלכם – בעובדה שאין לכם חשמל ואין לכם ביוב ואין לכם תקשורת ואין לכם מים – השרים האלה, לא ירחק היום והם ייעלמו כלא היו.

צחי הנגבי: כשהממשלה הזאת באמת תרד מדפי ההיסטוריה, מה שיישאר בדפי ההיסטוריה של העם היהודי, הם הפרקים שאתם כותבים בספר ההיסטוריה של עם ישראל, של האומה היהודית.

צחי הנגבי: הם פרקים שיישארו לעד.

צחי הנגבי: אתם מעצבים את ההיסטוריה שלנו יותר מכל ממשלה שחיה על זמן שאול, יותר מכל קואליציה שמחשבת את קיצה לאחור.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, מהם זכר לא יישאר, אבל ההתיישבות הצעירה מעמיקה את השורשים של עם ישראל במולדתנו העתיקה.

צחי הנגבי: אנחנו כולנו נחגוג יחד אתכם – בבוא היום, והוא לא רחוק – את ניצחון האמת והאמונה והשורשים והזיקה והציונות.

צחי הנגבי: תודה אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מולא – איננו.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

גלית דיסטל אטבריאן: אין לי די מילים להבהיר כמה קצתי במחזה הזה של שר או חבר כנסת מהקואליציה, בדרך כלל עם כיפה, עומד כאן, כשבאמת כל הגדרות נפרצו; כשהימין נרמס ונדרס; כשהציונות היא מה שעומד כרגע על השולחן, ולא שום דבר אחר.

גלית דיסטל אטבריאן: עזבו ימין, עזבו שמאל, הציונות, הרעיון הציוני נרמס פה מדי יום.

גלית דיסטל אטבריאן: ואז לראות את מר אלקין, עם הכיפה, עומד פה ועושה שעשועי מילים ומשחקי לשון על נתניהו שלכם: נו, ונתניהו מה?

גלית דיסטל אטבריאן: או לשמוע את מתן כהנא, כשכל מה שיש לו: ונתניהו מה?

גלית דיסטל אטבריאן: או ראש הממשלה, שהתקרצץ על ממשלת הימין, כי הוא היה הימין שמימין לימין.

גלית דיסטל אטבריאן: ח'אן אל-אחמר – איזה הון פוליטי?

גלית דיסטל אטבריאן: הבן אדם הזה שאין בינו לבין האמת דבר, איזה הון פוליטי הוא גזר רק מח'אן אל-אחמר?

גלית דיסטל אטבריאן: עזבו עכשיו את ח'אן אל-אחמר, בשטחי C קמה דה פקטו כרגע מדינת פלסטין.

גלית דיסטל אטבריאן: עשרות אלפי בתים, בתי אב פלסטיניים, באזור של ריבונות ישראלית.

גלית דיסטל אטבריאן: איפה אדון ראש הממשלה של הימין שמימין לימין, שהתקרצץ על נתניהו וישב לכולם על הווריד: אני אבוא ואני אעשה?

גלית דיסטל אטבריאן: במשמרת שלו כל הדברים האלה קורים, ומה הם עושים?

גלית דיסטל אטבריאן: הדבר היחידי שהם עושים זה לעמוד פה על הפודיום עם הכיפה ולעשות שעשועי ומשחקי מילים, על נתניהו כן או לא.

גלית דיסטל אטבריאן: חבר'ה, אתם בממשלה; אתם מושלים כרגע; הציונות היא בידיים שלכם.

גלית דיסטל אטבריאן: אתם, שהעדפתם ללכת עם האחים המוסלמים, קואליציית הפריבילגיים עם האחים המוסלמים, רק לא לשבת עם הליכודניקים המסורתיים, הבזויים, הנלעגים, הברברים, הצ'חצ'חים או whatever, ההגדרה שלנו משתכללת כל הזמן.

גלית דיסטל אטבריאן: אתם בחרתם את מועצת השורא על פני הליכוד.

גלית דיסטל אטבריאן: לפחות אל תעמדו פה כשבה

גלית דיסטל אטבריאן: תיישבות הצעירה אין חשמל לחלוצים הנפלאים האלה.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל בנגב על כל קרוואן לא חוקי שעומד וחולש על שני דונם – ואם מישהו יעז להזיז את הקרוואן הזה, דמו בראשו – שמה יש חשמל.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל החלוציות החדשנית והצעירה של המפעל הציוני?

גלית דיסטל אטבריאן: קור בחורף, חום בקיץ – לא חשמל ולא כלום.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: אז בבקשה – אדוני יושב-ראש הכנסת, עוד משפט – שיפסיקו עם שעשועי המילים ומשחקי הלשון, כן נתניהו לא נתניהו.

גלית דיסטל אטבריאן: הציונות על הכתפיים שלכם, אתם לא בני שלוש - -

מיקי לוי: תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: - - תתחילו להתנהג בהתאם.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, תשתדלו לעמוד בזמנים, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, בבקשה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בדיון הזה על ההתיישבות, ההתיישבות הצעירה, ההתיישבות החדשה, אני חייב לספר על ביקור התנחומים שעשיתי אתמול במבשרת ציון, אצל משפחתו של יהודה דימנטמן זיכרונו לברכה.

ישראל כץ: באתי לנחם את משפחתו, את הוריו, את אחיו ואחיותיו, וגם לשמוע על פועלו ועל חייו הקצרים, ומה שהספיק לעשות ועל הדרך שהשאיר.

ישראל כץ: הוא למד בישיבת חומש עד לא מכבר, והוא נרצח בפאתי היישוב חומש, דווקא ביום שבו הוא החליט ללכת לישיבה, כי אשתו נסעה מהבית.

ישראל כץ: הוריו ביקשו ממני, ואשתו, דבר אחד.

ישראל כץ: הם אמרו לי: הצוואה שלו היא שלא לאפשר את הורדת ישיבת חומש ממקומה.

ישראל כץ: אם על רקע הרצח הזה, על רקע הרצח הנורא, שרוצחיו ומשלחיהם נלכדו – מקווה שיורשעו במלוא חומרת הדין, וחבל שאין באמת עונש מוות וחבל שאין צו גירוש למשפחות מחבלים, שהן תומכות ומזדהות, כמו ששמענו כאן את אימו של אחד הרוצחים.

ישראל כץ: אם זה יקרה זהו פרס לטרור.

ישראל כץ: פרס נורא לטרור, שבא בעצם להגיד: רצחתם?

ישראל כץ: אז עכשיו אנחנו נפנה את הישיבה.

ישראל כץ: לכן אני מצפה, אדוני היושב-ראש, מכל חלקי הבית הזה, לפחות מהמפלגות הציוניות כאן, לבוא ולומר בצורה ברורה: ישיבת חומש לא תפונה, והיא תישאר והיא תנציח את זכרו של יהודה, זיכרונו לברכה.

ישראל כץ: אני גם רואה את כל האמירות – ואם אנחנו מדברים על ההתיישבות, אני חייב לומר שעוד כשר התחבורה, אישרתי תוכנית מתאר רחבה ליהודה ושומרון, עם כבישים אסטרטגיים, אגב שהם לטובת כלל האוכלוסייה, בגלל הגודש שהולך וגובר שם.

ישראל כץ: הכפלת המנהרות לגוש עציון, אחרי שהרחבנו את בגין דרום ואת מחלף הרוזמרין.

ישראל כץ: מכפילים את המנהרות, ואישרתי כביש מחוסאן עד אלעזר באזור גוש עציון, אפרת, ועכשיו הממשלה החליטה להקפיא את ביצוע הכביש הזה, למרות שהושקעו כספים לא מעטים בביצוע הכביש.

ישראל כץ: ככה אנחנו נתקלים בעוד תופעות.

ישראל כץ: חייבים להמשיך ולאפשר – הרי כולם אומרים שהם בעד גוש עציון.

ישראל כץ: גוש עציון בריבונות ישראל – חייבים לאפשר להתיישבות להתפתח; חייבים להמשיך את הכבישים העוקפים; חייבים לאפשר את השלמת התשתיות, שהן עורק חיים לאזרחים ישראליים שגרים ביהודה ושומרון, וזכאים לכביש בטוח וכביש מחבר והגעה מהירה לכל חלקי העבודה.

ישראל כץ: אז גם עם הצוואה של יהודה, זיכרונו לברכה, השם ייקום דמו, וגם עם המסר – תאפשרו להמשיך את מה שעשינו, לאפשר למשפחות וילדים - -

מיקי לוי: תודה רבה.

ישראל כץ: - - לחיות גם בתוך ההתיישבות ביהודה ושומרון, כפי שנדרש ומתאפשר בכל חלקי הארץ.

ישראל כץ: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עמדו כאן כמה קוזקים נגזלים, והזילו דמעות תנין על מר גורלם של המתנחלים: אין חשמל, אין מים, מה לא.

עופר כסיף: על ההרס של מקורות המים, שרפת השדות, עקירת העצים, הפוגרומים שאותם אומללים מבצעים כנגד הפלסטינים – שום מילה.

עופר כסיף: שום מילה.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת עלילת דם.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת עלילת דם.

עופר כסיף: מיהם המתנחלים?

עופר כסיף: מיהם המתנחלים?

גלית דיסטל אטבריאן: אתה מכליל פה.

עופר כסיף: מי שאומר שאין להכליל טועה ומטעה.

עופר כסיף: כולם פולשים ושודדים; כולם גזלנים ופושעים; כולם קולוניאליסטים, שהשתלטו בדרכי רמייה ואלימות על אדמות לא להם.

עופר כסיף: כפי שאמר פה מעל בימה זו ידידי, חבר הכנסת לשעבר מוחמד ברכה, עוד ב-2009: ההתנחלויות הן שדה קוצים רעיל ודוקרני.

עופר כסיף: בתוך השדה הזה פורחות מאורות צפעים, המכונות במכבסת הכיבוש והאפרטהייד מאחזים, או התיישבות צעירה, בחסות ושיתוף פעולה של כוחות ממשלות הכיבוש.

עופר כסיף: האנשים האלה – אם הם ראויים בכלל לתואר אנשים – מפעילים אלימות שיטתית יום-יומית כנגד הפלסטינים, שאלו הן אדמותיהם.

עופר כסיף: הם הילידים.

עופר כסיף: הקשקושים ששמענו קודם על כך שכביכול העם היהודי הוא הראשון פה, הוא בעל הבית, אם זאת לא הייתה כל כך בורות או שקר מכוון – אני מניח שחלק מדברים מתוך בורות, חלק מתוך עיוורון, חלק מתוך מטרה מכוונת של הטעיה, ואולי חלק גם משלבים כמה מהדברים האלה ביחד.

עופר כסיף: אילו שטויות.

עופר כסיף: האלימות הזאת, יש לה מטרה אחת, והיא גירוש, טיהור אתני, כן.

עופר כסיף: מי שתומך בכיבוש ומי שתומך בהתנחלויות – שכולן בלתי חוקיות ונפשעות – תומך באפרטהייד ובטיהור אתני.

עופר כסיף: שיהיה ברור גם, האלימות הזאת מתועדת.

עופר כסיף: זה לא שמדברים עליה בתקשורת או פה, זה לא אומר שהיא לא קיימת.

עופר כסיף: לא תטאטאו את זה מתחת לשטיח.

עופר כסיף: יש תיעוד של מעשי השחתה, מה שמכונה במירכאות "תג מחיר".

עופר כסיף: נזק לרכוש, עברות אלימות, כאמור, על בסיס יום-יומי.

עופר כסיף: ומה זה בעצם מאורת הצפעים המכונה חומש?

עופר כסיף: כבר 42 שנים שישראל מונעת מתושבי הכפר בורקה להגיע באופן חופשי לאדמות הפרטיות שלהם, שעליהן נבנתה חומש הבלתי-חוקית.

עופר כסיף: בית המשפט העליון כינה את המצב בחומש: עולם הפוך.

מיקי לוי: משפט אחרון.

עופר כסיף: אני אסיים, ברשותך, בעוד שני משפטים, אדוני.

עופר כסיף: בית המשפט העליון כינה את חומש עולם הפוך.

עופר כסיף: למה עולם הפוך?

עופר כסיף: כי מצד אחד המתנחלים, שהם בלתי חוקיים, כנגד החוק הישראלי, דרך אגב - -

מיקי לוי: חבר הכנסת, בבקשה לסכם.

מיקי לוי: משפט.

עופר כסיף: אני מסכם.

עופר כסיף: - - נכנסים לשם ללא הפרעה, בניגוד לחוק.

עופר כסיף: לעומת זאת, דווקא הפלסטינים שהאדמות שלהם – מהם מונעים להיכנס לשם.

עופר כסיף: אותו הדבר – אני מסיים בכך – הקשקושים ששמענו פה לגבי הנושא של החשמל.

עופר כסיף: גם זה עולם הפוך.

עופר כסיף: היישובים והבתים של הערבים, שלא מחוברים לחשמל, זה של הילידים שהמדינה פלשה אליהם.

עופר כסיף: לא הם הקימו בתים לא חוקיים.

עופר כסיף: המדינה פלשה אליהם.

מיקי לוי: תודה.

עופר כסיף: והעולם הפוך הוא שההתנחלויות הן אלה שפלשו - -

מיקי לוי: תודה.

עופר כסיף: - - והן אלו שהקימו יישובים ובתים לא חוקיים.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, אתה דקה מעבר.

עופר כסיף: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

איתמר בן גביר: רק אצל הבדואים הבתים חוקיים - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס – איננו; חבר הכנסת אשר – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, בבקשה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי וחברות הכנסת, אלוף משנה עמר בר לב, מפקד סיירת מטכ"ל, השר לביטחון הפנים, צייץ על אלימות המתנחלים.

איימן עודה: אבל יש פה מישהו, חבר כנסת, שמערער על עמדת השר לביטחון הפנים.

איימן עודה: מי שכבש את ירושלים המערבית ב-48' היה יצחק רבין, את ירושלים המזרחית ב-67' – יצחק רבין.

איימן עודה: שר הביטחון המיתולוגי יצחק רבין אמר שהמתנחלים הם סרטן בגוף המדינה.

איימן עודה: אבל יש פה חבר כנסת שמערער על הדברים הללו, והוא לא פחות מראש רע"מ, מנסור עבאס.

איימן עודה: הוא ביקש לא להכליל.

איימן עודה: להבדיל מהאמנות הבין-לאומיות, שרואות במתנחלים ובהתנחלויות פגיעה בתהליך השלום, שעצם היותם שם זה דבר לא לגיטימי לפי כל האמנות הבין-לאומיות, יש פה רק חבר כנסת, יו"ר רע"מ, שמערער על ההחלטה הבין-לאומית הזו.

איימן עודה: אתמול הוא הרחיק לכת ואמר שמדינת ישראל, לא רק שהיא נולדה כמדינה יהודית, היא תישאר יהודית.

איתמר בן גביר: וואו וואו וואו וואו.

איימן עודה: היא תישאר יהודית.

איימן עודה: למה?

איימן עודה: לדעתו בגלל שהעם היהודי החליט כך.

איימן עודה: ומה אנחנו?

איימן עודה: אפס?

איימן עודה: אוויר?

איימן עודה: לא קיימים?

איימן עודה: לא מחליטים?

איימן עודה: לא מגיע לנו שוויון זכויות במולדת שלנו?

איימן עודה: הינה, זו עמדתי: ליהודים מגיעה הזכות להגדרה עצמית, חד וחלק.

איימן עודה: העם הערבי הפלסטיני הוא גם עם שמגיעה לו הזכות להגדרה עצמית.

איימן עודה: ואנחנו רואים שהפתרון הוא מדינה לצד מדינה ולא מדינה על חשבון מדינה או על חשבון עם אחר.

איימן עודה: ומדובר על הערבים הפלסטינים אזרחי המדינה, שהם ילידים מבני המקום הזה.

איימן עודה: בדרך כלל מהגר צריך לדרוש מבן המקום שוויון במולדת של בן המקום.

איימן עודה: אנחנו פה, בני המולדת הזו, נאבקים למען שוויון במולדת שלנו.

איימן עודה: אבל למנסור עבאס יש דעה אחרת, שיש עם עליון, מדינה לעם מסוים, והעם האחר יכול להיות נתין.

איימן עודה: רק לפני כמה חודשים הוא אמר: תן ליהודים להחליט בסוגיות הגדולות, כולל ראשות הממשלה, ואנחנו נעבוד עם כל ראש ממשלה.

איימן עודה: למה?

איימן עודה: מה?

איימן עודה: אתה נתין?

איימן עודה: אתה לא אזרח?

איימן עודה: אתה לא שואב את האזרחות שלך מהיותך בן המקום הזה, בן המולדת הזו?

איימן עודה: תזכור טוב מאוד, עמדות כמו העמדות שאני מציג חייבים לכבד, כי הן עמדות ערכיות ודמוקרטיות, שמכבדות את העם שלנו.

איימן עודה: אבל העמדה שלך – עוד יסחטו אותך כמו לימון ויזרקו אותך לתוך הפח.

איימן עודה: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין, בבקשה.

מיקי לוי: סדרן, סדרנים, להחליף, בבקשה, את הכיסוי ולנקות את הדוכן, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אתה צודק.

מיקי לוי: זה יעיל, אבל לפחות את הרוק של קודמך זה מונע.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, עד כמה יכול הלב להיות קשה כאבן ועד כמה יכולים החושים להיות קהים כאשר משתוללת בחוץ סערה, מזג אוויר קשה, ואנחנו כולנו נמצאים בבתים מחוממים עם מים חמים ועם חשמל, ויודעים, יודעים היטב, שילדים, בנים ובנות למשפחות חלוציות, שבמו ידיהם ורגליהם, ובקשיים אדירים, מיישבים את אדמת ארץ ישראל למען כולנו, למען ההווה שלנו, למען העתיד שלנו, בשם העבר שלנו הם מממשים את זכותנו על הארץ הזו, בשליחותנו שלנו – הם יושבים שם חסרי אונים, קופאים מקור, רועדים.

יריב לוין: ומה עושה ממשלת ישראל?

יריב לוין: מפקירה אותם לגורלם, ללא שום סיבה.

יריב לוין: משום שאין שום מניעה ואין שום סיבה שלא לקבל החלטה הומניטרית פשוטה, לגאול את הילדים האלה מסבלם ולחבר את יישובי ההתיישבות הצעירה למים ולחשמל.

יריב לוין: ומדוע אני אומר את זה?

יריב לוין: אני אומר את זה משום שכך אמרו אלה שיושבים היום בראש הממשלה ובמקומות שבהם ההחלטות צריכות להתקבל.

יריב לוין: השר אבידר, תראה, אמר נפתלי בנט בחודש פברואר, לא מזמן כל כך: "במדינת ישראל יש 25,000 תושבים ב-70 יישובים, אזרחים טובים ונורמטיביים של מדינת ישראל שהם סוג ב'".

יריב לוין: זה לא אני אומר, זה הוא אמר.

יריב לוין: "הדבר נובע מכך שההתיישבות הצעירה נחשבת סוג ב' ולא הוסדרה בלי שום סיבה".

יריב לוין: ומה אומר נפתלי בנט?

יריב לוין: "לכן, בישיבת הממשלה הראשונה" – את שומעת את זה, חברת הכנסת וסרמן לנדה?

יריב לוין: ראש הממשלה שלך "בישיבת הממשלה הראשונה אנחנו נעביר ונאשר את הסדרת ההתיישבות הצעירה, וזה יהיה תנאי לכל המפלגות בהקמת הממשלה".

יריב לוין: השר אבידר, נפתלי בנט דרש את זה מכם, מישראל ביתנו, כתנאי בהקמת הממשלה?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: רות וסרמן לנדה, זה נדרש מסיעת כחול לבן כתנאי להקמת הממשלה, על ידי נפתלי בנט?

יריב לוין: מה פתאום.

יריב לוין: חבר הכנסת ולדימיר בליאק, נפתלי בנט דרש את הדבר הזה מיש עתיד?

יריב לוין: בכלל לא.

יריב לוין: הרי אלה היו דברים ריקים; דברים שאין מאחוריהם כלום.

יריב לוין: לא עניינו אותו, ולא מעניינים, לא הילדים ולא המתיישבים, לא ההתיישבות וגם לא ארץ ישראל.

יריב לוין: מעניין את ראש הממשלה רק דבר אחד – להיבחר.

יריב לוין: לשבת כראש ממשלה בקולות שהוא לקח מאזרחים תמימים שהצביעו בעבורו, ולעשות בדיוק הפוך ממה שהוא הבטיח.

יריב לוין: משפט אחרון.

יריב לוין: אבל הוא לא לבד.

יריב לוין: אמר חבר מפלגתו ניר אורבך בחודש שעבר, כבר לא בפברואר: "אנחנו נעשה הכול כדי לעזור להם לפחות ברמה ההומניטרית של חיבור חשמל וחיבור מים.

יריב לוין: אנחנו על זה".

יריב לוין: הוא כל כך על זה שאפילו באולם כאן הוא לא טורח לשבת.

יריב לוין: ואומר השר אלקין, שר השיכון: "מדובר באנשים שהתיישבו היכן שהתיישבו בעידוד מדינת ישראל.

יריב לוין: יש החלטת ממשלה מוכנה", אתם שומעים?

יריב לוין: "צריך רק לאשר ולהביא פתרון לאזרחים ישראלים, שהם מלח הארץ, על מנת שהם יוכלו לחיות חיים נורמליים".

יריב לוין: ממשלת ישראל, הגיע הזמן לא לשבת כאן באולם המחומם.

יריב לוין: הגיע הזמן לדאוג לילדים האלה.

יריב לוין: תעשו את מה שהתחייבתם לעשות עכשיו ומייד.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כנסת נכבדה, אי-אפשר שלא לפתוח את הדברים שלי באירוע חמור שהתרחש אתמול כאשר שני בריונים איימו על החיים שלי, ביקשו לפגוע בי, אמרו לי: אנחנו נרצח אותך, אנחנו נהרוג אותך.

איתמר בן גביר: ברוך השם שהאירוע הסתיים כפי שהסתיים רק בזכות זה שהוצאתי את הנשק, והם נרתעו קצת.

איתמר בן גביר: אבל אדוני היושב-ראש, מי ששתק כשאיימן עודה תקף אותי, מי שראה את התמונות וזלזל, מי שמעכב חקירה של איימן עודה במשך חודשים, מי שלא מסביר מדוע המינימום של המינימום של המינימום של תיק חקירה הוא שיבוא ושיסביר למה הוא תקף אותי, שלא יתפלא שמה שקורה בסופו של יום הוא שתוקפים אותי בחניון חשוך בתל אביב.

איתמר בן גביר: ואני הייתי מצפה מכל אותם אלה בקואליציה – שאנחנו שמענו אותם לא פעם ולא פעמיים כשחברת הכנסת סילמן דיברה על איומים על החיים שלה וכשכל מיני חברי כנסת מהקואליציה מדברים – שיבוא ויגנו, שיבואו ויגידו: די לאלימות, ובמקרה שלהם – גם די לצביעות.

איתמר בן גביר: עכשיו, אם אנחנו מדברים על צביעות, אדוני היושב-ראש, זה מקשר אותי קשר ברור לנושא שאנחנו מדברים עליו, נושא ההסדרה של ההתיישבות הצעירה.

איתמר בן גביר: מצד אחד חלוצים, גיבורי ישראל, שנמצאים שם בימים הקרים, בימים החמים, והכול בשבילנו, בשביל עם ישראל; מצד אחד אותם גיבורים שעושים שליחות; ומצד שני, ויש צד שני, אותה קואליציה הופכת את העולם כדי להסדיר אלפי בתים לא חוקיים בנגב, אותה קואליציה הופכת את העולם כדי להעביר חוק חשמל, אותה קואליציה הופכת את העולם כדי לבוא ולהגיד לאותם – חלקם, אני לא מכליל את כל האוכלוסייה הבדואית, חלילה וחס, אבל אלה שהם פורעי חוק מתוכם – לתת להם גיבוי מלא.

איתמר בן גביר: אני שואל: איך אתם מסוגלים?

איתמר בן גביר: איך אתם מסוגלים לאותם פורעי חוק לדאוג לחשמל, לבתים, להתיישבות, ואת האחים שלכם, החלוצים, גיבורי ישראל, הציונים האמיתיים, אותם להפקיר?

איתמר בן גביר: תתביישו לכם.

איתמר בן גביר: תתביישו לכם.

איתמר בן גביר: תתביישו לכם.

סמי אבו שחאדה: - - - הבריונים, שמסתובבים עם נשק - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

איתמר בן גביר: מה המחבל הזה עושה פה?

איתמר בן גביר: מה המחבל הזה עושה פה?

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר.

איתמר בן גביר: מה המחבל הזה עושה פה?

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, תרד.

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, שב, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

איתמר בן גביר: לסוריה, לסוריה בטיסה אחת.

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: שב.

איתמר בן גביר: בטיסה אחת לסוריה.

מיקי לוי: ראיתי גם שאתה - - - חבר הכנסת בן גביר, אני לא רוצה להוציא את שניכם.

מיקי לוי: תהיו בשקט, בבקשה.

איתמר בן גביר: בטיסה לסוריה.

איתמר בן גביר: תוציא אותו לסוריה.

איתמר בן גביר: לסוריה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סופר – איננו; חברת הכנסת - - -

איתמר בן גביר: ראית - - -

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק, בבקשה.

איתמר בן גביר: לסוריה תשלח אותו.

קרן ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעיניי זה חמור מאוד שיושב פה חבר כנסת וצועק על חבר כנסת אחר, וכל זה על אירוע שקרה אתמול, אירוע אלים, שבו ניסו לפגוע בחבר כנסת.

קרן ברק: וזה רק סיפור מתמשך על זה שבפעם הקודמת חבר הכנסת בן גביר רצה להגיע לבית חולים וחבר הכנסת אחר הרביץ לו.

קרן ברק: ומאז לא קרה כלום.

קרן ברק: עכשיו, כשאתה לא עוצר את הדברים האלה בזמן, זה הולך ומידרדר.

סמי אבו שחאדה: - - - הרי כל העולם - - -

קרן ברק: מותר לחבר הכנסת ללכת לבית חולים - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה.

קרן ברק: - - לבקר את מי שהוא רוצה, ואף אחד לא ירים עליו יד, בטח לא חבר כנסת אחר.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, קריאה ראשונה.

קרן ברק: זה מה שהיה אז.

קרן ברק: ואתמול זה רק ההמשך.

קרן ברק: בגלל שזה לא טופל אז, אז אתמול זה היה ההמשך של האירוע הקודם, אירוע מתגלגל.

קרן ברק: ואתה אמור לגנות את זה, אמור לגנות את זה.

סמי אבו שחאדה: אני מגנה - - -

קרן ברק: לא ייתנו לחבר הכנסת – זה הכבוד של כולנו פה.

קרן ברק: אבל מה לעשות, מעמדם של חברי הכנסת הולך ומידרדר בכנסת הנוכחית.

סמי אבו שחאדה: - - -

קרן ברק: אף אחד לא חושב עלינו.

סמי אבו שחאדה: חבל שאת - - -

קרן ברק: ועכשיו על נושא התיישבות הצעירה.

סמי אבו שחאדה: חבל שאת - - -

קרן ברק: אנחנו במדינת ישראל - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה.

קרן ברק: - - יושבים.

קרן ברק: התיישבות זה החלוצים של פעם.

קרן ברק: הם שומרים עלינו.

קרן ברק: אם הם לא ישבו שם, לא תהיה לנו מדינה.

קרן ברק: ואם הם יושבים שם, בזכותם אנחנו יושבים כאן.

קרן ברק: בחיים הם לא יזוזו משם.

קרן ברק: אבל מה קורה?

קרן ברק: נולדים ילדים, הם צריכים טיפולים רפואיים, כמו כל בן אדם אחר.

קרן ברק: כל אבירי זכויות האדם ואבירי הזכויות – כל מי שחושבים על בני אדם, פתאום לא אכפת להם מילדים, לא אכפת להם מקשישים.

קרן ברק: אז לנו אכפת.

קרן ברק: ואני לא מצליחה להבין איך במדינה שלנו נעצרת ככה ההתיישבות.

קרן ברק: ואני לא מבינה איך במדינה שלנו – פעם, בכנסת הקודמת, כשהיו פה אוהלי מחאה של ההתיישבות הצעירה, ואנחנו באנו והיינו איתם, וכמעט הגענו להסדר, באו בממשלה ואמרו: אם אתם רוצים להסדיר את ההתיישבות הצעירה, תסדירו גם כמה יישובים בדואיים.

קרן ברק: ועכשיו קורה ההפך.

קרן ברק: מסדירים יישובים בדואיים, מיכל, ולא מסדירים את ההתיישבות הצעירה.

קרן ברק: אבל את מכירה את היישובים האלה.

קרן ברק: את ביקרת שם.

קרן ברק: את יודעת מי האנשים.

קרן ברק: את מכירה אותם כמוני אחד-אחד.

מיכל שיר סגמן: את ביקרת שם?

קרן ברק: אני מבקרת שם כל הזמן, כן.

קרן ברק: וגם את.

קרן ברק: ואת מכירה את בני האדם, את מכירה את הילדים.

קרן ברק: כמו שלך יש ילדים שצריכים גני ילדים, גם הם צריכים.

קרן ברק: אז אני לא מצליחה להבין איפה אתם.

קרן ברק: העם בחר ימין.

קרן ברק: רוב העם בחר ימין.

קרן ברק: לא ייתכן שהממשלה הזאת נלקחה שבי על ידי הקצוות השמאליים שלה, כשהעם לא בחר בקצוות השמאליים.

קרן ברק: העם בחר ימין.

מיקי לוי: תודה רבה.

קרן ברק: אני מבקשת לקבל את ההצעה.

קרן ברק: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני – איננו; חבר הכנסת ארבל; חבר הכנסת ליצמן; חבר הכנסת מקלב; חבר הכנסת כהן, אלי כהן; חבר הכנסת סמוטריץ'; חברת הכנסת רגב.

בצלאל סמוטריץ': אני פה.

מיקי לוי: סליחה.

מיקי לוי: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': מה חשבת?

בצלאל סמוטריץ': שאני אוותר, אדוני היושב-ראש?

מיקי לוי: אני לא יודע.

מיקי לוי: חיפשתיך במקום מושבך.

בצלאל סמוטריץ': אני הייתי בטלפון.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אי-אפשר שלא להסתכל על היער, על המכלול.

בצלאל סמוטריץ': והמכלול הוא שהולכים לחבר עשרות אלפי מבנים – ראינו פה שווליד טאהא הצביע היום עם הקואליציה אחרי אותה פגישת תיווך של הסנדק ליברמן; כנראה אילת שקד התקפלה, והוא קיבל את כל מבוקשו, אז הולכים לחבר לחשמל עשרות אלפי מבנים לא חוקיים שבנו הערבים לאורך השנים בהתרסה ובעבריינות.

בצלאל סמוטריץ': זו בעצם הסדרה.

בצלאל סמוטריץ': ברגע שיש חשמל, אין לאף אחד שום אינטרס – דיברנו על זה כבר פה יותר מפעם אחת – לקדם את הליכי ההסדרה.

בצלאל סמוטריץ': הולכים לחבר מבנים שיש נגדם צווים שיפוטיים חלוטים להריסה; המחזיקים היו עבריינים וצפצפו על פסק הדין במשך שנתיים, ועכשיו הם יקבלו פרס: אוטוסטרדה לחיבור חשמל.

בצלאל סמוטריץ': מסדירים יישובים של הבדואים בנגב.

בצלאל סמוטריץ': עושים רה-ארגון ברשות הבדואים.

בצלאל סמוטריץ': מאשרים, השבוע ממש, במועצת התכנון העליונה ביהודה ושומרון, אלפי מבנים לא חוקיים בתוכניות שהרשות הפלסטינית הגישה כחלק מאותה תוכנית פיאד שלהם להשתלט על המרחבים הפתוחים, לייצר רצפים ולהקים מדינה פלסטינית דה פקטו, באופן חד-צדדי, תוך עקיפת הצורך במשא ומתן עם מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו התבשרנו שמתגבש איזה מסמך מדיניות מקל ביחס לכל מה שנוגע לאכיפת דיני התכנון והבנייה במגזר הערבי.

בצלאל סמוטריץ': אבל היהודים – גיבורים, חלוצים, מלח הארץ, בוגרי צבא, קצינים, אנשים שמפרנסים ומתפרנסים ונושאים בעול, שווי חובות לחלוטין, ועוד יותר מזה – הם ימשיכו לעבור את החורף הזה בקור, כי אין חשמל, ואין אספקת מים סדירה, ואין כבישים ושבילים, ובתי ספר וגנים, ומתנ"סים; כי אותם אסור להסדיר, כי עבאס לא מרשה, ומרצ לא מרשה, ומרב מיכאלי לא מרשה, ויאיר לפיד לא מרשה, ובני גנץ, שהפך עכשיו לאדון המתנחלים.

בצלאל סמוטריץ': את הישיבה בחומש – 15 שנה אנשים נאחזים במסירות, בתנאים לא תנאים, בקיץ, בחורף, בסתיו, באביב, במסירות נפש גדולה, באחריות גדולה – אתם עכשיו הולכים לתת על מגש של כסף למרצחים של יהודה דימנטמן, השם ייקום דמו, לקבל את מבוקשם ולמחוק את הישיבה טוטלית.

בצלאל סמוטריץ': הקמתם צוות מיוחד בפרקליטות לאכיפת חוק ההתנתקות.

בצלאל סמוטריץ': האם זה עושה למישהו כאן דז'ה-וו לתשס"ה, שנת הגירוש מגוש קטיף?

בצלאל סמוטריץ': צוותים מיוחדים לאכיפת החוק על מתנחלים.

בצלאל סמוטריץ': מתחילים כבר להרים שם מתקנים לקליטת פלוגת מג"ב, לא שחס וחלילה תאבטח את הישיבה, אלא שתוודא שחס וחלילה יהודים לא חוזרים לשם.

בצלאל סמוטריץ': אז את הערבים בכל רחבי הארץ, בנגב, בגליל, במשולש, ביהודה ושומרון, אתם מסדירים ומעבים ומתכננים.

בצלאל סמוטריץ': אילת שקד, אדוני היושב-ראש, מובילה עכשיו עשרות אלפי יחידות דיור חדשות בלב הגליל – אני ממש מסיים – ואת היהודים אתם מפקירים.

בצלאל סמוטריץ': זאת ממשלה לא יהודית ולא ציונית.

בצלאל סמוטריץ': אלי אבידר, הייתה לך בעיה עם ביבי, אתה לא איש שמאל - -

מיקי לוי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': - - איך אתה נותן לדבר הזה יד.

בצלאל סמוטריץ': תתביישו לכם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, בבקשה.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בואו ואספר לכם על מעשה בכיפה צבועה.

מירי רגב: היה היה יהודי גאה שרצה ליישב את ארצו, יהודה שמו.

מירי רגב: יהודה הגיע ממשפחה בת 12 שבטים, כשכל שבט פועל לטובת עמו, לטובת מולדתו, בנתינה.

מירי רגב: האחד בשירות בצבא ההגנה לישראל, השנייה בשירות לאומי, השלישי בבית חולים, וכך הלאה.

מירי רגב: אבל אבוי לו, ליהודה, זאב חיכה לו במעלה הדרך לחומש, זאב רשע וחסר רחמים, שרצח את יהודה, השם ייקום דמו.

מירי רגב: אותו זאב לא חשש – הוא הרגיש משב רוח גבי, רוח גבית של 53 מיליארד שקלים, רוח גבית להילחם באלימות המתנחלים, רוח גבית להכשיר בנייה בלתי חוקית וזרם חשמל מתנה מאילת הדו-פרצופית.

מירי רגב: אלו אנשי הכיפות הצבועות, אשר שנים שיקרו ליהודה ולעוד רבים נוספים.

מירי רגב: אמרו שהם אוהבי הארץ ומיישביה, התגאו בעברם כלוחמים.

מירי רגב: חובשי הכיפות הצבועות כבר מזמן לא אמינים; הם שכחו מאין באו, ובוודאי לאן הם הולכים.

מירי רגב: פעם חובשי הכיפות הצבועות היו שייכים לכיפות הסרוגות, לאנשים טובים, אוהבי הארץ, התורה והעם, אבל אז הם החליטו להשאיר את הערכים הללו מאחור, ולטובת השלטון, החליפו כיפה, החליפו אידיאולוגיה ורצו אצו לשחק את משחקי הכס – ראש הממשלה בנט, שרת הפנים שקד, שר הדתות כהנא, יו"ר ועדת הכנסת אורבך ויושבת-ראש הקואליציה סילמן.

מירי רגב: הם השתמשו בכיפה כדי לשמור על הכיסא.

מירי רגב: השתמשו באמון אנשי הכיפות הסרוגות כדי לשרת את הזאב.

מירי רגב: הם אטמו את אוזניהם מלשמוע את זעקת משפחתו של יהודה, הזעקה שמהדהדת את משאלתו האחת של הצדיק יהודה, להמשיך ללמוד תורה, ליישב את הארץ ולהפיח חיים ביישוב חומש.

מירי רגב: ומה עושים חובשי הכיפות הצבועות?

מירי רגב: חוסמים את הדרך ליישוב כשיהודה בדרכו האחרונה לבית ההלוויות, סוגרים את הישיבה ועוצרים את ראש הישיבה כשהמשפחה עודנה יושבת שבעה.

מירי רגב: אבל לא יעזור לכם, אנשי הכיפות הצבועות, כפי שהבטחתי והבטחנו למשפחתו הצנועה והאצילית של יהודה, אנחנו לא מפחדים מהזאב, ונמשיך ללכת בדרכו של יהודה, ללמוד תורה, ליישב את הארץ, לחזק ולהתחזק בה.

מירי רגב: בעזרת השם, נעשה ונצליח.

מיקי לוי: תודה רבה על העמידה בזמן.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: אדוני היושב-ראש, ידידי השר אלי אבידר, אתמול כולנו ראינו – הייתה תוכנית מאוד נחמדה, חצי שנה לכהונת הממשלה.

קטי קטרין שטרית: ובתוכנית הראו את החבורה, החבורה שהתגבשה סביב ניר אורבך, ושאלו אותו את השאלה: מה עם ההתיישבות הצעירה?

קטי קטרין שטרית: הוא אמר: לא, ההתיישבות הצעירה זו בעיה.

קטי קטרין שטרית: למה זה בעיה?

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, סמוך לבחירות ערך נפתלי בנט בשדה בועז, שם את כל החבורה של ימינה, ושם הוא עמד ואמר: ביום הראשון שלי כראש ממשלה אני חותם על אישור.

קטי קטרין שטרית: לא אני שוקל, אני בודק – אני חותם על אישור מלא להתיישבות היהודית הצעירה ביהודה ושומרון.

קטי קטרין שטרית: זה אפשרי, הוא אומר.

קטי קטרין שטרית: תאמינו לי, זה אפשרי.

קטי קטרין שטרית: הגדילה ועשתה גם אילת שקד: ימינה מתחייבת – היא ניבאה שהיא לא תהיה בממשלת ימין על מלא, אז היא אומרת – ימינה מתחייבת שהסדרת ההתיישבות הצעירה תעמוד בראש סדר העדיפויות בכל ממשלה שתקום.

קטי קטרין שטרית: היא כבר ידעה – מה שאנחנו לא ידענו – היא כבר ידעה שהיא תהיה בממשלת שמאל, והיא התחייבה.

קטי קטרין שטרית: גם מתן כהנא:

קטי קטרין שטרית: תודה לאנשי ההתיישבות הצעירה על ההקרבה בשם כולנו.

קטי קטרין שטרית: ממשלת ישראל צריכה להסדיר את ההתיישבות הצעירה.

קטי קטרין שטרית: אין לי צל של ספק שלפחות מנדט או שניים קיבלה ימינה מאנשי ההתיישבות הצעירה.

קטי קטרין שטרית: הבוחרים בהם אולי לא התאכזבו שהם לא ממש מימשו את ההבטחה שלהם ביום הראשון, אבל הם כן התאכזבו שהימים היו לשבועות, והשבועות הפכו לחודשים, ובעצם הם גילו שהמפלגה הזאת שיקרה להם.

קטי קטרין שטרית: הציבור שנמצא בהתיישבות הצעירה מרגיש אכזבה, כי זה הציבור ששלח את שקד ובנט ואורבך ושאר חברי המפלגה לכנסת.

קטי קטרין שטרית: בימים שבהם אנחנו מצביעים נגד ההחלטה להסדיר את ההתיישבות הצעירה, אתם מקדמים את חוק החשמל, שתכליתו להלבין 70,000 בתים שנבנו באופן פריטטי.

קטי קטרין שטרית: לשם הממשלה והמדינה לא שלחה אותם – הם פשוט קמו והתיישבו; אותם מכשירים היום בניגוד לחוקי התכנון והבנייה.

קטי קטרין שטרית: לפחות תעשו הצגה שאכפת לכם, תעשו תנאי העברה, תנסו לנסות לפחות לומר לציבור – לתת לו איזה תקווה.

קטי קטרין שטרית: אני מצדיעה לנציגים הערבים, שבאמת מביאים הישג אחרי הישג.

קטי קטרין שטרית: אין בכלל מה להשוות.

קטי קטרין שטרית: הם הבטיחו – הם קיימו.

קטי קטרין שטרית: אבל נציגי ימינה הבטיחו ולא קיימו.

קטי קטרין שטרית: ואני רואה את השטחים הרבים שניתנים להתיישבות הבדואית, ולעומת זאת ההתיישבות הצעירה, שנמצאת כיום ללא חשמל, ללא תשתיות, ללא תשתיות כביש, אין כביש גישה.

קטי קטרין שטרית: אחד מהיישובים האלה, שאימצתי, זה היישוב הר חמד.

קטי קטרין שטרית: הר חמד זה יישוב שאין לו כביש גישה.

קטי קטרין שטרית: יש בתים, יש הכול שם, אבל אין גישה.

קטי קטרין שטרית: לכן אני חושבת – ואני מצדיעה לכם, חברי ההתיישבות הצעירה, שאתם נכס אסטרטגי למדינת ישראל ולמען ביטחונה, ואני קוראת לחברי הממשלה, שמכנים את עצמם "ימין", לדאוג להם בדיוק כפי שהם דואגים לבדואי.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גמליאל, בבקשה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כבוד מזכירת הכנסת, חברות וחברי הכנסת, כשאנחנו נאבקים בממשלה הנוכחית, אסור לנו לשכוח את העקרונות ואת המהות של המאבק שלנו, המאבק על ארץ ישראל.

גילה גמליאל: השורשים שלנו נטועים כאן, באדמת אבותינו ואמותינו.

גילה גמליאל: הצידוק התנ"כי וההיסטורי לקיומנו כאן חל, קודם כול, ביהודה ושומרון.

גילה גמליאל: הממשלה הנוכחית, לצערנו, מובילה לתהליכים מסוכנים להתיישבות ולשליטה שלנו ביהודה ושומרון.

גילה גמליאל: רק בשבוע שעבר השתתפתי בדיון מיוחד בנושא ניסיונות הפלסטינים לשלוט שליטה אסטרטגית בחלקים נרחבים ביו"ש.

גילה גמליאל: הקמת טרסות ופריצה וסלילה של דרכים חדשות הן רק חלק קטן מאותו רצון לקבל ריבונות תודעתית בשטחים הללו.

גילה גמליאל: אנחנו צריכים לזכור שהמדיניות של ממשלת ישראל מתכתבת עם המדיניות של ההנהגה הפלסטינית.

גילה גמליאל: ההאטה שאנחנו מזהים עלולה להיות רק ההתחלה של מהלכים הרבה יותר מסוכנים, שעלולים להזיק להתיישבות היהודית בארץ ישראל.

גילה גמליאל: אסור לנו לאפשר האטה, הקפאה או עצירה של הבנייה ביהודה ושומרון.

גילה גמליאל: מהלך שכזה מהווה פגיעה ממשית בציונות, פגיעה ממשית בכל מה שאנחנו, אנשי המחנה הלאומי, מאמינים בו.

גילה גמליאל: ומה בנוגע להתיישבות הצעירה?

גילה גמליאל: הרי רק אתמול בלילה התקיימו שיחות ארוכות על חוק החשמל, שצריך להעניק אור לעשרות אלפי בתים ערביים.

גילה גמליאל: אוקיי.

גילה גמליאל: ומה בנוגע להתיישבות הצעירה?

גילה גמליאל: אתם באמת חושבים שאפשר לעשות תמיד איפה ואיפה?

גילה גמליאל: ממשלת ישראל מוכרחה לספק תשתיות בסיסיות של חשמל, מים, ביטחון לכל אזרחי מדינת ישראל באשר הם, וקל וחומר כאן, כשמדובר באפליה כזו בוטה.

גילה גמליאל: לאנשי ההתיישבות הצעירה מגיע לחיות כמו כל אזרח במדינת ישראל – בתנאים הולמים ובכבוד.

גילה גמליאל: מדינת ישראל צריכה לחזק את החלוצים של ימינו, לטפח אותם ולא להפקיר אותם.

גילה גמליאל: חיזוק ההתיישבות הוא חיזוק הציונות.

גילה גמליאל: חיזוק ההתיישבות הצעירה הוא חיזוק החלוצים של ימינו.

גילה גמליאל: אנו, חברי וחברות הכנסת של המחנה הלאומי, כאן על מנת להשמיע את הקול של אותם מתיישבות ומתיישבים שעושים ציונות ברגליים – וביחד ננצח.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת רון כץ.

מיקי לוי: בבקשה.

רון כץ: תודה, אדוני.

רון כץ: יו"ר הכנסת, כנסת נכבדה, אנחנו נמצאים פה ושומעים שעות על כמה האופוזיציה דואגת למדינה ולשלומות המדינה ולחברה הישראלית, וכאילו שוכחים שלפני שבוע יושב-ראש האופוזיציה, כמו אחרון מתנגדי מדינת ישראל, תוקף את מדינת ישראל באנגלית.

רון כץ: ואני עומד פה, ואני אומר – הבית הזה לא דיבר על זה מספיק.

רון כץ: לא יכול לקרות מצב שמישהו שנבחר ונמצא בבית הזה יתקוף בתקשורת הבין-לאומית את מדינת ישראל - -

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: - - - חבר קואליציה הולך לטובתו אתה מדבר?

רון כץ: - - במשפטים שאומרים שבמידה שנמשיך עם זה, החטא לדמוקרטיה גם ימשיך למדינות דומות לנו.

רון כץ: תגידו, אנחנו השתגענו?

אוריאל בוסו: חברי קואליציה הולכים לתומכי טרור, זה בסדר?

רון כץ: למי אנחנו נותנים כלים?

רון כץ: למי אתם נותנים כלים?

מאי גולן: לעמר בר לב - - - אתה מדבר על - - -

קריאות: - - -

רון כץ: אני, בתפקיד הקודם שלי, הייתי ראש מדור קשרי החוץ בפרקליטות הצבאית.

רון כץ: העבודה שלי הייתה לשמור על מדינת ישראל מפני כל מיני פשעי מלחמה, ומפני הדה לגיטימציה שעושים למדינת ישראל.

רון כץ: אתם יודעים מה היו הכלים שלהם?

אוריאל בוסו: - - -

רון כץ: הם לקחו כל מיני משפטים של בכירים ישראלים והשתמשו בהם בכל העולם.

רון כץ: היינו רואים אותם בשלטים, בטענות, בכתבי דין.

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: היושב-ראש שלך עשה אותו דבר באנגלית.

רון כץ: תארו לכם מה יעשו עם דברים שאמר ראש ממשלה לשעבר בתקשורת בין-לאומית בשפה האנגלית.

רון כץ: זה הזמן לעצור – כל החברים שיושבים פה, בצד הזה, ולומר לחסר האחריות הזה: הגיע הזמן לעצור, עד כאן.

רון כץ: לא תוקפים את מדינת ישראל בחוץ.

רון כץ: אפשר לעשות הכול בפנים, אפשר לדבר על זה, אפשר לעשות הכול בבית הזה, אבל אין שום סיבה בעולם לתקוף את הדמוקרטיה היחידה במזרח התיכון בתקשורת בין-לאומית.

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: - - - מכרתם את המדינה.

רון כץ: אנחנו הצלנו את הדמוקרטיה.

רון כץ: העובדה שאתם מתנהגים כך, העובדה שזה מה שהוא בחר לעשות – רק מראה לעם ישראל כמה הצלנו את מדינת ישראל.

מאי גולן: - - - מה אתה אומר על זה?

מאי גולן: מה מחלקת ההסברה שלך הייתה אומרת - - -

רון כץ: ואתם, אני סומך על כל מי שיושב פה.

רון כץ: יש פה אנשים אחראיים, ואנשים נחושים.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, חברת הכנסת שטרית, תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: נא להמשיך.

רון כץ: לא.

רון כץ: אני מצפה מכם - -

קטי קטרין שטרית: לא.

קטי קטרין שטרית: אני מצפה ממך - - -

רון כץ: - - מנבחרי ציבור אמיתיים, שאכפת להם ממדינת ישראל, לומר לו: עד כאן.

רון כץ: עד כאן.

רון כץ: כי את מה שהוא אומר ואת הסרטונים האלה אתם כולכם תראו בכול העולם.

רון כץ: וכשבפעם הבאה יתקפו את מדינת ישראל עם הדברים הללו, אל תתפלאו ואל תגידו: לא ידענו, כי יש לכם זמן לגנות את זה.

קריאות: - - -

מאי גולן: מי שמדבר על אלימות מתנחלים שלא יתפלא - - -

רון כץ: ואני מצפה שלפחות אחד מכם יבוא ויגיד: הוא הגזים, זו הייתה טעות - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

רון כץ: - - זה דבר שלא צריך להיעשות.

רון כץ: ואתם כולכם צריכים לגנות את זה.

רון כץ: יושב פה ניר ברקת, שמקיים נסיעות מדיניות, כל שני וחמישי מגיע לארצות הברית; יושבים פה שרים לשעבר; יושבים פה נבחרי ציבור אמיתיים.

רון כץ: תגידו, לא אכפת לכם?

רון כץ: לא אכפת לכם - -

מיקי לוי: משפט לסיום.

רון כץ: - - כשראש ממשלה לשעבר תוקף את מדינת ישראל בעולם?

רון כץ: תתביישו לכם.

רון כץ: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מיכל שיר, בבקשה.

מאי גולן: מה המחלקה שלך הייתה אומרת על אלימות מתנחלים של עמר בר לב?

מאי גולן: אני רוצה לדעת.

רון כץ: בכול אפשר לטפל, אבל לא בחו"ל ולא בתקשורת בין-לאומית.

מאי גולן: זו הסברה טובה למדינת ישראל?

מאי גולן: זה אולי מה שגורם לדקירות יהודים?

רון כץ: בכול אפשר לטפל פה.

רון כץ: הוא לא עשה את זה בארצות-הברית ב-CNN.

מאי גולן: - - - אם זה בעברית, זה בסדר.

מאי גולן: זה לא נותן רוח גבית לטרור.

רון כץ: את יודעת, מאי, אני אראה לך לאיפה הסרטון הזה יגיע.

רון כץ: אני אראה לך.

מאי גולן: - - - איזה שטויות.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, שב, בבקשה.

מיקי לוי: שב.

מיקי לוי: חברת הכנסת שיר, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל שיר סגמן: חבריי חברי הכנסת, הינה אנקדוטה קטנה שאולי לא ידעתם עליי.

מיכל שיר סגמן: אני התחלתי את הפעילות הפוליטית שלי בגיל 14 בליכוד.

מיכל שיר סגמן: הייתי ממקימי ההתיישבות מעלה ישראל בשומרון.

מיכל שיר סגמן: בערך כל שבת שנייה, ובאמצע השבוע, עוד בתור ילדה הייתי תופסת טרמפים לחברון כדי לוודא שאף אחד לא מפנה אותה.

מיכל שיר סגמן: ובתמימותי בקדנציה הראשונה שלי, עוד כחברת כנסת בליכוד, נסעתי לח'אן אל-אחמר כדי לחזק, כדי לבדוק למה לא מפנים.

מיכל שיר סגמן: העליתי פוסט לפייסבוק.

מיכל שיר סגמן: אתה יודע מה קרה, אדוני היושב-ראש?

מיכל שיר סגמן: עליהום כזה: את מאגפת את נתניהו מימין, איך את לא מתביישת?

מיכל שיר סגמן: את סוס טרויאני בליכוד שאת מאגפת את נתניהו מימין.

מיכל שיר סגמן: נסעתי להתיישבות הצעירה – ויש פה חברים שיודעים שגם הובלתי, הובלתי את המאבק על ההתיישבות הצעירה – אמרו לי שוב: את מאגפת את נתניהו מימין.

מיכל שיר סגמן: נסעתי לסיור של הסכמי טראמפ, ואז חשכו עיניי, אדוני היושב-ראש, כי ראיתי את הוויתורים על אתרי המורשת של העם היהודי, אזורים אסטרטגיים, שנתניהו היה מוכן לוותר עליהם, שלא נתחיל לדבר אפילו על ההתנתקות ועל הסכמי וואי.

מיכל שיר סגמן: בשלטון הליכוד היו מאוגפים מימין; היום הם מאוגפים משמאל.

מיכל שיר סגמן: ראית פעם מפלגה מאוגפת?

מיכל שיר סגמן: מאוגפים מימין, מאוגפים משמאל – כל היום הם רק מאוגפים.

מיכל שיר סגמן: זה מה שהם עושים – בוכים ומאוגפים.

מיכל שיר סגמן: בחיי, אתם או עיוורים או שקרנים, כי אין פה אמצע.

מיכל שיר סגמן: אתם יודעים למה הממשלה הזאת קמה באמת?

מיכל שיר סגמן: כי פילגתם, השחתם וחירבתם את העם ואת המדינה.

מיכל שיר סגמן: במשפט השלמה הזה אתם, האופוזיציה, הפסדתם, ובפרט הליכוד.

מיכל שיר סגמן: ימין של כלום, ימין של דיבורים.

מיכל שיר סגמן: למה נתניהו לא עולה לדבר בדיון הכל-כך חשוב הזה?

מיכל שיר סגמן: איפה הוא?

מיכל שיר סגמן: הוא מוכר קרח לאסקימוסים, כי איכשהו הוא הצליח לשכנע את בן גביר, אחרי שהוא מכר לו את הבית, שהוא ימין על מלא.

מיכל שיר סגמן: ובאשר להתיישבות הצעירה: כן, צריך להסדיר, הנושא חשוב, וחשוב מאוד להעלות אותו.

מיכל שיר סגמן: אני שמחה, חברת הכנסת סטרוק, שהעלית אותו.

מיכל שיר סגמן: חשוב לדאוג שם לכל אדם, לכל ילד ולכל ילדה שחיים שם.

מיכל שיר סגמן: אבל הצעה לסדר-היום בנושא הזה, אחרי 12 שנים של שלטון, של ימין על מלא, היא הטרלה בלבד, והיא לא הפתרון.

מיכל שיר סגמן: ואם יש דבר שמצער אותי, מצער אותי, זה שהאנשים הטובים שם, החלוצים שיושבים שם, נאלצים לשבת בבית ולצפות בקרקס הזה.

מיכל שיר סגמן: זה לא ראוי.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן.

מיקי לוי: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, האמת היא – אדוני היושב-ראש – שאני צפיתי, ישבתי שם והקשבתי לשני חבריי שדיברו לפניי, וקצת צרם לי באופן אישי.

דסטה גדי יברקן: לדעתי, רוב הכנסת – אולי אני אהיה צנוע, 50% מחברי הכנסת הם חברי כנסת חדשים כמוני.

דסטה גדי יברקן: אני בממוצע – ארבע בחירות שהיינו בהן, אני בין החדשים שהייתי פה.

דסטה גדי יברקן: אבל גם צניעות, ענווה, של חברי כנסת צעירים שנכנסים למשכן, לא יזיקו לאף אחד.

דסטה גדי יברקן: חברי כנסת שנכנסו לפה לפני דקה, אפילו החלב הפוליטי עדיין על שפתיהם, קוראים לראש הממשלה לשעבר נתניהו "חסר אחריות".

דסטה גדי יברקן: באמת, כאילו קצת צניעות.

דסטה גדי יברקן: זה אומר עליכם הרבה מאשר עליו.

דסטה גדי יברקן: אני לא אעז, לא אעז, להגיד לאנשים בסדר גודל כמו נתניהו את המילים הללו.

דסטה גדי יברקן: אבל אדוני היושב-ראש, לעניין הדיון שאני רוצה להתייחס אליו, אני חושב שאנחנו מתעסקים בסימפטום: הקפאת התכנון והבנייה ביהודה ושומרון ומניעת ההסדרה של ההתיישבות הצעירה, אבל יש כאן סיפור הרבה יותר גדול – חברת הכנסת סטרוק, שיזמה את היום הזה.

דסטה גדי יברקן: כשהעם היהודי האמין באמת בדרכו, הוא הקים מדינה.

דסטה גדי יברקן: אבל כשהעם היהודי לא מאמין בדרכו, גם אם יש לו מדינה, הוא יפסיד אותה.

דסטה גדי יברקן: זה שלא בונים שם זה לא בעיה.

דסטה גדי יברקן: הבעיה היא שאנחנו הפסקנו להאמין שהארץ הזאת שלנו.

דסטה גדי יברקן: אני לא מכיר את זה שיהודים עלו לארץ ישראל כדי לחפש דמוקרטיה, אבל אני מכיר יהודים שעלו כדי לחפש מדינה יהודית, וישראל היא מדינה יהודית.

דסטה גדי יברקן: נקודה.

דסטה גדי יברקן: לא יעזור לאף אחד.

דסטה גדי יברקן: כל עוד אנחנו נפקפק בצדקתנו, גם אם נבנה שם אלפי יחידות דיור – יום אחד זה לא יהיה שלנו.

דסטה גדי יברקן: קודם כול, נדבוק במה שאנחנו מאמינים בו.

דסטה גדי יברקן: ואדוני היושב-ראש, אל נושא אחר, נושא הקורונה.

דסטה גדי יברקן: אני מצטט את ראש הממשלה, מהישיבה האחרונה – הוא אומר: נפלא, ומברך על החלטת הצוות לטיפול במגפה, לחיסון, שהחליט לחסן בחיסון רביעי בני 60 ומעלה.

דסטה גדי יברקן: בהחלט הוא מברך.

דסטה גדי יברקן: באותה הזדמנות, הוא שואל מה קורה עם הניסוי בשיבא – אומרים לו: מחר זה מתחיל.

דסטה גדי יברקן: רגע, מה?

דסטה גדי יברקן: מחליטים לתת חיסון רביעי עוד לפני שהניסוי התחיל?

דסטה גדי יברקן: מה זה הישראבלוף הזה?

דסטה גדי יברקן: או שהחיסון הרביעי הוא הניסוי על ההורים שלנו, בני 60 ומעלה?

דסטה גדי יברקן: כל העולם מתנהל אחרת בנושא של הקורונה, וחבריי חברי הכנסת, רבים מכם - -

מיקי לוי: משפט לסיום.

דסטה גדי יברקן: - - באים ואומרים לי מאחורי הקלעים: גדי, כל הכבוד, אתה צודק.

דסטה גדי יברקן: הבית הזה הוא גם הבית של 50% מהציבור בישראל, שלא נוח לו עם התו הירוק, עם כפיית חיסונים.

מיקי לוי: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: דברו בשמו.

דסטה גדי יברקן: דברו למענו.

דסטה גדי יברקן: אני לא מפחד, לא עושה את החישוב הפוליטי אם אני אהיה בכנסת הזו או בכנסת הבאה.

דסטה גדי יברקן: נשלחנו לשליחות ציבורית.

דסטה גדי יברקן: בואו נייצג את הציבור.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, אתה הרבה מעבר.

דסטה גדי יברקן: אני לא מאמין שכל אזרחי המדינה מרגישים שהבית הזה נותן להם ביטוי - -

מיקי לוי: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: - - בנושא הכל-כך חשוב הזה.

מיקי לוי: תודה.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת חיים כץ – מוותר.

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטן, בבקשה.

דוד ביטן: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, אתם יודעים, כשהוקמה הממשלה, כבוד היושב-ראש, מה אמרו אנשי הימין בממשלה?

דוד ביטן: אנחנו נדאג לימין; אנחנו נעשה את הכול על מנת שהימין לא ייפגע.

דוד ביטן: התוצאה שמתרחשת לפנינו היא שהימין בממשלה דואג לשמאל, והימין דורש מאיתנו לדאוג לימין.

דוד ביטן: ותמיד באים אלינו בטענות למה אנחנו לא עושים את זה.

דוד ביטן: ואמרנו: אנחנו נהיה עלה התאנה של הימין בממשלה.

דוד ביטן: רוצים?

דוד ביטן: שיקימו איתנו ממשלה, על מנת שהימין באמת – כשיש מצב של מעל 61 מנדטים של הימין, שזה יקרה.

דוד ביטן: עכשיו בוא תראה מה קורה במקרה הזה.

דוד ביטן: מה הטענות של הרשימה של עבאס בעניין של הבדואים?

דוד ביטן: הטענה הראשונה, הם אומרים: אין תב"ע, אז אין להם ברירה, אין להם איפה לגור, אז הם משתלטים על קרקעות מדינה ובונים איך שהם רוצים.

דוד ביטן: דבר שני, שיקולים הומניים.

דוד ביטן: הם אומרים: מה אתם רוצים שהם יעשו?

דוד ביטן: שלא יחיו?

דוד ביטן: שלא יהיה להם חשמל?

דוד ביטן: שלא יגדלו את הילדים?

דוד ביטן: שלא יאכלו כמו בני אדם?

דוד ביטן: אותן טענות.

דוד ביטן: גם כשאני לא מסכים להשתלטות של הבדואים על אדמות הנגב, אותן טענות – גם הטענות ההומניות וגם הטענות השניות לגבי זה שאין תב"ע ושאין אפשרות לבנות – עומדות גם ביהודה ושומרון באותה מידה.

דוד ביטן: זאת אומרת, אם הממשלה הייתה באה ואומרת, כמו שאנחנו מתייחסים לטענות האלה, צריכים להתייחס לטענות השניות, בלי להסכים לטענות של הימין לגבי יהודה ושומרון, אז לכל היותר היו צריכים לעשות את חיבורי החשמל גם בהתיישבות הצעירה.

דוד ביטן: והם פשוט לא עושים את זה, כי לא מאפשרים להם.

דוד ביטן: אנשי השמאל בממשלה לא מאפשרים את זה.

דוד ביטן: לא עבאס מאפשר ולא השמאל – מרצ והעבודה, וגם יש עתיד.

דוד ביטן: ולכן אני אומר: אנחנו לא בונים על הממשלה הזאת, לא יכולים לבנות על הממשלה הזאת.

דוד ביטן: אנחנו צריכים לחזור לשלטון ולעשות את מה שאנחנו צריכים למען ההתיישבות הצעירה ולמען יהודה ושומרון, וכל מה שצריך.

דוד ביטן: ואני רוצה לעבור לנושא שני.

דוד ביטן: דודי, אתה אמרת שאתה מתפלא שהם רוצים לשנות את התקנון או לשנות את החוק לגבי הנושא של חופשת לידה, שחייבים לעשות קיזוז.

דוד אמסלם: לא חייבים.

דוד אמסלם: נסגור את הכנסת.

דוד ביטן: לא, אז מה, המציאו המצאות שהולכים לעשות נורבגי חדש.

דוד ביטן: לא נורבגי, לא שבדי.

דוד ביטן: נורבגי זה נורבגי.

דוד ביטן: שבדי זה נורבגי שהופך להיות סגן שר אוצר.

דוד ביטן: אבל עכשיו רוצים משהו אחר.

דוד ביטן: עכשיו הם רוצים לעשות פיני.

דוד ביטן: אתה מבין?

דוד ביטן: אז זה אומר שגם מי שבחופשת לידה, יש לו מחליף.

דוד ביטן: בלית ברירה אנחנו לא יכולים להתקזז, כן יכולים להתקזז.

דוד ביטן: נכון שדרך המלך זה קיזוז.

דוד ביטן: אבל פה יש - - -

קטי קטרין שטרית: לא, דוד.

קטי קטרין שטרית: מה שהם עושים, אין עוד מדינה בשם כזה.

דוד ביטן: אבל פה יש שתי אופציות.

דוד ביטן: אופציה ראשונה, באמת שהשר שעזב יחזור.

דוד ביטן: אבל אופציה שנייה - - -

דוד אמסלם: אני אגיד לך מה יקרה.

דוד אמסלם: הם יקזזו את כל ה-59 שלנו לפחות, ויישארו שניים, ויצביעו - - -

דוד ביטן: לא, אבל אופציה שנייה שלא חשבת עליה – ואני מתפלא עליך שלא חשבת עליה – אתה יודע, חבר כנסת זה מקצוע מיוחד; זה לא מקצוע פשוט.

דוד ביטן: יש עוד אפשרות.

דוד ביטן: האפשרות כתובה בחוק, וכל שדולת הנשים עבדו עליה מאוד חזק, שגם הבעל יכול לצאת לחופשת לידה.

דוד ביטן: ובמקרה הזה, שיצא לחופשת לידה, ויאפשר לאשתו להגיע לכנסת ולעשות את התפקיד שהיא צריכה לעשות אותו.

דוד ביטן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, בבקשה.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני שאני אדבר לעניין שלשמו עליתי, אני לא יכולה שלא להתייחס לדברים שאמר חבר הכנסת רון כץ.

מאי גולן: אני רואה שהוא לא פה, אבל אני חייבת להגיב לדברים שלו.

מאי גולן: אתה תדבר על נתניהו?

מאי גולן: אתה, שיושב עם מפלגות אנטי-ציוניות, עם מושחתים – אתם מעיזים לדבר על בנימין נתניהו, שהגן על המדינה?

מאי גולן: אתם, שמצביעים עבור חוקים איראניים, מונעים מהאיש הכי פופולרי היום במדינת ישראל לכהן, ואתם מעיזים לדבר?

מאי גולן: אתם יושבים עם סגן שר שזיהה תהליכים של נאציזם, עם שר בריאות ממפלגה שאמרה שצריך לחקור את חיילי צה"ל על פשעי מלחמה, עם רע"מ, שכינו את מדינת ישראל מדינת אפרטהייד, ואתם תעזו להטיף לנתניהו?

מאי גולן: חבורה של צבועים, חבורה של מושחתים.

מאי גולן: אתם חיים על פי דיקטטור אחד שאומר לכם מה לעשות ומה להגיד, אחרת אתם לא נושמים אפילו לכיוון הלא-נכון.

מאי גולן: אז אתם מעיזים לבקר את נתניהו?

מאי גולן: הרי היו"ר שלך תקף את נתניהו בזמן מבצע צבאי, בזמן "שומר חומות", וקרא לו: ארדואן.

מאי גולן: ארדואן הוא קרא לו, ובאנגלית, שכל כך התרגשת מהשפה שבה הוא דיבר.

מאי גולן: אתם לא מגיני ישראל, ואתם בטח לא תצעקו את זעקתה של הדמוקרטיה, כי אתם הצבועים הכי גדולים, שחיים ונושמים רק על פי אדם אחד.

מאי גולן: ואתם בכלל לא תעזו להטיף ליו"ר הכי דמוקרטי, במפלגה הכי דמוקרטית שיש פה.

מאי גולן: ועכשיו לענייננו.

מאי גולן: אני רוצה לפתוח את הדברים שלי קודם כול בתודה וברכה לחברת הכנסת אורית סטרוק על ההצעה החשובה הזאת.

מאי גולן: ואני רוצה לספר לכם שבמסגרת אימוץ היישובים, שעשינו כאן בליכוד, אני אימצתי את יישוב הדעת בבנימין, את היישוב הזה.

מאי גולן: שם פגשתי את נועה, ילדה שגרה בבנימין.

מאי גולן: באותו זמן גם הייתי בנגב, בכל מיני מאחזים בנגב.

מאי גולן: החלטתי לבקר בשני הקצוות.

מאי גולן: שם פגשתי את ג'מילה, שתי ילדות בנות 12, בנות אותו גיל, עם אותו רקע משפתי, אבל לילדה אחת יש גב פוליטי פה בכנסת ולאחת אין.

מאי גולן: נחשו למי.

מאי גולן: על פניו הייתם אמרים שיו"ר מועצת יש"ע לשעבר, זה שקיפץ בין גבעה לגבעה, והיום הגיע לפה עם חליפת הפינגווין שלו, כולו גאה כשהוא הולך פה, הוא אמור להיות הגב של נועה בהתיישבות.

מאי גולן: אבל אין לה גב לנועה.

מאי גולן: תתפלאו.

מאי גולן: דווקא לג'מילה יש גב.

מאי גולן: הינה היום - - -

חיים כץ: זאת שלא יודעת עברית.

מאי גולן: זאת שלא יודעת עברית, בדיוק.

מאי גולן: אבל למה, כבוד השר לשעבר ולעתיד חיים כץ?

מאי גולן: כי כשאילת שקד לא רצתה לחבר אותם לתשתיות ראויות, ווליד טאהא עשה בלגן.

מאי גולן: ואללה, כשווליד עושה בלגאן, ווליד מקבל מה שהוא רוצה, והינה הוא קיבל.

מאי גולן: אז מה המשמעות?

מאי גולן: לג'מילה מהיישובים הלא-מוסדרים בנגב יש גב, אבל לנועה היהודייה אין.

מאי גולן: רחמנא ליצלן, גם שלא יהיה לה.

מאי גולן: אז אני רוצה להזכיר לכם שכל זה קורה תחת ראש הממשלה הנוכל, הצבוע, השקרן והגנב –ואני אמשיך להגיד את זה – נפתלי בנט, שצריך להתבייש באידיאולוגיה שפעם הייתה לו.

מאי גולן: אני רוצה להגיד לך משהו, נפתלי בנט.

מאי גולן: אני ישבתי עם חברי, חבר הכנסת איתמר בן גביר, שהלך אתמול להביא שמיכות לתושבים בחומש, שנמצאים שם במצור ובפחד.

מיקי לוי: תודה רבה.

מאי גולן: הינה, משפט אחרון.

מאי גולן: אני רוצה להגיד לך שמאז הגירוש מגוש קטיף לא הייתה שום נסיגה בארץ ישראל, ובראשותך, אם תבצע עוד נסיגה מחומש, תהיה ממשיך דרכו של הגירוש - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מאי גולן: - - ותיתן רוח גבית לטרוריסטים ולמחבלים, שרצחו את יהודה דימנטמן, זיכרון צדיק לברכה, השם ייקום דמו.

מיקי לוי: תודה, חברת הכנסת.

מאי גולן: זו לא ממשלת שינוי - -

מיקי לוי: תודה.

מאי גולן: - - זו ממשלת השינוי לרעה.

מאי גולן: תתבייש, בנט.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת להב.

חיים כץ: הוא לא ברשימה.

חיים כץ: הוא לא ברשימה.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: הרשימה לא נסגרה.

מיקי לוי: גם חבר הכנסת פרוש הוכנס.

קריאות: הרשימה נסגרה.

מיקי לוי: מי סגר אותה?

דוד אמסלם: סגרו אותה מזמן.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, לא היית כאן.

מיקי לוי: הרשימה לא נסגרה.

מיקי לוי: הוספתי את חבר הכנסת פרוש ואת חבר הכנסת להב.

מיקי לוי: וחברת הכנסת מאי גולן גם לא הייתה ברשימה והוכנסה, אז בבקשה.

מיקי לוי: אתה רוצה שנספור עוד כמה?

מיקי לוי: אני הוספתי גם את חברת הכנסת מאי גולן.

קריאות: אבל היא נסגרה.

קריאות: איתן סגר את הרשימה.

אורית סטרוק: הוא לא היה.

מיקי לוי: אבל אתם מבינים שכשחברת הכנסת גולן עלתה, וכשחבר הכנסת ביטן, שגם הוכנס, עלה, הכול היה בסדר.

מיקי לוי: הכול היה בסדר.

מיקי לוי: לא שמעתי.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת איתמר בן גביר עמד פה מעל הדוכן הזה לפני כמה רגעים וזעק: די לאלימות.

יוראי להב-הרצנו: האדם שהורשע בהתפרעות, הפרעה לשוטר, הסתה לגזענות, בשתי הרשעות של החזקת חומר תעמולה בעבור ארגון טרור, בשתי הרשעות בתמיכה בארגון טרור זעק פה: די לאלימות.

יוראי להב-הרצנו: האיש שהגיע לסמל מכוניתו של יצחק רבין זיכרונו לברכה, ואיים להגיע לראש הממשלה המונח בעצמו, זועק מעל הדוכן הזה: די לאלימות.

יוראי להב-הרצנו: האיש שתלה בסלון ביתו את תמונתו של הרוצח המתועב ברוך גולדשטיין, זועק מעל הדוכן הזה: די לאלימות.

יוראי להב-הרצנו: חבר הכסת שקרא רק השבוע לממשלת ישראל לעשות פעולת נקם; לבצע סיכולים ממוקדים בלוד וברמלה; חבר כנסת שקורא למשטרה ולצבא לחסל אזרחי ישראל ללא משפט, קרא מעל דוכן זה: די לאלימות.

יוראי להב-הרצנו: ואני שואל, עד לאן אתם רוצים שנגיע?

יוראי להב-הרצנו: לאילו תהומות אתם רוצים שנצנח?

יוראי להב-הרצנו: אין קווים אדומים?

יוראי להב-הרצנו: אני פונה לחבריי באופוזיציה.

יוראי להב-הרצנו: מדוע אתם מסכלים את ההקמה של ועדת האתיקה?

יוראי להב-הרצנו: אתם לא מבינים שזה אינטרס של הבית הזה כולו, שתקום פה ועדה שתמשטר את ההתנהגות של חברי הכנסת?

אופיר כץ: מה עם ועדת הכספים וועדת הכנסת?

יוראי להב-הרצנו: לא ייתכן - - -

אופיר כץ: אין לנו שם מקום.

אופיר כץ: לא ייתכן, חבר הכנסת כץ, שקווים אדומים בוהקים ייחצו בבית הזה, כי אין ועדת אתיקה.

קריאות: - - -

יוראי להב-הרצנו: יושב-ראש הכנסת מבצע פעולות מאוד נחושות על מנת להקים אותה, ואני קורא לכם: תתעשתו.

יוראי להב-הרצנו: יש פה אלימות מילולית.

יוראי להב-הרצנו: אלימות פיזית.

יוראי להב-הרצנו: זה פוגע לא רק בצד הזה - -

קריאות: - - -

יוראי להב-הרצנו: - - אלא בכל חברי הבית.

יוראי להב-הרצנו: זה פוגע ביכולת שלנו לממש את שליחותנו הציבורית.

קריאות: - - -

יוראי להב-הרצנו: זה הזמן, חברות וחברים, להקים את ועדת האתיקה, כדי לוודא שהשפיות חוזרת למשכן הזה.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

קרן ברק: אתם מושחתים.

קרן ברק: הרסתם את הכנסת.

קרן ברק: הרגתם את הכנסת.

דוד אמסלם: מיקי לוי, הרי אתם הורסים את הכנסת.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: הרצחת וגם ירשת?

דוד אמסלם: אתה עולה פה – כולה, כמה חודשים בכנסת ואתה מטיף לנו?

מיקי לוי: אתה בעל ההצעה, חבר הכנסת אקוניס.

מיקי לוי: בבקשה לעלות, לסכם.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ממשלה שדואגת להתיישבות פראית, בלתי-חוקית, פורעת חוק של בדואים בנגב וערבים בגליל, אבל מפנה התיישבות יהודית ביהודה ושומרון, אין לה זכות קיום.

אופיר אקוניס: ממשלה שמרכיביה השקרנים מהימין המזויף והמתחנף לשמאל, שהתחייבה להסדיר את ההתיישבות הצעירה ביהודה ושומרון, ומפירה את הבטחתה – אין לה זכות קיום.

אופיר אקוניס: ממשלת בנט-לפיד-עבאס – ההתיישבות הצעירה, כמו ההתיישבות הוותיקה, בערים הגדולות שהוקמו בשומרון וביהודה, בשכונות שמסביב לירושלים וגם ברמת הגולן, ההתיישבות הזאת נוע תנוע.

אופיר אקוניס: איתכם או בלעדיכם.

אופיר אקוניס: וכמו שזה נראה עכשיו, חבר הכנסת שיקלי, בניגוד גמור לעמדת הקואליציה.

אופיר אקוניס: הרי מה זאת אצלם עוד הפרה של הבטחת בחירות?

אופיר אקוניס: במפלגות, אדוני היושב-ראש, שהפכו את השקר למדיניות, והעלו על ראש סדר הקיום הרגעי שלהם, מפלגות לרגע, את הפרת ההבטחות.

אופיר אקוניס: הן הפכו אותם לנורמה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, הקואליציה הזאת מתחנפת לערבים ופוגעת במתיישבים.

אופיר אקוניס: לא רק שלא בונים, לא רק שלא מיישבים – הם מפנים.

אופיר אקוניס: פחות משבוע, חבר הכנסת אדלשטיין, פחות משבוע אחרי פיגוע נורא, שקטף את המתיישב יהודה דימנטמן השם ייקום דמו, מתכננת הממשלה להחריב, להרוס את ישיבת חומש.

אופיר אקוניס: אתם לא מתביישים יותר.

אופיר אקוניס: חברת הכנסת שיר, שיושבת עם התנועה האסלאמית בקואליציה, הימנית הגדולה, חברת הכנסת שיר מליל החניונים, מדברת על פינוי ח'אן אל-אחמר.

אופיר אקוניס: היא מדברת.

אופיר אקוניס: השר לביטחון הפנים, אדוני היושב-ראש, הדבר שהכי חשוב לו לקדם – שימו לב מה חבר הכנסת פינדרוס העלה לראש סדר העדיפויות – הוא אומר את זה גם: הם מדברים על השמצת ישראל בעולם, השר לביטחון הפנים נפגש עם תת-מזכיר המדינה האמריקני ומדבר איתו על אלימות המתנחלים, בתוך אג'נדת שמאל פרוגרסיבית, ובעידוד עמותות השמאל הקיצוניות ביותר.

אופיר אקוניס: וכמובן מתחילה אינתיפאדת התירוצים.

אופיר אקוניס: לכל פיגוע יש עכשיו תירוץ.

אופיר אקוניס: לכל מחבל יש אליבי.

אופיר אקוניס: בגיבוי השר לביטחון הפנים.

אופיר אקוניס: סיבות אישיות.

אופיר אקוניס: שמעתם איך קוראים לזה היום?

אופיר אקוניס: לפיגועים?

אופיר אקוניס: יש להם סיבות אישיות.

אופיר אקוניס: איזו עליבות של תירוצים.

אופיר אקוניס: הוזכר כאן, אדוני היושב-ראש, יושב-ראש מועצת יש"ע.

אופיר אקוניס: יושב-ראש מועצת יש"ע אשר תומך במפלגה הרגעית והזמנית, שאיננה עוברת את אחוז החסימה בשום סקר רציני, נאלם.

אופיר אקוניס: נדבקה לשונו לחיכו, או נדבקה לשונו לחיכה של קואליציית השמאל הפרוגרסיבי.

אופיר אקוניס: אתם, חברי הקואליציה, ובראשה מפלגות ימינה ותקווה חדשה, תצביעו הערב עם עופר כסיף, שדיבר כאן לפני כחצי שעה על אפרטהייד.

אופיר אקוניס: הוא דיבר – חבר הכנסת כסיף – אמר שחומש – ואני מצטט – "היא מאורת צפעים".

אופיר אקוניס: תתבייש לך.

אופיר אקוניס: פשוט תתבייש.

עופר כסיף: - - -

אופיר אקוניס: אבל אתה לא צריך.

אופיר אקוניס: כסיף, אתה לא הבעיה.

עופר כסיף: - - - אני הייתי מעודן.

אופיר אקוניס: אני אפתיע אותך, אתה לא הבעיה.

אופיר אקוניס: אתה אומר את האמת שלך, את האמת הקיצונית, הפרוגרסיבית.

אופיר אקוניס: אמרת אותה באקדמיה, אתה אומר אותה במליאה.

אופיר אקוניס: מה איתם?

אופיר אקוניס: הם הבעיה.

אופיר אקוניס: איפה סילמן, הימנית הגדולה?

אופיר אקוניס: ראש הקואליציה.

אופיר אקוניס: אילת שקד?

אופיר אקוניס: איילת המטיילת בעולם.

אופיר אקוניס: יותר נמצאה בארצות הברית מאשר בישראל, והיא שרה את הפנים.

אופיר אקוניס: שימו לב לדיסוננס: שרת הפנים, תבדקו כמה ימים הייתה בארצות הברית.

אופיר אקוניס: בנט?

אופיר אקוניס: זאב אלקין?

אופיר אקוניס: אני אומר אדוני היושב-ראש, עיני המתיישבים נשואות אליהם, לא אל עופר כסיף, לא למרב מיכאלי, לא אליך, לא לרם בן ברק.

אופיר אקוניס: לפחות אתם אומרים, שאתם בעד חזרה לקווי 4 ביוני 1967; אתם בעד הקמת מדינה פלסטינית.

אופיר אקוניס: חולק עליכם, אבל זכותכם לחשוב ככה.

אופיר אקוניס: אני פונה לימין, המכנה את עצמו הימין - -

דסטה גדי יברקן: פייק ימין.

אופיר אקוניס: - - הימין השקרני, הפייק ימין.

אופיר אקוניס: אני מבקש לסיים, אדוני, באמירות ברורות מאוד, חבר הכנסת טיבי, של אדם אשר הגיע אל גבעות השומרון ואומר את הדברים הבאים, חבר הכנסת דיכטר, ואני מצטט: אני נמצא פה עם תושבי שדה בועז, עוד אחד מהיישובים בהתיישבות הצעירה.

אופיר אקוניס: יש 70 יישובים, חבר הכנסת אדלשטיין, 25,000 תושבים של מדינת ישראל, שמשרתים בצה"ל והם אזרחים סוג ב'.

אופיר אקוניס: ביום הראשון שלי בתפקיד, אדוני היושב-ראש, ביום הראשון שלי בתפקיד ראש הממשלה אני חותם על אישור מלא להתיישבות הצעירה ביהודה ושומרון.

אופיר אקוניס: תאמינו, זה אפשרי.

אופיר אקוניס: צריך להפסיק לפחד ולעשות.

אופיר אקוניס: ואני אומר עכשיו לנפתלי בנט, שציטטתי אותו מילה במילה – מילה במילה – צריך להפסיק לפחד, ולעשות.

אופיר אקוניס: ואני אומר לבנט: פעם אחת – פעם אחת – תעשה דבר שהתחייבת לו.

אופיר אקוניס: אל תצביע נגד המתיישבים, אל תצביע נגד ארץ ישראל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים.

מיקי לוי: הצעת סיכום מטעם סיעות יש עתיד, כחול לבן, ימינה, העבודה, ישראל ביתנו, תקווה חדשה ומרצ.

מיקי לוי: חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

רם בן ברק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, רוב הדיון ישבתי במליאה ושמעתי את חברי האופוזיציה נזעקים וזועקים על העוול הגדול שעושים לחלק מהמאחזים ביהודה ושומרון, והדאגה האמיתית שלהם.

רם בן ברק: שאלתי את עצמי למה הם צועקים עכשיו, ולא צעקו ב-15 השנה האחרונות?

רם בן ברק: אבל נשים את זה רגע בצד.

רם בן ברק: מאחר שאני חושב, באמת, שחשוב מאוד שלכל ילד – אני מקריא הצעת סיכום, מקריא.

רם בן ברק: מקריא הצעת סיכום.

רם בן ברק: מאחר שאני חושב שלכל ילד צריך שיהיה חשמל וצריך שיהיה לו מים - - -

קריאה: - - -

רם בן ברק: אני מקריא.

רם בן ברק: אני מקריא.

רם בן ברק: חברים.

רם בן ברק: אני מתכבד להציע - -

דוד אמסלם: תקריא, תקריא.

דוד אמסלם: אל תנאם, תקריא.

רם בן ברק: - - הצעת סיכום לגבי הקפאת התכנון והבנייה ביהודה ושומרון, בבניית ההסדרה של ההתיישבות הצעירה.

רם בן ברק: אני מציע שיתקיים דיון בוועדת החוץ והביטחון, על מנת שנוכל לראות איך אנחנו יכולים לדאוג לתושבים ביהודה ושומרון.

רם בן ברק: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אקוניס, בבקשה.

מיקי לוי: הצעת סיכום כנציג הליכוד, ש"ס, הציונות הדתית.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר אקוניס בבקשה.

אופיר אקוניס: נדמה לי, אדוני היושב-ראש, שלפי התקנון אין אפשרות לקבל את הצעת הסיכום של הקואליציה – כפי שאומר חבר הכנסת גפני, הבקי היטב בהלכות התקנון של הכנסת, אבל אנחנו ככל הנראה, אם נצטרך, נצביע על הדבר.

אופיר אקוניס: אני מתכבד להציג למליאת הכנסת את הודעת הסיכום מטעם סיעות הליכוד, ש"ס והציונות הדתית.

אופיר אקוניס: הכנסת דורשת מראש הממשלה להסדיר את כל יישובי ההתיישבות הצעירה ביהודה, שומרון ובקעת הירדן, בהחלטת ממשלה, כפי שהתחייב ללא דיחוי.

אופיר אקוניס: משמעות הדרישה היא הקצאת תקנים ותקציבים בהיקף הנדרש להסדרה סטטוטורית של הקרקע; לתכנון מהיר ויעיל ולהקמת מבני ציבור; אספקת מרכיבי ביטחון וחיבור מיידי לחשמל.

אופיר אקוניס: כן.

אופיר אקוניס: אני מדגיש את הנוסח: חיבור מידי לחשמל, להוסיף לזה, רם בן ברק, מים ואינטרנט, עוד טרם הושלמו הליכי ההסדרה, והחלטת ממשלה להכרה בישובים שלא ניתן להסדירם כשכונות של יישובים ותיקים.

אופיר אקוניס: הכנסת קובעת כי תושבי ההתיישבות הצעירה הם חלוצים בני דורנו, שהקימו יישובים בשליחות ממשלות ישראל ובהסכמתן.

אופיר אקוניס: הותרתם ללא מעמד, תנאי מחייה ושירותים בסיסיים היא מעשה שאינו הוגן, אינו אחראי, אינו ציוני, ואפילו איננו אנושי.

אופיר אקוניס: הכנסת דורשת מראש הממשלה נפתלי בנט למסור למליאת הכנסת, באופן אישי, אחת לחודש, דיווח בנושא התקדמות הסדרת ההתיישבות הצעירה.

אופיר אקוניס: בנוסף, בעקבות פיגוע הדמים בחומש בשבוע שעבר, הכנסת דורשת מראש הממשלה למנוע באופן מוחלט את פינוי הישיבה הפועלת בחומש; להסדיר את הישיבה ולאפשר לתלמידיה ללמוד, לשהות ולהתגורר במקום.

אופיר אקוניס: הכנסת קובעת כי פינוי ישיבת חומש ממקומה, אם חלילה יתבצע, הוא צעד משלים לעוול הנורא של ההתנתקות, רוח גבית מסוכנת לטרור ונסיגה חמורה מחבלי ארץ ישראל.

אופיר אקוניס: הכנסת דורשת מראש הממשלה לוודא אישית שצה"ל מאבטח את תלמידי ישיבת חומש ומונע כל פגיעה בהם.

אופיר אקוניס: הכנסת דורשת מראש הממשלה למסור למליאה דיווח חודשי על תוכניותיו, פעולותיו ומעורבותו בכל הנוגע לחומש וליתר יישובי צפון השומרון, שמן הראוי להקימם מחדש.

אופיר אקוניס: זוהי הודעת הסיכום של סיעות הליכוד, הציונות הדתית וסיעת ש"ס.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הצעת הסיעה המשותפת – חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת - - -

מיקי לוי: בבקשה שקט במליאה.

מיקי לוי: חברי הכנסת מתבקשים לשבת ולעטות מסכות.

מיקי לוי: בבקשה לשבת ולעטות מסכות.

מיקי לוי: לא להסתובב בלי מסכות.

מיקי לוי: תודה.

אחמד טיבי: הודעת סיכום של הרשימה המשותפת:

אחמד טיבי: הביטוי התיישבות צעירה הוא מכבסת מילים בעבור התנחלות לא חוקית.

אחמד טיבי: אין הבדל בין מאחז להתנחלות.

אחמד טיבי: מפעל ההתנחלויות הוא מכשול רציני בפני הסכם שלום, ומהווה פשע מלחמה על פי הדין הבין-לאומי.

אחמד טיבי: הרשימה המשותפת קובעת כי הפתרון הרצוי הוא פינוי ההתנחלויות, סיום הכיבוש והקמת מדינה פלסטינית עצמאית וריבונית לצד מדינת ישראל בגבולות 67', שבירתה ירושלים המזרחית – אל-קודס.

אחמד טיבי: הרשימה המשותפת קובעת כי התנחלות ומתנחלים הם בטבעם אלימות ואלימים, מטבע העובדה שהם עבירה על החוק הבין-לאומי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

שלמה קרעי: - - -

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לשבת, אנחנו ניגשים לשלוש הצבעות, על פי שלוש הצעות הסיכום שהונחו בפני הכנסת.

מיקי לוי: שלוש.

יצחק פינדרוס: שלוש, יש גם - - -

מיקי לוי: שלוש.

מיקי לוי: אדוני חבר הכנסת פינדרוס, נו, באמת, יש שלוש הצעות סיכום.

מיקי לוי: כן, לא - - -

יצחק פינדרוס: - - -

מיקי לוי: אז מה לעשות?

מיקי לוי: יש של המשותפת גם.

שלמה קרעי: אבל רם בן ברק זה לא הצעת סיכום.

מיקי לוי: הוא יכול להציע מה שהוא הציע, אנחנו מצביעים.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על ההצעה מטעם המשותפת.

מיקי לוי: טוב, הממשלה ביקשה הצבעה שמית גם על המשותפת, ולכן נצביע הצבעה שמית על כל אחת משלוש ההצבעות.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

מיקי לוי: עכשיו ההצבעה היא לגבי הצעת הסיכום של המשותפת.

מיקי לוי: בבקשה לשבת, הצבעה שמית.

מיקי לוי: אתם ביקשתם, קדימה.

מיקי לוי: אל תתערבו כולם.

מיקי לוי: אני עובד מול סילמן או בועז, זהו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה –

קריאה: אי-אפשר לשנות - - -

מיקי לוי: בבקשה, שקט.

מיקי לוי: אמרתי, אנחנו מתחילים בהצבעה על הצעת הסיכום של הרשימה המשותפת, אמרתי.

קריאה: הם אמרו לנו שלוש הצבעות שמיות, אמרו לנו שלוש הצבעות שמיות.

מיקי לוי: חבר הכנסת הנגבי, הממשלה רוצה, זה מה שהממשלה אמרה לי.

מיקי לוי: אני מצטער מאוד, אנחנו התחלנו בהצבעה, בבקשה להמשיך, אי-אפשר לעשות צחוק מהמליאה.

מיקי לוי: נא להמשיך בהקראה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – נגד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – נגד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ניר אורבך – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת משה טור פז – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח שלמה קרעי – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם יש מישהו מחברי הכנסת במליאה שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: אין כזה.

מיקי לוי: ההצבעה נעולה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

מיקי לוי: תוצאות ההצבעה לגבי הצעת המשותפת: תשעה בעד, נגד – 98.

מיקי לוי: לפיכך, לא התקבלה.

מיקי לוי: הודעה לחבר הכנסת רם בן ברק.

מיקי לוי: בבקשה.

רם בן ברק: תודה רבה.

רם בן ברק: אדוני היו"ר, בתוך כחודש תגיע הממשלה לוועדת החוץ והביטחון לדיון בהתייחסות בנושא זה ועל כך אנחנו מושכים את הצעת הסיכום שלנו.

רם בן ברק: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: אנחנו – בבקשה, שקט, חבר הכנסת אשר.

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן, בבקשה, שקט.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו ניגשים להצעת הסיכום מטעם סיעות הליכוד, ש"ס, ציונות דתית.

מיקי לוי: הבקשה היא להצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד

קריאות: - - -

דוד אמסלם: הציעו לו להיות שר ההתיישבות, שר ההתנתקות - - -

שלמה קרעי: תתבייש.

מיקי לוי: שקט, רבותיי, אני מבקש.

מיקי לוי: זה לא מכובד.

מיקי לוי: אני מבקש.

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה, שקט.

מיקי לוי: כל אחד צועק, אי-אפשר כך.

מיקי לוי: אי-אפשר.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

מיקי לוי: נא להמשיך.

דוד אמסלם: הציעו לו להיות שר ההתיישבות, אתה לא מתבייש?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) ינון אזולאי – בעד

מיקי לוי: חבר הכנסת אורבך, אנחנו באמצע ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה, שקט.

מיקי לוי: חבר הכנסת אורבך, חבר הכנסת ניר אורבך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אורבך, תודה.

מיקי לוי: בבקשה להמשיך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

מיקי לוי: תודה, חברת הכנסת דיסטל, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: העיקר האוטו, העיקר המשרד ושר ההתיישבות - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד

שלמה קרעי: בושה, בושה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קצת נימוס.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אנחנו באמצע הצבעה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: טוב, בסדר, תגידו את זה אחר כך, אבל אני רוצה להמשיך בהצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת אמסלם, תודה.

מיקי לוי: בבקשה להמשיך.

דוד אמסלם: מנסור עבאס לא רוצה שתהיה שר ההתיישבות, נכון?

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: "היהפֹך כושי עורו" זה אתה.

דוד אמסלם: תתבייש.

דוד אמסלם: אין לך טיפת בושה על הפנים.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה ראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד

דוד אמסלם: בנט השאיר אתכם לבד, אה?

דוד אמסלם: הופה.

דוד אמסלם: תראה את - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת אמסלם - - -

ניר אורבך: אמסלם, אנחנו לא צריכים גננת.

מיקי לוי: חבר הכנסת ניר אורבך, בבקשה ממך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

מיקי לוי: די.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברות הכנסת) שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה שנייה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – נגד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח

שלמה קרעי: אורבך - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה ראשונה.

ניר אורבך: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אורבך, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אורבך, קריאה ראשונה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אורבך, קריאה שנייה.

מיקי לוי: זה לא נעים לי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אתה בשנייה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) עופר כסיף – נגד

מיקי לוי: חבר הכנסת אורבך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, קריאה ראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת

קריאות: איפה את?

קריאות: איפה את?

שלמה קרעי: הופה, גם סילמן ברחה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, די, אנחנו באמצע ההצבעה.

מיקי לוי: די.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, קריאה שנייה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד

קריאות: - - -

מיקי לוי: בבקשה שקט.

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, שקט בבקשה, אנחנו באמצע ההצבעה.

מיקי לוי: אתה עומד וצועק, שב בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת את רשימת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת משה טור פז – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – נגד

קריאות: - - -

מיקי לוי: יופי, נהדר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, לא אחרי כל הצבעה צריך קריאות ביניים.

מיקי לוי: הבנתי, קח אותו לכוס קפה, הבנתי.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גינזבורג, בבקשה ממך.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: אתה חרפה לטוניסאים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה שנייה.

שלמה קרעי: אתה חרפה לטוניסאים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי אתה בשנייה, חבל.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר כץ – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד עידית סילמן – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה, חבר הכנסת אופיר כץ, חבר הכנסת ביטון, מספיק.

שלמה קרעי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה שלישית, בבקשה, החוצה.

שלמה קרעי: - - - עוד כמה שמאלנים - - - (חבר הכנסת שלמה קרעי יוצא מאולם המליאה.

שלמה קרעי: )

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת): יואב קיש – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת

קטי קטרין שטרית: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, תשבי, בבקשה.

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת באולם - - -

מיכאל מלכיאלי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, עכשיו אתה מפריע לי?

מיקי לוי: האם יש מישהו מחברי הכנסת באולם שלא קראו בשמו?

מיקי לוי: אין כזה.

מיקי לוי: ההצבעה הסתיימה, בבקשה לספור.

דוד אמסלם: בנט עדיין לא הצביע.

דוד אמסלם: איפה בנט?

משה אבוטבול: חבל, חבל, איבדתם את הימין.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול.

משה אבוטבול: אל תדברו יותר על הימין.

משה אבוטבול: נגמר.

משה אבוטבול: אל תבואו - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, אתה בקריאה שנייה, חבל.

משה אבוטבול: מה שנייה - - -

מיקי לוי: תספור איתי.

משה אבוטבול: אתה רוצה שאני אלך?

משה אבוטבול: אני אלך.

מיקי לוי: הכי טוב.

משה אבוטבול: מילה לסיכום: אל תבואו לבקר בהתיישבות.

מיקי לוי: לך לשתות קפה, תירגע.

משה אבוטבול: זהו, אני יוצא.

משה אבוטבול: אל תבואו - - - לא להגיע להתיישבות, לא להגיע.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, שלישית.

מיקי לוי: אני שולח אותך עכשיו לשתות קפה.

מיקי לוי: תיגש לשתות קפה, תירגע.

משה אבוטבול: אני יוצא מרצון.

משה אבוטבול: אני לא - - - ניר, לא להגיע לביקורים, ניר.

משה אבוטבול: (חבר הכנסת משה אבוטבול יוצא מאולם המליאה).

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: תוצאות ההצבעה: בעד – 50; נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך ההצעה לא עברה.

משה אבוטבול: בושה וחרפה - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, הוצאתי אותך.

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: לא חזרת.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות היושב-ראש, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכספים לגבי צו הבלו על דלק (הטלת בלו) (תיקון מס' 3), התשפ"ב–2021, והחלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 11), התשפ"ב–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: << הלסי >> שוטרים שתלו אקדח ברכבו של בדואי << הלסי >>

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: הצעה לסדר-היום בנושא: שוטרים שתלו אקדח ברכבו של בדואי, מס' 1174.

מיקי לוי: חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה.

אחמד טיבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: מכובדי סגן השר, התמונות שראינו על שוטרים ששותלים אקדח ברכב של תושב ערבי בדואי בדרום מזעזעות.

אחמד טיבי: יש כאן ניצול לרעה של סמכות, ניסיון להכפיש אזרח, ובאמצעותו להכפיש את כלל האוכלוסייה הערבית-בדואית בנגב.

אחמד טיבי: זה דבר חמור ביותר.

אחמד טיבי: אלה הדברים שבעטיים אנחנו קראנו את ההכרעה של ועדת אור כי המשטרה מתייחסת אל האזרחים הערבים כאל אויבים.

אחמד טיבי: לכן יש פגיעה קשה באמון של הציבור הערבי במשטרה בגלל מעשים כאלה ומעשים נוספים.

אחמד טיבי: אין ספק שהדבר מחייב מסקנות.

אחמד טיבי: לא שמענו בפומבי על מסקנות לגבי מי שעשה – אם הוא נחקר.

אחמד טיבי: לדעתי, מדובר בעבירה פלילית.

אחמד טיבי: השוטרים שעשו זאת חייבים – א.

אחמד טיבי: להיחקר, ב.

אחמד טיבי: להישפט, ג.

אחמד טיבי: להישלח לכלא.

אחמד טיבי: מדובר בעבירה חמורה.

אחמד טיבי: האזרח הזה היה יכול, אם זה לא נחשף, להישלח לכלא לשנים רבות.

אחמד טיבי: אגב, זה גם חלק מהעליהום על הערבים בנגב – אלימות, מערב פרוע.

אחמד טיבי: התקשורת גם שותפה לחינגה הזאת של העליהום על הדרום.

אחמד טיבי: אגב, שיעור מעשי הרצח בדרום קטן יותר מאשר במשולש ובגליל.

אחמד טיבי: לכן מצאתי לנכון להעלות את ההצעה זאת ולבקש את התייחסות המשרד לביטחון הפנים וסגן השר סגלוביץ'.

אחמד טיבי: הנקודה השנייה היא מה שראינו אתמול: חבר כנסת, היחיד מבין 120 חברי כנסת שהואשם בתמיכה בארגון טרור, שמסתובב עם אקדח ומאיים על מאבטחים ערבים, שאגב אין להם נשק, למרות שהם מאבטחים.

אחמד טיבי: הוא מאיים לירות בהם.

אחמד טיבי: מדובר בעבירה פלילית שמחייבת חקירה משטרתית.

אחמד טיבי: לא לזמן אותו לקצין הכנסת, את הח"כ הזה, בן גביר, אלא שהמשטרה תפתח בחקירה.

אחמד טיבי: זימנתם לתשאול את שני המאבטחים, והם שוחררו, ובצדק; כי הם התגוננו בגלל חבר כנסת שחנה במקום אסור.

אחמד טיבי: והקלות שבה חבר כנסת שקיבל רישיון נשק מקצין הכנסת יכול לשלוף אותו בפני מאבטחים רק בגלל שהם ערבים, מלבד העובדה שמדובר בגזענות – מדובר במעשה של פרחח, שהוא גם חבר כנסת מהזן הנמוך ביותר.

אחמד טיבי: אני בטוח, כמו שאמר לו הצעיר, שבלי נשק זה היה מסתיים אחרת.

אחמד טיבי: אבל הפחדן הזה מסתתר מאחורי האקדח שנתתם לו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: משיבה שרת הפנים.

מיקי לוי: מי משיב?

מיקי לוי: שרת הפנים תשיב במקום שר המשפטים, בבקשה.

איילת שקד: אני משיבה במקום שר המשפטים, שלא נמצא כאן.

איילת שקד: אז במענה על פנייתך שבסימוכין, בעקבות האירוע המתואר בפנייתך, נפתחה ב-4 בנובמבר 2021 חקירה במח"ש, שבמסגרתה בוצע מגוון רחב של פעולות חקירה, לרבות גביית עדות מהמתלונן, תפיסת חומרים משטרתיים, תפיסת מצלמות הגוף של השוטרים שהשתתפו באירוע, תפיסת גל הקשר המשטרתי מיום האירוע, חקירה באזהרה ועוד.

איילת שקד: בסיום החקירה, ב-21 בדצמבר 2021, הועבר התיק לפרקליטות מח"ש לצורך קבלת ההחלטה.

איילת שקד: עם קבלת ההחלטה בתיק יעודכן המתלונן כמקובל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה, אתה רוצה להיכנס עכשיו?

אמיר אוחנה: - - -

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: שרת הפנים, במקום שתחכי עד הסוף, חבר הכנסת אוחנה יעלה, ואת תעלי להשיב?

איילת שקד: - - -

מיקי לוי: בבקשה.

אמיר אוחנה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, פורסם כי שרת הפנים אמרה כי שר החוץ – ציטוט – כל שבוע עושה פיגוע, ואף אחד לא יודע.

אמיר אוחנה: הוא עשה את זה שלוש פעמים: מול הירדנים, האמריקאים, ונפתלי חילץ.

אמיר אוחנה: ברצוני לשאול: אילו "פיגועים" ביצע שר החוץ?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה.

איילת שקד: חבר הכנסת אוחנה, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בעיניי האזנות, ציתותים והקלטות בלי ליידע את מי שמוקלט, זה דבר בזוי ומגונה, ואין בכוונתי – דרך אגב, אם תשים לב, אני אף פעם לא התייחסתי להקלטות.

איילת שקד: תודה רבה.

אמיר אוחנה: לא, אבל אני מבקש שאלת המשך.

מיקי לוי: רגע, יש לו שאלת המשך.

מיקי לוי: בבקשה, השרה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת אוחנה.

אמיר אוחנה: קודם כול, קיומן של ההקלטות איננו פוגע כהוא זה בכך שהדברים אכן נאמרו.

אמיר אוחנה: הם נשמעו בקולך, ואני רוצה לשאול, האם ייתכן שכשאת מדברת על פיגועים, את מתכוונת למשל לזה שהוא עשה את הפיגוע מול הירדנים, באופן שבו הוא אפשר להם להכניס להר הבית – איך זה נקרא?

אמיר אוחנה: קוראן ירדני של המשפחה ההאשמית, למסגד אל-אקצא, מבלי להבין שלמהלך כזה יש משמעויות מדיניות.

אמיר אוחנה: או שאת מתכוונת לכך שהאמריקנים קיבלו הבטחה מיאיר לפיד למדיניות אין הפתעות בנושא האיראני.

אמיר אוחנה: הדברים הללו, השרה שקד, הם בעלי חשיבות גורלית למדינת ישראל.

אמיר אוחנה: יש עוד פיגועים.

אמיר אוחנה: אני רואה שיאיר לפיד ויתר על העמדה של ההתנגדות להקמת הקונסוליה האמריקנית במזרח ירושלים ומתח ביקורת על ארצות הברית על הנסיגה מאפגניסטן.

אמיר אוחנה: האם את מוכנה, אילת, שרת הפנים, שאדם כזה יעמוד בראש ממשלת ישראל – אדם שאתם אמרתם עליו שהוא איש שמאל, ולכן אתם לעולם לא תעמידו אותו לראשות ממשלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה, מה השאלה?

אמיר אוחנה: האם הכוונה היא לדברים הללו, והאם את תמשיכי במדיניות שלך לתמוך בממשלה הזאת?

מיקי לוי: תודה רבה.

איילת שקד: חבר הכנסת אוחנה, כשהיית חבר כנסת בממשלת נתניהו הרביעית ואני הייתי שרת משפטים, מפלגתך, ויושב-ראש המפלגה, חבר הכנסת בנימין נתניהו, רצה לחוקק חוק – שדרך אגב אני חושבת שיש בו היגיון רב וצריך לשקול אותו ברצינות – אני אז כשרת משפטים עשיתי מחקר משווה בעולם, שבעצם לא מאפשר הקלטות של צד אחד, בלי שהצד השני יודע.

איילת שקד: מכיוון שהוא באמת כל כך התנגד אז להקלטות מסוג זה - -

אמיר אוחנה: אבל הדברים נאמרו.

איילת שקד: - - אני חושבת שאני – אני די מאמינה שגם אתה, גם חברי מפלגתך שאיתם שוחחתי באותה תקופה ודיברנו אז על החוק הזה – יסכימו אתי - -

אמיר אוחנה: אני מתנגד לחוק הזה.

אמיר אוחנה: בכל מקרה, זה לא החוק הקיים.

איילת שקד: - - יסכימו אתי שלא נכון להתייחס להקלטות שנעשו.

איילת שקד: זה לא נקרא האזנת סתר, אבל הקלטות שנעשו בלי ידיעת המוקלט.

איילת שקד: תודה.

אמיר אוחנה: שאלת החוקיות של ההקלטות לא סותרת את זה שהיו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה, סיימנו.

מיקי לוי: האם אתה מסתפק בתשובה, או שאתה רוצה הצבעה?

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה?

ינון אזולאי: אבל אנחנו רוצים הצבעה.

מיקי לוי: לא, טעות שלי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, זו לא הצעה לסדר-היום.

מיקי לוי: טעות שלי.

מיקי לוי: גם לי מותר.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

מיקי לוי: << הלסי >> התפטרויות במשטרת ישראל ובפרט במחוז הדרום << הלסי >>

מיקי לוי: הצעות לסדר-היום: התפטרויות במשטרת ישראל ובפרט במחוז הדרום, הצעות שמספרן מס' 1208, 1211 ו-1270.

מיקי לוי: חברת הכנסת וסרמן לנדה, סטרוק ומגן תלם.

מיקי לוי: ישיב סגן השר לביטחון פנים, יואב סגלוביץ, בבקשה.

רות וסרמן לנדה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שבועיים בדיוק עמדתי על במה זו ונאמתי בפניכם על הצעת החוק שלי בדבר תופעת דמי החסות, אשר עומדת להיחקק ביוזמתי, ויתרה מזאת על אובדן תחושת הביטחון ברחוב הישראלי.

רות וסרמן לנדה: זה אולי לא נושא מספיק סקסי – לדון על מעמדה של משטרת ישראל, או מעמד השוטר או השוטרת במדינה – אולם כפי שאמרתי לפני שבוע, אדגיש ואומר זאת שוב: אני מתחייבת להמשיך ולפעול בכל כוחי כדי לשקם את אותה תחושת ביטחון יקרה, שנפגעה אצל רבים.

רות וסרמן לנדה: על מנת לשפר את ביטחון הפנים במדינה, ברור כי יש לחזק את מנגנוני האכיפה, דבר שאינו בר-ביצוע ביום-יומיים, שבוע-שבועיים, או אף בחודש-חודשיים, אך אני מאמינה בכל ליבי כי חיזוק מנגנוני האכיפה אכן אפשרי, בהינתן החלטה קונקרטית של הממשלה, תקצוב נכון ומגמת ביצוע משמעותית של הזרוע המבצעת הרלוונטית.

רות וסרמן לנדה: אני גם מאמינה בגורמים האלה ובממשלה.

רות וסרמן לנדה: מדובר במשימה בסיסית וחיונית לקיום במדינה, תוך משילות וכיבוד החוק והסדר.

רות וסרמן לנדה: חייב להיות נהיר וברור מה מותר ומה אסור.

רות וסרמן לנדה: קריטי לאכוף את מה שאסור.

רות וסרמן לנדה: מטרת ההצעה אותה שאני מביאה היום לסדר-היום, היא להאיר בזרקור על מצבה של משטרת ישראל, שלאורך שנים הנמנים על שורותיה סובלים מהיעדר גיבוי מספיק, מחסור במשאבים ובאמון הציבור.

רות וסרמן לנדה: בעשור האחרון חוותה משטרת ישראל ירידה בתמיכה הציבורית, היעדר תקצוב הולם להתמודדות עם בעיות השעה, ולצערי הרב, גם גלי התפטרות נרחבים – בעיקר באזורי מפתח כמו דרום הארץ.

רות וסרמן לנדה: מכיוון שממשלת השינוי חרתה לראשונה על דגלה את המלחמה בפשיעה ובאלימות הגואה בחברה הערבית, לא הסתפקה במילים ומינתה פרויקטור מקצועי, את סגן השר יואב סגלוביץ, לפעול נקודתית כנגד משפחות הפשע; תקצבה ב-2.4 מיליארד שקלים את המשימה; מגבה את המשרד לביטחון הפנים בביצוע המשימות הנדרשות; סייעה להקמת ועדה חזקה וחשובה לראשונה בכנסת – הוועדה לביטחון הפנים, בראשותה של חברת הכנסת מירב בן ארי.

רות וסרמן לנדה: אני מאמינה כי חיזוק מנגנוני האכיפה אכן אפשרי.

רות וסרמן לנדה: לאור האמור לעיל, אני מבקשת להאיר את המצב המטריד הבא: שוטרים בתחילת דרכם המקצועית מרוויחים משכורות נמוכות בהרבה מן השכר הממוצע במשק; אינם מקבלים תגמולים כספיים מספקים על כוננויות, שעות נוספות וכו'; סובלים מהיעדר ביטחון תעסוקתי; מוצבים לאורך שנים רחוק מאוד ממקום מגוריהם ומגורי משפחותיהם, והרשימה עוד ארוכה.

רות וסרמן לנדה: בעיקר – ואת זה ניתן היה לראות בהתפרעויות שאירעו במאי האחרון – שוטרים שהגיעו לזירת ההתרחשויות, לא אחת נמנעו מלפעול מתוך חשש כי לא יגובו במעשיהם.

רות וסרמן לנדה: בשנים 2018–2020 עזבו את המשטרה בתוך שנה קרוב ל-5,000 שוטרים ושוטרות.

רות וסרמן לנדה: לפי פרסומים בתקשורת, בעקבות האירועים וגל פשיעה בלתי נסבל בכלל ובנגב בפרט, אנו עדים לגל התפטרות נרחב נוסף שמתרחש כעת.

רות וסרמן לנדה: אני עומדת מולכם כחברת כנסת, חברה בקואליציה וחברה בוועדה לביטחון הפנים, אבל הדאגה שלי מגיעה לא פחות מתוך תפקידי השני, והוא פשוט כאזרחית במדינת ישראל.

רות וסרמן לנדה: אסור לאפשר טשטוש גבולות באשר למה מותר ומה אסור לעשות מבחינת החוק.

רות וסרמן לנדה: אסור לאפשר להמשך הזלזול בשוטרים ובשוטרות, שהפך מנת חלקם של נתחים משמעותיים של הציבור, שמחרפים ומחרפות את נפשם לעיתים אל מול מצבים מסכני חיים.

רות וסרמן לנדה: מילים, כמו: משילות, חוק וסדר, ביטחון הפנים, חייבים לשוב ולאפיין את הרחוב הישראלי באשר הוא.

רות וסרמן לנדה: פשוט אין לנו את הפריבילגיה לתת לאלימות להרים את ראשה, כי אין לנו ארץ אחרת.

רות וסרמן לנדה: לכן אני מבקשת להעלות שוב ושוב את הנושא – ואת האופן שבו אנו בממשלת השינוי מתמודדים עם כלל האתגרים הנוגעים באמור לעיל – לסדר-היום, לדיון ציבורי, לבחינה מחודשת.

מיקי לוי: תודה.

רות וסרמן לנדה: כיצד אנו דואגים לכך, שלא ניאלץ להתמודד עם גלי התפטרות מהמשטרה – משפט אחרון – אלא שנזכה דווקא לנהירה, כדי לכהן בתפקידי המשטרה השונים.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

מיקי לוי: רק שנייה, חברת הכנסת סטרוק.

מיקי לוי: עוד שנייה.

מיקי לוי: מישהו מהסדרנים יכול להחליף את הכיסוי בבקשה?

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

אורית סטרוק: קודם כול, תודה, אדוני היושב-ראש, שדאגת לי.

אורית סטרוק: ובהזדמנות זאת, תודה לכל הסדרנים, שפעם אחר פעם אחר פעם דואגים לכולנו ומחליפים לנו את הכיסוי של המיקרופונים, ואנחנו תמיד שוכחים לומר תודה.

אורית סטרוק: אז אני אומרת באמת לכולם – אתם נהדרים.

אורית סטרוק: תראו, חבריי חברי הכנסת ואדוני היושב-ראש, וגם כמובן אדוני סגן השר, יש פה איזשהו אבסורד שאי-אפשר שהכנסת לא תייחס אליו.

אורית סטרוק: לא הייתי צריכה את הכותרות האלה בעיתונים שמדברות על התפטרות, גם של שוטרים וגם של קצינים, קצינים מסורים מאוד, במשטרה, בדרום, בנגב.

אורית סטרוק: לא הייתי צריכה את הכותרות האלה, כי אנחנו היינו בסיור בנגב, היינו בסיור עם הוועדה לביטחון הפנים בראשות מירב בן ארי.

אורית סטרוק: מצד אחד שמענו את המסירות העצומה של המשטרה, את המסירות של השוטרים ואת האכפתיות שלהם לתפקיד הממש-קריטי שהם אמורים למלא, ואת המצוקה הנוראה שלהם מההרגשה שהם בעצם מבצעים תפקיד סיזיפי, תפקיד שכמה שהם לא ישקיעו, הם לא בכוח האדם המתאים ולא ביכולות המתאימות לבצע אותו.

אורית סטרוק: הם כאילו סוג של מרוקנים את הים עם כפית, זה מה ששמענו מהם.

אורית סטרוק: שמענו מהם את המצוקה הזו – דרך אגב, אדוני היושב-ראש, אתה בתור קצין משטרה יכול להבין את הדבר הזה, שאתה ממש מוסר את נפשך, אתה משתדל מאוד, אבל בסוף הפושעים צוחקים עליך בעיניים – פעמיים.

אורית סטרוק: פעם אחת כי אין לך את הכוח המספיק לבצע, ופעם שנייה כי גם בתי המשפט לא ממש מבינים את הסיטואציה, ולפעמים פשוט מושכים את השטיח מתחת לרגליה של המשטרה.

אורית סטרוק: והמצוקה בנגב היא נוראה בכל מובן.

אורית סטרוק: בהברחות ובסמים ובפוליגמיה ובאלימות ובנשק.

אורית סטרוק: אתה יודע את זה, אדוני סגן השר, אתה מכיר את המצוקה הזו.

אורית סטרוק: אנחנו רואים את המצוקה, ושוטרים מגיעים למצב שהם מתפטרים לא בגלל שלא אכפת להם מהמשטרה אלא בגלל שהם מרגישים שזה לא רלוונטי מה שהם עושים, כי זה חסר פרופורציה לצרכים.

אורית סטרוק: וכשיש מציאות כזו, ומצד שני מגיע השר בר לב ועושה עסקה שמכונה עסקת גנץ-בר לב, שלפיה המשטרה תקבל שוטרים, תקבל כוח אדם מהצבא כדי לתחזק את המשטרה, אבל איפה היא תשקיע אותו?

אורית סטרוק: היא לא תשקיע אותו בנגב, היא תשקיע אותו בימ"ר ש"י, כדי שימשיכו לרדוף אחרי מתנחלים וחס וחלילה נקבל עוד אהוביה סנדק, חס ושלום.

אורית סטרוק: כי ימ"ר ש"י, בשונה מהמשטרה בכל מקום – ואנחנו מכירים את המשטרה ואת המסירות והכול, אבל ימ"ר ש"י זו יחידה שהיא מוטרפת על לכידת מתנחלים, ברמות שמגיעות לסיכון חיי אדם ולפגיעה בחיי אדם.

אורית סטרוק: אני שואלת את עמר בר לב, איפה הפרופורציות שלך, איפה הפרופורציות?

אורית סטרוק: קיבלת כוח אדם, כמעט 1,100 ומשהו חיילי חובה לשירות המשטרה – אין לך איפה להשקיע אותם חוץ מבימ"ר ש"י?

מיקי לוי: משפט לסיום.

אורית סטרוק: מה, בנגב כבר פתרת את הבעיה?

אורית סטרוק: בלוד פתרת את הבעיה?

אורית סטרוק: בעכו פתרת את הבעיה?

אורית סטרוק: אתה הולך ישר לימ"ר ש"י?

אורית סטרוק: עליהום על המתנחלים?

אורית סטרוק: בוא, יש לך אג'נדה פוליטית, אבל לא יכול להיות שאזרחי ישראל יסבלו מהאג'נדה הפוליטית שלך.

אורית סטרוק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה, תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת תלם?

מיקי לוי: איננה.

מיקי לוי: אז ישיב סגן השר.

מיקי לוי: בבקשה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת המציעים, תראו, אנחנו עוברים פה טלטלות בכנסת.

יואב סגלוביץ': אני היום פה השבתי לכל מיני דברים שיש בהם תלונות על המשטרה, למה הם משתמשים כך, למה הם משתמשים אחרת.

יואב סגלוביץ': ואני רואה את ההצעה לסדר-היום הזאת ואני חייב להגיד כמה דברים כלליים.

יעקב מרגי: - - - שזה ענייני.

יואב סגלוביץ': הכול ענייני.

יואב סגלוביץ': בטח בשעות האלה.

יואב סגלוביץ': זה נהיה הרבה יותר ענייני אחרי שכולם הולכים.

יואב סגלוביץ': נהיה ענייני.

יואב סגלוביץ': אני אגיד כמה דברים כלליים.

יואב סגלוביץ': תראו, הרבה מדובר על ביטחון לאומי, ואני חוזר על זה כבר כמה פעמים בכנסת.

יואב סגלוביץ': אבל ביטחון לאומי, לצערי, לא תורגם במדינת ישראל, אחרי הרבה מאוד שנים, להבנה שמערכת אכיפה טובה, נחושה, מקצועית והוגנת היא חלק מביטחון לאומי.

יואב סגלוביץ': מגיעים למקרי קיצון, ואז שואלים מצד אחד איפה המשטרה, ובמקרי קיצון אחרים – למה המשטרה.

יואב סגלוביץ': זאת אומרת, איפה ולמה הן השאלות שמלוות פחות או יותר את חיי השוטר.

יואב סגלוביץ': עכשיו, כן, המשטרה קטנה מדי למידותיה ומשימותיה של מדינת ישראל.

יואב סגלוביץ': לשמחתי המשטרה תגדל ב-1,100 שוטרים בשנת התקציב הזו.

יואב סגלוביץ': 800 עכשיו ועוד 322, ואני מקווה עוד שנצליח לשכנע להגדיל אותה עוד יותר.

יואב סגלוביץ': וגם אז היא תהיה קטנה.

יואב סגלוביץ': ואי-אפשר לעשות קפיצות מדרגה גדולות מדי בבת אחת, כי גם אם היו אומרים: בואו, תגייסו השנה 5,000 איש – אני לא בטוח שיש את היכולת האמיתית לגיוס של 5,000 איש ולהכשרה של 5,000 איש.

יואב סגלוביץ': אבל ההצעה לסדר-היום באה לכאן לדון בנושא ההתפטרות.

יואב סגלוביץ': אני אומר כאן, למי ששומע, שאחת הסיבות האמיתיות או המשמעותיות להיות שוטר, גם בחוויה האישית שלי מהעבר – ואני מעז לומר שגם בחוויה של יושב-ראש הכנסת – היא הגיבוי הציבורי, האהדה, החיבוק, תחושת השליחות.

יואב סגלוביץ': הדבר שמונע הכי הרבה – זה זה.

יואב סגלוביץ': נכון שגם כסף חשוב, ותכף נדבר גם על כסף, אבל אף אחד לא רוצה לשרת במקום שכל שני וחמישי, מאלף ואחת סיבות, נכונות או לא נכונות, עולים מנהיגיו, לא משנה מאיזה קטע, ולא רואים את המכלול – וחובטים.

יואב סגלוביץ': זאת החוויה.

יואב סגלוביץ': עכשיו, את החוויה הזאת אני רוצה לשנות.

יואב סגלוביץ': לא בגלל שלא יהיו מחר טעויות – שאני אענה עליהן בשאילתות – אבל להבין את חשיבות הארגון החשוב הזה לדמוקרטיה הישראלית ולמדינה.

יואב סגלוביץ': ולכן אני אומר לחברת הכנסת סטרוק שאני שם בצד את האמירות – אמרתי לכם, לחברי הכנסת, כשאני עולה לכאן להשיב לכם אני עושה כל שאני יכול לשים אך ורק כובע ממלכתי ולא פוליטי.

משה ארבל: הביקורת היא לא דווקא עליך.

יואב סגלוביץ': לא, אני לא נגד הביקורת, אני אמרתי שכשאני מנסה לענות עכשיו, אני לא עונה – אבל אני כן פונה - - -

אורית סטרוק: יואב, זה נכון ואני מאוד מעריכה את זה, אבל השר שלך לא - - -

יואב סגלוביץ': לא, אני לא מקבל את זה, בוודאי כשהוא לא נמצא פה.

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת סטרוק, אני משתדל מאוד לכבד את כולם, ולא משנה - - -

אורית סטרוק: אתה לא חייב להגיב לזה, אני רק אומרת שיש הבדל, פער, בין היחס שלך לבין היחס של השר שלך.

יואב סגלוביץ': לא, לא, אני לא רוצה להיכנס אפילו לפינה הזאת, אני משיב היום בשם המשרד וגם בשם השר.

יואב סגלוביץ': אני משיב בשם המשרד לביטחון פנים וגם בשמו של עמר בר לב, ומה שאני אומר – ראו את עמר בר לב מדבר עכשיו, כי אני נותן תשובה עניינית על שאלות שהיו כאן.

יואב סגלוביץ': אני כן רוצה לומר שאני חושב, מקווה, מצפה ומבקש שגם כשיש תקלות, בעיות – והיו ויהיו – לא לשכוח שבסוף זה ארגון של 30,000 איש, ו-30,000 איש שומעים, כאשר מדובר בהכללה ומדובר על פרטים.

יואב סגלוביץ': וה-30,000 איש האלה מבינים מה המשימה שהמפקדים שלהם נותנים להם, מבינים על מה הם נשבעו ומה הם החליטו לעשות כשהם נכנסו למקצוע הזה – אני לא יודע אם לקרוא לזה "מקצוע"; "שליחות" או איך שלא יקראו לו.

יואב סגלוביץ': וכן, חלק מהאנשים לא ממשיכים לאורך כל הדרך.

יואב סגלוביץ': ופה אני רוצה לתת תשובה קונקרטית לשאלה שעלתה פה, בייחוד על העניין הזה.

יואב סגלוביץ': קודם כול, יש שינויים במודלי ההעסקה היום, והשינויים לא קרו לא אתמול ולא שלשום.

יואב סגלוביץ': אני אתן כמה נתונים לגבי השאלה, כי אולי חלק מהנתונים קצת אולי אפילו יפתיעו בהקשר הזה.

יואב סגלוביץ': קודם כול, לגבי מספר האנשים שמתפטרים כל שנה, ביקשתי לעשות בדיקה.

יואב סגלוביץ': הלכתי על 2019.

יואב סגלוביץ': היו 422 מתפטרים; ב-2020 היו 327 מתפטרים.

יואב סגלוביץ': ב-2021, השנה, לפחות עד עכשיו, היו 592.

יואב סגלוביץ': כלומר, יש עלייה.

יואב סגלוביץ': לא קפיצה כזאת גדולה כמו שאולי נמצא בתקשורת – יש עלייה.

יואב סגלוביץ': עשיתי גם פילוח כמה מתוכם – כי דובר קודם על המחוז הדרומי.

יואב סגלוביץ': מכל ה-592 שציינתי קודם, מדובר נכון לרגע זה ב-71 אנשים שעזבו את המחוז הדרומי.

יואב סגלוביץ': כלומר, כשמסתכלים על סדרי הגודל, אם מדובר על הדרום, כאילו שכולם עוזבים שם – המציאות היא אחרת, לפחות המציאות של המספרים.

יואב סגלוביץ': 71 שוטרים התפטרו השנה הזו, ו-107 אנשים מתוך אותם 592 הם ממשמר הגבול, והיתר מתחלקים.

יואב סגלוביץ': על מנת לתת תשובה הכי עמוקה שאני מסוגל – ועוד פעם, זה לא נתון מחקרי, אבל חשוב לי, המציעים, שתשמעו רגע את המספרים: 43% מהבקשות להתפטרות היו בשל מציאת מקום עבודה אחר, 13% – בשל מיצוי, 9% – בשל שחיקה, 9% – בלימודים, 8% – בשל מרחק מקום מגורים.

יואב סגלוביץ': אלה פחות או יותר המספרים.

יואב סגלוביץ': כלומר, א.

יואב סגלוביץ': הנתונים המספריים או מה שמוצג, כאילו יש פה איזה מסה אדירה של מתפטרים שעוזבת במחוז הדרומי, עובדתית זה לא נכון.

יואב סגלוביץ': עדיין, ובלי כל קשר, מאחר ויש עדיין מספר גבוה של אנשים שעוזבים את השירות, יש צוות שהוקם בשביל לבדוק בדיוק מה הסיבות, מה סיבות העומק ומה אפשר לעשות אחרת לגבי העניין הזה, כאשר שנת 2022 הוחלטה, הוכרזה גם על ידי המפכ"ל, כשנה ספציפית שבה יטפלו בסיפור של הפרט.

יואב סגלוביץ': אחרי שנתתי את הנתונים האלה, אני רוצה לחזור למה שאמרתי בהתחלה.

אורית סטרוק: - - - אני רציתי לכבד אותך - - -

יואב סגלוביץ': הכול בסדר, בסדר גמור.

יואב סגלוביץ': את מכבדת אותי, הכול בסדר.

יואב סגלוביץ': אני פשוט נותן תשובה ככל שאני מסוגל.

יואב סגלוביץ': אלה התשובות המספריות.

יואב סגלוביץ': ועדיין, מה שנאמר בתחילת הדרך על ידי חברת הכנסת לנדה, ומה שאני אומר עכשיו: ראוי שהנושא הזה של השירות של שוטרי משטרת ישראל, תנאי השירות שלהם, נושא השכר שלהם, כל הדברים הנלווים שקשורים ללהפוך שוטרים לחדורי מוטיבציה, וגם אהדה ציבורית – שזה הכלי המרכזי בשירות כל הזמן; מהי אותה רוח גבית?

יואב סגלוביץ': אני אומר, חלק מהרוח הגבית הוא גם מה שקורה בבית הזה.

יואב סגלוביץ': ולכן, אני כן מברך – אני הרבה פעמים אומר פה שאני מברך על שאילתות, כי אני בודק דברים ונותן תשובות.

יואב סגלוביץ': אני מברך גם על ההצעה לסדר-היום הזו.

יואב סגלוביץ': אני חושב שחשוב לשים את השוטר במרכז גם בדיונים כאן, בכנסת.

יואב סגלוביץ': אני מבטיח שבדיון כזה שיהיה, אני לפחות אגיע בשביל להקשיב, לדיון שיהיה פה בכנסת, בכובע – ולא רק בכובע; בשביל לכבד גם את השוטרים.

יואב סגלוביץ': ולכן אני מברך את המציעים.

יואב סגלוביץ': אלה הנתונים.

יואב סגלוביץ': הנתונים הם לא כמו שהציגו אותם, אבל ללא ספק הם מחייבים את כולנו לראות איך משטרה היא חזקה, אפקטיבית, אגרסיבית כשצריך אבל הגונה והוגנת.

יואב סגלוביץ': זה המבחן של כולנו.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מרגי ביקש שאלת המשך.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, מכובדי סגן השר, אין ספק שהמשטרה ראויה לגיבוי, אין לנו משטרה אחרת, וכולנו רוצים וחפצים בחיזוקה.

יעקב מרגי: אבל כשאתה מבקש מאיתנו לשים את המשטרה במרכז בדיונים כאן, אתה תקבל את זה.

יעקב מרגי: לצערי הרב, הממשלה לא שמה את המשטרה.

יעקב מרגי: עם כל הכבוד, עם האתגרים של המשטרה, לא לשים אותם בדיוני התקציב – ואני שומע שמתגבש או שנחתם כבר הסכם עבודה פוגעני כלפי השוטרים.

יעקב מרגי: רבותיי, היה משבר בשירותי הכבאות; אחרי אסון הכרמל, הממשלה דאז החליטה לקחת את הכבאות ולעשות רפורמה רצינית, והיא העצימה את מקצוע הכבאות, מקצוע שהיה כמעט בהכחדה, אף אחד לא רוצה להתקרב לשם.

יעקב מרגי: צריך לקחת את מקצוע השוטר – הרי זה חייל בשירות; הוא בתנאים ובאתגרים משמעותיים, ומשמעתיים גם כן, בלחץ כזה.

יעקב מרגי: הגיע הזמן לבחון גם את צורת ההעסקה שלהם, את שעות העבודה שלהם, את ההערכה שהם מקבלים על ידי המעסיקים שלהם, וגם את מסלולי הקידום שלהם, כדי שזה יהיה מקצוע שכל אדם ירצה.

יעקב מרגי: אנחנו חפצים שלכל אדם שיחפש משמעות בתעסוקה המקצועית העתידית שלו אחת האפשריות תהיה משטרת ישראל.

יעקב מרגי: וזה לא כך, לצערנו הרב.

יעקב מרגי: אנחנו ניתן את הגיבוי.

יעקב מרגי: ואם יש ביקורת – ביקורת היא לא קטלנית.

יעקב מרגי: אין לנו משטרה אחרת.

יעקב מרגי: אבל הגיע הזמן שגם הממשלה תבין, ולאו דווקא הממשלה הזו, שלא עוד.

יעקב מרגי: עם האתגרים שיש לנו בחברה הישראלית פנימה, הגיע הזמן למשטרה אחרת, חזקה יותר, מכובדת יותר, ושאנחנו כחברה, וגם הממשלה, וגם המחוקק, ייתנו את הדעת על העצמת התפקיד הזה שנקרא שוטר.

מיקי לוי: אדוני סגן השר, אני מבקש לממש את זכותי כיושב-ראש ולהצטרף למה שאמר חבר הכנסת מרגי.

מיקי לוי: יתרה מכך, שנינו יודעים שהפגיעה היא יותר אנושה.

מיקי לוי: הסכם השכר שהעביר משרד אוצר לאחריות משטרת ישראל מחייב את משטרת ישראל, אם אינני טועה, לפטר כל חמש שנים 17% מכוח האדם – אחרי שמכשירים שוטרים, שזו משימה פשוט קשה.

מיקי לוי: אני לאורך כל דרכי, בוועדת הכספים וכסגן שר אוצר, לא הסכמתי לתרגיל הזה שהאוצר יעביר את השכר לאחריות משטרת ישראל.

מיקי לוי: זה פשוט שם אזיקים.

מיקי לוי: יש לי טענות לכל העולם, יש לי טענות לאוצר, כקצין משטרה עכשיו, יש לי טענות למשטרת ישראל שהסכימה, למקבלי ההחלטות.

מיקי לוי: אסור היה לעשות את זה, זה פוגע בקידומים, זה פוגע בתוספות, זה פוגע בכול.

מיקי לוי: כשזה היה באוצר, הנתח של ההתעצמות היה רק באחריות משטרת ישראל.

מיקי לוי: זו מכה קשה לעתיד לבוא, ואתה ואני, ראוי שנשים את זה על השולחן פה, אלא אם כן טעיתי במספרים.

יואב סגלוביץ': קודם כול, בשעה המפויסת הזאת, אני חושב שלפחות כל מי שנמצא פה מסכים, ואני חושב שאפשר להסכים גם על דבר אחד, ואני אומר את זה פה ליושב-ראש, שלמרות כל הקשיים אין מקצוע, אין דבר יותר מעניין, יותר מרתק, יותר חשוב, יותר נותן סיפוק, כשאתה בא הביתה אחרי שעשית משהו טוב למען האזרח.

יואב סגלוביץ': ואחרי שאמרתי את כל זה, אני חושב שדיון עמוק בוועדת הבט"פ יכול להציף דברים בצורה טובה.

מיקי לוי: לדיון העמוק הזה, ואני דיברתי עם יושבת-ראש הוועדה, צריך להביא את ראש אגף התקציבים באוצר, צריך להביא את הממונה על השכר.

מיקי לוי: ההסכם הוא רע לא למשטרת ישראל – הוא רע מאוד למשטרת ישראל – הוא רע לאזרחי מדינת ישראל.

מיקי לוי: אני מזהיר, אני אומר לכם את זה: צריך לקיים דיון להחזיר את הגלגל אחורה.

מיקי לוי: לצערי, אין בכוחה של משטרת ישראל לעשות את זה.

מיקי לוי: זה בכוחו של הבית הזה, זה בכוחו של הבית הזה.

מיקי לוי: אני מודה לך.

מיקי לוי: אני מבין שאתה סגן שר, אני הרשיתי לעצמי אולי קצת מעבר.

מיקי לוי: אני מתנצל על כך.

מיקי לוי: חברת הכנסת לנדה, את מסתפקת או - - -

רות וסרמן לנדה: אני רוצה להודות לשניכם, גם לך, היושב-ראש, על מה שאמרת.

רות וסרמן לנדה: אנחנו נדאג שאותם גורמים, כמובן בהסכמה שאתה הסכמת - - -

מיקי לוי: לא, אנחנו נקיים הצבעה.

מיקי לוי: אני לא צריך את ההסכמה שלו.

מיקי לוי: מה הבקשה שלך?

מיקי לוי: ועדה.

מיקי לוי: לאיזה ועדה?

רות וסרמן לנדה: בט"פ.

מיקי לוי: לוועדת הבט"פ.

מיקי לוי: אני רוצה להצביע.

מיקי לוי: נחכה לסגן השר שיגיע למקומו.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד זה בעד להעביר לוועדה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 11

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 11, אין מתנגדים.

מיקי לוי: הנושא הזה יועבר לוועדה לביטחון הפנים.

מיקי לוי: חברת הכנסת לנדה וחבר הכנסת מרגי, מכיוון שהייתם minded, בבקשה, באחריותכם להקפיד שזה יתקיים בוועדה ולדרוש נציגים מהאוצר.

מיקי לוי: אני אומר לכם, זו הבעיה המרכזית של חלק מהמתפטרים.

מיקי לוי: צריך להחזיר את הגלגל לאחור.

מיקי לוי: דפקו את אזרחי – אני מתנצל על המילה – סידרו את אזרחי מדינת ישראל, שלא לדבר על משטרת ישראל, ואני פה כרגע כנציג שלהם אפילו.

מיקי לוי: << הלסי >> הדרה ואפליה בקבלת מלש"בים ובשליחת זימונים ליחידות המודיעין והטכנולוגיה בצה"ל << הלסי >>

מיקי לוי: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: הדרה ואפליה בקבלת מלש"בים ובשליחת זימונים ליחידות המודיעין והטכנולוגיה בצה"ל, מס' 1214.

מיקי לוי: חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

מיקי לוי: ישיב סגן השר אלון שוסטר.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: חשוב מאוד.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, משנת 2019 אני מנסה לקבל נתונים על שילוב מלש"בים ליחידות הטכנולוגיות ב-8200 לפי יישובים.

יעקב מרגי: אני לא מצליח לקבל.

יעקב מרגי: אני לא מצליח לקבל כי לא רוצים לתת, כי השיטה לא נכונה.

יעקב מרגי: אני לא הולך למניעים אחרים.

יעקב מרגי: חבריי חברי הכנסת, מכובדי סגן השר, אני לא רוצה לשייך את זה לשיקולים כאלה ואחרים.

יעקב מרגי: השיטה לא תקינה, בלשון המעטה.

יעקב מרגי: יוצא, בלי שנרצה, שחבר מביא חבר.

יעקב מרגי: יש איזה שטנץ שעוברים לפיו.

יעקב מרגי: לא ייתכן שיישובים שלמים שיש בהם בוגרי תיכון מצוינים עם חמש יחידות מתמטיקה, חמש יחידות פיזיקה, חמש יחידות אנגלית, אפילו לא מוזמנים למיונים.

יעקב מרגי: אז נותנים לי לפי חלוקה גיאוגרפית.

יעקב מרגי: אזור הדרום – הם מכלילים לי מאשדוד עד אילת.

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת כמה מאופקים.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת כמה מירוחם.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת כמה מדימונה.

יעקב מרגי: אני רוצה לדעת כמה מצפת.

יעקב מרגי: וזה קשור גם להתנגדות הסמויה שהייתה למילייה, להעברת קריית המודיעין לדרום.

יעקב מרגי: זה מאותן סיבות.

יעקב מרגי: להוציא אותם מאזורי הנוחות.

יעקב מרגי: לא ייתכן של-8200 יהיו בתי ספר מסורתיים, שמשם יגייסו מועמדים ליחידות טכנולוגיות.

יעקב מרגי: זה משאב לאומי שלא רק מהשפה ולחוץ.

יעקב מרגי: הצבא הוא צבא העם לא מהשפה ולחוץ.

יעקב מרגי: ולא ייתכן שאני, חבר כנסת, מנסה לקבל – ואני מקבל את אותה תשובה כל פעם, ממוחזרת; בלי מה – כאילו לא הבינו אותי.

יעקב מרגי: אז זו זעקה.

יעקב מרגי: ואני לא הולך להרפות.

יעקב מרגי: והגיע הזמן לפתוח את זה ולשנות את השיטה.

יעקב מרגי: השיטה מקולקלת.

יעקב מרגי: ואני אומר, שוב: לא רוצה לקחת את זה למניעים אחרים.

יעקב מרגי: השיטה לא נכונה.

יעקב מרגי: ואנחנו מכירים את זה גם במקצועות אחרים בצבא.

יעקב מרגי: סגירה של חיל מסוים לכמה בתי ספר במקצועות כאלה ואחרים.

יעקב מרגי: מילא כשזה מתפרס על מקצועות, אז הזעקה היא לא בשמיים, אבל כולם יודעים מה הערך המוסף של בוגרי שירות צבאי בתוך יחידה 8200.

יעקב מרגי: אבל ההתמרמרות הזו יורדת מטה.

יעקב מרגי: זה לא נשאר בזה שהוא לא קיבל זימון.

יעקב מרגי: זה מחלחל להורים, למשפחה, לסביבה.

יעקב מרגי: ואחר כך מתפלאים למה אין מוטיבציה, למה הלוחמים הם דווקא מקבוצות כאלה ואחרות.

יעקב מרגי: וזה יורד למטה, עד כדי כך שאני אומר לכם שחיילים מצוינים, תלמידים מצטיינים, לעיתים קרובות משתחררים מצה"ל, לא מתגייסים.

יעקב מרגי: ואם כבר התגייסו, משתחרים באמתלות כאלה ואחרות, בגלל ההתמרמרות הפוגעת.

יעקב מרגי: זה פוגעני.

יעקב מרגי: תזמין למו"פ, תזמין למיונים לפחות.

יעקב מרגי: תן ראיונות.

יעקב מרגי: והגיע הזמן שמשרד הביטחון וצה"ל יהיו אמיצים, וישימו את זה על השולחן.

יעקב מרגי: ישימו.

יעקב מרגי: רק לאחרונה – ובזה אני מסיים, אדוני היושב-ראש – משרד הביטחון פרסם לפי חלוקה גיאוגרפית, לציבור.

יעקב מרגי: זה לא היה.

יעקב מרגי: וגם שם, התמונות, המספרים, למרות שזה לפי חלוקה גיאוגרפית, כפי שאמרתי, אשדוד עד אילת – לגבי הדרום, האחוזים נמוכים, שוליים.

יעקב מרגי: יש ערים שבכלל לא מוזכרות שם; יישובים שלא נזכרים בדוחות האלה.

יעקב מרגי: ואני חושב שזה זועק כשלעצמו.

יעקב מרגי: ואני שמח שהצעה לסדר-היום הזו אושרה ועלתה, למרות שלא הייתי בנשיאות.

יעקב מרגי: מהלשכה שלי הציעו לי, אדוני היושב-ראש:

יעקב מרגי: אולי תפסיק ללכת לנשיאות, כי השבוע אישרו לך גם דיון מהיר, גם הצעה לסדר-היום, וגם שאילתה.

יעקב מרגי: אז אני יכול לומר שזה – ואני מודה.

יעקב מרגי: ואני יודע להודות, להעריך, להוקיר.

יעקב מרגי: אני חושב שזה נושא חשוב, שיש לו תרומה ישירה לסוגיה, וגם עקיפה בכלל למלש"בים.

יעקב מרגי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: סגן שר הביטחון, בבקשה.

אלון שוסטר: כבוד יושב-ראש הישיבה, חבריי חברי הכנסת, סגן השר, ראשית, אני מוכרח להתייחס לסשן הקודם, להצעה הקודמת לסדר-היום.

אלון שוסטר: מדובר על עניינים שקשורים למשטרה, והוזכרה תוספת חיילים שהתגייסו למג"ב.

אלון שוסטר: אכן כך הדבר.

אלון שוסטר: כך נקבע בשיחה משותפת של שר הבט"פ ושר הביטחון.

אלון שוסטר: הייעוד הוא אכן לחיזוק קו התפר, קו המגע בין איו"ש לבין פנים מדינת ישראל, ואכן למחוז שי.

אלון שוסטר: אני מתריע, ולא מוכן לקבל את האמירה המכלילה כלפי המתיישבים הישראלים ביהודה ושומרון, שלכאורה תוספת כוח האדם במשטרה מיועדת כדי לרדוף אותם.

אלון שוסטר: הרי זאת השמצה גם כלפי המשטרה וגם כלפי כלל המתיישבים ביהודה ושומרון.

אלון שוסטר: אכן, יש מיעוט קטן שפועל באלימות ושלא על פי אמות המידה המקובלות – גם באלימות, וגם נגד החוק – ופוגע באינטרסים הלאומיים של מדינת ישראל.

אלון שוסטר: ודינם אכן להיעצר, ופעולתם – להיעצר.

אלון שוסטר: אני רוצה להודות לחבר הכנסת מרגי על השאלה.

אלון שוסטר: במובנים רבים, זאת אומרת, אני מניח שהעובדה שלא קיבלת עד עכשיו תשובה מסודרת – יש אולי איזושהי תשובה מינהלית, אבל במובן המהותי, אתם מייד תראו, ואתה תראה שאתה מתפרץ, נקרא לזה, לדלת פתוחה, בצדק, בדין; משום שמערכת הביטחון, ושר הביטחון בראשה, יחד עם הרמטכ"ל ואכ"א, מתכוונים, לא רק מתכוונים לבצע, אלא אתה תראה בנתונים כיצד אנחנו כבר נמצאים במקום הרבה יותר טוב ממה שהיינו עד לפני שנתיים.

אלון שוסטר: ואני מבקש להגיד ששר הביטחון והרמטכ"ל אכן הציבו יעד לגיוס שליש מהמתגייסים ליחידות הטכנולוגיות מהפריפריה, שזה פחות או יותר החלק היחסי של מה שאנחנו קוראים פריפריה באוכלוסייה הכללית של מדינת ישראל.

אלון שוסטר: זה בתוך כמה שנים.

אלון שוסטר: ולשם כך, נעשים צעדים קונקרטיים ומגוונים, ואני כבר אומר לכם: מוצלחים.

אלון שוסטר: במסגרת התוכנית הרב-שנתית – תר"ש תנופה בצה"ל – וכחלק מהצורך ומהרחבת כוח האדם במערך הטכנולוגי, גובשה בשנים האחרונות תוכנית אסטרטגית להנבטת כוח אדם טכנולוגי, החל משלב לימודי החובה במערכת החינוך, וכנגזרת מכך, הסללת האוכלוסייה לשירות בצה"ל.

אלון שוסטר: כן, בדרך כלל, המילה הסללה יש לה קונוטציה שלילית – לא; לאן מנותבים בני האדם, והיכולות שלהם, והרצונות, והמאוויים שלהם.

אלון שוסטר: ואנחנו אכן רוצים שבני הפריפריה ירצו להגיע גם, אגב גם, למקצועות הטכנולוגיים.

אלון שוסטר: היום הרמטכ"ל אמר כמה דברים חשובים, נדמה לי, בקורס טיס, על כך שבסדר העדיפות, נקרא לזה, בפתח צה"ל, בבקו"ם, יש חשיבות גדולה ללכת ליחידות הקרביות, המובילות, בין שזה באוויר, ובין שזה בים וביבשה.

אלון שוסטר: אבל, כמובן, הצורך שלנו בחיל מודיעין, בחיל התקשוב, במקצועות התקשוב באיכות גבוהה, מובן מאליו.

אלון שוסטר: מקורות כוח אדם טכנולוגיים הינם בעלי חשיבות אסטרטגית בבניין הכוח בצה"ל.

אלון שוסטר: וכיוצא בזאת, ישנו עיסוק מרכזי בטיוב ובהרחבת היקף המקורות המשובצים למסלולים האלה.

אלון שוסטר: במסגרת התוכנית, גובשו כיווני פעולה אודות הרחבת היקף המשרתים ביחידות הטכנולוגיות מהפריפריה על ידי יצירת אינטגרציה ושיתוף פעולה הן מול גורמים חיצוניים לצה"ל, כמו משרד החינוך ופרויקט עתידים – כן, השיתוף הזה בין הממשלה לבין יזמים פרטיים ועמותות שואפות טוב – והן בשיתוף גורמים פנים צה"ליים.

אלון שוסטר: אם כן, שיעור המשרתים מהפריפריה ביחידות הטכנולוגיות בשירות סדיר עומד כיום, שנת 2021, על 18%.

אלון שוסטר: זאת מתוך כ-32%, שמהווים את ייצוגם באוכלוסייה.

אלון שוסטר: יש פה עבודה.

אלון שוסטר: אבל תכף תראה מה התחלנו, ומה נעשה.

אלון שוסטר: מכלול פעולות שנעשו בשנים האחרונות, שאותן אפרט מייד, כבר השפיעו בכיוון הרצוי על נתוני המיון בחמ"ן – בחיל מודיעין.

אלון שוסטר: בשנים 2021, השגנו עליה משמעותית לעומת נתונים אלו בשנים קודמות.

אלון שוסטר: אחוז המלש"בים – המועמדים לשירות ביטחון – מהפריפריה, שעבר; כלומר, החבר'ה שניגשו למיונים, ועברו מיונים, למקצועות המודיעין, בשנת 2021, עמד על 29% מכלל העוברים מיונים לחיל למודיעין.

אלון שוסטר: בעיניי, זאת בשורה מדהימה.

אלון שוסטר: אומנם כרגע ממוקד לחיל המודיעין, ורק בשנה-שנתיים האחרונות.

אלון שוסטר: לעומת זאת, אחוז המלש"בים שעברו מיונים למקצועות התקשוב, לדוגמה – הסייבר למינהו – בשנים 2020–2021 עומד על כ-15% מכלל העוברים מיונים למקצועות אלה.

אלון שוסטר: פה יש לנו דרך.

אלון שוסטר: אני משוכנע שהפעולות שאמנה מייד, שאותן התחלנו לבצע לאחרונה, גם עבור מקצועות התקשוב, יביאו גם בהם למגמה חיובית דומה בתוך מספר שנים לא גדול.

אלון שוסטר: כחלק מהתוכנית האסטרטגית, סוכמו שלושה כיווני פעולה עיקריים: 1.

אלון שוסטר: הרחבת מאתרים, מלשון מחפשים את המתאימים, והיקף הלומדים במגמות המדעיות, באמצעות שותפויות בין צה"ל לבין משרד החינוך, תוכניות עתידים, התוכנית הלאומית למצוינות, עתידים להוראה.

אלון שוסטר: כן, צריך להכשיר גם את המורים, כמובן, שיהיו במקומות הנכונים, עתודאים מלמדים מדעים, ועוד.

אלון שוסטר: הכיוון, המגמה העקרונית השנייה, הוא תוכניות תוספתיות לחינוך הפורמלי – הרחבת תוכנית מגשימים, ניצנים, מכינות תקשוב ואמ"ן; כלומר, החילות עושים reaching out, מחפשים את החבר'ה המתאימים במקומות שבהם לא השתמשנו במאגר האיכותי, שמסיבות שונות – כפי שציינת, חברי חבר הכנסת מרגי – הם עדיין לא נמצאים באחוז היחסי.

אלון שוסטר: ולא צריך להסביר שהגנטיקה והיכולות לא משתנות לפי מקום המגורים, או לפי רמת הפרנסה, או ההשכלה, או מקור התפוצה של ההורים – הסברות, חשיפה ושיווק מטורגט לאוכלוסיות הרלוונטיות, כנסים והסברה.

אלון שוסטר: הכיוון השלישי: התאמות ועדכונים בתהליך המיון לצה"ל – חשיפה, שיווק, מיון ואיתור.

אלון שוסטר: צה"ל מבצע שינויים רבים בתהליך המיון למלש"בים, החל ממעבר לפלטפורמות מיון מקוונות ברשת, מיוני אמ"ן ותלפיות בפריפריה; כלומר, מבצעים את המיונים עצמם במרכזים בדרום ובצפון, כך שהם לא נאלצים לקום מוקדם ולכתת רגליהם בתחבורה ציבורית, אלא במקום מגוריהם או בקרבת מגוריהם – המודל הרשותי, אחריות הרשויות, מכינות טכנולוגיות למקצועות האיתור באמ"ן ובתקשוב וכיוצא באלה.

אלון שוסטר: ארחיב על חלק מתהליכים הללו: הדבר הראשון, הסללה טכנולוגית – הרחבת היקף המשתייכים לקורסי העשרה וחוגים מעבר לשעות הפעילות, כגון ניצנים ומגשימים, בשיתוף עם פילנתרופיה ועמותות.

אלון שוסטר: קורסי ההעשרה מתבצעים בחטיבות הביניים וטרם השירות הצבאי.

אלון שוסטר: הנושא השני, ביצוע שינויים והתאמות בתהליכי המיון לצה"ל, כגון מיונים פיזיים – הזכרתי בפריפריה.

אלון שוסטר: מיון מקוון – הזכרתי מכינות.

אלון שוסטר: איתור מתגייסים בעלי ידע טכנולוגי מוקדם במסגרת לימודיהם בבתי הספר, בשיתוף פעולה ובתוכנית משותפת עם משרד החינוך, הרשויות המקומיות והסמכויות הטכנולוגיות.

אלון שוסטר: מודל רשותי – חיזוק הקשר בין צה"ל לרשויות במיקוד, לשם שיפור תהליכי ההכנה לצה"ל; באותן רשויות שאחוז המתגייסים ליחידות הללו הוא קטן.

אלון שוסטר: לשם שיפור תהליכי ההכנה לצה"ל, העלאת שיעור הגיוס הכללי והגברת המוטיבציה לשירות משמעותי, ובכלל זה במקצועות הטכנולוגיים.

אלון שוסטר: מינהלת עתידים תרחיב את הפעולה שלה ביישובים שבהם מתקיימת התוכנית, תוכנית "פעמי עתידים", "עתידים להוראה"; הרחבת האוכלוסיות הייחודיות ומיצוי מצטיינים למקצועות איתור טכנולוגיים.

אלון שוסטר: אם כן, חבריי חברי הכנסת, צעדים אלו, מעריכים בצה"ל, עתידים להוביל לעלייה מדורגת בהיקף החיילים מהפריפריה המשרתים במסלולים הטכנולוגיים, עד לכדי שיעורם באוכלוסייה הכללית בצה"ל, וייתכן שמעבר לכך.

אלון שוסטר: באשר להערתך לגבי הפירוט המדויק של ערים וכו', אני מעריך שהדבר הזה אפשרי.

אלון שוסטר: אני מוכן לבדוק את הנושא הזה.

יעקב מרגי: במסגרת התשובה, הצעדים שאתה מציע הם חשובים, שלא ניתקע במצב כזה שנמצא בפריפריה שתי ערים גדולות שנותנות את האחוז הזה, ושאר הערים מודרות צריך לוודא.

אלון שוסטר: ודאי.

אלון שוסטר: ודאי.

אלון שוסטר: אם בחיל מודיעין אנחנו כבר בסביבות ה-30% – זה הישג כביר; נעשה את זה גם במקצועות האחרים.

אלון שוסטר: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: המציע מסתפק בהודעת סגן השר.

מיקי לוי: << הלסי >> סירוב נציב קבילות השופטים, אורי שהם, להופיע בכנסת, וסירוב יו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט לכפות את התייצבותו << הלסי >>

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעה לסדר-היום הבאה – הצעה לסדר-היום: סירוב נציב קבילות השופטים, אורי שהם, להופיע בכנסת, וסירוב יו"ר ועדת החוקה, חוק ומשפט לכפות את התייצבותו, מס' 1246.

מיקי לוי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: זו הקדמה קצרה, מכובדי השר, וחבריי חברי הכנסת, לפני כשבוע נשיאות הכנסת קיבלה את בקשתנו, של כמה חברי כנסת, לקיים דיון מהיר בנושא ההתבטאות או ההחלטה של נציב קבילות השופטים, השופט לשעבר אורי שהם.

אורי מקלב: התוכן, והכותרת של הבקשה הייתה אפליה – החלטות מפלות של הנציב בענייני התבטאויות של בעלי תפקידים, של שופטים.

אורי מקלב: ומה שהביא – המחולל של ההחלטה הזאת ושל בקשתנו היה ההחלטה של השופט, בעקבות פנייה של הרפורמים לשופט על התבטאויות, וחתימה של דיינים ורבנים שמביעים ביקורת על החלטה של השר לשירותי דת, או ההחלטה של המשרד לשירותי דת בנושא הרפורמה על הכשרות ובנושא הגרות.

אורי מקלב: הרב הראשי, שגם משמש כדיין, שבתוקף תפקידו ממונה על הכשרות, והוא אחראי לכשרות – מועצת הרבנות הראשית שדחתה את הרפורמה הזאת והתבטאה נגדה – הביע בזה את מחאתו ודאגתו על מצב הכשרות, ועל כך החליט הנציב שיש לשקול את הדחתו ולנזוף בו נזיפה חמורה - - - מה שאומר אותו נציב על החלטתו ועל חתימתו ועל דבריו של הרב הראשי, הרב יצחק יוסף.

אורי מקלב: ואנחנו – חבריי ביקשו דיון מהיר, ואתה אישרת את זה, אדוני היושב-ראש, על החלטות מפלות; בדומה לכך שהשופטת חיות התבטאה נגד ועדת חקירה ש-40 חברי כנסת ביקשו להקים על בעיות של ניגוד עניינים בבית המשפט.

אורי מקלב: על זה השופטת חיות התבטאה, שזה גל עכור ושזה שפל המדרגה, הדברים האלה, והייתה תלונה של עמותת בצלמו על ההתבטאות הזאת של השופט אורי שהם – שאותו מינתה השופטת חיות – שהיה מינוי שלה, והוא דחה את זה.

אורי מקלב: הוא טען שבאופן חריג וחד-פעמי – סליחה, הוא אמר שעל דברים שבתחום שיפוטו, בתחום עיסוקו של אותו שופט, בתור דמות שיפוטית, במקרה הזה צריך להיות דיין, במסגרת תפקידו, זה דבר שהוא יכול להתבטא בו.

אורי מקלב: אדוני היושב-ראש, מה שמדאיג אותנו עכשיו – וידונו על זה ביום שני, ועדת החוקה תדון בעניין הזה – מה שהתברר הוא שהנציב מסרב להגיע לכנסת.

אורי מקלב: לא רק שהוא מסרב להגיע לכנסת – הוא גם טוען שגם אם הוא יקבל הזמנה רשמית, הוא לא יגיע.

אורי מקלב: ולא רק זה, הוא בכלל רוצה לאשר באופן חריג וחד-פעמי למישהו בתוך המשרד שלו שיבוא להופיע.

אורי מקלב: אנחנו צריכים להיות מודאגים מדבר כזה, שבעלי תפקידים וממונים מסרבים לבוא לכנסת.

אורי מקלב: זה תפקידך כיושב-ראש, תפקידנו כחברי כנסת – הזכות הזאת, והדרישה הזאת והחובה הזאת שבעלי תפקידים יגיעו לכנסת, זה צריך להיות אצלנו הדבר הראשון במעלה.

אורי מקלב: אנחנו דמות מפקחת, אנחנו דמות מבקרת – זה תפקידנו, את זה אנחנו צריכים לעשות, וזה בדיוק הפקידים.

אורי מקלב: אנחנו נוהגים לקולה לגבי אלה שבתחום השיפוטי.

אורי מקלב: נגיב רק כלפיהם.

אורי מקלב: על אחרים – אף אחד לא יכול להחליט על עצמו.

אורי מקלב: אף לא יכול להחליט שהוא גורם שיפוטי; במיוחד שאנחנו רואים שמבקר המדינה מופיע פה, מח"ש מופיעים פה.

אורי מקלב: אף אחד לא יכול לקבוע על עצמו שהוא גורם שיפוטי.

אורי מקלב: ולא זו אף זו, אלא הוא הביא את הדברים.

אורי מקלב: שמעתי שבתקשורת מישהו טען שגם היועץ המשפטי לממשלה לא תמיד מגיע, אבל ליועץ המשפטי יש סגנים, שבתוקף תפקידם כסגנים הם מטפלים בנושאים – זה בנושא פלילי, זה בנושא מדיני, זה בנושא כלכלי.

אורי מקלב: ואז כשהוא טיפל בזה, גם הסגן הופיע.

אורי מקלב: אבל כאן אתה מדבר על מקום שהנציב עצמו טיפל בו, והוא מסרב.

אורי מקלב: ממה יש לפחד?

אורי מקלב: ממה הוא חושש?

אורי מקלב: מה יש לו להסתיר?

מיקי לוי: תודה.

אורי מקלב: אז אני מבקש, אדוני היושב-ראש, שהכנסת, קודם כול, תקבל עכשיו החלטה שפקידות או בעלי תפקידים חייבים לבוא לכנסת, ואין בזה הנחות, ואף אחד לא קובע לעצמו; שוועדת הכנסת – אני מבקש ממך עכשיו להעביר את זה לוועדת הכנסת – שוועדת הכנסת תקבל החלטה, שהיא תתכנס בדחיפות כדי, קודם כול, להחליט שקובעי תפקידים צריכים להגיע, ולזמן לדיון ביום שני.

אורי מקלב: יש גם את מחר וגם את יום ראשון, שתזמן אותו כדי שיגיע.

אורי מקלב: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לפי סעיף 53(ה)(2) מבקש חבר הכנסת קריב להביע עמדה ביחס להצעה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, עד עשר דקות, בבקשה.

מיקי לוי: אנחנו נפתח לך את המיקרופון.

משה ארבל: היו"ר יכול להגיד לנו מה אומר סעיף 53?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: 53(ה)(2).

קריאה: זה בדיוק הסעיף שהוא יכול לדבר, כי הוא נשוא ההצעה.

קריאה: בכותרת כתבת: יו"ר ועדת חוקה.

מיקי לוי: בכותרת – יו"ר ועדת חוקה, מה לעשות.

מיקי לוי: קיבלנו ייעוץ משפטי.

מיקי לוי: הוא כתב: יו"ר ועדת חוקה.

מיקי לוי: ולכן, יו"ר ועדת חוקה, חבר הכנסת גלעד קריב, יכול להביע עמדה עד עשר דקות.

איילת שקד: לא הבנתי, אז מה אני עושה פה?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: את יכולה לרדת, לא קראתי לך.

מיקי לוי: חבר הכנסת גלעד קריב לפנייך.

איילת שקד: איפה הוא?

מיקי לוי: הוא למעלה, הוא מהמבודדים.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, עמ' 54 – סעיף (ה), סעיף קטן (2), אם אתה פותח את התקנון.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קריב, זה פתוח?

מיקי לוי: טוב, כנראה שהסוללה נגמרה.

מיקי לוי: יופי.

מיקי לוי: עכשיו שומעים.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה, עשר דקות לזכותך.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קריב.

מיקי לוי: לא?

מיקי לוי: המיקרופון פתוח.

מיקי לוי: יופי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה.

חוק ומשפט): אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, צר לי על ההצעה הדחופה הזו לסדר-היום, בראש וראשונה, מכיוון שהיא הצעה קנטרנית.

חוק ומשפט): חבר הכנסת מקלב דיבר על כבודו של הבית הזה, אבל כל ההצעה דחופה לסדר-היום חותרת תחת סדריו של הבית הזה, תחת נהליו ותחת כבודו.

חוק ומשפט): חבר הכנסת מקלב יודע היטב את הוראות התקנון, ויודע שהסמכות לזמן מוזמנים לישיבות הוועדה השונות מופקדת בידיו של היושב-ראש, של יושב-ראש הוועדה.

חוק ומשפט): חבר הכנסת מקלב גם יודע שהתקנון קובע פרוצדורה ברורה שבאמצעותה חברים בוועדה יכולים לבקש להעלות נושא מסוים לדיון בוועדה, ובסופו של דבר לקיים באותו נושא גם דיון.

חוק ומשפט): אבל חבר הכנסת מקלב ושותפיו להצעות מבקשים לעקוף את הוראות התקנון, לפגוע במקרה הזה בסמכות הברורה של יושב-ראש הוועדה, לכפות על הבית הזה בשם כבודו של הבית הזה פרוצדורות שלא קיימות בתקנון – הליכה לוועדת הכנסת, בבקשה שוועדת הכנסת תכפה על ועדת החוקה את מי להזמין – דברים שהבית הזה אינו מכיר.

חוק ומשפט): והכול לא על מנת להגדיל את כבודו של הבית הזה, אלא על מנת לכסות על התנהלותו של הראשון-לציון, נשיא מועצת הרבנות הראשית הרב יוסף, ועל מנת לפגוע במעמדה ובכבודה של אותה יחידה חשובה של התלונות על השופטים בישראל.

חוק ומשפט): לא די שההצעה היא קנטרנית, היא גם הצעה לא עניינית.

חוק ומשפט): מכיוון שחבר הכנסת מקלב, ויתר השותפים, יודעים היטב שבדיון שמתוכנן ליום שני עתיד להופיע נציג בכיר של נציבות התלונות על השופטים.

חוק ומשפט): אינני יודע מאין לוקח חבר הכנסת מקלב את אמירותיו, לכאורה, של הנציב.

חוק ומשפט): אם מישהו מחברי הוועדה נטל לעצמו את התפקיד של להתקשר במקום מנהל הוועדה או במקום יושב-ראש הוועדה ולהזמין מאן דהוא, הרי גם זו התנהגות לא ראויה.

חוק ומשפט): חבר הכנסת מקלב, לא בידיו התפקיד של לשוחח עם הנציב בהקשר של הזמנתו לוועדת החוקה.

חוק ומשפט): ולכן לא ברור לי מהיכן הוא מתיימר לדעת מה התנהל בשיחה שלי כיו"ר ועדת החוקה עם נציב תלונות השופטים.

חוק ומשפט): אני, בשיחתי עם הנציב, סיכמתי על התייצבות של נציג בכיר של נציבות התלונות על השופטים, אדם שיוכל לייצג את עמדת הנציב ואת עמדת הנציבות.

חוק ומשפט): בהקשר הזה, ראשית, מן הראוי להזכיר שאין ספק שלנציב ישנו מעמד מעין-שיפוטי, גם אם לא שיפוטי באופן מלא.

חוק ומשפט): אבל למעלה מכך, בניגוד לטענותיו של חבר הכנסת מקלב, אחד מנוהגיו של הבית הזה, על כל ועדותיו, הוא שאנחנו מאפשרים לנושאי משרה בכירים לשלוח אל דיוני הוועדות נציגים מטעמם.

חוק ומשפט): אנחנו עושים את זה עם היועץ המשפטי לממשלה, אנחנו עושים את זה עם נגיד בנק ישראל, עושים את זה עם ראשי מערכת הביטחון.

חוק ומשפט): אזכיר, למשל, שעל מנת להזמין את מבקר המדינה הדבר מחייב מהלך של הוועדה לביקורת המדינה, ולא כל יו"ר ועדה יכול להזמין את מבקר המדינה.

חוק ומשפט): וצריך לומר בצורה גלויה: ביום שני הקרוב יתקיים דיון ענייני, דיון מסודר, תישמע בו עמדת נציבות התלונות על השופטים, תישמע העמדה הזו בהרחבה.

חוק ומשפט): חברי הכנסת יוכלו לשאול שאלות, יוכלו לאתגר את נציג הנציבות.

חוק ומשפט): כל הדיון הזה תכליתו לא לקדם דיון ענייני בהחלטת השופט בדימוס שהם, אלא על מנת לייצר מסך, כפי שאמרתי, מסך ערפל סביב התנהלותו של נשיא מועצת הרבנות הראשית כבוד הרב יוסף, וההחלטה שנציב תלונות השופטים קיבל בעניינו.

חוק ומשפט): ולכן אני מבקש מחברי הכנסת לכבד את הוראות התקנון, לאפשר לנו לקיים דיון ענייני ביום שני בוועדה, לשמוע על הסדר את דברי הנציבות, לשמוע את חברי הכנסת המציעים את הדיון המהיר, ולא לאפשר לייצר מהומה רבה על לא דבר.

חוק ומשפט): אחרי שביקשתי מן הכנסת, ובכך אסיים, את דחיית ההצעה, אציין שמכיוון שאנחנו מנסים לנהל את ועדת החוקה באופן ענייני, אז אני לוקח על עצמי ביממה הקרובה לחשוב מחדש אם די בהופעת נציג בכיר של הנציבות או שמא עליי באמת לזמן את הנציב.

חוק ומשפט): ובצד המחשבה על זימון הנציב, אני אשקול אם לזמן גם את נשיא מועצת הרבנות הראשית הרב יוסף להתייצב באופן אישי בוועדה.

חוק ומשפט): ואחרי ששמענו הרצאה כה יסודית מצד חבר הכנסת מקלב על החובה של נושאי משרה להתייצב בוועדה, אני בטוח שחברי הכנסת המציעים יתמכו בהחלטתי, אם אחליט אותה, לזמן את הרב הראשי להתייצב בוועדה, הוא בעצמו.

חוק ומשפט): אני אשקול את הדבר במהלך היום, אתייעץ עם מנהל הוועדה ועם היועץ המשפטי.

חוק ומשפט): אולי נזמין את הנציב להתייצב בעצמו, ולצידו את כבוד הרב יוסף, נשיא מועצת הרבנות הראשית, שבוודאי נוגע לעניינו של הדיון.

חוק ומשפט): וכפי שאמרתי, אני בטוח שהרב מקלב ויתר חברי הכנסת ירימו טלפון לרב יוסף, כפי שחלקם עשו אל הנציב, ויאמרו לרב יוסף שכבודו של הבית הזה דורש את התייצבותו בוועדת החוקה בראשותי ביום שני בבוקר.

חוק ומשפט): אודיע על החלטתי מחר.

חוק ומשפט): תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שרת הפנים, בבקשה.

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם כול אני שמחה שיושב-ראש ועדת החוקה אמר שהוא ישקול להזמין את הנציב.

איילת שקד: אני פשוט מחליפה את שר המשפטים, אבל אני כשרת משפטים מיניתי את הנציב הזה, ואם אתה שואל את דעתי, אני חושבת שאין מניעה שהוא יגיע לכנסת.

איילת שקד: הוא חלק מהרשות המבצעת.

איילת שקד: ולכן אני רוצה לחזק אותך, ולהגיד לך: תזמין אותו לכנסת, לא יקרה שום דבר.

איילת שקד: ולכן אני מבקשת להוריד את ההצעה מסדר-היום.

מיקי לוי: האם אתם – בבקשה, המציעים, אורי - - -

קריאה: לא, הם רוצים עמדה נוספת - - -

מיקי לוי: בסדר, אבל מעבר לעמדה הנוספת, אני שואל אתכם: יש סכנה שאם ההצעה לא תעבור, זה יורד מסדר-היום.

מיקי לוי: האם אתם מקבלים את הצעתה של שרת הפנים, בגיבוי של יושב-ראש ועדת החוקה - - -

יעקב מרגי: לאור תגובתה המתנשאת, היא לא התירה לנו ברירה אלא להתמודד - - -

מיקי לוי: להצביע?

משה ארבל: לא, אבל יש דעה נוספת.

מיקי לוי: לא, אני יודע.

מיקי לוי: בסדר, רציתי למנוע.

מיקי לוי: אוקיי, בסדר, הבנתי.

מיקי לוי: ניסיתי למנוע את ההצבעה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

מיקי לוי: לפתוח, בבקשה, את המיקרופון.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: בדקה הקרובה אמחיש איך עובד שילוב ידיים של מערכת המשפט עם גורמי השמאל בכנסת כנגד דמותה היהודית של המדינה.

אבי מעוז: נציב תלונות השופטים, בניסיון שפל של סתימת פיות, נזף בכבוד הראשון לציון הרב יצחק יוסף שליט"א, ודרש להדיחו בשל העובדה שהראשון לציון מילא את תפקידו המהותי וביטא את עמדת התורה.

אבי מעוז: הנציב כמובן לא נקט צעד שכזה כלפי שום שופט מבית המשפט העליון שכלפיו עלו טענות חמורות על התנהלותו.

אבי מעוז: הגשנו הצעה דחופה לסדר-היום, הנשיאות סירבה לקיים דיון דחוף בעניין, והעבירו אותו לדיון מהיר בוועדה.

אבי מעוז: ולאיזו ועדה?

אבי מעוז: לזו שבראשה עומד חבר כנסת ששם לעצמו מטרה להילחם מלחמת חורמה ברבנות הראשית ובדמותה היהודית של המדינה, כאילו שדיון ענייני כלשהו יכול היה להיערך בוועדה שלו.

אבי מעוז: אותו יושב-ראש ועדה חיפה על הנציב שוהם, ואפשר לו לא להופיע לדיון למרות סמכותו לחייב אותו להופיע בוועדה.

אבי מעוז: פשוט יד רוחצת יד.

אבי מעוז: זהו פרצופה של הקואליציה הנוכחית, שמהווה איום על דמותה וזהותה היהודית של מדינת ישראל.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת רוטמן.

מיקי לוי: דקה, בבקשה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, וגם אדוני יושב-ראש הוועדה, יש שתי בעיות במה שהתרחש פה.

שמחה רוטמן: בעיה אחת היא שאכן יש מדיניות, לא נוהג כזה – אפשר לדבר עליו, למרות שגם ממנו היו חריגים, בין היתר בדיונים שיצא לי לנכוח בהם פיזית – לגבי התייצבות של שופטים, לא של נושאי משרה מעין שיפוטית.

שמחה רוטמן: אני רוצה להזכיר שבית המשפט וגם החוק הגדיר כמה פעמים נושאי משרה מעין שיפוטית בכל מיני הגדרות, אפילו, למשל, פרקליט המדינה, הוא לפעמים מעין שיפוטי.

שמחה רוטמן: מישהו חושב שפרקליט המדינה לא צריך להתייצב בכנסת?

שמחה רוטמן: יש את הוראת חוק-יסוד: הממשלה, יש את הוראת חוק-יסוד: הכנסת.

שמחה רוטמן: עובד מדינה צריך להתייצב.

שמחה רוטמן: עכשיו לגבי הרב הראשי, לגבי מישהו שמכהן במשרה שיפוטית, דיין או שופט, שם יש נוהג של הכנסת שבאמת נמנעים מלזמן בדרך כלל.

שמחה רוטמן: שוב, במקרים חריגים אולי צריך לזמן.

שמחה רוטמן: אבל נציב תלונות הציבור על שופטים הוא עובד מדינה לכל דבר ועניין, הוא חייב בזימון.

שמחה רוטמן: ואני חייב לומר לך, אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, שהגיב פה ונראה לי יצא – לא, הינה, סליחה: אני זוכר שהתראיינת בנושא וממך שמעו שהוא לא רצה לבוא, והוא אמר שהוא רוצה לשלוח מישהו אחר – בריאיון שניהלת.

שמחה רוטמן: זה לא איזה חידוש.

שמחה רוטמן: זו הייתה הטענה.

קריאה: - - - חד-פעמי.

שמחה רוטמן: וזה באופן חד-פעמי וחריג, זה, הודיע לכלי התקשורת.

שמחה רוטמן: ולכן לא ניתן לקבל דבר כזה.

שמחה רוטמן: זה מערכתי והכנסת צריכה לומר את דברה.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: רגע, יש שתי הצבעות.

מיקי לוי: על ההתנגדות של השרה להביא לדיון במליאה נקיים הצבעה.

מיקי לוי: ואחר כך הצבעה על הוועדה עצמה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: בעד ונגד במליאה.

מיקי לוי: אלא אם כן אתם - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: בסדר?

מיקי לוי: אוקיי, בבקשה לשבת.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שמית?

קריאות: - - -

מיקי לוי: רגע, הממשלה רוצה שמית.

מיקי לוי: דקה.

קריאות: - - -

קריאה: היושב-ראש, השרה הציעה להסיר מסדר-היום.

יצחק פינדרוס: לא, אם היא רוצה במליאה, מה אכפת לך?

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: אני יכול לשאול אותה.

קריאה: הצעת השרה הייתה להסיר מסדר-היום.

מיקי לוי: אתם רוצים להסיר את ההצעה מהמליאה?

שמחה רוטמן: - - -

מיקי לוי: לא, יש שתי הצבעות, חבר הכנסת רוטמן.

שמחה רוטמן: הצעה לסדר-היום והצעה להסיר מסדר-היום, זו ההופכית שלה.

קריאה: התקנון אומר בעד ונגד - - -

מיקי לוי: לא – על המליאה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: איפה הממשלה?

מיקי לוי: נו, חברת הכנסת סילמן.

שלמה קרעי: מיקי, לא ביקשו שמית - - -

מיקי לוי: ביקשו.

מיקי לוי: ביקשו.

מיקי לוי: אני לא סתם אומר.

מיקי לוי: אני רוצה לשמוע, כן או לא.

קריאות: - - -

מאי גולן: אנחנו רוצים להצביע, היושב-ראש.

מאי גולן: מה זה - - -

קריאה: למה הוא לא מביא את זה להצבעה?

מאי גולן: מה זה משיכת הזמן הזאת?

ינון אזולאי: אני לא מבין, מה זה הדבר הזה?

ינון אזולאי: שיעבור להצבעה.

ינון אזולאי: מה זה הדבר הזה?

ינון אזולאי: אמרו לכם לעבור להצבעה.

מיקי לוי: רגע, רגע, רגע.

מיקי לוי: אפשר להגיע לאיזשהו הסכם: להוריד מהמליאה וללכת לוועדה בהסכמה.

מיקי לוי: זה מה שאני מציע לממשלה.

מיקי לוי: זה טוב, אבל אני צריך לקבל תשובה מהם.

מיקי לוי: אני מציע לממשלה או לקואליציה להוריד מסדר-היום דיון במליאה, בהסכמה – את ההתנגדות – וללכת בהסכמה להעברה לוועדה.

מיקי לוי: וגם האופוזיציה מקובל עליי - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: בסדר, אבל תנו לי, שקודם כול אני אקבל מהם את ההסכמה על הבאלאנס הזה.

מיקי לוי: רגע, אני מנסה לעשות איזשהו - - -

אורי מקלב: לא.

אורי מקלב: אבל זה למשוך זמן.

אורי מקלב: זה לא - - -

מיקי לוי: אבל זה לא שייך ללמשוך זמן, אורי.

מיקי לוי: אני שואל אתכם.

קריאה: הסכמנו.

קריאה: הסכמנו.

מיקי לוי: בסדר?

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: השרה הסכימה להוריד את זה מסדר-היום במליאה, ולהעביר את זה בהסכמה לוועדת הכנסת, שתקבע לאיזו ועדה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: רגע.

מיקי לוי: בסדר.

מיקי לוי: הוא ביקש חוקה, לכן זה יועבר לוועדת הכנסת, שתקבע לאיזו ועדה.

מיקי לוי: מה לעשות, אני לא יכול לשנות את התקנון, לא יכול לשנות את זה.

מיקי לוי: אין צורך להצביע – רבותיי, השרה הסכימה להצעתי להוריד את זה, אני יכול לא להצביע - - -

קריאה: לא, לא.

קריאה: אתה חייב.

קריאה: אז נצביע.

קריאה: יש הסכמה.

מיקי לוי: טוב, אנחנו נצביע על להוריד את זה - - -

קריאות: לא.

קריאות: לא.

קריאות: אתה מצביע על להעביר את זה לוועדה.

מיקי לוי: רגע.

מיקי לוי: השרה הסכימה להוריד את זה מהמליאה.

מיקי לוי: הולכים להצבעה על העברה לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

מיקי לוי: בבקשה, הצבעה, וכולנו נצביע בעד.

מיקי לוי: בעד, בעד, בעד.

מיקי לוי: הגענו לידי הסכמה.

מיקי לוי: בעד.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 28

מיקי לוי: נמנעים – אין

מאי גולן: היושב-ראש, הצבעתי בטעות במקום מירי רגב.

מיקי לוי: אנחנו נתקן.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן הצביעה בטעות ממקומה של חברתה כנסת רגב, והודיעה בזמן.

מיקי לוי: בעד – 28, נגד – אחד.

מיקי לוי: ההצעה תועבר לוועדת הכנסת כדי לקבוע לאיזו ועדה היא תלך.

מיקי לוי: זה הכול.

מיקי לוי: הינה, אפשר גם לדבר ואפשר להגיע להסכמות בלי עצבים.

מיקי לוי: << הלסי >> הגבלת הורות לבעלי מוגבלויות << הלסי >>

מיקי לוי: חברים, חברי הכנסת, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: מי שרוצה לצאת, בבקשה לצאת.

מיקי לוי: המשך סדר-היום: הצעה לסדר-היום: הגבלת הורות לבעלי מוגבלויות, מס' 1243.

מיקי לוי: חבר הכנסת עופר כסיף, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, גם כשיש מבוגר אחראי הוא חוטף צעקות.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם של האו"ם משנת 1948 מתייחסת לזכות למשפחה כזכות אדם טבעית, וכך כתוב שם: "כל איש ואישה שהגיעו לפרקם רשאים לבוא בברית הנישואין ולהקים משפחה ללא כל הגבלה מטעמי גזע, אזרחות או דת.

עופר כסיף: הם זכאים לזכויות שוות במעשה הנישואים, בתקופת הנישואין ובשעת ביטולם".

עופר כסיף: האמנה בדבר זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויות, אשר אומצתה בעצרת הכללית של האו"ם ב-13 בדצמבר 2006, ואושררה על ידי מדינת ישראל ב-28 בספטמבר 2018, רואה את המעורבות של המדינה להגנת זכויותיהם של הורים עם מוגבלויות לא רק במובן של לא תעשה אלא גם במובן של עשה.

עופר כסיף: על המדינה לסייע אקטיבית לאנשים עם מוגבלויות המעוניינים להיות הורים, וכך כתוב בסעיף 23: מדינות שהן צדדים תנקוטנה אמצעים בני תועלת והולמים לביעור אפליה כנגד אנשים עם מוגבלויות בכל הקשור לנישואין, משפחה, הורות ומערכות יחסים, בשוויון עם אחרים - - - מדינות שהן צדדים תבטחנה את זכויותיהם של אנשים עם מוגבלויותיהם ואת חובותיהם בכל הנוגע לאפוטרופסות, מעמד החסוי, נאמנות, אימוץ ילדים ומוסדות דומים, ככל שקיימים מושגים אלה בחקיקה הלאומית.

עופר כסיף: בכל מקרה טובת הילד תהיה עליונה.

עופר כסיף: מדינות שהן צדדים תענקנה סיוע הולם לאנשים עם מוגבלויות לצורך מילוי חובותיהם בקשר לגידול ילדים" – עד כאן מהאמנה.

עופר כסיף: גם בישראל חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות מ-1998 לא עוסק בתפיסת שוויון צרה של אי-אפליה בלבד של אנשים עם מוגבלויות, אלא יוצא מתוך הנחה שהמבנה החברתי הנוכחי אינו ניטרלי אלא מגביל כשלעצמו.

עופר כסיף: כדי להשיג שוויון לאנשים עם מוגבלויות המדינה חייבת לפעול באופן אקטיבי כדי להשפיע על המבנה החברתי המפלה כלפי אנשים עם מוגבלויות.

עופר כסיף: בפרק א' בחוק נאמר כך: "זכויותיהם של אנשים עם מוגבלות ומחויבותה של החברה בישראל לזכויות אלה מושתתות על ההכרה בעקרון השוויון, על ההכרה בערך האדם שנברא בעצם ועל עקרון כבוד הבריות".

עופר כסיף: אדם עם מוגבלות זכאי לקבל החלטות הנוגעות לחייו על-פי רצונו והעדפותיו והכול בהתאם להוראות כל דין.

עופר כסיף: בנובמבר האחרון פורסם דוח מקיף על הזכות להורות של אנשים עם מוגבלות בישראל מטעם משרד המשפטים, משרד הרווחה, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלויות וגופים נוספים.

עופר כסיף: הדוח מצא חסמים רבים לאנשים עם מוגבלויות בתהליכי ההורות.

עופר כסיף: נמצא, לדוגמה, כי פעמים רבות גורמי רפואה לוקים בסטיגמות וחוסר רגישות כלפי אנשים עם מוגבלויות.

עופר כסיף: ישנן עדויות של מתן תחושה מטעם גורמים מוסמכים כאילו זה חוסר אחריות בכך שאנשים עם מוגבלויות מביאים גם הם ילדים.

עופר כסיף: החסמים מתגברים ביתר שאת במקרה של צורך בטיפולי פוליות.

עופר כסיף: במקרה קיצוני במיוחד אף הותנו נישואיה של אישה עם מוגבלות שכלית גבולית בעיקור.

עופר כסיף: אני אנסה לקצר, כי חשבתי שזה חמש דקות ולכך נערכתי.

עופר כסיף: בקיצורו של דבר בשורה תחתונה אני פונה אל חברי הכנסת ומבקש להעביר את הנושא החשוב הזה לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

עופר כסיף: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תשיב שרת הפנים.

מיקי לוי: בבקשה.

איילת שקד: אדוני היושב בראש, כנסת נכבדה, נציבות שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות במשרד המשפטים הינה הגוף הממשלתי האמון על קידום ויישום חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות ואמנת האו"ם בדבר זכויות אנשים עם מוגבלות.

איילת שקד: מתוקף תפקידה יזמה הנציבות לפני כמה שנים שורה של דיונים בין-מגזריים בנושא הזכות להורות, בהשתתפות משרד ראש הממשלה, משרדי הממשלה, אקדמיה, אנשים עם מוגבלות ועוד.

איילת שקד: כחלק מתוצרי השולחן נכתב הדוח שהתפרסם זה עתה.

איילת שקד: הדוח נכתב עבור הנציבות על ידי הקליניקה לזכויות אנשים עם מוגבלות בבר-אילן בשותפות עם משרד הרווחה.

איילת שקד: הזכות להורות היא אחת הזכויות המנויות באמנת האו"ם בדבר זכויות אנשים עם מוגבלות.

איילת שקד: ממשלת ישראל מחויבת ליישומה של האמנה מאז אשרורה בשנת 2012.

איילת שקד: בהתאם לאמנה, לאנשים עם מוגבלות הזכות להורות, ועל המדינה לקדם את זכויותיהם גם בתחום הזה, לרבות אי-אפלייתם לרעה וחובת המדינה למתן ההתאמות והסיוע הנדרשים להם להביא ילדים לעולם ולגדל אותם.

איילת שקד: בשנים האחרונות חל שינוי חברתי בתחום הזה.

איילת שקד: כך למשל הנגישות קודמה.

איילת שקד: מתעסקים בזה הרבה.

איילת שקד: עם זאת, האתגרים בשילוב עדיין מאוד גדולים.

איילת שקד: לצערנו, אנשים עם מוגבלות נתקלים לא אחת בחסמים שונים בבואם לממש את רצונם ואת זכותם להיות הורים.

איילת שקד: הדוח ממפה שורה של חסמים בעניינים האלה בכל השלבים השונים, גם בהבאת הילדים, גם בגידולם.

איילת שקד: כל מיני חסמים שונים.

איילת שקד: הדוח מצביע על פעולות קונקרטיות שיש בהן כדי לקדם ולממש את הזכות להורות של אנשים עם מוגבלות במדינת ישראל – איסוף נתונים ומידע, פעילות לשינוי העמדות השליליות הרווחות כלפיהם, חלוקת משאבים וסיוע כלכלי, שימת דגש על אכיפת נגישות פיזית ונגישות השירות, פיתוח אמצעי תמיכה בקהילה, הכרה בחשיבות המשפחה המורחבת, פיתוח התייחסות משפטית להורים עם מוגבלויות, הגברת שיתוף הפעולה בין הרשויות.

איילת שקד: הדוח הוא קריאת כיוון לכל משרדי הממשלה העוסקים בתחום.

איילת שקד: אנו נמשיך לפעול כדי לקדם את הפעילות בנושא בשותפות כל הגורמים על-מנת לאפשר לאנשים עם מוגבלויות לממש את רצונם וזכותם להיות הורים כמו כל אזרח במדינת ישראל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף.

מיקי לוי: אתה מסתפק?

עופר כסיף: מבקש להעביר לעבודה ורווחה.

מיקי לוי: אם כך, נצביע על העברה לעבודה ורווחה, אלא אם כן תהיה הצעה אחרת.

מיקי לוי: בבקשה, הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – שבעה.

מיקי לוי: לבקשת המציע, הנושא יעבור לוועדת העבודה והרווחה.

מיקי לוי: הודעה מטעמו של חבר הכנסת אבוטבול – הצביע בטעות ממקומו של חבר הכנסת בוסו בהצבעה הקודמת.

מיקי לוי: זה היה בנושא הנוכחי או לפניו?

משה אבוטבול: לא, הקודם.

משה אבוטבול: בנוכחי – במקום שלי.

מיקי לוי: בנושא לפניו, הצעה לסדר-היום בנושא סירוב קבילות השופטים אורי שהם – נרשם בפרוטוקול – הצביע בטעות חבר הכנסת אבוטבול במקומו של חבר הכנסת בוסו.

יצחק פינדרוס: מודים ליושב-ראש על הובלת הפשרה.

מיקי לוי: אנו ניגשים להמשך סדר-היום.

מיקי לוי: שרת הפנים תשיב על השאילתות הבאות.

מיקי לוי: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה, הקפאת טיפול משרד הפנים בבקשות לאיחוד משפחות.

מיקי לוי: שרת הפנים.

מיקי לוי: השרה, תתכבדי בבקשה לעלות לדוכן לענות על שתי שאילתות – אחת של חבר הכנסת עודה ואחת של חבר הכנסת כסיף.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת עודה.

איימן עודה: כבוד השרה, תוקפו של חוק איחוד משפחות פקע בתאריך 6 ביולי 2021, אולם כפי שנמסר ליועמ"ש, שרת הפנים הקפיאה את הטיפול בבקשות כדי לגבש נוהל חדש.

איימן עודה: רצוני לשאול: 1.

איימן עודה: מדוע נמנע הטיפול בבקשות?

איימן עודה: 2.

איימן עודה: מה הבסיס המשפטי לגיבוש נוהל נפרד לפלסטינים במצב המשפטי הקיים?

איימן עודה: 3.

איימן עודה: בחלוף שישה חודשים מביטול החוק – כמה זמן עוד יידרש למשרדך עד שיגובש הנוהל החדש?

איילת שקד: ב-6 ביולי 2021 פקע תוקף חוק האזרחות.

איילת שקד: כתוצאה מכך הוצאתי הנחיה לדרגים המקצועיים הנוגעים בדבר לבחון את המשמעויות של השינוי על מנת שניתן יהיה לגבש מדיניות בנושא.

איילת שקד: במקביל ובתקופת הביניים הנחיתי לקבל ולטפל בבקשות של תושבי האזור לכניסה לישראל ומתן מעמד במסגרת בקשות לאיחוד משפחות על בסיס הקריטריונים וההסדרים שהיו קיימים בתקופת חוק הוראת השעה.

איילת שקד: בנוסף, כדי לאפשר טיפול במקרים שבהם עולים טעמים הומניטריים מיוחדים, הנחיתי כי בקשות אלה יידונו בפני ועדה מקצועית אשר תייעץ במקרים אלה בהתאם לאותם עקרונות וכללים שהיו קבועים בהוראת השעה.

איילת שקד: בנוסף אנו פועלים בימים אלה לגיבוש מדיניות זמנית שתיתן מענה לסיכונים הביטחוניים הקיימים כפי שעולה מעמדת השב"כ, עד לחקיקת החוק אשר מתמודד עם הסיכון הזה.

איילת שקד: במסגרת זו נבחנים כלל ההיבטים בנושא, כולל ההיבטים הביטחוניים.

איילת שקד: כמו שאנחנו רואים בימים אלה, איום הטרור הוא ממשי, ושיעור ההשתתפות של בני משפחות ישראליות-פלסטיניות המעורבות בו גבוה במיוחד.

איילת שקד: שימור המצב הקיים מביא לצמצום פעולות הטרור.

איילת שקד: אני לא אנוח ולא אשקוט, ואמשיך לפעול לשמירת בלתי מתפשרת על ביטחון ישראל ועל גבולות המדינה.

איילת שקד: במקביל לגיבוש ההסדרים הזמניים בתקופה שלאחר פקיעת תוקפו של החוק כבר הופץ תזכיר חוק עדכני, ואני פועלת להשלמת הליך החקיקה.

מיקי לוי: שאלה נוספת, בבקשה.

מיקי לוי: קצר וקולע בבקשה.

איימן עודה: בשורה התחתונה, מזה שישה חודשים, כמה פלסטינים קיבלו אזרחות או מעמד, וכמה זרים אחרים, לא פלסטינים?

איילת שקד: אני מצטערת, אני לא מכירה את המספרים, אבל כמו שאמרתי לך, הוועדה ההומניטרית עובדת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

מיקי לוי: גורל מבקשי המקלט מסודאן אל מול ההפיכה שם.

עופר כסיף: גברתי השרה, אדוני היושב-ראש, ההפיכה בסודאן מוכיחה שוב: על מדינת ישראל להכיר במבקשי המקלט מסודאן כפליטים.

עופר כסיף: רצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: לאור המצב בסודאן, כיצד משרדך נערך להאיץ את ההכרה במבקשי המקלט כפליטים?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: האם כיום ממשיך גירוש מבקשי מקלט סודאנים מישראל?

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לאירועי השבועות האחרונים בסודאן אין השפעה על בקשות המקלט של מסתננים סודאנים.

איילת שקד: לקראת סוף נובמבר נחתם הסכם בין ראש הממשלה האזרחי, עבדאללה חמדוכ, וראש מועצת הריבונות, הגנרל עבד אל-בורהאן, שקיבל תמיכה ממזכ"ל האו"ם, ארצות הברית, בריטניה ועוד.

איילת שקד: מרבית מבקשי המקלט מסודאן טוענים כי הם בסכנה כיוון שמוצאם מחבל דארפור והרי הנובה, אך ככלל, יוצאי אזורים אלה אינם נרדפים בסודאן.

איילת שקד: להפך, אירועי ההפיכה דווקא קיבלו את תמיכתם של ראשי ארגוני המורדים הדארפוריים הגדולים ביותר, שאף מכהנים בתפקידים בכירים בממשלה, ובתוכם ניתן למנות את שר האוצר ג'יבריל איברהים, שעומד בראש ארגון ה-JEM, מושל חבל דארפור מיני מינאווי, מבכירי ה-SLA, ועוד.

איילת שקד: בפועל, מעמדם הפוליטי של יוצאי אזורים אלו רק הלך והתחזק עוד יותר בעקבות האירועים.

איילת שקד: עם זאת, מייד עם כניסתי לתפקיד חידשנו את הליך ביצוע ראיונות הבדיקה של בקשות המקלט, לאחר שאלו הוקפאו ולא טופלו במשך שנים, ובכוונתי להביא להכרעה מהירה ככל הניתן בבקשות אלו על בסיס פרטני, עובדתי ומקצועי.

איילת שקד: יש לך שם עוד שאלה, על הגירוש.

איילת שקד: ככלל, מדינת ישראל איננה מגרשת בכפייה מסתננים כל עוד בקשתם נבדקת, אך יציאה מרצון אפשרית בכל זמן נתון, ורבים מנצלים זאת.

איילת שקד: לאורך השנים חזרו מרצון לסודאן למעלה מ-6,000 מסתננים, וכולי תקווה כי רבים נוספים יעשו זאת בעתיד.

מיקי לוי: בבקשה, שאלת המשך.

עופר כסיף: זה יהיה קצר, כבקשתך.

עופר כסיף: עצם זה שאת משתמשת במושג "מסתננים" מעלה חשש שמלכתחילה, אפריורי, אין שום רצון להכיר בהם כפליטים או מבקשי מקלט, מה שמעלה בי את השאלה: האם יש בכלל איזושהי נכונות להכיר באנשים האלה כפליטים או כמבקשי מקלט, שהרי לא נכון להתייחס אליהם כאל מסתננים?

איילת שקד: הבקשות שלהם נבדקות בוועדות עצמאיות, אני לא חברה בוועדות האלה.

איילת שקד: ההחלטות של הוועדות מגיעות אליי, ואני מחליטה אם לאמץ אותן או לא.

איילת שקד: אני חייבת להגיד לך שבהרבה מאוד מקרים שאני עברתי עליהם אכן לא מדובר בפליטים.

איילת שקד: יחד עם זאת, כשיש מקרה של פליט והוועדה ממליצה, ואני בודקת שאכן זה נכון, אז הוא מוכר בהתאם לנוהל שקיים במשרד.

איילת שקד: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ג בטבת התשפ"ב, 27 בדצמבר 2021, בשעה 16:00.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.