ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 87, 2021-12-15 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום יום רביעי, י"א בטבת התשפ"ב, 15 בדצמבר 2021, אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: על סדר-היום שאילתות דחופות.

מיקי לוי: השר המקשר לכנסת, השר אלקין, ישיב בשם ראש הממשלה על שאילתה דחופה מס' 84, מאת חבר הכנסת יריב לוין, בנושא פינוי ח'אן אל-אחמר.

מיקי לוי: בבקשה.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: אחר כך יש לי כמה שאילתות רגילות, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: מאה אחוז, אנחנו נחבר אותן.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, ושוב אני מודה לך על קביעת השאילתה כשאילתה דחופה לאחר שהיא לא נענתה למרות שחלף זמן ארוך מאז המועד שבו היא הוגשה כשאילתה רגילה.

יריב לוין: ולהלן השאילתה.

יריב לוין: לאחרונה הממשלה הגישה בקשה לבית המשפט העליון לדחיית הפינוי של ח'אן אל-אחמר.

יריב לוין: נקבע כי המבנים במקום אינם חוקיים ויש להרוס אותם.

יריב לוין: רצוני לשאול: 1.

יריב לוין: מדוע התבקשה הדחייה? 2.

יריב לוין: מתי תבוצע ההריסה?

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת ושואל השאילתה חבר הכנסת לוין.

זאב אלקין: אני כמובן עונה בשם ראש הממשלה על השאילתה הזאת, במסגרת תפקידי כשר המקשר, במענה לשאילתה ששאל חבר הכנסת לוין ולאחר בירור מול הגורמים המקצועיים במשרד ראש הממשלה התשובה היא כדלקמן: 1.

זאב אלקין: במסגרת תגובתה של המדינה בשנים האחרונות לעתירות בנושא מימוש צווי הריסה במתחם ח'אן אל-אחמר, הגישה המדינה לא פעם מספר בקשות לבג"ץ לקבל פרק זמן נוסף להגשת עדכונים בנוגע לעתירה, לרבות בשאלת עיתוי מימוש צווי הריסה במתחם ובסוגיית המאמצים להגיע למימוש מוסכם של צווי הריסה, או במילים פשוטות: כבר במשך מספר שנים לא מעטות בפרקי זמן קצובים המדינה פונה לבג"ץ ומבקשת ארכה במסגרת ניסיון להגיע להסכמה עם התושבים בח'אן אל-אחמר ולהגיע למתווה מוסכם ומימוש מוסכם של צווי הריסה.

זאב אלקין: כך למשל אחת מהבקשות האחרונות בנושא הזה, ב-2 בנובמבר שנת 2020, בעת שיו"ר האופוזיציה הנוכחי, חבר הכנסת בנימין נתניהו, כיהן כראש הממשלה, הגישה המדינה עדכון לבג"ץ שלפיו הוחלט על ידי משרד ראש הממשלה בתיאום עם משרד הביטחון לעשות מאמץ נוסף להשלמת מהלכים המתקיימים בימים אלו במינהל האזרחי לבחינת אפשרויות נוספות לגיבוש מתווה למימוש מוסכם של צווי הריסה במתחם.

זאב אלקין: לשם כך הדרג המדיני זקוק לפרק זמן נוסף של מספר חודשים.

זאב אלקין: "האמור אינו גורע מכך ששיקולים רחבים נוספים שעמדו בעבר בפני מימוש פעולות אכיפה במקום עודם משליכים על עיתוי מימוש הצווים", סוף ציטוט.

זאב אלקין: כך הוגש לפי בקשת ראש הממשלה דאז בנימין נתניהו לבג"ץ וכאמור זו רק הדוגמה האחרונה אבל ישנן דוגמאות רבות במשך מספר שנים שבקשות מהסוג הזה הוגשו.

זאב אלקין: ביום 29 בנובמבר – לאחר התשובה הזאת – שנת 2020, התקיים דיון נוסף בבג"ץ אשר כלל בחלקו גם דיון חסוי.

זאב אלקין: בתום הדיון שבו המדינה ייצגה את עמדת ראש הממשלה דאז חבר הכנסת נתניהו התבקשה המדינה לעדכן באשר להשלמת מהלכים המתקיימים במינהל האזרחי לקידום גיבוש המתווה המוסכם למימוש צווי ההריסה.

זאב אלקין: בהמשך לבקשות ארכה שהוגשו על ידי המדינה תחת הנהגתו של ראש הממשלה דאז חבר הכנסת בנימין נתניהו, בית המשפט קבע כי על המדינה להשיב עד ליום 5 בספטמבר 2021, ואז הגישה המדינה עדכון לבג"ץ על ההליכים האמורים כדלקמן, שבעניין גיבוש המתווה המוסכם למימוש צווי הריסה במתחם עדכנה המדינה כי – ופה אני מצטט – "חלה התקדמות משמעותית במלאכת גיבוש המתווה" – אותו מתווה מוסכם – "מתווה זה כולל התייחסות למספר היבטים שונים הנדרשים לצורך היתכנות מימושם והמוסכם של צווי ההריסה במתחם".

זאב אלקין: גם בעניין השיקולים הרחבים שבזמנו ציין אותם ראש הממשלה דאז בנימין נתניהו, עדכנה המדינה כבר בשם הממשלה הנוכחית: השיקולים הרחבים הנוספים אשר עמדו בעבר בעניין מימוש פעולות אכיפה הצווים במקום עודם רלוונטיים או משליכים על עיתוי מימוש הצווים.

זאב אלקין: על רקע מכלול הנסיבות האלה, עודכן בית המשפט כי נדרש פרק זמן נוסף בטרם ניתן יהיה לפעול למימוש צווי הריסה במתחם, ומשכך ביקשה המדינה לשוב ולעדכן את בג"ץ בהתקדמות שחלה בנושא ובעמדת הדרג המדיני עד ליום 6 במרץ 2022, עוד כמה חודשים מהיום.

זאב אלקין: ביום 29 בספטמבר שנת 2021 קיבל בית המשפט את בקשת המדינה וקבע כי על המדינה להגיש הודעת עדכון בנושא בראשית חודש מרץ 2022, כפי שאכן ביקשה המדינה.

זאב אלקין: ולכן, לסיכום, לאור כל האמור לעיל, ברור מאוד כי המדיניות הנוכחית בנדון בשלב זה היא המשך ישיר ורציף של מדיניות שמי שקבע אותה מלכתחילה הוא ראש הממשלה דאז חבר הכנסת בנימין נתניהו, וכמובן, המדינה מקווה והממשלה מקווה שהמתווה המוסכם שהתחילו לגבש אותו בזמנו אכן יבוא לכלל גיבוש סופי ומימוש.

זאב אלקין: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת לוין.

יריב לוין: השר אלקין, אתה יודע, צריך הרבה אומץ כדי לקרוא תשובה כזאת, ולא במקרה ראשך היה מופנה כל הזמן אל הנייר, לא רק מפאת זה שקראת, אלא אני מניח גם מפאת הבושה.

יריב לוין: אני שמח שנמצאת כאן השרה שקד.

יריב לוין: היא אמרה את הדברים הבאים: יש פסק דין שמאפשר את הפינוי.

יריב לוין: הדבר היחיד שעוצר את זה – זה נתניהו.

יריב לוין: נכון, השרה שקד?

יריב לוין: אז אני שואל אותך, השר אלקין: גם עכשיו נתניהו עוצר את הפינוי?

יריב לוין: הרי זה הדבר היחיד לשיטתכם שעצר.

יריב לוין: אתה אמרת בעצמך: "אני מאמין שדחיית הפינוי לא נכונה, היה צורך לבצע אותו, הגיע הזמן לסיים עם זה".

יריב לוין: אמרת וחזרת פעם נוספת: "את ח'אן אל-אחמר בוודאי שנפנה".

יריב לוין: אמר ראש הממשלה בנט: "ח'אן אל-אחמר יפונה".

יריב לוין: רק הוא והשרה שקד התנגדו בשעתו בקבינט לדחייה של הפינוי.

יריב לוין: אמר גדעון סער, ראש מפלגתך: "אנחנו חייבים לפעול בצורה ברורה ובאופן מיידי - -"

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין, אז מה השאלה?

יריב לוין: "- - צריך לפנות את ח'אן אל-אחמר באופן מיידי".

יריב לוין: ואני שואל אותך, השר אלקין, שאלה מאוד פשוטה: מי עוצר עכשיו את הפינוי?

יריב לוין: כדברי השרה שקד – נתניהו, או אתה, השרה שקד, השר סער וראש הממשלה בנט?

יריב לוין: ומתי?

יריב לוין: מתי סוף-סוף יפונה ח'אן אל-אחמר כפי שאתם הבטחתם לעשות?

יריב לוין: מתי?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה.

זאב אלקין: טוב, חבר הכנסת לוין, אני מברך אותך על הלהט.

זאב אלקין: רק לא שמעתי את הלהט הזה במשך שנים רבות כשראש הממשלה דאז בנימין נתניהו עצר את הפינוי הזה.

זאב אלקין: אז לא ראיתי אותך שואל את השאלה - - -

יריב לוין: - - - אנחנו אמרנו שיש סיבה שמונעת את זה, אתם אמרתם: זה רק נתניהו, אין שום סיבה.

יריב לוין: אתם תפנו מייד.

יריב לוין: אז אל תספר לי מה היה, תגיד לי מתי אתם מפנים ולמה לא מפנים כמו שהבטחתם - - -

זאב אלקין: אני שמח על קריאת ביניים כאורך הגלות.

זאב אלקין: אגב, גם בנימין נתניהו הבטיח לציבור לא פעם ולא פעמיים שח'אן אל-אחמר יפונה תוך כמה שבועות ולקח כמה שנים, והוא נשאר להיות ראש ממשלה.

יריב לוין: - - -

זאב אלקין: היות שבממשלה הזאת נכון לעכשיו לא התקיים דיון קבינט בנושא הזה אז אין לי יכולת להגיד לך מה הייתה עמדתי בדיון הזה, כי הוא פשוט לא התקיים.

זאב אלקין: ההחלטות בינתיים התקבלו על ידי ראש הממשלה וראש הממשלה החליפי, בתיאום עם שר הביטחון – אני גם מייצג פה לא את עצמי כרגע, אלא את ראש הממשלה.

זאב אלקין: דעתי בנושא הזה, אגב, לא השתנתה - - -

יריב לוין: דרשת דיון כזה?

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין.

זאב אלקין: את השיח שלי עם ראש הממשלה ואנשיו אני אשאיר לנו, חבר הכנסת לוין.

מיקי לוי: תודה.

זאב אלקין: דבר אחד מאוד ברור – אמרתי את זה ואני חוזר ואומר שהמדיניות שנקבעה על ידי בנימין נתניהו נמשכת נכון לעכשיו גם על ידי ראש הממשלה, ראש הממשלה החליפי ושר הביטחון בממשלה הזאת.

יריב לוין: בניגוד למה שהתחייבתם.

זאב אלקין: ובניגוד למה שהוא התחייב, מתוך אותם שיקולים בדיוק.

זאב אלקין: ואם אתה רוצה לדעת מה השיקולים שהיו בדיון החסוי, אז אני מפנה אותך לשיחה עם יושב-ראש האופוזיציה, הוא בטח ישמח לשתף אותך.

מיקי לוי: תודה רבה.

יריב לוין: בניגוד למה שאתם התחייבתם.

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין.

איפה השינוי?

מיקי לוי: חברת הכנסת אשר, שב, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, שאלת המשך.

מיקי לוי: אחריה – חבר הכנסת ינון אזולאי.

מיקי לוי: אני מפנה את תשומת ליבם של שואלי שאלות ההמשך: שאלת ההמשך חייבת להיות קצרה ועניינית.

מיקי לוי: אין כאן עניין להרצאה של דקה וחצי-שתיים.

מיקי לוי: בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: חברי השר, אני רוצה לשאול אותך על הנושא של הלבנת מאחזים פלסטיניים בשטחי C, נושא שאתה לאורך שנים נאבקת נגדו כחבר קבינט ומנעת אותו פעם אחר פעם אחר פעם, והובלת החלטת ממשלה בנושא הזה.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול איך קורה עכשיו ששר הביטחון עושה מה שהוא רוצה על דעת עצמו – ועמד כאן לפני כמה ימים השר שוסטר ואמר שהוא עושה את זה על דעת עצמו בלי להיוועץ בממשלה, בקבינט או בראש הממשלה – מלבין מאחזים פלסטיניים באזורים אסטרטגיים, כמו בציר המזרחי של גוש עציון, ואיך קורה – כמו שאמרת עכשיו ליריב לוין – שאתם לא מנהלים על זה דיון בקבינט, לא מקבלים החלטת ממשלה - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק - -

אורית סטרוק: - - לא מעלים את זה - - -

מיקי לוי: - - אני ביקשתי בכל לשון של בקשה, כנראה שאני צריך להסביר לך עוד פעם.

אורית סטרוק: אני רק שאלתי שאלה.

מיקי לוי: לא, השאלה שלך - -

אורית סטרוק: רק שאלה.

מיקי לוי: - - חברת הכנסת סטרוק, השאלה שלך הופכת להרצאה.

אורית סטרוק: ממש לא.

מיקי לוי: השאלה צריכה להיות עניינית, קצרה וקולעת.

אורית סטרוק: השאלה היא עניינית וקצרה.

אורית סטרוק: איך קורה, אדוני השר אלקין, גם כחבר קבינט וגם כמי שמייצג פה את ראש הממשלה, שהסמכות בידיו לבלום את המהלכים האלה של שר הביטחון – איך קורה ששר הביטחון מלבין מאחזים פלסטינים איך שבא לו, מתי שבא לו ובצורה שמסכנת אותנו?

אורית סטרוק: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, שאלת המשך.

ינון אזולאי: אדוני כבוד השר, לגבי ח'אן אל-אחמר, שהעלה יריב לוין: כל פעם שאת עומדים ומדברים איתנו על נתניהו אחורה, שאלתי היא פשוטה: מתי הגיבנת הזאת של נתניהו תסור מכם ותתחילו לדבר לעניין?

ינון אזולאי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

זאב אלקין: לשאלה הנוספת השנייה, נדמה לי, אני פטור מלהשיב, זו יותר קריאת ביניים בצורה של שאלה נוספת.

זאב אלקין: לגבי השאלה של חברת הכנסת סטרוק, יש להפנות אותה לשר הביטחון כגורם מקצועי, ולכן אני ממליץ לה לשאול שאילתה בעניין הזה - - -

אורית סטרוק: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק - -

אורית סטרוק: - - -

מיקי לוי: - - לא זכור לי שהוא הפריע לך.

אורית סטרוק: - - -

מיקי לוי: הוא יכול לבוא ולהגיד לך שהוא פטור מלהשיב לך כי הוא לא יודע.

מיקי לוי: הוא משיב לך, אז בבקשה תיתני לו - - -

אורית סטרוק: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, תני לו להשיב.

מיקי לוי: הוא יכול היה לפטור את עצמו ולהגיד: "אני לא יודע" ובזה לגמור.

אורית סטרוק: - - - ראש הממשלה - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק - - -

אורית סטרוק: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה ממך.

זאב אלקין: כאמור, עיקר השאלה הספציפית על מקומות ספציפיים מופנית לשר הביטחון מבחינה מקצועית - -

אורית סטרוק: - - -

זאב אלקין: - - כי הסמכות היא שלו.

זאב אלקין: כך היה בממשלות קודמות וכך זה גם בממשלה הזאת.

אורית סטרוק: - - - עשה - - -

זאב אלקין: לגבי - - -

אורית סטרוק: אתה השר המקשר - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת - - -

זאב אלקין: את רוצה שאני אענה לך או לא?

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, קריאה ראשונה – הוא יכול לפטור אותך, אני אומר לו עוד פעם, לשר – להגיד לך "אני אבדוק" וזהו.

מיקי לוי: להגיד לך "אני לא יודע".

אורית סטרוק: - - - יכול לעצור?

מיקי לוי: אבל את לא נותנת לו להשיב.

מיקי לוי: זה שלא מוצאת חן בעינייך התשובה זה עניין אחר, אבל תיתני לו להשיב, בבקשה.

מיקי לוי: אני אומר לך את זה פעם נוספת בניחותא.

מתי מתכנס הקבינט?

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, לא נראה לי ששאלת ההמשך הייתה שלך.

אורית סטרוק: - - - הוא - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת – אדוני השר, אני מבקש לא להשיב.

מיקי לוי: כנראה שאת לא מבינה.

אורית סטרוק: אני מבינה מצוין.

מיקי לוי: תודה רבה.

זאב אלקין: אני מכבד את בקשתך, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: יפה מאוד, אתה מכבד את בקשתו.

מיקי לוי: חברת הכנסת - - -

אורית סטרוק: תענה, תענה.

משה ארבל: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת משה ארבל, שמעתי אותך.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, קריאה שנייה.

משה ארבל: מה אמרתי?

משה ארבל: מה אמרתי אם שמעת אותי?

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, קריאה שנייה.

משה ארבל: אתה אומר - - - בושה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, תודה רבה.

מיקי לוי: מספיק.

משה ארבל: לא נראה לי ששמעת.

מיקי לוי: מספיק, נו, באמת, לא מתאים לך כל הזמן להפריע.

מיקי לוי: השאילתה הבאה, של חברת הכנסת גלית דיסטל, היא בנושא יעקוב אבו אלקיעאן.

מיקי לוי: בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הכנסת.

גלית דיסטל אטבריאן: טוב, אני צריכה להסביר משהו לגבי נוסח השאילתה: היא מתחילה במילים "לאחרונה פורסם", אלא שהשאילתה הזו הוגשה באמצע יולי, ומועד מתן התשובה האחרון הוא 5 באוגוסט.

גלית דיסטל אטבריאן: אני לא יודעת בכמה חודשי איחור אנחנו, אבל איכשהו זה הפך שוב להיות רלוונטי.

גלית דיסטל אטבריאן: השאילתה היא בנושא יעקב אבו אלקיעאן.

גלית דיסטל אטבריאן: לאחרונה פורסם כי הנ"ל נעצר בחשד לכאורה לעבירות ביטחוניות.

גלית דיסטל אטבריאן: עוד פורסם כי השר לביטחון הפנים התרברב בעבר כי הנ"ל תמך בו פוליטית באופן משמעותי.

גלית דיסטל אטבריאן: רצוני לשאול: האם השב"כ נדרש לסוגיה זאת, על כל המשתמע ממנה, בכל הנוגע לשר לביטחון הפנים ולקשריו עם יעקוב אבו אלקיעאן?

מיקי לוי: תודה רבה, בבקשה.

זאב אלקין: טוב, זה לא הנוסח המדויק של השאילתה שמונחת בפניי.

מיקי לוי: נכון.

זאב אלקין: בדרך כלל מקובל להקריא את נוסח השאילתה כפי שהוגש.

מיקי לוי: אם אתה יכול - - -

זאב אלקין: אבל אני אענה, בסדר, אין בעיה.

מיקי לוי: צריך לחזור, חברת הכנסת דיסטל, על אותו נוסח שהוגש, אבל הוא ינסה להשיב.

זאב אלקין: אני עונה גם על השאילתה הזאת בשם ראש הממשלה, ולהלן התשובה, שכמובן נעשתה לאחר התייעצות עם שירות הביטחון הכללי שאמון על הנושא, כפי שגם עולה מנוסח שאלתך:

זאב אלקין: ביום 13 ביולי 2021 הוגש כנגד יעקוב אבו אלקיעאן כתב אישום חמור בגין מגע עם סוכן חוץ ומסירת ידיעה לאויב.

זאב אלקין: בחקירתו עלה כי קיים קשרים אסורים עם גורם לבנוני עיראקי, ובאמצעותו עם גורמי מודיעין איראנים, שלהם אף העביר מידע.

זאב אלקין: החקירה נוהלה כחלק מפעילות מערכת הביטחון במדינת ישראל בשנים האחרונות אל מול מאמץ איראן וארגון חיזבאללה לגייס גורמים בישראל ובחו"ל על מנת לקדם פגיעה באישיים בכירים במערכת הביטחונית והמדינית, וכך לצורך איסוף מודיעין.

זאב אלקין: בחקירה – וכאן עיקר התשובה לשאלה שלך – אשר הייתה יסודית וממצה, לא עלה מידע הנוגע לסוגיה שצוינה בפנייתך.

זאב אלקין: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: יש לי שאלת המשך.

מיקי לוי: בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: נוכח שיקול הדעת המאוד-מטריד של השר לביטחון פנים לאחרונה, שחושב שפיגועים נעשים כלפי יהודים בגלל ילדות שרבות על נרגילה ושהבעיה באזורי ההתיישבות היא היהודים ולא ריבוי התקיפות מהצד השני, אני נוטה לחשוב שיש מקום לבדיקה, בעקבות שיקול הדעת המעורער של השר לביטחון פנים, מה טיב קשריו באופן ספציפי, מה היה טיב קשריו, והאם הוא העביר חומרים.

גלית דיסטל אטבריאן: האם תיפתח בדיקה יסודית בכיוון הזה?

זאב אלקין: בלי שום קשר למחלוקת העקרונית שיש לי עם השר לביטחון הפנים בעקבות האמירה שלו – שכמובן אני דוחה אותה מכול וכול – לשאלה ששאלת אני חושב שניתנה תשובה ברורה וחדה על ידי שירות הביטחון הכללי - -

מיכל רוזין: - - -

גלית דיסטל אטבריאן: זו דמוקרטיה, מיכל.

זאב אלקין: - - שהנושא הזה – בחקירה שהייתה יסודית וממצה לא עלה כל מידע לגבי הסוגיה שאת שואלת עליה.

זאב אלקין: ואני סומך על שירות הביטחון הכללי שלו היה עולה מידע מטריד הוא גם היה נבדק ביסודיות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לשאילתות נוספות, לשר הבינוי והשיכון.

מיקי לוי: שאילתה מס' 311, של חבר הכנסת יעקב אשר: הדרת עובדי הוראה רבים מהזכאות לסיוע בשכר דירה.

מיקי לוי: בבקשה.

אדוני היושב-ראש, כבוד השר, נוהל המשרד לסיוע בשכר דירה – ואני אומר בסוגריים, למרות שאסור בתקנון, שלא יענו לי שזה היה קודם – זה היה קודם.

אני מדבר על נוהל שכבר קיים, אבל היום אתה בתפקיד.

הנוהל לסיוע בשכר דירה מחייב עובדי הוראה גננות וסייעות להשתכר שכר מינימום ללא קשר לשעות העבודה והיקף המשרה, ובכך מונע מהם סיוע בשכר דירה למרות מיצוי כושר ההשתכרות.

רצוני לשאול: כיצד בכוונתו של השר לפעול כדי שכל עובדי ההוראה יהיו זכאים לסיוע בשכר דירה?

מיקי לוי: תודה רבה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חברי הכנסת וכמובן חבר הכנסת יעקב אשר, ששאל את השאלה הזאת, ככלל, משרד הבינוי והשיכון מעניק סיוע בשכר דירה למשפחות המציגות מיצוי כושר השתכרות, קרי, אחד מבני הזוג לפחות עובד במשרה מלאה או מקבל קצבת אבטלה בשיעור של משרה מלאה.

זאב אלקין: משרה מלאה מוגדרת לרוב כ-165 שעות או יותר בחודש.

זאב אלקין: מדובר במספר רב של שעות, שרוב עובדי ההוראה במשק לא עומדים בו.

זאב אלקין: לפיכך, עובדי הוראה, ובראשם גננות וסייעות, אינם מחויבים להציג מיצוי כושר השתכרות, מתוך הכרה בכך שבמשרות חינוכיות לא בהכרח ניתן להציג היקף משרה מלאה כהגדרה במשק, קרי, 165 שעות.

זאב אלקין: לכן, משרד הבינוי והשיכון רואה בעוסקים במקצועות ההוראה אשר מרוויחים שכר מינימום כמי שמיצו את כושר ההשתכרות, וזאת ללא קשר למספר שעות העבודה שלהם בפועל או להיקף המשרה.

זאב אלקין: המשרד פה, בהחלטה הזאת, בזמנו, בא לקראת עובדי ההוראה בכך שלמעשה מייתר את התנאי של מיצוי כושר השתכרות בעבודה, המתבטא במשרה מלאה של 165 שעות, והדרישה לשכר מינימום היא סוג של מעין תנאי חדש מיוחד לעובדי הוראה – תנאי מקל שמחליף את הדרישה ל-165 שעות עבודה בחודש.

זאב אלקין: התנאי הזה מייתר את היקף המשרה המלאה, כהגדרתה במשק, עבור עובדי הוראה בלבד.

זאב אלקין: קודם כול, התנאי הזה של השתכרות בשכר מינימום נועד, לפי בקשה של עובדי הוראה, להקל עליהם; בתנאי הישן והרגיל עבור כלל העובדים במשק, הם לא היו יכולים לקבל את הסיוע בשכר דירה.

זאב אלקין: פה, בפועל, מי שעובד שווה ערך למשרה מלאה, גם אם הוא לא מגיע לכמות השעות, כידוע, לפי החוק צריך להשתכר מינימום, שכר מינימום, ולכן הוא עונה על התנאי.

זאב אלקין: כמובן ישנם מקרים שבהם יש סייעות שמבקשות לעבוד בחלקי משרה קטנים יותר ואינן מגיעות לשכר מינימום – או אינם מגיעים, זה לא משנה, גבר ואישה כאחד - -

מגיעים ומגיעות.

שלא יהיה משבר בקואליציה.

זאב אלקין: במקרה הזה זה מגיעות ומגיעים, אם הולכים לפי הרוב.

זאב אלקין: - - לשכר המינימום החדש בישראל, ובן הזוג אינו עובד, הם אכן לא עומדים בתנאים המינימליים של כושר השתכרות, כי גם אין להם 165 שעות וגם לא את התנאי המקל של שכר מינימום.

זאב אלקין: במקרים כאלה הם אינם מתאימים לכללים, אבל עדיין פתוחה בפניהם האפשרות להגיש בקשה לוועדת החריגים.

זאב אלקין: סוגיית הסיוע בשכר דירה עבורם נבחנת בכל מקרה לגופו, בהתאם לרקע המשפחתי, גילי הילדים, קיומה של מוגבלות, חלילה, וקריטריונים נוספים.

זאב אלקין: ועדת השרים נוטה להיות גמישה במקרים הקשים ולאשר את החריגה, במיוחד כשמעורבים אחוזי נכות או ילדים קטנים שמתחנכים בחינוך מיוחד למשל.

זאב אלקין: למעשה, מאז שנת 2013 – זו בהחלט הוראה מאוד ישנה – המשרד רואה במי שעוסק בהוראה כמי שעובד במשרה מלאה בהינתן אותו תנאי סף, על אף שלא עמד בהיקף הנדרש של השעות, דווקא בגלל שכאמור בחר להקל על מסלולי סיוע בשכר דירה עבור העוסקים בתחום ומרוויחים את שכר המינימום.

זאב אלקין: זכאים אחרים שאינם מתחום ההוראה נדרשים תמיד למשרה מלאה ו-75% משכר מינימום.

זאב אלקין: אבל פה בדיוק ההבדל, פה זה שני תנאים משלימים ומצטברים.

זאב אלקין: אצל עובדי הוראה זה עולה לשכר מינימום מלא אבל מוותרים להם על 165 שעות.

זאב אלקין: אגב, עובד הוראה שיש לו 75% משכר מינימום ו-165 שעות, בוודאי שיקבל סיוע בשכר דירה, אבל בדרך כלל הם אינם כאלה, כי כמות השעות במקצוע הזה היא שונה ולכן נוצר הכלל המקל הזה.

זאב אלקין: כמובן, לפי הניסיון של עבודת ועדת החריגים, גם מספר הילדים הוא אחד מהקריטריונים שהוועדה הזאת שוקלת בנושא הזה של סיוע בשכר דירה, ולכן משפחות מרובות ילדים, למשל, אני מניח, כמו במקרים שאולי פנו לאדוני, של אברך ואשתו שעובדת כסייעת או גננת בגן ולא מגיעה לשכר מינימום כי היא לא עובדת במשרה והם לא ממצים כושר השתכרות, לא מפה ולא משם, אם יש הרבה ילדים קטנים, לעיתים לא רחוקות ועדת חריגים הולכת לקראתם ובאופן חריג כן מאשרת את הסיוע.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאלת המשך, בבקשה.

אני חושב שבאמת דייקת בדברים, אבל בפועל, אדוני, יש גננות וסייעות שאין להן תקן.

למשל, אם הן עובדות חמישה ימים בשבוע, בשעות של חינוך, שהן שעות מועטות יותר באופן רגיל, הן לא מגיעות לשני התנאים האלה ביחד.

זאת אומרת, יכול לקרות גם המצב הזה.

לכן, מה שאני מבקש, בהמשך למה שאתה אמרת, שתהיה הנחיה, או בחוזר מנכ"ל או הנחיה שלך כשר, שהבעיות הללו שמוגדרות תחת עובדי הוראה – כי בעובדי הוראה זה לא כמו ההסכמים הרגילים שקיימים, יש הרבה מורכבות בשעות ובכמות של שעות וכו' – שזה לא ייכנס לוועדת החריגים הרגילה, שבוחנת יותר, כמו שאמרת, מספר ילדים ובעיות אחרות וכו', אלא שיהיה איזשהו מסלול לעובדי הוראה, שבמקרים מסוימים, בגלל המציאות, יש להם את השעות, מבחינת הכמות, עד כמה שהם יכולים לקבל.

זה לא חלקיות משרה, זה הגדרות חינוכיות.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, יש לי סדר-יום ארוך.

מיקי לוי: קצר וקולע, בבקשה.

אני תורם את תרומתי לסדר-היום עכשיו.

מיקי לוי: זה נחמד, אבל קצר וקולע, בבקשה.

זאב אלקין: השאלה ברורה, אני הבנתי את הבקשה ואת השאלה.

זאת הבקשה.

אם אפשר לתת הנחיה בעניין הזה וליצור ועדת חריגים, אבל שהיא יותר ממוקדת רק בעובדי הוראה בגין הדברים הללו ובלי קשר לדברים האחרים.

מקובל, אדוני?

זאב אלקין: תכף אענה על זה.

זאב אלקין: חבר הכנסת אשר, קודם כול, התנאי למיצוי כושר השתכרות, אני חושב שהוא תנאי נכון בנושא הזה של סיוע בשכר דירה, כי אין סיבה שמדינה למעשה תכניס את היד לכיס ותעזור למישהו שלא מוכן לעזור לעצמו.

זאב אלקין: לכן, בעניין הזה, אני מבין שישנם אנשים שהמיצוי של כושר ההשתכרות שלהם הוא פחות מ-100% על שני בני זוג, זה קיים, אבל אני לא בטוח שזה נכון שבמצב כזה המדינה תסייע בשכר דירה.

זאב אלקין: בדרך כלל, לפי מה שאני מכיר, מי שכן עובד במשרה מלאה בתחום ההוראה, גם כסייע, אם זאת משרה מלאה באמת, הוא כן מסוגל להגיע לשכר מינימום, גם אם בשביל זה הוא נאלץ להשלים את זה בכמה עבודות.

זאב אלקין: זה נכון שלפעמים אתה עובד במסגרת - - -

אני אשלח לך דוגמאות.

זאב אלקין: אני לא הפרעתי לך, חבר הכנסת אשר.

אני לא מפריע.

אל תהיה בלחץ, אני לא תוקף, אני מדבר.

זאב אלקין: גם אני לא.

מצוין, בוא נרגיע.

זאב אלקין: אני מתייחס לזה, כמו שראית, ענייני, ואפילו לא אמרתי שליצמן היה שר השיכון ולא תיקן.

זאב אלקין: אפילו את זה לא אמרתי.

כי לקחתי לך את זה בהתחלה, ואזולאי לקח לך את זה.

זאב אלקין: אני חוזר ואומר: אני מבין שהרבה פעמים יש תנאי עבודה שאומרים – כשלוקחים אותה לעבודה אומרים: לא תהיה לך משרה מלאה, בעבודה הזאת תקבלי 75%, או לא משנה, לפי כמות השעות, ולכן לא תגיעי לשכר מינימום כי המשכורת תהיה כמו שכר מינימום, פר שעה, וכמות השעות תהיה גם לפי מה שמקובל בתחום ההוראה, 75%.

זאב אלקין: אבל אנשים כאלה, לפי תפיסת המדינה, לא צריכים לקבל סיוע בשכר דירה.

זאב אלקין: זאת לא תקלה, זאת לא טעות.

זאב אלקין: ולכן, חבר הכנסת אשר, במקרים כאלה הפתרון הוא לעבוד בשתי עבודות, כמו שעושים חלק מהאנשים – וגם אני, פעם, כשהייתי צעיר, זה מה שעשיתי, עבדתי בכמה עבודות.

זאב אלקין: זה מה שאפשר לעשות.

זאב אלקין: אני כן מקבל ואני אנסה להעביר לדרגי המקצוע של המשרד שכשבוועדת חריגים נדונות בקשות כאלה, תיבחן גם השאלה אם היקף העבודה בכמות השעות הוא שווה ערך למשרה מלאה בתחום ההוראה.

זאב אלקין: אם כן, גם זה יילקח בחשבון.

זאת בדיוק הייתה כוונתי.

זאב אלקין: פה אני מקבל את ההערה של אדוני, שזה נושא רלוונטי בהחלט.

זאת הייתה כוונתי, תודה רבה.

תודה רבה, אדוני.

תודה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ינון אזולאי, 377 – השתלטות הרשות הפלסטינית על שטחי C.

מיקי לוי: בבקשה.

ינון אזולאי: קודם הייתה הערה לגלית, רק שתדעו, שהשאילתה הישירה שלי, למשל, של עכשיו – לפני כמה דקות, קיצרו לי אותה.

ינון אזולאי: אבל אני הולך לפי מה שביקשו במזכירות ואני אקריא את מה שביקשו בנוסח הסופי.

ינון אזולאי: אז לא תמיד אנחנו מספיקים עם הקיצור ומסכימים – ממש עשר דקות לפני שנכנסתי.

ינון אזולאי: אז זו רק הערה צדדית לדברים.

ינון אזולאי: קיצרו לי את השאילתה מהמזכירות.

ינון אזולאי: ביקשו לקצר את השאילתה כי היא הייתה שאילתה ישירה והפכה לרגילה, דבר שאני חושב שלא מקובל, כי אם השר לא מגיע – בגדול אני אומר, אם השר לא השיב לי, אני לא צריך להיענש בגלל זה.

ינון אזולאי: זאת ההערה שלי.

מיקי לוי: זה רק לטובתך, חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: אני יודע לקרוא יותר, אין לי בעיה.

מיקי לוי: זה נוהג בבית הזה.

ינון אזולאי: יכול להיות שזה נוהג, זה בסדר, אבל להגיד שזה לטובתי?

ינון אזולאי: זה לא לטובתי.

זאב אלקין: אני יכול להתחייב לך, חבר הכנסת אזולאי, שהתשובה מתייחסת לנוסח המלא של השאילתה.

זאב אלקין: אני מאוד מקפיד על הדברים.

ינון אזולאי: אני מאוד מודה לך.

ינון אזולאי: רציתי שגם עם ישראל ישמע את הכול.

ינון אזולאי: אבל תודה.

ינון אזולאי: כבוד השר, 40% מאספקת חומרי המחצבות מגיעים מיהודה ושומרון.

ינון אזולאי: ועדת פינס המליצה על החלת חוק חובת המכרזים בשטחי C עד סוף 2021 על חובת תמלוג על מחצבות בשטחי C והגברה של האכיפה לשם מניעת מחצבות פיראטיות.

ינון אזולאי: שר הבינוי והשיכון, העומד בראשות מועצת מקרקעי ישראל, ורשות מקרקעי ישראל נותנים יד להשתלטות פלסטינית על שטחי C דרך מכרזים על מחצבות בבעלות ישראלית והסדרת עשרות מחצבות פלסטיניות פיראטיות.

ינון אזולאי: רצוני לשאול: מדוע משרדך מאפשר השתלטות של הרשות הפלסטינית על שטחי C?

זאב אלקין: קודם כול, הקראת פחות או יותר את הנוסח המקורי במלואו.

ינון אזולאי: - - -

זאב אלקין: הכול בסדר.

זאב אלקין: כמו שהבטחתי לך, אני אענה על הנוסח המקורי.

זאב אלקין: קודם כול, מחצבות לא חוקיות בבעלות פלסטינית בשטחי C אכן עמדו במרכז העבודה של מה שקרוי צוות פינס, על שם מנכ"ל משרד השיכון הקודם והיום מנכ"ל משרד ראש הממשלה יאיר פינס.

זאב אלקין: הצוות הזה ראה בחומרה את התופעה של המחצבות הלא-חוקיות ביהודה ושומרון כפי שהוצגה בפניו, אשר גורמת לנזקים הן בהיבט סביבתי והן בהיבט כלכלי.

זאב אלקין: לפיכך המליץ הצוות לפעול לחיסול או לצמצום התופעה, הן באופן ישיר והן דרך הביקוש בישראל.

זאב אלקין: אכן, המינהל האזרחי מונחה לפעול במסגרת ההמלצות של הצוות.

זאב אלקין: אין בהיבט הזה שום שינוי המדיניות.

זאב אלקין: יחד עם המחצבות הפיראטיות בשטח הפלסטיני קיימות בבעלות פלסטינית בשטחי C כמה מחצבות שהן בהליכי הסדרה, אבל ההליכים האלה טרם מוצו למרות שהמחצבות האלה פועלות בתיאום עם המינהל האזרחי ולא השלימו עד הסוף את הליכי התכנון והליכים קנייניים – מציאות שקיימת ביהודה ושומרון, לצערי, כפי שאנחנו יודעים גם לגבי האוכלוסייה הפלסטינית וגם לגבי האוכלוסייה של המתיישבים הישראלים.

זאב אלקין: לגבי מחצבות אלו המליץ בזמנו צוות פינס למינהל האזרחי שלא לאפשר מצב זה לאורך זמן ולקדם את ההסדרה בפרק זמן מוגבל ולזרז אותה, כדי שבסופו של דבר לא יישאר מצב שבנוסף למחצבות הפיראטיות, שאין מחלוקת שצריך להיאבק בהן, יש מחצבות שאליבא דהמינהל האזרחי צריכות להישאר וצריכות להתקיים, אבל פורמלית התהליך לא הסתיים ולא הושלם עדיין.

זאב אלקין: אכן, גם בנושא הזה המסקנות של צוות פינס, לפחות מבחינתנו המקצועית כרשות מקרקעי ישראל הן מסקנות בתוקף.

זאב אלקין: כמובן, הסמכות לעשות זאת היא בידי המינהל האזרחי שכפוף, כידוע, לא לי אלא לשר הביטחון.

זאב אלקין: ככלל, ניהול הקרקע והמחצבות בשטחי C נעשה כאמור על ידי הריבון הצבאי בשטח באמצעות המינהל האזרחי, הנמצא באחריות משרד הביטחון.

זאב אלקין: החלת חובת המכרזים על מחצבות ישראליות בשטחי C – מה שאדוני שאל בסוף השאילתה שלו – מדובר בשמונה מחצבות בבעלות ישראלית המהוות חלק אינטגרלי מן השוק הישראלי.

זאב אלקין: הן עובדות מול השוק הישראלי ופועלות זה כמה עשורים מתוקף הרשאות ישנות שניתנו ללא מכרז, ונהנות למעשה מיתרון תחרותי בלתי רצוי על פני המחצבות הישראליות האחרות שכל הזמן צריכות לעבור מכרז.

זאב אלקין: זאת הסיבה שהמינהל האזרחי החל לא מכבר בהיערכות להחלת חוק חובת המכרזים על המחצבות האלה, והיא מיועדת להסדרה של פעילות המחצבות שבבעלות ישראלית במישור המשפטי-כלכלי – אני מדגיש – ואין פה שום טענה או רצון להעביר אותן לידיים פלסטיניות, אלא פשוט יש רצון להפסיק את ההתאמה שניתנה במשך עשורים לגורמים עסקיים מסוימים ללא שום הליך מכרזי וללא שום הליך שוויוני.

זאב אלקין: לכן אין ממש בטענה העולה בשאלה שמדיניות זו של המינהל האזרחי תביא דווקא להשתלטות פלסטינית על שטחי C דרך מכרזים על המחצבות האלה.

זאב אלקין: כפי שעולה מכל מה שאמרתי עד עכשיו, המינהל האזרחי רואה חשיבות בהסדרת הפעילות בתחום המחצבות בתחומי יו"ש, לרבות טיפול במחצבות לא חוקיות, לפי ממצאים שעלו בדיוני צוות פינס שהוקם בזמנו בימי הממשלה הקודמת לצורך בחינת ענף המחצבות.

זאב אלקין: מסקנות הצוות הזה ממשיכות להיות סוג של קביעת מדיניות וכיוון מדיניות עבור המינהל האזרחי מבחינה מקצועית.

זאב אלקין: תודה רבה.

ינון אזולאי: שמעתי בקשב רב את תשובתך, אדוני השר.

ינון אזולאי: רק מה שאני יודע זה שכרגע מקודמת תוכנית מתאר שמכשירה דה פקטו עשרות מחצבות פיראטיות, וזה נותן גיבוי ולגיטימציה להשתלטות הפלסטינית בשטחי C.

ינון אזולאי: ועדת בלניקוב הגישה את המסקנות שלה שכולם חתומים עליה מלבד אגף התקציבים באוצר ורמ"י.

ינון אזולאי: הוועדה הזאת ישבה ודנה בנושא הזה דיונים רבים והגיעה למסקנות.

ינון אזולאי: ושאלתי: מה אתה עושה כדי לא להכשיר את אותה השתלטות על שטחי C?

ינון אזולאי: ודבר נוסף: לאן נעלמה ועדת בלניקוב, שהיא נקברה, ואנחנו לא יודעים?

ינון אזולאי: הדבר הזה גורם ליוקר גם בדיור, ליוקר המחיה בתעשייה ובכבישים.

ינון אזולאי: על כך אני מבקש תשובה.

ינון אזולאי: תודה.

מיקי לוי: תודה.

זאב אלקין: לגבי ועדת בלניקוב, תהליך בדיקה מקצועית על ידי צוות חדש שמתקיים עכשיו – בגלל שהמסקנות של הוועדה הזאת התיישנו ולאור פניות רבות שהתקבלו, הוחלט להקים צוות - - -

ינון אזולאי: לא יישמו אותן.

זאב אלקין: זה נכון.

זאב אלקין: לא יישמו אותן כבר המון המון שנים, בתקופת כמה ממשלות קודמות.

ינון אזולאי: - - -

זאב אלקין: כרגע קיים תהליך מקצועי של עדכון מסקנות ועדת בלניקוב.

זאב אלקין: אבל זה נושא אחר לגמרי.

זאב אלקין: הוא קשור, אבל קשור רק באופן עקיף לגוף השאילתה.

זאב אלקין: לגבי גוף השאילתה ומה ששאלת בגוף השאלה הנוספת, כאמור, אני מדגיש, צוות פינס הבחין בין שני סוגים של מחצבות פלסטיניות שטרם הוסדרו: חלקן מחצבות פיראטיות, שמבחינת המינהל האזרחי אין להן מקום ואף אחד לא מקדם את ההסדרה שלהן, וחלקן מחצבות שלדעת המינהל האזרחי צריכות להתקיים - - -

ינון אזולאי: אבל פיראטיות.

זאב אלקין: עוד פעם, הן לא הוסדרו עד הסוף פורמלית.

זאב אלקין: זה בערך כמו להגיד על כל היישובים הישראליים שאין להם עדיין תב"ע מוסדרת שהם פיראטיים.

זאב אלקין: הם לא פיראטיים.

זאב אלקין: כולם מסכימים שהם צריכים להיות, ויש תהליך הסדרה שמתקיים בקצב משלו.

זאב אלקין: אותו דבר גם כאן – יש מחצבות שלדעת המינהל האזרחי דינן להיסגר במאה אחוז, ויש מחצבות שדינן להישאר.

זאב אלקין: צריך לסיים את תהליך ההסדרה, שלפעמים לוקח זמן, וצוות פינס, בצדק, דחק במינהל האזרחי לזרז את תהליך ההסדרה כדי שההבחנה הזאת תבוא לידי ביטוי פורמלי ולא רק לידי ביטוי לא פורמלי.

זאב אלקין: לכן קידום תוכנית המתאר הוא בדיוק מימוש של אותן מסקנות של צוות פינס, כי הצוות אמר: תסדירו.

זאב אלקין: איך אפשר להסדיר בלי לקדם את תוכנית המתאר?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שרת הפנים אילת שקד, בבקשה.

מיקי לוי: אני אנצל את זכותי, עד ששרת הפנים תעלה – חבר הכנסת אזולאי, מכיוון שהעלית טענה, ביקשתי לבדוק אותה כבר.

מיקי לוי: אז העוזר שלך אישר את הנוסח שמזכירות הכנסת העבירה - - -

ינון אזולאי: - - - עצם הפנייה.

מיקי לוי: אז אני אומר לך – יש מסרונים, נראה לך, בדקנו.

ינון אזולאי: - - - על זה טענתי.

מיקי לוי: אז בוא תשמע.

מיקי לוי: בבקשה, אני מעתיק את מה שהוא שלח.

מיקי לוי: העוזר שלך אישר את הנוסח שהעבירה מזכירות הכנסת למשרדך לאישור.

מיקי לוי: הוא אף אמר שזה על דעתך, ואף צוין על ידו שגם בנוסח הקצר לא הושמט שום דבר עקרוני.

ינון אזולאי: אני מבקש לענות על זה חצי דקה.

מיקי לוי: לא ננהל שיח.

מיקי לוי: אתה יכול לבוא אחר כך.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: זה מראש תחום שאילתות.

מיקי לוי: אנחנו לא מנהלים ויכוח.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: אני לא משמיץ אותו.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, הקראתי את המסרונים שהוא שלח.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: טוב, הבנתי.

מיקי לוי: בסדר, סליחה.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: מכיוון ששאילתה ישירה הופכת לדחופה, אפשר - - -

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: תבדוק בבקשה את ההוראות ואת הנוהג בבית הזה זה הרבה שנים.

מיקי לוי: שרת הפנים תשיב על שאילתה דחופה מס' 79, מאת חברת הכנסת רוזין, בנושא: מעמד אימה של דניאל בת השבע.

מיכל רוזין: כבוד יושב-ראש הכנסת, כבוד השרה, אכן פורסם הבוקר – בעקבות בקשתה של השרה שאני אדחה משבוע שעבר לשבוע זה את הגשת השאילתה, אני קוראת, כפי שנהוג, את הנוסח המקורי: אביה הישראלי של דניאל לב בת השבע נפטר כשהיא הייתה קטנה יותר.

מיכל רוזין: לכן אימה התאילנדית מועמדת בפני גירוש, ובפועל גם היא.

מיכל רוזין: ברצוני לשאול: 1.

מיכל רוזין: מדוע לא יינתן מעמד לאם לפנים משורת הדין כל עוד דניאל קטינה?

מיכל רוזין: 2.

מיכל רוזין: כיצד ישונו הנהלים כדי שמקרים הומניטריים כאלה לא יישנו?

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, באמת מדובר במקרה הומניטרי טרגי.

איילת שקד: שמוליק לב התאהב בקלוטידה, בחורה תאילנדית.

איילת שקד: הם נישאו, הגיעו לארץ והחלו הליך מדורג של התאזרחות.

איילת שקד: ההליך הזה לוקח כמה שנים.

איילת שקד: נולדה להם ילדה, ואחרי פחות משנה שמוליק נפטר.

איילת שקד: לשמוליק יש לו אח, שקוראים לו גלעד לב, והוא מאוד מאוד מחובר לאחיינית שלו, שהיא כאמור אזרחית ישראלית.

איילת שקד: הבת לא אמורה לגדול בלי אימה, ובהליך משפטי של השנים האחרונות, מכל מיני סיבות, האם קיבלה צו גירוש והייתה צריכה לעזוב את הארץ.

איילת שקד: אני עמדתי על כך שהאם תעזוב את הארץ כדי לא ליצור תקדימים והשלכות רוחב, אבל לנוכח הסיפור האישי הטרגי ולנוכח העובדה שיש לילדה משפחה כאן בישראל, משפחה שמגדלת אותה, שותפה בגידול שלה, הגענו לסיכום שהיא תצא מהארץ, היא תגיש בקשה מבחוץ ואנחנו ניענה בחיוב לבקשה.

מיקי לוי: תשובה מצוינת.

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין.

מיכל רוזין: אני מברכת על התשובה, ואני שמחה על החיבור עם הדוד האוהב והדואג מאוד.

מיכל רוזין: אני רוצה לשאול שאלת המשך.

מיכל רוזין: יש מקרים נוספים, השרה בוודאי מכירה את הנושא של אלמנות אחרות, נשים קורבנות אלימות של בני זוג ישראלים, או אפילו כאלה שהאב פשוט נטש את המדינה.

מיכל רוזין: ברוב הגורף, החלטת המשרד מביאה להגליית ילד שהוא אזרח ישראלי.

מיכל רוזין: ברוב המקרים משרד הפנים דוחה את הבקשות האלה.

מיכל רוזין: אני חושבת שיש להעניק לנשים האלה מעמד בישראל, ובוודאי כדי לגדל את ילדיהן הישראלים, ואך ורק במקרים קיצוניים לדחות את הבקשות, והיום המצב הוא הפוך לחלוטין.

מיכל רוזין: לכן שאלתי אלייך השרה: האם את מתכוונת להידרש גם לאותם מקרים הומניטריים קשים של אבות שנפטרו, נשים שחיות עם בני זוג אלימים וכדי לא להיות מגורשות עם ילדיהן נשארות במצב כזה, וכמובן אבות שנוטשים ופשוט עוזבים את המשפחה?

מיכל רוזין: תודה.

איילת שקד: בדיוק בשביל זה יש ועדה הומניטרית.

איילת שקד: זו ועדה שקיימת הרבה שנים, עובדת, מתפקדת.

איילת שקד: אני עברתי על ההחלטות שלה מהשנים האחרונות.

איילת שקד: יש מקרים שמאושרים, ויש מקרים שמסורבים, כל אחד בהתאם למקרה הספציפי שלו.

איילת שקד: זה נכון שבכל מקרה מדובר בדיני נפשות, ואלה סיפורים קשים וטרגיים, אבל התפקיד של הוועדה הזו הוא לבחון את כלל ההיבטים, גם את ההיבטים ההומניטריים האישיים, וגם את ההיבטים המדינתיים ואת השלכות הרוחב.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאלת המשך – של חברת הכנסת מואטי, בבקשה.

אמילי חיה מואטי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שרים יקרים, כיום, על פי הנוהל, הפסקת ההליך המדורג של בני זוג במקרים שבהם בן הזוג הישראלי נפטר, זה נוהל שעובר דרך אותה ועדה שציינה השרה.

אמילי חיה מואטי: השאלה היא אם יש עבודה על נוהל קבוע שלא ייאלץ מקרים כאלה להתגלגל בכל מיני ועדות, בין כל מיני עיתונאים ובין חברי כנסת שאמורים להגיש שאילתה חשובה, אלא נוהל שיהיה קבוע, שנדע מה קורה במקרים כאלה.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

איילת שקד: תראי, את יודעת מה קורה במקרים כאלה.

איילת שקד: במקרה כזה בן הזוג צריך לעזוב את הארץ, זה הנוהל וזאת המדיניות.

איילת שקד: נכון שיש מקרים הומניטריים יוצאי דופן כמו המקרה הזה, שיש כבר ילדה ישראלית, יש משפחה ישראלית.

אמילי חיה מואטי: בדיוק על המקרים האלה אני מדברת.

איילת שקד: אז בסדר, בשביל זה יש ועדה הומניטרית שאמורה לשבת ולבחון בדיוק את המקרה הספציפי הזה.

איילת שקד: המקרה הזה מהרבה סיבות התגלגל במערכת, אחר כך עבר גם לערכאות משפטיות, אבל בדיוק בשביל המקרים האלה יש ועדה שאמורה לשקול את כל השיקולים.

אמילי חיה מואטי: תודה.

מיקי לוי: שאלת המשך של חבר הכנסת לוין.

מיקי לוי: אני אודה לך, חבר הכנסת לוין, אם תיצמד לנושא.

יריב לוין: אני, אדוני היושב-ראש, לא מכיר שיש חובה להיצמד לנושא.

מיקי לוי: נכון, אני אמרתי שאני אודה לך.

יריב לוין: ואני ברשות היושב-ראש, מאחר שנדמה לי שהנושא מוצה גם בתשובה וגם בשאלת ההמשך, מבקש לשאול את השאלה הבאה את כבוד השרה שקד, שלא מרבה להיות כאן במליאה, כך שיש לנו בהחלט הזדמנות חריגה, ואני מבקש לנצל אותה.

יריב לוין: גברתי השרה, שרת התחבורה התגאתה כאן בשבוע שעבר שאף פרויקט תחבורתי חדש ביהודה ושומרון לא אושר מאז כינון הממשלה; השר בר לב חבר לתעמולה אנטישמית וקיים שיחות מדיניות על אלימות מתנחלים כביכול; את קידמת את חוק החשמל.

מיקי לוי: מה השאלה, חבר הכנסת לוין?

מיקי לוי: אתה מכיר כמוני את הנוהל, אולי יותר טוב ממני.

שלמה קרעי: אל תסנן אותו.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, נדמה לי שעוד לא הגעתי אפילו ל-20 שניות בדברים שאמרתי.

מיקי לוי: אבל תיצמד לשאלת המשך.

יריב לוין: ואני מבטיח, אדוני היושב-ראש, שאני גם אשאל, ואני אשאל במהרה, אבל אני חושב שהרקע העובדתי, גם אם הוא ייקח עוד עשר שניות, הוא חשוב.

יריב לוין: כפי שאמרתי קודם, חוק החשמל שאת קידמת הלבין בנייה בלתי חוקית בהיקף עצום ומביא לאובדן הנגב; ח'אן אל-אחמר כמובן לא פונה; סכומי עתק הועברו לתנועה האסלאמית.

יריב לוין: השאלה היא כזאת: את אמרת שאת תפרקי את הממשלה במידה שפעילותה לא תשקף את ערכייך, ואני שואל, האם הדברים האלה משקפים את ערכייך, אם יש כאלה בכלל; ואם יש כאלה והם לא משקפים את ערכייך, מתי תפרקי את הממשלה?

איילת שקד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, תודה רבה לחבר הכנסת לוין.

איילת שקד: אני רק אתקן אותך בכמה עובדות לא מדויקות.

איילת שקד: חוק החשמל היה בצו משנת 2014; אחר כך הוארך בשנת 2017; שוב הוארך בשנת 2019.

איילת שקד: הוא לא מדבר כלל על הפזורה בנגב.

איילת שקד: למרות שקרים שחבריך מפיצים, לא מדובר כלל על חיבור חשמל בנגב, בפזורה.

איילת שקד: מדובר רק על תוכניות כוללניות במקומות שבהם הרשות רוצה להסדיר את אותן תוכניות.

איילת שקד: אדם שרוצה להסדיר את ביתו ולחבר את ביתו לחשמל, צריך לשלם הרבה מאוד כסף, בערך 200,000 שקל.

איילת שקד: בגלל הסיבות האלה, למעשה מ-2014 החוק קיים וכמעט לא השתמשו בו.

איילת שקד: ראשי הערים בערים המעורבות, כולל ראשי ערים מהליכוד, חושבים שהחוק הוא נכון, הם חושבים שהוא יכול להסדיר בנייה, לגבות היטל השבחה ותשלום כמו שצריך לחברת החשמל, כי בכל מקרה הבתים האלה – אני אתן דוגמאות לערים: בעכו, בלוד, ברמלה – מחוברים לחשמל בצורה פירטית, ולא שילמו על הבית היטל השבחה.

איילת שקד: לכן אם יש ראש רשות שרוצה לעשות את זה, הוא יכול לעשות את זה, אבל לא מדובר כאן כלל וכלל על הפזורה, כי בפזורה אין תוכניות כוללניות, אין תוכניות מפורטות ואין הסדרה בכלל.

מיקי לוי: תודה, סיימת?

מיקי לוי: חשבתי שסיימת.

איילת שקד: אני אגיד עוד משפט אחד על ההתבטאות של השר לבט"פ.

איילת שקד: אני אמרתי שזו התבטאות, בעיניי, שחוטאת למציאות.

איילת שקד: צריך להבין, יש קמפיין שממומן בכסף של האיחוד האירופי, שממומן בכסף של ארגונים שהם אנטישמיים.

איילת שקד: הם קוראים לעצמם זכויות אדם, אבל אלה ארגונים אנטישמיים, כדי להשחיר - - -

עופר כסיף: איזה שטויות, כמה שקרים אפשר - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, תודה.

איילת שקד: חבר הכנסת כסיף, אתה כמדומני קראת לי חלאה ניאו-נאצית.

איילת שקד: אני באותה תקופה עשיתי לך טובה ולא תבעתי אותך דיבה.

איילת שקד: עשיתי לך טובה ולא תבעתי אותך דיבה – אז לא היית חבר כנסת - -

עופר כסיף: להבדיל ממך, אני תמיד אומר את האמת, ואת משקרת.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, קריאה ראשונה.

איילת שקד: - - ולמרות זאת לא תבעתי אותך דיבה.

איילת שקד: אתה אולי חבר הכנסת היחיד במשכן שאני מסרבת לדבר איתו.

עופר כסיף: הכבוד כולו שלי.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף.

איילת שקד: יש טרור פלסטיני, כפי שיש תמיד, דרך אגב, לאורך הרבה מאוד שנים, שכולל זריקות אבנים על מכוניות, יריות, בקבוקי תבערה.

איילת שקד: אני חושבת שבזה הממשלה צריכה לעסוק.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ניגש לשאילתה הבאה, מס' 83, מאת חבר הכנסת סעדי – הכרה בכפר כנא כעיר.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: אבל אם השר לביטחון פנים רוצה לחזק את הרשות הפלסטינית, האם תשקלי התפטרות מהממשלה?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, זה לא זכותך כרגע.

איילת שקד: אני רוצה רק להגיד מילה אחת.

איילת שקד: אני כן מבקשת להודות לחברת הכנסת מיכל רוזין.

איילת שקד: פנו אליי הרבה מאוד אנשים בעניין דניאל, אבל למיכל היה מאוד אכפת והיא הייתה מאוד מאוד עניינית.

איילת שקד: תודה על זה.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, לפני כשלוש שנים, בשל גודל האוכלוסייה והמאפיינים העירוניים שהיישוב כפר כנא מתאפיין בהם, המליצה הוועדה שהקים שר הפנים הקודם להכריז על כפר כנא כעיר.

אוסאמה סעדי: בכנסת העשרים-ושלוש, הקודמת, הגשתי שאילתה למשרד הפנים, והובטח להאיץ את הליך ההכרה בכפר כנא כעיר.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: מדוע לא יושמה עד היום המלצת הוועדה? 2.

אוסאמה סעדי: מדוע לא יוכרז על היישוב כפר כנא כעיר, בהתאם להמלצת הוועדה?

איילת שקד: תודה רבה לך, חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

איילת שקד: דוח הוועדה הגיאוגרפית בנוגע לכפר כנא הוגש למנכ"ל משרד הפנים הקודם ביולי 2018 ועמד בפני שר הפנים דאז אריה דרעי לקבלת החלטה.

איילת שקד: משלא התקבלה החלטה בנושא הוגש הדוח מחדש למנכ"ל המשרד לאחר כניסתו לתפקיד.

איילת שקד: מהדוח נלמד כי כפר כנא עומדת בקריטריון הנדרש מבחינת גודל האוכלוסייה לטובת הפיכתה לעיר.

איילת שקד: הקריטריון זה 20,000 תושבים.

איילת שקד: מכיוון שמאז הגשת הדוח ועד לכניסת המנכ"ל לתפקיד עברו שלוש שנים, מנכ"ל המשרד ביקש מגורמי המקצוע חוות דעת עדכנית בנוגע לכפר כנא והתנהלותה.

איילת שקד: לאחר השלמת הבחינה והבדיקה תגובש המלצת המנכ"ל, והנושא יועבר אליי להכרעה.

איילת שקד: ברצוני לציין כי גודל האוכלוסייה אינו הקריטריון היחיד להפיכה לעיר והוא אף אינו הקריטריון המרכזי.

איילת שקד: על מנת להפוך לעיר על הרשות להוכיח קודם כול מנהיגות יציבה ושגרת ניהול תקינה.

איילת שקד: בשנים האחרונות הרשות היא אומנם רשות מאוזנת תקציבית ונעשתה שם עבודה, אך תקציב המועצה נשען רובו ככולו על המשרדים הייעודיים ומענקי האיזון למיניהם.

איילת שקד: על הרשות להוביל תהליכים להגדלת המקורות העצמאיים ולפתח חשיבה כלכלית גם ללא מימון המדינה.

איילת שקד: על הרשות להוכיח כי היא עומדת ביעדי ניהול תקין ומייצרת שגרת ניהול תקינה, בונה מערכת אכיפה המבוססת על חוקי עזר, בונה מערך פיקוח עירוני ומפתחת מערכת של שירותים מקומיים לציבור.

איילת שקד: עם קבלת ההמלצות של גורמי המקצוע, אני אדון בנושא ואכריע בו.

אוסאמה סעדי: תודה, כבוד השרה.

אוסאמה סעדי: את הכרזת על באר יעקב כעיר לפני כחודשיים, ולפני כחודש על מר'אר כעיר.

אוסאמה סעדי: אני מלווה את הנושא הזה – יושב כאן סגן שר הפנים הקודם, חבר הכנסת בן צור – ובאמת כפר כנא עמדה בכל התנאים, והוועדה המליצה.

אוסאמה סעדי: לא מדובר רק בשיקול של מספר התושבים, אלא, באמת אמרת שיש ניהול תיקון – היא מאוזנת, היא מתפתחת, גם מבחינת תעשייה, גם מבחינת תיירות.

אוסאמה סעדי: זה מוקד תיירות.

אוסאמה סעדי: והכרזה עליה כעיר זה מינוף ליישוב הזה, שבאמת יהיה עיר, ולא כפר כעיר.

אוסאמה סעדי: ולכן, באמת עברו הרבה שנים, ואני מבקש לזרז את הטיפול בעניין הזה, ושתקבלי המלצה ותכריזי סוף-סוף על כפר כנא, כי מגיע לה להיות עיר במדינה.

איילת שקד: בסדר גמור.

איילת שקד: אני מבקשת שתעשה תרגיל: תיקח את הכספים והמענקים שמקבלת באר יעקב – תיקח את שנת 2019, כי בשנת 2018 התכנסה הוועדה, ושנת 2019 זה עוד לפני שבאר יעקב הפכה לעיר.

איילת שקד: אני אומרת סתם – אני לא בדקתי, אני רק אומרת לך לנסות – תיקח את שנת 2019, ותראה כמה מענקים ממשרד הפנים קיבלה באר יעקב וכמה כפר כנא, ותראה שיש הבדל גדול.

איילת שקד: עיר עומדת בזכות עצמה - - -

יואב בן צור: זה השוואה לא הוגנת.

איילת שקד: בסדר, אז אני אומרת - - -

אוסאמה סעדי: - - -

יואב בן צור: ההשוואה עם מר'אר, לא עם באר יעקב.

איילת שקד: אוסאמה, יש הרבה קריטריונים, אנחנו נעבור על כולם ונקבל הכרעה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאלת המשך לחבר הכנסת טיבי.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, בבקשה.

מיקי לוי: ואחריו חבר הכנסת קרעי.

אחמד טיבי: תודה, מכובדי היושב-ראש.

אחמד טיבי: גברתי השרה, ברצוני לשאול אותך על ועדת הגבולות לג'דיידה-מכר.

אחמד טיבי: יש המלצה של הוועדה, המלצה חיובית, ועד לרגע זה השרה לא קיבלה את המלצות הוועדה.

אחמד טיבי: היו פניות אלייך, נפגשנו, וגם חברי אוסאמה סעדי מטפל בזה מול הנהלת משרד הפנים יחד עם ראש המועצה סוהיל מלחם, אבל עד לרגע זה ההמלצה עדיין לא התקבלה באופן רשמי על ידייך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: גברתי השרה, הבוקר פורסם כי בג"ץ, או השופט פוגלמן, גער בך על כך שאת ממשיכה לשמור על מדינת ישראל למרות שתוקף חוק האזרחות פג.

שלמה קרעי: עכשיו, מבג"ץ אין לי ציפיות – הם סניף של מרצ שרוצה להפוך אותנו למדינת כל אזרחיה.

שלמה קרעי: אבל את - - -

מיקי לוי: מה השאלה?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, זה לא במה להשמיץ בה את בית המשפט העליון.

שלמה קרעי: תפסיק לצנזר, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: אבל את, שיושבת בתוך ממשלה פוסט-ציונית, בתוך קואליציה שחלק מחבריה, כמו גבי לסקי, שאמרה אתמול - - -

מיקי לוי: מה השאלה, חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: תן לי לדבר, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: לא, אתה - - -

שלמה קרעי: אתה תקצוב בזמן ולא תקצוב אותי באופן הדיבור שלי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני קודם כול יכול לקצוב אותך בזמן – 1.

שלמה קרעי: תקצוב בזמן, אל תצנזר.

מיקי לוי: דבר שני, אני מבקש ממך: מה השאלה?

שלמה קרעי: אני מייד מגיע לשאלה, אם תיתן לי להשלים את דבריי.

יעקב ליצמן: - - -

שלמה קרעי: תקצוב בזמן ואל תקצוב במילים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, עזוב.

מיקי לוי: כשתחליף אותי כאן אתה תכתיב - - -

שלמה קרעי: אז תפסיק להפריע לי.

שלמה קרעי: אני כבר הייתי מסיים.

שלמה קרעי: אתה רואה, יש לי דף אחד ביד – לא עשרה.

מיקי לוי: אבל אתה מציין כל מיני נושאים שאינם במינם.

שלמה קרעי: אני אציין מה שמתחשק לי - -

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: - - אני מייצג את הציבור שבחר בי – לא את הציבור שבחר בך.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: הציבור שבחר בך לא בטוח שהוא רוצה להשמיץ את בית המשפט העליון.

שלמה קרעי: בוודאי שכן.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: אבל את, גברתי השרה, שיושבת בתוך ממשלה – כן, ירדנה, נו, תמצאי לו איזה סעיף בתקנון שהוא יכול לצנזר אותי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תתעסק בעניינים שלך.

מיקי לוי: אני ביקשתי ממנה, וזה ענייני.

שלמה קרעי: אבל את, גברתי השרה, שיושבת בתוך ממשלה פוסט-ציונית, בתוך קואליציה שחלק מחבריה – כמו גבי לסקי, שאמרה אתמול בוועדת הפנים שצריך לשלול את זכות הבחירה מיהודים ביהודה ושומרון; האם את לא חושבת שהגיע הזמן לומר: לא אל הנער הזה התפללתי?

שלמה קרעי: האם לא הגיע הזמן להסיר את חרפת תומכי הטרור מממשלת ישראל?

שלמה קרעי: ואל תגידי לי: אתם תצביעו איתי על חוק האזרחות - - -

מיקי לוי: תודה.

שלמה קרעי: את – לא אנחנו – בחרת להקים ממשלה עם תומכי טרור.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: פשוט לא ייאמן.

איילת שקד: טוב, סיימנו?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: תשיבי על מה שאת יכולה.

אחמד טיבי: זה לא מקובל לתקוף את מזכירת הכנסת, לא מקובל.

אחמד טיבי: בושה וחרפה.

עופר כסיף: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: - - - בעצמך.

שלמה קרעי: אל תגיד לי מה מקובל ומה לא.

שלמה קרעי: אני אעשה מה - - -

אחמד טיבי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת טיבי, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

גבי לסקי: אני לא אמרתי - - - אז תדייק - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת לסקי, תודה רבה.

שלמה קרעי: עשיתי פרשנות לדברים שלך.

גבי לסקי: אמרתי - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת לסקי, חברת הכנסת לסקי - - -

שלמה קרעי: אז תגידי מה את חושבת.

גבי לסקי: אמרתי שאני חושבת שצריך - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת לסקי, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: תושיבו אותה בבקשה, סדרנים.

שלמה קרעי: את - - -

גבי לסקי: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת לסקי.

שלמה קרעי: לדעתך צריך - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, שב, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת לסקי, שבי, בבקשה.

מיקי לוי: תודה לשניכם.

מיקי לוי: בבקשה, השרה.

איילת שקד: טוב, לשאלת חבר הכנסת אחמד טיבי, אז העניין הזה עוד לא הובא אליי.

איילת שקד: כמו שאתם יודעים, כשנפתחת ועדת גבולות או חלוקת הכנסות, אז קודם כול הוועדה דנה, ואת ההמלצות שלה היא מביאה למנכ"ל, והמנכ"ל מביא את ההמלצות שלו אליי.

איילת שקד: אתמול דווקא ישבתי שעתיים על כמה וכמה ועדות גיאוגרפיות, אבל הנושא הזה עוד לא הגיע אליי.

איילת שקד: אני אבדוק – זה כנראה אצל המנכ"ל.

אוסאמה סעדי: זה אצל המנכ"ל.

איילת שקד: כנראה אצל המנכ"ל.

איילת שקד: ולחבר הכנסת קרעי – כמדומני עניתי לשאלה של יריב לוין, זאת הייתה אותה שאלה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השאילתה הבאה: שר התקשורת השר הנדל ישיב על שאילתה דחופה מס' 82, מאת חבר הכנסת יואב בן צור: היעדר קליטה - - -

שלמה קרעי: ככה אתה נותן לשרה להתחמק ממתן מענה על שאילתה של חבר כנסת?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי - - -

שלמה קרעי: אני שאלתי שאלה, והשרה התחמקה מלתת תשובה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תקשיב.

מיקי לוי: חבר הכנסת, תקשיב - - -

שלמה קרעי: זה מקובל בעיניך, יושב-ראש הכנסת?

מיקי לוי: תקשיב, תלמיד - - -

שלמה קרעי: אתה יושב-ראש הקואליציה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תקשיב טוב: היא לא חייבת להשיב לך על שאלת המשך.

מיקי לוי: היא יכולה להגיד: לא יודעת, לא רוצה, לא בזמן – אלה החוקים של הבית הזה.

מיקי לוי: תלמד.

מיקי לוי: עכשיו בבקשה תהיה בשקט, זה מה שאני מבקש.

שלמה קרעי: זאת בושה וחרפה.

שלמה קרעי: אתם - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, הבנתי אותך.

מיקי לוי: לא יכול לעבור יום אחד בלי קללות?

מיקי לוי: אחד?

משה ארבל: מיקי לוי, "בושה וחרפה" זה קללה?

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, תאמין לי, עוד לא הגעתי לאמצע של הטורים שאתה הגעת.

מיקי לוי: הבנתי אותך.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, השרים, חבריי חברי הכנסת, זה זמן רב מתלוננים תושבי העיר ביתר עילית על היעדר קליטה סלולרית.

יואב בן צור: השבוע שבו ופנו למשרדך על כך.

יואב בן צור: מדובר לא רק בהיעדר שירות כמתחייב, אלא על גבול פיקוח הנפש לאור הנסיבות.

יואב בן צור: ברצוני לשאול: 1.

יואב בן צור: האם פנו למשרדך או ללשכתך בנושא?

יואב בן צור: 2.

יואב בן צור: מה ייעשה לבדיקת התלונות ולפתרונן?

יועז הנדל: תודה רבה, מכובדי חבר הכנסת יואב בן צור.

יועז הנדל: רגע לפני שאני עונה על שאלתך החשובה, אני רוצה להתייחס לדברים של חבר הכנסת קרעי, ולהתייחס אליהם דווקא דרך משהו שראיתי היום.

יועז הנדל: ראיתי ששמת דגל צפון קוריאה על הפרופיל שלך.

יועז הנדל: אני לא יודע אם אתה מכיר את חטא המרגלים – להוציא את דיבת הארץ רעה.

שלמה קרעי: - - - זו התשובה שלך על השאילתה שלי?

יועז הנדל: חבר הכנסת קרעי, אנחנו לא בצפון קוריאה, אנחנו במדינה ריבונית, מדינת ישראל.

יועז הנדל: אנחנו ציונים.

שלמה קרעי: אתה ראית מה - - - עשה כשבאתי לשאול שאילתה בפרלמנט?

שלמה קרעי: הוא ניסה לסתום לי את הפה.

שלמה קרעי: אז תגידי לי שאנחנו לא צפון קוריאה.

שלמה קרעי: צפון קוריאה יכולה ללמוד מכם איך להתנהל.

יועז הנדל: אני מבקש ממך להתחיל להתייחס לתפקיד שלך בכבוד.

יועז הנדל: אנחנו לא בצפון קוריאה.

יועז הנדל: חטא המרגלים, שאתה מממש אותו ברגעים אלה – להכפיש את מדינת ישראל בכל מקום, להציג את דגל צפון קוריאה.

שלמה קרעי: אני מכפיש?

שלמה קרעי: אתם לא נותנים לי לשאול שאילתה.

שלמה קרעי: אתה לא נותן לי לשאול שאילתה בפרלמנט - - -

יועז הנדל: אתה מכפיש – כשאתה שם דגל של צפון קוריאה, אתה מכפיש אותנו.

יועז הנדל: מדינת ישראל היא מדינה דמוקרטית.

יועז הנדל: אני ואתה מנהלים דיון.

יועז הנדל: אנחנו יכולים לנהל דיון בכל מקום.

קריאה: - - - נתניהו.

שלמה קרעי: צפון קוריאה יכולה ללמוד מכם.

יועז הנדל: חבר כנסת קרעי, זה שאתה לא בשלטון זה לא הופך – לא שורפים את המדינה.

יועז הנדל: המדינה קיימת גם כשאתה לא בקואליציה – תתפלא לשמוע.

יועז הנדל: ובדמוקרטיה - - -

שלמה קרעי: ולכן סותמים את הפה, ולכן סותמים פיות ולא נותנים לדבר?

שלמה קרעי: ולכן הוא מצנזר את מה שאני רוצה לומר?

מיקי לוי: בושה וחרפה.

יועז הנדל: קרעי, קרעי, בדמוקרטיה פעם אתה בשלטון ופעם השני בשלטון.

יועז הנדל: זה חוזקה של הדמוקרטיה הישראלית.

יועז הנדל: מדינה יהודית ודמוקרטית.

שלמה קרעי: לא בגנבה, לא ברמייה, לא בנוכלות.

שלמה קרעי: בדמוקרטיה אומרים לבוחר את מה שמתכוונים לעשות.

יועז הנדל: אדון קרעי, יש פה בסוף שיטה פרלמנטרית.

יועז הנדל: אנחנו לא בצפון קוריאה.

יועז הנדל: תוציא את זה מהראש.

יועז הנדל: ואני חושב שאתה צריך להתבייש ולעשות חשבון נפש על כך שאתה מציג את ישראל - - -

שלמה קרעי: אתה צריך להתבייש.

שלמה קרעי: אתה והחברים שלך נשבעתם שלא תקימו ממשלה עם תומכי טרור.

שלמה קרעי: תראו לאיזה תהום אתם לוקחים את מדינת ישראל.

יועז הנדל: אתם יותר מדי פעמים מציגים את הטענות שלכם באנגלית.

יועז הנדל: אין שום הבדל בינך לבין פעילי BDS של שוברים שתיקה או כל ארגון אחר.

יועז הנדל: אני אומר לך: אתה צריך לעשות חשבון נפש גדול על מה שאתה עושה.

יועז הנדל: תודה.

שלמה קרעי: חבורה של צבועים.

שלמה קרעי: חבורה של צבועים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השר, בבקשה.

למה כשקראו לנתניהו ארדואן לא מחיתם?

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, חבר הכנסת אשר, חבר הכנסת אשר, שב.

יועז הנדל: חבר הכנסת אשר, אני תמיד מוחה.

מיקי לוי: לא, אדוני השר.

מיקי לוי: רק שנייה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, בבקשה, שב.

מיקי לוי: אי-אפשר לעמוד.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: קריאות ביניים – אפשר.

מיקי לוי: אי-אפשר לעמוד ולנאום.

מיקי לוי: זה לא בסדר.

מיקי לוי: תודה.

שלמה קרעי: מה יש לך לומר לעמר בר לב - - - יש לך גם מה לומר לו - - - למזכירה של ארצות הברית?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה ראשונה.

יועז הנדל: אמרתי – כן.

יועז הנדל: תודה, חברים.

יועז הנדל: אשמח לענות.

יועז הנדל: קודם כול, אמרתי, ועכשיו מכיוון שאנחנו לא צפון קוריאה, ויש חבר כנסת מכובד שפנה בשאילתה – ואני מתייחס אליה ברצינות – אני אענה; בגלל שהמדינה הזאת היא מדינה דמוקרטית, ויש יחסים בין הכנסת, שמפקחת עלינו, לממשלה.

יועז הנדל: חבר הכנסת בן צור, קודם כול, החל מ-2014 לא הוקמה אנטנה בביתר עילית בגלל קשיים שהערימו התושבים והעירייה.

יועז הנדל: היה ויכוח שלם, והוויכוח הזה נפתר.

יועז הנדל: זאת אומרת, העירייה כבר הפנימה.

יועז הנדל: אני רוצה לתת לך קצת רקע למצב הזה.

יועז הנדל: יש שתי קבוצות במדינת ישראל, או אני אגיד שלוש קבוצות, ששם היה קשה מאוד להקים אנטנות.

יועז הנדל: קודם כול, במגזר הערבי, במגזר החרדי, וגם אני אגיד, במגזר החוכמולוגי.

יועז הנדל: אנשים טועים לחשוב שכשיש אנטנות, יש יותר קרינה.

יועז הנדל: ההפך הוא הנכון.

יועז הנדל: ככל שיש יותר אנטנות, כך, קודם כול, יש יותר קליטה, ויש פחות קרינה.

יועז הנדל: זה קורה בהרבה מאוד מקומות.

יועז הנדל: אני יכול להגיד לך שהגעתי למקומות שונים בארץ, אבל זה קורה, וקרה ביתר שאת במגזר החרדי.

יועז הנדל: לצערי, יש עיר חרדית, שאני לא אציין את שמה כאן, שיש שם – מדדנו – קרינה פי 400 יותר מבתל אביב.

יועז הנדל: למה?

יועז הנדל: כי לא שמו אנטנות.

יועז הנדל: העירייה צריכה בסוף לתת אישור ולעבוד מול חברות הסלולר.

יועז הנדל: החברות מנסות, אתה יודע – כמה שפחות אנטנות, כך הן משקיעות פחות.

יועז הנדל: וכשהעירייה אומרת להם: אתן לא יכולות – הן שמחות; הן קופצות על ההזדמנות.

יועז הנדל: וכשאני בא לאכוף עליהן – הן אומרות: מה אתה רוצה?

יועז הנדל: העירייה לא מוכנה להתחיל את התהליך.

יועז הנדל: קודם כול, צריך להגיד שאנחנו צריכים לעשות הסברה טובה יותר במגזר החרדי, ולהסביר גם במגזר הערבי וגם במקומות אחרים.

יועז הנדל: אני מוכן לבוא לכל מקום שיש עימות בין התושבים לראש העיר.

יועז הנדל: בחוק ההסדרים האחרון עבר תהליך שבו אפשר לשים אנטנות בלי הרשויות, כדי לפתור את זה – אנטנות קטנות.

יועז הנדל: זה גם יפתור את התהליך.

יועז הנדל: דבר נוסף שעשיתי בסבב הקודם זה להחליט על העלאת אחוזי הכיסוי והקליטה מ-75% ל-95%.

יועז הנדל: זה תהליך שייקח, להערכתי, כשנה עד שאנחנו נראה את זה מתממש.

יועז הנדל: והסברה, הסברה, הסברה.

יועז הנדל: מה שקרה בביתר עילית ספציפית, כמו במקומות אחרים, זה שיש היום חמש אנטנות במקום שאמורות להיות 12 אנטנות.

יועז הנדל: עם תחילת כהונתי בפעם הקודמת, וגם בסבב הזה, קיבלתי פניות מביתר עילית, כמו ממקומות אחרים.

יועז הנדל: הנחיתי את קמ"ט איו"ש לערוך סיור במקום.

יועז הנדל: ערכו סיור.

יועז הנדל: יצרנו שיח עם העירייה, ואני חייב להגיד שהשיח הזה היה שיח טוב.

יועז הנדל: זאת אומרת, הבעיות שהיו בעבר, כשהעירייה מנעה והתושבים נבהלו – אני חושב שאנחנו כבר אחרי זה.

יועז הנדל: אנחנו במצב יותר טוב.

יועז הנדל: נעשה תהליך לריכוך ההתנגדויות של התושבים.

יועז הנדל: בשנת 2021 הוקמו שלושה אתרים חדשים בביתר עילית, בין היתר, בגלל דחיפה, בגלל אותו תהליך חשוב שנעשה.

יועז הנדל: נכון להיום - - -

משה ארבל: אדוני השר, חברת הכנסת לסקי אומרת שאתה לא מוסמך - - - ביהודה ושומרון, רק המפקד הצבאי.

משה ארבל: אני לא רוצה לסכסך, אבל אתם בקואליציה.

משה ארבל: רק המפקד הצבאי.

יועז הנדל: אני מוסמך, הוסמכתי.

יועז הנדל: איך אומרים?

יועז הנדל: סרג'יו, הוסמכת.

יועז הנדל: הוסמכתי.

יועז הנדל: רק תרשו לי – חברים, אני מתייחס ברצינות לשאילתה – תרשו לי לענות, ואחרי זה אני אנהל את הדו-שיח.

יועז הנדל: נכון להיום, יש עוד חמישה אתרים שמצויים בתהליך בביתר עילית.

יועז הנדל: אני מעריך שהם יוקמו במהלך 2022.

יועז הנדל: זה ישנה משמעותית את הקליטה והכיסוי עבור תושבי העיר.

יועז הנדל: באופן כללי, רק להסביר: אני מתייחס לביתר עילית כמו שאני מתייחס לכל מקום במדינת ישראל.

יועז הנדל: יש בעיה כוללת.

יועז הנדל: מרפורמת הסלולר הקודמת, שבה ירדו המחירים בצורה חיובית, וכולנו הרווחנו מזה, החברות השקיעו פחות ופחות בתשתיות בכל הארץ.

יועז הנדל: אז יש חורים.

יועז הנדל: אנחנו עכשיו בתהליך של לשפר את זה.

יועז הנדל: אני מקווה מאוד שאנחנו נגיע באמת לשינוי משמעותי בשנה הקרובה.

יועז הנדל: זו המשימה הגדולה שלי.

יועז הנדל: היה את הסיבים האופטיים – וגם בסיבים האופטיים, אני מתכוון שיהיה בכל מקום, בכל יישוב חרדי.

יועז הנדל: עכשיו יש את האנטנות.

יועז הנדל: עדיין, אני אומר לכם, נציגי המפלגות החרדיות, יש לכם משימה גדולה לתפוס את ראשי הרשויות – לא בכל מקום, אבל בהרבה מאוד מקומות – ולהסביר להם שאי-אפשר בלי אנטנות.

יועז הנדל: יש עיר מסוימת שבה הייתי, וראש העיר אומר לי: טוב, אבל שימו את האנטנות בחוץ.

יועז הנדל: אני מבין שהוא לא רוצה להתווכח עם התושבים.

יועז הנדל: אנטנות בחוץ – אין קליטה בפנים; יש יותר קרינה, וזה לא טוב.

יועז הנדל: בנוסף לזה, אני מזכיר שדור שני ושלישי – גרטנו את התדרים האלה.

יועז הנדל: בתוך שנתיים-שלוש זה לא יהיה – יהיה רק דור ארבע-חמש.

יועז הנדל: אז צריך את האנטנות האלה.

יועז הנדל: לכן, זה תהליך שצריך לעשות.

יועז הנדל: הציבור, ראשי הרשויות ואתם צריכים להיות מעורבים בזה.

יועז הנדל: אני מאוד מקווה שהבעיה בביתר עילית היא כבר בתהליך פתרון, ואני מקווה שעד סוף 2022 הפתרון יהיה מלא לחלוטין.

יועז הנדל: ירגישו את השינוי בתקופה הקרובה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאלת המשך, בבקשה.

יואב בן צור: אדוני, אני רוצה לומר שנראה לי שהבעיה חמורה יותר.

יואב בן צור: האמת היא שיש בעיות קליטה בכל הפריפריות של המדינה.

יואב בן צור: הפגיעה היא יותר בביתר, אבל יש בעיות גם בפריפריה הגיאוגרפית, הפריפריה החברתית, ביתר, בית שמש, אלעד, בני ברק, בגולן, בגליל, בערבה, ביו"ש, ביישובי המשולש.

יואב בן צור: ועוד נראה שלמרות התלונות המוצדקות של התושבים, התלונות לא באמת מטופלות.

יואב בן צור: כך למשל, התלונות של תושבי ביתר חוזרות על עצמן.

יואב בן צור: היה כבר לפני שנה וחצי סיור בביתר, וחשבו שהינה באה הגאולה, עם כל גורמי המקצוע.

יואב בן צור: אגב, מי שאחראי להסברה מול ראשי הערים או מול התושבים זה משרד התקשורת.

יואב בן צור: הוא צריך לעשות את ההסברה.

יואב בן צור: הם יודעים לעשות את ההסברה טוב.

יואב בן צור: כשרוצים, משקיעים בהסברה, ואז אנשים מבינים.

יואב בן צור: לשכנע על ידי הסברה.

יואב בן צור: אנחנו אולי יכולים לדבר עם ראש העיר, אבל האורגן שצריך לטפל בדברים האלה זה משרד התקשורת, אדוני.

יואב בן צור: היה סיור בביתר עם מנכ"ל התקשורת ובכירי חברות הסלולר השונות.

יואב בן צור: השאלה שלי היא: איך אתה מתכוון לתקן את העוול המתמשך שנעשה למאות אלפי אנשים שחיים בפריפריה, ולתת להם הזדמנות שווה, למניעת סכנת חיים?

יואב בן צור: דיבר איתי כונן מד"א בביתר, ואמר לי שיש להם בעיה.

יואב בן צור: הם הולכים, לדוגמה, לאיזה אירוע, ועכשיו צריך החייאה ותגבורת.

יואב בן צור: אין לו איך להתקשר.

יואב בן צור: אין לו קליטה.

יואב בן צור: זה פשוט פיקוח נפש.

יואב בן צור: ויכולים להציל חיי בני אדם או, חס ושלום, לגרום שחיי אדם כאלה לא יינצלו, לצערנו.

יואב בן צור: זה מעבר – אתה אומר לי שבמשך שנת 2022, אדוני השר, תיפתר הבעיה.

יואב בן צור: אני חושב שלבעיה הזאת צריך לתת פתרון הרבה יותר מהיר, כי זה באמת משהו שיכול לגרום לכאוס מאוד גדול.

יואב בן צור: אל תשכח שהרבה אנשים בתקופה הזאת מדברים בזום – אנשי העסקים, ותלמידים ולומדים - - -

מיקי לוי: מה שאלת ההמשך?

מיקי לוי: חבר הכנסת, אי-אפשר - - -

יואב בן צור: אני שאלתי, אדוני.

יואב בן צור: אדוני, לא שמעת לפני דקה.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אבל יש לי סדר-יום.

מיקי לוי: אתה לא יכול לעמוד שלוש דקות שם ולנאום, בבקשה.

יואב בן צור: אז אדוני היושב-ראש, תהיה בקשב.

יואב בן צור: אם היית בקשב - - -

מיקי לוי: אני בקשב.

יואב בן צור: לא.

יואב בן צור: אז לא.

יואב בן צור: שאלתי.

יואב בן צור: אנחנו רוצים לדעת מתי - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בן צור, בוא.

מיקי לוי: ברמה הידידותית, אי-אפשר לעמוד שם שלוש דקות ולנאום.

מיקי לוי: זה לא עובד.

יואב בן צור: לא נאמתי.

יואב בן צור: אני שאלתי, והסברתי את השאלה.

יואב בן צור: שאלתי.

יואב בן צור: אני מבקש לדעת תוך כמה זמן, במהירות האפשרית, תהיה מציאות כזאת שכל הפריפריות הגאוגרפיות והחברתיות, שנמצאות במצוקה גדולה מבחינת קליטה – מתי ייגמר הסיוט הזה מבחינתם, כי הם סובלים סבל יום-יומי.

יואב בן צור: תודה.

יועז הנדל: טוב.

יועז הנדל: תודה רבה, חבר הכנסת בן צור.

יועז הנדל: אני חוזר על מה שאמרתי מקודם.

יועז הנדל: אכן, היה סיור לפני שנה וחצי.

יועז הנדל: שאלת מה עושים.

יועז הנדל: מאז הוקמו שלושה תרנים.

יועז הנדל: להרים תורן, חבר הכנסת בן צור, זה לא מהיום למחר.

יועז הנדל: להרים תורן, זה אומר שאתה צריך אישור.

יועז הנדל: יש פה כאלה שהיו ראשי רשויות.

יועז הנדל: הם יודעים את זה.

יועז הנדל: אתה צריך לייצר תוכנית; אתה צריך לאשר את זה בעירייה; אתה צריך להעביר את זה את הוועדה; זה לא עובד מהיום למחר.

יועז הנדל: עכשיו, מנית כמה ערים, שחלק מהן, אני אומר לך, למה אין קליטה בעיר מסוימת?

יועז הנדל: – פשוט לא רוצה להכפיש את ראשי הערים – כי ראש העיר לא מוכן שיהיו שם אנטנות.

יועז הנדל: הוא מפחד מהתושבים שלו.

יועז הנדל: אתה רוצה שאני אכפה על החרדים?

יועז הנדל: הרי עכשיו על הניוד מספרים אתם רבים איתי, ואתם אומרים: אל תתערב לנו.

יועז הנדל: אז אתה רוצה שאני אכפה על החרדים לשים אנטנות?

יועז הנדל: עכשיו יש מקומות שכן פתרו את זה בשיח.

יועז הנדל: בבית"ר עילית פתרו את זה.

יועז הנדל: ולכן מה שאני מציג לך, שנקים עוד חמש אנטנות, זה אחרי שהעירייה הבינה שהיא צריכה לתת שירות לתושבים שלה.

יועז הנדל: אבל לקח איזה שבע שנים עד שהם הבינו.

יועז הנדל: לקח שבע שנים עד שהם הבינו שאין ברירה.

יואב בן צור: - - -

יועז הנדל: אני לא יודע לכפות.

יועז הנדל: תקשיב, אני אמרתי לך, המדינה קובעת.

יועז הנדל: הרי יש את הוויכוח מדינה מול האוטונומיות, מול השטעטל – לצורך העניין, שדיברנו אתמול.

יועז הנדל: אני מוכן לכפות חוק וסדר לכולם.

יועז הנדל: רגולציה לכולם באותו אופן.

יועז הנדל: אני לא יכול לכפות על ראש רשות להעביר בוועדה של עצמו הקמת אנטנות, אם הוא לא מוכן.

יועז הנדל: אלא אם כן, אתה רוצה לשנות את החוק ולהגיד: מעכשיו, שר התקשורת יכפה על ראש העיר, במקומות שלא מוכנים, להקים תרנים.

יועז הנדל: עכשיו, אני אומר לך, אני לא רוצה פשוט להוציא את דיבתם של שני ראשי ערים, אלה שציינת.

יועז הנדל: הם לא מוכנים להקים תרנים.

יועז הנדל: בבית"ר עילית כן מוכנים.

יועז הנדל: זו דוגמה טובה.

יועז הנדל: בשתי הערים שציינת לא מקימים תרנים.

יועז הנדל: אין קליטה.

יועז הנדל: יש פי 400, באחת הערים שציינת, פי 400 יותר קרינה מתל אביב.

יועז הנדל: ואם ראש העיר לא יסכים עכשיו, לא ישכיל, להקים תרנים – שזה תהליך; זה לא מהיום למחר – אז תהיה שם יותר קרינה ותהיה שם פחות קליטה.

יועז הנדל: זה צריך לחלחל.

יועז הנדל: כן, אני צריך לעשות הסברה, ואני הולך ממקום למקום.

יועז הנדל: אני מסביר למה חשובים סיבים אופטיים בערים החרדיות.

יועז הנדל: לא אחייב להתחבר.

יועז הנדל: אבל שתהיה אפשרות.

יועז הנדל: למה חשובות אנטנות?

יועז הנדל: אגב, אפשר גם לייצר קליטה דרך ה-WIFI.

יועז הנדל: זה לא מחייב רק דרך האנטנות.

יועז הנדל: למה חשוב שיהיו תרנים?

יועז הנדל: בסוף, אני לא יכול לכפות עליו, אלא אם כן נשנה את החוק.

יועז הנדל: וזה בסדר להציע שנשנה את החוק.

יועז הנדל: לכן יש לי – אתה צריך לחלק את זה לשניים.

יועז הנדל: כל מדינת ישראל סבלה מהיעדר תשתיות בשנים האחרונות.

יועז הנדל: מאז רפורמת הסלולר, המחירים ירדו, החברות לא השקיעו.

יועז הנדל: זו משימה שלי.

יועז הנדל: אני לוקח אותה כמשימה המרכזית, אחרי הסיבים.

יועז הנדל: אנחנו היום המדינה המובילה בעולם בקצב פריסת הסיבים.

יועז הנדל: אני מאוד גאה בזה.

יועז הנדל: עכשיו אני הולך לקחת את הסלולר.

יועז הנדל: זו המשימה שלי, לאכוף על החברות, בכלל מדינת ישראל, לעלות מ-75% ל-95%.

יועז הנדל: אבל אחרי שאמרתי את זה, ראשי רשויות שיתנגדו לזה ויורידו אנטנות, ולא ישימו – ויש לי ראשי רשויות כאלה, שלא רק שהם לא פועלים כדי להקים עוד תרנים, אלא הם מורידים אנטנות, ואז החברות באות אליי ואומרות: מה אתה רוצה?

יועז הנדל: אתה מחייב אותנו, אבל ראש הרשות לא מוכן.

יועז הנדל: אני לא יודע שם לחייב אותם.

יועז הנדל: בבית"ר עילית הסתדרה התנגדות התושבים, התרככו ההתנגדויות.

יועז הנדל: ראש העיר החליט שהוא רוצה.

יועז הנדל: הקמנו שם, מאז הסיור שציינת, שלושה תרנים, ועוד חמישה השנה.

יועז הנדל: זה קצב גבוה לרשויות.

יועז הנדל: ואני לקחתי על עצמי, דרך חוק ההסדרים, שאני אקים אנטנות קטנות, בלי לעבור ברשות.

יועז הנדל: אני חושב שזה יפתור הרבה מאוד דברים.

יועז הנדל: אנחנו נעשה את זה כמה שיותר מהר.

יועז הנדל: אני אומר לך שמקומות שהיו קואופרטיביים – קח את בנימין, עכשיו בשער אפרים, קח את גוש עציון, האזור מהר חומה למזרח גוש עציון, עכשיו הקמנו שני תרנים, כי ראשי הרשויות באו ודחפו.

יועז הנדל: כל ראש רשות שידחוף, אנחנו נאכוף על החברות.

יועז הנדל: אני לא נותן הנחה לשום חברה.

יועז הנדל: אני בעד שזה – יש לנו פערים ביו"ש, יש לנו פערים במגזר החרדי, יש לנו כמה כבישים שיש בהם פערים במדינת ישראל, יש אזורים, שכונות חדשות שיש בהן פערים.

יועז הנדל: הרגולציה תחייב את כל החברות לשים 95% משטחי מדינת ישראל.

יועז הנדל: אני רוצה לציין פה – לסיום התשובה שלי – יש אישה יקרה שהלכה לעולמה לפני כמה חודשים, ציפי גדיש בעין יהב.

יועז הנדל: קראתי לפרויקט הזה על שמה, כי היא הגיעה אליי פעם ראשונה לפני שנה וקצת, וסיפרה לי על בעלה שנהרג בתאונת דרכים במעלה עקרבים, לפני כמה שנים.

יועז הנדל: הם נסעו במעלה עקרבים, הייתה תאונת דרכים.

יועז הנדל: היא לא הצליחה כל הלילה להזעיק בטלפון שירותי חירום.

יועז הנדל: היא הלכה ועשתה מאבק מאוד משמעותי כדי להגביר את הקליטה והכיסוי.

יועז הנדל: זה לא היה בתודעה – גם שלי לפני שהייתי שר תקשורת וגם של אחרים.

יועז הנדל: היא ניהלה מאבק.

יועז הנדל: פגשתי אותה פעם אחת.

יועז הנדל: מאוד התרשמתי.

יועז הנדל: פגשתי אותה עוד פעם לאחר מכן.

יועז הנדל: לצערי, היא הלכה לעולמה, כאמור, לפני כמה חודשים.

יועז הנדל: אבל הפרויקט הזה של העלאה ל-95% כיסוי, שאני מקווה שנשלים אותו בשנה הקרובה, אני רוצה שהוא יהיה על שמה.

יועז הנדל: היא באמת ניהלה מלחמה מאוד משמעותית, וזה טוב לאיכות חיים ולהצלת חיים.

יועז הנדל: אני מסכים איתך.

יועז הנדל: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה על התשובה הרחבה מאוד.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

יועז הנדל: זה עדיין איתי?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: שאלה נוספת.

מיקי לוי: יש עוד שאלה נוספת.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז.

אבי מעוז: היא.

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: אתה.

מיקי לוי: אל תעשה לי כאן סידור עבודה, בבקשה.

אבי מעוז: אבל היא ביקשה לפניי.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, היא כבר שאלה שאלה.

מיקי לוי: אני לא אתן לה פעמיים.

מיקי לוי: אני נותן לשאר חברי הכנסת לבוא לידי ביטוי.

אבי מעוז: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: דקה, בבקשה.

אבי מעוז: כבוד השר, הממשלה גירשה את מתיישבי גוש קטיף.

אבי מעוז: חלקם התיישבו בחבל חלוצה.

אבי מעוז: אתה ענית לי במכתב, לפני חצי שנה, שאתה לוקח את זה באופן אישי – לטפל בקליטה, קליטת הסלולרי בחבל חלוצה.

אבי מעוז: רציתי לדעת מה התקדם מאז.

יועז הנדל: טוב.

מיקי לוי: תודה רבה.

יועז הנדל: קודם כול, לרישה של דבריך, אני רוצה להזכיר לך שהליכוד גירש את מתיישבי גוש קטיף בהחלטה שעברה על ידי ממשלה בראשות הליכוד, כולל מי שעומד היום בראש הליכוד.

יועז הנדל: אני יודע שאתה התנגדת לזה ונלחמת נגד זה.

יועז הנדל: אבל ההיסטוריה חייבת להיאמר, כי יכול להיות שיש כאלה שמתבלבלים.

יועז הנדל: בתור התחלה.

יועז הנדל: שנית, אתה צודק לחלוטין.

יועז הנדל: יש לי גם משפחה שהייתה גרה בגוש קטיף, והיום היא נמצאת באזור אחר.

יועז הנדל: שם, באזור הזה, יש קליטה.

יועז הנדל: אבל בהחלט באזור חלוצה צריך לטפל.

יועז הנדל: לא רק שזה קשור, אתה יודע, לצדק היסטורי, אלא שהם גם בעצם החלוצים שלנו ששומרים על הגבולות.

יועז הנדל: ואנחנו, כחלק מהנושא הזה, כחלק ממה שציינתי מקודם, שמים את אזור חלוצה כיעד מרכזי – גם בסיבים וגם בקליטה וכיסוי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

אני לא יודע לקטר, אבל זה נורא ואיום.

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת אשר.

יועז הנדל: שמה?

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: השר הנדל, בבקשה.

- - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, תאפשר לחבר סיעתך לשאול.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת גפני.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, במשמרת שלך – אני עובר פה הרבה שנים של בעיות שיש עם הסלולרי ועם הקליטה – נהיה הרבה יותר גרוע.

משה גפני: הקליטה נהייתה יותר גרועה.

משה גפני: וכשאני בוחן את המפה של המקומות שבהם – וזה התפרסם בעיתונים בימים האחרונים, בעיקר בערים החרדיות, שם הקליטה הופכת להיות יותר קשה.

משה גפני: והתפקיד שלך כשר זה גם לדאוג לכך שלא תהיה קרינה מהאנטנות ששמים, ואפשר לשים אותן באופן כזה, כמו שהיה בעבר.

משה גפני: הקליטה במשמרת שלך ביישובים החרדים נהייתה בלתי נסבלת.

משה גפני: תפסיק להתעסק בקומה הכשרה ובפלאפונים הכשרים.

משה גפני: אל תיגע בזה.

משה גפני: תיגע במה שאתה באמת מופקד עליו: קליטת הפלאפונים הסלולריים בכל הארץ ובעירים החרדיות.

מיקי לוי: תודה רבה.

שלמה קרעי: - - -

יועז הנדל: תודה, חבר הכנסת גפני.

יועז הנדל: תרשה לי להציק לך עם עובדות, בסדר?

יועז הנדל: תרשה לי להציק לך עם עובדות.

יועז הנדל: זה לא שמה שהיה יכול להיות.

יועז הנדל: הטכנולוגיה מתקדמת, יש עומס.

יועז הנדל: תחשוב שיש כביש צר, כשאתה מעמיס עליו הרבה מאד מכוניות, בסוף מה יקרה?

יועז הנדל: גם אם אתה שם מכוניות מאוד מאוד יקרות ויוקרתיות, יש פקק.

יועז הנדל: זו המציאות.

יועז הנדל: זה מה שקורה עם הסלולר.

יועז הנדל: עכשיו, לא נעים להגיד, אבל בחברה החרדית משתמשים באינטרנט: טלפון כשר ליד טלפון לא כשר, מתקשר לחלק השני, ואז יש פקק על האנטנות.

יועז הנדל: ככל שיש פחות אנטנות - -

משה גפני: אדוני היושב-ראש, תהיה לי זכות להגיב להאשמות שלו?

יועז הנדל: - - כך הפקק גדל יותר.

יועז הנדל: לכן אתה חייב אנטנות.

יועז הנדל: כשראשי רשויות לא מוכנים לשים אנטנות, כי הם מפחדים מהתושבים שלהם, מה אתה רוצה שאני אעשה?

יועז הנדל: שאני אכפה עליהם?

יועז הנדל: אתה בעד שאני אכפה על ראשי הרשויות החרדים?

יועז הנדל: אם אתה אומר כן, נייצר הצעת חוק, נגיד: אנחנו כופים הקמת אנטנות ביישובים חרדים.

דוד אמסלם: קודם כול, כשהייתי שר התקשורת התקנו כמה אנטנות גם בערים.

יועז הנדל: דודי, כן, אני יודע.

יועז הנדל: אתה עשית המון במשרד התקשורת, דודי.

דוד אמסלם: אני שומע אותך, אתה המצאת את הסיבים - - -

יועז הנדל: לא.

יועז הנדל: אתה המצאת.

דוד אמסלם: אתה המצאת את הסיבים.

דוד אמסלם: באנו לארץ, המצאת את הטלפון.

יועז הנדל: אתה היית שר תקשורת מעולה, אני מתפלא שלא קיבלת פרס.

דוד אמסלם: הרי לא עשית דבר וחצי דבר.

יועז הנדל: דודי, הדבר היחיד שעשית זה לפגוש את הבוררת במשרד התקשורת לתמונות שלך.

דוד אמסלם: הרי אנחנו פרסמנו את המכרז.

דוד אמסלם: אנחנו יצאו למכרז הסיבים.

יועז הנדל: עזוב, דודי.

דוד אמסלם: מה אתה עשית?

יועז הנדל: אתה לא יודע מה זה, איזה מכרז.

יועז הנדל: אתה מבלבל את המוח.

דוד אמסלם: אני כל יום רואה אותך נוסע למקום אחר, רושם שיא, כאילו עשית אותו.

יועז הנדל: דודי, מה עשית?

יועז הנדל: תגיד.

דוד אמסלם: זה מצחיק אותי.

דוד אמסלם: זה מצחיק אותי.

יועז הנדל: מה עשית במשרד התקשורת?

יועז הנדל: יכול להיות שזה מצחיק.

דוד אמסלם: תשאל אותם, אתה הרי לא מבין דבר וחצי דבר.

יועז הנדל: דודי, מה עשית במשרד התקשורת?

יועז הנדל: ישבת - - -

דוד אמסלם: אתה הרי לא מבין כלום.

יועז הנדל: הרי באתי לעשות איתך חפיפה – עשר שניות, אמרת לי: אני שונא את המשרד, ואמרת לי: שלום.

דוד אמסלם: תשאל את הפקידים שם מה עשיתי, אז הם יספרו לך.

דוד אמסלם: הרי אתה לא עשית כלום.

דוד אמסלם: אתה המצאת את הסיבים?

מיקי לוי: תסיים את תשובתך.

יועז הנדל: אני לא מצליח.

יועז הנדל: הוא צועק, השר היעיל הזה.

דוד אמסלם: הרי מכרז הסיבים הסתיים בזמני, אז איך עשית?

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

יועז הנדל: דודי.

יועז הנדל: דודי.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם אני לא עשיתי אותו, זה לפניי.

דוד אמסלם: אז איך עשית?

מיקי לוי: השר, תפסיקו לנהל שיח.

יועז הנדל: דודי, עם ישראל - - -

דוד אמסלם: אתה מבין שאתה פקה-פקה - -

יועז הנדל: עם ישראל מכיר לך ומוקיר - -

דוד אמסלם: - - שכל היום אתה יחצ"ן, שלא עושה דבר.

יועז הנדל: עם ישראל מוקיר אותך על תרומתך הרבה במשרד התקשורת - -

דוד אמסלם: אתה פוגע רק בתוכניות הכשרות.

דוד אמסלם: הרי הקדשתי לזה המון שעות.

יועז הנדל: לא היית שם הרבה, אבל הוא מוקיר.

יועז הנדל: אנחנו לא יודעים מה עשית שם - -

דוד אמסלם: אתה לא עשית כלום.

דוד אמסלם: מה עשית אתה?

דוד אמסלם: תגיד דבר אחד שעשית.

יועז הנדל: - - אבל אנחנו שמחים שהיית שם.

דוד אמסלם: תגיד דבר אחד שאתה עשית.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השר הנדל.

יועז הנדל: למעשה, היית באיזה טיול איפשהו.

מיקי לוי: השר הנדל, בבקשה.

מיקי לוי: סיימת לענות?

יועז הנדל: אתה לא עשית כלום.

דוד אמסלם: אני לא עשיתי כלום.

דוד אמסלם: תגיד אתה דבר אחד.

דוד אמסלם: אחד.

דוד אמסלם: חוץ מלהצטלם, מה עשית?

יועז הנדל: בוא.

יועז הנדל: בוא אני אגיד לך.

דוד אמסלם: בבקשה.

יועז הנדל: מכלום סיבים שהיו כשאתה היית, כי התעסקת בערוץ 20, ל-50%.

דוד אמסלם: ספר לי, אתה לא יודע מה היה.

דוד אמסלם: הרי מכרז הסיבים - - -

יועז הנדל: הרי התנגדתם למתווה הסיבים.

דוד אמסלם: אז אתה לא מבין.

מיקי לוי: השר הנדל.

יועז הנדל: התנגדתם שזה יעבור בכנסת.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: הוא משקר.

יועז הנדל: אתה ושר האוצר ונתניהו התנגדתם.

מיקי לוי: השר הנדל.

דוד אמסלם: לא התנגדנו, הרי המכרז של הסיבים - - -

יועז הנדל: לא התנגדת, רק פגעת, פגעת במדינת ישראל.

מיקי לוי: השר.

דוד אמסלם: הרי מה לעשות ואתה משקר.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: מכרז הסיבים יצא בתקופתי.

יועז הנדל: מה זה בתקופתך?

יועז הנדל: בטח.

יועז הנדל: עשית המון.

דוד אמסלם: פורסם בתקופתי.

מיקי לוי: הרי הוויכוח הזה הוא אינו ענייני.

יועז הנדל: - - - באמת מרשים מאוד.

מיקי לוי: השר הנדל, תודה רבה.

מיקי לוי: סיימת את תשובתך?

מיקי לוי: אנחנו מודים לך.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא התחיל עוד לפני תקופתי, ובתקופתי הוא פורסם, אז למה אתה משקר?

יועז הנדל: אני אדאג שתקבל פרס ישראל על תרומתך הרבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: ולמה אתה הורס את - - - הכשרות?

דוד אמסלם: אתה לא יודע מה אתה עושה.

שלמה קרעי: זו הנחיה של ליברמן.

יועז הנדל: אתה הרי אחד המחוקקים והשרים המעולים שהיו בתולדות מדינת ישראל.

יועז הנדל: עם ישראל מכיר לך תודה.

דוד אמסלם: בוודאי יותר טוב ממך.

מיקי לוי: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני מבטיח לך, תשאל את הדרג המקצועי, לא אותי.

יועז הנדל: תרשה לי לענות?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: השר הנדל, תודה.

דוד אמסלם: אני הייתי שם כמה חודשים, אתה בלבלת את המוח עד היום.

מיקי לוי: השר הנדל.

יועז הנדל: תרשה לי לענות לו.

דוד אמסלם: אתה עושה רק מסיבות עיתונאים, אתה רק נוסע וגוזר טרמפ עליי.

דוד אמסלם: אתה ובנט לא עשיתם דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: כל המכרזים האלה פורסמו בתקופתי - -

יועז הנדל: דודי, יפה.

יועז הנדל: כל העולם - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: - - ומי שהכין אותם זה אלה שלפניי, לא אני אפילו.

יועז הנדל: דודי, תן לענות.

דוד אמסלם: אלה שלפניי הכינו אותם, לא אני.

דוד אמסלם: אני רק פרסמתי בתקופה שלי - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: - - ואצלו, בתקופה שלו, הלכו למכרז.

דוד אמסלם: אל יתהלל חוגר כמפתח.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה, סיים את תשובתך.

יועז הנדל: חבר הכנסת אמסלם, כולנו מכירים לך תודה.

יועז הנדל: העולם לומד ממעשיך.

יועז הנדל: חבר הכנסת גפני, לשאלתך - -

דוד אמסלם: אתה בועה של יחסי ציבור.

יועז הנדל: לשאלתך.

יועז הנדל: תרשה לי לענות.

דוד אמסלם: אתה עיתונאי ותישאר עיתונאי.

דוד אמסלם: כל החיים שלך היית שם.

יועז הנדל: ואתה קומבינטור ותישאר קומבינטור.

דוד אמסלם: רק פקה-פקה.

יועז הנדל: קומבינטור קטן.

דוד אמסלם: אני איש עבודה - -

יועז הנדל: מה זה עבודה?

יועז הנדל: נתת מלא עבודה.

דוד אמסלם: - - אני לא בא לטלוויזיה ולרדיו כל היום.

דוד אמסלם: כל החיים שלי עבדתי קשה.

יועז הנדל: מלא עבודה אתה נותן.

מיקי לוי: השר הנדל, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה - - - וחילקת עצות כמו חתול.

יועז הנדל: דודי, אף אחד לא מתרשם מהקומבינות והצעקות שלך.

יועז הנדל: עזוב.

יועז הנדל: עזוב.

יועז הנדל: לא מעניין.

דוד אמסלם: אני רק אומר לך: אני רואה אותך כבר חצי שנה מצטלם ליד הסיבים.

דוד אמסלם: שאלתי אם אתה יודע מה זה.

מיקי לוי: תפסיקו לנהל בבקשה – השר, לא נעים לי, אבל – תפסיקו לנהל ויכוח.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה לשניכם.

מיקי לוי: בחצי דקה בבקשה לחבר הכנסת גפני.

יועז הנדל: חבר הכנסת גפני, כדי שתהיה קליטה צריך אנטנות.

יועז הנדל: כדי שיהיו אנטנות צריך אישורים של ראשי הרשויות.

יועז הנדל: זאת האמת.

יועז הנדל: אלה העובדות.

יועז הנדל: כדי שלא יהיה פקק על האנטנות, אתה צריך מספיק אנטנות, פחות קרינה, יותר קליטה.

יועז הנדל: אלה הנתונים.

יועז הנדל: אני מאוד בעד שזה יקרה.

יועז הנדל: אמרתי קודם לחבר הכנסת בן צור, שיש רשות שתומכת בזה, ואז אנחנו יודעים לעשות את זה, ורשויות שלא מוכנות, זה לא יכול לקרות.

יועז הנדל: זאת המשימה שלנו.

יועז הנדל: זה לא שבתקופתי יש פחות קליטה.

יועז הנדל: בתקופתי יש יותר עומס.

יועז הנדל: קצב צריכת המידע הולך וגדל, כל הזמן, בקצב מטורף, ולכן צריך לייצר בסוף הרבה אנטנות ביישובים החרדיים, נקודה.

יועז הנדל: תודה.

מיקי לוי: אני מציע שתשתפו פעולה ותשכנעו אנשי ציבור.

משה גפני: - - -

יועז הנדל: מה אני אעשה שאני צריך להביא עבודות?

מיקי לוי: תודה רבה.

יועז הנדל: אני מתנצל.

יועז הנדל: מתנצל.

מיקי לוי: השר הנדל, תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, תודה רבה.

יועז הנדל: עוד?

מיקי לוי: לא זה הסיום.

יועז הנדל: היה לך מספיק.

מיקי לוי: אני מודה לך.

מיקי לוי: כן.

יועז הנדל: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, הודעה אישית, בבקשה.

דוד אמסלם: אני יכול גם הודעה אישית?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: הוא כבר ביקש.

דוד אמסלם: לאור מה שהוא אמר.

דוד אמסלם: דרך אגב, הודעה אישית זה לא קשור לסדר.

דוד אמסלם: הודעה אישית - - -

מיקי לוי: אי-אפשר.

מיקי לוי: אי-אפשר כפול.

מיקי לוי: אי-אפשר.

דוד אמסלם: הודעה אישית.

מיקי לוי: אי-אפשר לפי התקנון.

דוד אמסלם: לא הבנת.

מיקי לוי: ניהלתם כאן ויכוח סוער.

דוד אמסלם: הודעה אישית זה לא קשור כרגע לסדר.

דוד אמסלם: אני לא מבקש להתנגד לחוק.

דוד אמסלם: הוא הזכיר אותי.

מיקי לוי: אבל אי-אפשר.

שלמה קרעי: איפה, יצא החוצה, השר - - -

דוד אמסלם: תגיד שאתה לא רוצה.

דוד אמסלם: יותר פשוט שתגיד לי: אמסלם, אני, יש לי חשבון איתך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אין לי שום חשבון איתך.

מיקי לוי: יש תקנון.

מיקי לוי: הודעה אישית אחת וזהו.

דוד אמסלם: הודעה אישית – זה לא קשור.

דוד אמסלם: אם בן אדם מכפיש ארבעה אנשים, ארבעה אנשים מבקשים הודעה אישית.

דוד אמסלם: תסתכל בתקנון.

דוד אמסלם: על הודעה אישית לא כתוב אחד.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני חושב שלפי התקנון חבר הכנסת אמסלם צודק בעניין הזה.

דוד אמסלם: אבל מה זה חשוב מה התקנון.

שלמה קרעי: הודעה אישית נועדה כדי להגן על שמך, להגן על כבודך.

שלמה קרעי: פגעו בו, השמיצו אותו – תן לו להגן על עצמו.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: השר המתנשא, הצבוע, יועז הנדל, שברח החוצה מהאולם כדי לא לשמוע, הוא, הנדל, הוא זה שאחראי לזה שמטורללים כמו עמר בר לב, כמו – איך קוראים לו?

שלמה קרעי: גולן ומנסור עבאס נמצאים בעמדות שליטה היום בממשלת ישראל ובכנסת ישראל.

שלמה קרעי: דודי, הוא לא מפסיק לדבר על פריסת הסיבים.

שלמה קרעי: אבל מה אנחנו צריכים את הסיבים שלו אם הוא מנסה לצנזר אותנו?

שלמה קרעי: הוא מנסה להעביר הצעות חוק עם גדעון סער, הבוס שלו, שלא נוכל לדבר בכלל באינטרנט.

שלמה קרעי: עם החוקים הצפון קוריאניים שלכם, אתם הולכים לצנזר את אזרחי ישראל, בדיוק כמו שאתה, אדוני היושב-ראש, עושה כאן, בפרלמנט, בכנסת ישראל.

שלמה קרעי: אני נותן לך הודעה אישית, אדוני, אתה יכול חמש דקות לדבר אחריי.

שלמה קרעי: אתם הולכים לצנזר את אזרחי ישראל ואתם מראים לכולנו איך זה לצנזר.

שלמה קרעי: אני עומד כאן, פותח את הפה, אומר משפט וכולכם קופצים וצועקים, ואתה עוצר אותי.

ולדימיר בליאק: למה אתה בלי דגל?

ולדימיר בליאק: איפה הדגל?

שלמה קרעי: יפה.

שלמה קרעי: יפה, חבר הכנסת בליאק, אתה המשמיץ מספר 1 של החרדים - -

ולדימיר בליאק: למה באת בלי דגל?

מיקי לוי: חבר הכנסת בליאק, תודה.

שלמה קרעי: - - והאנטי-חרדי ביותר בקואליציה הזאת.

ולדימיר בליאק: חבל שבאת בלי דגל.

שלמה קרעי: ליברמן אולי הוא המתחרה היחיד שלך.

מיקי לוי: חבר הכנסת בליאק, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: תמשיך.

דוד אמסלם: לא חרדים.

דוד אמסלם: את הערכים היהודיים.

שלמה קרעי: מבחינתו החרדים זה מייצג את הערכים היהודיים.

ולדימיר בליאק: תבוא עם הדגל בפעם הבאה.

דוד אמסלם: הוא משמיץ את הערכים היהודיים.

דוד אמסלם: הוא לא יודע כל כך מה הם.

שלמה קרעי: בא לכאן השר הנדל ואומר שכשאני שם דגל של צפון קוריאה אני BDS, כי אני משמיץ את המדינה.

ולדימיר בליאק: אבל למה באת היום בלי דגל?

שלמה קרעי: מי שמשמיץ את המדינה זה אתם בעצמכם.

שלמה קרעי: אתם מחוקקים חוקים אנטי דמוקרטיים; אתם סותמים פיות.

ולדימיר בליאק: אבל תבוא עם הדגל.

ולדימיר בליאק: תבוא עם הדגל.

שלמה קרעי: אתם משמיצים את עצמכם.

ולדימיר בליאק: לך עד הסוף.

מיקי לוי: חבר הכנסת בליאק, אל תוסיף.

שלמה קרעי: פעם אנחנו היינו אור לגוים.

שלמה קרעי: היום הגויים מסתכלים עלינו בפה פעור ואומרים: מה קרה לעם היהודי הזה?

שלמה קרעי: איפה העם החכם שהיה כאן?

שלמה קרעי: בא לכאן עם שמנסה לתפוס שלטון בכוח, לגנוב את המנדט מהעם, להתנהל באופן אנטי דמוקרטי, לתפור ג'ובים.

שלמה קרעי: אתה מכיר את הג'וב שתפרו לשי ניצן?

שלמה קרעי: גם אתה מתוכנן לאיזה ג'וב כזה?

שלמה קרעי: רקטור הספרייה הלאומית.

שלמה קרעי: תפקיד שלא היה ולא נברא, ללא סמכות חוקית, אבל גדעון סער צריך לסדר ג'ובים לחבר'ה שלו, ויאיר לפיד צריך לסדר את הבת דודה של אשתו.

שלמה קרעי: הפכנו להיות – בדרך שבה אתם מתנהלים, אתם משמיצים אותנו בעולם.

שלמה קרעי: אתם גורמים לנו להתבייש להסתובב, להתבייש להרים את הראש.

שלמה קרעי: הפכתם אותנו לדיקטטורה.

שלמה קרעי: בג"ץ – אני מייצג את מצביעי הליכוד כשאני מעביר עליו ביקורת – הם הפכו את עצמם לנבחרי העם, לנבחרי-על.

שלמה קרעי: הם קובעים לציבור מי יהיה ראש הממשלה.

שלמה קרעי: אז, כן מתגאים: 11 שופטים אמרו שביבי יכול להיות ראש ממשלה, באמת תודה רבה לכם.

שלמה קרעי: מי אתם בכלל?

שלמה קרעי: מי יועז הנדל והחבורה שלו?

יוראי להב-הרצנו: העם בחר בראש הממשלה.

יוראי להב-הרצנו: קרעי, העם בחר בראש הממשלה.

יוראי להב-הרצנו: 61 מנדטים.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: העם לא בחר בבנט.

מיקי לוי: 62.

מיקי לוי: 62.

ולדימיר בליאק: העם בחר, גם אתה.

ולדימיר בליאק: אתה לא מייצג פה אף אחד.

אמילי חיה מואטי: - - -

שלמה קרעי: לא צריך לשנות את השיטה.

שלמה קרעי: אין שיטה כזאת שבג"ץ יכול לקבוע מי יהיה ראש ממשלה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת מואטי.

יוראי להב-הרצנו: - - - 62 מנדטים בחרו בראש הממשלה בנט.

שלמה קרעי: אין שיטה כזאת שבג"ץ יכול לפסול חוקים.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: נא - - -

שלמה קרעי: זה לא כתוב בשום מקום.

יוראי להב-הרצנו: 62 מנדטים בחרו בראש הממשלה בנט.

יוראי להב-הרצנו: אנחנו בוחרים בראש הממשלה.

ולדימיר בליאק: זאת הדמוקרטיה.

ולדימיר בליאק: בדמוקרטיה - - -

יוראי להב-הרצנו: אנחנו בוחרים בראש הממשלה.

אמילי חיה מואטי: הכנסת בוחרת בראש הממשלה.

שלמה קרעי: רגע, אני אגיע גם לבנט.

שלמה קרעי: גם לנוכל בנט אני אגיע.

מיקי לוי: חבר הכנסת להב, שב בבקשה.

ולדימיר בליאק: אולי תבוא עם הדגל בפעם הבאה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בליאק.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

שלמה קרעי: אין צורך לשנות את השיטה כי לא קיימת שיטה כזאת, שצבועים כמו יועז הנדל, שנוכלים כמו בנט וסער, יקומו ויחליטו שהעם הוא לא הריבון.

יוראי להב-הרצנו: חברי הכנסת בוחרים בראש הממשלה.

שלמה קרעי: אין שיטה.

קריאות: - - -ה הכנסת - - -

שלמה קרעי: אין לבג"ץ שום סמכות חוקית לפסול חוקים.

שלמה קרעי: אין לבג"ץ שום סמכות להתערב במדיניות של הממשלה ובחוקי הכנסת.

שלמה קרעי: ועכשיו אני אגיע לבנט.

שלמה קרעי: בנט הוא האסון הגדול ביותר.

שלמה קרעי: אולי יש לו מתחרה, מנדלבליט.

שלמה קרעי: שניהם זה האסון הגדול ביותר לדמוקרטיה.

יוראי להב-הרצנו: לדעתך.

יוראי להב-הרצנו: לדעתך.

שלמה קרעי: כי מה שבנט עשה – לא, לדעת רוב הציבור.

יוראי להב-הרצנו: לדעתי לא.

מיקי לוי: חבר הכנסת להב.

מיקי לוי: תודה.

שלמה קרעי: לדעת המצביעים שלו.

שלמה קרעי: לך תשאל את אלה שהצביעו ימינה, אם הוא לא פגיעה אנושה בדמוקרטיה.

שלמה קרעי: באמון של הציבור בנבחרים שלו.

יוראי להב-הרצנו: אני שואל את חברי הסיעה שלו, והם תומכים בו.

אמילי חיה מואטי: גנץ הקים איתכם ממשלה אחרי הבחירות, מה קרה?

שלמה קרעי: כשהבן אדם הזה הולך יומיים לפני הבחירות וחותם על מחויבות שהוא לא יישב עם לפיד, ולא עם האחים המוסלמים, ולא עם מרצ, ולא עם כל עוכרי ישראל שיש בממשלה הזאת, אז הוא פוגע ופגע פגיעה אנושית בדמוקרטיה.

ולדימיר בליאק: אבל תבוא עם הדגל.

ולדימיר בליאק: קח דגל צפון קוריאה ותבוא.

ולדימיר בליאק: תגיד.

שלמה קרעי: להכתיר ראש ממשלה זה לא חוקי באופן כזה, וזה לא לגיטימי.

שלמה קרעי: ואתם עם החוקים, וההתנהלות האנטי-דמוקרטית שלכם, אתם אלה שמשמיצים את מדינת ישראל בעולם.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

ולדימיר בליאק: תגיד את כל ההוראות של מאו אתה ממלא?

ולדימיר בליאק: מעניין.

מיקי לוי: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: קרעי, אתה חושב שגם אנחנו עוכרי ישראל?

מיקי לוי: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני שואל אם אתה מתעקש לא לתת הודעה אישית, היושב-ראש.

מיקי לוי: יש רק פעם אחת.

דוד אמסלם: אני שואל אם אתה מתעקש.

מיקי לוי: אתה כנראה לא שומע מה שאני אומר.

דוד אמסלם: טוב.

דוד אמסלם: בסדר.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, אבקש להודיעכם כי בהתאם לסעיף 96 לתקנון הכנסת הודיע חבר הכנסת יעקב מרגי כי הוא חוזר בו מהצעת חוק למניעת ביצוע עבירות באמצעות פרסום באינטרנט (הסרת תוכן), התשפ"ב–2021, שמספרה פ/2317/24.

ירדנה מלר-הורוביץ: כמו כן, הונחה היום לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה, הצעת חוק לפינוי שדות מוקשים (תיקון – הוראת שעה) (תיקון), התשפ"ב–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1187/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בהמשך סדר-היום שלאחר השאילתות.

מיקי לוי: הצעת חוק איסור שימוש בחקירה של מי שנפגע מינית, בממצאי טיפול נפשי וביומנים אישיים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021.

מיקי לוי: של חברת כנסת מראענה, בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: תשיב השרה מרב מיכאלי.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: יש גם הצמדה של חברת הכנסת מיכל רוזין.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אני מביא לתשומת ליבך שמי שמתנגד, יכול או לא לבחור או לבחור נגד.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני מתנגד להצעת החוק הזאת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אני מביא לתשומת ליבך שמי שמתנגד יכול לא לבחור או לבחור נגד.

דוד אמסלם: אני נוהג לפי הכללים.

דוד אמסלם: אני מקבל גם את העמדה שלך.

מיקי לוי: מקובל, לא עמדה.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: ראיתי - - -

מיקי לוי: בבקשה.

אבתיסאם מראענה: אדוני יושב-ראש הכנסת, גברתי מזכירת הכנסת, כנסת נכבדה, חברות וחברים, גברתי השרה מרב מיכאלי, שרת התחבורה והבטיחות בדרכים.

אבתיסאם מראענה: אני נרגשת לעמוד כאן, ולהציג בפניכן ובפניכם את הצעת החוק איסור שימוש בחקירה של מי שנפגע מינית, בממצאי טיפול נפשי וביומנים אישיים.

אבתיסאם מראענה: הצעת החוק נועדה לאסור שימוש בממצאי טיפול נפשי וביומנים אישיים במהלך חקירה של נפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

אבתיסאם מראענה: החוק החדש נובע מכך שפסיכולוגיות ופסיכולוגים מחויבות ומחויבים לשמור על חסיון לקוחותיהן ולקוחותיהם, והדברים שאמרו להם בטיפול.

אבתיסאם מראענה: ההיגיון הוא שמי שניגשות וניגשים לטיפול, חושפות וחושפים את כל סודות נפשם בפני המטפלים והמטפלות.

אבתיסאם מראענה: למעשה, הצלחת הטיפול תלויה בחשיפה המוחלטת הזאת.

אבתיסאם מראענה: אך עד כה נפגעות תקיפה מינית והמטפלות שלהן נדרשו למסור לבית המשפט מסמכים וחומרים מהטיפול הנפשי, כראיה.

אבתיסאם מראענה: זהו למעשה עוול נוסף שנגרם לנפגעות ולנפגעים: חילול נוסף של המרחב האישי שלהם.

אבתיסאם מראענה: מעבר לכך, יש בפגיעה זו כמה סכנות: היא עלולה להביא למצב שבו נפגעות ונפגעי עבירות מין יימנעו מלפנות לקבלת סיוע נפשי, מחשש שהדברים שיאמרו ייחשפו במסגרת ההליך המשפטי.

אבתיסאם מראענה: כמו כן, עולה החשש שמא הסנגורים יעשו שימוש באפשרות לחשוף את החומר כדי להפעיל לחץ על המתלוננות והמתלוננים, כך שיעדיפו לוותר על עדותן ועדותם כדי להגן על הפרטיות שלהם.

אבתיסאם מראענה: חשיפת חלק מהתיק הפסיכולוגי של מתלוננות מאיימת גם על עצם היכולת לקיים טיפול.

אבתיסאם מראענה: ללא ביטחון בסודיות, המטופלות והמטופלים לא יהיו מסוגלים לאפשר לתוכן הטראומטי לעלות, ואילו הפסיכולוגית עלולה להסיט את הטיפול, מתוך ניסיון ליצור תיעוד אמין של הרשומות.

אבתיסאם מראענה: במקרים של פגיעה מינית, מתקיימת פגיעה אנושה בזכויות המתלוננת, וחדירה חוזרת של הפוגע אל המרחב הפרטי ביותר שלה.

אבתיסאם מראענה: דרישה לחשיפת מידע אישי עלולה להיות בגדר עוול כפול: פעם הוא חודר לגופה, ועכשיו הוא נדרש לחדור גם לנפשה.

אבתיסאם מראענה: את החוק הזה יזמה בעבר שרת התחבורה ויושבת-ראש מפלגת העבודה, מרב מיכאלי.

אבתיסאם מראענה: אני גאה לעמוד יחד איתה ולצידה, ולצד הנפגעות והנפגעים.

אבתיסאם מראענה: זהו מאבק משותף שלנו במפלגת העבודה, ובכלל של ממשלת שינוי.

אבתיסאם מראענה: אני מזמינה את החברות והחברים שלנו גם מהאופוזיציה לתמוך בהצעת החוק הזאת כהצעת חוק טרומית, למען הצדק הריפוי, ובוודאי למען ההגנה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה ובהצלחה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1860/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין, בבקשה.

מיכל רוזין: אני רוצה להתחיל ולהרגיע, אולי, את המתנגדים שיש הסכמות עם שר המשפטים, שאני לא רואה אותו כרגע.

מיכל רוזין: באופן כללי, הצעת החוק שלי, שעברה לפני חודשיים, נדונה כבר בוועדת החוקה פעמיים, והצעה זו תתווסף להצעת החוק הזאת – הצעת חוק מבורכת, שתתווסף להצעה הזו, וגם להצעה נוספת שתעלה היום בהמשך היום, שכולן עוסקות בנושא החשוב, הרגיש והחיוני: חשיפת חומרי טיפול בהליכים פליליים, הליכים משפטיים, והצורך הדחוף והחיוני להגן על הזכות לפרטיות, לכבוד ולאוטונומיה.

מיכל רוזין: הצעות החוק האלה נועדו לצמצם את הפגיעה בזכות הבסיסית של נפגעות ונפגעים, באמצעות מנגנונים ברורים של מתן זכות טיעון לנפגעות בבית המשפט.

מיכל רוזין: סגירת דלתות בית המשפט ועוד.

מיכל רוזין: אני רוצה לצטט מדבריה של הפסיכולוגית הקלינית איריס ישראלי, בדיון שהיה לנו בוועדת החוקה: "זה מסע שמצריך אמון רב כיוון שמתהלכים בו לא פעם בשבילי הנפש החסומים, השתוקים, הפצועים, נדרשים בו קשב עדין, דיוק רב, על מנת ליצור קרבה ואינטימיות שיאפשרו פתיחות ונגיעה באזורים נפשיים, שהמטופל או המטופלת לא מצליחים להתחבר אליהם או להבין אותם עד הסוף – הוא כניסה בחרדת קודש ממש לד' האמות של הזולת.

מיכל רוזין: זוהי כניסה בהסכמה מתוך אמון של המטופל או המטופלת כי פתיחת הנפש בפני האחר תיטיב עמם, תקל מסבלם, תיתן פשר ומשמעות לסבל.

מיכל רוזין: לעומת זאת, פגיעה מינית היא ההיפך מכל זה – היא חדירה גסה ואלימה לד' האמות הגופני של האדם, היא רמיסה שלו בתור סובייקט, היא הפיכתו לאובייקט לשירות צרכיו של התוקף".

מיכל רוזין: לכן, הפגיעה הזאת פוצעת את הנפש.

מיכל רוזין: מפרקת אותה עד אשפוז ופגיעה עצמית או אפילו אובדנות.

מיכל רוזין: וההשלכות שלה ניכרות בכל תחומי החיים – האישי, החברתי, הגופני, המיני, הרפואי, הלימודי.

מיכל רוזין: "החוק המתיר חשיפת חומרי טיפול" אומרת אותה פסיכולוגית, "הוא בעצם אונס על אונס.

מיכל רוזין: לא די שגופם של הנפגעים נחדר וחולל – הינה בא החוק הזה ואומר לנפגעים נחדור גם לנימי נפשכם העדינים והרכים".

מיכל רוזין: ולא סתם, אלא ניתן את הזכות הנוראה הזאת לתוקף שלכם, למי שעינה אתכם, מי שפצע אתכם באכזריות לכל החיים, למי שרגשותיכם ושאהבתכם לא עניינו אותו כלל – ההפך.

מיכל רוזין: הוא רמס אותם.

מיכל רוזין: הוא פגע בהם פגיעה קשה אנושה.

מיכל רוזין: וניתן לו על כך אות הוקרה – את הזכות להמשיך לפגוע בכם, והפעם דרך חדירה ברגל גסה ופוצעת לד' האמות של נפשכם.

מיכל רוזין: היא ממשיכה ואומרת את מה שאנחנו אמרנו בצורה מאוד מאוד ברורה, וזה שחשיפת היומנים האישיים, חשיפת הטיפול הנפשי, הן בעצם כלי בידי סנגורים ובידי פוגעים לא רק בהליך הוגן – ואנחנו בעד הליך הוגן, ולכך אנחנו נדרשים בדיונים השונים בוועדת חוקה – אלא משמש ככלי למניעה ולאפקט מצנן כדי שלא יגישו תלונות.

מיכל רוזין: כדי שאותם נפגעות ונפגעים לא ייגשו למשטרה, לא יגישו תלונה, לא יבחרו בהליך הפלילי, מהחשש שכל חייהם ייחשפו.

מיכל רוזין: ולכן, אני מקווה שבאמצעות הצעת החוק הזאת, אנחנו מבקשות בעצם את המובן מאליו – בואו נגן, כמדינת ישראל, גם בהליך הפלילי, בהליך הוגן, נגן על אותם נפגעות ונפגעי תקיפה מינית מפגיעה נוספת בהם.

מיכל רוזין: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השרה מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: אני מרגישה זכות גדולה להיות כאן עכשיו ולהשיב בשמי ובשם שר המשפטים על הצעת החוק הכל-כך כל כך חשובה הזאת.

מרב מיכאלי: כל צעד נוסף שאנחנו עושות ועושים למען הגנה על נפגעות ונפגעים, נפגעות ונפגעי תקיפה מינית בפרט, ונפגעי עבירה בכלל – וצריך להגיד שהצעת החוק הזאת היא גם של חברתי חברת הכנסת אבתיסאם מראענה וגם של חברתי חברת הכנסת מיכל רוזין, שאת שתיהן אני מברכת ברכה חמה מאוד על קידום הצעת החוק הזאת.

מרב מיכאלי: ההצעה הזאת תצטרף ובעצם תוכפף להצעת החוק הממשלתית שעוד תרחיב את ההגנה הנדרשת הזאת לנפגעי עבירה בכלל.

מרב מיכאלי: אז אולי רגע נכניס את הדברים להקשר, חברות וחברים, ונזכור שאונס, אדוני יושב-הראש, היה גם במסורת היהודית פשע מאז ומעולם, אלא שהוא היה פשע שגבר עשה נגד גבר אחר.

מרב מיכאלי: אם גבר היה פוגע פגיעה מינית באישה, הוא היה בעצם פוגע לגבר אחר ברכושו או באשתו או בביתו או באחותו, ולכן הוא היה צריך לתת דין וחשבון בעצם לגבר האחר.

מרב מיכאלי: האישה הנפגעת לא הייתה בכלל נספרת בתוך החשבון הזה.

מרב מיכאלי: רק מאז שלנשים יש זכות בחירה – עניין של בסך הכול 100 שנה בהיסטוריה האנושית – רק מאז שלנשים יש מעמד אוטונומי בפני החוק ויש להן זכות לבחור ולהיבחר ולעסוק במקצועות חופשיים ולהיות חלק ממי שמחוקקות, מפרשות את החוק, אוכפות את החוק – רק מאז יש בכלל עמדה ומעמד למקום של הנפגעת, ובשנים האחרונות הכרה גם במקום של הנפגע.

מרב מיכאלי: בהקשר הזה צריך לציין את חברת הכנסת לשעבר יעל דיין מפלגת העבודה, שהעבירה כאן לפני 22 שנה – פעם ראשונה – את חוק זכויות קורבן עבירה; ששוב, עד אז קורבן עבירה – לא הייתה לה או לו מעמד בפני החוק, והיום, ברוך השם, אנחנו במקום שבו יש חובה לעדכן את קורבנות העבירה, יש חובה לשמוע אותם, יש חובה לתת מקום לניסיון שלהם ולחוויות שלהם ולסכנות שנגזרות מהעבירה שהם היו קורבן שלה, למרבה הצער.

מרב מיכאלי: אבל, אדוני היושב-ראש, אני מאושרת שבכנסת הזאת, בממשלה הזאת, הרחבנו את זכויות נפגעות תקיפה מינית, והן תקבלנה סיוע משפטי וליווי מטעם המדינה, ועל חשבון המדינה, בהליך הפלילי.

מרב מיכאלי: זה דבר שאי-אפשר להפריז בחשיבותו, לא רק לרווחתה של הנפגעת או לרווחתו של הנפגע – דבר שעומד בפני עצמו, כמובן – אלא גם כנדבך, שאין חשוב ממנו לטיוב התביעה, למיצוי הדין בעצם עם אלה שפוגעים, משום שבסופו של דבר החזון הגדול הוא באמת מיגור הפגיעה המינית והאונס.

מרב מיכאלי: אני מאמינה שכולנו פה שותפות ושותפים לשאיפה ולכמיהה לחיות בעולם ללא אונס וללא פגיעה מינית.

מרב מיכאלי: ההצעה הזאת היא עוד צעד בדרך לשם, משום שהיא אומרת – בכל הכבוד, אדוני – שהחיסיון הרפואי שקיים על טיפול נפשי של פסיכולוגית או פסיכולוג בנפגעת או נפגע יישמר גם בהליך הפלילי, גם בחקירה וגם בבית המשפט.

מרב מיכאלי: זאת הגנה באמת, באמת, בסיסית.

מרב מיכאלי: אין שום סיבה שלחיסיון שיש לקשר בין עורך דין או עורכת דין לבין הקורבן יהיה יתרון על פני המקום שבו הנפגעת או הנפגע באמת חושפים את עצמם באופן מלא.

מרב מיכאלי: הגיע הזמן להשלים את הפער הזה ולתת את ההגנה הזאת.

מרב מיכאלי: ולכן, אני שמחה שזה מה שנעשה היום.

מרב מיכאלי: אני רוצה, בשביל הפורמליקה, להגיד את הדברים, שמדובר פה בהצעה שנותנת מענה על בקשות, שלמרבה הצער, הן הרבה פעמים מתוך ניצול ציני ממש, וצריך להגיד את זה.

מרב מיכאלי: בעצם כשפוגע או נאשם בפגיעה מבקש לקבל את החומרים של הפסיכולוגית או של הפסיכולוג מהטיפול הנפשי, גם אם אין בחומרים האלה משהו שיפליל אותו או יזכה אותו, הוא בעצם מחליש את העמדה של הנפגעת מלכתחילה, כי מתחילים לחטט בנבכי נפשה.

מרב מיכאלי: ולכן, זו הצעה שנותנת מענה על בקשות שמוגשות פעמים רבות לקבלת חומרים אישיים של נפגעי עבירה בהליכים בפליליים, ובאופן מיוחד בתיקי עבירות מין.

מרב מיכאלי: הטיעון בבקשות האלה יוצר קושי מיוחד בבתי המשפט, קושי אמיתי, שיש לפעול כדי לתקנו.

מרב מיכאלי: מעמד מתן וזכות טיעון לנפגעי עבירה, אלה שיש להם זכות לחיסיון, הוא ראוי, ונכון לעגן אותו בחוק סוף-סוף.

מרב מיכאלי: לכן כבר לפני כמה חודשים תמכה הממשלה בהצעה הדומה של חברת הכנסת מיכל רוזין, שתובא עכשיו להצבעה.

מרב מיכאלי: וכפי שציינתי, כאמור – כן.

מרב מיכאלי: תכליתה של הצעת החוק, שמקודמת בתמיכת הממשלה, היא לצמצם את הפגיעה בפרטיות של נפגעות ונפגעי העבירה, לתת להם עוד מעמד ועוד זכות טיעון בדיון שעוסק בהסרת חיסיון על חומרים שנוגעים לטיפול נפשי שקיבלו.

מרב מיכאלי: לכן, הממשלה תומכת בהצעת החוק בקריאה הטרומית, בתנאי שההצעה, כפי שאמרתי, בהסכמת המציעות, מוכפפת להמשך הליכי החקיקה של הצעת החוק לתיקון פקודת הראיות; זאת שנדונה כבר בוועדת החוקה בראשותו של חבר הכנסת גלעד קריב.

מרב מיכאלי: וזה, ללא ספק, יום חשוב מאוד, לא רק לנפגעות ונפגעים, אדוני היקר היושב-ראש, אלא באמת לחברה שלנו כולה, שמתקדמת עוד צעד בהבנה שהיא צריכה להגן על נפגעות ונפגעים ולא על פוגעים.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשרה.

מיקי לוי: מתנגד חבר הכנסת אמסלם.

מיקי לוי: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, האמת היא – ביקשתי הודעה אישית.

דוד אמסלם: לא אישרת לי הודעה אישית.

דוד אמסלם: לטעמי, זה מישהו שנפגע מדברי מישהו שעלה לדוכן.

דוד אמסלם: לא שומעים – אז אני מבקש שתגביר.

דוד אמסלם: אבל, כהרגלך בקודש, כנראה יש לך איזה חשבון איתנו – אני לא מכיר בזה שיש רק אחד שמותר להכפיש אותו.

דוד אמסלם: לכן ביקשתי את זכות ההתנגדות.

דוד אמסלם: לגופו של עניין – חבר הכנסת ליצמן – השר הנדל עלה לפה קודם וקשר לעצמו כתרים שלא שלו, אז בואו נעשה סדר בעניין.

דוד אמסלם: הסיפור הוא בעצם – כשאני הייתי שר התקשורת, בתקופתי, הוצאנו את מכרז דור 5, מה שנקרא.

דוד אמסלם: יש שני שלבים: שלב התדרים ושלב הסיבים האופטיים – הסיבים, פיזית.

דוד אמסלם: אני סיימתי את שלב התדרים, והכנו גם את המכרז לסיבים האופטיים, וגם הוצאנו אותו לפרסום.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני אגיד יותר מזה, מי שהכין את כל המכרז היה שר התקשורת הקודם איוב קרא, בגלל שמדובר באירוע שלוקח שנתיים-שלוש בכלל להכין אותו.

דוד אמסלם: ולכן הפריסה קיימת היום.

דוד אמסלם: רק נתנו לבזק את האופציה להתחיל להתחבר לדברים שכבר פרוסים אצלם 20 שנה.

דוד אמסלם: פשוט לא אפשרנו לבזק לחבר אותם אז בגלל שביקשנו אוניברסליות, ובזק לא רצתה.

דוד אמסלם: יש לה חובה אוניברסלית, ולכן זה נתקע.

דוד אמסלם: אז לכן זה הבלוף של הבחור.

דוד אמסלם: זה בן אדם דוגמן.

דוד אמסלם: דרך אגב, קנגורו מקפץ ממפלגה למפלגה.

דוד אמסלם: אפילו זה שהכניס אותו לכנסת, חבר הכנסת בוגי יעלון – הוא לקח לו גם את המנדט; הוא וחבר שלו לקחו גם את המנדט וגם את הכסף ועברו מפלגה.

דוד אמסלם: זה הבן-אדם.

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

דוד אמסלם: אבל אני הבנתי שכאן אי-אפשר לשפוך את התינוק עם המים.

דוד אמסלם: יש פה עסק קצת יותר מורכב.

דוד אמסלם: בסבלנות אפשר להביא אותו למקום נכון.

דוד אמסלם: הוא לא מבין את זה.

דוד אמסלם: זה גם לא מעניין אותו.

דוד אמסלם: כפי שאמרתי, מעניינת אותו רק כותרת בעיתון.

דוד אמסלם: מדובר פה בשר תקשורת שהוא דוגמן – הוא לא שר תקשורת.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: דוגמן שבא להצטלם כל היום, מבוקר עד לילה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר כנסת בן גביר מתנגד, בבקשה.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, ההצעה הזאת שמונחת לפתחנו היא הצעה גרועה שתפגע בזכויות יסוד של נאשם.

איתמר בן גביר: ואני רוצה להגיד: אני האחרון שמקל ראש בעניינים של פגיעה מינית.

איתמר בן גביר: בתור מי שייצג במשרד עורכי הדין שלו נפגעות פגיעה מינית – זה פשוט נורא, וצריך לתת למתלוננות, לנפגעות, את כל הסעדים שאנחנו יכולים לתת.

איתמר בן גביר: ואתן יודעת מה הבעיה הגדולה כאן?

איתמר בן גביר: וחבל שכבוד השרה יצאה, ואני גם לא רואה שמציעות החוק נמצאות כאן.

איתמר בן גביר: הבעיה הגדולה בסיפור הזה היא שההצעות האלה פוגעות, קודם כול, בציבור הנשים – קודם כול, בנשות מדינת ישראל.

איתמר בן גביר: הרי, לצערנו, יש תופעה שבה אנשים, גברים, מפחדים להעסיק נשים.

איתמר בן גביר: הם מפחדים בגלל שהם אומרים לעצמם: זה מסוכן; יעלילו עלינו עלילה, יאמרו כל מיני דברים, יתפרו תיק.

איתמר בן גביר: ההצעה הזאת פוגעת בנשים, פוגעת בצדק, פוגעת ביושר ופוגעת בהגינות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הצבעה מס' 1

מיקי לוי: נגד – 1

מיקי לוי: ההצעה להעביר את הצעת חוק איסור שימוש בחקירה של מי שנפגע מינית, בממצאי טיפול נפשי וביומנים אישיים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, לוועדת החוקה נתקבלה.

מיקי לוי: בעד – 39, נגד – אחד.

מיקי לוי: הצעת החוק תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק השנייה, המוצמדת, של חברת הכנסת רוזין.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 39

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: בעד – 39, נגד – אחד.

מיקי לוי: גם הצעת החוק הזו תועבר לוועדת החוקה.

יואב קיש: ועדת הפנים.

משה ארבל: הפנים.

משה ארבל: הפנים.

יואב קיש: הפנים, היושב-ראש.

מיקי לוי: הפנים – אז ההצעה השנייה, של חברת הכנסת רוזין, תועבר לוועדת הכנסת לקבלת החלטה לאיזו ועדה היא תנותב.

מיקי לוי: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבקש להודיע על חילופי אישים בוועדות הבאות: מטעם סיעה תקווה חדשה, בוועדת הכספים, במקום חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי תכהן חברת הכנסת מיכל שיר סגמן; בוועדת ביטחון הפנים, במקום חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי יכהן חבר הכנסת בני בגין; בוועדת הכלכלה, במקום חברת הכנסת מיכל שיר יכהן חבר הכנסת צבי האוזר.

): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1529/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק המקרקעין (תיקון – התקנת מעלית מטעמים מיוחדים), התשפ"א–2021, בתמיכת הממשלה, של חבר הכנסת גינזבורג.

מיקי לוי: בבקשה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: כנסת נכבדה, חבריי וחברותיי חברי כנסת, החוק שמובא היום בפניכם הוא חוק להקלה בביורוקרטיה שתוביל לשיפור באיכות חיים.

איתן גינזבורג: בשנים האחרונות קיימת מגמה משמעותית של התחדשות עירונית ושל חידושם ושיפוצם של בניינים ישנים, שנבנו לפני שנות השמונים של המאה הקודמת.

איתן גינזבורג: מי שמתגורר בבית משותף, שעבר חידוש ושיפוץ, יודע כמה מורכב וארוך הוא תהליך השגת הרוב הנדרש בקרב הדיירים לטובת קיומו של השיפוץ.

איתן גינזבורג: לא כל שכן כשמדובר בתוספת בנייה, כמו תוספת מעלית.

איתן גינזבורג: כמי שמגיע משלטון מקומי, אני מכיר ממש ממש מקרוב – גם מעיסוקי בתחום התכנון והבנייה ומהמפגשים עם תושבים שעברו תהליכי שיפוץ, וגם באופן אישי, כמי שעבר שיפוץ בבניין שבו אני מתגורר – עד כמה תהליך השגת האישורים ושכנוע השכנים הוא ארוך ומייגע, עד קבלת האישור הנדרש.

איתן גינזבורג: איך לפעמים, למרות שיש רוב ברור בקרב הדיירים לשפץ את הבניין ולהוסיף מעלית, אין אפשרות להתקדם, כי הרוב שנדרש על פי חוק, נכון להיום, הוא שני-שלישים מבעלי הזכויות בבניין – הוא לא מספיק.

איתן גינזבורג: לא הגעת לשני-שלישים – לא תוכל לקבל את השיפוץ או את התקנת המעלית.

איתן גינזבורג: והמצב הולך ומסתבך כשאישור השכנים מלווה לפעמים בהתניות, בסחיטות לפעמים, של כסף או שווה כסף, או דברים אחרים מיתר הדיירים, כדי שאותו אדם שחסר את הרוב, כדי להשיג את השני-שלישים יחתום כדי לקבל את האישור הזה.

איתן גינזבורג: אבל אני כמובן מבין את הצורך ביצירת איזונים בין בעלי זכויות בבתים משותפים, וכי רוב רגעי לא יכול לשנות סדרי עולם בתחום הקניין הפרטי.

איתן גינזבורג: אבל לפעמים קיימים מצבים, שבהם על המחוקק להתערב: כשמדובר באנשים מבוגרים או בבעלי מוגבלויות, שהצורך שלהם במעלית למשל הוא צורך ממשי; צורך של נגישות לביתם או דירתם ולא עניין של מותרות.

איתן גינזבורג: אנחנו מכירים את המקרים, שבהם אדם מבוגר מאוד גר בקומה העליונה, או בקומה גבוהה, וקשה לו העלייה במדרגות בבניינים ישנים, אבל מכיוון שאין את הרוב של השני-שלישים, אי אפשר להתקין את המעלית, למרות שרוב דיירי הבניין מוכנים להתקין את המעלית הזאת.

איתן גינזבורג: לכן מגיעה הצעת החוק שבפניכם.

איתן גינזבורג: מבוגר שגר בבניין ומתקשה לעלות במדרגות לא יכול היום להתקין מעלית, גם אם יש רוב של מחצית מדיירי הבניין, ואנחנו מבקשים להקל את הדרישה לרוב הדרוש בהחלטה של בעלי הדירות בבית משותף על התקנת מעלית, ולבקשת בעל דירה שהוא אדם מבוגר מעל גיל 67, או בעל דירה שהוא בעל מוגבלות או שהוא גר עם אדם בעל מוגבלות, שהתקנת המעלית דרושה לו בשל מוגבלותו, במקרים אלו אנחנו מבקשים להפחית את הרוב הנדרש משני-שלישי שנדרשים כיום, לרוב רגיל.

איתן גינזבורג: כיום, הרוב מאפשר לא פעם לבעלי דירות בבית משותף להתנות את ההסכמה שלהם להתקנת מעלית בכך שבעל הדירה שזקוק למעלית גם יישא בהוצאות על התקנת המעלית, למרות שהיא יכולה להעלות את ערך הבניין ולשרת את כולם, גם את אלה שמתנגדים לכך.

איתן גינזבורג: מה עוד שגם בעלי הדירות שהצביעו נגד המעלית יוכלו ליהנות מהשימוש בה.

איתן גינזבורג: אני חייב להגיד, אדוני היושב-ראש, שיש רעש באולם.

איתן גינזבורג: נורא קשה לנאום ככה.

מיקי לוי: אם אפשר, בבקשה, השרה, חברות הכנסת, נא אפשרו - - -

איתן - - -

איתן גינזבורג: אני רואה, אתה - - - אבל זה קשה.

מיקי לוי: בבקשה, אתה צודק.

איתן גינזבורג: במקרים רבים גיוס הרוב שנדרש לשם התקנת המעלית מהווה חסם אמיתי בפני אותם מבוגרים או בעלי מוגבלות, אנשים שבאמת זקוקים למעלית לשם התניידות עצמית בטוחה לדירה שלהם, וגם בפני אזרחים ותיקים שרוצים לשפר את איכות ההתניידות שלהם בבניין, את חלק מהפעילות שלהם ואיכות החיים שלהם ושל האורחים.

איתן גינזבורג: הקושי של אותם אנשים לעלות במדרגות הבניין עלול גם למנוע מהם לצאת מהבית, ואני מכיר כאלה ששנים לא יצאו מביתם – או שבועות ארוכים וחודשים ארוכים – כי קשה להם העלייה במדרגות.

איתן גינזבורג: זה דבר שמגביר את הבדידות שלהם ומוביל להידרדרות במצב הרפואי.

איתן גינזבורג: זה מצב אבסורדי שאנחנו היום מבקשים לעשות לו סוף.

איתן גינזבורג: הרצון הוא למצוא פתרון שיאפשר לאותם אנשים שזקוקים למעלית את האפשרות להתקין אותה מבלי להיקלע למצב של סחטנות, או מבלי להרגיש שעושים להם טובה.

איתן גינזבורג: זו הסיבה שאנחנו מבקשים את התיקון הזה, ואנחנו שמחים שהממשלה תומכת בתיקון שיזמנו.

איתן גינזבורג: כאמור, לפי התיקון, הרוב יהיה רוב רגיל, כשאותו רוב שרוצה בהתקנת המעלית יהיה גם זה שיישא בהוצאות של ההתקנה ובהוצאות התפעול והאחזקה של המעלית, ואלו שהתנגדו לא יוכלו לעשות בה שימוש עד אשר ישתתפו בהתקנת המעלית.

איתן גינזבורג: כלומר, בעל דירה שלא יסכים להתקנה ולא נשא בהוצאות, לא יהיה רשאי להשתמש בה.

איתן גינזבורג: לכן, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, יש לנו פה הזדמנות לתקן עוול, הזדמנות טובה לשפר את חייהם של אזרחי ישראל רבים שזקוקים לכך.

איתן גינזבורג: אני שוב מודה לשר המשפטים, גדעון סער, סגן ראש הממשלה, אשר תמך בהצעת החוק בוועדת שרים לענייני חקיקה, וגם לשרה מירב כהן, אשר תומכת גם כן בהצעת החוק הזאת, שהוגשה כבר מזמן, והיא באה לעשות תיקון עולם להרבה מאוד אנשים טובים.

איתן גינזבורג: אבקש גם מהכנסת, מחברי הכנסת, לתמוך בהצעת החוק הזאת.

איתן גינזבורג: תודה רבה אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ישיב שר המשפטים גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק המקרקעין (תיקון – התקנת מעלית מטעמים מיוחדים) של חבר הכנסת גינזבורג מבקשת לתקן את חוק המקרקעין, כך שניתן יהיה להסתפק ברוב רגיל של בעלי דירות לשם החלטה על התקנת מעלית בבית משותף, כאשר הבקשה להתקנת המעלית של בעל דירה שהוא אדם מבוגר שמלאו לו 67 שנים, או של בעל דירה שהוא, או בן משפחתו המתגורר עימו, הוא אדם עם מוגבלות, שהמעלית דרושה לו עקב מוגבלותו.

גדעון סער: כמו כן מוצע לקבוע הסדר שונה מזה הקיים כיום בחוק המקרקעין לגבי אופן הנשיאה בהוצאות ההתקנה, ההפעלה והאחזקה של המעלית, וכן לקבוע בחוק כי מי שמסרב להתקנה לא יהיה רשאי להשתמש במעלית.

גדעון סער: בימים אלה מקדמת הצעת חוק ממשלתית בנושא, ותזכיר חוק הופץ להערות הציבור על ידי משרד המשפטים והמשרד לשוויון חברתי לפני ימים אחדים.

גדעון סער: תזכיר החוק נועד אף הוא להקל על אזרחים ותיקים שמלאו להם 67 שנים, ועל אנשים עם מוגבלות, שהתקנת המעלית דרושה להם עקב מוגבלותם, לגיוס הרוב הנדרש לשם התקנת מעלית בבית משותף, באמצעות הפחתת רף ההסכמות הנדרש מרוב של שני-שלישים – שזה הרוב הקיים כיום – לרוב רגיל, על מנת לסייע לאנשים עם מוגבלות, כאמור, בהתניידות עצמאית ובטוחה לדירותיהם, וכן לסייע לאזרחים ותיקים המבקשים לשפר את ההתניידות שלהם בבניין כחלק מחיים פעילים ואיכותיים בגיל השלישי.

גדעון סער: תזכיר החוק הממשלתי, בשונה מההצעה שבנדון, מבקש להחיל את הדין החל היום לפי חוק המקרקעין לגבי הנשיאה בהוצאות בגין התקנת המעלית, הפעלתה ואחזקתה.

גדעון סער: לפי ההסדר הקיים, בהוצאות ההתקנה יישאו בעלי הדירות המחליטים על ההתקנה, ואילו הוצאות האחזקה וההפעלה יתחלקו בין כלל בעלי הדירות, אלא אם כן בעלי הדירות הסכימו ביניהם על חלוקה אחרת.

גדעון סער: הצעת החוק הממשלתית בנושא מקדמת את אותה מטרה שבבסיס הצעת החוק, ונותנת מענה לקשיים שהצעת החוק הנוכחית מבקשת להתמודד עמם.

גדעון סער: נוכח זאת, הממשלה תומכת בהצעת החוק של חבר הכנסת גינזבורג בקריאה הטרומית, בכפוף לכך שהמשך קידום הליכי החקיקה ייעשה בתיאום עם הצעת החוק הממשלתית שתוגש.

גדעון סער: בהתאם, אני מבקש מהחברים לתמוך בקריאה הטרומית.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: מתנגד להצעת החוק חבר הכנסת קיש.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לנצל את הזמן הזה גם להתייחס לאירוע שיגיע לממשלה ביום שישי.

יואב קיש: פורסם – והשר גדעון סער יצטרך להצביע על כך – שהממשלה רוצה להגביל את הכניסה לקניונים ולחלק צמידים בהתאם למחוסנים וללא מחוסנים.

יואב קיש: אני מבין שהמצב קשה, אתם נכשלתם במבצע החיסונים; אתם לא מסוגלים לגרום לאנשים להאמין בכם; אין לכם את תמיכת הציבור – הדוגמה האישית שלכם פוגעת בזה.

יואב קיש: כל זה נכון, אבל במקום לקחת כלי אפקטיבי, כמו איכוני השב"כ, שהתחלתם איתו.

יואב קיש: הרי שר הבריאות הורוביץ אמר שזה חוק חשוב, שצריך אותו, ובגלל לחץ פופוליסטי של האגף השמאלי, האולטרה-קיצוני, הוא לא משתמש בחוק טוב, שיכול לעצור את התפשטות האומיקרון.

יואב קיש: אתם הולכים למהלך פשוט הזוי.

יואב קיש: הרי מה קורה בקניונים?

יואב קיש: יש לנו חנויות חיוניות, בנקים, סופר-פארמים, יש לכם את הסופרים עצמם.

יואב קיש: עכשיו, אותם אנשים, בין שהם מחוסנים ובין שלא מחוסנים, ייכנסו פנימה, הם יתערבבו בסופר-פארם ואחר כך ההוא ילך לחנות בגדים.

יואב קיש: איתם אתם רוצים לשגע את כל עם ישראל בנושא הזה של הפרדה.

יואב קיש: במקום שבו יש חנויות חיוניות, זו פשוט טעות.

יואב קיש: אני אומר את זה פה לממשלה, שאני מבין שהיא מאבדת את העשתונות שלה, שאני מבין שהציבור לא תומך בה, שאני גם רואה את האפס בדוגמה אישית שהם עושים.

יואב קיש: ברור לי שלא ילכו איתכם, אבל תעשו דברים הזויים, אל תלכו למקומות שרק יפגעו בהתנהלות של מדינת ישראל כנגד הקורונה.

יואב קיש: ברור לי - -

קריאה: למה שלא תדבר על החוק?

יואב קיש: אם תרצה, אני אגיד גם מילה על החוק.

יואב קיש: - - ברור לי שכשיש ממשלה ששרת החינוך שלה מפטרת את המנכ"ל שלה בגלל שהוא מקיים את מדיניות הממשלה במשרד החינוך - -

מירב בן ארי: אתה בכלל לא יודע מה היה שם.

יואב קיש: - - אז אנחנו בבעיות.

מירב בן ארי: אתה מקבל מידע מהתקשורת - - -

מיקי לוי: מירב בן ארי, די.

מירב בן ארי: - - -

יואב קיש: יש מנכ"ל משרד חינוך שמבצע מדיניות ממשלתית של חיסונים בבתי הספר - -

קריאות: - - - מה זה - - - עצמאית - - -

יואב קיש: - - ויש שרת חינוך - - -

קריאה: די עם השקרים האלה, די.

יואב קיש: מכחישת הקורונה.

מירב בן ארי: תפסיק כבר את הצורך - - - תחזור בך.

יואב קיש: אני אומר לך בצורה הכי ברורה – את יכולה להוריד את היד, זה לא מאיים עליי.

מירב בן ארי: תחזור בך, ואולי גם תתנצל על ועדת החקירה.

רון כץ: לא יכול להיות - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

יואב קיש: היד הזאת לא עושה שום דבר - - -

מירב בן ארי: מה זה, למה הוא קורא לה מכחישת קורונה?

מירב בן ארי: זה לא יפה.

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי, מספיק.

יואב קיש: היד הזאת והפופוליזם הזול הזה לא יפה.

יואב קיש: אני אגיד לך בצורה פשוטה: אתם - - -

רון כץ: אתם מבקשים להפעיל כלים של שב"כ נגד אזרחים - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, קריאה ראשונה.

יואב קיש: אני מבקש שתיתן לי זמן, הם מפריעים לי לדבר.

יואב קיש: אני אומר בצורה פשוטה: אתם – אין לכם אמון ציבור, נכשלתם בזה - -

מירב בן ארי: - - - את הממשלה - - -

יואב קיש: - - שרת חינוך מפטרת מנכ"ל בגלל שהוא מקדם מדיניות מלחמה בקורונה.

יואב קיש: אתם ללא אמון הציבור; ללא דוגמה אישית; נכשלים כישלון חרוץ - -

קריאות: - - -

יואב קיש: - - ועכשיו, הדבר הכי הזוי שאתם עושים, זה הולכים לקניונים, כאילו לחלק שם צמידים להפרדה.

יואב קיש: אני מאוד מקווה שהשר גדעון סער, שהשרה שאשא ביטון, שהשר חילי טרופר, יצביעו נגד ההחלטה ההזויה הזאת של בנט.

יואב קיש: אני לא מבין מאיפה זה הגיע.

יואב קיש: תעצרו את זה עכשיו לפני שיהיה מאוחר מדי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: מתנגד נוסף חבר הכנסת - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: המציע, אתה מסכים שהשר יעלה?

מיקי לוי: הבנתי, תודה רבה.

מיקי לוי: עד חמש דקות, בבקשה, שר המשפטים.

גדעון סער: בעיקרם הדברים של חבר הכנסת קיש היו דברים שאינם ראויים לתגובה, בעיקר דברים שקריים ברוח הפייק ניוז - - -

דוד אמסלם: די, תפסיק.

דוד אמסלם: מה ראוי לתגובה אצלכם?

גדעון סער: חבר הכנסת אמסלם, מההופעות שלך אני נהנה.

גדעון סער: אנחנו מחכים להופעה היומית שלך.

גדעון סער: אני הרי יודע שאתה לא מאמין בשום דבר שאתה אומר, אבל כקומדיאנט אתה לא רע.

גדעון סער: אתה לא רע כקומדיאנט.

דוד אמסלם: הרי אתה יודע שכל דבר שאני אומר – אתה אתה - - -

גדעון סער: עכשיו אני רוצה להגיד לחבר הכנסת קיש - - -

דוד אמסלם: - - - אתה, אתה, תספר לנו על הערבויות שקיבלת - - -

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת אמסלם.

גדעון סער: אני אספר לך.

דוד אמסלם: תספר.

גדעון סער: תקשיב, הסכת ושמע.

דוד אמסלם: או, יפה, תיגע במשקפיים.

גדעון סער: הסכת ושמע.

גדעון סער: דבר בסיסי – אתם, אני זוכר, היו לכם מעת לעת נאומים לא רעים על משילות.

גדעון סער: א"ב של משילות זה שהדרג שמתמנה למשרת אמון ממלא את מדיניות השר.

גדעון סער: השר הוא אחראי בפני הממשלה, הכנסת והציבור.

גדעון סער: בניגוד לכל תעשיית הפייק ניוז, הוכח דבר אחד – וחבר הכנסת קיש, אם היית מתייחס לנושא הזה ברצינות, היית אומר את מה שבטח הייתם אומרים בימים אחרים: מנכ"ל שפועל באופן שהוא פועל בימים האחרונים, בקמפיין מאורגן נגד מי שנתן לו אמון והיה ממונה עליו עד לפני כמה ימים, מוכיח בצורה הברורה ביותר, שמלכתחילה הוא לא היה ראוי לאמון דקה אחת.

דוד אמסלם: דרך אגב, בזה אני מסכים איתך.

גדעון סער: מאה אחוז.

גדעון סער: אני הרי יודע מה אתה חושב.

דוד אמסלם: - - - זה התפקיד שלך - - - אנחנו מסכימים עם זה במאה אחוז.

גדעון סער: ולכן אני מגבה את ההחלטה לשלוח את המנכ"ל הזה הביתה, וכל אדם שמתנהל בצורה כזאת הוא לא ראוי לאמון.

יואב קיש: אתה מסובב את העיקר של הדברים שלי.

יואב קיש: אני דיברתי על דבר אחד: האם תצביע בעד הקניונים או לא?

גדעון סער: אתה סילפת ונתת יד לפייק ניוז בצורה הכי בזויה.

גדעון סער: היית גם צריך להוסיף ברכות למנכ"לית החדשה של משרד החינוך, שהיא אשת מקצוע מעולה ומצוינת ומסורה וערכית, ואני בטוח שהיא תעשה עבודה טובה.

גדעון סער: אני מציע, תמיד, לכל מי שממלא תפקיד של שר, לעבוד בצורה כזאת שהוא מקפיד על זה – כמובן לדרג המקצועי בראשות המנכ"ל יש תפקיד חשוב, אבל בסופו של דבר לא יכול להיות שמנכ"ל מנהל מערכה ומלחמה נגד שר שממונה עליו, לא בזמן שהוא בתפקיד ולא אחרי שהוא מועבר מתפקידו.

שלמה קרעי: למה תפרת ג'וב לשי ניצן, דירקטור הספרייה הלאומית - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, מספיק.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 34, אין מתנגדים.

מיקי לוי: לפיכך הצעת החוק התקבלה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיקי לוי: הודעה לחבר הכנסת קיש.

מיקי לוי: שידבר עניינית – הוא הבטיח שהוא ידבר עניינית.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, שרים, השר גדעון סער, אתה כנראה לא הבנת את דבריי.

יואב קיש: אני מדבר עניינית לחלוטין, בלי שום משחקים.

יואב קיש: מעולם לא טענתי ולא אמרתי שלשרת החינוך יש בעיה בסמכות לפטר את המנכ"ל.

יואב קיש: ההפך הוא הנכון.

שרן השכל: אתה קראת לה מכחישת חיסונים - - -

יואב קיש: אני אגיד תכף.

יואב קיש: אני עולה לדבר עניינית - -

שרן השכל: - - - אתה עולה לבמה, מפיץ שקרים - - -

יואב קיש: - - וכנראה כואב לך משהו, חברת הכנסת שרן השכל, אני מציע שתקשיבי ותשכילי.

יואב קיש: אני אומר עוד פעם, אני בהחלט רואה סופר לגיטימיות במהלך לפטר מנכ"ל שאינו מבצע את דרישות השר.

יואב קיש: הטענה שלי כולה נבעה מהכישלון שלכם לטפל בקורונה, ונתתי דוגמה שהמנכ"ל הוביל מדיניות ממשלה שהשרה התנגדה לה, וזה החיסונים בבתי הספר.

יואב קיש: לכן אני אומר, לטענתי – והיית אומר שאולי את זה אתה לא יודע – אני לא כפרתי בממלכתיות ובאפשרות המשילות של שר לפטר את המנכ"ל שלו.

יואב קיש: אמרתי שיש פה מצב אבסורדי.

יואב קיש: אתה יכול להתווכח שאולי את זה לא הבנתי.

יואב קיש: המצב האבסורדי שיש מנכ"ל שפעל לחיסונים בבתי ספר, שאנחנו רואים כמה זה אפקטיבי - -

מירב בן ארי: מה זה פעל?

מירב בן ארי: מדובר - - -

קריאה,: מאיפה אתה יודע - - -

יואב קיש: - - וממול יש שרה שמונעת את זה ולא מתקצבת.

קריאות: - - -

יואב קיש: אז על זה תדבר איתי.

יואב קיש: אל תבוא ותדבר איתי פה על צביעות ועל איך שזה.

יואב קיש: אנחנו מקשיבים, אנחנו רואים, והשאלה הכי גדולה, שעליה לא נתת לי תשובה זה אם אתה הולך להצביע נגד ההחלטה ההזויה של הבחינות האלה בקניונים.

יואב קיש: זה העיקר.

יואב קיש: הרי אני דיברתי פה על הכישלון שלכם בקורונה, תן לי כתשובות מה שאתה רוצה.

יואב קיש: אבל בסוף באתי ואמרתי לך: הדבר המהותי והעיקרי ולא התייחסת אליו – האם אתה הולך להצביע בעד התוכנית ההזויה להפרדות בקניון, שממילא כולם ייכנסו ויפגשו שם בסופר-פארם.

יואב קיש: פשוט הזוי ולא ברור.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת קיש.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/970/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (הסרת חיסיון), של חברת הכנסת מירב בן ארי.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: השרים, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, הצעת החוק שלי לתיקון פקודת הראיות (הסרת חיסיון) – בקצרה, המטרה שלה היא להגן על הפרטיות של עדים או מתלוננים, בדרך כלל נפגעות ונפגעי עבירות מין, בהליך משפטי, ולהעניק להם מעמד בהליכים המתנהלים כנגד מי שפגע בהם.

מירב בן ארי: הצעת החוק בעצם מתקנת את פקודת הראיות כך שבעל החיסיון או בא כוחו יוכלו לערער על ההחלטה להסרת חיסיון רפואי, פסיכולוגי או פסיכיאטרי.

מירב בן ארי: ההצעה גם כוללת שינוי של אופן התנהלות הדיון על הסרת החיסיון כך שיתקיים בדלתיים סגורות.

מירב בן ארי: אני אגיד, בקצרה, שבלא מעט הליכים משפטיים מבקש נאשם או צד להליך אזרחי לברר פרטים על העבר הרפואי, הפסיכיאטרי או הפסיכולוגי של עד או מתלונן.

מירב בן ארי: בדרך כלל מדובר בתיקים רגישים, כמו תקיפה מינית, עבירות מין בכלל.

מירב בן ארי: לעיתים נעשה הדבר באמצעות בקשה לעיון בחומר חקירה, מכוח סעיף 74 לחוק סדר הדין הפלילי, ולעיתים באמצעות הזמנת הרופא, הפסיכיאטר או הפסיכולוג כעד.

מירב בן ארי: בשני המקרים בית המשפט נדרש להסיר את החיסיון הקבוע בפקודת הראיות, ובעצם לאפשר לאיש הטיפול שלא להציג את הראיות על העבר של העד בפני בית המשפט.

מירב בן ארי: החיסיון נועד להגן על בעל החיסיון, המטופל, והמטופל רשאי לוותר עליו.

מירב בן ארי: בדיון בהסרת החיסיון שוקל בית המשפט את הנזק שייגרם למבקש מאי הסרת החיסיון, לעומת הנזק שייגרם לבעל החיסיון עם הסרתו.

מירב בן ארי: השקלול אינו אמיתי כאשר בעל החיסיון אינו מופיע בפני בית המשפט ואינו מפרט את השיקולים לאי-הסרת החיסיון ואת החשש הקיים לפגיעה בו ובפרטיות שלו.

מירב בן ארי: על פגיעה החמורה הזאת ועל העיוות שיש בה, שמענו גם את השופט טירקל אומר שלדעתו שגה בית המשפט המחוזי בכך שדן בשאלות של הסרת חיסיון, לפי סעיפי פקודת הראיות והסרת ההגנה, לפי חוק הפרטיות, בלי שישמע את תגובתה של המתלוננת לבקשתו של בא כוח לעיין במסמכים.

מירב בן ארי: בקצרה, אני אגיד: בסוף, כאשר אותה מתלוננת, באירוע של תקיפה מינית, מגיעה לבית המשפט ומבקשים לעיין בתיק הרפואי שלה – הרי מכך, שיש פגיעה אמיתית במתלוננת, וכנראה בכל התיק.

מירב בן ארי: הסרת חיסיון צריכה להתנהל בצורה אחרת מאיך שהיא מתנהלת כיום.

מירב בן ארי: ולכן, מכאן השינויים שהבאנו – גם דיון בדלתיים סגורות וגם אפשרות להגיש ערעור.

מירב בן ארי: ההצעה הזו היא חלק מהמגמה שמושרשת כבר בעולם המערבי ושהולכת ומתרחבת בישראל, והיא נועדה להגן על נפגעי העבירה בכלל, ועל נפגעי העבירה הקטינים בפרט, ולתת להם מעמד בהליכים המתנהלים בעניינו של מי שפגע בהם.

מירב בן ארי: באופן עקרוני, כל מה שקשור לנפגעי העבירה במדינת ישראל חייב לעבור שינוי ותיקון, וזה עוד אחת מהצעות החוק שבאה להגן עליהם.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לשר המשפטים ולוועדת השרים לענייני חקיקה.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות במיוחד לחברתי, חברת הכנסת קארין אלהרר, שרת האנרגיה, שכבר בתקופתה, מה שנקרא, הגישה את הצעת החוק.

מירב בן ארי: זו הצעת חוק טובה שלה, שנקדם אותה.

מירב בן ארי: ואני רוצה להודות למועצה לשלום הילד על כך שבזכותם החוק הזה הגיע לידי מימוש.

מירב בן ארי: אני קוראת לכולכם להצביע בעד החוק.

מירב בן ארי: זה חוק טוב וחוק שיכול לסייע מאוד, כמובן, לנפגעי עבירה.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד רגע משהו.

מירב בן ארי: אני לא רואה את חבר הכנסת יואב קיש, חבל.

מירב בן ארי: יואב קיש, אני רוצה להגיד משהו בסוף החוק שלי.

מירב בן ארי: זה חוק חשוב, ואני בטוחה שתצביע בעד, גם אם מישהו יעלה להתנגד.

יואב קיש: אני מציע שלא תבזבזי את הזמן שלנו.

מירב בן ארי: אבל אני רוצה להגיד לך שציפיתי ממך להתנצלות, שלא קרתה.

מירב בן ארי: חשבתי שתבוא ותגיד: צדקה מירב, בשבוע שעבר, שהתחננה פה - -

יואב קיש: ממש לא.

מירב בן ארי: - - מתחת לפודיום - -

יואב קיש: ממש לא.

מירב בן ארי: - - שתוריד את ועדת החקירה הפרלמנטרית - -

יואב קיש: אתם לא הייתם צריכים - - -

מירב בן ארי: - - ותביא חקירה פלילית.

יואב קיש: לא.

יואב קיש: לא.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לפרקליט המדינה איסמן, שלא ראה את הפופוליזם שלכם.

יואב קיש: הצבעת נגד סתם.

מירב בן ארי: הגן על הסוהרות.

יואב קיש: עמדת בכנסת – הצבעת נגד סתם ואין לך - - -

מירב בן ארי: אני לא הצבעתי נגד.

יואב קיש: אה, למה לא הצבעת נגד?

מירב בן ארי: אתה עשית מהלך פופוליסטי.

יואב קיש: למה לא הצבעת נגד?

מירב בן ארי: הייתי מקוזזת כבר מזמן.

יואב קיש: את פופוליסטית.

יואב קיש: יאללה, גם כן את.

מירב בן ארי: אתה עשית מהלך שהיה יכול לפגוע בסוהרות.

מירב בן ארי: במקום לעמוד פה ולהתלונן – טוב שיצאת.

מירב בן ארי: אמרתי שהדרך הכי טובה זה חקירה פלילית.

מירב בן ארי: טוב עשה פרקליט המדינה שפתח מחדש.

מירב בן ארי: אמרתי לו: אולי זה יעשה נזק לסוהרות.

מירב בן ארי: אבל לא, בשביל לעשות שיימינג לחברי וחברות הקואליציה, ובמיוחד לחברות הקואליציה - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - השיימינג שאתם עושים - - -

מירב בן ארי: בוודאי שזה בזבוז זמן.

מירב בן ארי: עמדתי פה, איתן, התחננתי.

מירב בן ארי: אמרתי לו: תן לנו שבועיים.

מירב בן ארי: והינה בא פרקליט המדינה, ובתוך שבוע החליט להגיש ולפתוח מחדש לחקירה פלילית, כי זו הדרך במדינת ישראל להגיע לחקר האמת.

מירב בן ארי: וטוב עשתה הנציבה שהתחילה בתהליך של פיטורין.

מירב בן ארי: זה מה שהיה פה.

מירב בן ארי: עמדנו כאן כולם.

מירב בן ארי: נכון?

מירב בן ארי: הינה, בועז – התחננו, אמרנו לו שבועיים.

מירב בן ארי: למה?

מירב בן ארי: שבוע שלם מקללים אותי ברשת: איך את, יו"ר הוועדה לביטחון פנים, איך לא הגנת.

מירב בן ארי: לך תסביר להם שפניתי – דיברתי עם שר המשפטים, ואמרתי לו: אנחנו הולכים לקדם את זה.

מירב בן ארי: והינה, עשה את זה, וטוב שעשה.

מירב בן ארי: חשבתי שיעלה להתנצל.

מירב בן ארי: כנראה שזה לא יקרה לעולם.

מירב בן ארי: תודה רבה.

מירב בן ארי: אני קוראת לכם לתמוך בחוק.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מירב בן ארי.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה סגן ראש הממשלה ושר המשפטים גדעון סער.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק לתיקון פקודת הראיות (הסרת חיסיון) של חברת הכנסת מירב בן ארי נועדה לתת מעמד וזכויות לבעל חיסיון בהליך שיפוטי העוסק בהסרת החיסיון מחומרים הנוגעים לעניינו.

גדעון סער: על פי ההצעה, בית המשפט ישמע את עמדתו של האדם שקיבל שירות או טיפול מבעל מקצוע לפני שיחליט על הסרת החיסיון מהחומר המבוקש.

גדעון סער: ההצעה מבקשת לקבוע בנוסף כי אם יוחלט על שמיעת העדות החסויה, הדיון יתקיים בדלתיים סגורות.

גדעון סער: ועוד מוצע לקבוע זכות ערעור לבעל החיסיון על ההחלטה להסיר את החיסיון.

גדעון סער: הצעת החוק מבקשת לתת מענה על בקשות שמוגשות פעמים רבות לקבלת חומרים אישיים של נפגעי עבירה בהליכים פליליים, וזאת באופן מיוחד בתיקי עבירות מין.

גדעון סער: הדיון בבקשות אלה בבתי המשפט יוצר קושי אמיתי, שיש לפעול כדי לתקנו.

גדעון סער: מתן מעמד וזכות טיעון לנפגע העבירה, בעל החיסיון, בהליכים להסרת חיסיון הוא ראוי, ונכון לעגנו בחוק.

גדעון סער: כבר לפני כמה חודשים הממשלה תמכה בהצעה דומה שהגישה חברת הכנסת רוזין בעניין חומרי טיפול נפשי של נפגעות עבירות מין.

גדעון סער: הצעה זו מקודמת בהתאם למתווה חלופי שגיבשה הממשלה, ולפיו לנפגע העבירה תינתן זכות להשמעת עמדתו בפני הרשויות ובפני בית המשפט לפני קבלת החלטות הנוגעות לחומרים אלה.

גדעון סער: לצורך כך, גם יינתן לנפגע העבירה סיוע משפטי.

גדעון סער: הפרטים הנוגעים להיקף הסיוע המשפטי ולשאלה באילו עבירות תחול הזכות עוד נמצאים בשלבי גיבוש.

גדעון סער: ההצעה נדונה כעת בוועדת החוקה, חוק ומשפט של הכנסת בהכנה לקריאה הראשונה.

גדעון סער: תכליתה של הצעת החוק, שמקודמת בתמיכת הממשלה, היא לצמצם את הפגיעה בפרטיות נפגעי העבירה ולהקנות להם מעמד וזכות טיעון בדיון שעוסק בהסרת החיסיון על חומרים הנוגעים לטיפול נפשי שקיבלו.

גדעון סער: הפגיעה שנגרמת במצבים אלה לנפגעי עבירות מין ואלימות חמורה בעקבות חשיפת חומרים מטיפול נפשי שקיבלו על ידי עובד סוציאלי או פסיכולוג היא קשה.

גדעון סער: פגיעה זו עלולה להרתיע נפגעי עבירה מהגשת תלונה או מפנייה לקבלת טיפול.

גדעון סער: שתי התוצאות אינן טובות, הן קשות, ולכן אנו פועלים להסדרת הנושא.

גדעון סער: לכן גם, אדוני היושב-ראש, הממשלה תומכת בהצעת החוק של חברת הכנסת בן ארי בקריאה הטרומית, בתנאי שההצעה תוכפף להמשך הליכי החקיקה של הצעת החוק לתיקון פקודת הראיות (הסרת חיסיון הנוגע למקצועות טיפוליים).

גדעון סער: בהתאם לזה, אני מבקש ממליאת הכנסת לתמוך בהצעה בקריאה הטרומית.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן ראש הממשלה ושר המשפטים גדעון סער.

איתן גינזבורג: מבקש להתנגד להצעה חבר הכנסת דוד אמסלם.

קרן ברק: יש לי בעיה במחשב.

איתן גינזבורג: קראתי לך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: מוותר.

איתן גינזבורג: מוותר על ההתנגדות.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת הממשלה, ההצבעה תהיה הצבעה שמית – כן, ביקשתם.

איתן גינזבורג: אם כך, אני מבקש ממזכירת הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה –

איתן גינזבורג: אנחנו לא מבינים.

איתן גינזבורג: לא משתתף?

איתן גינזבורג: אנחנו לא שומעים אותך.

איתן גינזבורג: לא משתתף?

קריאה: הוא אומר שהוא בחוץ.

איתן גינזבורג: אני לא מצליח להבין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אוחנה, האם אתה משתתף או לא משתתף בהצבעה?

מירב בן ארי: גם בלי העזרה שלכם זה יעבור.

מירב בן ארי: אני לא צריכה את העזרה שלכם.

מירב בן ארי: תצביעו נגד נפגעי עבירות.

מירב בן ארי: אתם עושים את זה תמיד.

מירב בן ארי: אל תדאגו, זה יעבור גם בלעדיכם.

איתן גינזבורג: הלאה, תמשיכי הלאה.

איתן גינזבורג: נוכח.

איתן גינזבורג: נוכח.

ירדנה מלר-הורוביץ: אמיר אוחנה – נוכח.

ירדנה מלר-הורוביץ: אתה נוכח במליאה.

ירדנה מלר-הורוביץ: נוכח.

ירדנה מלר-הורוביץ: נוכח.

מירב בן ארי: אל תצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אמיר אוחנה – אינו משתתף בהצבעה ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד

איתן גינזבורג: רק שנייה אחת.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: אנחנו לא שומעים את עמדתם של חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אנחנו לא שומעים, אתם מדברים.

איתן גינזבורג: אופיר כץ, קושניר, אנחנו לא שומעים מה חברי הכנסת מצביעים.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מנהלי הסיעות, נא להיות בשקט, אי-אפשר לנהל ככה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל, חברת הכנסת דיסטל.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

איתן גינזבורג: לא, לא קראתי בשמך.

איתן גינזבורג: את מפריעה להצבעה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת טיבי, חבר הכנסת טיבי, זה מפריע לנו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת לוין.

איתן גינזבורג: לא, זה מפריע לנו.

איתן גינזבורג: אתם מדברים וזה מפריע.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, גברתי.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – בעד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו משתתף בהצבעה צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – בעד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – אינו משתתף בהצבעה נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – אינו נכח קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול –

איתן גינזבורג: נגד.

איתן גינזבורג: הוא שם.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – בעד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח חיים ביטון – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת צחי הנגבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו משתתף בהצבעה אביר קארה – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יפעת שאשא ביטון – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מי מחברי הכנסת שלא קראו בשמו?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, בהצבעה שמית, אם מישהו נוכח במליאה ולא אומר את הצבעתו הוא כאילו לא משתתף בהצבעה.

איתן גינזבורג: אין אפשרות אחרת.

איתן גינזבורג: מי שרוצה להצביע בסיבוב השני, שפשוט לא יהיה נוכח במליאה פיזית.

איתן גינזבורג: אם כך, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 83, נגד – שמונה, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אם כך, הצעת החוק לתיקון פקודת הראיות (הסרת חיסיון), התשפ"א–2021, אושרה בקריאה הטרומית ותעבור להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט להכנתה לקריאה הראשונה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2271/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (קיצור תקופת הפטור מתשלום ארנונה לבניין שנהרס או ניזוק), התשפ"ב–2021, של חברי הכנסת מיכל שיר סגמן ובועז טופורובסקי.

איתן גינזבורג: תנמק את הצעת החוק חברת הכנסת מיכל שיר סגמן.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: עד עשר דקות.

איתן גינזבורג: נא לשמור על השקט, בבקשה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רוטמן, נא לשמור על השקט.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, יוקר המחיה בישראל מרקיע שחקים – זהו לא סוד, וכל אזרח ואזרחית במדינת ישראל יכולים לספר לנו על כך.

מיכל שיר סגמן: רכישת דירה בישראל היא דבר לא פשוט.

מיכל שיר סגמן: אני מזמינה את חבריי לצאת אל רחובות תל אביב, רחובות ירושלים, להסתובב בארץ, ולראות שכמעט בכל מקום תוכלו לראות מצד ימין בניינים גבוהים וחדשים, ואז מסיטים את המבט ורואים את המבנים, המבנים הישנים והנטושים במשך שנים על גבי שנים שאיש לא עושה איתם דבר.

מיכל שיר סגמן: בזמן שפני העיר משתנים מקצה לקצה, ובזמן שהשטחים במדינת ישראל הולכים ומתייקרים, המבנים הללו נשארים, והעיר צמחה סביבם.

מיכל שיר סגמן: יש יותר מ-1.5 מיליון מ"ר של מבנים לא שמישים במדינת ישראל.

מיכל שיר סגמן: ואגב, המספר הזה הוא בהחלט קטן לעומת מה שקורה בפועל.

מיכל שיר סגמן: מבנים שעומדים כאבן שאין לה הופכין, ויוכלו לשמש לבניית בית עסק, מלונות ועוד אלפי יחידות מגורים.

מיכל שיר סגמן: החוק היום מאפשר לבעלים של נכסים שאינם ראויים למגורים לקבל פטור מתשלומי ארנונה למשך שלוש שנים ולאחר מכן לשלם תשלום מזערי למשך חמש שנים נוספות.

מיכל שיר סגמן: אחרי שתי התקופות האלה – שימו לב, חבריי חברי הכנסת – ניתן פטור לתקופה בלתי מוגבלת וללא שום סייג.

מיכל שיר סגמן: כלומר, החוק היום מעודד בעלי נכסים להשאיר מבנים נטושים במדינת ישראל; להשאיר מבנים ריקים, מוזנחים, לחסוך את העלויות של הארנונה והאחזקה, ולקטוף תשואות עתידיות עצומות בעתיד, בזמן שמצוקת הדיור בישראל הולכת ומחריפה.

מיכל שיר סגמן: את המצב הזה עלינו, חברי הכנסת, לשנות ובהקדם.

מיכל שיר סגמן: בחוק שאני וחברי בועז טופורובסקי מביאים בפניכם היום מוצע כי תקופת הפטור מארנונה, כלומר שתי התקופות הראשונות למבנים נטושים, תקוצר משמונה שנים לשנתיים, ואחריה – בעליו של בניין הרוס או נטוש יחויב בארנונה המלאה.

מיכל שיר סגמן: במקרים חריגים החוק מאפשר לשרת הפנים את שיקול הדעת להאריך את תקופת הפטור ולתת פטור מלא.

מיכל שיר סגמן: בנוסף, הצעת חוק זו גם תפתח יותר שטחים לבנייה, תזרים כספים לערים ולמועצות המקומיות – כסף שיוכל לשמש להרחבת השירותים לתושב, ברווחה, בחינוך, בגיל הרך, ובעוד נושאים רבים נוספים וחשובים.

מיכל שיר סגמן: אני רוצה להודות לחברי עופר ברקוביץ ולתנועת התעוררות בירושלים על המאבק הממושך לטובת החוק החשוב הזה.

מיכל שיר סגמן: אני קוראת לכל מי שתומך בהורדת יוקר המחיה לתמוך בהצעת חוק זו.

מיכל שיר סגמן: לאחר ההתייעצות עם המועצה הלאומית לכלכלה במשרד ראש הממשלה, הוסכם למחוק את סעיף 2 בשלבי הדיונים בוועדות.

מיכל שיר סגמן: אני מבקשת שכשהחוק הזה יעבור בטרומית, ואתם תתמכו בו, שהחוק יעבור אל ועדת הכספים.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת סגמן.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה, בשם שרת הפנים, השר חילי טרופר, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

חילי טרופר: צוהריים טובים.

חילי טרופר: לפי פקודת העיריות, ניתן לדווח על מבנה שנהרס או ניזוק ולקבל פטור מתשלום ארנונה למשך שלוש שנים; לאחר מכן, תשלום מופחת לחמש השנים העוקבות, ולאחר שנים אלו ניתן פטור מוחלט מתשלום ארנונה.

דוד אמסלם: תגביר את הקול, אני רוצה לשמוע.

מירב בן ארי: הוא רוצה לשמוע.

חילי טרופר: איזה מפרגן.

חילי טרופר: אתה שומע?

חילי טרופר: לפי פקודת העיריות, ניתן לדווח על מבנה שנהרס או ניזוק ולקבל פטור מתשלום ארנונה למשך שלוש שנים; לאחר מכן תשלום מופחת לחמש השנים העוקבות, ולאחר שנים אלו ניתן פטור מוחלט מתשלום ארנונה.

חילי טרופר: החוק, בנוסחו הקיים, לא מסייע להגדלת היצע הדיור ולא מביא לעידוד השמשת הנכסים לדיור ולמסחר.

חילי טרופר: תיקון החוק שעומד בפנינו מציע כי תקופת הפטור הראשונה תקוצר משלוש שנים לשנתיים, ולאחר מכן יחויב מיידית בעל המבנה הנטוש או ההרוס בארנונה לפי סיווג המבנה.

חילי טרופר: כמו כן, מוצע שתקופת הפטור של שנתיים תימנה בין שברציפות ובין שבמצטבר.

חילי טרופר: הצעה זו זכתה לתמיכתה של ועדת שרים, אך קידום החוק ייעשה עם כמה תיקונים.

חילי טרופר: בנוסח הנוכחי נקבע כי תוקנה סמכות לשרת הפנים לקבוע סוגי בניינים אשר יהיו פטורים מתשלום כאמור וסמכות להאריך את תקופת הפטור למחזיק שהוכיח שפעל בתום לב להשמשת הנכס.

חילי טרופר: הוסכם כי קביעות אלה יוסרו וכי המשך קידום החוק ייעשה בתיאום עם משרד הפנים לאור הקושי הצפוי ביישום סמכות זו, בהצפה של פניות ובסרבול ההליך וצורך בהשקעת תשומות רבות, על חשבון נושאים אחרים, לטיפול בנושא נקודתי מעין זה.

חילי טרופר: לאור כל האמור, ובהתאם להסתייגויות, אני קורא, בשם אילת שקד, שרת הפנים, לחברי הקואליציה להצביע בעד הצעה זו.

איתן גינזבורג: לכל חברי הכנסת.

חילי טרופר: אני קורא לכל חברי הכנסת להצביע – סליחה – בעד הצעת חוק זו.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

חילי טרופר: רגע.

עידית סילמן: זכויות הנשים - - -

חילי טרופר: זכויות הנשים.

עידית סילמן: אנחנו קואליציה שבעד זכויות הנשים.

חילי טרופר: הזדמנות לפרגן לחבר הכנסת יוסי שיין על היוזמה הנפלאה לחבר בין התרבות בישראל, ולהוציא אותה בעצם להיכרות בכל העולם.

חילי טרופר: צריך להגיד שגם היום התרבות – ובוודאי תחומים כמו מחול וקולנוע ישראלי הם שגרירים מצוינים של מדינת ישראל בעולם.

חילי טרופר: והיוזמה שהושקה פה לפני כמה שבועות – נכון?

חילי טרופר: בעצם נועדה למקסם את מה שאנחנו יכולים להרוויח, תוך שיתוף פעולה וחיבורים עם כלל הקהילות בעולם; לא רק היהודיות, בכלל – כל העולם.

חילי טרופר: כן צריך להזכיר כמה מהלכים שנעשו כבר בתחום בממשלה.

חילי טרופר: לא מזמן אישרה הממשלה חוק עידוד השקעות זרות, בעיקר בקולנוע ובטלוויזיה.

חילי טרופר: בעצם ממשלת ישראל בשנתיים הקרובות תשים 45 מיליוני שקלים כדי לעודד הפקות זרות להגיע ולצלם בישראל.

חילי טרופר: לפעמים היה מצב אבסורדי שהם רצו לצלם סרט על ירושלים ובנו סט שלם בארץ אחרת רק כי היה יקר.

חילי טרופר: מה שאנחנו בעצם מציעים לחברות הוא לבוא לצלם בארץ.

חילי טרופר: זה ייתן פרנסה לעובדים בישראל, ייתן שיתופי פעולה עם ישראל, ובתמורה אנחנו נוזיל להם עד 25% מהעלות הנדרשת לטובת העניין הזה.

חילי טרופר: זה בהקשר של תרבות.

חילי טרופר: בהקשר של מתקנים, אז אם אני מתחבר פה קצת לסוגיה של בינוי, שחברת הכנסת מיכל שיר אמרה, זו הזדמנות לעדכן על תוכנית המתקנים של הספורט בישראל, שהסתיימה לפני שלוש שנים, ובשעה טובה סיימנו להכין את תוכנית המתקנים לעשור הקרוב, ובקרוב היא תצא לדרך.

חילי טרופר: כמובן שנפרט עליה לכשתצא.

חילי טרופר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר חילי טרופר.

איתן גינזבורג: ביקשו להתנגד לחוק כמה חברי כנסת, ולכן היה עליי לבחור אחד מהם.

איתן גינזבורג: אני אאפשר לחבר הכנסת אוסאמה סעדי להתנגד להצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, באמת אני לא מבין אתכם, מיכל ובועז – אנחנו חשבנו שאתם מביאים חוקים לטובת האזרחים, אבל זה חוק נגד האזרחים.

אוסאמה סעדי: אתם מבקשים לקצר את תקופת הפטור מארנונה משלוש שנים לשנתיים?

אוסאמה סעדי: אזרח ערבי או יהודי, שהבית שלו ניזוק, נהרס, והוא בונה לאט-לאט, אתם אומרים לו: עכשיו אתה לא תקבל פטור של שלוש שנים, ואנחנו נקצר את זה לשנתיים?

מיכל שיר סגמן: - - -

אוסאמה סעדי: כתוב: ניזוק או נהרס.

אוסאמה סעדי: כתוב: נהרס או ניזוק.

אוסאמה סעדי: אל תגידו לנו – אנחנו מסתכלים על נוסח הצעת החוק.

אוסאמה סעדי: כמו עם חברת הכנסת רות, שאנחנו פתאום אומרים לה ככה וככה, והיא אומרת: לא התכוונתי, כן התכוונתי.

אוסאמה סעדי: הצעת החוק הזאת – ובוודאי ששרת הפנים ומשרד הפנים, אדוני שר הפנים הקודם, תקפוץ על זה.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: מה זה הצעות החוק האלה?

אוסאמה סעדי: מה קרה לכם?

אוסאמה סעדי: איך אפשר להצביע בעד חוקים כאלה?

איתן גינזבורג: כן, את יכולה להשיב.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברת הכנסת סגמן תרצה להשיב, ואז נעבור להצבעה.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך, גברתי.

מיכל שיר סגמן: אני מקריאה את סעיף 2: "הוראות סעיף קטן לא יחולו על בניין שנהרס או ניזוק, כאמור באותו סעיף קטן, בשל פעולות איבה או אסון טבע, ורשאי השר לקבוע שהוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על סוגי בניינים נוספים".

מיכל שיר סגמן: כלומר, כשמדובר פה על אזרחים, כשמדובר על בניין שנהרס, אז כמובן שהמטרה היא לא עכשיו להתחיל לחייב בן אדם שמשפץ את הבית שלו או שביתו נהרס – כפי שאנחנו שומעים לאחרונה – בארנונה.

מיכל שיר סגמן: בפירוש מדובר פה על מבנים – וגם בחוק כתוב ומצוין את זה – שעומדים כאבן שאין לה הופכין במשך שנים, ויש להם פטור מלא מארנונה, פטור מלא.

מיכל שיר סגמן: עשר שנים, 15 שנה, עומדים בתים נטושים.

מיכל שיר סגמן: לא מדובר - - -

אוסאמה סעדי: - - -

מיכל שיר סגמן: אני אומרת לך על מה החוק.

אחמד טיבי: - - -

מיכל שיר סגמן: זה לא קשור לאזרח.

מיכל שיר סגמן: שנתיים - - -

אחמד טיבי: למה לחייב את זה כל - - -

סמי אבו שחאדה: על מה?

מיכל שיר סגמן: בניין שעומד נטוש יותר מזמן שהוא זמן סביר – אין סיבה שבעליו לא ישלם ארנונה.

מיכל שיר סגמן: אם יש מקרים חריגים, אז מגישים בקשה, וניתן להאריך את התקופה הזו.

מיכל שיר סגמן: יש לשר הפנים את האפשרות לתת הארכה.

דוד אמסלם: כמה לא משלמים ארנונה?

מיכל שיר סגמן: יותר ממיליון וחצי מטרים מרובעים עומדים במדינת ישראל כאבן שאין לה הופכין.

מיכל שיר סגמן: לפעמים גם לא מוצאים את הבעלים, כי זה נוח.

מיכל שיר סגמן: לא מוצאים את הבעלים של הבניין.

מיכל שיר סגמן: בואו נשב ונחכה לו.

סמי אבו שחאדה: - - -

קרן ברק: מי ישלם ארנונה אם לא תמצאי את הבעלים?

מיכל שיר סגמן: הבעלים של אותו מבנה – יש כאלה שגם עומדים 20 שנה כאבן שאין לה הופכין – יידעו שהם צריכים להתחיל לשלם, תאמיני לי שאת תמצאי אותם.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת סגמן.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: על פי בקשת הממשלה, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: גברתי מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

איתן גינזבורג: ההצבעה החלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד

איתן גינזבורג: אה, רגע.

איתן גינזבורג: דוד אמסלם – אה, סליחה, טעיתי.

איתן גינזבורג: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד

איתן גינזבורג: נגד.

איתן גינזבורג: הוא פה, פה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד

איתן גינזבורג: בעד.

איתן גינזבורג: הוא שם.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת): יולי יואל אדלשטיין – נגד ניר אורבך – בעד נפתלי בנט – בעד בנימין גנץ – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע, שלא קראו בשמו?

איתן גינזבורג: חברת הכנסת פינטו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת): שירלי פינטו קדוש – בעד

איתן גינזבורג: עוד מישהו שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם אין, אנחנו נועלים את ההצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות, בבקשה.

איתן גינזבורג: אנחנו מברכים אותך, חברת הכנסת קדוש, על הולדת בתך כרם.

איתן גינזבורג: ברכות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 60, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה, והיא תועבר לוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

קריאה: כספים.

איתן גינזבורג: זה יעבור לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: לפי בקשת חברי הכנסת, לכספים והפנים, זה יעבור לוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2505/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), התשפ"ב–2021, של חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל.

איתן גינזבורג: ינמק את הצעת החוק חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבין את ההתרגשות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברת הכנסת פינטו קדוש - -

ינון אזולאי: אני רוצה לנצל ולאחל מזל טוב - - -

איתן גינזבורג: - - אנחנו מבקשים לפזר את ההתקהלות.

ינון אזולאי: אני רוצה לנצל ולאחל מזל טוב לשירלי פינטו – לחברת הכנסת שירלי פינטו – שתרווה נחת מכל יוצאי חלציה.

איתן גינזבורג: לא למחוא כפיים.

איתן גינזבורג: לא למחוא כפיים, בבקשה, חברי הכנסת.

ינון אזולאי: בהזדמנות זו אני גם רוצה להגיד לכל מי שראה פה את המראה – כיף לנו לראות תינוקות, כיף לנו לאחל מזל טוב.

ינון אזולאי: אבל חשוב שעם ישראל יידע: האופוזיציה הייתה אופוזיציה אחראית.

ינון אזולאי: אביר קארה הביא את היולדת שירלי פינטו עם התינוקת מהבית.

ינון אזולאי: אביר קארה הביא את היולדת שירלי פינטו והבת מהבית.

ינון אזולאי: שתדעו את זה.

ינון אזולאי: אנחנו, כחברי כנסת מהאופוזיציה, אחראים.

ינון אזולאי: לא היינו נותנים יד לדבר הזה.

ינון אזולאי: אביר קארה הביא אותה.

ינון אזולאי: אנחנו מאחלים לה מזל טוב והרבה נחת – שוב, בשם כל האופוזיציה.

ינון אזולאי: אבל על כך אנחנו רק אומרים: אביר קארה, תתבייש לך.

ינון אזולאי: אני רוצה להגיד לכם: אביר קארה, אני לא יודע איפה הוא.

ינון אזולאי: אני לא רוצה להיכנס לתככים בתוך המפלגות, אני לא נמצא שם.

קריאה: - - -

ינון אזולאי: הוא נמצא בחדר.

ינון אזולאי: הוא נמצא פה בבניין, והוא לא עלה.

ינון אזולאי: אם הוא היה עולה היא לא הייתה צריכה להגיע מהבית, שתבין.

ינון אזולאי: זה הזוי.

ינון אזולאי: זה בגלל כל מיני מלחמות פנימיות.

ינון אזולאי: זה לא היה אמור להיות.

ינון אזולאי: אני רוצה – הצעת החוק עצמה: הצעת החוק דמי אבטלה לעצמאים עלתה כבר בעבר לפני שלושה שבועות, ונפלה על חודו של הקול של אביר קארה.

ינון אזולאי: כנראה, מדי פעם הוא חייב שישמעו אותו, והוא עושה את זה.

ינון אזולאי: ההצעה עלתה בוועדת שרים בשבוע שעבר ועברה, ואני מודה על כך – גם לאחר שעברה הצעת החוק של גפני, אבו-שחאדה וולדימיר, שהצמידו וגם אני אצמיד את שלי.

ינון אזולאי: אני רוצה להודות על כך שהם נתנו לנו גב השבוע.

ינון אזולאי: הצעת החוק הזאת היא בשורה אחת לעצמאים שאומרים שאם החוק הזה היה בתקופת הקורונה היינו פותרים הרבה בעיות.

ינון אזולאי: אם היה החוק הזה אז גם מורי הדרך היו יכולים להשתמש בו; אם היה החוק הזה, הוא היה חוסך מאנשים שסובבים אותנו כאבי ראש, והיו מביאים פרנסה בשפע הביתה.

ינון אזולאי: לכן אני שמח שהממשלה תמכה בחוק הזה, אני שמח שחבריי תומכים בחוק הזה.

ינון אזולאי: הינה – שירלי, עכשיו מקרוב אני אומר לך מזל טוב והרבה נחת.

ינון אזולאי: אנחנו שמחים שבאת אבל כואב לנו שהביאו אותך.

ינון אזולאי: כואב לנו, אבל זה לא אנחנו.

ינון אזולאי: אביר קארה דאג להביא אותך.

ינון אזולאי: אבל אנחנו מאחלים לך מזל טוב.

קריאות: - - -

ינון אזולאי: אביר קארה דאג להביא אותך לפה.

ינון אזולאי: חבל.

ינון אזולאי: אבל שיהיה מזל טוב והרבה בריאות לילדה, בעזרת השם.

ינון אזולאי: הרבה נחת ועוד אחרים כמוה.

קריאות: - - -

ינון אזולאי: כואבת לכם האמת, אה?

ינון אזולאי: תסתכלו איך אתם עומדים פה בשורה.

ינון אזולאי: כואבת לכם האמת.

ינון אזולאי: אתם מתחננים.

ינון אזולאי: תראי איך כואבת לך האמת.

ינון אזולאי: שכחת שהביאו גם אותך, מיכל?

ינון אזולאי: שכחת שהביאו אותך?

שרן השכל: - - -

ינון אזולאי: שרן, הביאו גם אותך.

שרן השכל: - - -

ינון אזולאי: שרן, תיזכרי.

ינון אזולאי: האופוזיציה שאת חברה בה עכשיו, הביאו אותך אז מהבית.

שרן השכל: - - -

ינון אזולאי: אגיד לך משהו, שרן?

ינון אזולאי: שרן, את יודעת, האמת הכי כואבת.

ינון אזולאי: המציאות הכי כואבת.

שרן השכל: אף פעם לא היה שלא קיזזו אישה אחרי לידה - -

דוד אמסלם: תזכיר לה שכשהיא הייתה בליכוד היא באה עם האינפוזיה לפה.

דוד אמסלם: תזכיר לה.

שרן השכל: - - לא קרה דבר כזה.

ינון אזולאי: - - - את זוכרת?

שרן השכל: - - - תתבייש.

ינון אזולאי: - - - את לא מתביישת?

דוד אמסלם: גם עשתה הצגה וגם - - -

שרן השכל: איך אתה מסוגל?

שרן השכל: אין לך לב?

שרן השכל: אין לך לב?

ינון אזולאי: את אבא שלי הביאו חולה.

ינון אזולאי: תתביישי לך.

שרן השכל: תקשיב, תקשיב, על מחלה מעולם לא קוזזו.

ינון אזולאי: - - - לא קוזזו?

שרן השכל: - - -

ינון אזולאי: - - - שרן, תרדי לחדר של אביר קארה, תמשכי אותו משם.

ינון אזולאי: תכעסו עליו.

ינון אזולאי: אני אמרתי להם שאת מו"ר אבי, זכרו לברכה, הביאו לפה חולה.

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

דוד אמסלם: היא באה - - -

ינון אזולאי: כואב?

ינון אזולאי: כואב לכם?

ינון אזולאי: מה המצב אתה חבר בכנסת?

קריאות: - - -

ינון אזולאי: אתה יודע את המקום שלך?

דוד אמסלם: ג'וב טוב.

דוד אמסלם: ג'וב טוב.

ינון אזולאי: אחלה, תאמיני לי, יש לכם פה ג'ובים חבל על הזמן, עד מס' 44 הגעתם.

יום טוב חי כלפון: מה ששנוא עליך, אל תעשה לחברך.

יום טוב חי כלפון: הם עשו את זה לאביך, ואתה עשית את זה לה.

יום טוב חי כלפון: מה ששנוא עליך, אל תעשה לחברך.

ינון אזולאי: הינה אני אומר לך, כלפון, אביר קארה עשה, אני נגד מה שאביר קארה עשה לה.

ינון אזולאי: אביר קארה עשה לה את זה, בושה וחרפה.

ינון אזולאי: אני רוצה להצטרף למחאה של הקואליציה, שמוחה על מה שאביר קארה עשה לה.

ינון אזולאי: בושה וחרפה לאדיר קארה, אני מצטרף אליכם למחאה.

מיכל שיר סגמן: רגע, אז אתה מוכן להתקזז עם חברת הכנסת פינטו?

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

מיכל שיר סגמן: אתה מוכן להתקזז איתה עכשיו?

ינון אזולאי: אם אביר קארה היה - - -

קריאה: - - -

שרן השכל: הוא התייחס אליי אישית, אני רוצה להגיב.

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

קריאה: - - -

ינון אזולאי: תסתכלו על היולדת.

ינון אזולאי: קצת קצת עדינות שתהיה לכם.

מיכל שיר סגמן: אז תתקזז, הנה - - -

ינון אזולאי: אביר קארה אמר על מפלגת ימינה: מפלגה של מטומטמים.

ינון אזולאי: האמת, לא ידעתי עד איפה זה מגיע, היום הבנתי.

ינון אזולאי: זאת לא התחנה הסופית אצלכם.

ינון אזולאי: רק שתדעו, הטמטום ממשיך.

ינון אזולאי: מה זה?

ינון אזולאי: אביר קארה אומר על מפלגת ימינה מטומטמים.

ינון אזולאי: תגידו, אתם נורמליים?

ינון אזולאי: עכשיו אתם עוד באים וכועסים עלינו?

ינון אזולאי: אז חבריי, אני באמת רוצה להודות לאנשים שיהיו אחראיים ויצביעו בעד החוק.

ינון אזולאי: בעזרת השם, אני מאוד מקווה שאביר קארה לפחות יעלה להצביע בחוק הזה, כי הוא בעד העצמאים; אם לא בעד שירלי פינטו, לפחות שיהיה בעד העצמאים.

ינון אזולאי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1591/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: להצעת חוק זו הוצמדה הצעת חוק של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, שמספרה 1591.

איתן גינזבורג: תעלה ותבוא גברתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, עד שלוש דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני שאפנה למהות של החוק, אני רוצה לומר פה כמה דברים על מניפולציות רגשיות.

אורלי לוי אבקסיס: הסצנה שהיינו עדים לה כרגע, כל כולה תוצאה של התנהלות של קואליציה שיש לה רוב, ושהיא אחראית על סדר-היום: ברצותה, תוסיף נושאים, ברצותה תוריד נושאים.

אורלי לוי אבקסיס: אם היא רואה שיש לה נושאים בעייתיים, שבגינם חברי כנסת – בהם גם נורבגיים – מאיימים שלא יגיעו להצביע, ולכן הם מסתגרים בחדר או מחוץ למליאה.

אורלי לוי אבקסיס: הניסיון שלהם להפיל את זה – הם הביאו חברת כנסת בחופשת לידה כמה ימים לאחר הלידה, בגלל ההתנהגות שלהם; בגלל חבר קואליציה שמשתמש בכוחנות ובדורסנות מול הקואליציה שלו, הוא מאלץ להביא את היולדת עם התינוק.

אורלי לוי אבקסיס: אני שואלת אתכם שאלה, בימים של קורונה, של וריאנטים, להביא תינוקת למקום סגור עם מאות אנשים?

אורלי לוי אבקסיס: חוסר אחריות של הקואליציה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם קובעים את סדר-היום.

אורלי לוי אבקסיס: תעמידו לדין, תעמידו לסדר את הח"כים שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, איזה חוק הוא מחרים?

אורלי לוי אבקסיס: אז אני אספר לכם איזה חוק הוא מחרים, חוק דמי אבטלה לעצמאים.

אורלי לוי אבקסיס: אז אין בבית הזה מפלגה אחת, שלא דיברה על העצמאים בקמפיין הבחירות האחרון.

אורלי לוי אבקסיס: הבטחת להם הרים וגבעות, בעיקר אתם חברי הקואליציה, ובעיקר אותו חבר כנסת, שברוע לב אולי, אילץ את הקואליציה להביא לפה יולדת טרייה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר מזל טוב ובריאות שלמה לה ולתינוקת הרכה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל התנהגות כוחנית כזו של הקואליציה, לא יכול להיות שתיפול עלינו.

אורלי לוי אבקסיס: הרי לכם הרוב ולכם השליטה על סדר-היום.

אורלי לוי אבקסיס: אז זיהיתם פוטנציאל פוליטי לקמפיינים פוליטיים שלמים; הבנתם שהציבור הזה שמונה כ-600,000 איש, בעלי עסקים קטנים ועוד בערך אותו מספר של פרילנסרים, שמשוועים לפתרון – ולא רק בקורונה, גם בשגרה, גם בימים כתיקונם תוחלת החיים של עסק קטן היא בסביבות חמש שנים.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו מדברים על סגירת עסקים, בין 30,000 ל-40,000 – אפילו פלוס – עסקים שנסגרים מדי שנה.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שהקורונה חידדה את האפליה בין עצמאי לשכיר, כי כאשר העצמאי שמעסיק שכירים תחתיו, משלם להם את הביטוח הלאומי, משלם לעצמו את הביטוח הלאומי, אבל בימים קשים שבהם הוא מאבד את מקור פרנסתו, בין אם זה אירוע חירום, אירוע קיצון, אנחנו צריכים לאפשר לאנשים האלה את היכולת להחזיק את הראש מעל למים; לספור מספר חודשים שבהם ינסו להתאושש, בלי לאבד את הבית שלהם – כי בזמן הזה לא הצליחו לשלם משכנתה – בלי שייאלצו להוציא את הילדים שלהם מהגנים לגיל הרך, כי הם לא הצליחו להשלים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: ואני באה ואומרת, אם על חוק כזה, אביר קארה, אביר העסקים הקטנים, מנהל איתכם הורדות ידיים – תבדקו, תעשו בדק בית.

אורלי לוי אבקסיס: תעמידו לדין את מי שצריך, תעמידו לסדר, אולי לא נראה מראות כאלה.

אורלי לוי אבקסיס: ליבי יוצא אל היולדת שירלי פינטו ואל התינוקת שלה, אבל בבקשה, אל תפילו עלינו את המחדלים שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2511/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: הצעת חוק מוצמדת נוספת, של חבר הכנסת אלכס קושניר, שמספרה 2511.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת קושניר, עד שלוש דקות לרשותך.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מסתכל על הצעת החוק הזו והולך לדברי ההסבר, ובסוף דברי ההסבר בדרך כותבים מי הגיש את הצעות החוק הקודמות.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, זה הולך שנים אחורה.

איתן גינזבורג: לאיזו כנסת?

אלכס קושניר: שנים אחורה.

אלכס קושניר: אני רואה פה שזה אפילו לפני הכנסת – יש פה חברי כנסת כמו אמנון כהן, דוד טל, אלעזר כהן.

איתן גינזבורג: איזה פ'?

איתן גינזבורג: איזה מספר פ'?

אלכס קושניר: פ/3745, זה עוד לפני שהתחילו למספר את זה ככה.

אלכס קושניר: שנים שנים שנים אחורה.

אלכס קושניר: היו פה הרבה מאוד שרי אוצר, שהבטיחו לקדם את זה; לקדם את החקיקה הזו, אבל תמיד הכול נשאר בגדר מס שפתיים.

אלכס קושניר: אני חושב שכולנו נוכחנו לראות עד כמה העצמאים ובעלי העסקים הקטנים פגיעים.

אלכס קושניר: במיוחד בעת המשבר.

אלכס קושניר: ראינו את זה במשבר הקורונה.

אלכס קושניר: לכן, אני מאוד מאוד שמח שהצעת החוק הזו זוכה לקונצנזוס כל כך גדול וסוף סוף תשים סוף לכך שיש אפליה בין העובדים העצמאים, שהם המנוע למשק, לבין השכירים.

אלכס קושניר: הצעת החוק הזו הולכת לתת רשת ביטחון אמיתית לאותם בעלי עסקים, לאותם עצמאים.

אלכס קושניר: סוף סוף הם יוכלו להרגיש בטוח; שהמדינה נמצאת איתם לא רק בעת גאות, אלא גם בעת שפל.

אלכס קושניר: עוד דבר שאני רוצה לומר: הצעת החוק הזאת זוכה באמת לקונצנזוס גדול מכל סיעות הבית.

אלכס קושניר: זה רק אומר שאנחנו חייבים לקדם אותה מהר ככל שניתן.

אלכס קושניר: אני גם מברך את הממשלה, שתמכה בהצעה הזו, וגם את שר הרווחה שנמצא פה וגם את שר האוצר, כדי שנעביר את זה מהר ככל שניתן.

אלכס קושניר: שעצמאים ובעלי עסקים יוכלו סוף סוף ליהנות מרשת הביטחון.

אלכס קושניר: עוד משפט אחד לגבי שירלי פינטו, אני רק רוצה להגיד לה מזל טוב מכל הלב.

אלכס קושניר: שירלי, אל תתייחסי לכל המהומה הפוליטית פה, פשוט שיהיה לך המון המון אושר והמון המון נחת מהתינוק שלך ומזל טוב.

איתן גינזבורג: תינוקת, תינוקת.

איתן גינזבורג: כרם.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2514/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: הצעת חוק נוספת שהוצמדה של חברת הכנסת חוה אתי עטייה, שמספרה 2514.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדי כולם, אני גם מצטרפת לברכות לחברת הכנסת שירלי פינטו.

חוה אתי עטייה: מזל טוב, אושר והרבה נחת.

חוה אתי עטייה: אחת התופעות הקשות של מגפת הקורונה היא המשבר הכלכלי שפקד אותנו.

חוה אתי עטייה: המגפה שינתה מגמות, כאשר יותר חברות ואנשים עוברים משיטת העסקה ישירה לשיטה עצמאית.

חוה אתי עטייה: כחצי מיליון עצמאים ועצמאיות בעלי עסקים קטנים משלמים למוסד לביטוח לאומי דמי ביטוח, שאינם פחותים בהרבה משל העובד השכיר.

חוה אתי עטייה: מצבור כספים רב זה היה יכול להעניק לציבור העצמאים רשת ביטחון סוציאלית.

חוה אתי עטייה: העסקים הקטנים בישראל הם מנוע צמיחה משמעותי המייצר מקומות תעסוקה במהירות רבה יחסית.

חוה אתי עטייה: לפיכך, על המדינה לעודד יזמים לפתוח עסקים קטנים עצמאיים ולהעניק להם רשת ביטחון, כדי שלא יצטרכו לסגור את העסק.

חוה אתי עטייה: חייו של עצמאי במדינת ישראל אינם קלים.

חוה אתי עטייה: מעבר לדאגה היומית ליצירת מקורות הכנסה, עליו להתמודד עם רישוי, בירוקרטיה ומיסוי שלא תמיד הוגן, כשמעליו – או מעליה – מרחף תמיד החשש לכישלון כלכלי.

חוה אתי עטייה: העצמאי מחויב להפריש לעצמו את דמי הפנסיה, את תשלום קרן ההשתלמות, אין לו ימי מחלה, ולעיתים קרובות ימי חופשה נשמעים כמו מותרות.

חוה אתי עטייה: כאן בדיוק נכנס תפקידו של המחוקק.

חוה אתי עטייה: ההצעה המונחת כאן לפניכם היא הקמת ענף ביטוח נפרד למטרת תשלום דמי אבטלה לעצמאים.

חוה אתי עטייה: מאחר שהכנסתו של העצמאי עשויה להשתנות משמעותית מחודש לחודש, יחושבו דמי האבטלה על בסיס הכנסתו הממוצעת בשנתיים שקדמו שבו היה מובטל.

חוה אתי עטייה: כן מוצע להגביל את קבלת דמי האבטלה לפעמים אחדות במהלך החיים.

חוה אתי עטייה: במדינות רבות ניתן סיוע לעצמאים שנקלעו לקשיים, כדי לאפשר להם לשקם את העסק שבבעלותם.

חוה אתי עטייה: אתן דוגמאות: איסלנד – מאז שנת 1997 נהוג באיסלנד ביטוח אבטלה חובה לכל העובדים.

חוה אתי עטייה: דמי האבטלה הם בשיעור קבוע; עבודה מלאה במשך 12 החודשים שקדמו לאבטלה ותשלום מס הכנסה שלושה חודשים לפחות מ-12 החודשים האמורים.

חוה אתי עטייה: דנמרק – מאז שנת 1976 נהוג ביטוח אבטלה גם לעצמאים, באמצעות שתי קרנות.

חוה אתי עטייה: התשלום לעצמאי מותנה בהצגת הוכחה שסגר את העסק או מכר אותו ובכך שהוא מחפש עבודה כשכיר.

חוה אתי עטייה: סכום דמי האבטלה נקבע על פי ההכנסה במשך שלוש שנים.

חוה אתי עטייה: השנים המובאות בחשבון הן שלוש השנים הטובות מתוך חמש השנים האחרונות.

חוה אתי עטייה: יש דוגמאות נוספות.

חוה אתי עטייה: אני שמחה שסוף-סוף הצעת החוק עולה, וזוכה להסכמה מכל סיעות הבית.

חוה אתי עטייה: אני מקווה שהיא תקודם במהרה ואני מקווה שכל הבית הזה יתאחד למען העצמאים, למען מנוע הצמיחה המרכזי של המשק הישראלי, בעלי ובעלות העסקים הקטנים.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת חוה אתי עטייה.

איתן גינזבורג: ישיב על כל הצעות החוק במשולב שר הרווחה והביטחון החברתי מאיר כהן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, חוק הביטוח הלאומי קובע ששכירים ועצמאים זכאים לרוב הזכויות בחוק, למעט דמי אבטלה וביטוח בגין פשיטת רגל.

מאיר כהן: שני רכיבים אלה אינם חלים על עובדים עצמאים.

מאיר כהן: חשוב לציין שמי שהוא עובד שכיר, המעסיק שלו הוא זה שמשלם את דמי הביטוח שלו על פי החוק.

מאיר כהן: מי שעובד עצמאי, חייב הוא בעצמו לשלם את דמי הביטוח.

מאיר כהן: עצמאי שלא משלם את דמי הביטוח הלאומי, נשללת ממנו הזכאות לגמלאות.

מאיר כהן: לפיכך, הצעות החוק שמוגשות מבקשות להשוות את מעמדם של העובדים העצמאים לשכירים לעניין דמי האבטלה.

מאיר כהן: כולם מסכימים על זה.

מאיר כהן: חברות וחברי הכנסת, הבטחות צריך לקיים, במיוחד דמי אבטלה לעצמאים, שהיא הבטחה מרכזית שלנו, כמפלגת יש עתיד, ושל חברי כנסת אחרים מכל הקשת הפוליטית.

מאיר כהן: היא קודמה על ידי, על ידי ראש הממשלה החליפי יאיר לפיד, על ידי חברי הכנסת בליאק, טופורובסקי, סגן השר אביר קארה, על ידי ינון אזולאי, אורלי לוי אבקסיס, אלכס קושניר, אתי עטייה, ועוד רבים שהיו כאן בכנסות קודמות, ומגיע להם כל הכבוד.

מאיר כהן: על כן, אני קורא לתמוך בהצעת החוק המובאת למליאת הכנסת, ובהקדם, אתי.

מאיר כהן: את אמרת משהו מאוד נכון, ואני פועל לטובת העניין, שזה יהיה כמה שיותר מהר.

מאיר כהן: אנחנו צריכים לסיים את זה.

מאיר כהן: לפחות להביא את זה לקריאה הראשונה כבר במושב הזה.

חוה אתי עטייה: מצוין.

מאיר כהן: כי אם לא נביא את זה עכשיו, אתם יודעים, דברים משתנים.

מאיר כהן: אנחנו עובדים על זה בכל הכוח - - -

ינון אזולאי: יהיו בחירות?

מאיר כהן: אה, שמע, גם לפני ארבע וחמש בחירות שמעתי את האנשים שציינתי אומרים את זה.

מאיר כהן: אני מאוד מכבד את זה.

מאיר כהן: לא משנה מה יש, יש כאלה שנלחמים בשביל זה, ואני מאוד מכבד את זה.

מאיר כהן: חוץ מזה, לא יהיו בחירות, אל תדאג, ינון.

מאיר כהן: אני מבקש לתמוך בהצעה הזאת, ותודה רבה לכל המציעים.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר מאיר כהן.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: הצבעה אלקטרונית, אני מבין.

איתן גינזבורג: נכון, אדוני השר?

איתן גינזבורג: אדוני השר, אלקטרונית?

איתן גינזבורג: הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: ראשית, אנחנו מצביעים על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), של חברי הכנסת אזולאי וארבל, שמספרה 2550.

איתן גינזבורג: בבקשה, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 37

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 37, אין מתנגדים ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה עברה ותועבר לוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעובד עצמאי) שמספרה 1591, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 37

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 37, אין מתנגדים ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה ותועבר להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים) שמספרה 2511, של חבר הכנסת אלכס קושניר.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 45

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 45, אין מתנגדים ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה ותועבר להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: הצבעה אחרונה בעניין זה, הצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), של חברת הכנסת חוה אתי עטייה, שמספרה 2514.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 43

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 43, אין מתנגדים ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה ותועבר גם היא להמשך דיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, התבקשו הודעות אישיות - - -

בצלאל סמוטריץ': היושב-ראש, אני רוצה להעביר את זה לוועדת הכספים.

איתן גינזבורג: אתה לא יכול אחרי שכבר הודעתי עליהן.

איתן גינזבורג: אחרי שהודעתי עליהן והצבענו אתה לא יכול.

בצלאל סמוטריץ': את הרביעית אני יכול.

איתן גינזבורג: אז הרביעית, של חברת הכנסת חוה אתי עטייה, תעבור לוועדת הכנסת לצורך קביעת ועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו - - -

קריאה: בצלאל, זה רק שלה - - -

בצלאל סמוטריץ': אה, זה רק שלה?

בצלאל סמוטריץ': אז לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': אם זה רק זה, אז לא חשוב.

איתן גינזבורג: אתה ויתרת?

כן, כן, הוא ויתר.

איתן גינזבורג: אז גם הצעת החוק של חוה אתי עטייה תעבור לוועדת העבודה והרווחה, ואנחנו נוסיף את הצבעתו של יבגני סובה, שלא נקלטה במערכת, לפי בדיקת מזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: הודעה אישית לחברת הכנסת שירלי פינטו קדוש.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יואב קיש: על בסיס מה, היושב-ראש?

איתן גינזבורג: על בסיס זה שדיברו עליה ואמרו עליה דברים.

איתן גינזבורג: היא מבקשת הודעה אישית.

יואב קיש: מה?

יואב קיש: הם עושים מה שהם רוצים, אז שיעשו מה שהם רוצים.

יואב קיש: מה זה לקרוא לזה הודעה אישית?

יואב קיש: תגיד: אני רוצה ל - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

דוד אמסלם: איתן, איתן, תזכור את זה שלי ענית - - -

יואב קיש: - - - הם עושים מה שהם רוצים - - -

דוד אמסלם: מר גינזבורג, לי ענית - - -

אורלי לוי אבקסיס: הכול לטובת הקואליציה - - -

יואב קיש: מזל טוב, אוהבים אותך, את עולה לפה - - -

דוד אמסלם: גינזבורג, לנו אמרת שלא כל אחד שמזכירים את שמו, יש לו הודעה אישית.

דוד אמסלם: ירדנה, תזכרי את זה רק, שלא כל אחד שמזכירים את שמו – הודעה אישית.

יואב קיש: תעשו מה שאתם רוצים - - -

דוד אמסלם: היושב-ראש, אני ראיתי גם מה אמרת לי אז, כשהכפישו אותי.

דוד אמסלם: אז רק תבינו - - -

יואב קיש: אתם עושים מה שאתם רוצים בכנסת הזאת, לא - - -

דוד אמסלם: אין לו שום סמכות.

אורלי לוי אבקסיס: הקואליציה עושה מה - - -

דוד אמסלם: זו חברות - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אחמד טיבי: נא להירגע.

אחמד טיבי: תודה רבה, רבותיי.

אחמד טיבי: בבקשה, חברת הכנסת פינטו.

אחמד טיבי: נא להתחיל.

מיכל רוזין: אני - - - אין בושה, אין בושה.

אחמד טיבי: מיכל רוזין, תודה רבה.

אחמד טיבי: יואב קיש.

אחמד טיבי: יואב קיש, נא להרגיע.

אחמד טיבי: נא להרגיע, בבקשה.

שירלי פינטו קדוש: (אומרת דברים בשפת הסימנים, להלן תרגומם: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, האמת, הלוואי והייתי לא נושאת את הנאום הזה, הלוואי ובכלל לא הייתי כאן עכשיו.

שירלי פינטו קדוש: הייתי שמחה להיות בבית ולהתאושש, כמו כל אישה נורמלית, לאחר שישה ימים מלידת ביתי הקטנה כרם.

יואב קיש: בגלל אביר קארה.

שירלי פינטו קדוש: הסיפור השבוע האחרון כבר מזמן לא נוגע רק לשירלי פינטו, הסיפור הזה נוגע לכל אם יולדת ועובדת במדינת ישראל, שנתקלה בהתרעמות מצד מקום עבודתה.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת קיש.

אחמד טיבי: חברת הכנסת וולדיגר.

מיכל מרים וולדיגר: זה מקומם, אני מצטערת.

מיכל מרים וולדיגר: אני אוהבת אותך אהבת נפש, אבל זה ניצול ציני.

שירלי פינטו קדוש: על מה?

שירלי פינטו קדוש: על כך שכל חטאה היה שהיא בחרה להביא ילד או ילדה לעולם.

שירלי פינטו קדוש: את המשפט הבא אני אומרת מידע ולא מהשערה.

שירלי פינטו קדוש: האופוזיציה בכנסת מלאה באנשים ונשים ראויים ומעולים.

שירלי פינטו קדוש: עם חלקם יצרתי שיתופי פעולה פרלמנטריים לטובת הציבור, ובכוונתי להמשיך לעשות זאת.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: - - - גינזבורג - - - אתה מבין כמה אתה שווה, אתה מבין שאתה - - -

שלמה קרעי: איפה הווירוס?

שלמה קרעי: איפה הווירוס?

שלמה קרעי: שיקלי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אמסלם, חבר הכנסת קרעי.

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: גינזבורג, גינזבורג.

דוד אמסלם: היא בסדר, גינזבורג, אתה - -

שלמה קרעי: הווירוס יושב שם.

שירלי פינטו קדוש: רבים מחברי הכנסת האמינו והעידו שזה מעשה לא מוסרי.

אחמד טיבי: אני אתחיל לקרוא לסדר עכשיו.

אחמד טיבי: אני אתחיל לקרוא לסדר.

אחמד טיבי: בבקשה, תמשיכי.

דוד אמסלם: גינזבורג - - - אין תקנון פתאום.

שירלי פינטו קדוש: הרבה מחברי הכנסת באופוזיציה האמינו והעידו שזה מעשה לא מוסרי להביא אישה רגע לאחר שהיא יולדת, אך מתחו את הקו בהחלטה סיעתית.

שירלי פינטו קדוש: לצערי, אופוזיציה יקרה, הולכתם שולל רוח על ידי רוח המפקד, רוח שדרשה מכם לאמץ התנהגות אנטי אנושית, חסרת מוסר וחסרת כל קלאס בסיסי.

שלמה קרעי: אולי הווירוס יתקזז איתה.

שלמה קרעי: תבקשי מהווירוס.

שירלי פינטו קדוש: ההתנהגות המאופיינת בהיעדר סולידריות משווע, כאילו הציווי היהודי הטבעי שלנו: כבוד בין אדם לחברו, פשוט לא קיים שם.

מיכל מרים וולדיגר: מי הביא אותה?

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו הבאנו אותה?

אורלי לוי אבקסיס: מי הביא אותה?

שירלי פינטו קדוש: לכם, האופוזיציה, הייתה אפשרות לצאת כשידכם על העליונה.

שלמה קרעי: אתם - - -

קריאות: - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת קרעי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

שלמה קרעי: אתם יכולים להסתדר עם 60.

שלמה קרעי: תתביישי לך.

שלמה קרעי: אתם, תתביישו לכם.

מיכל שיר סגמן: - - -

אחמד טיבי: וחברת הכנסת שיר, חברת הכנסת שיר, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מיכל שיר סגמן: - - -

שלמה קרעי: שהנורבגי יחזור לכנסת - - -

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה, חברת הכנסת שיר.

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה, חבר הכנסת קרעי.

שירלי פינטו קדוש: לכם, אופוזיציה יקרה, הייתה אפשרות לצאת כשידכם על העליונה.

שירלי פינטו קדוש: יכולתם להציב לכנסת, ואף לציבור כולו, רף גבוה יותר, במינימום מאמץ.

שירלי פינטו קדוש: פשוט לעשות את המעשה המתבקש והראוי: לקזז אותי.

קריאות: - - - אולי אביר היה יכול - - -

שירלי פינטו קדוש: לדאבוני, בחרתם להיכשל; בחרתם להפיל את הכדור ברגע המכריע ביותר; בחרתם להתקטנן; בחרתם להיות קטנים.

שירלי פינטו קדוש: כמה מאכזב, כמה חבל, כמה מביש.

שירלי פינטו קדוש: לצערי, הסיפור הוא המסר שיוצא מהכנסת הזו, מהאופוזיציה.

שירלי פינטו קדוש: מסר נוראי לנשים באשר הן.

שירלי פינטו קדוש: מסר שמאותת לעסקים שזה בסדר להתנהג באופן חסר לב לאימהות בכלל וליולדות בפרט.

שירלי פינטו קדוש: מסר שבמסגרת המאבקים הפוליטיים חסרי התכלית הכול מותר.

שירלי פינטו קדוש: אין גבולות?

שירלי פינטו קדוש: אין רגש אנושי של הבנה לכך שעכשיו ילדתי?

חיים ביטון: - - -

דוד אמסלם: יכולתם למשוך את החוק, יכולתם להביא את אביר קארה - - - אתם לא מתביישים, בושה וחרפה.

דוד אמסלם: אתם - - -

שרן השכל: בושה.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת האוזר, אני קורא אותך לסדר בפעם ראשונה.

דוד אמסלם: - - - אתה גנבת את המנדט של בוגי יעלון.

דוד אמסלם: אתה, אתה לא מתבייש?

צבי האוזר: - - -

דוד אמסלם: והיא נואמת - - - איזה נאום - - - הרצחת וגם ירשת.

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: אתה בושה.

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר בפעם שנייה, האוזר.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: סדרנים, להוציא את חבר הכנסת אמסלם ואת חבר הכנסת האוזר.

אחמד טיבי: קריאה שלישית.

אחמד טיבי: קריאה שלישית.

דוד אמסלם: אני יוצא לבד.

דוד אמסלם: אלה בנויים על שקר.

דוד אמסלם: כל המבנה שלכם על שקר.

דוד אמסלם: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.

דוד אמסלם: )

אחמד טיבי: שניכם החוצה.

אחמד טיבי: (חבר הכנסת צבי האוזר יוצא מאולם המליאה.

אחמד טיבי: )

שירלי פינטו קדוש: אין רגש אנושי של הבנה לכך שעכשיו ילדתי, ושאני צריכה לנוח ולהיות עם ביתי הקטנה.

שירלי פינטו קדוש: מסר של קריסת הדברים המובנים מאליהם לתוך עצמם.

אורלי לוי אבקסיס: תגידי לחברים שלך שהביאו אותך.

שירלי פינטו קדוש: מעל הבמה הזו, איני יכולה שלא לתהות איך מדינת ישראל, מדינת הסטארט-אפ, הקדמה וההייטק, לא הגיעה עדיין לפתרון מותאם לשנת 2021.

קריאה: - - -

שירלי פינטו קדוש: הצבעה מרחוק?

שירלי פינטו קדוש: פעוטון בכנסת?

שירלי פינטו קדוש: אין כאן משהו שיכול להצדיק להביא אישה שילדה לפני שישה ימים.

שירלי פינטו קדוש: נצרכים כאן שינויים מיידים ברמה המבנית, ויש לעשות זאת בבהילות ובהקדם האפשרי.

חיים ביטון: - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת אבוטבול.

חיים ביטון: ביטון.

אחמד טיבי: ביטון, סליחה.

שירלי פינטו קדוש: האופוזיציה בחרה להראות לנו מהו הסימפטום החמור, אך המחלה, לצערי, טבועה ברמה הרבה יותר עמוקה, ובה יש לטפל ללא דיחוי, וכדאי להתחיל מכאן, מהכנסת.

שירלי פינטו קדוש: תודה רבה.

שירלי פינטו קדוש: )

שלמה קרעי: אולי תבקשי מהווירוס שיתקזז איתך או שהנורבגי יחזור לכנסת.

שלמה קרעי: שהווירוס יתקזז איתך.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: רבותיי.

אחמד טיבי: חברת הכנסת רוזין, חברת הכנסת רוזין, אני קורא אותך לסדר בפעם ראשונה.

מיכל רוזין: - - -

אחמד טיבי: פעם שנייה.

אחמד טיבי: נא לצאת החוצה, מיכל.

אחמד טיבי: נא לצאת החוצה.

מיכל רוזין: - - - שלוש פעמים.

אחמד טיבי: שתיים, שתיים, ואני מבקש ממך לצאת החוצה.

אחמד טיבי: שתיים, להירגע.

אחמד טיבי: אבל אם את לא רוצה, את יכולה להישאר.

אחמד טיבי: אבל אני מבקש ממך לצאת להירגע - - - כלפי ינון אזולאי.

אחמד טיבי: (חברת הכנסת מיכל רוזין יוצאת מאולם המליאה.

אחמד טיבי: )

קריאות: - - -

שלמה קרעי: - - - יהודה גליק מהשבעה שלו.

מיכל מרים וולדיגר: - - -

אחמד טיבי: אני רק רוצה להעיר שהרשימה המשותפת וחבר הכנסת סמי אבו שחאדה, ביום רביעי, קיזזו את חברת הכנסת שירלי פינטו למרות שלא היה צריך מבחינת המספר.

אחמד טיבי: היום נוצר מצב חדש, שאחד מחברי הקואליציה, באופן מפתיע, כועס, ולכן הקואליציה נאלצה להביא את חברת הכנסת פינטו.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: רמאים, אתם נוכלים.

אחמד טיבי: קארה, קארה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת קארה לא נמצא פה.

אחמד טיבי: אני מצר על הכעס של חבר הכנסת קארה, אני מצר עוד יותר על הצורך להביא אישה אחרי לידה.

אחמד טיבי: שישה ימים אחרי לידה.

שלמה קרעי: איזה מזל שטיבי מגלה את הערווה שלכם.

אחמד טיבי: אנחנו מברכים אותך, מאחלים לך כל טוב, ואני מקווה שלא תיאלצי לבוא עוד פעם בתקופה הקרובה כדי להצביע.

קריאה: עד אז הממשלה תיפול.

שלמה קרעי: תגידי להם שקארה מסיעתה של פינטו.

שלמה קרעי: קארה ופינטו באותה סיעה.

אורלי לוי אבקסיס: מאותה סיעה.

שלמה קרעי: ודווקא קארה שיכול להצביע פעמיים, לא נמצא.

קריאה: יושב-ראש המפלגה הוא ראש הממשלה.

אחמד טיבי: היושב-ראש הקודם, בגלל משילות והמשך שלטוניות, היושב-ראש הקודם, חבר הכנסת גינזבורג, הודיע לי שהוא אישר לחברת הכנסת השכל הודעה אישית.

אחמד טיבי: אני לא הייתי פה אבל אני מכבד את ההחלטה שלו.

אחמד טיבי: עד חמש דקות.

שרן השכל: תודה רבה.

שרן השכל: אני רוצה להגיב לדברים שנאמרו לפני כן על ידי חבר הכנסת - - -

קריאה: לא שומעים.

שרן השכל: אם אפשר להגביר, בבקשה?

שרן השכל: אומרים שלא שומעים.

אחמד טיבי: שומעים, שומעים.

אחמד טיבי: אפשר את המיקרופון?

שרן השכל: אפשר להגביר את המיקרופון?

שרן השכל: שומעים?

אחמד טיבי: שומעים אותך, שרן.

שרן השכל: אני רוצה להגיב לדברים שנאמרו לפני כן על ידי חבר הכנסת ינון אזולאי.

שרן השכל: אני אומרת ככה: נפרצים בכנסת הזו גבולות שלא נפרצו לפני כן.

שרן השכל: כאשר האופוזיציה מבטלת קיזוז לשר ביטחון שנמצא בשליחות ביטחונית, אתם יודעים מה?

שרן השכל: סכנו את ביטחון מדינת ישראל – מילא.

שרן השכל: יש טריקים שעושים.

שלמה קרעי: אוי, אוי, אוי.

שלמה קרעי: אתם עושים רק נזק לביטחון מדינת ישראל.

שרן השכל: כאשר האופוזיציה לאורך השנים התעללה אחת בשנייה ומביאה חברי כנסת אחרי ניתוחים, על אלונקות, על כיסאות גלגלים, אחרי הרדמה, עם אינפוזיה – מה שלא יהיה, קורה, קורה, מתעלמים אחד מהשני.

שרן השכל: הייתם יכולים ככה להתעלות.

שרן השכל: אבל זה בסדר.

שרן השכל: מתעללים אחד בשני.

שרן השכל: אבל עדיין לא קרה שלא קיזזו אישה לאחר לידה.

שרן השכל: תקשיבו.

שלמה קרעי: - - -

שרן השכל: תקשיבו, תקשיבו לי ותקשיבו לי טוב.

שרן השכל: כאשר אני הייתי לקראת לידה ואני כבר בקושי יכולתי לסחוב את ימים האלה - -

חיים ביטון: איפה אביר קארה?

חיים ביטון: איפה אביר קארה?

שרן השכל: - - נאמר לי כאן מטעם הליכוד, על ידי מרכז הקואליציה ועל ידי מרכזת הקואליציה: שרן, אנחנו לא יכולים לקזז - -

חיים ביטון: איפה אביר קארה?

חיים ביטון: איפה אביר קארה?

שרן השכל: - - את לא יכולה להיעלם מהמליאה, תעשי טובה.

אחמד טיבי: ביטון.

מיכאל מלכיאלי: - - - מפלגה שלו.

שרן השכל: לי אתם אמרתם: לכי דברי עם לפיד.

שרן השכל: אם לפיד יאפשר לך ויקזז אותך, אז את יכולה לא להגיע גם לאחר הלידה.

שרן השכל: לכי דברי איתו.

שרן השכל: הוא רגיש.

שרן השכל: הוא יבין.

שרן השכל: ואתם יודעים מה?

שרן השכל: אני הלכתי ליאיר לפיד, מהקואליציה, והוא היה יושב-ראש האופוזיציה, וישבתי איתו לשיחה.

שרן השכל: אתם יודעים מה הוא אמר לי?

שרן השכל: שרן - - -

שלמה קרעי: גם את ציפי חוטובלי שבועיים לא קיזזו.

אחמד טיבי: קרעי, אתה בשתי קריאות.

שלמה קרעי: שבועיים לא קיזזו.

אחמד טיבי: קרעי, אתה בשתי קריאות.

שרן השכל: שרן, מתי שתצטרכי קיזוז, אנחנו נקזז אותך.

שרן השכל: זה מה שהוא אמר.

בועז טופורובסקי: - - -

שרן השכל: כשציפי חוטובלי - - -

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר בפעם ראשונה.

אחמד טיבי: אם תמשיך, אתה תצא החוצה.

אחמד טיבי: אל תעיר לי הערות כאלה.

שרן השכל: כשהיה חרם של האופוזיציה - - -

אחמד טיבי: תגידו תודה למי שקיזז אותה.

בועז טופורובסקי: אתה שקרן.

אחמד טיבי: כפוי טובה שכמוך.

בועז טופורובסקי: אתה שקרן.

אחמד טיבי: אתה כפוי טובה.

בועז טופורובסקי: - - -

אחמד טיבי: אתה כפוי טובה.

שרן השכל: אני דורשת להוסיף עוד דקה.

בועז טופורובסקי: אתה שקרן.

אחמד טיבי: אתה כפוי טובה.

אחמד טיבי: קורא אותך בפעם שנייה לסדר.

אחמד טיבי: שב, שב.

אחמד טיבי: תירגע.

אחמד טיבי: תשב.

בועז טופורובסקי: שומע, אתה שקרן.

אחמד טיבי: צא החוצה.

בועז טופורובסקי: אני אצא.

אחמד טיבי: פעם שלישית – צא החוצה.

אחמד טיבי: ברא.

אחמד טיבי: צא החוצה.

בועז טופורובסקי: אני אצא.

בועז טופורובסקי: אתה שקרן.

אחמד טיבי: אל תפנה אליי ככה אף פעם.

אחמד טיבי: תגיד תודה שהרשימה המשותפת קיזזה אותה ביום רביעי.

אחמד טיבי: אתם ביקשתם.

בועז טופורובסקי: אתה שקרן.

בועז טופורובסקי: (חבר הכנסת בועז טופורובסקי יוצא מאולם המליאה.

בועז טופורובסקי: )

שרן השכל: אני מבקשת להוסיף לי עוד דקה, אחרי הבלגן הזה.

אחמד טיבי: אני אוסיף לך.

שרן השכל: אני רוצה להגיד עוד דבר: כשהאופוזיציה עשתה חרם על ציפי חוטובלי, כשהיא הייתה אמורה ללדת, קמה תמר זנדברג ואמרה: אתם יודעים מה?

שרן השכל: אני מקזזת אותה.

שלמה קרעי: שבועיים היא לא קיזזה אותה.

שרן השכל: והיא לא הגיעה.

שלמה קרעי: שקר.

שלמה קרעי: שבועיים היא לא קיזזה אותה.

שרן השכל: היא לא הגיעה.

שרן השכל: היא לא הגיעה להצבעות.

שרן השכל: ואתם יודעים מה ועוד?

שרן השכל: ציפי חוטובלי הגיעה להצבעה למרות הקיזוז כשתמר זנדברג לא הייתה.

שרן השכל: אתם זוכרים את זה?

שרן השכל: סליחה, קרעי.

שרן השכל: אתה לא היית.

שרן השכל: ביטן, אתה זוכר את זה, נכון?

שלמה קרעי: - - -

אחמד טיבי: קרעי, אתה בשתי קריאות.

שרן השכל: בואו.

שרן השכל: היא הצביעה.

שרן השכל: היא ישבה לידי והצביעה.

שרן השכל: די כבר.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אחמד טיבי: אורלי, אני מבקש ממך.

אחמד טיבי: את מפריעה יותר מדי.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: לא נתתי לה.

שרן השכל: ביטן.

אחמד טיבי: ביטן.

שרן השכל: העיקרון פה, העיקרון כאן - - -

אחמד טיבי: שרן, אני מבקש שתדברי.

אחמד טיבי: אל תנהלי איתם ויכוח.

שרן השכל: העיקרון כאן הוא שכאשר אנחנו היינו קואליציה, קיזזנו נשים אחרי לידה.

שרן השכל: פה אתה חוצים קו גבול שהוא בלתי נסבל.

אורלי לוי אבקסיס: נורבגית.

שלמה קרעי: אבל היא נורבגית, שרן.

שלמה קרעי: היא נורבגית.

שלמה קרעי: היא יכולה - - -

אחמד טיבי: קרעי.

אחמד טיבי: אני מבקש להוציא את חבר הכנסת קרעי.

אחמד טיבי: קריאה שלישית.

שרן השכל: את אורלי לוי, את אורלי לוי איך הלב שלך כאיזה מאבן - -

אחמד טיבי: קריאה שלישית, חבר הכנסת קרעי.

שרן השכל: - - שאת מסוגלת להביא אישה שמונה ימים אחרי לידה.

אחמד טיבי: אני מבקש להוציא את חבר הכנסת קרעי, קריאה שלישית.

אחמד טיבי: (חבר הכנסת שלמה קרעי יוצא מאולם המליאה.

אחמד טיבי: )

אורלי לוי אבקסיס: - - -

שרן השכל: איך את - - - תקומי ותגידי: אני מקזזת אותך?

אחמד טיבי: חברת הכנסת אורלי, אני קורא אותך לסדר קריאה בפעם ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: היא פונה אליי, באמת.

שרן השכל: אני מקזזת אותך.

שרן השכל: איפה עאידה תומא סלימאן, יושבת-ראש הוועדה לזכויות הנשים?

שרן השכל: איך היא מסוגלת להביא לפה אישה שמונה ימים אחרי לידה?

אחמד טיבי: לא היא הביאה אותה.

אחמד טיבי: לא היא הביאה אותה.

שרן השכל: אורית סטרוק, איך את מסוגלת לא לקזז אישה אחרי לידה?

שרן השכל: אין טיפת חמלה, טיפת אנושיות?

שרן השכל: כן, במחלות, גם בתי חולים, ניתוחים, הרדמות, תמיד התעללו פה אחד בשני.

אחמד טיבי: הם משתוללים.

שרן השכל: אבל פה חציתם קו גבול.

שרן השכל: טיפת אנושיות.

חיים ביטון: אתם, אתם.

אחמד טיבי: היא יצאה, עשתה פרובוקציות.

אחמד טיבי: היא יצאה כדי לעשות פרובוקציות.

שרן השכל: גם את זה זרקתם לפח.

שרן השכל: פשוט ירקתם על זה.

שרן השכל: זו פשוט בושה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אחמד טיבי: אורלי.

שרן השכל: ועדיף שתשבו בשקט ופשוט לא תגיבו לזה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

שרן השכל: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יעקב מרגי: מה עם הסוהרות?

יעקב מרגי: הסוהרות זה לא קו אדום?

יעקב מרגי: הסוהרות זה לא קו אדום?

אחמד טיבי: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה - - -

אחמד טיבי: כל מי שיצא או הוצא יכול לחזור, חוץ מהאחרון.

אחמד טיבי: אתה רוצה להיכנס?

אחמד טיבי: כנס.

דוד אמסלם: היושב-ראש, היושב-ראש, היושב-ראש.

אחמד טיבי: כנס, כנס.

אחמד טיבי: כל מי שהוצאו, יכולים לחזור.

דוד אמסלם: היושב-ראש, אני רק רוצה להסביר לך, היא באה - - - והיא בעצמה תקפה את האופוזיציה, עם ההצגה שהיא עשתה.

דוד אמסלם: יעקב, יעקב, היא עשתה את ההצגה עם האינפוזיה פה.

אחמד טיבי: היא דיברה על אורית סטרוק?

אחמד טיבי: כל מי שיצא, יכול לחזור.

אחמד טיבי: כל מי שיצא, גם קרעי.

דוד אמסלם: דוד אזולאי, הבאנו אותו, ובסוף הוא התפטר.

דוד אמסלם: אולי פעם אחת - - -

אחמד טיבי: מרגי, מה ביקשת, סגן היושב-ראש?

אחמד טיבי: תודה רבה.

קריאה: - - -

אחמד טיבי: אני לא מאשר שום הודעה אישית נוספת.

אחמד טיבי: קיבלתי כמה הודעות, לא מאשר.

אחמד טיבי: כי הן לא מוצדקות – לא כי אני לא רוצה לאשר.

קריאה: בהודעה אישית - - -

אחמד טיבי: הבקשה שלך לא - - -

דוד אמסלם: לא הבנתי למה הם לא משכו את החוק שלהם.

דוד אמסלם: בשבוע הבא הפגנה.

אחמד טיבי: הבקשה שלך לא מוצדקת.

אחמד טיבי: אני מתנצל.

דוד אמסלם: תראה, כמה אתם אנשים שפלים.

דוד אמסלם: גם מביאים אותם, גם משקרים פה, גם היא עולה עצמה משקרת.

דוד אמסלם: גם היא לא מתביישת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אמסלם, אני החזרתי אותך לפנים משורת הדין.

אחמד טיבי: זה לא נעים שאתה אומר על אנשים: אנשים שפלים.

אחמד טיבי: לא נעים.

דוד אמסלם: כי הם שפלים מאוד.

אחמד טיבי: לא לעניין.

דוד אמסלם: למה לא לעניין?

אחמד טיבי: לא לעניין.

דוד אמסלם: הם מאשימים אותנו.

דוד אמסלם: אתה לא מבין מה קרה פה?

דוד אמסלם: לא לעניין, אתה אומר לי?

דוד אמסלם: השקרנים הכי הגדולים.

דוד אמסלם: הרצחת וגם ירשת.

דוד אמסלם: גם הביאו אותה וגם מאשימים אותנו.

אחמד טיבי: אני אמרתי, הודעתי.

אחמד טיבי: אני מתנצל.

דוד אמסלם: אני מציע, תלכו הביתה.

דוד אמסלם: אנחנו - - -

דוד אמסלם: [הצעת חוק פ/1601/24; נספחות.

דוד אמסלם: ]

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: עכשיו אנחנו עוברים לנושא הבא, רבותיי.

אחמד טיבי: הצעת חוק הקמת מערכת סולרית, של חברת הכנסת אבקסיס.

אחמד טיבי: תפדלי.

אחמד טיבי: עשר דקות יש לך.

משה גפני: מרגי - - -

קריאה: הוא פה, הוא פה, הוא פה.

משה גפני: למה הוא לא פה?

אחמד טיבי: הוא בבניין.

משה גפני: אבל למה הוא לא פה?

אחמד טיבי: תשאל.

אחמד טיבי: יש לך חברים בקואליציה, תשאל.

אורלי לוי אבקסיס: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני ביקשתי הודעה אישית על מה שמגיע לי לפי התקנון כאשר חברת הכנסת שרן השכל, בשיא חוצפתה, נבזיותה, פנתה אליי כאילו אני הבאתי את שירלי פינטו אחרי לידה.

אורלי לוי אבקסיס: לא רק שיש פה הנדסת תודעה.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה אנשים שעושים מעשה זמרי ומבקשים גמול כפינחס.

אורלי לוי אבקסיס: הם הביאו יולדת שישה ימים לאחר הלידה, עם התינוקת שלה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לכם למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי יש להם פה כמה מורדים בקואליציה, שעושים עליהם שרירים כאילו הם נמצאים באיזו בסטה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יודעים מה?

אורלי לוי אבקסיס: אני עושה רע עם הבסטות בשוק.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם מתנהגים בצורה נבזית.

אורלי לוי אבקסיס: למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי הקהל בבית לא יודע.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני אספר לכם.

אורלי לוי אבקסיס: היולדת שירלי פינטו – שאני מאחלת לך בריאות שלמה, אושר, שמחה, נחת מהילדה – היא נורבגית.

אורלי לוי אבקסיס: אתם הכנסתם נורבגים בטענה שזה יפנה את השרים לעבודה.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו הנורבגית לא יכולה לעבוד.

אורלי לוי אבקסיס: דבר פשוט שאתם יכולים לעשות הוא לפנות לאילת שקד באחוות האחיות, עם אחוות נשים, שתחזור מהנורבגי שלה ותחליף את החברה שלה שירלי פינטו, חברה שלה מהמפלגה שנמצאת בסיטואציה הלא-נעימה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו אילת שקד, מספר 2 ברשימה שלה, לא מוכנה לבוא לפה לכנסת, כי זה נמוך בשבילה.

אורלי לוי אבקסיס: היא רוצה להיות נורבגית ולהסתובב, לא יודעת אם זה בעולם או במקומות שבהם יש צלמים, כדי להגיד: הינה, עשיתי.

אורלי לוי אבקסיס: אז אם יש פה עניין של סולידריות נשית, תתכבד נא, בבקשה, אילת שקד ותחזור לכנסת לתקופת חופשת הלידה של חברתה, שהחבר שלה מהמפלגה, אביר קארה – שהוא בעצמו, אם אינני טועה – גם נורבגי, מאלץ אותם להביא בכוח חברה שלהם מחופשת לידה.

אחמד טיבי: עכשיו מתברר שיש עוד סורר אחד בקואליציה.

אחמד טיבי: בבקשה, עכשיו תביאו עוד מישהו.

אורלי לוי אבקסיס: ומסתבר שיש פה עניין, שאני אומרת לך מכל הלב, אני יושבת ואני כועסת, כי אתם לא רק מהנדסים תודעה, אתם עושים מעשה נבלה, בזה שאתם לא סולידריים כלפי החברה שלכם; בזה שגם אם לאילת שקד לא מתאים להגיע לכנסת, יתכבד מתן כהנא ויוותר על הנורבגי ויחזור לשרת את הכנסת כאחד העם - -

בועז טופורובסקי: - - - על כיסא - - -

אחמד טיבי: אגב, מותר.

אחמד טיבי: זה מותר, בועז.

אורלי לוי אבקסיס: - - כאחד מחברי הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה לומר לכם, אני מזועזעת מהמשחק הפוליטי, מהמניפולציה הרגשית שאתם עושים לציבור בבית.

אורלי לוי אבקסיס: שכחתם שהבאתם את יהודה גליק, שהיה בשבעה על אשתו, כשאשתו נפטרה והשאירה אחריה ילדים קטנים יתומים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם הבאתם אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אתם גרמתם לו לבוא לפה.

אורלי לוי אבקסיס: מה קרה?

אורלי לוי אבקסיס: מה קרה?

אורלי לוי אבקסיס: הקואליציה שהייתה אז שינתה את סדר-היום, כדי לאפשר לו לשבת עם הילדים שלו.

דוד אמסלם: הם לא רצו לקזז אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא רציתם לקזז.

אורלי לוי אבקסיס: רציתם להביא אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל בזה זה לא נגמר.

אורלי לוי אבקסיס: אני רק רוצה להגיד דבר אחד.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני עושה טעויות או מישהו מאיתנו עושה טעויות, אין לי בעיה לשלם עליהן.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מישהו אחר עושה טעות ומצביע עלינו כעל הפושעים, אני רוצה להגיד לכם: טלו קורה מבין עיניכם.

אורלי לוי אבקסיס: תפסיקו.

אורלי לוי אבקסיס: אתם צבועים.

אורלי לוי אבקסיס: אתם עושים פה מצעד צביעות יום אחרי יום, שעה אחרי השעה.

אורלי לוי אבקסיס: הציבור בבית רואה את זה.

אורלי לוי אבקסיס: הציבור בבית מקיא על ההתנהגות הזו.

אורלי לוי אבקסיס: הציבור בבית רואה איך אתם עובדים עליו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל זה בנוסף לחברת כנסת קודמת שמנסה לעשות יום אחרי יום סיבוב עלינו, חברות האופוזיציה, שמגיעות להציל את הקואליציה בכל הצבעת חוק על נפגעי ונפגעות תקיפה מינית, כאשר הן בעצמן מפילות חוקים שלנו שבאים להיטיב עם נפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

אורלי לוי אבקסיס: ותסלחו לי שאני נסערת.

אורלי לוי אבקסיס: אני ילדתי בפגרת בחירות, ואני הגעתי לפה, והייתי מביאה את הילד, והייתי שואבת.

אורלי לוי אבקסיס: ואם הייתי צריכה להביא עוד כוח עזר – הבאתי.

אורלי לוי אבקסיס: והייתי מגיעה לפה, ומתייצבת בחופשת לידה, ומצביעה.

אורלי לוי אבקסיס: את בני הקטן, דוד זיו, ילדתי תוך כדי שירות פה, והגעתי להצבעות.

אורלי לוי אבקסיס: המניפולציה הזאת להציג אותנו, חברות האופוזיציה, כלא רגישות – תתחילו עם חברות הקואליציה; תתחילו עם חברת מפלגת ימינה שיצאה בנורבגי כדי ששירלי פינטו תיכנס.

אורלי לוי אבקסיס: אז בבקשה, תחזרי את, או מתן כהנא, או מישהו אחר מהרשימה הקטנה שלכם, אבל מרובת התפקידים, כדי לאפשר לחברה שלכם לנוח בבית.

קריאה: שיבוא אביר קארה.

קריאה: לא צריך יותר מזה.

יום טוב חי כלפון: - - - לא צריך להגזים.

שלמה קרעי: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת מכם, אתם מתנהגים פה בחזקת "הרצחת וגם ירשת".

אורלי לוי אבקסיס: אתם כמו אותו אחד שרוצח את ההורים שלו ומבקש מבית המשפט רחמים – אני יתום.

אורלי לוי אבקסיס: אתם יוצרים את הסיטואציה, ואתם מבקשים להרוויח נקודות זכות על הסיטואציה המבעיתה שאתם עשיתם לחברה שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישו לכם.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו בקשר לחוק.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: היא גם עלתה - - -

אחמד טיבי: עכשיו לחוק.

אחמד טיבי: עכשיו לחוק, דודי.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו לחוק.

דוד אמסלם: בחוצפתו, היא עולה להטיף לנו.

דוד אמסלם: את לא מתביישת?

דוד אמסלם: תטיפי לחברים שלך.

אחמד טיבי: עכשיו לחוק.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך מה, יותר מזה, היא משחקת איתנו את המשחק הזה כדי לקבל נקודות זכות בתוך המפלגה שלה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא יפה.

אורלי לוי אבקסיס: היא יודעת שאם אביר ואחרים לא היו עושים שרירים על הקואליציה, היא הייתה יכולה לשבת בבית עם הילדה שלה.

אורלי לוי אבקסיס: אז שהחברים בממשלה, שפינו את מקומם בכנסת לנורבגים, יואילו בטובם לחזור לשלושה חודשים לכנסת עד תום חופשת הלידה של החברה שלהם.

יום טוב חי כלפון: - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת כלפון.

אורלי לוי אבקסיס: ואני חוזרת: אם באחוות נשים עסקינן, שאילת שקד תחזור לכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מוכנה לקחת על עצמי עוול של מישהו אחר.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו הצעת החוק, גבירותיי ורבותיי, להקמת מערכת סולארית בבית משותף, שהוקם במסגרת עסקת פינוי-בינוי, נועדה לעודד שיתוף פעולה של דיירי מבנה המגורים הזקוקים לשיפוץ ולהתחדשות במסגרת תוכניות של התחדשות עירונית או פינוי ובינוי, ולהסיר מהם את החשש מההתייקרויות של העלויות הכרוכות בתחזוקת הבניין ותשלומי המיסים.

אורלי לוי אבקסיס: כשעושים פינוי-בינוי מקימים בדרך כלל מבנה הרבה יותר גדול, ומוסיפים מעליות, מוסיפים כל מיני דברים נוספים שבעצם מייקרים את ההחזקה של אותם מבנים.

אורלי לוי אבקסיס: במקרים רבים, תוכנית להתחדשות עירונית או פינוי-בינוי מתקיימת דווקא בשכונות מצוקה, דווקא במבנים ישנים, דווקא במבנים שמאכלסים אוכלוסייה קשת יום; בחלק מהמקרים זה אפילו דיירים של הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: ומה אומרים להם?

אורלי לוי אבקסיס: אם עד עכשיו שילמתם מס ועד בסכום איקס, יעלה הרבה יותר להחזיק את הבניין לאחר הבנייה מחדש.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן, הם נאלצים לחיות בחשש אמיתי שאולי המבנה יהיה יפה, אבל הם לא יוכלו להרשות לעצמם לגור בו בגלל העלויות הכרוכות בכך.

אורלי לוי אבקסיס: אז הצעת החוק מציעה לקבוע כי בכל עסקת פינוי-בינוי המתבצעת באזור שהוכרז כמתחם שכזה ושנועד להתחדשות עירונית יחויב היזם או הקבלן להתקין מערכת סולארית אשר תשמש לייצור חשמל ומכירתו לבעל רישיון ספק שירות חיוני לפי חוק החשמל.

אורלי לוי אבקסיס: המערכת תהיה רכוש משותף ותשמש למימון ההוצאות הדרושות להחזקה וניהול של בניין המגורים ולהבטחת השירותים המחויבים על פי דין.

אורלי לוי אבקסיס: החוק הזה נוצר בעקבות פניות לא מעטות שהגיעו אליי, והוא נכתב עוד בכנסת העשרים.

אורלי לוי אבקסיס: ניסיתי לקדם אותו מול משרד השיכון וגם מול משרד האנרגיה.

אורלי לוי אבקסיס: אני יכולה לומר לכם שבחלק מהפרויקטים של משרד השיכון, שבראשות גלנט וג'קי לוי – גילוי נאות, הוא אחי, היה הסגן שלו – הם ביצעו את זה בחלק מהתוכניות של שיקום שכונות פיזי, ואפשר לומר שזו הצלחה.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה רק לומר לכם שהאפשרות להפיק מהבנייה החדשה אנרגיה חלופית ומתחדשת מיטיבה גם עם הסביבה.

אורלי לוי אבקסיס: ויש פה הזדמנות לחברי השמאל, שכל הזמן מדברים חברתית וגם נושאים את הדגל של הירוק – יש פה הצעת חוק שלא עולה כסף למדינה.

אורלי לוי אבקסיס: היא הצעת חוק מצוינת.

אורלי לוי אבקסיס: אני ישבתי וכתבתי אותה, ואני אומרת לך - - -

יוראי להב-הרצנו: זה מתואם עם מינהל התכנון?

אורלי לוי אבקסיס: אני אומרת לך, את כל התיאומים ואת כל ההכנה של החוק הזה עשיתי, כמובן, בשיחות עם כל הגורמים המקצועיים, כדי להבין איך אנחנו בעצם יוצרים מהשמש שלנו, שיש לנו אותה בחינם, והגגות, שיש שם מקום נהדר לקלוט את האנרגיה הזאת ולהפוך אותה לחשמל – זה ישמש את חדרי המדרגות.

אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה להגיד לך שבבניינים מסוימים, זה יחסוך גם את העלות של הגינון, את התחזוקה, ואפילו את השומר בלובי, כי הייצור הוא הרבה יותר ממה שצריך לחדר המדרגות, ולכן משלמים להם כסף על החשמל.

אורלי לוי אבקסיס: אז תראו, אתם יכולים לעשות טיסות של עשרות חברי כנסת, נורבגים או לא נורבגים, שרים או לא שרים, לגלזגו, ולנופף – אנחנו רוצים להיות ירוקים, וראש הממשלה אומר:

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נצמצם את כל האנרגיה המזהמת ונעבור לאנרגיה ירוקה.

אורלי לוי אבקסיס: הינה האפשרות.

אורלי לוי אבקסיס: זה גם חברתי, זה גם כלכלי וזה גם ירוק.

אורלי לוי אבקסיס: מבחן התוצאה עליהם.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא עולה כסף למדינה, זה חוסך לדיירים וזה עוזר לאוכלוסייה המוחלשת ביותר במדינה, שנמצאת בשכונות המצוקה, שסוף סוף יש להן הזדמנות להגיע להתחדשות עירונית, לבניין יפה יותר, לחיים טובים יותר בעבור הילדים שלהם.

אחמד טיבי: נא לסיים.

אורלי לוי אבקסיס: תתעלו מעל הפוליטיקה ותצביעו למשהו שהוא טוב.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: עונה בשם הממשלה השר זאב אלקין.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: קרעי, אמסלם וכלפון, תורידו פרופילים.

אחמד טיבי: בבקשה, אני מבקש.

אחמד טיבי: תנו לשר אלקין להתחיל.

אחמד טיבי: תפדל.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: אני תכף אתייחס לחוק הזה - - -

אחמד טיבי: עשר דקות.

זאב אלקין: אני תכף אתייחס לגופו של החוק, אבל היות שחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס הקדישה חצי מהזמן לסוגיה החמה של הקיזוז - - -

אחמד טיבי: אתה רוצה שאני ארגיע אותם?

אחמד טיבי: רבותיי – חבר הכנסת אקוניס, נא לשבת.

אחמד טיבי: נא לשבת, בבקשה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת רגב, נא לשבת.

אחמד טיבי: ביטון, אוחנה, נא לשבת.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בועז, נא לשבת, תושיב את הנשים שלך בבקשה.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת אלקין.

זאב אלקין: היות שחברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס בחרה להקדיש 50% מזמנה מעל הדוכן הזה לא לחוק המוזכר, אלא לסוגיית הקיזוז והסוגיה הנורבגית, אני לא יכול שלא - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש לי עוד שלוש דקות.

זאב אלקין: אני לא יכול שלא להתייחס בקצרה גם לסוגיה הזאת.

זאב אלקין: ולי יש רק שאלה אחת, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס: מה יש לך נגד חבר הכנסת יום טוב כלפון?

זאב אלקין: כי אני חייב לחדש לך שלפי איך שהחוק בנוי, אם השרה אילת שקד תתפטר מהכנסת, מי שיצא מהכנסת זה לא שירלי פינטו, שמשום מה גם אותה את רוצה לפטר ממקום עבודתה במקום לתת לה לקיזוז, אלא מי שיצא מהכנסת קודם כול זה חבר הכנסת יום טוב כלפון.

זאב אלקין: כך בנוי החוק.

זאב אלקין: אני אחדש לך.

יואב קיש: אלקין, תעשו אותה סגנית שר.

יואב קיש: חסר סגן שר.

יואב קיש: יש רק בחינוך.

אחמד טיבי: חבר הכנסת קיש.

זאב אלקין: ולכן, הפתרון הזה – אם היית מעיינת קצת בחוק, היית מבינה שהוא לא עובד.

זאב אלקין: ולהעיף מהכנסת דווקא את יום טוב כלפון – חבר הכנסת כלפון, אם אינני טועה, חבר הכנסת נתניהו דווקא הקדיש לך המון המון זמן לפני אישור התקציב, וראה בזה חשיבות עליונה מבחינת סדר העדיפויות הלאומי, לשבת ולנהל איתך שיחה, וקיבלת ממנו המון מחמאות.

זאב אלקין: אז אני לא בטוח, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס - -

קריאות: - - -

אחמד טיבי: אתם מפריעים לשר.

זאב אלקין: - - שהתייעצת - - -

דוד אמסלם: - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת אמסלם, לפחות תתנהג אליי באופן הגון, כי החזרתי אותך ואתכם כמה דקות אחרי שהוצאתי אתכם ואותם.

אחמד טיבי: אז אני מכריז מחדש שכל מי שהוצאו והוכרזו אחרי כמה דקות, הם על תנאי עכשיו.

אחמד טיבי: הם על תנאי.

שלמה קרעי: אין דבר כזה.

קריאה: - - -

אחמד טיבי: אני קורא לך לצאת.

אחמד טיבי: תוציאו אותו עוד פעם.

אחמד טיבי: חצוף.

אחמד טיבי: בזוי.

אחמד טיבי: אתה חצוף ובזוי.

אחמד טיבי: אתה גם מבייש את המפלגה שלך.

דוד אמסלם: מה הוא אמר לך? (חבר הכנסת בועז טופורובסקי יוצא מאולם המליאה.

דוד אמסלם: )

אחמד טיבי: לך תלמד אותו דרך ארץ, חמום מוח שכמוהו.

קריאות: מה הוא אמר?

אחמד טיבי: אני הוצאתי יותר מהם מאשר מכם.

אחמד טיבי: לך, תגיד לו מה זה דרך ארץ.

אחמד טיבי: חצוף.

אחמד טיבי: בזוי.

אחמד טיבי: אף אחד לא יטיף לי מוסר איך אני מנהל את הישיבה.

אחמד טיבי: הוא חושב שהוא ביש עתיד.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: יש גבול.

קריאות: מה הוא אמר?

אחמד טיבי: העיר על דרך ניהול הישיבה בצורה לא מנומסת.

זאב אלקין: אתה תוסיף לי זמן, כמובן, אם מותר לי, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: אני בקושי התחלתי.

זאב אלקין: אני יכול להמשיך?

זאב אלקין: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני אוסיף שלוש דקות לשר אלקין.

קריאות: למה?

אחמד טיבי: כי הפרעתם לו שלוש דקות.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: הוא אמר לי שאני מבייש את ניהול הישיבה.

קריאה: הוא אמר - - -

קריאות: - - -

דוד אמסלם: כי הוא חשב שזה מיקי לוי.

דוד אמסלם: הוא צודק - - -

זאב אלקין: אני לא שומע את עצמי, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: תגן על - - -

אחמד טיבי: אבל אתם מפריעים לשר.

דוד אמסלם: יש אנשים בחוץ, מחפשים אותו שישלם להם את הכסף.

אחמד טיבי: יש פתגם בערבית שאומר: (אומר בערבית ומתרגם:) לא כל ציפור, אתה יכול לאכול את הבשר שלה.

אחמד טיבי: את זה אני אומר לבועז.

זאב אלקין: אז שוב, לסיכום הסוגיה הזאת - - -

דוד אמסלם: הוא חשב אתה מיקי לוי - - -

זאב אלקין: לסיכום הסוגיה הזאת, אני רק שוב אחזור ואדגיש שאם חברת הכנסת לוי אבקסיס, הייתה מעיינת בנוסח החוק, היא הייתה מגלה שאם השרה שקד הייתה נוהגת כהמלצה שלה, היה מתרחש אסון בכנסת, כי עם מי ידבר ראש האופוזיציה?

זאב אלקין: אם חבר הכנסת יום טוב כלפון יעזוב את הכנסת, אין לו עם מי לדבר.

זאב אלקין: ולכן, אני מניח שחברת הכנסת לוי אבקסיס לא רוצה להשאיר את בנימין נתניהו בלי בר-שיח, ותחזור בה מההצעה שהושמעה כאן מהדוכן הזה, כי הרי אם ראש ממשלה לא עושה פגישות עם ראש האופוזיציה, אז לפחות עם חבר הכנסת כלפון – זה ערוץ התקשורת היחיד בתוך הבית הזה.

דוד אמסלם: - - - בחוץ מחכים לך אנשים שאתה חייב להם כסף - - -

זאב אלקין: עכשיו, לגופה של הצעת החוק, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס - -

קריאות: - - -

אחמד טיבי: סילמן.

זאב אלקין: - - כל שלושת המשרדים המקצועיים הביעו התנגדות להצעת החוק שלך, גם משרד השיכון, גם משרד הפנים וגם משרד האוצר, מכמה נימוקים.

זאב אלקין: הפעלת הצעת החוק בצורה גורפת כזאת, רק תקשה על קידום פרויקטים להתחדשות עירונית.

זאב אלקין: פרויקטים רבים לא יוכלו לקום, כי מדובר על מטלה נוספת על יזם במקומות שגם ככה ההתחדשות העירונית היא על בלימה מבחינת הכדאיות הכלכלית שלה.

זאב אלקין: בהרבה מאוד פרויקטים של התחדשות עירונית, מבחינה מקצועית – כי עמדת אנשי מקצוע כשל שלושת המשרדים – לא ניתן לקיים את הוראת החוק, ולכן הם פשוט ייעצרו.

זאב אלקין: קיימים כמה מסלולים אלטרנטיביים שמאפשרים להגיע לתוצאה הזאת במסגרת הסכמות בין היזם לדיירים, אם ירצו בכך.

זאב אלקין: אבל ניסיון להשית את זה בדרך החקיקה כחובה בסופו של דבר לא רק שלא יגרום לקידום של פאנלים סולריים, אלא בסופו של דבר רק ישמש בלם וחסם לפרויקטים של התחדשות עירונית.

זאב אלקין: ולכן, לצערי, המטרה היא מטרה ראויה; הדרך שהצעת החוק הזאת מציעה היא דרך שגויה.

זאב אלקין: לכן הממשלה מבקשת מהכנסת להתנגד להצעת החוק.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דוד אמסלם: מה קורה עם - - - מה קורה?

דוד אמסלם: אנשים מחפשים אותך בחוץ.

אחמד טיבי: את רוצה לעלות?

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

אחמד טיבי: יעקב אשר, נא לשבת.

אחמד טיבי: אורי מקלב, חבר הכנסת, נא לשבת.

אחמד טיבי: חיים, נא לשבת.

אחמד טיבי: השר לפיד ושרן השכל, נא לשבת.

שלמה קרעי: - - - אלקין, שתי ציפורים במכה אחת.

אחמד טיבי: אפשר להושיב את אנשי הקואליציה?

אחמד טיבי: יש איזה שישה, שבעה כאן – להושיב אותם במקום, בבקשה.

אחמד טיבי: ארבל, נא לשבת.

אחמד טיבי: אני מבקש מבועז או להתנצל או לצאת.

אחמד טיבי: או להתנצל או לצאת.

קריאה: לצאת.

אחמד טיבי: לצאת.

אחמד טיבי: ברא.

אחמד טיבי: (חבר הכנסת בועז טופורובסקי יוצא מאולם המליאה.

אחמד טיבי: )

אחמד טיבי: עכשיו, שלוש דקות.

אחמד טיבי: בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, קודם כול – התייחסות לתשובה של שר השיכון, אלקין.

אורלי לוי אבקסיס: אם אפשר להגביה, זה יהיה נהדר.

אחמד טיבי: תגביהי מצד ימין.

אחמד טיבי: אה, את המיקרופון?

אורלי לוי אבקסיס: השר אלקין בא ואמר שאני, כנראה יש לי משהו כנגד חבר הכנסת כלפון.

אורלי לוי אבקסיס: אז קודם כול אין לי שום דבר נגדך, כלפון, אבל הטענה שלו הייתה שאם הח"כים שהתפטרו מהכנסת והפכו להיות שרים כדי לאפשר להמשך הרשימה להיכנס לכנסת, למרות שלא נבחרו על פי חוק – אז הלוליינות הזו, שאפשרה להם כנורבגים, כדי לאפשר את זה, אם אילת תחזור, אתה תיפלט החוצה, וזה יכול להיות אסון למדינה, כי אתה מתקשר עם ראש הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני מציעה לו לתת לך מינוי, כי ראיתי את רשימת הג'ובים של ימינה ותקווה חדשה ביחד – לא פרופורציונלית בכלל למעמדם ולתפקידם ולגודלם בתוך המערכת הפוליטית.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, זה שנורבגים ממונים כבר לסגני שרים, והם מסביב לשולחן – יצחק הלוי, אני אוהבת אותך, אז אני מקווה שתעשה את זה טוב.

אורלי לוי אבקסיס: חובת ההוכחה עליך, כי זו קטסטרופה שעושים את הדבר הזה.

אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה לומר לכם שגם אילת וגם כהנא יחזרו בבקשה לכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא מתחת לכבודם.

אורלי לוי אבקסיס: יושב פה ראש הממשלה נפתלי בנט.

אורלי לוי אבקסיס: אתה רואה את החברה שלכם נאלצת להגיע לפה בגלל שחבר שלכם אביר קארה לא רוצה להגיע להצבעות.

אורלי לוי אבקסיס: אז במקום שאתה תדאג לה לחופשת לידה, שתחזיר את השרים שפינית אותם ממחויבות לכנסת, כי הם לא יכולים לעבוד פה, יש פה חברת כנסת שלא יכולה לעבוד, אבל היא נורבגית.

אורלי לוי אבקסיס: אז תחזיר את אלה שנבחרו להיות חברי כנסת, תן לה חופשת לידה לשלושה חודשים, לא תהיה לכם בעיה עם ההצבעות, ואולי אתה גם תשוחרר קצת כדי לטפל בדברים אחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, ככה זה כשהממשלה בנויה על 61 חברי כנסת, כמו שעטנז, משמאל, ימין – קטסטרופה, חיבורים, כל אחד מוותר את האידיאולוגיה שלו וכל אחד דופק את החברים שלו כדי לקבל עוד משהו בתמורה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אם מישהו צריך להביא לפה את שירלי - - -

קריאה: - - -

בנימין נתניהו: אורלי, מה קרה עם ציפי חוטובלי?

בנימין נתניהו: אולי תגידי מה קרה.

בנימין נתניהו: זה לא היה נורבגי.

אורלי לוי אבקסיס: מה קרה עם ציפי חוטובלי אני זוכרת.

אורלי לוי אבקסיס: הביאו אותה לכאן אחרי לידה.

קריאה: זה לא היה נורבגי.

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה לא היה נורבגי, נכון.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, יש את האפשרות להחזיר את הנורבגים.

אורלי לוי אבקסיס: יהודה גליק היה בניחום אבלים על אשתו.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו הבולשיט הזה של התשובה של אלקין לגבי הגגות הסולריים.

אורלי לוי אבקסיס: תגידו לי, למה לקיבוצים הסכמתם להפוך קרקע חקלאית להכנסה של פאנלים סולריים לאנרגיה מתחדשת, אבל לאותם תושבים עניים אולי שתכניסו לפרויקט פינוי-בינוי לא תיתנו ליהנות מהגג המיותר הזה, מאנרגיה מתחדשת שאולי תיתן להם איזו הכנסה קטנה לתפקוד היום-יומי בהחזקת המבנה החדש?

אחמד טיבי: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם צבועים.

אורלי לוי אבקסיס: התשובות שלכם הן הזויות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: נא לסיים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: ואני רוצה לומר לך, אדוני ראש הממשלה - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת אורלי לוי, סיימת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אורלי לוי אבקסיס: אם אכפת לך מהחברה הנורבגית שלך פה בכנסת, תחזיר את השרים לכנסת ותן לה חופשת לידה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה, וההצבעה תהיה בהליך שמי.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי המזכירה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – בעד משה אבוטבול – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל ביטון – נגד דוד ביטן – בעד

אחמד טיבי: אני ביקשתי ממך לצאת.

אחמד טיבי: כשהיא תקרא לך – אני אעשה מה שעשה מיקי לוי, יושב-ראש הכנסת, לפני יומיים.

אחמד טיבי: צא החוצה.

אופיר כץ: אבל זה לא מכובד.

אופיר כץ: זה לא מכובד.

אחמד טיבי: צא החוצה.

אחמד טיבי: הוא צריך להתנצל.

אופיר כץ: זה לא מכובד.

אחמד טיבי: הוא צריך להתנצל.

אחמד טיבי: אני עושה מה שעשה יושב-ראש הכנסת לפני יומיים.

קריאה: כל הכבוד.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מאזן.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד

קריאה: - - -

אחמד טיבי: אני שוקל, אני שוקל.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) נפתלי בנט – נגד

קריאה: - - - בחוץ.

קריאה: למה לפה?

קריאה: לצאת בחוץ.

קריאה: למה ככה?

אחמד טיבי: לא ככה מדברים ליושב-ראש.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – בעד

איתן גינזבורג: נגד, נגד, נגד.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אני לא יכולה ככה.

ירדנה מלר-הורוביץ: איתן גינזבורג – נגד

אחמד טיבי: דקה, דקה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יואב גלנט – קריאות: - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: אני עוד לא עברתי למצביע הבא.

קריאה: - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: כי עברתי למצביע הבא.

ירדנה מלר-הורוביץ: התקנון מאוד ברור.

קריאה: אז למה - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) התקנון ברור.

ירדנה מלר-הורוביץ: הבא אחרי איתן גינזבורג זה יואב גלנט – עוד לא אמר הצבעתו.

ירדנה מלר-הורוביץ: יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח

אחמד טיבי: נא לקרוא לו.

ירדנה מלר-הורוביץ: משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה –

יואב קיש: נגד, נגד.

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: הצבעתו התקבלה.

אחמד טיבי: הצבעתו התקבלה, כי היא עברה לאיימן עודה.

אחמד טיבי: ההצבעה התקבלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: איימן עוד לא אמר את ההצבעה שלו.

קריאות: מה קורה כאן - - -

אחמד טיבי: אני מבקש חוות דעת של היועץ המשפטי.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: אני מבקש חוות דעת של היועץ המשפטי.

אלעזר שטרן: מאה אחוז, מאה אחוז.

אחמד טיבי: אני מבקש חוות דעת מהיועץ המשפטי, כי כשגינזבורג אמר משהו אחר, היא אפשרה לו להחליף - - -

יואב קיש: הוא אמר באותו רגע.

יואב קיש: הוא אמר באותו רגע.

יואב קיש: היא לא אמרה - - -

קריאות: - - -

אחמד טיבי: אני מבקש חוות דעת של היועץ המשפטי.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: יש יועץ משפטי והוא יקבע.

אחמד טיבי: אני מבקש מכם לשבת.

ירדנה מלר-הורוביץ: - - - אבל הוא לא אמר את הצבעתו.

ירדנה מלר-הורוביץ: התקנון מדבר על הצבעה - - -

אחמד טיבי: רק היועץ המשפטי יכריע.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: אני רוצה לשמוע חוות דעת משפטית.

אופיר כץ: אחמד, היושב-ראש - - -

קריאה: בסדר, אופיר, אופיר.

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: אני מבקש לפזר את האנשים כאן.

איימן עודה: אני עניתי: בעד.

איימן עודה: למה לא רשמו אותי?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) איימן עודה – בעד

אחמד טיבי: אנחנו ממשיכים בהצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) חוה אתי עטייה –

קריאה: אחמד, הייעוץ המשפטי - - -

אחמד טיבי: הוא אמר את הצבעתו.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, תושיב אותו.

דוד אמסלם: מיקי לוי, הכנסת לא של אבא שלך.

דוד אמסלם: שב במקום.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מנסור עבאס - - -

שרן השכל: יש להם - - -

אחמד טיבי: אני מבקש להתפזר.

אחמד טיבי: אני מבקש להתפזר.

אחמד טיבי: אני מבקש להתפזר.

קריאה: הם רוצים פעמיים.

קריאה: הגזימו.

קריאה: סתם עושה לנו בלגן.

דוד אמסלם: אתה חושב שאתה מדבר עם מיקי לוי?

אורלי לוי אבקסיס: אתם גונבים הצבעות.

קריאה: אחמד, זה היה באותו רגע.

קריאה: תצא גדול - - -

אחמד טיבי: אני לא רוצה לצאת גדול לפי המידות שלך.

אחמד טיבי: אתה רוצה שאני אעכב את הפרוטוקול?

אחמד טיבי: אמרתי שהם יכריעו.

אחמד טיבי: הם שמעו את איימן עודה עונה.

אחמד טיבי: אני מבקש להמשיך בהצבעה.

קריאות: - - -

קריאה: אדוני היושב-ראש - - -

אחמד טיבי: רבותיי, החלטה.

אחמד טיבי: אני מבקש לשבת.

אחמד טיבי: היועץ המשפטי הודיע שאי-אפשר לשנות את ההצבעה של חבר הכנסת מנסור עבאס.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: לא רוצה לשמוע.

אחמד טיבי: לא רוצה לשמוע.

אחמד טיבי: ממשיכים בהצבעה.

גבי לסקי: יש תקנון.

גבי לסקי: מה זה אפשר להסתכל בטלוויזיה?

גבי לסקי: יש תקנון.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: גבי, יש לך תקנון משלך?

אחמד טיבי: אמרתי שהיועץ המשפטי מכריע.

אחמד טיבי: הכריע.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: נא להמשיך.

אחמד טיבי: גיורא, גיורא.

אחמד טיבי: אני מבקש לפזר את ההפגנה פה.

קריאה: יאללה, חבר'ה, בואו.

אחמד טיבי: אה, אביגדור, אביגדור.

אחמד טיבי: התחלתי לשכוח שמות.

קריאות: - - -

עידית סילמן: רגע, שנייה.

עידית סילמן: הצעקות האלה, זה לא מכובד.

עידית סילמן: חכה רגע.

עידית סילמן: הם בודקים את זה – רגע, שנייה, שנייה.

עידית סילמן: הם בודקים את זה.

עידית סילמן: הם בודקים את זה במצלמה, כדי לראות אם באמת היא לא - - -

אחמד טיבי: המצלמה אחר כך.

אחמד טיבי: היושב-ראש.

אחמד טיבי: עכשיו, ירדנה, נא להמשיך.

עידית סילמן: - - - איך זה נראה.

קריאה: היושב-ראש, יאיר לפיד מבקש - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

אחמד טיבי: לקרוא שוב בשמות אלה שלא הצביעו, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יש מישהו שלא הצביע?

אחמד טיבי: תמה ההצבעה.

אחמד טיבי: אני קורא למאי ולקטי שטרית – אסור למחוא כפיים – אני קורא אתכן לסדר.

קטי קטרין שטרית: אנחנו מצטערות.

קטי קטרין שטרית: זה היה רפלקס.

אחמד טיבי: אני מבקש להתנצל.

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: הם התנצלו - - -

קטי קטרין שטרית: אחמד, אתה יודע מה מיוחד?

קטי קטרין שטרית: שאמרת משפט ואני מוחאת כפיים.

קטי קטרין שטרית: אתה מבין?

קטי קטרין שטרית: זה אחרית הימים.

אחמד טיבי: סה לה וי.

דוד אמסלם: היושב-ראש, מיקי לוי עצבני - - -

קריאות: - - -

קרן ברק: הוא מתחמם על הקווים.

קרן ברק: הוא מתחמם על הקווים.

קריאה: תן לו קרן.

דוד אמסלם: - - -

קרן ברק: הוא מתחמם על הקווים, מיקי לוי.

דוד אמסלם: בוא, בוא.

דוד אמסלם: תעלה, תעלה.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: ההנחיות שקיבלת.

דוד אמסלם: תעלה - - -

אחמד טיבי: ובכן, לתוצאות.

אחמד טיבי: הצעת החוק של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, נגד – 59, בעד – 60.

אורלי לוי אבקסיס: תודה, אחמד.

אחמד טיבי: ההצעה עברה - - -

אורלי לוי אבקסיס: ועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: לוועדת הפנים, אבל חברת הכנסת מלינובסקי - - -

מירב בן ארי: לוועדת החוקה.

אחמד טיבי: ועדת החוקה?

אחמד טיבי: אז זה עובר לוועדת הכנסת.

אחמד טיבי: זה עובר לוועדת הכנסת.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/2349/24; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא – הסדרת מקומות רחצה, קביעת מקומות לרחצה.

אחמד טיבי: פינדרוס, בבקשה.

קריאות: - - -

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, הבנתי.

מיקי לוי: נא לשבת.

מיקי לוי: כשהקודמים היו באים ומחליפים, הצעקות האלה לא היו קורות.

מיקי לוי: עכשיו, בבקשה, שב, בבקשה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שב, בבקשה, חבר הכנסת בוסו.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, שב, בבקשה.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: נא לשבת.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת פינדרוס.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, תודה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה, קודם כל, לברך את אורלי על שהצליחה להעביר את החוק שלה.

יצחק פינדרוס: אסון למדינת ישראל, אנשי הממשלה והקואליציה, אם חלילה ישתתפו דיירים ברווחים של חשמל סולארי.

יצחק פינדרוס: יכול לקרות אסון לאומי.

יצחק פינדרוס: אני שמח שראש הממשלה, שר הביטחון, שר החוץ וכל הממשלה התגייסה, ואני מצטער מאוד בשבילכם שזה לא צלח, ההתגייסות ההמונית.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה להתייחס ואני אתייחס לחוק, וזה בדיוק חלק מאותו חוק.

יצחק פינדרוס: זה הרציונל שמלווה את ההתנהלות כאן.

יצחק פינדרוס: לא נעים לעלות פה פעם אחר פעם ולדבר על שתי מילים שהן חוזרות – וזה נראה כמו מנטרה שחוזרת – אבל זאת האמת: צביעות ובושה.

יצחק פינדרוס: מתנהל מאבק בין הקואליציה לאופוזיציה על דבר אחד, על זכותה של האופוזיציה לקבל את חלקה בבית הזה בדיוק לפי המספר.

יצחק פינדרוס: על הדבר הזה שר פה, שמדבר בפאתוס – השר זאב אלקין, פעם אחר פעם – ומדבר על הבושה שהביאו את גברת שירלי פינטו – שיהיה לה במזל טוב – אחרי לידה.

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה להזכיר לזאב אלקין, שפעם ישב בצד השני של המפה, שאת הדבר הזה עשו גם החברים שלו היום, כשהם היו באופוזיציה – והרבה יותר גרוע.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה להזכיר לו, להזכיר לו וליושב-ראש, ואני שמח שהחלפת את אחמד טיבי ואתה פה, כי אתה אחראי לכבוד של הבית הזה, וזו המשמרת שלך.

יצחק פינדרוס: תפסיק לחיות תחת התכתיבים של זאב אלקין.

יצחק פינדרוס: אל תיפול במלכודת הזאת.

יצחק פינדרוס: אל תיפול במלכודת הזאת.

יצחק פינדרוס: אתה יודע שהקיזוזים וההתנהלות היו חוזרים לשפיות אם היה מינימום של חלוקה הוגנת של מה שהיה כשאתם הייתם באופוזיציה.

יצחק פינדרוס: מעולם לא היה את מה שיש פה היום – לא הקמת ועדות בסיטונאות מבלי להתייחס לאופוזיציה, לא חלוקה כזאת בין המספרים, בין 58 ל-62.

יצחק פינדרוס: לא היה מעולם דבר כזה – ואתה יודע את זה יותר טוב ממני, כי אתה יותר ותיק ממני.

יצחק פינדרוס: לא אתה אשם; אתה אשם בדבר אחד – אל תיכנע לתכתיב של זאב אלקין; הוא מפיל אותך ואת הקואליציה לבור שיתחרטו עליו הרבה מאוד זמן.

יצחק פינדרוס: אז יעשו תרגיל, ויביאו את שירלי פינטו, ויעשו תמונות יפות – הכול בסדר – ויצילו את עם ישראל מכך שאולי, חלילה, יהיה איזשהו מישהו שלא הצליח לגמור את הבית שלו בזמן, ושאולי חלילה, הוא לא ישלם ארנונה – מדינת ישראל תתמוטט.

יצחק פינדרוס: תצילו את מדינת ישראל מאותו יזם, שאולי – מסכן, ההוא שיש לו דירה שם יוכל לקבל כסף מהחשמל הסולארי.

יצחק פינדרוס: תביאו לפה יולדות, תעשו פה הצגות, אבל את הבית הזה אתם משפילים.

יצחק פינדרוס: ועכשיו אני רוצה לגשת להצעת החוק.

יצחק פינדרוס: לא יודע אם שמתם לב, הצעת החוק היחידה של האופוזיציה, שוועדת שרים הביעה התנגדות מוחלטת לה, היא ההצעה הזו.

יצחק פינדרוס: ואתם יודעים למה?

יצחק פינדרוס: זה בא מאותה צביעות.

יצחק פינדרוס: זו בדיוק אותה קואליציה שחברות בה הסגניות – חברות בה בעלות זכויות אדם.

יצחק פינדרוס: חברות בה חברות מסיעות שחרתו על דגלן בשנותיהן הארוכות באופוזיציה – ובעזרת השם, יחזרו לשם וימשיכו לחרות את השקר הזה על דגלן – את זכויות האזרח, את זכויות הפרט, את זכויות האנשים.

יצחק פינדרוס: מה עם אותן – עזבו את היהודיות – מה עם אותן מוסלמיות שרוצות לשחות בנפרד, לא מגיע להן?

יצחק פינדרוס: למה?

יצחק פינדרוס: בגלל חוות דעת של יועצת משפטית, בגלל זכויות האזרח?

יצחק פינדרוס: בשביל לפגוע בהן?

יצחק פינדרוס: אין גבול לצביעות?

יצחק פינדרוס: יושבת ממשלה על קולות של התנועה האסלאמית.

יצחק פינדרוס: מה עם המוסלמיות – למה אתן לא דואגות להן?

יצחק פינדרוס: אתם יודעים שבארצות הברית, במקומות שהדת יותר חזקה – לא הדת שלנו, הדת הנוצרית, או מוסלמים – שם יש חופים נפרדים, אבל פה, במדינת ישראל; מי מתנגד?

יצחק פינדרוס: שרה דתייה ומפלגות אסלאמיות דתיות ואבירות זכויות האדם.

יצחק פינדרוס: אבירות מגנות על הסוהרות.

יצחק פינדרוס: אבירות הדאגה לכלל.

יצחק פינדרוס: אתם ראיתם פעם – תסתכלו בגוגל, אתם לא צריכים אותי בשביל זה – איך נראה חוף נפרד בקיץ?

יצחק פינדרוס: ראיתם את הסיכון?

יצחק פינדרוס: שמעתם את הדיון שהיה פה בוועדת הפנים, שאתם מדברים על האופוזיציה שלא מגיעה?

יצחק פינדרוס: לא ראיתי שם אף חבר קואליציה חוץ מסעיד אלחרומי, שנפטר.

יצחק פינדרוס: הוא ניהל את הוועדה, בלית ברירה, הגיע לנהל את הוועדה.

יצחק פינדרוס: על הסיכון הגדול – מה שהמצילים הצהירו שם, על נשים שלא יכולות לשחות ואין להן איך להגיע לשחות?

יצחק פינדרוס: על מצילים שלא יכולים להציל אנשים בגלל הצפיפות והם לא רואים את מי ששוחה שם?

יצחק פינדרוס: ראיתם פעם את התמונות האלה?

יצחק פינדרוס: אתם יודעים שהחופים הנפרדים היום הם בדיוק על אותו מספר כשהציבור הדתי היה 5%-4% ממדינת ישראל, והיום הוא 25% ממדינת ישראל?

יצחק פינדרוס: לא צריך יותר?

יצחק פינדרוס: כשאישה ערבייה בחיפה רוצה ללכת לשחות, לא מגיע לה?

יצחק פינדרוס: עזבו אותנו, אנחנו לא רלוונטיים; כי שאתם מדברים על זכויות אדם, אנחנו כנראה לא בחשבון.

יצחק פינדרוס: אנחנו כנראה לא בני אדם.

יצחק פינדרוס: אבל תדאגו לאותה מוסלמית בחיפה.

יצחק פינדרוס: תדאגו לאותה מוסלמית בצפון שיורדת לכינרת.

יצחק פינדרוס: איפה זכויות האדם?

יצחק פינדרוס: מזגניות – אתם תדאגו לזה ברכבים.

יצחק פינדרוס: אבל איפה – תדאגו לזכויות אדם – איפה השרה שכל היום דיברה על זכויות אדם עד שהיא נהייתה שרה?

יצחק פינדרוס: היום מה מעניין אותם?

יצחק פינדרוס: עכשיו אני אגיד לך מה מעניין את הממשלה הזאת בזכויות אדם.

יצחק פינדרוס: עבד פה אותו שר חצוף, מתנשא, שמדבר איתנו – רוצה להחזיר אותנו לגלות תחתיו, ומדבר איתנו על גטו.

יצחק פינדרוס: אני רק רוצה להגיד לו, כאדם שלמד פעם בישיבה, הקדים אותו בהרבה מאוד שנים בעצה הזאת, וגם הוא נכשל – בלעם הציע את זה לבלק.

יצחק פינדרוס: הוא יגיד לי איזה טלפונים לתת לילדים שלי וידבר איתי כאילו הוא מייצג אותי?

יצחק פינדרוס: הוא יגיד לרבנים שלי, או לאנשים שלי, או לי, במה להשתמש בשם הריבונות של המדינה, ועוד יצטט את נאום השבטים?

יצחק פינדרוס: נכשלתם לעשות אותנו ישראלים.

יצחק פינדרוס: לא רק שנכשלתם – נכשלתם בכור ההיתוך, כי עשיתם רק נזקים, ואת מה שרציתם להעביר לכור ההיתוך הבאתם לבתי סוהר.

יצחק פינדרוס: נכשלתם בכל דבר שעשיתם – ואתם, את הכישלון הזה רוצים להדביק אלינו?

יצחק פינדרוס: אתם תגידו לנו, לרבנים שלנו, או לציבור שלנו, במה להשתמש?

יצחק פינדרוס: אני רוצה לשמור על הילדים שלי בתורה כשרה.

יצחק פינדרוס: באיזו מדינה דמוקרטית אתה, חצוף מתנשא, תגיד לי במה להשתמש?

יצחק פינדרוס: חוץ מעצת בלעם, שנתן לבלק, מה עוד עומד מאחורי זה?

יצחק פינדרוס: אתה תגיד לי איזה טלפון אני אחזיק?

יצחק פינדרוס: אתה תגיד לי לאן אני אלך?

יצחק פינדרוס: גם שלא נתתם לנו חופי ים – וזה נושא ההצעה – אנחנו נישאר צפופים באותם חופים נפרדים.

יצחק פינדרוס: לא יעזור לכם.

יצחק פינדרוס: אבל החוצפה שלכם והצביעות לדבר על זה שאתם אבירי זכויות האדם – אבירות זכויות האדם, איפה הן האבירות האלה?

יצחק פינדרוס: כולן ברחו מפה.

יצחק פינדרוס: איפה חברות מרצ, מפלגת העבודה, יש עתיד, כחול לבן, רע"מ?

יצחק פינדרוס: איפה הן כל אלה?

יצחק פינדרוס: איפה הם כל אלה שדואגים?

יצחק פינדרוס: לאיפה כל האנשים האלה ברחו ונעלמו?

יצחק פינדרוס: ואתם יודעים מה, הסוד הוא אחד: עמד פה אותו אחד שמבודד שם – ושיישאר קצת מבודד, ואולי יזיק לנו פחות – נפתלי בנט, ואמר שהוא ידאג לנו.

יצחק פינדרוס: אז זה נכון.

יצחק פינדרוס: מיום קום השלטון שלו, מיום שהוא נוסע עם צ'קלקה מירושלים לרעננה, הוא מקפיד הקפדה חמורה על כל הצבעה שבאה לסייע לציבור החרדי.

יצחק פינדרוס: לא בדת – עזוב את הדת – בכלכלה, בשילוב בעבודה, בזכויות הפרט הבסיסיות.

יצחק פינדרוס: הוא מקפיד לבוא להצביע.

דוד אמסלם: אנחנו לא רוצים.

דוד אמסלם: שב אתה וגינזבורג.

יצחק פינדרוס: ואתה יודע, הדבר היחידי, דודי אמסלם, שמשמח אותי הוא שהוא בא, ושבזמן הזה הוא עושה פחות נזק לעם ישראל.

יצחק פינדרוס: בזמן הזה הוא עושה פחות נזק לעם ישראל.

יצחק פינדרוס: ואני מבקש ממך, דודי, אל תתקוף אותו על הנסיעות שלו לחו"ל.

יצחק פינדרוס: שיטוס, שייסע, שיהיה בבידוד ושיפסיק לעשות לנו נזקים.

יצחק פינדרוס: ואני חוזר שוב, אדוני היושב-ראש – אני אסיים לפני הזמן, שלא תצטרך להוריד אותי.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך, אתה לא אשם.

יצחק פינדרוס: זאב אלקין, אנחנו מכירים אותו – הוא איש חזק מאוד, איש משכנע.

יצחק פינדרוס: כשהוא בא לתת את הג'וב ה-50 לתקווה חדשה, בעלת עשרות המנדטים פה, בבית הזה, הוא לא מתבייש לספר שנשברו פה מוסכמות של שנים כשהוא בא למנות מישהו לנורבגי של הנורבגי של הנורבגי.

יצחק פינדרוס: אתה יכול לסיים את הסאגה הזאת, שלא יצטרכו להביא לפה יולדות – אתה יודע את זה.

יצחק פינדרוס: תתפוס את המושכות.

יצחק פינדרוס: אתה יושב-ראש הכנסת.

יצחק פינדרוס: הוא יכול להיות שר מקשר.

יצחק פינדרוס: תגמור את הסאגה הזאת, ותענה על המכתב של יריב לוין, שלא נענה כבר שלושה שבועות, ואתה תגמור את הבושה הזאת.

יצחק פינדרוס: את הצביעות לא תצליח לגמור עד שהממשלה תיפול, אבל לפחות את הבושה תצליח להוריד.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השר מאיר כהן.

מיקי לוי: מי?

מיקי לוי: מי משיב בשם הממשלה, אתה?

מיקי לוי: סליחה, בבקשה, השר שטרן.

משה גפני: אלעזר, אל תהיה נגד.

יצחק פינדרוס: איפה אילת שקד?

יצחק פינדרוס: איפה?

אלעזר שטרן: אני אגיד לך, חבר הכנסת גפני – אדוני היושב-ראש - -

מיקי לוי: בבקשה.

אלעזר שטרן: - - כנסת נכבדה, אני אגיד לך בעד מה.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך בעד מה אני, בהמשך לדבריו של חבר הכנסת - - -

משה גפני: - - -

אלעזר שטרן: תן לי, אני אגיד לך.

אלעזר שטרן: תן לי, אני אגיד לך.

אלעזר שטרן: אני בעד חופים נפרדים.

אלעזר שטרן: אני בעד שאנשים שרוצים לרחוץ בהפרדה של גברים ונשים יוכלו לרחוץ ככה.

משה גפני: - - -

יעקב ליצמן: מאיפה אנחנו יודעים את זה?

יעקב ליצמן: תצביע.

אלעזר שטרן: אני, דרך אגב – תכף תשמע את התשובה.

משה גפני: זו התחלה טובה.

אלעזר שטרן: גם ההמשך יכול להיות טוב.

אלעזר שטרן: אני גם בעד זכויות האדם, שחברי, חבר הכנסת פינדרוס, דיבר עליהן כל כך הרבה.

אלעזר שטרן: אני, דרך אגב, גם בעד הקצאת מקומות לפי צרכים של אנשים.

אלעזר שטרן: אתה יודע למה אני מתכוון, נכון?

אלעזר שטרן: בכל מקום.

אלעזר שטרן: לא רק בחוף הים.

משה אבוטבול: אבוטבול – מיקי, מיקי, השעון לא עובד.

יצחק פינדרוס: - - -

אלעזר שטרן: אתה יודע איפה.

קריאה: גם בכותל.

אלעזר שטרן: גם בכותל.

אלעזר שטרן: אמרת אתה.

אלעזר שטרן: אמרת אתה.

משה אבוטבול: לפי צרכים.

משה אבוטבול: זה לפי צרכים.

אלעזר שטרן: אמרת אתה.

אלעזר שטרן: דרך אגב, אני בעד שכל אזרח במדינה יוכל להתחתן בה.

אלעזר שטרן: אני בעד, זה זכויות אדם.

אלעזר שטרן: אני מציע שאת השיח על זכויות האדם, שאני מכבד אותו, וגם אתה מכבד אותו, אני בעד שאת השיח הזה נעשה תמיד.

דוד אמסלם: אלעזר שטרן, ממתי אתם דואגים לזכויות אדם?

אלעזר שטרן: נעשה תמיד.

דוד אמסלם: עכשיו אתה - - -

אלעזר שטרן: לא, לא, כיוון שאתה העלית את הנושא של זכויות האדם, אני אומר שאני אשמח לקיים על זה דיון קבוע, בכלל, שהעניין הזה יהיה תמיד לנגד עינינו – זכויות הפרט, זכויות המיעוט, זכויות אנשים שחושבים אחרת.

אלעזר שטרן: אני בעד זה.

דוד אמסלם: אבל אתם נגד זכויות האדם.

דוד אמסלם: אתם מצביעים כל יום נגד זכויות האדם.

דוד אמסלם: עכשיו הצבעתם נגד חיפוש ללא צו.

דוד אמסלם: עכשיו, לפני כמה ימים.

דוד אמסלם: ממתי השמאל דואג לזכויות אדם?

יובל שטייניץ: מה זכויות הליכודניקים, אתה גם בעד?

אלעזר שטרן: לא, זה לא נחשב זכויות אדם.

אלעזר שטרן: חברי חבר הכנסת יובל שטייניץ, אני כן בעד.

אלעזר שטרן: אני בעד.

דוד אמסלם: אבל שרת התחבורה מפטרת את הליכודניקים.

אלעזר שטרן: אני גם בעד זכויות הליכודניקים, בסדר?

אלעזר שטרן: הינה, שמעת.

דוד אמסלם: אתה בעד שלא יהיו להם זכויות.

אלעזר שטרן: הלוואי שכולנו נצליח קצת להרגיע - - -

קטי קטרין שטרית: מה זה להרגיע - - -

אלעזר שטרן: להרגיע זה שעל אף חילוקי הדעות, קטי - - -

קטי קטרין שטרית: - - - תנו לנו את הייצוג שלנו, לא תהיה שום בעיה.

אלעזר שטרן: קטי, תני לי קצת קרדיט, כי לא רציתי להיכנס עוד פעם - - -

קטי קטרין שטרית: לא באופן חד-צדדי - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, תודה.

אלעזר שטרן: אני אגיד דבר אחד: אני חושב שהיום הזה לא מוסיף למשכן הזה כבוד.

אלעזר שטרן: מבחינת הצעת חוק הסדרת מקומות רחצה, ההצעה של חברי חבר הכנסת פינדרוס – אני אמרתי, ואני אחזור על זה עוד פעם, שאני בעד לאפשר לאנשים שרוצים להתרחץ ברחצה נפרדת, להתרחץ ברחצה נפרדת.

אלעזר שטרן: הצעה זו מבקשת להטיל חובה על הרשויות המקומיות לקבוע את גודל שטח החוף שיוקצה ומספרם של מתקני החוף הנלווים שיותקנו בחוף, בהתחשב במספר המתרחצים והמתרחצות בחוף.

אלעזר שטרן: לשם כך, ההצעה מטילה חובה על הרשות לערוך סקר אחת לשלוש שנים בתקופת בין הזמנים.

אלעזר שטרן: למי שלא יודע, תקופת בין הזמנים שמדובר עליה היא בעיקר בין תשעה באב לראש חודש אלול – כדי לבדוק אם השטח שהוקצה מתאים לכמות המתרחצים.

אלעזר שטרן: ההצעה אינה נדרשת, שכן כבר כיום, מתוקף חוק הסדרת מקומות רחצה, תשכ"ד–1964, רשות מקומית רשאית לקבוע בחוק עזר, באישור שר הפנים, ייעוד מקומות או זמנים לרחצה של גברים, נשים או טף.

אלעזר שטרן: כמו כן, החוק קובע כי רשות מקומית חייבת להסדיר חוף רחצה נפרד עם הוגשה בקשה לכך מטעם חבר מועצה אחד או שניים.

אלעזר שטרן: אתם מבינים שזה לא רוב, ועיר שרוצה לעשות את זה – זה קל מאוד.

אלעזר שטרן: חשוב לציין כי כבר כיום קיימים חופים במדינת ישראל, בכמה מקומות, שבהם הרחצה נפרדת ומתקיימת במקביל בכל ימות השבוע – באילת, ים המלח, איגוד ערים כינרת וגם בטבריה.

אלעזר שטרן: בהתאם לחוק ולצו ההכרזה, כבר כיום נושא מתקני החוף מוסדר בכלל החופים המוכרזים, ומשכך גם בחופים הנפרדים.

אלעזר שטרן: לדעתנו, לא נכון לקבוע חובה לרשות המקומית להתערב בשיקולי תקציב ובעצמאות הניהולית והתפקודית שלה.

אלעזר שטרן: הדברים האלה נכונים לא רק בנושא הזה, אלא גם בנושאים רבים.

אלעזר שטרן: משרד הפנים מודע למצוקה של הציבור החרדי בתקופת בין הזמנים, בהיעדר חופי רחצה מותאמים לרחצה נפרדת, ועל מנת לתת מענה בתקופה זו לכמות הגדולה של מתרחצים בחופים הנפרדים, בשנתיים האחרונות פנה המשרד לכלל הרשויות שאליהן מגיעים כמויות גדולות של מתרחצים המבקשים להתרחץ ברחצה נפרדת לשקול להקצות ולהסדיר עוד חוף נפרד לאוכלוסייה.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת פינדרוס - - -

דוד אמסלם: מה קורה?

דוד אמסלם: הפסקה?

אלעזר שטרן: לא, דיברתי איתו ואני רואה – חבר הכנסת טיבי מסתיר לי אותו.

דוד אמסלם: היושב-ראש, ישנים קצת?

דוד אמסלם: אפשר לישון - - - אתם בפסק זמן?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אני פשוט לא יודע מה לעשות - - -

אלעזר שטרן: אני רוצה להגיד לך שבחופים נפרדים לא רק אנשים דתיים, כמו שהוא מגדיר – אני לא יודע בדיוק למה הוא מתכוון - - -

דוד אמסלם: - - - לכן, אני חושב שכל - - -

אלעזר שטרן: לא, זה לא חוף דתי.

דוד אמסלם: - - - אבל איפה שאפשר לערוף את הדתיים, למה לא?

אלעזר שטרן: לא, לא, לא.

דוד אמסלם: למה לא? הרי ליברמן מתפרנס מזה.

דוד אמסלם: הבוס שלך גם.

דוד אמסלם: למה לא?

דוד אמסלם: אם אפשר להכניס אותם רק למעורב, למה לא?

אלעזר שטרן: משרד הפנים מעודד את הרשויות לפתח חופים חדשים, לרבות חופים לרחצה נפרדת של גברים ונשים, ואף מסייע תקציבית לרשויות אשר מבקשות לעשות כן באמצעות קולות קוראים.

אלעזר שטרן: לאחר – אני אומר את זה בשם השרה – ששמעתי את טענות הרשויות, אשר עלויות האחזקה הגבוהות של החופים הן גורם מעכב לפתיחת חופים נוספים, התקציב המשרדי לנושא הוכפל.

אלעזר שטרן: אני חוזר עוד פעם: התקציב המשרדי לנושא החופים הנפרדים הוכפל, והמשרד נערך להוצאת קולות קוראים לסיוע המימון לפתיחת חופים, הכולל גם מרכיב לאחזקתם למשך חמש שנים.

אלעזר שטרן: לאור כל האמור לעיל, ההצעה הזאת מיותרת, ובשם הממשלה אנחנו מתנגדים לה ומבקשים לא לתמוך בה.

אלעזר שטרן: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר שטרן.

מיקי לוי: הממשלה הגישה בקשה להצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

קריאה: - - -

דוד אמסלם: אתה נמצא פה כבר חצי שנה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תפסיק לצעוק.

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: תפסיק לצעוק, חבר הכנסת אמסלם.

מיקי לוי: קריאה ראשונה, חבר הכנסת אמסלם.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, באמת, אני חוזר שוב – אמרתי את זה קודם, אדוני היושב-ראש – המתח פה בין קואליציה לאופוזיציה מגיע לגבהים, ואני לא חושב שהאופוזיציה אשמה בעניין הזה.

יצחק פינדרוס: גם מה שראינו פה קודם – אחמד טיבי פעל בצורה מסודרת.

יצחק פינדרוס: אמר: ייעוץ משפטי, ולא נתן לאף אחד להתערב לו בשיקולים, לא נתן לאף אחד להתערב, לא קואליציה ולא אופוזיציה, ולעיני כולם הוא ירד.

יצחק פינדרוס: אני חושב שהסגנים מהאופוזיציה – זה פשוט חבל, צורת ההתנהלות הזאת.

יצחק פינדרוס: הם הודיעו לי קודם שהם הולכים להחרים את הדיונים, וזה סתם, חבל.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה להתייחס לרגע לתשובת הממשלה של אלעזר שטרן, של השר.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להתייחס רגע.

יצחק פינדרוס: אמרת שאתה רוצה לפתוח דיון בזכויות אדם, ואני אגיד לך איפה הבעיה בדיון.

יצחק פינדרוס: בדיוק על הסיפור הזה של החופים הנפרדים – שם ההוכחה הכי גדולה של הבעיה בדיון.

יצחק פינדרוס: אתה יודע, גברת משנה ליועץ המשפטי – אני לא זוכר; לא שי ניצן, שהלך להיות רקטור, השני – דנה זילבר, הוציאה חוות דעת משפטית נגד בריכה נפרדת בקריית ארבע ונגד שחייה נפרדת באיזשהו נחל, שבו ביקשו כמה בנות דתיות, על סמך שוויון.

יצחק פינדרוס: אתה מבין למה אין שיח?

יצחק פינדרוס: ממשלה שבאה לדאוג לחרדים לא מפסיקה לדפוק אותם; ממשלה שבאה לדאוג לערבים לא מפסיקה לעשות להם נזקים; ממשלה שבאה לדאוג לזכויות אזרח – עם זה היא עושה, עם זה.

יצחק פינדרוס: חוות הדעת המשפטית, שתדע - - -

אלעזר שטרן: אם הייתה ההצעה - - -

יצחק פינדרוס: הפוך, כי חופים נפדים נמצאים בחוק לפני חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך, מה שנמצא לפני כן – ולכן לבריכה נפרדת בקריית ארבע היא מתנגדת.

יצחק פינדרוס: ולכן, אני פונה כאן – לפחות, אולי תוכיחו, גבירותיי חברות הכנסת ממרצ, מפלגת העבודה, דתיות, תוכיחו את עצמכן, לפחות תתביישו, תצאו החוצה ואל תצביעו על דבר כזה של לפגוע, ולפגוע סתם, בנשים ובגברים, בצורך האלמנטרי שלהם, כי זה הצורך שלהם.

יצחק פינדרוס: אל תהיו כמו בסדום, שלגבוה שהיה צריך מיטה ארוכה חתכו את הרגליים, ולמי שהיה צריך מיטה קצרה מתחו את הרגליים.

מיקי לוי: משפט לסיום.

יצחק פינדרוס: שמת לב, לא רק שהתחלתי חצי דקה מאוחר – בסיום, קטעת אותי עשר דקות לפני הסיום.

יצחק פינדרוס: אבל זה בסדר גמור, אדוני היושב-ראש.

יצחק פינדרוס: אני מבין את הלחץ של אלקין.

יצחק פינדרוס: הכול בסדר.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת פינדרוס.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד

מיקי לוי: אני מבקש לשמור על שקט.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אנחנו באמצע הצבעה – היא לא שומעת.

מיקי לוי: בבקשה, שקט.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא שנית בשמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים במליאה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) נפתלי בנט – נגד בנימין גנץ – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח עופר כסיף – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת במליאה שלא קראו בשמו?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

מיקי לוי: להלן התוצאות: 59:59.

מיקי לוי: החוק לא התקבל.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/81/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: עוברים להצעת החוק הבאה - - -

מיכאל מלכיאלי: - - -

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, חבר הכנסת מלכיאלי, די.

מיקי לוי: הצעת חוק כבילת עצורים ואסירים שלא כדין – עוולה אזרחית (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021.

מיקי לוי: ינמק את הצעת החוק חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

מיקי לוי: עשר דקות.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: את נותנת גב לנואם מעל המליאה.

מיקי לוי: חבר הכנסת, נא לשבת, בבקשה.

מיקי לוי: מההתחלה, בבקשה.

משה ארבל: תודה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, לפני שאתחיל לנמק את הצעת החוק, אני רוצה, ברשותך, אדוני, לדבר על אירוע קשה מאוד שהתחולל כאן במליאת הכנסת.

משה ארבל: עקרון הפרדת הרשויות הוא עקרון יסוד בדמוקרטיה.

משה ארבל: עקרון הפרדת הרשויות הוא עיקרון קדוש – הממשלה לא מתערבת כרשות מבצעת ברשות המחוקקת.

משה ארבל: הרשות המחוקקת זכאית לעצמאות.

משה ארבל: גם הביקורת על התערבות של הרשות השופטת כנגד הרשות המחוקקת במקומה.

משה ארבל: מה שהתחולל כאן היום, בשעה האחרונה, היה אירוע קשה מאוד.

משה ארבל: מגיע לכאן ראש ממשלה חליפי, נותן הנחיה ליושב-ראש הכנסת להוריד את מי שישב בראש הישיבה, את סגן יושב-ראש הכנסת ד"ר אחמד טיבי.

משה ארבל: ביני לבין חבר הכנסת טיבי חילוקי דעות רבים.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

משה ארבל: אני לא מסכים איתו על כל דבר.

משה ארבל: אבל אין עוררין על ניהול המליאה בצורה ממלכתית, שקולה ואחראית.

יואב קיש: לפי היועץ המשפטי.

משה ארבל: גם כשהיו חילוקי דעות, הוא דרש ייעוץ משפטי וביקש את חוות דעת הייעוץ המשפטי.

משה ארבל: מגיע לכאן ראש ממשלה חליפי, שהוא חבר הממשלה, ונותן הנחיה ליו"ר הכנסת מתי להוריד.

דוד אמסלם: לא פעם ראשונה.

דוד אמסלם: משה, לא פעם ראשונה.

משה ארבל: וזו לא פעם ראשונה.

משה ארבל: בדיוני התקציב הוא קורא לו לרדת כאשר - - -

דוד אמסלם: אמר לו: אני צריך את גינזבורג.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תפסיק לצעוק.

מיקי לוי: תפסיק לצעוק.

דוד אמסלם: אני מדבר איתו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תפסיק לצעוק.

דוד אמסלם: למה, מפריע לך שאנחנו אומרים לך את האמת?

משה ארבל: לא, מפריע לו שאתה מדבר עם הידיים.

דוד אמסלם: בוודאי.

משה ארבל: אל תדבר עם הידיים – הכול בסדר.

משה ארבל: זה לא מקובל, זה לא מנומס.

דוד אמסלם: איך אמר לך?

דוד אמסלם: תרד, אני צריך את גינזבורג.

משה ארבל: בדיוני התקציב מגיע ראש הממשלה החליפי ומוריד את יושב-ראש הכנסת ומבקש מאיתן גינזבורג להחליף אותו.

משה ארבל: ההתנהלות הזו פוגעת בעקרון העצמאות המוחלטת שצריכה להיות לרשות המחוקקת.

משה ארבל: היא מבזה אותה.

משה ארבל: היא מבזה.

משה ארבל: אני הייתי סגן יושב-ראש כנסת, אני יודע מה המשמעות של הרגע שאתה מתיישב על הכיסא הזה, שבו אתה משיל מעצמך את המחויבות המפלגתית שלך, ואתה בחרדת קודש לובש על עצמך את הגלימה הרוחנית של יושב-ראש הפרלמנט, שאחראי בצורה שקולה וממלכתית לניהול הישיבה.

משה ארבל: ומה שנעשה כאן, למרות בקשתו של חבר כנסת טיבי לקבל ייעוץ משפטי וחוות דעת משפטית, וכיבודה של מזכירת הכנסת והרחקת המפריעים מהקואליציה ומהאופוזיציה, זוהי השפלה.

משה ארבל: וחבר הכנסת טיבי בא לאחר מכן וביקש ממך להשלים את המכסה של התורנות שלו וסירבת.

משה ארבל: זו התנהלות שמבזה את הבית הזה, הופכת אותו לאסקופה נדרסת והופכת אותך כיושב-ראש הכנסת ליושב-ראש סיעת יש עתיד.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, אני עובר להצעת החוק שמונחת כאן לפניכם.

דוד אמסלם: ויריצו את מיקי לוי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תפסיק לצעוק.

משה ארבל: הצעת חוק כבילת עצורים ואסירים שלא כדין – עוולה אזרחית.

דוד אמסלם: ויריצו את מיקי לוי מהלשכה.

מיקי לוי: תפסיק לצעוק.

מיקי לוי: אני רציני מאוד.

דוד אמסלם: אני רוצה לדבר איתו.

מיקי לוי: תפסיק לצעוק.

מיקי לוי: תדבר איתו אחרי, בפרסה.

דוד אמסלם: לא, ויריצו את מיקי לוי מהלשכה.

מיקי לוי: תפסיק לצעוק.

משה ארבל: קבלה היא בידינו שחברה נמדדת ביחסה לחלש ביותר ולא לחזק ביותר - -

דוד אמסלם: אסור להעיר לך, אה?

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה שנייה.

דוד אמסלם: אה, אסור להעיר לך, כי אתה מתפוצץ, אה?

משה ארבל: - - באופן שבו היא מתמודדת עם מי שזקוק לתמיכה וסיוע גם אם חטא ופשע.

משה ארבל: כלל גדול בידינו: "ישראל, אף על פי שחטא, ישראל הוא".

משה ארבל: המחוקק התחשב בעקרונות הללו וקבע בחוק סדר הדין הפלילי וגם בפקודת בתי הסוהר ברירת מחדל שלפיה עצורים ואסירים לא יהיו כבולים באזיקים במקום ציבורי אלא בהתקיים אחד מהחריגים המפורטים בחוק.

משה ארבל: במילים אחרות, גם נאשם, ואפילו אסיר שאשמתו כבר הוכחה מעל לכל ספק סביר, לא יובל ולא ילך כבול באזיקי יד או רגל, אלא אם כן יש חשש שיימלט, שיגרום נזק לגוף או לרכוש או חריגים אחרים.

משה ארבל: מדובר בכלל חשוב ביותר, שמכיר בכבוד האדם הבסיסי, בכך שגם עצורים ואסירים זכאים לגרעין של כבוד.

משה ארבל: גם מי שנשפט למאסר לא נשפט לביזוי ולהשפלה ציבורית.

משה ארבל: קביעות החוק אושרו והודגשו כמובן על ידי בית המשפט העליון בבג"ץ רבינוביץ, שם הודגש בדיוק העניין הזה של הפגיעה הקשה בכבודם של העצורים והאסירים.

משה ארבל: לצערי הרב, קיבלתי יותר מדי פניות, גם מעורכי דין וסנגורים, שהוראות החוק הן אות מתה.

משה ארבל: גם כוחות נחשון, שב"ס והמשטרה לא פועלים כראוי, ולמעשה הפכו את ברירת המחדל, ואוזקים את העצורים במקומות ציבוריים, בבתי משפט וגם בבתי חולים, כמעט ב-100% של המקרים – גם כשמדובר בעצורים לא אלימים, גם כשמדובר בעצורים עם מוגבלויות, עצורים קשישים או עצורות.

משה ארבל: רק בשבוע שעבר ראינו את המעצר הברוטלי והאלים של העיתונאי גידי וייץ, מעצר לא מוצדק.

משה ארבל: לגידי וייץ אני פחות דואג – הוא איש תקשורת, הוא ידע להדהד את הסיפור שלו; אני דואג לאותו אזרח שאין לו פה ואין לו קול.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, עשיתי לי למנהג בשנים האחרונות, מאז כניסתי לכנסת, לגשת באופן פיזי לדיוני מעצרים ולבחון אם העצורים מובאים לדיון בפני השופט באזיקים, וכן בבתי חולים ובבתי מעצר.

משה ארבל: לצערי, ברוב מוחלט של המקרים, ואפילו בתוך אולם בית המשפט, שבו מוקפים העצירים בשוטרים ובאנשי משמר בית המשפט, כשברור שאין לעצור כל סיכוי לזוז, בטח שלא לברוח, משאירים השוטרים את העצורים באזיקי יד ורגל, בניגוד לחוק.

משה ארבל: באחד הביקורים שלי בבית החולים בילינסון בחודש אוגוסט הבחנתי באסיר מבוגר – שימו לב, רבותיי – קטוע רגל, ללא רגליים, יושב על כיסא גלגלים, מוקף בשלושה לוחמי נחשון ואזוק בידיו.

משה ארבל: איך האסיר יכול לברוח ולמה שירצה לעשות זאת?

משה ארבל: איך אסיר מבוגר וחולה שרגלו נקטעה יכול להוות סכנה כששומרים עליו שלושה לוחמי נחשון של שב"ס?

משה ארבל: במקרים אחרים פנו אליי רופאים וסיפרו בכאב כיצד אסירים שמנותחים אצלם במחלקה מושארים כבולים ביד וברגל באלכסון על מיטת בית החולים – יד ימין, רגל שמאל.

משה ארבל: בתנאים כאלה העצורים אינם יכולים לשנות תנוחה, וההחלמה שלהם נפגעת משמעותית.

משה ארבל: רופאים רבים מעדיפים להורות על שחרור העצור מבית החולים ולהחזירו לבית הסוהר למרות שלא החלים מהניתוח, רק בגלל המחשבה שסיכויי ההחלמה של האסיר יהיו טובים יותר במקום בלי כבילה למיטה מאשר בבית החולים כשהוא אזוק.

משה ארבל: נתוני הכבילה של יחידת נחשון עצמה מראה, למשל, שבינואר 2020 92% מכלל העצורים נכבלו, ובפברואר 2020 88% נכבלו באזיקים.

משה ארבל: אלו אחוזים המראים על היעדר הטמעה והבנה – לא של החוק, לא של פסיקת בג"ץ ולא של כבוד האדם.

משה ארבל: חבר הכנסת מוסי רז, כדאי שתקשיב.

משה ארבל: אני יודע שאתה תצביע כנראה נגד, אבל כדאי שתקשיב.

מוסי רז: - - - בעד.

משה ארבל: אני מברך על כל מי שיתמוך.

משה ארבל: אני פניתי בעניין הזה לשר לביטחון הפנים הנוכחי והקודם.

משה ארבל: יזמתי יחד עם חברי חבר הכנסת ינון אזולאי – שבמקום הזה גם ראוי להזכיר את אביו המנוח, חבר הכנסת והשר דוד אזולאי, שכיושב-ראש ועדת הפנים נלחם ונאבק את מאבק זכויות האסירים – יזמנו דיון בוועדת הפנים בכנסת הקודמת, דיון שאליו המשטרה לא שלחה נציג, למרות שנציג מטעמה זומן.

משה ארבל: והבעיה היא איננה בקצין זה או אחר, ואינני מטיל רפש בארגון, חלילה, אלא מדובר בבעיה רוחבית שדורשת התייחסות דחופה מצידנו.

משה ארבל: לכן אני מציע לתקן את חוק המעצרים ואת פקודת בתי הסוהר, ובשני החוקים לציין במפורש שברירת המחדל היא שבאולם בית המשפט אסיר לא יהיה כבול במהלך דיון אלא אם כן סבר שוטר או סוהר שיש עילה מוצדקת לאזוק את האסיר, הודיע על כך לשופט, וזה החליט שלא להתערב בהחלטה.

משה ארבל: בנוסף, ולא פחות חשוב מזה, אני מציע לקבוע שהפרת ההוראה שלא לכבול אסירים ללא סיבה מספקת תהווה עוולה אזרחית ושבית המשפט יהיה רשאי לפסוק בגינה פיצוי עד לגובה 50,000 שקלים ללא הוכחת נזק.

משה ארבל: הנזק הוא ידוע, לא דרושה הוכחה, והפגיעה הקשה בכבוד האדם ובזכויות האסירים הבסיסיות מדברת בעד עצמה.

משה ארבל: מדובר בהצעה שנועדה לקדם ולחזק את זכויות האדם בישראל ואת החלשים ביותר בחברה – אסירים מכל קצוות החברה, חייבי ההוצאה לפועל למזונות, אסירי צווארון לבן או עבירות תעבורה, קשישים ואנשים עם מוגבלויות, שאין הצדקה להוביל אותם באזיקים ברחוב כאילו היו שק תפוחי אדמה.

משה ארבל: אינני מבין כיצד יכולים חברים בכנסת הזאת, אפילו אם הם מהקואליציה, להתנגד להצעה הזאת.

משה ארבל: אני, כמובן, קורא מכאן לחברי הממשלה, לשרים, לשים פוליטיקה בצד ולתת את ידכם לחוק החשוב הזה, חוק של זכויות אדם בישראל.

משה ארבל: אם אתם מעוניינים לקדם את ההצעה כחוק ממשלתי ולקחת את הקרדיט, שיירשם על שמכם – גם מקובל עליי.

משה ארבל: אסור לנו לתת לפוליטיקה קטנה לפגוע באזרחי המדינה הזאת.

משה ארבל: אני יודע ממקור ראשון על חברי כנסת רבים, גם בקואליציה, וגם על שרים שתומכים בהצעה ומבינים כמה היא חשובה.

משה ארבל: אני קורא לכם כמובן לתמוך בהצעה.

משה ארבל: אני, כמובן, מבטיח לקדם אותה בשיתוף פעולה ובתיאום מלא עם משרדי הממשלה, כי מטרתי היא לחולל את השינוי הזה ולהביא סוף לתופעה הרעה והקשה הזאת.

משה ארבל: כמובן שכחבר אופוזיציה אין לי עניין ואין לי יכולת לקדם הצעת חוק על אפה וחמתה של הממשלה.

משה ארבל: לא מדובר בהצעה פוליטית, מדובר בהצעה שמדברת על זכויות אדם בסיסיות, וראויה שתזכה לתמיכת כל סיעות הבית.

משה ארבל: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ישיב שר המשפטים, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה.

גדעון סער: הנושא שהעלה חבר הכנסת ארבל הוא נושא חשוב, הוא נושא כאוב.

גדעון סער: אני גם יודע שלמציע יש אכפתיות אמיתית לנושא הזה, והוא נמצא בשטח ורואה את הדברים בעיניו.

גדעון סער: לי באופן אישי – החוק הראשון שחוקקתי כחבר כנסת בשנת 2003, בכנסת השש-עשרה, היה חוק שדיברנו עליו במקרה כאן אתמול, אדוני היושב-ראש, שעסק בעילות לכבילת עצירים.

גדעון סער: עד אז בכלל לא הייתה הגבלה של שיקול דעת מתי מביאים או לא מביאים עצור כבול לבית המשפט, ושם תיחמנו את העילות: כשיש חשש להימלטות או שיש מסוכנות.

גדעון סער: ודאי שרצון לשבור את רוחו של הנחקר או של החשוד או השפלה פומבית הם לא טעמים ראויים שבגינם ראוי לאזוק.

גדעון סער: ברבות השנים הנושא הזה יושם.

גדעון סער: אני לא טוען שהוא יושם באופן אידיאלי, אני חושב שיש מקום לשיפור, ולכן טוב שהנושא עולה.

גדעון סער: בעצם המציע מציע בתוך ההצעה שלו שלושה דברים: האחד זה חובת יידוע של השופט - -

משה ארבל: - - -

גדעון סער: - - בכבילה, נכון, מה עילת הכבילה, עצם האזיקה ומה עילתה; השני – נושא של עוולה אזרחית; השלישי – פיצוי בסכום של עד 50,000 שקל ללא הוכחת נזק.

גדעון סער: הדרגים המקצועיים לא כולם חשבו – והביעו גם דעות שאני יכול לציין, מדוע – למשל, כמו שטען חבר ארבל בקריאת ביניים, שההלכה הפסוקה קבעה שהסוהר נדרש לידע את השופט הדן בהליך כי האסיר היושב באולם אזוק.

גדעון סער: גם דובר על כך שיש תביעות פיצויים שמתקיימות ומתנהלות, וכביכול יש מענים לאותן סוגיות שהועלו בהצעת החוק.

גדעון סער: אבל גם אני, ואני חייב להגיד שגם שרים נוספים שהשתתפו בדיון, ביקשנו פרק זמן קצר על מנת לבוא בדברים עם המציע ולבחון איזה מאותם הדברים הקבועים בהצעה כן אפשר וכן נכון לעגן בחקיקה.

גדעון סער: ההחלטה המקורית של ועדת השרים לחקיקה הייתה שלושה שבועות.

גדעון סער: באתי הבוקר בדברים עם המציע, הסכמתי גם שנצמצם את זה לשבועיים, ואנחנו בשבועיים האלה ננסה להגיע להבנה מה אנחנו יכולים לעגן בחקיקה, ואני מקווה שנגיע להבנה.

גדעון סער: אם חלילה לא נגיע להבנה, עדיין בידי המציע תהיה פתוחה הרשות לבוא ולהציג את ההצעה להצבעה בקריאה הטרומית.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל?

משה ארבל: אני מסכים.

מיקי לוי: אתה מסכים להצעת השר.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: המציע מסכים להצעת השר.

מיקי לוי: הצבעה במועד אחר, אלא אם כן יבואו בדברים.

מיקי לוי: אין הצבעה, חברת הכנסת סילמן.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, אני שמעתי את הצעתו של שר המשפטים.

משה ארבל: אנחנו – יחד עם חברי המציע הנוסף, חבר הכנסת ינון אזולאי – נקבל את הצעת הממשלה ונבקש להעלות את הצעת החוק הזאת בעוד כשבועיים, בתקווה שכל הגורמים יתכנסו באמת לשמור על כבודו של אדם.

משה ארבל: זה ערך שאני בטוח שאין עליו מחלוקת בין קואליציה לאופוזיציה.

משה ארבל: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/221/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק העונשין (תיקון – תקיפת עובדי חירום), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אופיר כץ.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: ישיב, כמובן, השר גדעון סער.

מיקי לוי: בבקשה.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, חברי הקואליציה, אתם יודעים שהיום האחים והאחיות שלנו שובתים, שובתות?

אופיר כץ: זה מעניין אתכם בכלל, מעבר לקומבינות הפוליטיות – נורבגי פה, תקציב שם?

אופיר כץ: אתם יודעים, מודעים לזה שהם שובתים היום כי הם פוחדים לבוא למקום העבודה שלהם?

אופיר כץ: זה מזיז לכם בכלל?

אופיר כץ: ב-9 בנובמבר גבר שליווה מטופל לבית החולים לניאדו סירב לחכות לרופא.

אופיר כץ: הוא תקף אחיות, איים עליהן, העיף לעברן מסך מחשב והיכה את המאבטחים שניסו לעצור אותו.

אופיר כץ: 27 בנובמבר 2021 – בני משפחה תקפו רופא ושלוש אחיות בבית החולים רמב"ם כאשר אלה הודיעו להם על מות אב המשפחה.

אופיר כץ: אחת האחיות נזקקה לטיפול רפואי.

אופיר כץ: 16 במרץ 2021 – אב לתינוקת תקף את הצוות הרפואי בסורוקה וחנק רופאה, והיא נזקקה לטיפול רפואי.

אופיר כץ: יש עוד המון המון דוגמאות, אתם יודעים: אחות באיכילוב שקיבלה אגרופים מנכד של מטופלת; אחות במאיר שנחנקה על ידי מטופל שסירב להזיז את הרכב מאזור האמבולנסים; רופא בבית החולים גליל בנהריה שקיבל סטירה ואגרוף ממאושפז; רופא בסורוקה שקיבל מכות בפנים מאבא של מטופל; אחות מסורוקה שקיבלה בעיטה ממאושפז; אחות נוספת בסורוקה שננשכה וקיבלה סטירה מצעירה במיון; רופאה בבני ציון שמטופל זרק עליה מחט; אחות בהדסה שקיבלה אגרוף ממטופל; פרמדיקית של מד"א שירקו עליה; פרמדיק של מד"א שהוכה.

אופיר כץ: תאמינו לי, הרשימה עוד ארוכה.

אופיר כץ: רופאים, רופאות, אחים, אחיות, חובשים, פרמדיקים – הם קמים כל בוקר ונשארים ערים כל לילה בשביל לדאוג לבריאות שלנו, בשביל לשמור על החיים שלנו.

אופיר כץ: הם הראשונים בחזית.

אופיר כץ: הם שמים את החיים של כולנו בעדיפות ראשונה, לא משנה מי אנחנו, לא משנה מאיפה באנו.

אופיר כץ: הם יילחמו על מנת שנהיה בריאים ושלמים.

אופיר כץ: הם נתונים עכשיו לגל מזעזע של תקיפות קשות ומבזות על ידי עבריינים אלימים חסרי מוסר וחינוך.

אופיר כץ: אין להם כלים להגן על עצמם מתקיפות, מבעיטות, מאגרופים, מהאלימות הנוראית הזאת.

אופיר כץ: הם רופאים; הם באו להציל חיים, לא לחטוף מכות.

אופיר כץ: היום האחיות שובתות, הן לא מגיעות לעבודה.

אופיר כץ: שמעתי אחת מהן מתראיינת ואומרת: אנחנו מפחדות, אנחנו מפחדות לבוא לעבודה.

אופיר כץ: אנחנו מפחדות שיום אחד זה גם ייגמר ברצח.

אופיר כץ: אנחנו, חברי הכנסת, קובעי המדיניות, אלו שצריכים לספק להם כלים לעבוד בשקט בסך הכול כדי שהם יוכלו לדאוג לנו.

אופיר כץ: אנחנו אלה שצריכים לשנות את המציאות הבלתי-נסבלת עבורם, לעקור מהשורש אלימות, למגר תופעות כאלו ולתקן את העוולות.

אופיר כץ: אנחנו אלו שצריכים להגן על הצוותים הרפואיים.

אופיר כץ: זו חובתנו.

אופיר כץ: הצעת החוק שמונחת לפניכם קובעת כי אדם שיתקוף עובדי חירום, צוותים רפואיים, אנשי מד"א, יקבל עונש מינימום של מאסר בפועל.

אופיר כץ: כיום, לדוגמה, מי שתוקף שוטר מקבל עונש מינימום של מאסר בפועל לחודש, ובנסיבות מחמירות זה שלושה חודשים –ענישה הולמת ומתאימה.

אופיר כץ: הצעת החוק שלי מבקשת בסך הכול להשוות את הענישה – גם על תקיפת עובדי חירום.

אופיר כץ: הם לא פחות חשובים, העבודה שלהם לא פחות חשובה והמציאות של היום מייצרת סביבה לא פחות אלימה.

אופיר כץ: מה יותר בסיסי מזה שאנחנו נעניק להם את זה?

אופיר כץ: ההצעה הזאת מייצרת מידתיות, וגם, הכי חשוב – הרתעה.

אופיר כץ: אני רוצה באמת להבין את ועדת שרים לחקיקה.

אופיר כץ: כשאתם דחיתם את החוק הזה, מה חשבתם לעצמכם?

אופיר כץ: לא ראיתם את הרופאים מול עיניכם, את אלו שמטפלים בכם, את האחיות המסורות שדואגות לכל אחד ואחת מאיתנו כשאנחנו מגיעים למיון, כשאנחנו מגיעים למרפאה.

אופיר כץ: לא ראיתם אותן מול העיניים?

אופיר כץ: כל השרים וחברי הכנסת מהקואליציה שאלופים בלצייץ ולגנות אחרי שאנחנו שומעים על תקיפה של אחות בבית חולים או רופא, מייד מצייצים ומגנים, אבל לעשות משהו בשבילם – את זה אתם לא מסוגלים.

אופיר כץ: למה, כי יש פה קואליציה ואופוזיציה?

אופיר כץ: זה קשור לקואליציה ואופוזיציה?

אופיר כץ: כשזה מעבר ללכתוב כמה מילים בטוויטר ולצאת ידי חובה אתם כבר לא בקטע.

אופיר כץ: פתאום מתחילים כל המשחקים הפוליטיים שלכם, המשחקים הנמוכים.

אופיר כץ: יש פה הצעת חוק חשובה והכרחית.

אופיר כץ: אני מבקש שתשימו את המשחקים הפוליטיים בצד.

אופיר כץ: צוותי החירום צריכים אותנו.

אופיר כץ: הם לא נהנים לשבות היום, האחיות לא נהנות מזה שהן שובתות היום ולא מטפלות בנו.

אופיר כץ: הן עושות את זה כי אין להן ברירה, כי הגיעו מים עד נפש, ואתם אטומים.

אופיר כץ: רק כשאתם מגיעים לבית החולים אתם מסתכלים להם בעיניים.

אופיר כץ: כשיש לכם את היכולת לעזור להם אתם לא עושים את זה.

אופיר כץ: צריך להניח את האגו בצד.

אופיר כץ: אם אתם רוצים תביאו ממשלתית ותיקחו את הקרדיט, לא אכפת לי, העיקר שתביאו תוכנית כלשהי כדי לשנות את המציאות.

אופיר כץ: צריכים כמה דברים.

אופיר כץ: כשהייתי במשרד לביטחון הפנים היה פיילוט מוצלח לשים שוטרים בבתי החולים.

אופיר כץ: זה היה בשישה בתי חולים.

אופיר כץ: עשו סקר וראו שזה העלה את הביטחון האישי של הצוותים הרפואיים.

אופיר כץ: הרחיבו את זה ל-15 בתי חולים, ועכשיו הייתה כוונה להרחיב את זה לכלל בתי החולים.

אופיר כץ: אני יודע שזה הועבר מהמשרד לביטחון פנים למשרד הבריאות – נעצר שם.

אופיר כץ: בעניין הזה אגיש גם שאילתה לשר הבריאות, כדי לראות למה זה תקוע, כי זה חשוב, הוכח שזה מעלה את הביטחון האישי.

אופיר כץ: אנחנו צריכים לקדם את החקיקה הזו יחד עם הרחבת האבטחה בבתי החולים.

אופיר כץ: זו הדרך היחידה לתת להם ביטחון ולפנות להם את הזמן לעסוק במה שהם צריכים – בריאות והצלת חיים.

אופיר כץ: אני עומד כאן בשמם של צוותי הרפואה ומבקש מכם שתעזרו להם ותעזרו למדינה שלנו להיות מקום קצת יותר טוב.

אופיר כץ: אני פונה אלייך, גברתי, יושבת-ראש ועדת הבריאות עידית סילמן: החוק הזה חשוב לרופאים ולאחיות.

אופיר כץ: מחר את עורכת סיור בבתי חולים בפריפריה, שזה דבר מבורך.

אופיר כץ: מה תגידי שם לצוותים הרפואיים, עידית – שהתנגדת לשמור עליהם, שהתנגדת לחוק הזה?

אופיר כץ: חברתי חברת הכנסת יעל רון בן משה, פעלנו ביחד ארבעה חודשים, אופוזיציה וקואליציה, והייתה לנו מטרה משותפת – מכשיר דה-וינצ'י לבית החולים בנהריה.

אופיר כץ: ידענו לשים את הפוליטיקה בצד וביחד הצלחנו להביא להישג הזה, והיום המכשיר הזה עובד.

אופיר כץ: גם את היית בנהריה לפני שהמכשיר עבד ואחרי שהוא עבד.

אופיר כץ: כשאני מסתובב בבתי החולים בפריפריה כולם מציפים בפניי את הבעיה הזאת של האלימות, שהם מפחדים.

אופיר כץ: אני בטוח שגם בפנייך הם הציפו, ואת מודעת לבעיה הזאת של האלימות כלפי הצוותים הרפואיים.

אופיר כץ: בואי נעשה את הדבר הנכון.

אופיר כץ: לא אכפת לי, נעביר את זה בטרומית, אנחנו צריכים אצבע אחת בשביל שזה יעבור.

אופיר כץ: אני אחכה, אחרי הטרומית נביא הצעה, נעשה את זה ביחד, תביאו ממשלתית, אבל בואו ביחד, כמו שהם שומרים עלינו, אנחנו נשמור על הצוותים הרפואיים.

אופיר כץ: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השר גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק 2021 של חבר הכנסת אופיר כץ מבקשת לתקן את עבירת תקיפת עובד ציבור הקבועה בסעיף 382א לחוק העונשין, ולקבוע עונש מזערי על עבירה של תקיפת עובד חירום שלא יפחת מחודש ימים.

גדעון סער: אגב, אני רוצה לומר שחודש ימים זה עונש שבקלות רבה בית המשפט ממיר בעבודות שירות, כי כמו שאתם יודעים, המצב המשפטי נכון להיום הוא שעד תשעה חודשים ניתן להמיר מאסר בפועל בעבודות שירות.

אופיר כץ: - - -

גדעון סער: אם נעברה העבירה בנסיבות המחמירות המנויות בסעיף, לא יפחת משלושה חודשי מאסר.

גדעון סער: בנוסף, מוצע לתקן את הגדרת "עובד חירום" ולהוסיף לה גם כבאי כהגדרתו בחוק הרשות הארצית לכבאות והצלה.

גדעון סער: לפי דברי ההסבר, מטרת ההצעה להיאבק בתופעה של תקיפה פיזית ומילולית של עובדי חירום בעת מילוי תפקידם ולהגביר את ההרתעה מביצוע עבירות כלפיהם באמצעות עונשי מאסר מזעריים, וזאת בדומה לעונש המזערי הקבוע בעבירת תקיפת שוטר בסעיפים 274-273 לחוק העונשין.

גדעון סער: ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה לדחות בשישה חודשים את הדיון בהצעה, נוכח קשיים רבים שעולים בה.

גדעון סער: אני אפרט אותם: ראשית, הכלל – אני יודע שכבר הפך לאופנה שכל דבר הופך לעונש מינימום.

גדעון סער: הכלל הוא שלא כל דבר הולך בעונשי מינימום.

גדעון סער: עקרונות הענישה שקבועים בחלק הכללי של חוק העונשין - - -

אופיר כץ: - - -

גדעון סער: אני אדבר גם על זה.

גדעון סער: יש לכל כלל יוצא מן הכלל.

גדעון סער: הבעיה, חבר הכנסת כץ, שאתה רוצה להפוך את היוצא מן הכלל לכלל.

גדעון סער: אני אשמח לשמוע על עבירה מחוק העונשין שעליה לא צריך להטיל עונש מינימום.

אופיר כץ: מה שאתה אומר זה בסדר; מה שאנחנו מביאים זה לא בסדר.

גדעון סער: אנחנו – לא, להפך, תמכנו - - -

אופיר כץ: זה מה שאתה אומר.

גדעון סער: תמכנו בהצעת החוק שלך בדין הרציפות בנושא של התעללות בחסרי ישע בעונש מינימום, והיא עברה פה לא מזמן, והעברנו, אגב, בהסכמה רחבה בבית הזה את ההצעה שלנו לעונשי מינימום על עבירות נשק.

גדעון סער: אבל זה לא אומר שכל עבירה בספר החוקים תהפוך לעבירה עם עונשי מינימום, ואני רוצה להסביר את זה - - -

אופיר כץ: למה - - -

גדעון סער: אני אסביר את זה.

גדעון סער: על בית המשפט לגזור את העונש המתאים בכל מקרה ומקרה בהתאם לנסיבות ספציפיות, תוך הלימה בין חומרת המעשה ואשמתו של העושה לבין העונש.

גדעון סער: אופן גזרת העונש על ידי בית המשפט הוסדר בתיקון 113 לחוק העונשין, ורוב העונשים המזעריים, עונשי המינימום שקיימים בחוק העונשין, לרבות עונש המינימום שקבוע בעבירה של תקיפת שוטר, נקבעו קודם לכן, דהיינו, לפני אותו תיקון.

גדעון סער: החריגים שחוקקו מאז הם על כף יד אחת.

גדעון סער: בנוסף, אין מקום להבחנה בין הסקטורים השונים של עובדי הציבור במסגרת סעיף 382א לחוק, כי אם אתה משתמש בענישת מינימום לגבי עובדי ציבור מסוימים, אז אתה משדר מסר שעובדי ציבור מתחומים אחרים זה חומרה פחותה, נניח תקיפת מורה, תקיפת גננת.

אופיר כץ: מורה לא מוגדר עובד חירום.

גדעון סער: לכן, זה לא מסר ראוי לבוא ולייצר את ההיררכיה הפנימית הזאת בהקשר של עונשי המינימום.

גדעון סער: כמובן שבית משפט בכל מקום ומקום יכול להביא בחשבון את השיקולים הראויים שהציג חבר הכנסת אופיר כץ במסגרת דברי ההסבר כשהוא קובע את גזר הדין.

גדעון סער: בסוף, עוד נקודה: לא ברור למה הוספו כבאים להגדרת "עובד חירום".

גדעון סער: היה מקרה אחד, אבל יש איזה תופעה של תקיפת כבאים?

גדעון סער: אם יש תופעה כזאת, אני לא מכיר אותה.

גדעון סער: למה?

גדעון סער: הנסיבות המחמירות שקבועות היום בסעיף לא מספקות ולא נותנות מענה?

גדעון סער: עובדי חירום והצלה, חבר הכנסת כץ, נכללים כבר היום בהגדרה של מי שנותן שירות לציבור מטעם גוף המספק שירות לציבור, ולכן החוק כבר היום קובע שהפגיעה בהם בקשר למילוי תפקידם היא עבירה חמורה יותר, שעונשה שלוש שנות מאסר ולא שתי שנות מאסר, כמו בעבירה, מה שנקרא, "תקיפה סתם" בחוק העונשין.

גדעון סער: בנסיבות המחמירות העונש עומד על חמש שנות מאסר.

גדעון סער: מה הן הנסיבות המחמירות?

גדעון סער: כשהתקיפה באה להכשיל את המותקף בתפקידו, למנוע ממנו או להפריע לו למלא את תפקידו.

גדעון סער: לכן, יש כבר עונש מרבי חמור יותר.

גדעון סער: אין שום טעם – ואני אומר את זה עם כל הכבוד שיש לי למציע, שהצעות החוק שלו בדרך כלל הן ענייניות – אין שום טעם לבוא ולקבוע עונש מינימום, וגם הרף העונשי שקבוע בעונש מינימום, בין חודש לשלושה חודשי מאסר, הוא לא איזו ענישה מרתיעה ומפחידה מי יודע מה.

גדעון סער: לכן אני מציע, כפי שאמרתי קודם, לדחות את הדיון בהצעה בשישה חודשים.

גדעון סער: אסור שהבית הזה, שחוקק עכשיו חוק של עונשי מינימום בעבירות הנשק שהוא הכרחי, שיעסוק בחודשים הקרובים בוועדת החוקה חוק ומשפט בעניין של חסרי ישע, בעוד חוק של עונש מינימום – אסור שיהיה פה בית חרושת לעונשי מינימום שפשוט יסתור את כל השיטה המשפטית ואת כל שיקול הדעת של המערכת השיפוטית.

מיקי לוי: תודה רבה לשר המשפטים.

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה, שלוש דקות.

אופיר כץ: אדוני השר, קודם כול, אני חשבתי וציפיתי מחברות וחברי הכנסת שכל הזמן אומרים כמה נושא הבריאות חשוב וכמה מצדיעים לרופאים ולאחיות שינסו טיפה, אפילו למראית עין, להראות שזה מעניין אותם, והם עושים איזושהי פעולה בשביל אולי להגיע לאיזושהי הסכמה, משהו למען האחים והאחיות שלנו שעובדים סביב השעון.

אופיר כץ: אבל אפילו לא ראיתי משהו, איזה תהליך שנעשה; הכול רק בטוויטר, למראית עין.

אופיר כץ: חשבתי שהצוותים הרפואיים חשובים, אבל כשיש ראש ממשלה שמגיע לאו"ם ותוקף את הצוותים הרפואיים, אז למה אני יכול לצפות פה מחברי הסיעה שלו?

אופיר כץ: באמת שלא הרבה.

אופיר כץ: לגבי הצעת החוק, אדוני השר, אני לא ממציא פה עונש מינימום, והדוגמה שנתת למה לא לעשות את זה למורים היא לא דוגמה רלוונטית, כי מורה לא מוגדר כעובד חירום; זה לא כמו שוטר או כבאי או רופא, אח או אחות, זה לא אותו הדבר.

אופיר כץ: אתה אמרת: למה להוסיף את הכבאים?

אופיר כץ: הרי זה לא תופעה.

אופיר כץ: אז אני הולך איתך – הכבאים זה לא תופעה, בוא נוריד את זה.

אופיר כץ: אתה מסכים איתי שאחים ואחיות, רופאים ורופאות, זה כן תופעה?

אופיר כץ: לשיטתך, מה שלא תופעה, לא צריך, אבל אחים ואחיות זה כן תופעה, רופאים שמקבלים מכות זה כן תופעה.

אופיר כץ: אדוני השר, אני אחזור, כי לא הקשבת.

אופיר כץ: נתת לדוגמה את הכבאים, שזה לא תופעה.

גדעון סער: הם שונים.

אופיר כץ: נכון.

אופיר כץ: אמרת שזה לא תופעה ואין הצדקה, אז אני הולך איתך – נוריד את הכבאים, כי זה לא תופעה.

אופיר כץ: האחים והאחיות, הרופאים והרופאות שמקבלים מכות, זה כן תופעה?

אופיר כץ: אנחנו כן רואים את זה, נכון?

גדעון סער: חמור מאוד, ולא בכדי יש עונש מרבי יותר גבוה בחוק על לתקיפתם מאשר על תקיפה של כל אזרח רגיל.

גדעון סער: אבל לקבוע עונשי מינימום של חודש מאסר לא יביא ליותר הרתעה, מה אני יכול לומר?

אופיר כץ: אז למה יש את זה על שוטרים?

אופיר כץ: למה על שוטרים יש את זה?

אופיר כץ: אם זה לא נחוץ, למה עשו את זה לשוטרים?

גדעון סער: הסברתי.

גדעון סער: אין לי בעיה להסביר למה עושים את זה לשוטרים.

גדעון סער: גם אתה מבין, ואני לא צריך להסביר.

קריאה: מיקי, אנחנו מושכים את השמית - - -

אופיר כץ: אני מבין אם זה קשור - - -

גדעון סער: זה היה לפני התקופה - - -

אופיר כץ: התופעה הזאת של תקיפת שוטרים, אנחנו רואים את זה על בסיס שבועי, אני לא אגיד יומי; על בסיס שבועי.

אופיר כץ: והמשרד שאתה עומד בראשו, אני יודע שהוא נגד עונשי מינימום, וגם עם השר הקודם לא היה להם, הקודם-קודם, הוא הלך איתם ואתה שינית את זה, ואני מברך על זה.

אופיר כץ: כשיש תופעה שצריך למגר, כמו עבירות הנשק שאתה מקדם – אני מברך על זה ששינית את העמדה שלהם, שהם לא רוצים שתיגע לשופט בעונשי מינימום.

אופיר כץ: ואנחנו לא מגישים כל שני וחמישי עונשי מינימום.

אופיר כץ: אנחנו לא עושים את זה.

אופיר כץ: יש דבר אחד, יש חוק אחד שאני מקדם כבר שנתיים, ואתה מכיר אותו, של הגיל הרך, וזה הדבר השני, כי זאת נהייתה תופעה ותופעה מכוערת.

אופיר כץ: אחים ואחיות – אין להם ביטחון, הם מפחדים לבוא לעבודה.

מיקי לוי: תודה.

אופיר כץ: ואני לא אומר שזה הדבר היחיד, אבל זה דבר נחוץ.

אופיר כץ: ואני מצפה מיו"ר ועדת הבריאות להצביע בעד האחים והאחיות והרופאים והרופאות.

אופיר כץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה, ההצבעה שמית.

מיקי לוי: סגנית מזכירת הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמו חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו משתתף בהצבעה אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו משתתף בהצבעה אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת): ישראל אייכלר – אינו נוכח יאיר גולן – נגד בנימין גנץ – נגד ווליד טאהא – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם יש מישהו מחברי הכנסת במליאה שלא קראו בשמו?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה, בבקשה לספור.

מיקי לוי: בעד – 51, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הצעת החוק לא עברה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1891/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת חוק בתי המשפט (תיקון – ק יבת זמן למתן פסק דין בבית המשפט העליון), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת דוד אמסלם.

מיקי לוי: ישיב שר המשפטים, בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, אני רוצה להתייחס לצביעות שקרתה פה בשעתיים האחרונות.

דוד אמסלם: דרך אגב, הצבועים התקשרו אליי ואמרו לי שאתם מעליבים אותם.

דוד אמסלם: ביקשו להחליף שם, רק בגללכם.

דוד אמסלם: תראו לאיזה שפל המדרגה אתם מגיעים.

דוד אמסלם: הרי מה קרה כאן?

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מזמין אותך כבר, חברת הכנסת מיכל רוזין, בחוק המרכולים הבאנו את דוד אזולאי, זיכרונו לברכה, לכנסת מבית החולים.

דוד אמסלם: מבית החולים הבאנו אותו לכנסת.

דוד אמסלם: הוא היה חולה במחלה קשה.

דוד אמסלם: אני ממליץ לכם לעשות גוגל: שרן השכל והאינפוזיה, ותראו אם היא באה לכאן עם האינפוזיה ומה היא אמרה אז.

דוד אמסלם: היא אמרה: איך הם לא מתביישים באופוזיציה לא לקזז אותי?

דוד אמסלם: הביאו אותי מבית החולים.

דוד אמסלם: אתם יכולים להתקשר לגליק ולשאול אותו אם בשבעה שלו מישהו מכם הסכים, כולל היושב-ראש, להתקזז איתו.

דוד אמסלם: פתאום היום הבאתם - -

קרן ברק: למה ללכת רחוק?

דוד אמסלם: - - הבאתם פתאום את שירלי פינטו מהבית בשבוע – נורבגית, דרך אגב.

דוד אמסלם: למה הכנסתם אותה לכנסת?

דוד אמסלם: בגלל שטענתם שאתם הולכים לעבוד.

דוד אמסלם: אז הלכתם להסתובב, במקום לבוא לכאן, כן?

דוד אמסלם: הבאתם אותה מהבית.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לך, אדוני שר המשפטים, דבר מאוד קטן: יכולתם למשוך את החוק לשבוע הבא.

דוד אמסלם: למה להביא אותה?

דוד אמסלם: אנחנו לא חבורת ההצלה שלכם.

דוד אמסלם: אתם חצופים.

דוד אמסלם: מילא היה מדובר באיזה חוק חירום קורונה.

דוד אמסלם: פתאום אני שומע את כל להקת ההודים פה צורחת.

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: תסתכלו על עצמכם.

דוד אמסלם: תראו מה אתם עושים כאן יום יום.

דוד אמסלם: אבל כשהכול מתהפך, זה מראה שאתם אנשים בעלי סט ערכים, מה שנקרא, תלוי ועומד בפוזיציה.

דוד אמסלם: כשאתם פה, יש מה שנקרא סט ערכים אחד; כשאתם מתחלפים – דרך אגב, אנחנו לא עושים לכם אפילו 10% ממה שעשיתם לנו.

דוד אמסלם: לכן אני מציע לכם, כבר אמר הנביא, לפחות, אני אומר לכם: בעת ההיא יידום.

דוד אמסלם: אני מציע לכם לשתוק, זה יותר טוב לכם.

דוד אמסלם: "גם אויל מחריש חכם יחשב".

דוד אמסלם: תשתקו קצת, לפחות יחשבו שאתם קצת נורמליים.

דוד אמסלם: אדוני, לפני שאני אתייחס להצעת החוק, אני חייב להגיד למר אורבך: תגיד, מר אורבך, אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: מה ביקשו פה האנשים?

דוד אמסלם: הגברת סילמן, מה ביקשו האנשים הדתיים?

דוד אמסלם: דרך אגב, זה לא קשור רק לדתיים.

דוד אמסלם: נשים רוצות להיכנס לחוף ללא גברים.

דוד אמסלם: אלו לא חייבות להיות נשים חרדיות, גם לא דתיות.

דוד אמסלם: חלקן מרגישות יותר נעים עם נשים.

קריאה: גם ערביות.

דוד אמסלם: גם ערביות, בוודאי.

דוד אמסלם: לא, מה פתאום.

דוד אמסלם: אנחנו מרצ נחליט לכם, רק עם נשים, ותלמדו רק עם נשים, ועוד מעט הם יבואו רק עם בגדי ים לאוניברסיטה, למה?

דוד אמסלם: ככה בא לנו.

דוד אמסלם: ובכותל רק עם נשים, בגלל שאלה אבירי שלטון החוק.

דוד אמסלם: אלה שאמרתי לכם, הבריונים האלימים, האנשים הכי אנטי מוסריים.

דוד אמסלם: זה תמיד באצטלה של רוממות שלטון החוק בגרונם.

דוד אמסלם: הרי, מר הנדל, אתה לא מבין דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: אמרתי, השר הנדל, אתה רק הולך כל היום ומצטלם ליד מגופים של בזק, כאילו אתה עכשיו מושך את הסיבים האופטיים, אבל החבר'ה החרדיים, יש להם קומות כשרות, למה?

דוד אמסלם: בגלל שהם רוצים.

דוד אמסלם: הם רוצים.

דוד אמסלם: הם רוצים, פשוט בגלל החינוך שלהם.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לספר לך, מר הנדל, יש אנשים לא חרדים שמשתמשים באותן קומות, בגלל שהם לא רוצים שהילדים שלהם יהיו חשופים למה שקורה באינטרנט.

יעקב מרגי: - - -

דוד אמסלם: לא חשוב, באמת, הילדים.

דוד אמסלם: עכשיו, מה קורה?

דוד אמסלם: איך אתה מזהה את הטלפון אם הוא כשר?

דוד אמסלם: לפי מספר הטלפון, אז מה אתה רוצה לעשות?

דוד אמסלם: ניוד?

דוד אמסלם: הרי אם מישהו רוצה לפתוח?

דוד אמסלם: בבקשה, רוצה עוד קומה?

דוד אמסלם: תן לו, בבקשה.

דוד אמסלם: הרי אף אחד לא מכריח אף אחד להיכנס לטלפון הכשר.

דוד אמסלם: אז מה אתה עכשיו עושה?

דוד אמסלם: מכריח אותם להשתמש בטלפון הכשר הפרוץ, זה מה שאתה רוצה?

דוד אמסלם: אתה מבין, אפילו שאתה לא מבין את האירוע, הרי הקדשתי לו לפחות עשר שעות הדבר הזה יכול להיפתר בטוב ובדרך ארץ, ומה שנקרא בוודאי ובוודאי עם האוכלוסייה שנזקקת לכך.

דוד אמסלם: דרך אגב, מר הנדל, לך זה לא נוגע, זה בדיוק כמו חוק הכשרות.

דוד אמסלם: הרי כל הצד הזה לא אוכל כשר בכלל.

דוד אמסלם: החרדים בכלל אוכלים את הכשרויות שלהם, אז אתם רוצים לקבוע לדוד אמסלם מי זה יהיה הרב על הלוח?

דוד אמסלם: תבינו לאן הגעתם, עוד מעט אנחנו נכניס חוק שבקיבוצים יהיו חייבים לאכול כשר, נעביר את זה פה.

דוד אמסלם: רק בחדרי האוכל שבקיבוצים חייב להיות אוכל כשר.

דוד אמסלם: נו, מה תעשו?

דוד אמסלם: מה תעשו?

דוד אמסלם: הרי תעלו לכאן ותגידו: נכנסתם לנו לקיבה?

דוד אמסלם: נכנסתם לנו לצלחת?

דוד אמסלם: אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: הרב הרפורמי, אתה בראשם, אין לכם בושה וכלימה?

מאיר פרוש: הוא לא רב.

דוד אמסלם: הרפורמי, אמרתי, שבא לכאן למתווה הכותל, שהם עצמם קוראים לבית המקדש בית מטבחיים פרימיטיבי, והיום רבים שם כדי לקבל את הצ'קים.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה להתייחס, אדוני שר המשפטים, לעוד נושא, שאולי ירתק אותך ויעניין אותך קצת.

דוד אמסלם: אני מדליק מהדורת חדשות לא מזמן, ערוץ 13, ואני לא מאמין למה שאני רואה שם.

דוד אמסלם: יש שם כתבה כעל כ-60 פדופילים במדינת ישראל, כן?

דוד אמסלם: שמישהו סחט אותם.

דוד אמסלם: איך אנחנו יודעים שהם פדופילים?

דוד אמסלם: איזה מישהו בא והתחזה באינטרנט לילד, קבע איתם פגישה, וסחט מהם כספים.

דוד אמסלם: מה עשתה הפרקליטות?

דוד אמסלם: הכניסה את הסוחט ל-13 שנים, ואת הפדופילים?

דוד אמסלם: צו איסור פרסום.

דוד אמסלם: מר מנדלבלוף, התחרפנת?

דוד אמסלם: הכובע זז לך?

דוד אמסלם: הלך לגמרי הקסקט?

דוד אמסלם: הרי עכשיו יש 60 פדופילים שמסתובבים בחוץ.

דוד אמסלם: הרי ברור לך שאותו סוחט קטן ושפל, הוא גילה אותם.

דוד אמסלם: זה לא שהוא צדיק, אבל במקום שתיקח אותו, תעשה אותו עד מדינה נגדם, אתה פשוט לקחת אותם, כדי שיעידו נגדו.

דוד אמסלם: אתה מבין שבסוף מסתובבים עכשיו אנשים פדופילים שמתעסקים עם ילדים?

דוד אמסלם: חשבתי במוחי, למה עשית את זה.

דוד אמסלם: אולי אתה מכיר שם מישהו?

דוד אמסלם: אולי אתם מכירים מישהו?

דוד אמסלם: למה לא תפרסמו את השמות של אותם אנשים?

דוד אמסלם: הרי ממה נפשך?

דוד אמסלם: אם אותו אחד הגיע אליהם, כפי שאמרתי, הוא הציג את עצמו כילד.

דוד אמסלם: אז אתה מבין את החוצפה שלך?

דוד אמסלם: אתה מבין שאתה אפילו מסכן את הציבור במדינת ישראל?

דוד אמסלם: על זה לא צריכה להיפתח חקירה בלתי תלויה, רק כדי להבין למה הגאונים בפרקליטות שם סגרו?

דוד אמסלם: יכול להיות שזה מישהו מהחבר'ה שלכם, או מישהו אחר שאוחז אתכם?

דוד אמסלם: הרי אף אחד בציבור לא מבין מה קורה פה.

דוד אמסלם: זה לא סיגר.

דוד אמסלם: אלה אנשים שעכשיו, ברגע זה, מסתובבים ומסכנים ילדים.

דוד אמסלם: אבל מה, אתה תשמע את מיכל רוזין?

דוד אמסלם: מה פתאום.

דוד אמסלם: אתה תשמע את שרת התחבורה?

דוד אמסלם: חס ושלום, שום דבר, הס.

דוד אמסלם: הפדופילים ימשיכו לחגוג.

דוד אמסלם: זה רק מראה לכם, איך המערכת הזאת עובדת.

דוד אמסלם: ועכשיו אני בא לחוק.

שלמה קרעי: אולי שי ניצן בספרייה הלאומית יכתוב ספר.

דוד אמסלם: אני בא לחוק – אני הגשתי הצעת חוק, שבית המשפט העליון יהיה מוגבל בזמן, וגם מה שנקרא, בדיון בתיקים.

דוד אמסלם: תיק שנכנס ראשון, יוצא ראשון, דנים בו קודם כול, כמו תור בקופת חולים, ללא פרוטקציות.

דוד אמסלם: אתה ניגש לבית המשפט, מגיש עתירה, השופטים מחליטים מה עושים איתה.

דוד אמסלם: בא להם – דנים בה; לא בא להם – שמים אותה בצד.

דוד אמסלם: אתה יכול לחכות עשר שנים.

דוד אמסלם: ולכן לא יעלה על הדעת, שאזרח במדינת ישראל מגיש בקשה לבג"ץ, הוא צריך לקבל פסק דין.

דוד אמסלם: יש אמנת שירות מינימלית אפילו בעירייה.

דוד אמסלם: אתה מגיש תלונה, אתה מקבל איזושהי תשובה בפרק זמן סביר.

דוד אמסלם: לכן, אדוני שר המשפטים, אזרחי מדינת ישראל משוועים להשתחרר מחניקת הלפת, שלופתת אותם בצווארם על ידי בתי המשפט והפרקליטות.

דוד אמסלם: נמאס, לא רוצים יותר.

דוד אמסלם: לא רוצים כזה דבר.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים לקבל שירות.

דוד אמסלם: לא יעלה על הדעת שכשאנחנו כאן, כשהגשנו בג"ץ נגד אדלשטיין – בא להם, תוך שבוע דנו בזה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: היה מדובר בגנץ והשמאל.

דוד אמסלם: כשדוד ביטן הגיש, ואתם הייתם צריכים להקים ממשלה, אז בא להם בטוב, יש להם זמן.

דוד אמסלם: היה להם זמן לנסוע קצת לנופש, ללכת.

דוד אמסלם: שלושה חודשים עד שהעברתם את התקציב, ואז אמרו לנו: אנחנו לא מתערבים.

דוד אמסלם: לכן אם אנחנו בכלל רוצים להחזיר קצת, טיפ טיפה, מהאמון – אדוני שר המשפטים, אני רוצה לספר לך, אני יודע שההצעות שלי לא עוברות - - -

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

דוד אמסלם: אני גם, אתה יודע, לא בונה על זה.

דוד אמסלם: לא בונה לא על הצוות שלכם, ההיגיון וכו'.

דוד אמסלם: אני בונה סט חוקים.

דוד אמסלם: אתה תראה שבסוף, כשאני אסיים אותו, זאת תהיה הרפורמה שלנו, כשנבוא.

דוד אמסלם: תוכנית עבודה מסודרת.

דוד אמסלם: לא דיבורים כמוך.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

דוד אמסלם: תוכנית עבודה אמיתית, שאזרחי מדינת ישראל ירגישו אותה מייד.

מיקי לוי: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: כאילו לא היו 12 שנה עכשיו של שלטון מסודר שלך, אמסלם.

יוראי להב-הרצנו: איפה היו 12 שנים עכשיו?

יוראי להב-הרצנו: היית באופוזיציה?

יוראי להב-הרצנו: איפה היית 12 שנה?

יוראי להב-הרצנו: איפה היית?

שלמה קרעי: אולי שי ניצן, בג'וב החדש שתפרו לו - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם – שקט – רק להגיד לך על נושא של קיזוזים – אני מדבר אליך, אתה יכול לא להאזין.

יוראי להב-הרצנו: איפה היית, אדוני?

מיקי לוי: כשניגשה אליי חברת כנסת שהרגישה לא טוב, והשמות לא חשובים, באותה שנייה אני קיזזתי אותה באמצע התקציב.

מיקי לוי: כשצלצלה אליי חברת כנסת ואמרה שיש לה עניין משפחתי בחו"ל – קיבלה ממני במיידי חמישה חודשים – חמישה ימים – בתפקידי הנוכחי, ואף אחד לא הרגיש בכלל שלא הצבעתי.

מיקי לוי: כשניגש אליי, צלצל אליי חבר כנסת ואמר לי שהוא עם משפחתו בחופשה בצפון, אמרתי לו: אל תדאג, לא ימצאו אותי, אני מקזז אותך.

משה ארבל: לכן התקזזת במרכולים עם דוד אזולאי, זיכרונו לברכה?

דוד אמסלם: למה במרכולים לא התקזזתם?

מיקי לוי: ולכן – הבנתי אותך.

מיקי לוי: אם היו ניגשים אליי - - -

משה ארבל: הוא היה עם אינפוזיה - - -

מיקי לוי: ארבל, תקשיב, אל תצעק.

מיקי לוי: אל תצעק.

מיקי לוי: אם היו ניגשים אליי, הייתי כמובן גם מתקזז.

משה ארבל: לא מאמינים לך למילה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר לך.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת ארבל, על הסגנון, הזלזול.

משה ארבל: אתה קראת לי שקרן לפני דקה במליאה.

משה ארבל: אתה מדבר אליי?

מיקי לוי: לא שמעת אותי אפילו.

מיקי לוי: לא אמרתי, לא שמעתי אותי.

משה ארבל: נרשם בפרוטוקול.

מיקי לוי: לא שמעת אותי.

מיקי לוי: תבדוק את הפרוטוקול.

משה ארבל: יש לך בטלפון, שלחתי לך.

משה ארבל: ממלכתי.

משה ארבל: הממלכתי שלנו.

משה ארבל: אתה קורא לי שקרן.

מיקי לוי: תבדוק, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, א.

מיקי לוי: לא שמעת אותי.

מיקי לוי: לא אמרתי.

משה ארבל: אתה מצולם בערוץ הכנסת, אל תשקר.

מיקי לוי: שמעת אולי את שפת השפתיים, אבל לא שמעת.

משה ארבל: אה, שפת השפתיים.

מיקי לוי: שר המשפטים, בבקשה.

משה ארבל: שפת השפתיים.

קרן ברק: אצל שירלי פינטו מדברים בשפת השפתיים.

משה ארבל: שפת השפתיים.

שלמה קרעי: שירלי פינטו היא נורבגית, לא צריך לקזז אותה.

שלמה קרעי: היא יכולה - - -

מיקי לוי: כשאתה מאשים אותי בדברים שהם לא נכונים, מה לעשות.

משה ארבל: זה מצולם.

משה ארבל: זה מצולם.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: האשמת אותי בדברי שקר.

מיקי לוי: אתה צודק - - -

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - - -

מיקי לוי: בבקשה.

משה ארבל: היא לא נכבדה כל כך אם אתה היושב-ראש.

גדעון סער: תכבדו את היושב-ראש.

גדעון סער: אתם לא יכולים לדבר נגד רשויות אחרות, שהן לא מכבדות את הכנסת, ובעצמכם לא לכבד את יושב-ראש הכנסת.

קטי קטרין שטרית: לא, הם לא מכבדים אותנו.

גדעון סער: אתם לא יכולים.

גדעון סער: לדעתי.

גדעון סער: יושב-ראש הכנסת הוא ראש הרשות המחוקקת.

גדעון סער: תלמדו לכבד את ראש הרשות המחוקקת.

גדעון סער: מילא אתם לא מכבדים את ראש הממשלה; אתם לא מכבדים את נשיאת בית המשפט העליון, לפחות את יושב-ראש הבית – תשאירו משהו קטן.

גדעון סער: קטן.

קרן ברק: סליחה, כבוד לא מקבלים, כבוד זה משהו שרוכשים.

קרן ברק: אחרי שהרסתם את הבניין הזה לדורות קדימה, אין לך שום זכות לומר - - -

קריאה: אתם מבזים את מדינת ישראל.

דוד אמסלם: איך אמר הפסוק - - -

גדעון סער: את קובעת מה יש זכות לומר ומה אין זכות לומר?

קרן ברק: כן, אני קובעת, אני קובעת.

גדעון סער: את קובעת – או אה.

גדעון סער: או אה.

קרן ברק: וגם הפרדת רשויות קובעת.

קרן ברק: אבל אין הפרדת רשויות אצלכם, כי הח"כים שלכם הם בעצם זרוע של הממשלה, שיושבת בוועדות.

קרן ברק: ולכן אין הפרדת רשויות.

אופיר כץ: אם הייתם מכבדים את האופוזיציה זה לא היה נראה ככה.

גדעון סער: תרשו לי להתייחס להצעת החוק של חבר הכנסת אמסלם, ברשותכם.

גדעון סער: למרות שחבר הכנסת אמסלם הגיע לנושא של הצעת החוק רק בשתי הדקות האחרונות לנאום.

קרן ברק: זה מספיק לו.

קרן ברק: אנחנו מבינים - - -

גדעון סער: מתוך עשר דקות, אני יושב ומחכה: מתי תגיע ההנמקה על הצעת החוק?

גדעון סער: שמונה דקות זה תחת הסעיף: שונות, ובשתי הדקות האחרונות מגיעים להצעת החוק.

גדעון סער: עכשיו - - -

שלמה קרעי: ותחת איזה סעיף מינית את שי ניצן לרקטור הספרייה הלאומית?

שלמה קרעי: איזה סעיף?

שלמה קרעי: של שחיתות, מרמה או הפרת אמונים?

שלמה קרעי: איזה סעיף מינית את שי ניצן לרקטור הספרייה הלאומית?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תפסיק לצעוק.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני קורא אותך לסדר.

קרן ברק: ובין לבין כבר עברו שתי דקות ועוד לא התחלת לדבר על הצעת החוק.

שלמה קרעי: בניגוד לחוק.

קרן ברק: אחרי שתי דקות, כבר בתוך הדקה השלישית.

גדעון סער: אתם לא מאפשרים, אתם לא מאפשרים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, אני מאוד מעוניין להשיב.

מיקי לוי: בבקשה, השר.

גדעון סער: עכשיו אני אגיד לכם, גם יש סיבה ויש טעם, למה המציע הגיע להצעת החוק רק בסוף דבריו.

קרן ברק: אבל למה אתה לא מדבר על הצעת החוק כבר שלוש דקות?

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק, די.

גדעון סער: כי הצעת החוק היא כל כך מופרכת, שקשה מאוד לנמק אותה.

גדעון סער: כשבא חבר הכנסת אמסלם ואומר – אני עכשיו מצטט: בהצעת החוק בית המשפט צריך לדון לפי סדר הגעת הנושאים למזכירות בית המשפט, או בלשונו: כמו תור בקופת חולים.

גדעון סער: לא משנה דחיפות – דחוף, לא דחוף, חשוב, לא חשוב.

גדעון סער: נניח אדם נמצא במעצר עד תום ההליכים, נניח נגד אדם יש צו הריסה.

גדעון סער: מה זה משנה?

גדעון סער: זה LIFO – last in, first out.

גדעון סער: זה קופת חולים.

גדעון סער: הרי זה דבר הזוי.

דוד אמסלם: גם בקופת חולים יש דחיפות.

גדעון סער: הרי, חבר הכנסת אמסלם, אתה מבין שאתה מציע דבר הזוי: לבוא ולשלול את שיקול הדעת של בית המשפט מה רמת הדחיפות.

גדעון סער: אולי אדם זקוק לסעד בנושא בריאותי?

גדעון סער: אולי אדם יושב במעצר עד תום הליכים?

גדעון סער: אולי אדם – הולכים להרוס את ביתו.

גדעון סער: או שזה הליך אחר.

גדעון סער: הרי ההצעה היא אפילו לא הליך שמתייחס רק לעתירות לבג"ץ, זה כל הליך בבית המשפט העליון: ערעור אזרחי, ערעור פלילי, עתירה לבג"ץ.

גדעון סער: לפי הסדר, קופת חולים.

גדעון סער: זה כמו לבוא ולהגיד שלראש הממשלה – ולצורך העניין, תדמיין שזה ראש הממשלה שאתה רוצה שהוא יהיה, כי אני יודע שאחרת זה קשה לכם, אז תדמיין שזה ראש ממשלה שאתה רוצה – לא יהיה לו שיקול דעת מה עולה על סדר-היום של הממשלה.

גדעון סער: הגיע משהו למזכירות הממשלה?

גדעון סער: LIFO, כמו תור בקופת חולים.

גדעון סער: אין לראש הממשלה שיקול דעת, הוא לא יכול להחליט.

גדעון סער: מישהו הגיש?

גדעון סער: לפי הסדר.

גדעון סער: דחוף, לא דחוף, חשוב, לא חשוב – קופת חולים.

גדעון סער: אבל למה כל כך קל - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, אנחנו מדברים בהצעה רק על בית המשפט העליון.

גדעון סער: בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: לא משנה שאתה משקר שכל ערכאה.

גדעון סער: לא נכון, אמרתי: בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: לא נכון, אמרת קודם בכל ערכאה.

גדעון סער: לא.

גדעון סער: אמרתי: בכל סוגי ההליכים.

דוד אמסלם: תשמע את עצמך.

דוד אמסלם: תקשיב.

גדעון סער: אמרתי: בכל סוגי ההליכים, כי בית המשפט העליון, כמו שאתה יודע, חבר הכנסת אמסלם, דן בערעורים פליליים, הוא דן בערעורים אזרחיים והוא דן בעתירות לבג"ץ.

גדעון סער: כל הדברים האלה הם על סדר-יומו.

גדעון סער: אולי הוא בכלל צריך לדון בעתירות לבג"ץ לפני האירועים הפליליים, למרות שאנשים יושבים בכלא, כי זה כמו תור בקופת חולים, וקודם צריך לדון במה שהגיע קודם?

גדעון סער: זה דבר - - -

דוד אמסלם: דרך אגב, ומתי הם מקבלים את ההחלטה?

דוד אמסלם: לא, אבל תמשיך את הצד השני, את ההמשך.

גדעון סער: חבר הכנסת אמסלם, הרי לא היית מעלה על דעתך להציע לראש ממשלה – אני לא מדבר על ראש הממשלה המכהן, נניח ראש הממשלה הקודם – להגיד לו: תשמע, אדוני, אין לך שיקול דעת מה עולה בישיבת ממשלה, אתה תדון לפי סדר ההגשה.

גדעון סער: למה קל לך לעשות את זה לגבי בית המשפט העליון?

גדעון סער: כי אתה רוצה לנהל אותו.

גדעון סער: אתה רוצה לשלול את העצמאות של בית המשפט.

גדעון סער: אתם לא רוצים רשות שופטת עצמאית.

גדעון סער: זה לא שאתם לא רוצים תיקון או שינוי או רפורמות, אתם רוצים לנהל את בית המשפט.

גדעון סער: להגיד מה תשדרו ומה לא תשדרו – ההצעה שחבר הכנסת לוין הוריד מסדר-היום; להגיד במה תדונו ובמה לא תדונו, באיזה סדר תדונו.

גדעון סער: והעונשים?

גדעון סער: אנחנו נקבע לכם גם, כמו ההצעה הקודמת שנפלה, אנחנו נקבע לכם מראש את כל העונשים.

גדעון סער: לא יהיה לכם שיקול דעת.

גדעון סער: איזו מדינה מערבית אתה מכיר, חבר הכנסת אמסלם – ואתה יודע מה?

גדעון סער: אני אפילו לא מתעקש על מדינה מערבית – איזו מדינה בעולם אתה מכיר שדבר כזה קיים בספר החוקים שלה?

גדעון סער: שאין לבית המשפט שיקול דעת לקבוע את סדר הדיונים בו בנושאים השונים?

גדעון סער: הרי אין דבר כזה.

גדעון סער: לכן, אפשר להגיע לנמק את זה בשתי הדקות האחרונות, בקטנה כזה, בסוף הדיון.

דוד אמסלם: יש לי עוד שלוש דקות לנמק לך, אם לא הבנת אותי.

גדעון סער: תאמין לי שהבנתי, ותאמין לי שהבנתי היטב.

גדעון סער: וגם ההליכים – אז אני רוצה לומר, שברוב ההליכים, הממוצע הוא פחות משנה, בסעיף הראשון של הצעת החוק.

גדעון סער: עתירות לבג"ץ – בממוצע חיי מדף חמישה חודשים וחצי – בממוצע, אני אומר בממוצע.

גדעון סער: זה לא אומר שאין תיקים שמתארכים, והשאיפה לקצר היא שאיפה טובה ונכונה: בערעורים פליליים 8.6 חודשים; בערעורים מינהליים 11 חודשים; בערעורים אזרחיים – למעלה משנה, 15.5 חודשים.

גדעון סער: ולפי הסטטיסטיקות, בכולן יש ירידה.

גדעון סער: אני מדבר על בית המשפט העליון שבו אנחנו עוסקים בהקשר של הצעת החוק.

גדעון סער: פרקי הזמן האלה, בעניין הזה – אני לא מדבר על כל מערכת המשפט; אני מדבר על העניין הזה שאנחנו דנים בו בהקשר של בית המשפט העליון – הם קצרים מאלה שהומלצו על ידי נציבות אירופית לבחינת יעילות מערכות צדק בשנת 2016.

גדעון סער: אבל יכול לקרות, יכול לקרות – ויש בעיות קשות במערכת המשפט שמחייבות לחתור לקיצור ההליכים, ובזה אין מחלוקת בינינו – יכול לקרות, חבר הכנסת אמסלם, שתיק מסוים אורך מעל לשנה מסיבות שונות שאפילו לא תלויות בבית המשפט.

גדעון סער: לא הכול תלוי בבית המשפט.

גדעון סער: לפעמים תובעים בעתירה לבג"ץ להתקין תקנות, והתקנות לא מותקנות באשמת השר או המשרד הממשלתי; או שיש ארבע מערכות בחירות ברצף, כי זה מתאים למישהו, ואז הדבר מתעכב, ובית המשפט לא יכול לתת פסק דין.

גדעון סער: אז לא כל דבר.

גדעון סער: אני נותן את זה סתם כדוגמה, ואני יכול לתת עוד הרבה דוגמאות.

גדעון סער: לכן, הצעת החוק הזו, על שני הרכיבים שלה, לא נכונה.

גדעון סער: צריך לעשות, לפעול, בכל ערכאות השיפוט, לקיצור לוחות הזמנים – זה דבר נכון.

גדעון סער: אי-אפשר לשים מיטת סדום; לא בסדר קביעת הדיונים, ואפילו גם לא בלוחות הזמנים, כי הדבר הזה, בסופו של דבר, לא יכול להביא צדק בכל מקרה ומקרה.

גדעון סער: לכן, אני מציע למליאת הכנסת להצביע כנגד ההצעה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר המשפטים.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לשבת, בבקשה.

מיקי לוי: המציע רוצה לעלות?

מיקי לוי: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני שר המשפטים, אני השארתי שתי דקות לנימוק בגלל שחשבתי שזה טריוויאלי.

דוד אמסלם: לכן חשבתי שתבין בתוך שתי דקות.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך, כמעט אין מערכת אחת שאין לה אמנת שירות ואין לה סטנדרטים.

דוד אמסלם: לכאורה, לפי שיטתך, גם אם בית המשפט העליון לא ינמק עוד 50 שנה, הכול בסדר.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך שגם אדמות גולובנציץ בדרום – זה יושב בבית המשפט שנים.

דוד אמסלם: לכן, אדוני השר, יש שני תנאים מצטברים.

דוד אמסלם: אני לא אמרתי שבית המשפט צריך לפסוק בתוך יומיים.

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי לדון בנושא.

דוד אמסלם: בדיוק כמו שאמרת, FIFO.

דוד אמסלם: ובוודאי ובוודאי שהוא יכול לדון בזה, ולפתוח את הדיון, ולקבוע דיון המשך בעוד שלושה חודשים.

דוד אמסלם: אבל אני חושב שאזרח במדינת ישראל זכאי במינימום לקבל שירות מינימלי של שנה.

דוד אמסלם: הוא לא יכול להיות תלוי ועומד.

דוד אמסלם: אתה מספר לנו שאם יש תקנות ויש דברים כאלה ואחרים – אנחנו לא מדברים על זה.

דוד אמסלם: אנחנו מדברים על דברים שתלויים בבית המשפט.

דוד אמסלם: אמרתי לך, כשהיה לנו הסיפור עם אדלשטיין, תוך שבוע קיבלנו פסק דין.

דוד אמסלם: כשהיה לנו, עכשיו, עם הממשלה שלכם, לגבי הוועדות של ביטן – ארבעה חודשים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שבית המשפט העליון זה המפלגה שאתם השלוחים שלה פה.

דוד אמסלם: לא התאים לו שנרוץ מהר.

דוד אמסלם: לכן, עד שלא העברתם תקציב, הם נרדמו.

דוד אמסלם: דנו עכשיו.

דוד אמסלם: בוא תספר לי, אתה, מה כובד הראש?

דוד אמסלם: מה השתנה בארבעה חודשים?

דוד אמסלם: מה קרה להם?

דוד אמסלם: מה קרה?

דוד אמסלם: פתאום עכשיו זה לא היה חשוב?

דוד אמסלם: הכנסת לא התנהלה בלי ועדות?

דוד אמסלם: הרי אתה יודע שזה סיפור פוליטי פר אקסלנס.

דוד אמסלם: לכן, אדוני שר המשפטים, אני למדתי שגם בחוקים, ובכל דבר – לשופטים אתה לא משאיר מרווח של שיקול דעת איפה שלא צריך.

דוד אמסלם: איפה שלא צריך – לא, יש חוק.

דוד אמסלם: תנהג לפי החוק.

דוד אמסלם: ברגע שאתה פורץ, ויש שיקול דעת, אתה מגיע למחוזות שאתה לא מאמין.

דוד אמסלם: לכן, גולובנציץ לא יקבל דיון ולא יקבל פסק דין.

דוד אמסלם: דרך אגב, כשאתה לוקח לי את הממוצע – הרי אתה מכיר את אותו סיפור של אותו אחד שטבע בבריכה הממוצעת: 30 ס"מ.

דוד אמסלם: אנחנו לא מדברים על ההחלטות שקיבלנו כאן עכשיו לגבי יולי אדלשטיין, כשהוא היה היושב-ראש.

דוד אמסלם: זה הוריד את הממוצע במכה אחת.

דוד אמסלם: בוודאי, הוא הוריד את הממוצע לעוד שלושה או ארבעה.

דוד אמסלם: אם תעשה סטטיסטיקה, בעצם נתנו להם פסק דין אחרי שנתיים-שלוש.

דוד אמסלם: לכן, אני חושב, אדוני שר המשפטים, אין דבר יותר טריוויאלי מזה, אבל מבחינתך בית המשפט העליון מנהל את המדינה, ואף אחד לא אומר לו כלום.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם לכנסת וגם לממשלה יש מי שאומר משהו.

דוד אמסלם: בית המשפט העליון – אני ואפסי עוד.

דוד אמסלם: אני אדון הארץ.

דוד אמסלם: אני קובע הכול.

מיקי לוי: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני קובע – איך אמר הגשש?

דוד אמסלם: – מהו מזג האוויר, מה השעה ומה התוצאה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: נא לשבת, בבקשה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה.

מיקי לוי: סגנית מזכירת הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח משה אבוטבול – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק-הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: נא לקרוא פעם נוספת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח נפתלי בנט – נגד יואב גלנט – בעד בנימין גנץ – נגד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת במליאה שלא קראו בשמו?

מיקי לוי: נסגרה ההצבעה.

מיקי לוי: נא לספור, בבקשה.

מיקי לוי: הצעת חוק בתי המשפט.

מיקי לוי: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 52, נגד – 59.

מיקי לוי: הצעת החוק לא עברה.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מאיר פרוש: כמה כמה?

מיקי לוי: 52 נגד 59.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/2338/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: הצעת חוק למניעת חרם חברתי בבתי הספר, של חברת הכנסת גולן.

מיקי לוי: ישיב סגן שרת החינוך חבר הכנסת יצחק הלוי.

מיקי לוי: בבקשה.

מאי גולן: השרה.

מיקי לוי: מה, מה?

מאי גולן: השרה תשיב.

מיקי לוי: השרה תשיב?

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: השרה תשיב.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מוגשת היום הצעת חוק שנקראת הצעת חוק למניעת חרם חברתי וביוש בבתי הספר.

מאי גולן: הצעת חוק – תודה – מאוד תקדימית, מאוד חדשנית, שכשהגשתי אותה כשרק נכנסתי לכנסת ישראל לפני שנתיים, אנשים עדיין לא ידעו איך להכיל את זה, איך להבין את זה.

מאי גולן: כלומר, מה יהיה?

מאי גולן: תתערבי בין הילדים?

מאי גולן: תגידי להם מה לעשות?

מאי גולן: איך תעשי את זה?

מאי גולן: זה הגיע לכדי מצב שתלמידים מתאבדים וכל עולמם חרב עליהם, ועל ההורים שלהם, ועל המשפחות שלהם, אז הבינו שחייבים להתערב.

מאי גולן: אני רוצה לנצל, קודם כול, את ההזדמנות להודות לחברי חבר הכנסת יריב לוין, שעזר לי ליזום את החוק.

מאי גולן: ואני רוצה שאנשים יבינו שהחוק הוא לא משהו מועתק, הוא לא איזה המצאה – זה חוק של יש מאין.

מאי גולן: זה חוק שמגדיר, סוף-סוף, מהו חרם חברתי, נותן תוכנית שיקומית גם למוחרם וגם למחרים, ובעצם נותן מענה להורים ולתלמידים בתוך בתי הספר – מענה שלא היה היום.

מאי גולן: הצעת החוק הזאת באה לעולם לא משום פופוליזם ולא משום דמגוגיה – היא באה לעולם מסיפור אישי שלי, חברת הכנסת מאי גולן, שהייתה ילדת אינטגרציה מזרחית, מדרום תל אביב, שבעל כורחה שולבה בבית ספר מאוד אליטיסטי בצפון תל אביב, ועל בשרה החי, ילדה בגיל עשר, עברה חרם קשה מנשוא במשך חמש שנים.

מאי גולן: החרם הזה, לטוב ולרע, עיצב את מי שאני, אך סביר להניח, סביר להניח מאוד, שאם תלמיד או תלמידה אחרים היו עוברים את אותו חרם היום, אני לא יודעת אם הנפש שלהם הייתה שורדת את זה.

מאי גולן: אני שרדתי את זה למרות הכול.

מאי גולן: ונכון, הפכתי להיות נערה מתבגרת יותר חזקה, אך חמש השנים הקשות האלה היו קשות מנשוא.

מאי גולן: וברגע שנכנסתי לכנסת ישראל הבטחתי לעצמי שאני אעשה את מה שהבטיחה לעצמה אותה ילדה, אותה נערה אז, בגיל עשר ו-12, שאם יבוא יום ואני אהיה באיזה עמדת כוח, אני אילחם כדי שאף תלמיד או תלמידה לא יחוו על בשרם את מה שאני חוויתי.

מאי גולן: חרם חברתי פוצע את הילד.

מאי גולן: ואני יכולה לספר לכם שלי, אישית, שנים, שנים, לקח להתגבר על מה שאני חוויתי.

מאי גולן: ואני מכירה אנשים גם בכנסת הזאת, שעשרות אלפי אנשים מצביעים להם, שהם אנשים חזקים מאוד, והם מספרים לי שגם היום הם מתעוררים בלילה מסיוטים שבהם הם עדיין בבית הספר ההוא.

מאי גולן: הם צריכים להזכיר לעצמם שהם לא אותם ילדים בכיתה.

מאי גולן: אנחנו חיים היום בעידן של רשתות חברתיות, בעידן של אכזריות, של שיימינג, של ביוש, שאי-אפשר אפילו לתאר, שהוא לעיתים קשה יותר מאלימות פיזית; רוצחים נפשות היום בכיתות שלנו.

מאי גולן: הורים שולחים את הילדים שלהם, הדבר הכי יקר להם, הדבר הכי יקר להם, הדבר שהם ייתנו את חייהם עבורו – ובסוף אנחנו לא יודעים לאן אנחנו שולחים אותם, הילד לא מספר.

מאי גולן: אני יכולה לספר לכם שאני לא סיפרתי.

מאי גולן: שנים לא סיפרתי.

מאי גולן: הייתי ילדה חזקה.

מאי גולן: הייתי נכנסת לשירותים של בית הספר ובוכה, בוכה, בוכה, מנגבת את הדמעות ויוצאת, כדי שאף אחד לא יראה שבכיתי, כדי להישאר חזקה.

מאי גולן: לא הייתי מספרת לאימא שלי, האימא החד-הורית שלי, שידעתי שאין לה יכולת, אין לה יכולת להגן עליי; לא הייתי מספרת לה מה עובר עליי, כדי שהיא לא תצטרך להתמודד עם זה שמשפילים את הילדה שלה, יום-יום, על העובדה שהיא מדרום תל אביב, שהיא בת לאם חד-הורית, שהיא מזרחית ושהיא ענייה.

מאי גולן: סביר להניח שאם החרם הזה היה מתקיים היום, הילדה הזאת הייתה מתאבדת.

מאי גולן: הילדה זאת בחרה לתעל את ההשפלה הזאת לכוח, אבל אני, היום, כשאני עוברת ליד בית ספר, ורואה ילד יושב בצד, אני לא יכולה ללכת, אני לא יכולה להמשיך; קרה לי רק עכשיו, בבלפור בתל אביב.

מאי גולן: ראיתי ילד יושב בצד, וחיכיתי שעה מחוץ לבית ספר, כדי לראות שמישהו בא אליו; עד שהלכתי לשומר ואמרתי לו: אתה יודע שהילד יושב פה בצד, איפה המורה?

מאי גולן: איפה המחנך?

מאי גולן: הילד יושב ובוכה.

מאי גולן: את הדברים האלה אף אחד לא יודע, ואף אחד לא מבין, ואנשים חזקים מסרבים לספר.

מאי גולן: ואני יודעת שבכנסת שלנו, כשאנחנו היינו בשלטון, החוק הזה היה צריך לעבור.

מאי גולן: ואני אומרת כאן: אני מתביישת שהוא לא עבר.

מאי גולן: אני אומרת את זה בצורה חד-משמעית, בלי להתבייש.

מאי גולן: החוק הזה, כמו שאמר לי חברי, חבר הכנסת יריב לוין, היה צריך להיות החוק הראשון שהיה צריך לעבור, הראשון.

מאי גולן: אבל הוא לא עבר, כי לא היה כסף, ולא היו תקנים, ולא היו מספיק פסיכולוגים, ולא היה מענה.

מאי גולן: והיה אפילו מישהו במשרד החינוך שאמר לי: מה זה חרם?

מאי גולן: הוא הסתכל עליי בעיניים ואמר לי: מה זה חרם?

מאי גולן: אז אני מבינה שיש אנשים שלא מתחברים, שלא מבינים.

מאי גולן: גם ניסנקורן וגנץ באותה תקופה, מה לעשות, ראו את החוק הזה ופסלו אותו, לא רצו לדבר עליו.

מאי גולן: אני רואה את שרת החינוך יפעת שאשא ביטון, ואני יודעת שהרפורמה הזאת היא בליבה.

מאי גולן: ולכן, אני מתחייבת, מתחייבת, שאם הממשלה הזאת תעשה משהו בנידון – אני לא רוצה להשמיץ, לא רוצה קרדיט, לא רוצה שום מלחמה על פוליטיקה.

מאי גולן: אני יודעת שבחוקים שלנו בכנסת יש המון פוליטיקה.

מאי גולן: אני יודעת שכשהצעת חוק שלי עולה היא מקבלת וטו אוטומטי.

מאי גולן: אני יודעת שפוסלים פה חוקים על ימין ועל שמאל, אבל אני יודעת שאכפת לך מזה.

מאי גולן: אני יודעת – אני ראיתי אותך מדברת על זה, למרות שחורה לי שזה לא עובר כחוק, ותהיה רפורמה; אני מאוד חוששת שמא מחר תהיה ממשלה אחרת ויהיה שר אחר, יהיה שר אוצר אחר, וזה לא יעניין אותו, זה לא יהיה בליבו, והרפורמה הזאת יכולה להשתנות.

מאי גולן: אני לא אתן לילדים של מדינת ישראל לשלם את המחיר.

מאי גולן: ואם יש רפורמה עכשיו שמכסה את כלל הדברים – הינה, אני מתחייבת כאן – אני לא אמשוך את החוק, או אעביר את החוק להצעה לסדר-היום בוועדה לזכויות הילד של חברת הכנסת מיכל שיר, כדי שידובר על זה וימשיכו.

מאי גולן: אני רק אסיים בזה שאני מסתכלת על כל הילדים שהיו איתי בבית ספר ועל כל הילדים שהיום בבית ספר, על כל מי שיודע מה זה להיות מוחרם ומחרים.

מאי גולן: אני לא אעזוב את הנושא הזה לרגע, ואני אמשיך להיאבק למען ילדים באשר הם.

מאי גולן: וגם אותו הורה, שישב איתי בוועדת החינוך, שהבן שלו התאבד בגלל שהוא היה מוחרם, ואמר לי: מה יהיה עכשיו?

מאי גולן: אני מסתכלת עליך, ואני מבטיחה לך – אני לא אומרת את שמך – אני מבטיחה לך שאני חיילת שלכם במאבק הזה נגד חרמות בכלל.

מאי גולן: השינוי צריך להתחיל אצלנו – זה נכון, כדי להוות דוגמה.

מאי גולן: אבל, לצערי, האכזריות של הרשתות החברתיות מובילה ישר לתוך מה שקורה בכיתות בתי הספר, ואני מבטיחה שלא משנה מה יקרה, אני ארתום את הקואליציה ואת האופוזיציה למאבק הזה כל זמן שאני אהיה בכנסת, כי אין דבר יותר חשוב מהילדים שלנו.

מאי גולן: תודה רבה.

יוראי להב-הרצנו: כל הכבוד, מאי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בהחלט מרגש.

מיקי לוי: שרת החינוך, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: סוף-סוף עולים הדברים האמיתיים כאן על סדר-היום.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברת הכנסת מאי גולן – ראשית, אני רוצה לומר למאי תודה רבה על זה שהעלית את הנושא החשוב הזה על סדר-יומה של הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: אי-אפשר להישאר אדישים למילים המרגשות שלך.

יפעת שאשא ביטון: היו לנו גם כמה שיחות, ואני יודעת עד כמה הנושא הזה הוא בנפשך.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שהנושא הזה צריך להיות בנפשה של החברה כולה, במיוחד בימים האלה שאנחנו נמצאים בהם.

יפעת שאשא ביטון: ואת יודעת מה, כשאנחנו דיברנו וסיפרת לי על תחושת ההחמצה שלך מהכנסת הקודמת או מהממשלה הקודמת, יכולתי לחוות ולהרגיש את התחושה שלך.

יפעת שאשא ביטון: אבל כשאני חושבת על זה עכשיו, אני חושבת שאין נכון ומתאים יותר מאשר להעלות את הצעת החוק הזו דווקא עכשיו, ואסביר לך גם למה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו אחרי תקופה ממושכת מאוד מאתגרת, מאוד מורכבת עבור ילדי ישראל.

יפעת שאשא ביטון: שנה וחצי שהם ישבו בבית, בלי שגרה, בלי מבוגר שנמצא איתם כל הזמן כמו שקורה בבית הספר.

יפעת שאשא ביטון: גם כשההורים בבית – אנחנו יודעים שגם ההורים חוו חוויות מאוד מורכבות; אנשים שלא ידעו מה קורה עם הפרנסה שלהם, בית שהוא מאוד מאוד לחוץ.

יפעת שאשא ביטון: הילדים התמודדו עם כל הדבר הזה, ואנחנו ידענו שהם יגיעו עם מורכבות נפשית ורגשית לתוך המערכת, והדבר הזה יביא להתפרצות של כל מה שאת מתארת כאן, ואנחנו חווים את זה במערכת.

יפעת שאשא ביטון: גל האלימות שאנחנו חווים בחברה בכלל מכה גם בתוך מערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: ואני לפני כחודש החלטתי שאני עוצרת את המערכת ליום אחד ואומרת: חברים, אנחנו עוצרים כדי לדבר רק על הנושא הזה, שיהיה פה מסר ברור של "עד כאן", שאנחנו במערכת לא נכיל את הדבר הזה יותר.

יפעת שאשא ביטון: אבל זה לא מספיק לעצור את המערכת ליום אחד, כי זה משהו שצריך להיות בשגרה וצריך לטפל בו.

יפעת שאשא ביטון: ואני אמרתי כבר מתחילת השנה, שאת השנה הזו אני לוקחת לי כמשימה לצמצם את הפערים הרגשיים והחברתיים שהילדים מגיעים איתם.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו הצבנו תוכנית לפני כשבוע, תוכנית שמתייחסת בדיוק לנקודות שאת מעלה.

יפעת שאשא ביטון: קודם כול, יש בתקציב לטובת כל הנושא של ייעוץ חינוכי – תגבור שעות הייעוץ בתוך בתי הספר; מתן סדנאות אם זה לתלמידים ואם זה למורים – מורים וצוותי הוראה גם הם צריכים את הכלים וגם את הליווי והתמיכה אחרי שנתיים מאוד מאוד מורכבות שהם בעצמם חוו; סדנאות של ההורים, כי גם ההורים לא יודעים הרבה מאוד פעמים איך להתמודד עם מצוקה של ילד, שלא לדבר על זה שאנחנו חווינו חוויות בתוך המערכת של הורים שמחרימים ילד.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו פוגשים את האלימות בכל רובד אפשרי: אם זה בין הילדים לבין עצמם, אם זה בין הילדים לבין הצוותים, אם זה מהצוותים כלפי ילדים, אם זה הורים כלפי צוותים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו חווים אותה באמת בכל רמה אפשרית: אלימות מילולית, חרמות, שיימינג, אלימות פיזית, התנהגות מינית לא מותאמת, שבעיניי זה הדבר הכי נורא שיש, כי זו לא פגיעה מינית; זו חוויה מינית שהילדים חווים, והם לא יודעים בכלל שהם נפגעים, שלא לדבר על אלה שפוגעים, שהרבה מאוד פעמים הם לא יודעים שהם פוגעים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מחזירים בחזרה את כל המודעות וההסברה ואת כל מה שצריך כדי שהילדים יבינו באיזו מציאות חיים הם נמצאים.

יפעת שאשא ביטון: אז נכון שיש תקציב, תקציב מאוד גדול – 438 מיליון שקלים ייעודיים לטובת הדבר הזה, תוכנית שתהיה למשך כל השנה, ואנחנו כמובן נבנה אותה גם לעתיד.

יפעת שאשא ביטון: אבל אני מוכרחה לומר לך משהו, מאי: הסיפור הוא לא רק כסף.

יפעת שאשא ביטון: הסיפור הוא תשומת לב – שילד מוחרם ויודעים שיש חרם, אז זה לא משנה אם יהיה לי עכשיו עוד תקציב או פחות תקציב, עוד יועצת או פחות יועצת – זה חשוב, הכול חשוב; צריך להיות מסוגלים לשים את זה על השולחן ולעצור את זה, פשוט לעצור את זה ולא להתעלם.

יפעת שאשא ביטון: אני כל הזמן אומרת – ואני מסתובבת הרבה מאוד בבתי ספר, ואני פוגשת ילדים ואני אומרת להם: מספיק ילד אחד או ילדה אחת כדי לעצור חרם, כדי לעצור אלימות פיזית כשרואים מישהו במסדרון.

יפעת שאשא ביטון: במקום לצלם שנותנים לו מכות – ללכת ולעצור את זה.

יפעת שאשא ביטון: ואם אתה מרגיש שאתה לא מסוגל, אז לדעת שאתה קורא למבוגר כדי שיעזור לך.

יפעת שאשא ביטון: מספיק ילד אחד או ילדה אחת כדי לעשות את זה, ומספיק כשמבוגר שנכנס לכיתה ורואה ילד שהוא לא במצב רוח, או שיכול להיות שהוא משדר מצוקה, כדי לקרוא לו אחר כך ולראות מה קורה.

יפעת שאשא ביטון: זה מספיק בשביל למנוע הרבה מאוד פגיעה בילדים.

יפעת שאשא ביטון: אז כן, צריך תקציבים וצריך יותר פסיכולוגים, וצריך שתהיה תקינה לייעוץ חינוכי, ואנחנו נדאג לעשות את זה בשנה הבאה.

יפעת שאשא ביטון: ואני אמרתי שאני אעשה הכול כדי לקדם תקינה של ייעוץ חינוכי גם בבתי ספר יסודיים, גם אם זה יהיה בתהליך רב-שנתי, אבל זה יקרה, אנחנו נתחיל את זה, וכל זה חשוב.

יפעת שאשא ביטון: אבל הכי חשוב זה שאנחנו ניתן תשומת לב לדבר הזה, שאנחנו לא נתעלם ממנו ושאנחנו נהיה מספיק אמיצים לטפל בדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: ולכן, אני שוב רוצה לומר לך תודה, ולחבר הכנסת יריב לוין, שאני מבינה מדברייך שהיה שותף לנושא החשוב הזה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אתן לכם דוגמה קטנה, כדי שתבינו את המצוקה של הילדים בתקופה הזו – גם בתקופה המורכבת הזו שאנחנו נמצאים בה היום אבל גם בעידן האינטרנט והרשתות החברתיות והווטסאפ וכו'.

יפעת שאשא ביטון: סיפרה לי ילדה שהיא קצת יותר בוגרת: כשפעם היה חרם, הוא היה נגמר בכיתה.

יפעת שאשא ביטון: הילדה באה, חווה את החוויה האיומה שלה בכיתה, אבל מסתיים יום הלימודים, היא הולכת הביתה, ויש לה כביכול את השקט עד למוחרת בבוקר.

יפעת שאשא ביטון: היום זה כבר לא.

יפעת שאשא ביטון: היום היא הולכת הביתה וזה בא איתה הביתה בטלפון, ונכנס איתה לחדר השינה, ונכנס איתה לכל מקום.

יפעת שאשא ביטון: וזו החוויה שהילדים שלנו חווים, ובגלל זה אנחנו צריכים להיות מודעים שבעתיים ומגויסים שבעתיים.

יפעת שאשא ביטון: ואת צודקת שהדוגמה האישית צריכה להתחיל גם מכאן.

יפעת שאשא ביטון: גם אנחנו לא חפים פה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו שומעים את השיח שמתנהל ומתקיים.

יפעת שאשא ביטון: גם אני ברמה האישית יכולה לספר על החוויה שלי השבוע עם שיימינג מטורף.

יפעת שאשא ביטון: ואני, עם כל הכוח שלנו, ומשרד גדול ואנשים שעוטפים אותנו, מרגישה כמה קשה להדוף דברי הבל ושקר, ואני חושבת מה חווה ילד או ילדה צעירים שמתמודדים עם דברים כאלה.

יפעת שאשא ביטון: ואני מבטיחה לך שאנחנו נעשה הכול במערכת החינוך כדי לעטוף את הילדים, כדי לתת למורים את הכלים שצריך, כדי לתת להורים את הכלים שצריך.

יפעת שאשא ביטון: ואני בטוחה שביחד, בהתגייסות של כולם, אנחנו גם נצליח.

יפעת שאשא ביטון: אני אשמח שאת תהפכי את זה להצעה לסדר-היום, ואני בכוונה אומרת שתהיה הצעה לסדר-היום, ואל תמשכי את החוק, כן, כדי שיהיה עוד דיון, כי כמה שיותר נשים את זה על סדר-היום ונדון בזה ונעלה את המודעות – אנחנו קראנו לתוכנית "לא מרימים ידיים באים בטוב", כי אנחנו לא מרימים ידיים פעמיים: לא מרימים ידיים במובן של אלימות ולא מרימים ידיים במובן שאנחנו לא מוותרים, ואנחנו נילחם בתופעות האלה, ואנחנו נבוא בטוב.

יפעת שאשא ביטון: בבקשה.

יריב לוין: רק הערה אחת.

יריב לוין: אני חושב שכל הדברים הם ודאי נכונים וחשובים.

יריב לוין: אבל יש כמה פעולות שנדע לעשות אותן כפי שאמרת שהן לא עולות כסף, ובעיניי - - - אני אתן דוגמה אחת:

יריב לוין: אחד הדברים באמת הכי קשים שקורים הוא במצב שבו למשל מחלקים ילדים ואומרים לילדים: אתם עושים עבודה בזוגות, ויש ילד שאף אחד לא רוצה לחלוק איתו; מחלקים אנשים לחדרים בפעילות שנתית.

יריב לוין: הדברים האלה לא יכולים להיקבע על ידי הילדים.

יריב לוין: מורה צריך להגיד: רבותיי, זאת רשימת הזוגות.

יריב לוין: זו צריכה להיות הוראה גורפת.

יריב לוין: אין מצב.

יריב לוין: כשהילדים באים ורוצים לעשות אחר כך החלפות באישור המורה – שני חברים שרוצים להחליף אחד עם השני, זה בסדר, אבל קודם כול המורה קובע – הוא קובע איך מחלקים את החדרים, הוא קובע מי יושב ליד מי באוטובוס כשנוסעים לטיול, ולא יוצרים את המצב הזה שהילדים כאילו צריכים להסתדר ביניהם.

יריב לוין: זה – דבר ראשון.

יריב לוין: אז הילד הזה שאין לו עם מי להיות, הוא לא רוצה לצאת לעבודה, הוא לא רוצה לצאת לטיול.

יריב לוין: כולנו מבינים באיזו חרדה הוא בכלל נמצא מהרגע הזה שיצטרכו לעשות את החלוקה ושוב נפתחת בפניו האמת הזאת.

יריב לוין: את יודעת מה?

יריב לוין: אפילו לא מחרימים אותו, פשוט אין לו אף חבר.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: אין לו עם מי להתחבר.

יריב לוין: הוא תמיד בעדיפות שלישית ורביעית.

יריב לוין: אלה דברים - -

יפעת שאשא ביטון: שהם קטנים.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יריב לוין: - - שברגע אפשר לחסוך אותם, ברגע - - - נגמר הדבר הזה.

יריב לוין: זה דבר ענק.

יפעת שאשא ביטון: אתה כל כך צודק.

יפעת שאשא ביטון: את כל כך צודק, וזה יושב בדיוק על הנקודה שאני אמרתי: לא צריך כסף ושעות לכל דבר; צריך לשים לב.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אני בתחילת שנה – באמת, אתם תראו בכל מקום את האמירה של "שמים לב בחינוך".

יפעת שאשא ביטון: אנחנו רק צריכים לשים לב לדברים האלה.

יפעת שאשא ביטון: ואני מוכרחה ככה בשביל לתת לך, בתוך כל הקושי הזה, גם תחושה של טעם טוב.

יפעת שאשא ביטון: היה טיול שנתי לא מזמן שאחת הבנות לא היה לה עם מי להיות בחדר והיא החליטה שהיא לא יוצאת, כי היא לא הצליחה להצטוות עם אף אחת.

יפעת שאשא ביטון: המנהלת הגיעה אליה הביתה עם שתי בנות נוספות ועם פרחים או שוקולדים – היא הגיעה עם איזושהי תשורה – והן באו לומר לה שהן רוצות שהיא תצא לטיול והן תהיינה איתה בחדר.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזו הגדולה של מנהל ואיש חינוך ששם לב לסיטואציה הזו שהילדה הייתה בה, ופשוט, היא הצילה אותה, באמת, אין לי מילה אחרת.

יפעת שאשא ביטון: היא הצילה אותה.

יפעת שאשא ביטון: כי החוויה הזאת של ילדה שלא יוצאת לטיול כי אין לה עם מי להיות בחדר זה משהו שיישאר איתה תמיד.

יפעת שאשא ביטון: ובגלל זה אני אומרת – בואו אנחנו נהיה יותר רגישים, בואו נשים לב יותר, נהיה יותר מודעים.

יפעת שאשא ביטון: אגיד עוד נקודה חשובה – ברשותך, ממש 30 שניות – הרבה מאוד פעמים בתי ספר לא מציפים את הדברים.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אני מוכרחה להגיד שבאמת יש אנשי חינוך שעושים עבודה מדהימה, אבל הרבה מאוד פעמים מורים פוחדים שידעו שיש חרם אצלם בכיתה כי זה יתייג אותם אולי כמורים לא טובים, או שלא ידעו שיש אלימות בבית ספר כי זה יתייג את בית הספר.

יפעת שאשא ביטון: ואני אומרת: להפך – תעלו ותציפו את הדברים.

יפעת שאשא ביטון: תטפלו בהם.

יפעת שאשא ביטון: אז גם תרוויחו את זה שאתם מטפלים וגם ידעו שאתם מתייחסים ברצינות לדברים האלה.

יפעת שאשא ביטון: וזו הקריאה שלי, גם במערכת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: הייתי בפגישה – העליתי את כל מנהלי בתי הספר; כ-5,000 מנהלי בתי הספר נקראו לעלות לשידור, ואני דיברתי בפני כולם, ואמרתי להם בדיוק את הדברים האלו.

יפעת שאשא ביטון: ולמרות זאת אני אומרת: תהפכו את זה להצעה לסדר-היום, תקיימו דיון.

יפעת שאשא ביטון: שזה לא יהיה הדיון היחיד.

יפעת שאשא ביטון: וככל שאנחנו כאן, בכנסת, נדבר את זה עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם, בסופו של דבר השיח ייצר מציאות.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכם.

עידית סילמן: אני חושבת שמה שיריב לוין אמר – אפשר להכניס את זה ממחר בכל בתי הספר.

מיקי לוי: תודה רבה, השרה.

מיקי לוי: משפט, בבקשה.

מיקי לוי: אני אאשר לך.

מיקי לוי: את לא יכולה לעלות, אבל קחי דקה, לפנים משורת הדין.

מאי גולן: רק אומר שאיך שהתחייבתי – בטח לא אסכל משהו שהוא כל כך טוב לתלמידים, אז כן אהפוך את זה להצעה לסדר-היום.

מאי גולן: אני חושבת שזה רק תחילתו של המאבק, השרה.

מאי גולן: כי בדיוק איך שאמרת – להעלות את זה שוב ושוב לדיון, כי זה רק מתחיל, וזה לא נגמר.

מאי גולן: ואני כן מקווה שבסופו של יום, אחרי השנה הזאת, נבחן את האופציה להעביר את החוק.

מאי גולן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: עד שתגיעי למקום מושבך – הכנסת, לפני כשלושה שבועות, אירחה 14 תלמידים שעשו להם שיימינג בכיתה, לחצי יום, במשרד ובמליאה.

מיקי לוי: לא ידעתי – אחרת גם הייתי מזמין אותך.

מיקי לוי: הלכתי ושיחקתי איתם טריוויה, פשוט מאוד.

מיקי לוי: הבאתי אותם לכאן.

מיקי לוי: פשוט העצמנו אותם.

מיקי לוי: אנחנו ניגש, בבקשה, להצבעה.

מיקי לוי: נעביר את זה כהצעה לסדר-היום.

מיקי לוי: בבקשה להצביע.

מיקי לוי: לוועדת חינוך, כן?

מאי גולן: לא, זכויות הילד.

מיקי לוי: אוקיי, זכויות הילד.

מיקי לוי: לא נורא, נוסיף אותך לפרוטוקול.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 12

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 15.

מיקי לוי: אגיד את השמות: השרה שאשא ביטון, חבר הכנסת יברקן, חברת הכנסת סילמן, חברת הכנסת מאי גולן, גם חברת הכנסת חוה.

מיקי לוי: מי עוד?

מיקי לוי: זהו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס, אתה יכול להחליף אותי, בבקשה?

מיקי לוי: הרבה שעות היום.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, חברות הכנסת, אנחנו עוברים להצעת החוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתשלום דמי ביטוח לסטודנטים בשל הכנסות הוריהם), של חברת הכנסת חוה אתי עטייה.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: ניתן למזכירת הכנסת הודעה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתבקשת להודיעכם, כי הונחה על שולחן הכנסת החלטת ועדת הכספים לגבי צו תעריף המכס והפטורים ומס קנייה על טובין (תיקון מס' 3), התשפ"ב–2021.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: [הצעת חוק פ/712/24; נספחות.

אלינור ימין: ]

מנסור עבאס: חברת הכנסת חוה, עשר דקות.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדיי כולם, אדוני השר, התיקון המוצע לחוק הביטוח הלאומי, הענקת פטור מתשלום דמי ביטוח לאומי לסטודנטים בשל ההכנסות הנמוכות של הוריהם, הוא תיקון שבא לסייע לאותן שכבות באוכלוסייה שלא שפר מזלן עליהן.

חוה אתי עטייה: במהלך חיים נורמטיבי ילדים נשארים בבית ותלויים בהוריהם מבחינה כלכלית, גם בתקופת הצבא וגם בתקופת הלימודים האקדמיים, ולעיתים קרובות אף מעבר לכך.

חוה אתי עטייה: לימודים אקדמיים הם אחד הכלים החשובים ביותר לתנועתיות חברתית; אחד הכלים העיקריים שמסייע לדור העתיד להצליח יותר מההורים שלו, לפרוץ תקרות זכוכית ולהתקדם בחיים.

חוה אתי עטייה: סטודנטים שאינם עובדים ושהוריהם משתכרים שכר נמוך מחויבים כיום לשלם למוסד לביטוח לאומי – תשלום שמחליש סטודנטים ממשפחות קשות יום דווקא בזמן שהם צריכים שעות פנאי רבות על מנת לעמוד בחובותיהם האקדמיות.

חוה אתי עטייה: הצעת התיקון לחוק אינה כוללת את כלל הסטודנטים.

חוה אתי עטייה: על מנת ליהנות מהפטור יצטרכו הסטודנטים ללמוד במוסד מוכר להשכלה גבוהה, ובמקביל להציג הכנסה של עד 17,237 שקלים לשני ההורים.

חוה אתי עטייה: על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הכנסה זו מייצגת את העשירון השישי והעשירונים שמתחתיו.

חוה אתי עטייה: מדינת ישראל צריכה לאפשר לדור העתיד שלה להתמקצע ולרכוש השכלה אקדמית ביתר קלות.

חוה אתי עטייה: התיקון הזה לחוק הוא צעד נוסף להקלה, ולהנגשה של ההשכלה הגבוהה לציבור הסטודנטים מהשכבות המוחלשות בישראל.

חוה אתי עטייה: אנו, כנבחרי ציבור, נושאים בחובה המוסרית לצמצם פערים חברתיים ולאפשר לכל איש הזדמנות שווה להצליח בחיים, לסלול דרך קלה ולהסיר חסמים.

חוה אתי עטייה: לפני כשבועיים התקבלו בקריאה טרומית במליאה הצעות חוק בעלות צביון מודל דומה ללא מנגנון בין הסטודנטים.

חוה אתי עטייה: נוסף לכך, בשבוע שעבר, מליאת הכנסת אישרה שתי הצעות חוק בקריאה טרומית, הנוגעות להפחתת תשלום לסטודנטים במוסד להשכלה גבוהה מחוץ לישראל ובארץ.

חוה אתי עטייה: הצעת החוק שמוצגת בפניכם חייבת להצטרף להצעות החוק האחרונות שעברו.

חוה אתי עטייה: כעת אני נמצאת בדין ודברים עם הנוגעים בדבר, ולכן אני מבקשת מכל חברי הבית שיתמכו בהצעת החוק שלי, כאשר תעלה, בעזרת השם, להצבעה במליאה.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת.

מנסור עבאס: תשובה והצבעה – במועד אחר.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/217/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק מוצמדת של חברת הכנסת קרן ברק, הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתשלום דמי ביטוח לסטודנטים בשל הכנסות הוריהם).

מנסור עבאס: בבקשה, קרן, שלוש דקות.

קרן ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק הזאת בעצם נועדה לסייע לסטודנטים משכבות אוכלוסייה שהכנסתן נמוכה יותר.

קרן ברק: הרי אנחנו בסוף, במה אנחנו מעוניינים – אנחנו מעוניינים שנהיה באמת אומה ומדינה עם כמה שיותר סטודנטים וכמה שיותר אנשים משכילים, ולמשוך את המדינה כלפי מעלה.

קרן ברק: ואם אפשר ליצור דרך החינוך הזה ודרך האקדמיזציה הזאת גם סוג של שוויון וסגירה של הפערים החברתיים, אז עשינו את שלנו.

קרן ברק: בהצעת החוק בעצם אנחנו אומרים – כמובן שיש סטודנטים שגם ככה מקבלים מלגות.

קרן ברק: אנחנו מנסים בעצם לחפש דרכים שבהן גם סטודנטים משכבות אוכלוסייה יותר מתקשות – לתת להם איזשהו פיתוי ותמריץ להיכנס לאקדמיה, וכולנו מרוויחים מזה.

קרן ברק: כל אזרחי מדינת ישראל ירוויחו מזה שיהיה מגוון גדול יותר של סטודנטים.

קרן ברק: אחד הכלים זה באמת לפטור מתשלום של ביטוח לאומי סטודנטים שאין להם יכולת, שגם ככה הם כורעים תחת הנטל; גם ככה הם צריכים לעבוד בעבודות כדי לפרנס את עצמם בתקופה הסטודנטיאלית, וההורים שלהם מרוויחים פחות מ-17,000 ביחד.

קרן ברק: זאת אומרת, אם אנחנו יודעים למצוא את המשפחות האלה, שזו ההשתכרות של ההורים, שההורים לא יכולים לסייע, אז אנחנו ניתן עוד תמריץ – לא בצורת מלגה, לא לבקש נדבות, לא לבקש מהרווחה, לא מקרנות, וכל הזמן להתדפק על הדלתות ולבקש סוג של נדבה כזאת, ולהתחיל להוכיח שמצבך הכלכלי הוא כזה נמוך.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: להפוך את זה למשהו יותר סוציאליסטי, משהו יותר רוחבי, כמו שאנחנו משלמים על בריאות, שכולם נהנים מאותו דבר.

קרן ברק: ואז בעצם, אם בשנת הלימודים, כשהסטודנט הוא סטודנט, אנחנו פוטרים אותם מדמי ביטוח לאומי – הרווחנו עולם ומלואו; משכנו יותר סטודנטים מהשכבות שלא יכולות לשלם, שבשבילן זה כסף גדול.

קרן ברק: יש כאלה שבשבילם זה כסף גדול, וזה יכול להיות ה-break-even כן ללמוד או לא ללמוד.

קרן ברק: אנחנו משכנו אותם לתוך האקדמיה, והפכנו אותם לכוח יצרני הרבה יותר טוב, הפכנו אותם למשכילים.

קרן ברק: אחרי שהם מסיימים את התואר, הם נכנסים כבר לשוק העבודה ברמה הרבה יותר גבוהה.

קרן ברק: וכל זה בכסף קטן, השקעה קטנה של המדינה – אפילו לא מכניסה כסף לכיס ומוציאה אותו על הסטודנט, אלא פשוט לא לוקחת ממנו.

קרן ברק: זה יותר קל לא להוציא כסף, אלא פשוט לא לגבות כסף.

מנסור עבאס: כן, חברת הכנסת.

קרן ברק: אני מסיימת.

קרן ברק: ולכן אני חושבת שזו אחת ההצעות החברתיות ביותר.

קרן ברק: אני שמחה שהצטרפתי להצעת החוק של חברת הכנסת עטייה.

קרן ברק: אני מקווה מאוד – כי בוועדת שרים אמרו שהם דוחים את זה בחודשיים, נדמה לי – אני מקווה מאוד שיהיה על זה דיון ושיבינו שלא מדובר בכסף גדול, אלא בתרומה ענקית לחברה.

קרן ברק: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת קרן ברק.

מנסור עבאס: אני שוב מזכיר: תשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2223/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי אבטלה לנשים שיצאו לחופשה ללא תשלום לאחר לידה מסיבות מוצדקות), התשפ"ב–2021, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, כבוד השר, אני מגישה את הצעת החוק הזו בשמי ובשם חברת הכנסת גבי לסקי ונעמה לזימי, לאחר דיון שהתקיים אצלי בוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: שם גילינו שנעשה עוול תוך כדי החקיקה שעשתה הממשלה ביולי 2021; כאשר ב-4 ביולי חוקק תיקון מס' 225 לחוק הביטוח הלאומי, שלפיו תשלום דמי אבטלה ביציאה לחופשה ללא תשלום, כלומר החל"ת – מה שנהוג, ובשנתיים האחרונות אנחנו משתמשים בזה הרבה, יציאה לחל"ת – התיקון היה שיציאה לחופשה ללא תשלום, מי שיצאה לחופשה ללא תשלום, או מי שיצא לחופשה ללא תשלום, יוכלו לקבל דמי אבטלה רק במצב שבו המעסיק יזם את הוצאת העובד לחל"ת לתקופה של 30 ימים רצופים לפחות, ובתנאי שהעובד אינו זכאי לתשלום בתקופת החל"ת.

עאידה תומא סלימאן: זה היה השינוי, התיקון, שעשה משרד האוצר, או שהממשלה עשתה, ביולי השנה.

עאידה תומא סלימאן: חקיקה זו, שבאה להתמודד עם הצורך להסדיר מחדש את הזכאות לדמי אבטלה בחל"ת, שהייתה נהוגה בתקופת הקורונה, הביאה לכך שיבוטל נוהל שהיה קיים כבר במוסד לביטוח לאומי, ולפיו נשים שיצאו לחל"ת לאחר לידה היו זכאיות בתקופה הזו לדמי אבטלה, ככל שמדובר בסיבות מוצדקות.

עאידה תומא סלימאן: הנוהל קבע כי סיבות מוצדקות היו: מקום עבודה מרוחק, עבודה בשעות לא מקובלות ומצב בריאותי המצדיק יציאה לחל"ת.

עאידה תומא סלימאן: וכך, עקב חקיקה זו, נמנעה האפשרות מנשים להיות זכאיות לדמי אבטלה בתקופת החל"ת לאחר הלידה, ולמרות שקיימת סיבה מוצדקת לאי-חזרתן למקום העבודה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להודות לארגון מרשם לרופאים ורופאות מתמחים אשר הסב את תשומת ליבי לבעיה הזו.

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת בינתיים אם שכשהממשלה חוקקה את החוק הזה, היא לא שמה לב לכך שבעצם היא מבטלת את הזכות הבסיסית הזו של נשים שילדו, שאחרי שלושה חודשים של חופשת לידה – ויש להן סיבות מוצדקות לא לחזור לעבודה – היו מקבלות דמי אבטלה, לפי החלטת הביטוח הלאומי, אם היו ניגשות ומבקשות את זה.

עאידה תומא סלימאן: כאשר מחקו את הזכות הזו, השאירו נשים, יולדות, מקצועיות, שיש להן מקצוע ועבודה סדורה, כך שאם הן חוזרות לעבוד, העבודה מחייבת אותן להיות מנותקות לשעות די ארוכות מהתינוקות שלהן, וגרמו למצב שבו האימא לא תוכל, גם רגשית וגם פיזית, להיות לצד התינוק שלה, כמו במקרה של רופאות מתמחות.

עאידה תומא סלימאן: כולכם יודעים על הבעיה הרצינית של תורנויות מאוד ארוכות, שיכולות לגרום לפעמים, עם זמן הנסיעה מהעבודה ואל העבודה, לריחוק של 32–36 שעות מהבית.

עאידה תומא סלימאן: זה אומר שאימא, או אישה, או רופאה, או אחות, שהשאירה בבית תינוק בן שלושה חודשים תהיה מרוחקת ממנו, רחוקה ממנו, 36 שעות.

עאידה תומא סלימאן: האם זה מצב נורמלי?

עאידה תומא סלימאן: האם אישה כזו צריכה לבחור בין להיות רחוקה מהתינוק שלה לבין לקבל את זה, כדי שיהיה לה מקור פרנסה?

עאידה תומא סלימאן: אני חושבת שזה מצב לא נורמלי, במיוחד שזה התקיים כנוהל.

עאידה תומא סלימאן: באוצר ענו לנו שהם לא שמו לב לכך שזה קרה בחקיקה שהובילה הממשלה, ולכך שהם גרמו לאובדן הזכות הזו או לביטול הנוהל הזה.

עאידה תומא סלימאן: אז אם זאת הייתה טעות, אני ביקשתי שיתקנו אותה.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת גם להזכיר שלאחר הדיון שהתקיים אצלי בוועדה, אני פניתי לשרים המעורבים בעניין בבקשה לתקן את המצב עוד לפני שתסתיים החקיקה בעניין ולפני שאני מגישה הצעת חוק.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי: זה היה נוהל.

עאידה תומא סלימאן: תחזירו את הנוהל – לא יהיה צורך בחקיקה.

עאידה תומא סלימאן: והאמת, אני קיבלתי את התמיכה של שרת הכלכלה, של שר הבריאות, של שר הרווחה, וגם של הביטוח הלאומי.

עאידה תומא סלימאן: כולם הבינו את הטעות שנפלה, ואמרו שהם יצדדו בהחזרת הנוהל הזה.

עאידה תומא סלימאן: לצערי הרב, האוצר, שטען מלכתחילה שלא הייתה כוונה לבטל את הנוהל הזה, כנראה מצא חן בעיניו שהוא חוסך איזשהו סכום, ועכשיו אנחנו במגעים, ואנחנו מדברים, ומנסים באמת למצוא פתרון.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שזה תיקון טעות שמאוד חשוב לעשות אותו.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו במגעים עם משרד האוצר.

עאידה תומא סלימאן: אני מנסה לקדם איזושהי הסכמה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד השר חמד עמאר, אני בדיוק מדברת על זה שאנחנו במגעים סביב החוק שאני מציגה.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה, ואנחנו הגענו לסיכום שאנחנו נדחה את ההצבעה עד שנשב ונקיים דיון עם האוצר.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שתיקון הטעות, כפי שהוגדרה כטעות על ידי האוצר בזמנו, שתוך כדי חקיקה לא שמו לב לביטול – נמצא דרך להחזיר את זה על ידי החקיקה, ונוכל באמת לתקן את המצב.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו דוחים את ההצבעה עד שנקבל את ההסכמות.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: תשובה והצבעה במועד אחר, כמובן.

מנסור עבאס: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לפרשת מותם של הנערים יוסף סלמסה ז"ל, סלמון טקה ז"ל ויהודה ביאדגה ז"ל << הלסי >>

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום.

מנסור עבאס: ההצעה הראשונה – הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לפרשת מותם של הנערים יוסף סלמסה ז"ל, סלמון טקה ז"ל ויהודה ביאדגה ז"ל, מס' 1107.

מנסור עבאס: אני מקווה שהצלחתי לבטא את זה בצורה שתכבד את הנפטרים.

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דסטה גדי יברקן, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דסטה גדי יברקן: אכן, אתה אמרת את שמותיהם הכי קרוב שאפשר.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, האמת היא שאני רוצה להגיד, למען הגילוי הנאות, שאת ההצעה לסדר-היום הזאת לא הייתי מעז להעלות לו הייתי משוכנע שיש סיכוי, ולו הקטן ביותר, שאכן נצליח לבדוק ביחד, כולנו, ולהגיע לחקר האמת, משום שההצעות הללו נפלו שוב ושוב, ושוב ושוב, בעבר.

דסטה גדי יברקן: גם כשאני הייתי סגן השר לביטחון הפנים בממשלה האחרונה, איך שנכנסתי – זה לא ידוע, אני אומר את זה לראשונה – ניסיתי להקים ועדת חקירה באמצעות המשרד לביטחון פנים.

דסטה גדי יברקן: קיימתי שיחות עם הייעוץ המשפטי של המשרד – לא על כולם, אלא על סלומון טקה בלבד.

דסטה גדי יברקן: ניסינו לקדם, בשיחות פנימיות בתוך המשרד, ולראות מה הסמכויות שניתנות לי ולמשרד לביטחון פנים.

דסטה גדי יברקן: לצערי הרב, תוך כדי שיחה – במהלך שבעת החודשים שהיו, הממשלה פוזרה, והיה קושי להקים אותה.

דסטה גדי יברקן: לא שכחתי את הנושא הזה.

דסטה גדי יברקן: אבל מה שדרבן אותי להגיש את הבקשה הזו היה שחבר הכנסת איתמר בן גביר הגיש בקשה דומה, לפני כחודשיים, כמדומני, אדוני היושב-ראש, אז אמרתי האיש הזה הזוי – איך זה יכול לעבור?

דסטה גדי יברקן: ולתדהמתי ולהפתעתי הבנתי שההצעה שלו עברה לדיונים בתוך ועדות הכנסת, ולכן אמרתי שזו ההזדמנות להעלות את הנושא הזה בכנסת כדי שהריגתם של שלושת הנערים – היו עוד רבים בחברה שמצאו את מותם במפגש עם שוטרים; הנערים הללו הסעירו את המדינה, רבים-רבים – רבבות-רבבות של אנשים יצאו למחאה על מנת שהאמת תיחקר ושנגיע למסקנה איך אזרחים, נערים, במדינת ישראל יוצאים מביתם ולא חוזרים, לאחר ששוטרים פשוט הרגו אותם במהלך העימות הזה.

דסטה גדי יברקן: עימות, לא עימות – זה צריך להיבדק; אנחנו לא יודעים מה קרה.

דסטה גדי יברקן: סלומון טקה, ההרוג האחרון באירוע – כולנו יודעים – לפניו, כמה חודשים לפני, היה יהודה ביאדגה, זיכרונו לברכה, ולפניו היה את יוסף סלמסה, זיכרונו לברכה.

דסטה גדי יברקן: מאחר שמדובר פה בנושא רגיש מאוד – אמרתי גם לחבריי בסיעה, באופוזיציה וגם מהקואליציה: אסור שהנושא הזה יהיה בניגוח פוליטי, אלא אני מעלה אותו על מנת שבאמת כולנו נשב ונדבר כדי להגיע לחקר האמת.

דסטה גדי יברקן: הרי לא יכול להיות מצב שבו אנשים יצאו מהבית, נורו על ידי שוטרים, לא חזרו הביתה, ועולם כמנהגו נוהג.

דסטה גדי יברקן: וזה נראה כאילו זה רק ליוצאי אתיופיה.

דסטה גדי יברקן: והסיפור הזה לא קשור רק לנושא של יוצאי אתיופיה, אם כי ברור לי לגמרי שהרבה נערים אחרים שהיו מגיעים למגע עם שוטרים לא היו מסיימים את חייהם, כפי שרבים-רבים מבני הקהילה מסיימים.

דסטה גדי יברקן: חלקם פצועים, במקרים הללו הרוגים, ואלפים-אלפים עם תיקים פליליים שנפתחים להם, שעוצרים את חייהם בחברה הישראלית, מלהתקדם בעבודה, בלימודים וכמעט בכל נושא ובכל מקום.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, יש פתגם באמהרית שאומר: (אומר באמהרית ומתרגם: החרסינה – בתרגום ספונטני – יכולה לרסק את הסלע עם הזמן, אם היא תהיה בזמן הנכון במקום הנכון).

דסטה גדי יברקן: בדיוק כמו שהבנת.

דסטה גדי יברקן: הרי חרסינה לא יכולה לרסק שום סלע, אבל אם היא תמצא את הסלע הנכון, שיש בו סדקים, שבפנים הוא כבר מתפורר – כל נגיעה יכולה להפיל אותו.

דסטה גדי יברקן: ולכן, אני מצאתי הזדמנות, וניצלתי את ההזדמנות, ואני אומר תודה לחבר הכנסת בן גביר על כך שהעלה פה הצעה דומה.

דסטה גדי יברקן: ברגע שראיתי שההצעה שלו עוברת, אמרתי אני פה, כנבחר ציבור, על מנת – יש נושאים פוליטיים שאנחנו נתווכח עליהם על ימין ועל שמאל.

דסטה גדי יברקן: הנושא הזה הוא לא נושא פוליטי.

דסטה גדי יברקן: כדי שלא יהיה נושא פוליטי, אני מבקש מהכנסת והממשלה לעזור בעניין הזה ולבדוק, על מנת שנגיע לחקר האמת.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת דסטה גדי יברקן.

מנסור עבאס: תשובה – השר חמד עמאר, בבקשה, בשם שר המשפטים גדעון סער.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת – חבר הכנסת גדי יברקן, אני עונה בשם שר המשפטים על ההצעה שלך, והבנתי שהגעתם להסכמים.

חמד עמאר: התייחסותנו להצעה לסדר-היום של חבר הכנסת גדי יברקן בעניין הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לפרשת מותם של יוסף סלמסה ז"ל, סלומון טקה ז"ל ויהודה ביאדגה ז"ל.

חמד עמאר: נוכח הליכי הבדיקה והחקירה המקיפים שהתקיימו בתיקים אלה, כמו גם הנימוקים שעמדו בבסיס ההחלטות שהתקבלו על ידי מח"ש ופרקליט המדינה דאז, אשר אף אושררו בעיקרן במסגרת עררים שהוגשו ליועץ המשפטי לממשלה, וההחלטות המפורטות שהתקבלו על ידו – כידוע, דרך המלך לבחינת מקרים מסוג זה היא חקירה פלילית ממצה, וכזו בוצעה בכל אחד מן המקרים על דעת הגורמים הבכירים ביותר במערכת אכיפת החוק.

חמד עמאר: להלן תמצית של כל אחד מהאירועים המופיעים בפניית

חמד עמאר: כם שבסימוכין: מותו של יוסף סלמסה, זיכרונו לברכה – במסגרת החקירה, נחקרו שוטרים באזהרה, נגבו עדויות מהוריו של סלמסה ז"ל, וכן מעדי ראייה באירוע.

חמד עמאר: לאחר בחינת חומר הראיות ומכלול הנסיבות הרלוונטיות בתיק, ביום 14 בפברואר 2016 החליטה מח"ש, על דעת פרקליט המדינה דאז, לסגור את התיק בכל הנוגע לשימוש שעשו השוטרים בטייזר, בהיעדר ראיות מספקות.

חמד עמאר: לצד זאת, החליטה מח"ש, על דעת פרקליט המדינה דאז, להעביר לבחינה משמעתית ולגורמים המוסמכים במשטרה כמה סוגיות שעלו בתיק, בין היתר באשר להתנהלות השוטרים באירוע.

חמד עמאר: ב-31 במאי 2016 הוגש ערר ליועץ המשפטי לממשלה על החלטת מח"ש לסגור את תיק החקירה.

חמד עמאר: לצד ההחלטה שלא לשנות מהחלטת מח"ש ופרקליט המדינה לגנוז את התיק, החליט היועץ המשפטי לממשלה כי נכון יהיה שכמה סוגיות עקרוניות שעלו ממקרה מצער זה ייבחנו הן במישור הפיקודי והן במישור המערכתי על ידי מפכ"ל המשטרה.

חמד עמאר: מותו של סלומון טקה ז"ל – ביום 30 ביוני 2019 נגרם מותו של סלומון טקה ז"ל, בעקבות ירי שביצע שוטר בקריית חיים.

חמד עמאר: מייד עם היוודע האירוע נפתחה חקירה במח"ש ובוצעו פעולות חקירה.

חמד עמאר: לאחר בחינה של חומר הראיות, שקלול מכלול נסיבות האירוע והטענות שנשמעו בהליך השימוע בעניינים אלה ואחרים, הוגש ביום 4 בפברואר 2020 כתב אישום נגד השוטר היורה לבית המשפט השלום בחיפה, ששם מתנהל הליך פלילי גם בימים אלה.

חמד עמאר: << אחרי_כן >> גם במקרה זה נוהלה חקירה אשר בסיומה התקבלה החלטה על דעת פרקליט המדינה דאז, על העמדת השוטר לדין פלילי.

חמד עמאר: התיק מתנהל בימים אלה, כאשר לאורך כל ההליך אנשי משרד המשפטים נמצאים בקשר עם נציגי המשפחה.

חמד עמאר: מותו של יהודה ביאדגה, זיכרונו לברכה: ביום 18 בינואר 2019 נגרם מותו של יהודה ביאדגה ז"ל כתוצאה מירי שביצע לעברו שוטר בעיר בת ים.

חמד עמאר: עם היוודע האירוע נפתחה בדיקה במח"ש, במסגרתה בוצעו פעולות חקירה מקיפות.

חמד עמאר: חוקרי מח"ש נפגשו עם משפחת ביאדגה ובא כוחה.

חמד עמאר: במהלך החקירה שמעו את טענות המשפחה וקיבלו מבני המשפחה את כל החומר והמידע שביקשו להעביר לטובת החקירה.

חמד עמאר: ביום 7 באפריל 2019 החליטה מח"ש, על דעת פרקליט המדינה דאז, כי לא נמצא חשד לביצוע עבירה פלילית.

חמד עמאר: הודעה מפורטת בעניין נמסרה למשפחת ביאדגה ולבא כוחה.

חמד עמאר: לצד זאת, הוחלט להעביר כמה עניינים לבחינת הגורמים המוסמכים במשטרת ישראל, לרבות בחינת פרק הזמן שחלף עד להגעת כוחות המשטרה לזירה, ובחינת סוגיית טיפול שוטרי סיור במקרים של קריאה הנוגעת לאדם הלוקה בנפשו.

חמד עמאר: כך למשל, במאי 2021 הוקם במשטרת ישראל צוות אשר עסק בטיוב ובדיוק ההכשרות לשוטרים, מתוך רצון לתת כלים נוספים וייחודיים לטיפול באירועים, שבהם מעורבים אנשים עם מוגבלות.

חמד עמאר: כמו כן, הוקמה מנהלת המטפלת בכלל הנושאים הנוגעים לאנשים עם מוגבלות, ואף גובש נוהל עבודה אשר כותרתו:

חמד עמאר: הטיפול באירוע בו מעורב אדם עם מוגבלות נפשית, ועוד.

חמד עמאר: אם כן, גם במקרה זה נוהל הליך בדיקה מקיף, יסודי ומקצועי וההחלטות שגובשו בסופו אף אושרו על ידי היועץ המשפטי לממשלה, ובעקבותיו בוצעו פעולות שונות במשטרת ישראל, כמפורט לעיל.

חמד עמאר: העולה מכלל האמור הוא כי במקרים אלה בוצעו פעולות החקירה הנדרשות, והן נבחנו עד הסוף.

חמד עמאר: בנסיבות אלו אין כל סיבה להקמת ועדת חקירה פרלמנטרית, כפי שמבקש חבר הכנסת, ולכן אני מציע לך, אדוני – אבל לפני שאני אציע לך – לאחר כל האמור, נבקש להביע את השתתפותנו הכנה בצער המשפחות.

חמד עמאר: אני פונה אליך ומבקש ממך שנעביר את הנושא לדיון מעמיק בנושא בוועדה לביטחון הפנים בכנסת.

חמד עמאר: אתה תהיה נוכח; המשפחות יכולות להגיע; נציגי המשפחות גם יכולים להגיע; הגורמים המקצועיים במשרד לביטחון הפנים יהיו נוכחים; משטרת ישראל – ונקיים דיון מעמיק בנושא.

מנסור עבאס: תודה, השר חמד עמאר.

דסטה גדי יברקן: - - -

מנסור עבאס: לא, אתה לא יכול.

מנסור עבאס: אתה לא יכול.

מנסור עבאס: האם אתה מסכים להצעתו של השר?

דסטה גדי יברקן: אני יכול - - -

מנסור עבאס: לא, אתה לא יכול להשיב.

מנסור עבאס: אתה מסכים להצעתו של השר?

דסטה גדי יברקן: כן - - -

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: אז אנחנו נצביע על העברת ההצעה לוועדת - - -

דסטה גדי יברקן: היושב-ראש, כבוד השר, אני כמובן מודה לך על ההצעה.

דסטה גדי יברקן: אם ההצעה היא כנה ונקיים דיון בעניין הזה על מנת להגיע לבדיקה ובוועדת הפנים נגיע למסקנה שיש מה לפתוח ונוכל להקים – אם כך הם פני הממשלה שבעניין הזה תכבד, אני כמובן אקבל את ההצעה.

מנסור עבאס: אוקיי, אז אנחנו נצביע על העברת ההצעה להמשך דיון בוועדה לביטחון הפנים.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: שבעה בעד, אין מתנגדים ונמנעים, ההצעה לסדר-היום עוברת להמשך דיון בוועדה לביטחון הפנים.

מנסור עבאס: << הלסי >> טיפול בעסקים שפעולתם נפגעה בהיקפים משמעותיים מאז סיום המענקים << הלסי >>

מנסור עבאס: ההצעות הבאות לסדר-היום הן בנושא טיפול בעסקים שפעולתם נפגעה בהיקפים משמעותיים מאז סיום המענקים, מס' 1115, 1121, 1142, 1162 ו-1190, של שורה של חברי כנסת.

מנסור עבאס: מתחילים עם חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, גברתי.

מיכל שיר סגמן: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכל שיר סגמן: היום אני כל הזמן מורידה את הדוכן, מי הוא זה שיותר גבוה ממני?

חמד עמאר: אני הייתי לפנייך.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכל שיר סגמן: חבריי חברי הכנסת, אתם יודעים אני 11 שנים, יותר, הייתי עצמאית בישראל.

מיכל שיר סגמן: יש משפט שחזרתי עליו בכל פעם שהייתי יושבת במשרד, במיוחד לקראת סוף החודש, ואמרתי: בחיי, עסקים בישראל מצליחים למרות המדינה ולא בזכות המדינה.

מיכל שיר סגמן: אמרתי את זה הרבה לפני משבר הקורונה, וזה איזשהו משהו שאני חושבת שכל עצמאי חש.

מיכל שיר סגמן: הקורונה הביאה הרבה מאוד עסקים ועצמאים למצבים מאוד קשים, לרמה של פשיטות רגל.

מיכל שיר סגמן: עסקים בישראל זה בסוף היופי שלנו, זה מה שצובע לנו את המדינה בצבעים.

מיכל שיר סגמן: זה האומנות, וזה התרבות, וזה התיירות, וזה העסקים הקטנים, זה חלק מהדברים שמעשירים את חיינו והופכים את ישראל שלנו לכל כך יפה.

מיכל שיר סגמן: הקורונה, לא רק שהקשתה עליהם, אלא הביאה לקריסה שלמה של ענפים שלמים, כמו למשל ענף התיירות, מורי הדרך, משרדי הנסיעות.

מיכל שיר סגמן: האנשים שעובדים במקצועות האלה מבינים – ישבתי איתם כמה פעמים – הם מבינים שאי-אפשר להמשיך ולשלם עוד ועוד מענקים, כי הקורונה לא נעלמת מחר.

מיכל שיר סגמן: כנראה שהשמים ייפתחו וייסגרו, וייסגרו וייפתחו.

מיכל שיר סגמן: הם מבינים שהמצוקה הזאת כנראה לא הולכת להיגמר מחר, ויש גבול גם כמה אפשר להמשיך ולשלם מענקים.

מיכל שיר סגמן: עם זאת, גם אי-אפשר להוביל אותם לפת לחם, לרגע האחרון, ולהודיע להם בבת אחת שנגמרים המענקים.

מיכל שיר סגמן: אנשים שמבקשים הלוואות מהילדים שלהם; אנשים שכבר לא נותנים להם הלוואות בבנק.

מיכל שיר סגמן: לצערנו, יש מגמה שהולכת וגוברת של הלוואות משוק אפור.

מיכל שיר סגמן: אנשים נמצאים במצוקה אמיתית.

מיכל שיר סגמן: אני דיברתי עם משרד האוצר, ואני יודעת שיש פגישה עם שר האוצר ושר התיירות בנושא הזה.

מיכל שיר סגמן: הבקשה שלי אליהם: קחו את ענף התיירות על כל גווניו ותחשבו על פתרונות יצירתיים.

מיכל שיר סגמן: למשל, עסק או עצמאי בתחום הזה שקרס יותר מ-60%, להמשיך לתת לו עוד כמה חודשים מענק.

ניסו לתת להם פתרון, להחליף מקצוע.

מיכל שיר סגמן: אגב, הבנתי שזה היה משפט לא מדויק.

מיכל שיר סגמן: אבל באמת, לתת את האוויר לנשימה.

מיכל שיר סגמן: גם אם רוצים לעשות הפניה למקצוע אחר, שזה לגיטימי שהמדינה תציע פתרונות כאלה, אבל עדיין שזה לא יקרה מחר בבוקר.

מיכל שיר סגמן: הדברים האלה הם לא מטה של קסם, הם כן יזדקקו למענק מעבר כלשהו – עד שמפנים אותם לעיסוקים אחרים או אם המדינה בכלל תרצה שהעסק הזה ימשיך להתקיים, כל הנושא הזה של תיירות פנים.

מיכל שיר סגמן: הבקשה היא לא לחתוך בבשר החי; לא להוביל אנשים לפת לחם; לא לגדוע את החיים שלהם ואת הפרנסה שלהם, אלא לתת להם פתרון יצירתי, ולתת את אוויר הנשימה עד שהפתרון הזה ייושם בצורה שהיא הגיונית.

מיכל שיר סגמן: אני מבקשת שההצעה הזאת תעבור לוועדת הכספים.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מיכל שיר.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב אשר.

מכובדי היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לומר לכם, עברנו כבר כמה גלים, היינו גם בקואליציה.

היום אנחנו באופוזיציה.

זה לא נורא, אגב.

אתה יודע, זה נותן טוב, אדרנלין טוב לחיים.

אני כיושב-ראש ועדת חוקה לא נתתי להעביר הגבלות – עם כל הלחצים שהיו – אם לא הייתי יודע ולא שנאמר בצורה ברורה, שמשרד האוצר מעביר באותה תקופה – במקביל, אדוני היושב-ראש – גם את הפיצויים על אותן הגבלות.

לא יכולים להגביל אנשים, למוטט אותם כספית ולא למצוא להם את הפתרונות.

לצערי הרב, הממשלה הזאת שמתגאה שלא עשו סגר ולא עשו סגר – מצוין, לא תמיד צריך לעשות סגר – אבל הממשלה הזאת באופן סיסטמתי, אדוני, בורחת כל הזמן מהנושא הזה של המענקים.

ואתה יודע מה, חשבתי, למה שר האוצר לא מגיע לוועדת קורונה?

אתה יודע, אנחנו בחיים גם יודעים שיש דברים שקוראים לך לכל מיני אספות כשיש בעיות, אתה אומר, אם אני בא זה יעלה לי כסף.

הוא יודע, שר האוצר, שאם הוא יגיע לוועדת הקורונה, לקבינט הקורונה, וידברו שם על הגבלות כאלה ואחרות, הוא צריך להביא כסף.

הוא לא רוצה להביא כסף והוא מתחמק בעניין הזה גם היום וגם במהלך הגל הרביעי שראינו.

במהלך הגל הרביעי הממשלה יכלה לעשות הגבלות, לא סגר.

כשאנחנו פה דיממנו במשך כמעט חודשיים, היינו המדינה הכי מסוכנת בגל הרביעי באותה תקופה – כי הרי לא כל המדינות הולכות אותו דבר – היינו בראש הטבלה, לדאבוננו.

כל יום מתו פה למעלה מ-20–25 איש במשך כמה שבועות והממשלה לא עשתה אפילו לא הגבלה אחת.

רק התגאו שלא עשו סגר, אבל מתו למעלה מאלף איש.

לא יכול להיות שבגלל – אני חושב שלא לחצת לי, יכול להיות?

מנסור עבאס: כן.

אז עכשיו תתחיל את השלוש.

קרן ברק: לא.

שתי דקות.

קרן ברק: כבר עברו שלוש דקות.

אני לא הייתי לוקח לך את זה.

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: בהתאם לבקשתה - - -

אני אומר, אדוני – דקה, תן לי דקה כדי שהיא תוכל לעלות גם כן, היא ממהרת.

מנסור עבאס: יאללה.

ואני אומר, אדוני, מעבר לענף התיירות – גם ענף התיירות, מכובדי השר, אותך שולחים לקבינט הקורונה.

כנראה שאתה, אתה צריך להיות זה שאומר אין כסף – אבל גם התיירות, שאנחנו רואים מה קורה היום בענפים מסוימים, אבל גם ענפים נוספים.

קח למשל ריתמיקאיות, שבמשרד החינוך, בגנים, התחילו להיכנס חזרה לעבודה רק חודשיים-שלושה כבר אחרי שלא היו מענקים, כי משרד החינוך לא פתח את הגנים באופן מלא.

היו תקנות, הגבלות של הממשלה.

לכן אני בא ואומר, אי-אפשר לבוא לאנשים, אי-אפשר לבוא ולחסוך את החור שבגרוש הזה.

ואני אומר עוד פעם, צריך ללמוד את זה משר האוצר הקודם ישראל כץ.

הוא לא בחור פחות קשוח משר האוצר הנוכחי; הוא יודע לשמור על הקופה וידע גם לעמוד על שלו, אבל בזמן הקורונה הוא הבין שאם המדינה לא מתגמלת, לא עוזרת, המשק מתפרק.

היום אנשים מתפרקים, אז זה לא רוב האנשים אבל קבוצות מסוימות שמתפרקות.

ובמקום לבוא ולהגיד בכזאת עזות מצח: לכו תחפשו מקצוע, אתה צריך, אדוני שר האוצר, לדעת מה המקצוע שלך.

המקצוע שלך הוא לגרום לכך שמי שנפגע מהקורונה הזאת; מי שנפגע מהחלטות ממשלה שהן חיוביות של הגבלות, צריך לקבל את מה שמגיע לו, ויפה שעה אחת קודם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יעקב אשר.

מנסור עבאס: תעלה ותבוא - -

אני מבקש, כמו קודמתי, להעביר את זה לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שוב אנחנו נפגשים, חמד, ושוב פעם אני אדבר וחבריי פה באופוזיציה ידברו, ואתם כמו קיר, כמו טפלון, לא תבינו מה אנחנו אומרים.

קרן ברק: אתה יודע מה הבעיה שלכם, חמד?

קרן ברק: הבעיה היא שאנחנו ניהלנו את המשבר הזה לפני שנה.

קרן ברק: זה לא שאנחנו עכשיו מדברים על דברים שאולי יקרו בעתיד.

קרן ברק: אנחנו ניהלנו את המשבר הזה לפני שנה, ואנחנו ניהלנו את המשבר בתנאים הרבה הרבה יותר קשים.

קרן ברק: אני הייתי יושב-ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים גם בממשלה הקודמת וגם בממשלה הנוכחית.

קרן ברק: למזלם, למזלם של העסקים ולמזלה של כל מדינת ישראל, שבזמן שפרצה הקורונה אנחנו היינו בממשלה.

קרן ברק: זה המזל הכי גדול שקרה, כי אנחנו ידענו להגיד לפקידים במשרד האוצר: חבר'ה, תשנו דיסקט, יש משבר עולמי.

קרן ברק: אנחנו יודעים שכל מה שאתם יודעים זה לגבות כסף; אנחנו יודעים שאתם יודעים להטיל גזירות; אנחנו יודעים שאתם לא יודעים לחלק, אבל אנחנו קובעים עכשיו, אנחנו הדרג הפוליטי ואנחנו, המחויבות שלנו לציבור בלבד.

קרן ברק: לכן, בזמן משבר אנחנו מקבלים החלטות ויודעים שליד כל החלטה יש גם תג מחיר; שאם אנחנו מחליטים לסגור, אז הסגירה עולה כסף.

קרן ברק: אנחנו לא אומרים לסגור ועלא באב אללה, תסתדרו.

קרן ברק: אנחנו מבינים שיש משמעות לעסקים במדינת ישראל והם עמוד השדרה של הכלכלה הישראלית, ואנחנו צריכים שהם יישארו חיים, בועטים ונושמים כדי לשלם מיסים, כדי למלא את הקופה הציבורית.

קרן ברק: ולכן, אנחנו נתנו גם מענקים ואנחנו גם ידענו לטפל בכל ענף וענף בנפרד ולעשות דיפרנציאציה ולהבין שאם אנחנו סוגרים, אנחנו משלמים.

קרן ברק: והיד לא יכולה להיות קלה על ההדק, כי כשאתה אומר:

קרן ברק: אני צריך לשלם אז אתה חושב פעמיים אם לסגור או לא לסגור, אבל אם אתה לא משלם אז מה אכפת לך לסגור, מה אכפת לך?

קרן ברק: אתה ממילא לא משלם על זה כלום.

קרן ברק: ואני אגיד לך יותר מזה, חמד, ואני מבקשת שתקשיב עכשיו.

קרן ברק: יש דברים שהם לא מענקים ואתם לא עושים אותם.

קרן ברק: יש הלוואות בערבות מדינה.

קרן ברק: הלוואות בערבות מדינה שעסקי התיירות מתחננים שתיתנו להם עכשיו.

קרן ברק: אני יושבת ומנהלת שיחה עם המפקח על הבנקים – חמד, תקשיב – אני אומרת לו: יאיר אבידן, תקשיב לי, עסקי התיירות, אתם מבקשים מהם להחזיר עכשיו הלוואות, אבל אין להם.

קרן ברק: אנחנו הארכנו להם את הגרייס להחזר ההלוואות בעוד חצי שנה ועוד חצי שנה.

קרן ברק: חמד, תקשיב, אתה מוכן בבקשה לתת גרייס עוד חצי שנה, ואולי – כן אולי – נצטרך גם עוד חצי שנה?

קרן ברק: אבל אלה עסקי התיירות שאתם סוגרים אותם, אז אם אתם סוגרים אותם, תדחו להם את החזר ההלוואות.

קרן ברק: זה כבר לא כסף cash money, שיוצא מתקציב המדינה.

קרן ברק: זה רק לראות את האנשים, להבין שבסוף הדרך יש אנשים ויש משפחות וצריך לדאוג להם ולתת הוראות לכל האגפים שלכם, מתחתיכם: לחשב הכללי, לרשות המיסים, למפקח על הבנקים.

קרן ברק: תראו אילו עסקים מתקשים ותתחשבו בהם.

קרן ברק: אם צריך גרייס, תנו גרייס; אם צריך הלוואות בערבות מדינה, תנו הלוואות בערבות מדינה; אם צריך לפתור להם את הבעיות ברשות המיסים, תפתרו את הבעיות ברשות המיסים.

קרן ברק: זה תחת האחריות שלכם, חמד, אבל אתם לא עושים כלום, כי לא אכפת לכם מהאנשים האלה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת קרן.

קרן ברק: זה חבל מאוד.

קרן ברק: ולכן, אמרתי את זה במערכת הבחירות: מדינת ישראל צריכה להגיד תודה רבה לאלוהים ולנו, שבפרוץ משבר הקורונה אנחנו היינו עם יד על ההדק ולא אתם.

קרן ברק: חסרי ניסיון.

קרן ברק: היום הם כבר מבינים למה אמרנו.

קרן ברק: אז כשאמרתי, לא הבינו.

קרן ברק: היום כשאתם עם היד על השלטר, כולם מבינים את הצרה הגדולה שנפלה עליהם.

קרן ברק: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת קרן ברק.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח.

מנסור עבאס: ישיב השר במשרד האוצר חמד עמאר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת יעקב אשר, איפה חברת הכנסת קטי שטרית?

קרן ברק.

היא מיהרה.

חמד עמאר: קרן ברק, סליחה.

מנסור עבאס: קרן ברק.

חמד עמאר: קרן ברק, חבל שהיא הלכה, כי רציתי לענות לה על ההצעה לסדר-היום שלה, אבל היא לא נמצאת.

תענה, אני אגיד לה.

חמד עמאר: אני מקווה שתחזור.

יבגני סובה: לא, בערוץ 99 – אל תדאג.

חמד עמאר: לא, לא, אני מקווה שהיא תחזור והיא תשמע את ההחלטה שלי.

חמד עמאר: ואני אומר לך, אדוני חבר הכנסת יעקב, הממשלה הזאת העבירה תקציב – את מה הממשלה הקודמת לא הצליחה לעשות בשנתיים.

חמד עמאר: זה קודם כול.

מה הקשר?

חמד עמאר: הממשלה הזאת הביאה לצמיחה של 7% - - -

בארבעה חודשים עשיתם את זה?

חמד עמאר: שישה חודשים.

חמד עמאר: אני מתקן אותך, אנחנו שישה חודשים נמצאים.

לפני חודשיים - - -

חמד עמאר: אנחנו נכנסנו עם גירעון של 11%.

חמד עמאר: 10.6%.

חמד עמאר: הגירעון היום 4.6%.

חמד עמאר: אנחנו לא נכנסנו לסגר אחד אפילו.

חמד עמאר: סגר אחד לא היה.

1,200 איש - - -

חמד עמאר: סגר אחד לא היה.

1,200 איש מתו.

קרן ברק: סגר לא היה?

קרן ברק: לא היה סגר?

חמד עמאר: חבל שאתה משתמש במתים - - -

קרן ברק: להגיד לאנשים לא ללכת לעבוד ולא לשלם להם זה לא סגר?

חמד עמאר: חבל שאתה משתמש במתים.

חמד עמאר: לא צריכים לספור מתים, כמה מתו כמה וכמה מתו כאן.

חמד עמאר: כל בן אדם, בשביל המשפחה שלו זה כל העולם.

חמד עמאר: אל תשתמש במתים.

לא סגר?

חמד עמאר: אל תשמש במתים.

אל תגיד לי מה לעשות, חצוף.

יבגני סובה: אתה מפסיד את התשובה.

יבגני סובה: תקשיב לתשובה, תקשיב לתשובה.

חמד עמאר: להשתמש במתים זה הדבר אחרון, שלא נעשה לעולם.

חמד עמאר: לעולם לא נשתמש במתים.

קרן ברק: יבגני, לפחות אמרנו - - -

- - -

חמד עמאר: לא נשתמש במתים.

חמד עמאר: תשמעו את התשובה.

חמד עמאר: זה כואב לכם, שאתם לא הצלחתם להעביר תקציב; זה כואב לכם שלא היו לנו סגרים; זה כואב לכם שהייתה צמיחה.

קרן ברק: כואב לנו שאתם בשלטון.

קרן ברק: לא רק לנו, גם לציבור זה כואב.

חמד עמאר: זה כואב לכם שהורדנו את הגירעון, זה כואב לכם שמספר - - -

קרן ברק: לציבור כואב היום, לא רק לנו.

קרן ברק: היום גם הציבור מבין שזה כואב.

חמד עמאר: אני חייב להגיד לך, אדוני היושב-ראש, מספר העובדים במשק חזר למה שהיה טרום הקורונה.

חמד עמאר: זה הישג של הממשלה.

חמד עמאר: זה הישג של הממשלה, שאנשים יצאו לעבוד.

קרן ברק: א.

קרן ברק: זה לא נכון, הנתון הזה.

קרן ברק: זה לא נכון, וזאת לא הייתה הפעם הראשונה שאתה אומר נתונים לא נכונים.

חמד עמאר: שלושה דברים - - -

תרבות של שקר.

קרן ברק: זה לא נכון ואתה לא - - -

חמד עמאר: שלושה דברים עשתה הממשלה הזאת, שלושה דברים חשובים שגרמו לצמיחה, שאתם לא העזתם לעשות.

חמד עמאר: לא שיחקנו פוליטיקה, שיחקנו לטובת המשק והמדינה, לטובת מדינת ישראל.

קרן ברק: טובת מדינת ישראל?

קרן ברק: תשאל את העסקים אם זה לטובתם.

חמד עמאר: 1.

חמד עמאר: ביטלנו את החל"ת.

קרן ברק: תשאל את ענף התיירות אם זה טוב להם.

חמד עמאר: ביטלנו את החל"ת, ולכן מספר העובדים במשק חזר.

חמד עמאר: ביטלנו את החל"ת.

קרן ברק: הוא לא חזר.

קרן ברק: למה אתה אומר שהוא חזר כל פעם?

חמד עמאר: נמנענו מסגרים.

חמד עמאר: היינו המדינה הראשונה שנתנה את הזריקה השלישית.

קרן ברק: בגלל מי?

קרן ברק: מי קנה אותה?

קרן ברק: אנחנו קנינו אותה?

חמד עמאר: אנחנו היחידים בעולם היום שאין אצלם סגרים.

קרן ברק: חמד, אתה שוכח - - -

חמד עמאר: אין סגר אחד במדינת ישראל ולא היה מאז שנכנסה הממשלה.

חמד עמאר: השקענו במערכת הבריאות הרבה מיליארדים.

קרן ברק: אין תנאי להגיד נתונים נכונים על הדוכן הזה?

קרן ברק: אין תנאי כזה?

חמד עמאר: הרבה מיליארדים השקענו במערכת הבריאות.

אתה בדקת מה ההצעה לסדר-היום?

חמד עמאר: המשק בקצב צמיחה.

חמד עמאר: שימוש בכרטיסי האשראי – תסתכל.

קרן ברק: רשימת שקרים - - -

חמד עמאר: אנחנו לא ארגנו את הנתונים.

חמד עמאר: שימוש בכרטיסי אשראי – בעלייה.

קרן ברק: אתה שקרן.

חמד עמאר: עלייה.

חמד עמאר: אנחנו בודקים את זה כל חודש.

זאת הצעה לסדר-היום - - -

חמד עמאר: אנחנו בודקים את זה כל חודש, אתם לא בודקים.

קרן ברק: רשימה של שקרים, חבל לי על הזמן.

חמד עמאר: המשק מתאושש במהירות.

רק בזכותכם.

חמד עמאר: אנחנו יושבים.

חמד עמאר: אתה אמרת שאנחנו יושבים במשרד האוצר.

חמד עמאר: לכן אנחנו עושים את הדבר הזה.

חמד עמאר: בזכותנו, כן, כי אנחנו יושבים שם.

חמד עמאר: לא בזכותך, כשאתה יושב שם.

חמד עמאר: אתה באופוזיציה עכשיו, ואנחנו שגורמים שהמשק יצמח, אנחנו הורדנו את הגירעון.

חמד עמאר: אנחנו צריכים להבין – אני אומר לכם, חברי הכנסת: אתם צריכים להבין, אנחנו צריכים לחיות לצד הקורונה, וזה מה שאנחנו עושים.

מה עם העסקים האלה?

מה עם העסקים האלה?

חמד עמאר: אנחנו מבינים שענפים מסוימים חווים ירידה בפעילות - -

ולכן?

חמד עמאר: - - אבל זה נקודתי ובקרוב ימשיך לעלות.

חמד עמאר: אלה החיים לצד הקורונה.

אה, כאילו, זהו?

עזבו אותנו?

גמרנו?

חמד עמאר: אנחנו משקיעים מיליארדים למנוע סגר, כולל מאות מיליונים לבדיקות ילדים במסגרת התו הירוק.

חמד עמאר: אנחנו מסייעים במה שאפשר.

חמד עמאר: דחיית החזר מענקים שניתנו שלא כדין.

חמד עמאר: מבצע תווי קניות לצוותים הרפואיים לשימוש בענפים שנפגעו, ועוד.

גם את זה עוד לא עשיתם.

הבטחתם את זה לפני ארבעה חודשים ועוד לא עשיתם את זה.

חמד עמאר: זה כבר נעשה.

חמד עמאר: אז אני מעדכן אותך.

חמד עמאר: ומתכננים צעדים משלימים נוספים.

חמד עמאר: אנחנו בקשר שוטף עם כל הענפים שנפגעו, אבל אין ודאות למשך התקופה שהקורונה תהיה עדיין איתנו, והמשק יצטרך להסתגל וללמוד לחיות לצד הקורונה, ולא באמצעות רשת ביטחון.

ללא שום רשת ביטחון?

אפילו לא קטנה?

שום פיצויים לעצמאים?

חמד עמאר: לצד כל אלה, התקציב וחוק ההסדרים שעברו מהווים בשורה גדולה למגזר העסקי.

חמד עמאר: הם כוללים הקלות משמעותיות ברגולציה; שיפור כושר התחרות של המגזר העסקי; שיפור ההון האנושי וכוח העבודה במשק, ורפורמות רבות, שצפויות לסייע למגזר העסקי לצמוח ולהתאושש לאחר הקורונה.

חמד עמאר: ענף התיירות זכה לסיוע ייחודי, שניתן לו נוסף על כל הסיוע הרוחבי שניתן לכלל המשק.

מתי?

מתי?

בזמן ישראל כץ.

חמד עמאר: עכשיו גם.

חמד עמאר: עד סוף השנה יש מתווה, והיום שר האוצר ושר התיירות, יושבים על נושא.

חמד עמאר: הסיוע הייחודי - - -

או, אז תגיד את זה.

חמד עמאר: אני אומר לך את זה.

חמד עמאר: אם היית מדבר רק על זה, היית מקבל את התשובה, אבל אתה הרחבת אז גם אני הרחבתי.

חמד עמאר: הסיוע הייחודי כלל מענקים למלונות, תמיכה במארגני התיירות הנכנסת, וסבסוד סיורים למורי הדרך.

חמד עמאר: עם הפסקת פעילות רשת הביטחון ביולי 2021 אושרה מסגרת סיוע נוספת לאותן קבוצות.

חמד עמאר: בימים אלה עובדים במשרד האוצר על גיבוש מתווה להמשך פעילות ענף התיירות, לאור סגירת השמיים.

חמד עמאר: תודה רבה.

מנסור עבאס: אתה מסכים להעביר לוועדת הכספים, אדוני השר?

חמד עמאר: אין לי שום בעיה.

חמד עמאר: אם חברי הכנסת רוצים אנחנו נעביר, ונשמח גם שאני אגיע לדיון הזה להסביר על הדברים שמשרד האוצר ביצע והצעדים שאנחנו מקדמים.

נשמח גם לראות את שר האוצר.

אולי הוא עסוק בקבינט הקורונה.

מנסור עבאס: אוקיי, אנחנו עוברים להצבעה על ההצעה לסדר-היום: טיפול בעסקים שפעולתם נפגעה בהיקפים משמעותיים מאז סיום המענקים.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: העברה כמובן לוועדת הכספים.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: ארבעה חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: ההצעה לסדר-היום עוברת להמשך דיון בוועדת הכספים.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: << הלסי >> החרגת תיירות המרפא בישראל מהגבלות הכניסה לארץ << הלסי >>

מנסור עבאס: ההצעה הבאה לסדר-היום היא בנושא: טיפול ומניעת פגיעות מיניות ואונס תלמידות או תלמידים על ידי תלמידים אחרים.

מנסור עבאס: חברת הכנסת גבי לסקי, בבקשה.

מנסור עבאס: הייתה החלפה?

חמד עמאר: יש הצעה לסדר-היום לפני.

קריאות: - - -

חמד עמאר: יבגני, אני עונה לך.

מנסור עבאס: אוקיי, אז אנחנו, ברשותך, חברת הכנסת גבי לסקי, נחזור לפי סדר-היום: החרגת תיירות המרפא בישראל מהגבלות הכניסה לישראל, מס' 1159, 1168, 1171, 1173 ו-1181.

מנסור עבאס: ראשון המציעים: חבר הכנסת יבגני סובה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, קודם כול יש לי הצעה שהיא כללית: הצעות לסדר-היום זה דבר חשוב, אלה הכלים הפרלמנטריים של חברי הכנסת, גם בתוך הקואליציה, וכשאנחנו משאירים את זה לסוף היום, אחרי יום עמוס ומתיש, אז רואים - - -

קריאה: שלוש דקות.

יבגני סובה: למה?

יבגני סובה: אני יוזם את ההצעה, זה עשר דקות.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

יבגני סובה: למה?

יבגני סובה: לא עשר?

מנסור עבאס: אתה יכול לתמצת עשר דקות בשלוש דקות?

יבגני סובה: אני יכול.

יבגני סובה: יאללה, בוא נתחיל מהתחלה.

מנסור עבאס: אני בטוח שתצליח לעשות את זה.

יבגני סובה: נתחיל מהתחלה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אומנם אני נמצא בקואליציה, אבל החלטתי להעלות נושא שהוא חשוב, והאמת שחשבתי שמי שישיב זאת שרת הפנים, אבל אני גם אשמח לשמוע כמובן את תגובתו ל חברי, השר במשרד האוצר חמד עמאר, כנציג הממשלה.

יבגני סובה: מדי שנה לפני הקורונה נכנסו למדינת ישראל למעלה מ-25,000 אזרחים זרים שבאו למדינה במטרה אחת: להציל את החיים שלהם.

יבגני סובה: מדינת ישראל היא אחת המדינות המובילות בעולם בתחום תיירות המרפא.

יבגני סובה: הרפואה שלנו היא כל כך חזקה וטובה, עם כל הבעיות שיש, שהיא יכולה לטפל לא רק באזרחים ישראלים אלא גם לתת מענה רפואי להרבה אזרחים זרים מכל העולם שמעריכים מאוד את ישראל, שיודעים שבישראל יש רפואה ברמה הכי גבוהה בעולם, ולכן היו מוכנים לשלם הרבה כסף בשביל להגיע ולקבל טיפול בישראל.

יבגני סובה: סך ההכנסות שמדינת ישראל נהנתה מהן לפני הקורונה בתחום תיירות המרפא הגיע כמעט ל-2 מיליארד שקלים.

יבגני סובה: חלק זה בתי חולים ציבוריים, חלק זה בתי חולים פרטיים, אבל בסופו של דבר מי שנהנה זה כמובן הרופאים שמקבלים תוספת שכר, זה בתי חולים שבכסף הזה יכולים לרכוש ציוד רפואי מתקדם, ולא תמיד מדינת ישראל או הממשלה יכולה לתת להם את המענה הראוי.

יבגני סובה: וכמובן, אותם אנשים בעצם נהפכו לשגרירי מדינת ישראל בחוץ לארץ.

יבגני סובה: בן אדם שמקבל טיפול במדינת ישראל חוזר לארץ המוצא שלו ומספר לכולם איזה יחס הוא קיבל, איך מדינת ישראל ורופאיה הצילו את החיים שלו, ולכן יש פה גם, מעבר לעניין הרפואי, עניין תדמיתי.

יבגני סובה: עכשיו, מה שקרה בקורונה הוא דבר עצוב.

יבגני סובה: א.

יבגני סובה: מדינת ישראל או ממשלת ישראל, עוד בסגר הראשון, הטילה הגבלות קשות והחריגה – בעצם האנשים שרצו לקבל טיפול לא יכלו להיכנס לישראל.

יבגני סובה: השאירו רק סעיף קטן, שזה טיפול שמציל חיים, לא עלינו – זה טיפולים אונקולוגיים, הקרנות – וגם הייתה אופציה לאפשר לאותו אזרח זר שכבר התחיל את הטיפול לפני הקורונה לקבל אפשרות להגיע לישראל.

יבגני סובה: עכשיו, אדוני היושב-ראש, מה קרה בפועל?

יבגני סובה: למעלה מ-6,000 אזרחים ישראלים שהועסקו בתחום של תיירות מרפא בבת אחת איבדו את הפרנסה שלהם.

יבגני סובה: אנחנו דיברנו פה על תיירות, אז תחשוב שאותם אנשים שהיו צריכים להביא את האנשים האלה, לטפל בבית המלון שלהם, לטפל בלהביא אותם לבית החולים, לטפל ברישום הנכון, להביא אותם בפועל לטיפול, לניתוח או לכל בדיקה בבית החולים – הם פשוט בבת אחת איבדו את הפרנסה שלהם.

יבגני סובה: בין 6,000 ל-7,000 אנשים מועסקים בצורה ישירה; אני כבר לא מדבר על נהגי הסעות, אני כבר לא מדבר על בעלי דירות קטנות שהשכירו את הדירות לאותם חולים.

יבגני סובה: ומה שקרה שבשנה האחרונה אנחנו מדברים על משהו כמו 1,800 אנשים בלבד שאושר להם להיכנס למדינת ישראל, וסך ההכנסות – ברמה של 200 מיליון שקלים.

יבגני סובה: מה שאני מבקש בהצעה הזאת – א.

יבגני סובה: אני מבקש שיתקיים דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט, ואני מקווה מאוד שהשר שישיב יסכים לדבר הזה, מסיבה אחת פשוטה: כי בוועדה הזאת דנים בחוק תקנות הכניסה לישראל.

יבגני סובה: זה לא ועדת הפנים וגם לא ועדת הבריאות, שאני מניח שיהיה דיון רחב יותר בנושא של תיירות מרפא, ובכלל נצטרך לעצב את המדיניות שלנו בנושא של תיירות מרפא.

יבגני סובה: בינתיים אנחנו מדברים על החרגה של תקנות אך ורק לאוכלוסייה ספציפית.

יבגני סובה: מה אני מציע?

יבגני סובה: ובזה אני מסיים.

יבגני סובה: אני מציע: א.

יבגני סובה: נכניס לתוך הרשימה של חריגים אנשים שבאים לצורך תיירות מרפא, כי עד עכשיו זה רק הצלת חיים, והצלת חיים זה נתון לשיקול של רשות האוכלוסין וההגירה; ב.

יבגני סובה: נייחס חשיבות רבה יותר לאותם אזרחים זרים שמגיעים לישראל, ולהכניס גם לא מחוסנים שמגיעים לתיירות מרפא, משום שהרבה אנשים שמבקשים להציל את החיים שלהם מן הסתם לא מחוסנים, אז הם ישבו בבידוד.

יבגני סובה: כמו שאמרתי, אם יש חולים אונקולוגיים, אז הם פי עשרה שומרים על הבידוד שלהם, משום שכל חיידק עלול להרוג אותם, אז אפשר להחריג את זה, אפשר לבנות מערך לצורך הטיפול בהם, ובכך אנחנו לא רק נציל את האנשים, שכמו שאמרתי, יהפכו לשגרירים טובים, אלא גם נציל 7,000 אנשים, אזרחים ישראלים שמועסקים בצורה ישירה בנושא הזה.

יבגני סובה: אז שוב אני חוזר על הבקשה שלי, אחרי שהשר ישיב, להעביר את זה לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יבגני סובה: תודה.

יבגני סובה: אגב, דיברתי עם יושב-ראש הוועדה בנושא הזה, ואין לו שום התנגדות לזה.

מנסור עבאס: תודה לחבר הכנסת יבגני סובה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ישראל אייכלר – אינו נוכח; חברת הכנסת קטי קתרין שטרית – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוריאל בוסו – אינו נוכח.

מנסור עבאס: ישיב השר במשרד האוצר חמד עמאר, בשם שרת הפנים.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת יבגני, הצעה לסדר-היום מאוד חשובה.

חמד עמאר: אבל אני משיב בשמה של שרת הפנים.

חמד עמאר: שרת הפנים וכלל חברי הממשלה מודעים היטב לחשיבות הגדולה של תיירות המרפא ולתרומתה הגדולה למדינת ישראל הן מבחינה תדמיתית והן מבחינה כלכלית.

חמד עמאר: עם זאת, נוכח התפשטות זן האומיקרון, החליט קבינט הקורונה על מדיניות האוסרת כניסת זרים לישראל.

חמד עמאר: ועדת החריגים, המורכבת מנציגים של משרד הבריאות ומשרד החוץ ובראשות נציג רשות האוכלוסין וההגירה, קבעה חריגים שונים שבגינם ניתן להגיש בקשה לקבלת אשרת כניסה לישראל.

חמד עמאר: לגבי נושא תיירות המרפא, בעת הזו, משרד הבריאות, שאמון על נושא זה הן בהיבט של השפעתו של הזן החדש והן לעניין התפוסה בבתי החולים, ממליץ כי תותר כניסת זרים לצרכים רפואיים רק במקרים שבהם נדרשים טיפולים מצילי חיים, על רקע רפואי דחוף, וזאת באישור של מנהל בית חולים או סגן מנהל בית החולים.

חמד עמאר: בעת הזו, לנוכח חוסר הוודאות השורר ביחס להשפעות הנגיף, ומתוך אחריות לצמצום התחלואה, המלצת משרד הבריאות התקבלה על ידי שרת הפנים.

חמד עמאר: ככל שתינתן המלצה אחרת, ההחלטה תישקל שנית ובחיוב.

חמד עמאר: מה שאומרת שרת הפנים: ברגע שהיא תקבל המלצה מהוועדה ומגורמי המקצוע, היא תשקול את הנושא מחדש, ואולי הנושא יתקבל בחיוב.

חמד עמאר: אני מקבל את ההצעה שלך - - -

יבגני סובה: אני מקבל את זה, משום שגם ככה בעצם יש הגבלות, אבל הן לא תמיד – יש מקרים שבהם גם הצלת חיים לא מתקבלת בשביל לתת אישור, והצגתי נתונים שלצערי מעידים על משהו אחר, ולכן אני מבקש בכל זאת לקיים דיון, ובדיון הזה אני מניח שגם נציגים של משרד הבריאות - - - לעשות - - -

חמד עמאר: באיזו ועדה רצית לקיים את הדיון?

יבגני סובה: אני רוצה בוועדת החוקה, חוק ומשפט, כי הוועדה הזאת מוסמכת לדון בהחרגות של תקנות הכניסה לישראל.

יבגני סובה: זה מה - - -

חמד עמאר: אין לי שום בעיה.

יבגני סובה: תודה.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור להצבעה על העברת ההצעה לסדר-היום בנושא החרגת תיירות המרפא בישראל מהגבלות הכניסה לישראל לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: ארבעה חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: אני קובע שההצעה לסדר-היום עוברת להמשך דיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנסור עבאס: << הלסי >> טיפול ומניעת פגיעות מיניות ואונס תלמידות ותלמידים על ידי תלמידים אחרים << הלסי >>

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף האחרון בסדר-היום – הצעה לסדר-היום בנושא: טיפול ומניעת פגיעות מיניות ואונס תלמידות ותלמידים על ידי תלמידים אחרים", מס' 1158.

גבי לסקי: כבוד יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, כבוד השר, אומנם זה הנושא האחרון על סדר-היום, אך בוודאי – אני הייתי - - -

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: בטעות, בטעות.

מנסור עבאס: טוב.

גבי לסקי: עכשיו מה?

מנסור עבאס: שום דבר.

מנסור עבאס: אני לא יודע מה זה.

מנסור עבאס: שעון.

גבי לסקי: הינה.

גבי לסקי: הסתדר?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: בסדר.

גבי לסקי: מהתחלה?

מנסור עבאס: שוב זה מופיע.

מנסור עבאס: שעונים – שלוש דקות, המשך.

מנסור עבאס: מה?

גבי לסקי: מה?

גבי לסקי: זהו, כבר רוצים לסיים.

מנסור עבאס: בבקשה, נמשיך.

גבי לסקי: כבוד יושב-ראש הישיבה, כנסת נכבדה, כבוד השר, אומנם זה הדבר האחרון על סדר-היום של היום, אבל בוודאי זה לא הדבר האחרון בסדר-היום של הכנסת.

גבי לסקי: לפני כשבוע נחשפה פרשה מזעזעת שבה נחשד נער בן 15 הלומד באחד התיכונים בתל אביב באונס והטרדה מינית של תלמידות אחרות – גם שלומדות באותו בית הספר וגם מבית ספר אחר – מחוץ לכותלי בית הספר.

גבי לסקי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לשלוח חיזוק לאותן נערות, וגם להורים שלהן.

גבי לסקי: הפרשה נחשפה כשהנערות הגיבורות החליטו לדבר והגישו תלונה במשטרה.

גבי לסקי: בלי הכוח שלהן, בלי היוזמה שלהן, הפרשה הזו לא הייתה נחשפת כלל.

גבי לסקי: מ', אחת הנערות שנפגעו מאותו תלמיד, כתבה באינסטגרם שלה כך: בשעה 06:00 נאנסתי.

גבי לסקי: אני ישנתי.

גבי לסקי: הוא נגע בי.

גבי לסקי: התעוררתי מהמגע שלו והתחלתי להבין מה הולך לקרות.

גבי לסקי: קפאתי.

גבי לסקי: אמרתי לו שאני לא מרגישה טוב ושיפסיק, אבל זה לא הזיז לו.

גבי לסקי: הוא לקח אותי לבית של ידיד שלי ושם בחר לעשות את זה.

גבי לסקי: הייתי שיכורה, והוא ניצל את ההזדמנות ועשה את זה.

גבי לסקי: הוריד לעצמו את המכנסיים.

גבי לסקי: צרחתי מבפנים וניסיתי להתרחק ממנו כדי שיבין שאני לא רוצה, אבל כל פעם שהתרחקתי הוא חזר.

גבי לסקי: מפה, מעל דוכן הכנסת, אני אומרת לך, מ': את והחברות שלך שהתלוננתן במשטרה, אתן גיבורות.

גבי לסקי: ואני אומרת לנו, חברי וחברות הכנסת: אנחנו נכשלנו – נכשלנו כי לא הגנו על מ' וחברותיה.

גבי לסקי: גם לי יש ילדים במערכת החינוך בתל אביב, וזה לא יכול להיות שתלמידים ותלמידות אינם נמצאים במרחב בטוח יחד עם התלמידים והתלמידות האחרים, לא בין כותלי בית הספר ולא מחוצה לו.

גבי לסקי: אנחנו מדברים על אפשרות של תקיפות מבחוץ, אבל כאשר זה מגיע מתלמיד בית הספר זה אומר שגם נכשלנו במערכת החינוך.

גבי לסקי: לכן, אחד הדברים החשובים ביותר שמשרד החינוך צריך לקדם, כבוד סגן השר, נוגע לתוכניות לחינוך למיניות בריאה בבתי הספר.

גבי לסקי: נכון להיום קיימות תוכניות במסגרת תוכנית כישורי חיים בנוגע לשימוש בסמים, שימוש באלכוהול, אבל אין שום תוכנית מחייבת במערכת החינוך בנוגע למיניות בריאה.

גבי לסקי: לא יכול להיות שהתלמידים והתלמידות שמסיימים את בית הספר, 12 שנות לימוד, לא עברו שום הכשרה, שום שיעור, שום השתלמות בנושא החשוב והקריטי הזה.

גבי לסקי: החוסר הזה הוא ניכר, ואנחנו רוצים ורוצות להגן על הילדים והילדות של כולנו.

גבי לסקי: עלינו לחייב העברה של תוכניות כאלה בבתי ספר ולתת למורים ולמורות, ליועצים וליועצות בבתי הספר, כלים כדי שידעו להתמודד עם הדברים האלה וכדי שידעו למנוע אותם, כי אנחנו לא רוצות רק אחרי ובדיעבד לתת כוח לתלמידים ותלמידות שיגישו תלונות במשטרה; אנחנו רוצות שהם לא יצטרכו להגיע לשם.

גבי לסקי: אתמול התקיימה הפגנה מפוארת של נערות שיצאו לרחובות בתל אביב נגד התופעה הבזויה והקשה הזאת.

גבי לסקי: אני מחבקת את כל התלמידים והתלמידות שיצאו.

גבי לסקי: יש כאלה שאומרים שזה המשך של ה-Me Too, אבל למעשה זה Me Too של הצעירים והצעירות שיוצאים ויוצאות לרחובות כדי להגיד די, כדי להגיד: אנחנו רוצות ביטחון בבתי הספר ומחוצה להם, ולא יכול להיות שמערכת החינוך לא מעבירה מידע רלוונטי לגבי תלמידים לבתי הספר האחרים כאשר אותו תלמיד עובר אליהם.

גבי לסקי: בנות הנוער זועקות לעזרה, ואנחנו חייבות להיות פה בשבילן, בשביל הילדים שלנו, בשביל הילדים של כולנו.

גבי לסקי: לכן אני מבקשת שוב ממשרד החינוך, כבוד סגן השר, לחייב את כל בתי הספר להעביר תוכניות מפורשות בנוגע למיניות בריאה, כדי שהבנות שלנו והבנים שלנו לא יצטרכו להתמודד עם אותם דברים כפי שקורה היום בתל אביב.

גבי לסקי: כל הרשתות החברתיות מלאות בנערים ונערות שבכוח עצום יוצאים החוצה ומספרים את הסיפורים שלהם, על אף המחירים שהם יכולים לשלם.

גבי לסקי: אנחנו כאן בשבילכם ובשבילכן, אנחנו כאן כדי כאן כדי להגן עליכם, ואנחנו כאן כדי לנסות ולמנוע תופעות כאלה בעתיד.

גבי לסקי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת גבי לסקי.

מנסור עבאס: ישיב סגן שרת החינוך מאיר יצחק הלוי.

מנסור עבאס: זאת פעם ראשונה שאתה משיב, אדוני סגן השרה?

מאיר יצחק הלוי: כן.

מנסור עבאס: כבוד הוא לי.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה.

קריאה: - - -

מאיר יצחק הלוי: נכבדי יושב-ראש הישיבה, אדוני השר לביטחון פנים, חברת הכנסת גבי לסקי, חברותיי וחבריי בכנסת ישראל, זו אכן הפעם הראשונה, הנחשונית, שאני משיב כסגן שר, וכנראה לא בכדי, כי הנושא שאת מעלה הוא נושא שקרוב לליבי.

מאיר יצחק הלוי: כמו שאת ודאי יודעת, אני עוסק בנושא הזה שנים ארוכות, ורק אתמול סיימנו כאן יום מרגש בכנסת ישראל שעניינו מיגור תופעות הבריונות והאלימות ברשתות החברתיות.

מאיר יצחק הלוי: חלק גדול מהנושאים שעלו על ידי בני הנוער – היו פה עשרות אם לא מאות בני נוער – נגע בנושא של הטרדות מיניות באמצעות הרשתות החברתיות, ולכן אני חושב שהנושא הוא נושא קשה, מורכב.

מאיר יצחק הלוי: אני מכיר אותו היטב, ואני יכול להגיד גם על פי הנתונים שליקטתי ביממה האחרונה, מלבד החומרים שקיבלתי ממשרד החינוך: אין ספק שאנחנו קשובים לתופעה הזו.

מאיר יצחק הלוי: אני חייב להגיד עוד בטרם אני מתייחס לתשובה כתובה שאנחנו רואים, לצערי, התעצמות של התופעה.

מאיר יצחק הלוי: אני עוד לא יודע לנתח אותה.

מאיר יצחק הלוי: אני יכול להגיד בוודאות שהרשתות החברתיות לא מסייעות לצמצום הבעיה אלא, לצערנו, מעצימות אותה.

מאיר יצחק הלוי: אז כפי שאמרתי, מדובר באירוע קשה ומורכב, והוא מטופל בימים אלו על ידי משרד החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אנשי המקצוע פועלים בכל מוסדות החינוך המעורבים במקרה ונותנים מענה לכל מעגלי הפגיעה, הן ברמה המערכתית והן ברמה הפרטנית.

מאיר יצחק הלוי: את מכירה את הנושא, את יודעת במה מדובר.

מאיר יצחק הלוי: איננו יכולים, לצערי, להתייחס לפרטי האירוע שבו מעורבים קטינים נוכח צנעת הפרט.

מאיר יצחק הלוי: הפרטים נבדקים לעומק בימים הללו.

מאיר יצחק הלוי: חשוב לציין כי המשרד, באמצעות השירות הפסיכולוגי-ייעוצי, מה שנקרא שפ"י, פועל לקידום תוכניות ומהלכים חינוכיים שמטרתם הגברת המודעות, צמצום אירועי פגיעה והגברת הפנייה לעזרה ודיווח.

מאיר יצחק הלוי: זה אחד הנושאים המרכזיים – לעודד את הפנייה.

מאיר יצחק הלוי: אני תמיד אמרתי שסוכני השינוי אמרתי באירועים הללו זה הנוער עצמו, דהיינו שנער עוזר לנער, לנערה.

מאיר יצחק הלוי: אלו דברים חשובים.

מאיר יצחק הלוי: לצד תהליכים אלו פועלים אנשי המקצוע למתן טיפול מקצועי בעת חשיפה לאירועי פגיעה בשיתוף עם גורמים נוספים בקהילה.

מאיר יצחק הלוי: פעולות המשרד נעות על הרצף שבין איתור וזיהוי תלמידים נפגעים, הגברת המודעות להטרדות ופגיעות מיניות, וכן הטמעת מדיניות ונהלים שנוסחו למקרים של פגיעה מינית.

מאיר יצחק הלוי: מחוץ לפרוטוקול אני אספר לך שבתקופתי כראש עירייה, אז זה היה מה שנקרא – הגדרנו את זה "אירוע חריג".

מאיר יצחק הלוי: כשהיה אירוע חריג, האירוע הזה היה מגיע ללשכתי.

מאיר יצחק הלוי: גם מאוד מאוד חשוב שראשי הרשויות יהיו מעורבים, ויגדירו מה זה "אירוע חריג" ויביאו אותו לטיפול.

מאיר יצחק הלוי: אציין בפנייך חלק מהדברים שנעשים עכשיו במשרד: 1.

מאיר יצחק הלוי: התוויית מדיניות ברורה – המסגרות החינוכיות מונחות לפעול על פי חוזרי מנכ"ל קבועים.

מאיר יצחק הלוי: חוזרים אלה מוטמעים במערכת החינוך בסיוע הפיקוח הכולל, הפיקוח על הייעוץ והיועצים החינוכיים ומהווים אבני דרך מחייבות לטיפול באירועי פגיעה בתלמידים.

מאיר יצחק הלוי: יש כאן שורה שלמה של חוזרי מנכ"ל: חוזר מנכ"ל אקלים חינוכי מיטבי והתמודדות במוסדות חינוך עם אירועי אלימות בסיכון; חובת הדיווח על עבירות בקטין על פי חוק וחקירת תלמידים כקורבנות ועדים; התמודדות מערכת החינוך עם פגיעה מינית של תלמידים בתלמידים: מניעת אלימות במשפחה, חובת היידוע; היריון בלתי מתוכנן של מתבגרות.

מאיר יצחק הלוי: בכל האמור מדובר פה בהנחיות מאוד מאוד ברורות של המשרד.

מאיר יצחק הלוי: 2.

מאיר יצחק הלוי: הכשרות ליועצות והיועצים החינוכיים – אלה עוברים הכשרה בשנתיים הראשונות של עבודתם, לאיתור, מניעה, טיפול והתמודדות עם אירועים של פגיעה מינית.

מאיר יצחק הלוי: בנוסף רוכשות היועצות מיומנויות להטמעת תוכניות של מיניות בריאה ופגיעה מינית – ושמעתי את מה שאמרת היטב.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שבכל מקום שזה לא מתבצע זה רע מאוד, וצריך לפקח ולבקר, והדרכים הן רבות – יש שיטות איך אנחנו עוקבים בצורה מסודרת אחר הפעילות הבית-ספרית.

מאיר יצחק הלוי: כחלק מתוכנית כישורי חיים החדשה, הכשרה זו מאפשרת ליועצים לסייע לצוותים החינוכיים לעסוק בנושא ולהגביר את תחושת המסוגלות בתחום.

מאיר יצחק הלוי: על פי הממצאים שיש בידי משרד החינוך, קיימת עלייה בפניות להיוועצות בתחום זה, ועל כך אני מאוד מאוד שמח.

מאיר יצחק הלוי: הדבר מעיד על הגברת המודעות לחשיפת המקרים על ידי צוותי החינוך ויועצות בתי הספר.

מאיר יצחק הלוי: יכול להיות שזה מה שמלמד על מה שאמרתי ברישא של דבריי – שאנחנו רואים, יש גידול, בין היתר גם בשל הגברת המודעות, וחשוב מאוד מאוד מאוד לעודד.

מאיר יצחק הלוי: שוב אני אחזור לעברי.

מאיר יצחק הלוי: מבחינתי, מי שלא דיווח על אירוע שכזה – אני מדבר ברמה של מנהל – הוא פשוט חוטא לתפקידו, ולכן צריכים להיות פה שקיפות ואומץ כדי שדברים כאלה לא יטואטאו מתחת לשטיח.

מאיר יצחק הלוי: 3.

מאיר יצחק הלוי: איתור וזיהוי – היועצות והיועצים החינוכיים מונחים להעביר את הנושאים בחדרי המורים מתוך תפיסה כי האיתור והזיהוי המוקדמים הם קריטיים במניעת פגיעה ובהגשת סיוע מקצועי בהקדם.

מאיר יצחק הלוי: איתור וזיהוי ילדים ובני נוער במצבי סיכון – בתקופת הקורונה נוספו הנחיות לאיתור וזיהוי מרחוק.

מאיר יצחק הלוי: ואנחנו כולנו יודעים שבתקופת הקורונה, התסכול הגדול שעברו בני הנוער הביא איתו גם לא מעט התנהגויות, התנהגויות שהיו ראויות לטיפול; אני חושב שהשובלים הללו יהיו עוד הרבה מאוד זמן.

מאיר יצחק הלוי: פה אני מתייחס למה שאמרת – שיעורי כישורי החיים.

מאיר יצחק הלוי: במסגרת שיעורי כישורי החיים מוקדשים שיעורים למיניות בריאה ולמניעת פגיעה מינית, מותאמים לגיל ולשלב ההתפתחותי.

מאיר יצחק הלוי: אם זה לא נעשה, צריך לגרום לכך שזה ייעשה.

גבי לסקי: זו לא חובה, זאת הבעיה.

מאיר יצחק הלוי: אז אני אומר, אני בהחלט חושב שאנחנו נמצאים בעת שצריך להגדיר את זה כך שזה לא יהיה ג'סטות אלא מחויבות, גם אם היא מחויבות של האינטגריטי המקצועי של אותו מנהל מוסד.

מאיר יצחק הלוי: תכף נדבר על זה.

מאיר יצחק הלוי: 5.

מאיר יצחק הלוי: הקדשת שבוע ייעודי לנושא – מדי שנה מציינת מערכת החינוך שבוע ייחודי לעיסוק בנושא.

מאיר יצחק הלוי: השנה יודגש תפקידם של ילדים ובני נוער כשומרי סף בעת התרחשותם של אירועי פגיעה מינית.

מאיר יצחק הלוי: "שבוע מערכת החינוך נגד אלימות מינית", כך נקרא השבוע.

מאיר יצחק הלוי: 6.

מאיר יצחק הלוי: במערכת פרוסים מדריכים מומחים לליווי מוסדות החינוך.

מאיר יצחק הלוי: ישנם 80 מדריכים ליחידה למיניות ומניעת פגיעה בילדים ונוער המסייעים למסגרות החינוך בליווי מקצועי באירועי פגיעה, מגן ילדים ועד כיתות י"ב.

מאיר יצחק הלוי: היועצות והיועצים החינוכיים מונחים על ידי הפיקוח על הייעוץ להתייעץ עימם באשר להתערבות המתאימה בעת התרחש אירוע הפגיעה.

מאיר יצחק הלוי: זה מכלול הפעולות שהמשרד מבצע.

מאיר יצחק הלוי: ואני אומר לך, גברתי, אני חושב שהאמירה שלך, המאבק שלך ושל כולנו – אני חייב להגיד שיש כאן תנועה – צריך לחלחל, ואסור שיהיה כאן

מאיר יצחק הלוי: מצב של רצון טוב אלא של מחויבות של מערכת.

מאיר יצחק הלוי: אני לא רוצה לצאת בהצהרות גדולות, נכנסתי רק לפני יום לתפקיד, אבל את יכולה להיות סמוכה ובטוחה שהנושא הזה, משום שהוא קרוב לליבי, יקבל תשומת לב רבה.

מאיר יצחק הלוי: את מוזמנת בכל נקודת זמן לשוחח איתי, ותמשיכי להיאבק על העניין הזה.

מאיר יצחק הלוי: יישר כוח וכל הכבוד.

מאיר יצחק הלוי: לוועדת החינוך.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: לוועדת החינוך – מסכימה?

גבי לסקי: כן.

מנסור עבאס: אנחנו נעבור להצבעה על העברת ההצעה לסדר-היום בנושא: טיפול ומניעת פגיעות מיניות ואונס תלמידות ותלמידים על ידי תלמידים אחרים לוועדת החינוך.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: אנחנו נוסיף אותך, אדוני סגן השר.

מנסור עבאס: אתה לא צריך לרוץ.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 3

מנסור עבאס: נמנעים – אין

קריאה: זה לא - - - של המערכת.

מנסור עבאס: חברת הכנסת גבי לסקי בעד, חבר הכנסת בעד, אני בעד – שלושה חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: השר לא מצביע.

מנסור עבאס: ההצעה לסדר-היום עוברת להמשך דיון בוועדת החינוך.

מנסור עבאס: חברי וחברות הכנסת, תם סדר-היום.

מנסור עבאס: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ט"ז בטבת התשפ"ב, 20 בדצמבר 2021, בשעה 16:00.

מנסור עבאס: ישיבה זו נעולה.