ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 85, 2021-12-13 00:00

מיקי לוי: היום יום שני, ט' בטבת התשפ"ב, 13 בדצמבר 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה למזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי הסוהר) (תיקון מס' 9), התשפ"ב–2021; הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 17), התשפ"ב–2021; הצעת חוק גיל פרישה (הורה שילדו נפטר) (הוראת שעה) (הארכת תוקף), התשפ"ב–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: לדיון מוקדם – החל בהצעת חוק פ/2662/24 וכלה בהצעת חוק פ/2706/24:

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק ביטוח סיעודי ממלכתי (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה למי שנמצא בהכשרה מקצועית) (הוראת שעה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אפרת רייטן מרום, ניר אורבך וולדימיר בליאק; הצעת חוק יום ציון ממלכתי לוועידת סן רמו, התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת יום טוב חי כלפון; הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – איסור משלוחים חיים לשחיטה), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – עידוד התיירות באזורי רמת הגולן והגליל) (הוראת שעה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת יעל רון בן משה, מופיד מרעי ואופיר סופר; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (נקודות זיכוי לאפוטרופוס), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק הפיקוח על שירותים פיננסיים (קופות גמל) (תיקון – חישוב מקדם המרה לקצבה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת מוסי רז, מיכל רוזין וג'ידא רינאוי זועבי; הצעת חוק איסור ייצוג לקוחות בעלי אינטרסים מנוגדים על ידי שדלן (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – מגבלת רישיון נהיגה), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – ביטול הגבלת רישיון נהיגה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן ועופר כסיף; הצעת חוק חסינות חברי הכנסת, זכויותיהם וחובותיהם (תיקון – חסינות בפני דין פלילי), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק מס ערך מוסף (תיקון – פטור ממס בגין תרומות לבתי חולים בפריפריה), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת אופיר כץ; הצעת חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו (תיקון – הוספת סעיף שוויון), מאת חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – טיפול בפעוטות במעונות יום כעבודה מועדפת), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (ידועים בציבור), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין;

ירדנה מלר-הורוביץ: הצעת חוק התאמת אופן ההעסקה של מטפלות במשפחתונים המפוקחים על ידי האגף למעונות יום ומשפחתונים במשרד הכלכלה והתעשייה, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר, יצחק פינדרוס וינון אזולאי; הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (נקודת זיכוי לסטודנטים ולהוריהם), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, מנסור עבאס, מאזן גנאים ווליד טאהא; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – העלאת קצבת הילדים), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אחמד טיבי ואוסאמה סעדי; הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – פטור מתשלום דמי ביטוח לסטודנטים בשל הכנסות הוריהם), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת פטין מולא, קטי קטרין שטרית, עלי סלאלחה ומופיד מרעי; הצעת חוק ביטוח בריאות ממלכתי (תיקון – מחלה נדירה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת סמי אבו שחאדה, שירלי פינטו קדוש, אימאן ח'טיב יאסין, יעקב אשר, משה אבוטבול, בועז טופורובסקי, מאזן גנאים, יוראי להב הרצנו, ג'ידא רינאוי זועבי, מיכאל מלכיאלי, מאיר פרוש, ישראל אייכלר, אורי מקלב, אחמד טיבי, עאידה תומא סלימאן, איימן עודה, משה גפני, אוסאמה סעדי, גבי לסקי, יעקב ליצמן, מוסי רז, מיכל רוזין, יסמין פרידמן, מיכל שיר סגמן, יואב קיש, מירב בן ארי, יולי יואל אדלשטיין, רם שפע, יצחק פינדרוס, ינון אזולאי, עופר כסיף, אבתיסאם מראענה ונעמה לזימי; הצעת חוק הכרה ברישיונות מקצועיים על בסיס הנחיות האיחוד האירופי (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת יריב לוין; הצעת חוק הבחירות לכנסת (תיקון – הצבעת סטודנטים), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין; הצעת חוק בתי דין רבניים (קיום פסקי דין של גירושין) (תיקון – הגבלת שימוש בכרטיסי אשראי לסרבני גט), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת אורי מקלב; הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (עדות עובד במשרת אמון), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה על פגיעה במקומות קדושים ורגשי דת), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת משה גפני, אורי מקלב, יעקב אשר, יצחק פינדרוס, ינון אזולאי; הצעת חוק-יסוד:

ירדנה מלר-הורוביץ: הממשלה (תיקון – מקום מושבו של ראש הממשלה), מאת חבר הכנסת דוד אמסלם; הצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – ייצוג הולם בתאגידים ממשלתיים וגופים סטטוטוריים), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אימאן ח'טיב יאסין, מנסור עבאס, מאזן גנאים ווליד טאהא; הצעת חוק פיצוי מפונים בני רשות, התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת נעמה לזימי; הצעת חוק איסור מתן כספים קואליציוניים, התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (איסור נסיעת משאיות בשעות העומס), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת איתן גינזבורג; הצעת חוק איסור שימוש ברכב ממשלתי לשר וסגן שר ביום המנוחה השבועי ובחג, התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת ינון אזולאי ומשה ארבל; הצעת חוק העונשין (תיקון – מעשה מגונה בהסכמה בקטין שמלאו לו ארבע עשרה שנים וטרם מלאו לו שש עשרה שנים), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת קרן ברק; הצעת חוק לתיקון פקודת בריאות העם (הזכות לשימור פוריות), התשפ"ב–2021, מאת חברת הכנסת שרן מרים השכל; הצעת חוק הארכת תקופות ודחיית מועדים בענייני הליכי מס ומענקי סיוע (נגיף הקורונה החדש – הוראת שעה – תיקוני חקיקה) (תיקון – תקופות לעניין מס רכישה לדירה יחידה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת משה גפני, ינון אזולאי, אורי מקלב, יעקב אשר, יצחק פינדרוס, בצלאל סמוטריץ' ושלמה קרעי; הצעת חוק מתן עדות של ילדים ואנשים עם מוגבלות נפשית או שכלית (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת שרון רופא אופיר, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי, אלכס קושניר, לימור מגן תלם ואלינה ברדץ' יאלוב; הצעת חוק חינוך ממלכתי (תיקון – חובת לימוד שפה ותרבות ערבית), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת איימן עודה, עאידה תומא סלימאן ועופר כסיף; הצעת חוק טוס כחול לבן, התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת רון כץ; הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – חידוש אוטומטי של הנחה בארנונה), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; הצעת חוק הטבות לניצולי שואה (תיקון – הטבות לניצולים שעלו לאחר שנת 1953), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת יצחק פינדרוס; הצעת חוק הקפאת כספים ששילמה הרשות הפלסטינית בזיקה לטרור מהכספים המועברים אליה מממשלת ישראל (תיקון – חילוט הכספים וניהולם),

ירדנה מלר-הורוביץ: התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אבי דיכטר, יואב בן צור, קרן ברק, ניר ברקת, פטין מולא, אלי כהן, יואב גלנט, חוה אתי עטייה, אורית מלכה סטרוק ויצחק פינדרוס; הצעת חוק זכויות הדייר בדיור הציבורי (תיקון – הארכת תוקף זכאות לדירה ציבורית), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק נתוני אשראי (תיקון – קיצור תקופת שמירת הנתונים במאגר נתוני אשראי), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון; הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (ריבית פיגורים בשל אי-תשלום קנס על עבירת חניה), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי; הצעת חוק לתיקון פקודת הבנקאות (תקופת צינון למפקח על הבנקים), התשפ"ב–2021, מאת חבר הכנסת אלי כהן; הצעת חוק מיסוי מקרקעין (שבח ורכישה) (תיקון – מדרגות המס על דירה יחידה ועל בניין להשכרה ובניין לשכירות מוסדית), התשפ"ב–2021, מאת חברי הכנסת יואב קיש, אלכס קושניר, ינון אזולאי, משה גפני, אופיר כץ, בצלאל סמוטריץ', שלמה קרעי, ולדימיר בליאק, ג'ידא רינאוי זועבי, ניר אורבך, אחמד טיבי, מאיר יצחק הלוי, עופר כסיף, נעמה לזימי, יצחק פינדרוס, יעל רון בן משה ואימאן ח'טיב יאסין.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה למזכירת הכנסת.

בממשלה בשל: << נושא >> 1.

בממשלה בשל: כישלון הממשלה בהתמודדות עם הגרעין האיראני ובהזעקת דעת הקהל בארצות הברית ובעולם כולו; << נושא >>

מיקי לוי: המשך סדר-היום – הצעת סיעות הליכוד בהנהגת בנימין נתניהו לראשות הממשלה, התאחדות הספרדים שומרי תורה תנועתו של מרן הרב עובדיה יוסף זצ"ל, יהדות התורה והשבת – אגודת ישראל, להביע אי-אמון בממשלה בנושא: כישלון הממשלה בהתמודדות עם הגרעין האיראני ובהזעקת דעת הקהל בארצות הברית ובעולם כולו.

מיקי לוי: יציג וינמק את הצעת האי-אמון חבר הכנסת יובל שטייניץ, בבקשה.

מיקי לוי: ישיב השר מתן כהנא.

יובל שטייניץ: כבוד היושב-ראש, חברי הכנסת, מכובדי שר הדתות, השר מתן כהנא, אני רואה גם את השר לביטחון פנים, השר בר לב, איראן מאיימת על שלום ישראל וקיומה ועל שלום המזרח התיכון ועל שלום העולם כולו.

יובל שטייניץ: ומה עושה הממשלה הנוכחית מול האיום הקיומי ההולך ומתהווה ממש לנגד עינינו, כאשר איראן מפירה ברגל גסה את כל המגבלות שהוטלו עליה ומתקדמת לכיוון של נשק גרעיני?

יובל שטייניץ: אני יכול לומר מה עשתה הממשלה הקודמת, או יותר נכון הממשלות הקודמות, בראשות הליכוד ונתניהו בשנים 2009 ועד לאחרונה.

יובל שטייניץ: אנחנו לא רק פעלנו בערוצים הדיפלומטיים מול ארצות הברית ומול יתר המעצמות, אנחנו הזעקנו את דעת הקהל בארצות הברית ובעולם כולו והפכנו את האיום האיראני לבעיה גלובלית כלל-עולמית שקשה להתעלם ממנה.

יובל שטייניץ: גם אם נשיא ארצות הברית היה עסוק בבעיות פנים או בבעיות באזורים אחרים של העולם, או נשיאי ארצות הברית לשעבר, איש מהם לא היה יכול להתעלם מהבעיה האיראנית, כי נתניהו כראש ממשלה, ואנחנו בהנחייתו, פעלנו להזעיק את דעת הקהל קודם כול, ובראש ובראשונה בארצות הברית בנאומים, במאמרים, בכנסים, בפגישות עם חברי סנאט וקונגרס.

יובל שטייניץ: בין השנה 2009 לשנים האחרונות, ל-2019, הנושא האיראני, בזכות מדינת ישראל ובזכות ממשלת ישראל – האיום האיראני הפך לנושא המרכזי בביטחון הלאומי, לא רק כאן אצלנו, אלא גם בוושינגטון ובארצות הברית, וזה הביא גם את הנשיא אובמה וגם את הנשיא טראמפ להטיל סנקציות מאוד כבדות על איראן, לאיים עליה צבאית ולהגיע איתה להסכם שהוא בלתי מספיק.

יובל שטייניץ: יש בו כמה אלמנטים טובים, אבל ככלל הוא בלתי מספיק, ואני תכף אסביר את הדברים, בהמשך.

יובל שטייניץ: מה עושה הממשלה הנוכחית?

יובל שטייניץ: היא עושה כמעט את ההפך; היא עושה כמעט את ההפך.

יובל שטייניץ: קודם כול, בחוסר אחריות וחוסר ניסיון משווע היא משדרת כלפי ארצות הברית וכלפי העולם כולו שלא יהיו הפתעות.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, אם אנחנו נפעל מול האיראנים אנחנו נבקש אישור, או לפחות ניידע את בעלי בריתנו האמריקאים, אולי גם מעצמות נוספות, לפני כן.

יובל שטייניץ: תראו איזו בדיחה, איראן הרי לא נדרשת ולא תיידע את ארצות הברית לפני ששלוחותיה, חיזבאללה או חמאס או הג'יהאד האסלאמי, תוקפים כאן בישראל, אבל אנחנו יוצרים נורמה מרוב חברות וידידות ושיתוף פעולה שאנחנו כאילו מחויבים ליידע את ידידינו האמריקאים – באמת ידידינו הגדולים – אולי גם מעצמות אחרות בעתיד, מי יודע, לפני פעולות שנעשה.

יובל שטייניץ: וכמובן שנורמה כזו ואמירה כזו שאין הפתעות, פירושה המעשי הוא שאפשר גם להגיד לך נייט, או no, שאפשר להשפיע עליך.

יובל שטייניץ: דבר שני, אנחנו לא פועלים בכלל מבחינת הסברה בארצות הברית.

יובל שטייניץ: בחצי השנה האחרונה, מאז שהממשלה, ממשלת הטלאים הזו, קיימת, אין אפקט של הסברה ישראלית מול הגרעין האיראני בארצות הברית, באירופה ובעולם כולו.

יובל שטייניץ: אין מאמרים בעיתונים, אין ראיונות, אין נאומים בקונגרס, אין משלחות של חברי קונגרס שמוזמנות לפה כדי להזהיר אותם ולתדרך אותם מודיעינית.

יובל שטייניץ: אין ואין ואין ואין.

יובל שטייניץ: אין כלום.

יובל שטייניץ: אין כלום.

יובל שטייניץ: מישהו כאן לא מבין שכמו בכל מדינה דמוקרטית, וקל וחומר בארצות הברית, חלק מהנכונות של הממשל לפעול, גם לפעול כלכלית וגם צבאית, קשור בדעת הקהל, מה שקורה בקונגרס האמריקאי.

יובל שטייניץ: כל הפן הזה, שנתניהו והממשלות הקודמות כל כך הפליאו לנצל אותו וליצור באמצעותו בעיה כל כך קשה לאיראנים, כל הפן הזה נעלם.

יובל שטייניץ: היה כלא היה.

יובל שטייניץ: אנחנו לא נפתיע את האמריקאים, אנחנו גם לא נאתגר אותם בדעת הקהל שלהם, ואם איראן מתקדמת או אם הולכים לחתום איתה על הסכם שהוא עוד יותר גרוע מההסכם הקודם, ניחא, דיברנו בחדרים סגורים אבל לא נתנו לזה משקל.

יובל שטייניץ: אנחנו קוראים היום בידיעות חשיפה של יוסי יהושע שהאמריקאים מסרבים לבקשה של הממשלה הנוכחית, של שר הביטחון גנץ, להקדים לנו אספקה של שניים-שלושה מטוסי תדלוק כולה, שיאפשרו לחיל האוויר למתוח את הטווח של חלק גדול מהמטוסים שלו לכיוון איראן.

יובל שטייניץ: מרוב שתיקה אנחנו אפילו כבר לא מקבלים את הסיוע המינימלי שהיינו צריכים לקבל כדי לפעול, כדי להרתיע.

יובל שטייניץ: אנחנו גם לא רואים איום צבאי משמעותי מארצות הברית שמשכנע את האיראנים.

יובל שטייניץ: אני מוכרח לומר שבתקופת הנשיא אובמה וסגן הנשיא ביידן היה איום כזה די מפורש.

יובל שטייניץ: אובמה השתמש בנוסחה: כל האופציות על השולחן, כולל brute force, כולל כוח פיזי או כוח צבאי; בתקופת טראמפ, בעיקר אחרי ההתנגשות האמריקאית בסולימאני, האיראנים ממש חששו מפעולה צבאית.

יובל שטייניץ: כך היה גם בתקופת הנשיא הקודם בוש אחרי הפלישה לעיראק – האיראנים חששו שהם הבאים בתור.

יובל שטייניץ: היום, מרוב רפיסות ושתיקה של ממשלת ישראל, אנחנו לא שומעים איומים דומים של ארצות הברית כלפי איראן, הטון ירד.

יובל שטייניץ: ואני אומר לכם, סנקציות כלכליות טובות כדי לשכנע את האיראנים אולי לוותר על תוכנית הגרעין, לפרק אותה, לחזור אחורה, אבל איום צבאי נדרש כדי שהם לא ידהרו קדימה לפצצה, איום צבאי אמריקאי.

יובל שטייניץ: וזה לא קיים היום באופן משמעותי, לא קיים בתשעת החודשים האחרונים; לא קיים מאז שממשלת בנט-לפיד נכנסה ברוח של חדרים סגורים, ידידות שמשמעותה שלא מלבנים חילוקי דעות בחוץ, או אם עושים את זה עושים את זה – אני מניח שגם את המחלוקות שאנחנו קוראים בעיתונים עושים בתיאום מראש.

יובל שטייניץ: עכשיו אני רוצה לומר לכם, אני הייתי אחראי מטעם ממשלת נתניהו בשנים 2013–2015 על המגעים מול האמריקאים והמעצמות לקראת הסכם הגרעין ההוא, ועוד לקראת הסכם הביניים, ואני יכול להגיד לכם, אנחנו היינו חלק של המשא ומתן מבחינה מסוימת, חלק סמוי.

יובל שטייניץ: אנחנו הכנסנו את הדרישה שהעשרת האורניום תרד מ-20% – האיראנים כבר היו בכמויות גדולות של 20% – ל-3.5%, ושאת כל האורניום של 20% לא רק שהם יפסיקו להעשיר, אלא שהכול יפורק ויוצא מאיראן, או יפורק בפיקוח.

יובל שטייניץ: אנחנו הכנסנו את הדרישה שבכור המים הכבדים באראכ – ייצקו בטון בליבה שלו כדי שלא יוכלו לבנות אותו מחדש, ועוד ועוד.

יובל שטייניץ: מדוע?

יובל שטייניץ: כי בתקופת ממשלת נתניהו ספרו אותנו – גם האמריקאים, גם הצרפתים, גם הבריטים, גם הרוסים, גם הגרמנים וגם הסינים.

יובל שטייניץ: היום, בנושא הזה שהוא קריטי לקיומנו ועתידנו, לצערי לא סופרים יותר את ממשלת ישראל.

יובל שטייניץ: כי ממשלה שמתחייבת לדווח על כל דבר וללבן את חילוקי הדעות רק בחדרים סגורים – בארצות הברית לא סופרים אותה.

יובל שטייניץ: עכשיו אני שואל אתכם, שרים נכבדים, ראיתם מה קרה עם צפון קוריאה – היפנים והדרום-קוריאנים באמת דיברו עם האמריקאים בחדרים סגורים.

יובל שטייניץ: בניגוד לנתניהו, הם לא הרעישו עולמות בתקשורת האמריקאית, בנאומים בקונגרס; הם דיברו עם האמריקאים בחדרים סגורים, וצפון קוריאה הגיעה לנשק גרעיני.

יובל שטייניץ: אתם רוצים שאותו תסריט יחזור עם איראן?

יובל שטייניץ: אותו תסריט שקרה בצפון קוריאה?

יובל שטייניץ: אם לא, אז תצאו מהשלווה שלכם, וגם עם ידידים קרובים וטובים מאוד כמו ארצות הברית מותר להתווכח פומבית כשקיום עם ישראל ומדינת ישראל מונח על כפות המאזניים.

יובל שטייניץ: והסוגיה האחרונה, אדוני היושב-ראש, שאני לא יכול להימנע ממנה, היא בחזית אחרת, חזית הקורונה.

יובל שטייניץ: אנחנו שומעים שייתכן שאנחנו עומדים בפני גל חמישי של קורונה.

יובל שטייניץ: גם הגל הרביעי היה מיותר, כי בתחילת האביב היינו המדינה הכי מחוסנת בעולם.

יובל שטייניץ: אז אני רוצה להזכיר לשרים הנכבדים שיושבים פה ולחברי הכנסת מה קרה לנו מבחינת החיסונים.

יובל שטייניץ: בתקופת ממשלת הליכוד ונתניהו היינו הראשונים בעולם להתחסן.

יובל שטייניץ: באביב, בחודשים מרץ-אפריל, היינו מקום ראשון בעולם בשיעור המתחסנים לנפש.

יובל שטייניץ: מקום ראשון בעולם.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אתה יודע באיזה מקום אנחנו היום?

יובל שטייניץ: רמז: לא מקום ראשון, לא שני ולא שלישי.

יובל שטייניץ: אני אקריא את הרשימה הבאה, ותראו כמה הממשלה הנוכחית נכשלת באכיפת התו הירוק, נכשלת בהגברת החיסונים.

יובל שטייניץ: כל מבצע החיסונים האדיר שישראל הובילה בו את העולם נעצר.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

יובל שטייניץ: לסיום, אני רק אקריא את השמות האלה, רק מה-OECD, כדי לקצר את הרשימה, כי אתה מזרז אותי: פורטוגל – 88%; איסלנד – 82%; דרום קוריאה – 81%; ספרד – 80%; יפן – 77%; דנמרק – 77%; קנדה – 76%; איסלנד – 76%; בלגיה – 75%; אוסטרליה – 74%; פינלנד – 73.6%; איטליה – 73.4%; ניו זילנד – 73%; שבדיה – 71%; נורבגיה –70%; צרפת – 70%; גרמניה – 69%; בריטניה – 69%, אוסטריה – 68%; שווייץ – 66%; קפריסין – 65%; ישראל – 62%.

יובל שטייניץ: ממקום ראשון – היינו הראשונים בעולם להביא את החיסונים ולחסן במהירות את האוכלוסייה – הידרדרנו היום למקום בערך 50 בעולם.

יובל שטייניץ: ממקום ראשון בין מדינות ה-OECD בשיעור ההתחסנות בתקופת ממשלת נתניהו הידרדרנו לאחד המקומות האחרונים בעולם המפותח - -

מיקי לוי: תודה רבה.

יובל שטייניץ: - - בשיעור ההתחסנות.

יובל שטייניץ: אז איזה מין ממשלה יש פה?

יובל שטייניץ: היא מפקירה או לא מבינה איך להסעיר ולהזעיק את דעת הקהל בארצות הברית ובעולם ואיך להיאבק באיום האיראני, והיא נכשלת לחלוטין בהסברה, במנהיגות, בהובלת מבצע החיסונים בציבור הישראלי.

יובל שטייניץ: לכן, אם יהיה פה גל חמישי נוסף, זה על ראשה של הממשלה הגרועה הזו.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השר מתן כהנא, בבקשה.

מתן כהנא: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, חברי חבר הכנסת יובל שטייניץ, דווקא ממך היינו מצפים שתנהג בממלכתיות ושהאופוזיציה תגבה את הממשלה בנושא האיראני, נושא שהוא בליבת הביטחון הלאומי של מדינת ישראל.

מתן כהנא: אבל כנראה שההוראות שקיבלת מראש האופוזיציה היו להפוך גם את זה לכלי ניגוח פוליטי, והסיבות כבר ידועות.

יובל שטייניץ: לא קיבלתי שום הוראה והנחיה מאף אחד, רק לידיעתך.

מתן כהנא: אתם מנסים בצורה עקבית לפזר מסך עשן שירחיק מכם את הכישלון בטיפול בסוגיה האיראנית.

מתן כהנא: מסתבר, חבר הכנסת שטייניץ חברי, שנאומים לא עוצרים צנטריפוגות.

מתן כהנא: הממשלה שמכהנת קצת פחות מחצי שנה קיבלה לטיפולה מצב נתון שבו תוכנית הגרעין האיראנית נמצאת בשלב המתקדם ביותר שלה.

מתן כהנא: הממשלה מיומה הראשון נדרשת לנושא בכל תשומת הלב והמשאבים.

מתן כהנא: ראש הממשלה הביע את עמדתו שלפיה החזרה להסכם הגרעין ה-JCPOA תהיה טעות וכי ישראל אינה צד להסכם.

מתן כהנא: הוא הסביר לאמריקאים שבנקודת הזמן הזו הסרת הסנקציות תחזק מאוד את המשטר האיראני, וכי התועלת שבהגבלת ההעשרה מוגבלת מאוד, בהינתן ההתקדמות המשמעותית שאיראנים כבר עשו בתקופתכם, חבר הכנסת שטייניץ.

יובל שטייניץ: בנט היה איתנו כמעט בכל עשר השנים האחרונות.

מתן כהנא: במקביל, הבהיר - - -

יובל שטייניץ: מה זה "בתקופתנו"?

מתן כהנא: במקביל, הבהיר כי ישראל שומרת על זכותה לחופש פעולה מלא מול איראן.

מתן כהנא: ראש הממשלה הציע תוכנית שמתמודדת באופן רציף עם כל ההיבטים של תוכנית הגרעין, לא רק העשרה, ובנוסף, ולא פחות חשוב, עם התוקפנות האזורית של איראן, שהפכה נועזת ומסוכנת יותר לאחרונה.

מתן כהנא: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר מתן כהנא.

מיקי לוי: את הצעת האי-אמון הבאה יציגו יהדות התורה וש"ס.

מיקי לוי: ינמק חבר הכנסת ישראל אייכלר מיהדות התורה, בבקשה.

מיקי לוי: ישיב יועז הנדל.

חיים ביטון: אדוני היושב-ראש, בטוח שזה לא קודם ש"ס?

מיקי לוי: זה מה שמסרו לנו.

מיקי לוי: אתה הדובר השני בכל מקרה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, היום בלילה, מחר בעצם, צום עשרה בטבת, כאשר הוטל המצור של מלך בבל על ירושלים, ואחרי שנה ושבעה חודשים היה חורבן בית המקדש הראשון.

ישראל אייכלר: "בחדש העשירי בעשור לחדש בא נבכדנאצר מלך בבל הוא וכל חילו על ירושלם ויחן עליה - - - סביב, ותבא העיר במצור - - - ויחזק הרעב בעיר ולא היה לחם לעם הארץ".

ישראל אייכלר: גם בח' בטבת היה תרגום התורה ליוונית, ואז העולם חשך כאשר התחילו לפרש את התורה על ידי כל מיני שפות ודברים שלא כתורה.

ישראל אייכלר: גם עזרא הסופר מת בעשרה בטבת, זו אחת מהגזרות שהיו בעשרה בטבת.

ישראל אייכלר: אין זה אלא סמלי שאנחנו מדברים היום על אי-אמון בממשלה שנכנעת והופכת לממשלה רפורמית, דבר שלא היה מאז קום המדינה.

ישראל אייכלר: היה הייתה מדינה חילונית, היא קמה ב-48'.

ישראל אייכלר: היו שם חילונים, בן-גוריון וחבריו.

ישראל אייכלר: הם לא היו רפורמים.

ישראל אייכלר: הם לא אמרו: אנחנו נשנה את התורה, אנחנו נשנה את הדת היהודית; הם אמרו – זו הייתה סיסמה שלהם במשך עשרות שנים: תנו לנו לחיות, חיה ותן לחיות כפי שאנחנו רוצים.

ישראל אייכלר: אבל איך אומרים בשם בן-גוריון או אחרים?

ישראל אייכלר: בית הכנסת שאני לא הולך אליו הוא בית כנסת רפורמי.

ישראל אייכלר: הם ידעו שהרפורמה והרפורמים, מגרמניה עד ארצות הברית – קודם כול הם התנגדו לציונות, בגלל שהציונות נבנתה על הקשר התנ"כי בין העם היהודי לארץ ישראל.

ישראל אייכלר: הם אמרו: לא.

ישראל אייכלר: הם כפרו בתורה משמיים, כפרו בארץ ישראל.

ישראל אייכלר: ההפך – הם התנגדו להצהרת בלפור, והבאתי לפני כשבועיים את הציטוט המדויק של המכתב של רבני הרפורמים, הארגון הרפורמי הרשמי בשיקגו שלחו לממלכה הבריטית נגד הצהרת בלפור שבה נקבע שארץ ישראל היא הבית הלאומי של העם היהודי.

ישראל אייכלר: הם אמרו מפורשות שהיהדות היא דת והיא לא לאום, וכל יהודי בכל מקום שהוא יושב בו, שם הלאום שלו: יהודי אמריקאי – באמריקה, יהודי צרפתי – בצרפת.

ישראל אייכלר: הם לא הכירו בלאומיות היהודית בכלל.

ישראל אייכלר: ובאמת, מי שמנתק את הלאום היהודי מן הדת – אין דבר כזה בעולם לאום ששייך לדת מסוימת.

ישראל אייכלר: יש הרבה עמים מוסלמים, יש הרבה עמים נוצרים, אבל נוצרי בצרפת ונוצרי ברוסיה הם לא בני עם אחד, הם בני שני עמים.

ישראל אייכלר: הם אפילו לא בני דת אחת, כי יש שם כיתות שונות.

ישראל אייכלר: היהדות – היסוד של היהדות הוא בדת היהודית, בתורת ישראל, בזה שהקדוש ברוך הוא בחר בנו מכל העמים ונתן לנו את תורתו.

ישראל אייכלר: בלי תורתו זאת פיקציה.

ישראל אייכלר: אין עם יהודי בלי תורה, וגם אין ארץ ישראל בלי נשמה, בלי תורה.

ישראל אייכלר: כי ארץ ישראל בלי תורה היא ארץ ישראל בלי נשמה.

ישראל אייכלר: כי נשמת ארץ ישראל היא התורה, אחרת זאת פלסטין או איליה קפיטולינה, כפי שקראו לזה הכובשים השונים בכל הדורות.

ישראל אייכלר: כל היסוד של המדינה החילונית בארץ ישראל התבסס על כך שרוצים לחיות כחילונים אבל הדת שלהם היא הדת היהודית.

ישראל אייכלר: הרפורמה זה נושא אחר לגמרי.

ישראל אייכלר: הם הפכו את הדת מיסודה, מגייגר ועד יורשיו ויורשי-יורשיו, שלא מאמינים בבורא עולם, לא מאמינים שהוא נתן להם תורה, וכל אחד יוצר לו את האלוהים האחרים בליבו, כמו כל עובדי האלילים.

ישראל אייכלר: אחד עשה את זה מעץ ואבן, והם עשו את זה מרעיונות ואידיאות, אבל הם בפירוש לא האמינו בה' אלוקי ישראל שנתן לנו את התורה והוציאנו ממצרים.

ישראל אייכלר: כפרו בכל הדברים האלה.

ישראל אייכלר: הם לעגו במשך מאות שנים ליהודים המאמינים, שהיו רובה של יהדות מזרח אירופה ויהדות המזרח של ארצות המזרח וארצות ערב, שכולם היו יהודים מאמינים, והם ניהלו מלחמה נגד האמונה היהודית.

ישראל אייכלר: ולכן כאשר הם ראו שהציונות מתבססת יותר מדי על תורת ישראל ועל הקושאן, שהוא התנ"ך, הם היו נגדו.

ישראל אייכלר: עד היום הזה, אנחנו צריכים לדעת שהרפורמים בארצות הברית, התמימים, המתבוללים, שלא נכנסים לתיאולוגיה בכלל, אין להם שום עניין במלחמות פה בארץ בין הרפורמים לחרדים.

ישראל אייכלר: רק שבאים פה סוכנים, חלק מהם ישראלים בכלל – באים ואומרים להם: תשמעו, אנחנו מגינים על הילדים שלכם, כי החרדים רוצים להוציא אותם מכלל ישראל, ואנחנו נלחמים שמדינת ישראל תכיר בילדים שלכם שנשואים לנוכרים ולנוכריות שגם הם יהודים.

ישראל אייכלר: ולכן הם נלחמים את המלחמה בכותל המערבי, בשעה שהם אמרו מפורשות וכתבו בכתובים שאין להם שום עניין בבית המטבחיים הזה שהתקיים לפני אלפיים שנה בירושלים.

ישראל אייכלר: כך הם קוראים לזה.

ישראל אייכלר: רק לפני עשרות שנים קיבל הרב מנחם פרוש מכתב – לא לפני מאות שנים – מראשי הרפורמים, שאומר: אין לנו עניין בקיר בית המטבחיים שלכם.

ישראל אייכלר: למה הם עושים עכשיו את המלחמה בכותל המערבי?

ישראל אייכלר: זה לא בגלל שהם מאמינים בקדושת הכותל.

ישראל אייכלר: זה כי הם רוצים לחלל ולחלן את הכותל המערבי, לעקור מתוכו את המקום האמוני ולהפוך אותו לאתר לאומי.

ישראל אייכלר: יש הרבה אתרים לאומיים: יש אתרי זיכרון, יש יד ושם, יש כל מיני אתרים לאומיים, אז יש עוד אחד.

ישראל אייכלר: ולכן אני בא ואומר לעם היושב בציון, שלא יודע: המלחמה הזאת של הרפורמים נגד היהדות היא מלחמה קיומית לא פחות מהמלחמה הפלסטינית.

ישראל אייכלר: לפלסטינים יש מלחמה כי הם טוענים שהארץ הזאת שייכת להם כי הם גרו פה, אבל הפלסטינים, מי שמאמין בקוראן, בפרט התנועה האסלאמית, לא מכחישים שאלוקי ישראל נתן את ארץ ישראל לעם ישראל בשעתו, ביציאת מצרים.

ישראל אייכלר: זה מופיע בקוראן.

ישראל אייכלר: אלה כופרים בעצם הקיום של הדת היהודית בארץ ישראל.

ישראל אייכלר: אין לזה שום קשר.

ישראל אייכלר: הם הפכו את הדת למשהו מופשט.

ישראל אייכלר: בכתבים שלהם זה מופיע מפורשות, ואני יכול לצטט לכם הרבה, אבל חבל על הזמן שלנו לצטט את כל דברי הרהב והבלע שכתבו מגייגר עד יורשיו ועד הרפורמים דהיום בארצות הברית.

ישראל אייכלר: יש להם אינטרס פוליטי, כמובן.

ישראל אייכלר: אנחנו גם רואים שגדולי האויבים של מדינת ישראל באוניברסיטאות ובהפגנות נגד ישראל על פשעי המלחמה שמדינת ישראל עושה נגד הפלסטינים הם מתבוללים שבאו מהקהילות הרפורמיות ושמותיהם ידועים.

ישראל אייכלר: אחד מהדמוקרטים מהדיפ-סטייט, מהפרוגרסיביים ביותר, שמוביל את האנטי-ישראליות, הוא יהודי ידוע, מפורסם, אני לא אזכיר את שמו.

ישראל אייכלר: יש ארגון שומרי משפט – רבנים למען זכויות אדם, שנוסד ב-1988, וגם הם ארגון שמאל רדיקלי ששותף לכל הקמפיינים ל-BDS לדה-לגיטימציה וללוחמה המשפטית המתנהלת נגד מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: 35% מהקהילות הרפורמיות מונהגות על ידי חברים שהם רבנים למען זכויות אדם, קוראים לעצמם, שפועלים באופן רדיקלי לשנות את זהותה של מדינת ישראל בפנים ומשמיצים את מדינת ישראל בחוץ.

ישראל אייכלר: כל – איך קוראים להם שם?

ישראל אייכלר: הג'יי סטריט, שהם נגד איפא"ק, כי איפא"ק מדי יהודית דתית.

ישראל אייכלר: איפא"ק הם לא אנשים דתיים, אבל הם אנשים שהקשר שלהם לארץ ישראל הוא יותר ציוני, יותר לאומי.

ישראל אייכלר: כל האנשים האלה באים פה לעשות, ומה אכפת לי שהם חושבים אחרת?

ישראל אייכלר: אנחנו אנשים דמוקרטיים, אנחנו חיים במדינה דמוקרטית – תחשוב ככה, תחשוב ככה.

ישראל אייכלר: הם מביאים לפה את המלחמה והם רוצים להביא לשפיכות דמים.

ישראל אייכלר: ההסתה שלהם תביא לשפיכות דמים בכותל המערבי.

ישראל אייכלר: היום היה דיון בכנסת, אדוני היושב-ראש, כיושב-ראש אני אומר לך, אני לא זוכר מעולם שוועדת כנסת, ועדה, תהפוך לוועדה למלחמה נגד הדת היהודית כמו הוועדה לענייני דת של הנציגה של ישראל ביתנו, שהיא מפלגה אנטי-דתית.

ישראל אייכלר: ולא רק אנטי-דתית, כי הייתי אומר מילים עוד יותר קשות, אבל בשל כבודו של היושב-ראש אני לא אומר את ההגדרה שלי לזה.

ישראל אייכלר: היה היום דיון אימים נגד הרבנות ונגד הכותל המערבי.

ישראל אייכלר: הדיבור היה כסף, ג'ובים, שחיתות.

ישראל אייכלר: אתה מבין, אדוני היושב-ראש, הממשלה הזאת שמתנפחת מיום ליום, היא מדברת על כסף של כמה שקלים שם במרכז למקומות קדושים.

ישראל אייכלר: אבל אני לא נכנס לזה.

ישראל אייכלר: אבל האופי והאיבה שהקרינה היושבת-ראש כלפי הדת היהודית, אני הרגשתי שאני חי – הם רוצים להפוך אותנו למדינת אויב.

ישראל אייכלר: אויב לה' אלוקי ישראל, אויב לתורה, ממש רוצים להפוך את מדינת ישראל לזירת מלחמה נגד היהדות, ולזה אנחנו לא יכולים להסכים בשום פנים ואופן.

ישראל אייכלר: אני קורא לכל האזרחים היהודים, החילוניים והמסורתיים והדתיים, ובוודאי החרדים, לא לאפשר להפוך את מדינת ישראל למדינת אויב לעם היהודי ולתורת ישראל, בשום פנים ואופן.

ישראל אייכלר: יש חילונים, יש דתיים, יש כל הסוגים.

ישראל אייכלר: יש יהודים ויש לא יהודים.

ישראל אייכלר: כולם יכולים לחיות ביחד במדינה דמוקרטית.

ישראל אייכלר: אבל שבמדינה ועדת כנסת תהפוך לוועדה נגד היהדות – עם זה אנחנו לא יכולים להשלים.

ישראל אייכלר: לכן אני חושב שהממשלה אינה ראויה לאמון, כי הממשלה הזאת תומכת – יש בה חברים שעומדים בזירת המלחמה נגד היהדות, נגד הדת היהודית ונגד אלוקי ישראל, והיא לא תהיה, בוודאי לא בעשרה בטבת.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ישיב השר הנדל, בבקשה.

יועז הנדל: תודה רבה.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת הנכבדים, חבר הכנסת אייכלר, מגיש ההצעה, תרשה לי לפנות מכאן לא אליך – דווקא ישירות לאזרחי ישראל החרדים, אחיי החרדים, כי אנחנו אחים בסוף.

יועז הנדל: אני מרגיש שאני השר שלכם, שלהם, בדיוק כמו שאני השר של שאר אזרחי מדינת ישראל, ולכן אני מתייחס ברצינות רבה לתשובה למה שהעלית כאן, ואני לוקח את זה לנקודת פולמוס שמתקיימת ביננו בימים אלה ממש.

יועז הנדל: תראו, בקום המדינה, החברה הישראלית התאפיינה בכור היתוך.

יועז הנדל: כור ההיתוך המפורסם של דוד בן-גוריון – אני שמח שנכנס חבר הכנסת גפני – יצירת יהודי ישראלי, מדינת מהגרים, יהודים שהגיעו מכל תפוצות הארץ להקים מדינה.

יועז הנדל: היו בזה הרבה יתרונות, היו בזה גם חסרונות.

יועז הנדל: היום אנחנו יודעים שבאקדמיה יש כאלה שמבקרים את זה.

יועז הנדל: אני, לטעמי, אי-אפשר היה להקים מדינה בלי זה, בלי לייצר את כור ההיתוך.

יועז הנדל: אבל זו המשימה הגדולה שבן-גוריון לקח על עצמו.

יועז הנדל: ואז הגענו לתקופת השבטיות: לכל קבוצה, לכל שבט הייתה תפיסה משלו.

יועז הנדל: השיא בנאום השבטים של הנשיא לשעבר ריבלין, שהסביר איך כולנו חיים שבטים-שבטים, אחד לצד השני.

יועז הנדל: וההתנצחות הזאת בין שבט לשבט, בין חברה לחברה, הקיטוב והקרעים, בעיניי, גרמו לכך שאנחנו הגענו לנקודת שפל.

יועז הנדל: נקודת האוטונומיות; כל קבוצה מייצרת אצלה אוטונומיה עצמאית.

יועז הנדל: אנחנו עדים לתופעה הזאת בשנים האחרונות, בכל מיני מקומות במדינת ישראל.

יועז הנדל: זה קורה ביתר שאת בחברה הערבית, ואנחנו רואים מה קורה עם תחום המשילות והפשיעה והאלימות.

יועז הנדל: וזה קורה, לצערי, גם בחלקים בחברה החרדית, אצל אחיי החרדים, שאליהם אני פונה.

יועז הנדל: וזה קרה בחסות שלטון.

יועז הנדל: לא גזרה משמים.

יועז הנדל: החלטה פוליטית.

יועז הנדל: החלטה פוליטית לייצר אוטונומיות במדינת ישראל, מתוך שיקולים פוליטיים.

יועז הנדל: אוטונומיות - - -

ישראל אייכלר: אוטונומיה תרבותית הייתה.

יועז הנדל: אוטונומיות שאליהן מדינת ישראל לא נכנסת.

ישראל אייכלר: אוטונומיה תרבותית הייתה מהרגע הראשון של מדינת ישראל.

יועז הנדל: מותר באוטונומיה – מותר לכל אחד ללמוד מה שהוא רוצה ושתהיה לו איזה תרבות שהוא רוצה.

יועז הנדל: אבל אוטונומיות במדינה, ביטחון הפנים, במשילות, בשמירה על חוק וסדר, ריבונות למדינה – כל אלה הם מושגים שזרים לאוטונומיות, הם לא מושגים של מדינה.

יועז הנדל: אוכלוסיות שלמות שדרשו רק זכויות ללא חובות חיות בקהילות שלא מכירות בזכותה של מדינת ישראל או במדינת ישראל.

אוריאל בוסו: מכירים במדינה יהודית, השר הנדל.

יועז הנדל: ואת המציאות הזאת – כן, מדינה יהודית - -

אוריאל בוסו: מכירים במדינה יהודית, התורה לא צריכה אוטונומיה.

אוריאל בוסו: התורה קיימת לפניך ולפני הממשלה הזו.

יועז הנדל: - - מדינה יהודית ודמוקרטית.

יועז הנדל: את המציאות צריך לשנות, אחיי החרדים.

יצחק פינדרוס: - - -

יועז הנדל: אחיי החרדים, אני פונה אליכם, אי-אפשר לקבל איים של אוטונומיה של חוסר משילות במדינת ישראל, ולא משנה איפה.

אוריאל בוסו: אתה פה נמצא מאחורי הדגל בזכות התורה שקיימת לפני שלושת אלפים שנה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

יועז הנדל: לא אצל הבדואים בנגב, ולא אצל הערבים בצפון - -

יצחק פינדרוס: - - -

יועז הנדל: - - וכן, חבריי, גם לא אצל אחיי החרדים.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס.

יועז הנדל: לא יהיו אוטונומיות במדינת ישראל.

יועז הנדל: אנחנו - -

ישראל אייכלר: אתה האוטונומיה, אתה אוטונומיה זרה בארץ ישראל.

יועז הנדל: - - לא בגולה, אנחנו בארץ ישראל.

יועז הנדל: ארץ ישראל.

יועז הנדל: אנחנו לא בגולה.

יצחק פינדרוס: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, תודה.

יועז הנדל: אנחנו בארץ ישראל, ובארץ ישראל המדינה מחליטה.

יועז הנדל: לא האוטונומיה, המדינה.

יועז הנדל: המדינה מחליטה על החוקים והתקנות ומה עושים ואיך עושים, תוך שמירה על זכויות הפרט של כולם.

אוריאל בוסו: מכוח מה אתה בארץ ישראל?

אוריאל בוסו: מכוח התורה.

יועז הנדל: תראו, חבריי חברי הכנסת החרדים - - -

ישראל אייכלר: המדינה זה לא אתה.

ישראל אייכלר: המדינה זה לא אתה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אייכלר.

יועז הנדל: המדינה זה לא אני, המדינה זה אנחנו.

יועז הנדל: תפסיק עם ה"אני" ו"אתה".

יועז הנדל: המדינה זה אנחנו.

ישראל אייכלר: אתה אמרת את זה.

ישראל אייכלר: אתה אמרת.

יצחק פינדרוס: - - -

יועז הנדל: אתם, חבריי החרדים, חברי הכנסת החרדים, אתם רוצים להוביל את המדינה, אתם מובילים את המדינה - - -

יצחק פינדרוס: לא, לא רוצה להוביל את המדינה.

יועז הנדל: אתם פה בכנסת הזאת - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, די.

יועז הנדל: אתם מתערים בכל תחום.

יועז הנדל: הובלתם משרדים ממשלתיים בכבוד רב.

משה גפני: מי הסמיך את - - -

יועז הנדל: ואז אתה מבקש – גפני, אתה היית יושב-ראש ועדת הכספים – ואז אתה מבקש שהמדינה לא תתערב.

יועז הנדל: אתה לא יכול להוביל את המדינה ואז לבקש שיהיה גטו.

משה גפני: אמרתי לא - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת פינדרוס.

יועז הנדל: זה היה בשטעטל, בשטעטל לא נוגעים, אנחנו במדינה ריבונית.

משה גפני: - - - מה אתה - - -

יצחק פינדרוס: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, קריאה ראשונה.

יועז הנדל: אתה לא יהודי גלותי, אתה בארץ ישראל.

יועז הנדל: זה לא עובד, גפני, אין פה פריצים.

יועז הנדל: יש פה ארץ ישראל.

משה גפני: יש, אתה פריץ.

יועז הנדל: יש פה ישראלים, יהודים ציונים גאים.

יועז הנדל: אין פה פריצים.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, תודה.

יועז הנדל: תוציא את הגלות ממך.

יועז הנדל: יצאנו מהגלות, תוציא את הגלות מהראש שלך.

משה גפני: שמענו.

משה גפני: אתה הגלות.

משה גפני: תתבייש לך.

יועז הנדל: הכול שלנו, שלכם, של כולנו.

משה גפני: בושה.

יועז הנדל: אתם צריכים – לא בושה, גפני - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני.

יועז הנדל: אתם צריכים להתערות בחברה, ללכת לעבוד, לתת לכם אפשרויות לעבוד, ללמוד.

משה גפני: מה אתה - - - אתה - - -

יועז הנדל: ובעיניי גם לקבל את הזכות – את הזכות לייצר חובות וזכויות שווים.

משה גפני: - - - על זה כן אתה מדבר.

יועז הנדל: זו הזכות הקדושה.

משה גפני: - - - מי זה - - - אתה מדבר - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני.

יועז הנדל: אני, חבר הכנסת גפני, אני לא מבחין בין אזרחים חרדים לאזרח חילוני.

יועז הנדל: זה לא מעניין אותי.

יצחק פינדרוס: אתה מפריע לי כל הזמן.

יועז הנדל: אני מחויב לדאוג לכל אזרח – גם למצביע חרדי וגם למצביע חילוני.

יועז הנדל: לכל אחד, שיהיו לו את אותן אפשרויות - -

משה גפני: תתבייש.

יועז הנדל: - - שאם הוא רוצה, שהוא יוכל להתחבר לאינטרנט, ואם הוא רוצה, שיהיו לו קליטה וכיסוי ואם הוא רוצה שיהיו לו תשתיות – הוא צריך לקבל את זה.

משה גפני: - - - הוא רוצה.

משה גפני: אל תפריע לי.

יועז הנדל: אני לא מפריע לך שום דבר.

יועז הנדל: יש פה מדינה.

משה גפני: אתה כן מפריע לי.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, די.

יועז הנדל: אתם יודעים מה כואב לכם?

יועז הנדל: אתם יודעים – אתה יודע מה כואב לך?

יועז הנדל: חבר הכנסת גפני, אתה יודע מה כואב לך?

יועז הנדל: שאתה יודע שהחברה החרדית עוברת שינוי, שמעל 50% מהחברה החרדית - -

אוריאל בוסו: לא, לא, אתם לא מסוגלים - - - את אורח החיים של רע"מ, אבל שלנו כן.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו.

אוריאל בוסו: קריאות ביניים, היושב-ראש.

יועז הנדל: - - מחוברים לאינטרנט.

מיקי לוי: תעלה ותשיב לו.

יועז הנדל: כשהם פונים אליי – זה מה שכואב לך - - -

מיקי לוי: קריאת ביניים, לא נאום.

יועז הנדל: כשהם פונים אליי ומבקשים ממני לעזור להם - -

משה גפני: אתם עושים כפייה אנטי-דתית.

יצחק פינדרוס: מי אתה שתגיד לו - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, קריאה ראשונה.

יועז הנדל: - - ולא אליך, כי אתה - - -

מיקי לוי: לא נעים לי, אבל מה לעשות.

יועז הנדל: הם פונים אליי, הם פונים אליי ולא אליך כי אתה לא עוזר להם, כי הם צריכים תשתיות, הם רוצים לצאת לעבוד.

יועז הנדל: נשים – נשים חרדיות רוצות לעבוד מהבית כדי לשמור על הלכות צניעות.

אוריאל בוסו: במי הם בוחרים?

אוריאל בוסו: הם בוחרים בו, לא בך.

משה גפני: - - -

יועז הנדל: הן רוצות.

יועז הנדל: גברים חרדים רוצים לעבוד מהבית.

יועז הנדל: אין מה להתבייש בזה.

יועז הנדל: זה מה שקורה בחברה החרדית.

ישראל אייכלר: - - -

אוריאל בוסו: אפילו הבוחרים שלך לא בוחרים בך.

אוריאל בוסו: לא עוברים את אחוז החסימה, אתה רוצה לנהל אותנו?

יצחק פינדרוס: איפה הבוחרים - - -

משה גפני: אתם תנועה שלטונית של - - -

יועז הנדל: תגידו, זה מה שמטריד אותך, גפני?

יועז הנדל: תגיד, מתי פעם אחרונה זעקת על לאו מפורש מהתורה?

יועז הנדל: מתי פעם אחרונה עניין אותך באמת תורה, יהדות, הלנת שכר, פגיעה בגר, יתום ואלמנה?

משה גפני: - - - כמוך - - -

יועז הנדל: תגיד, מתי זה עניין אותך אי פעם?

מיקי לוי: תודה.

יועז הנדל: דברי חכמים בנחת נשמעים.

יועז הנדל: יהדות.

יועז הנדל: מתי זעקת נגד נהנתנות?

יועז הנדל: שונא מתנות יחיה.

יועז הנדל: מתי פעם זעקת מדם ליבך כשראית עוול?

יועז הנדל: עוול בתורה.

קריאות: - - -

יועז הנדל: זה מה שמקפיץ אותך?

יועז הנדל: הניוד במספרים?

יועז הנדל: אני דואג לנפשות של הילדים שלך ושלי אותו דבר.

יועז הנדל: אותו דבר.

אוריאל בוסו: - - - למה אתם לא עוברים את אחוז החסימה.

יועז הנדל: כי זו תפיסה ממלכתית.

יועז הנדל: זו תפיסה ממלכתית.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו.

מיקי לוי: מספיק.

יועז הנדל: ואני אומר לך שתחרות, באותו עניין, תחרות זה טוב לחברה החרדית.

יועז הנדל: אין שום סיבה שאזרח חרדי לא יקבל את אותן תשתיות, ושתהיה תחרות לכל אזרח חרדי והוא יוכל לקנות איפה שהוא רוצה.

משה גפני: אל תפריע.

ישראל אייכלר: אתה לא יכול לכפות עליו.

יועז הנדל: ואני אשמור.

יועז הנדל: אני לא כופה עליו.

ישראל אייכלר: אתה כופה.

יועז הנדל: אני לא כופה על אף אחד.

יועז הנדל: כל מי שרוצה – יהיה לו טלפון כשר.

יועז הנדל: לא כופה על אף אחד.

יצחק פינדרוס: אתה כן.

יועז הנדל: אתה כופה עליו.

ישראל אייכלר: לא, אתה כופה.

יועז הנדל: יש לנו, חברים, אתם יודעים מה?

יועז הנדל: זו פשוט צביעות, שיקום פה עכשיו חברת כנסת חרדי אחד שיגיד לי שהוא ועוזריו לא מחזיקים בטלפון כשר ולידו טלפון לא כשר.

יועז הנדל: שיקום אחד ויגיד שאין לו במשפחה.

יועז הנדל: אחד שיקום ויגיד.

יצחק פינדרוס: - - -

משה גפני: - - - מה אתה מתפאר בזה?

יועז הנדל: פשוט צביעות.

יועז הנדל: מעל 50%.

יועז הנדל: אתם גורמים להם - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס.

יועז הנדל: - - לשלם יותר, לאזרחים החרדים, הם פונים אליי – אתה רוצה שאני אראה לך את הפניות שלהם?

משה גפני: - - - היה האם הוא יהיה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני.

מיקי לוי: תודה.

יועז הנדל: אני מוציא את הערמונים מהאש בשבילך.

יועז הנדל: אני מוציא הרי את הערמונים מהאש בשבילכם, למען האזרחים החרדים, כי אתם לא יכולים לכבול אותם.

יועז הנדל: הם צריכים לצאת לעבוד, הם צריכים להיות מחוברים, הם רוצים את זה.

יצחק פינדרוס: תעבור לרשות הפלסטינית, לא צריכים אותך.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס.

מיקי לוי: הוא לא יעבור, הוא שר בממשלת ישראל.

יועז הנדל: תלך, תלך לעשות עסקים עם הרשות הפלסטינית - - -

יצחק פינדרוס: - - -

מיקי לוי: חס וחלילה.

יועז הנדל: פינדרוס, אין בעיה, תקלוט עם ג'וואל בבני ברק.

יועז הנדל: אין שום בעיה.

מיקי לוי: חלילה, חלילה.

יועז הנדל: אין שום בעיה.

יצחק פינדרוס: אנחנו ניקח טלפונים מהרשות הפלסטינית.

יועז הנדל: עם ישראל – חבר הכנסת פינדרוס, אין בעיה, תיקח מהרשות הפלסטינית, אין שום בעיה.

יועז הנדל: אני רוצה לראות את הקליטה של ג'וואל בבני ברק ובביתר עילית.

יועז הנדל: אין בעיה.

יצחק פינדרוס: - - - יותר טוב מהקליטה שלך.

יצחק פינדרוס: אתה יודע את זה.

יועז הנדל: אני אומר לכם שמדינת ישראל פורחת ומשגשגת - -

ישראל אייכלר: אני רוצה טלפון כשר מחברה ישראלית - - -

יועז הנדל: - - בזכות זה שאנחנו מתייחסים אל עצמנו כמדינה ריבונית שבה אין אוטונומיות.

יועז הנדל: היא פורחת ומשגשגת כי יש לנו צבא גדול וחזק.

יועז הנדל: מדינה ריבונית, וכן, גם לימוד תורה.

יועז הנדל: תפנימו את זה, אתם לא בגולה, תפסיק עם התפיסה הזאת.

יועז הנדל: לא כל מי שאתה רואה שמתפלמס איתך הוא אויב או פריץ.

יועז הנדל: אתה לא בגולה.

יצחק פינדרוס: אתה הגולה.

יועז הנדל: אני הגולה, נכון.

יועז הנדל: אנחנו בארץ ישראל, בירושלים בירת ישראל, במדינה ריבונית.

יועז הנדל: אתה חבר בכנסת ישראל, תהיה גאה בזה.

יועז הנדל: תפסיקו להתייחס אל המצב שלכם כגולה.

יצחק פינדרוס: אני מתבייש בזה.

יועז הנדל: אל תתבייש בזה, תהיה גאה, זאת מדינת ישראל.

יועז הנדל: זאת מדינת ישראל.

יועז הנדל: אני, אתה יודע מה, אני מכבד את הציבור שלכם יותר משאתה מכבד אותו, כי אתה לא שומע אותו, אתה לא מקשיב למה שקורה בציבור החרדי.

יצחק פינדרוס: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס.

יועז הנדל: אני מכבד את האדמו"רים שלכם ואת הרבנים שלכם יותר ממה שאתה מכבד אותם.

יצחק פינדרוס: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, מספיק.

יועז הנדל: אתה מתייחס אליהם בזלזול.

ישראל אייכלר: אפילו כיפה לא חבשת.

יועז הנדל: הממשלה הזאת תמשיך לפעול בצורה עניינית ורצינית כדי לתת מענה לכל החברה הישראלית.

משה גפני: - - - לכל גדולי התורה.

ישראל אייכלר: אפילו כיפה לא חבשת לכבוד האדמו"ר מוויז'ניץ.

ישראל אייכלר: איך זה יכול להיות?

יועז הנדל: תגיד לי, נראית לך סביר ההתייחסות שלכם?

יועז הנדל: אני מתייחס אל האדמו"רים והרבנים בכבוד רב.

יועז הנדל: אתם אלה שלא מתייחסים.

יועז הנדל: נראה לכם סביר, נראה לכם סביר עם כל הטפות המוסר שלכם שאתם לא - - -

משה גפני: - - -

מיקי לוי: תודה, גפני.

יועז הנדל: אתה יודע מה, אתה רוצה מצוות שבין אדם לחברו, בוא נלך לשם.

יועז הנדל: נראה לך סביר שאתם באופוזיציה, אתם והשותפים שלכם - -

משה גפני: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, הוא לא מצליח להשלים משפט.

יועז הנדל: - - לא מקזזים אישה בהיריון?

יועז הנדל: חברת כנסת שזה עתה ילדה?

יועז הנדל: זה נשמע לכם סביר?

יועז הנדל: זה תואם את הרוח היהודית?

יועז הנדל: זה תואם את רוח המוסר, את רוח התורה?

יצחק פינדרוס: ברור - - -

יועז הנדל: נראה לכם סביר ששוברים פה כללים, לא מקזזים ראש ממשלה שנמצא בשליחות של כולנו באיחוד האמירויות?

יועז הנדל: זהו, אתם לא בשלטון אז אין מדינה?

יועז הנדל: אז הופכים לג'וואל, לרשות הפלסטינית?

אוריאל בוסו: לא, אתם בשלטון - - - לא מקזזים - - -

יועז הנדל: אם אתה לא על הברז, אז אין ברז?

יועז הנדל: אין שטייטל, אין גלות, יש מדינה.

יועז הנדל: ואם אתם לא בשלטון עדיין יש ערבות הדדית.

יועז הנדל: עדיין אני ערב לך ולך ולך.

אוריאל בוסו: - - -

משה גפני: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, חבר הכנסת גפני, מספיק.

מיקי לוי: משפט לסיום.

יועז הנדל: דאגה לכלל, מוסר בסיסי.

אוריאל בוסו: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, מספיק.

יועז הנדל: חברים, יש יחסים של בין אדם לחברו.

יועז הנדל: אני אדאג לחרדים, למרות המתקפות, למרות האמירות הקשות.

יועז הנדל: אני אכבד את האדמו"רים שלכם ואת הרבנים למרות המעשים, למרות המילים.

אוריאל בוסו: כמו שכיבדת את - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, קריאה ראשונה.

יועז הנדל: כן, אני מכבד אותך.

יועז הנדל: אני אדאג שכל אזרח חרדי יקבל את כל התשתיות שהוא צריך כדי להתערות בשוק העבודה.

ישראל אייכלר: וטלפון כשר?

יועז הנדל: אני גם אדאג שיהיה לו טלפון כשר.

יועז הנדל: כן, הוא צריך לקבל גם טלפון כשר.

יועז הנדל: אני אדאג לכך שנעשה הכול כדי שישתלבו בשוק העבודה ויהיו להם אותן זכויות, כי זו חובתי.

יועז הנדל: והממלכתיות שאתם כל כך יוצאים נגדה, מדינת ישראל, זה בסוף מה שיעזור לכם, לאזרחים שלכם, גם אם אתם מועלים בתפקידכם.

יועז הנדל: אני ממליץ לכם לעשות חשבון נפש למרות שאנחנו אחרי חנוכה.

יועז הנדל: תחשבו על זה קצת, תחשבו על מה אתם חייבים לאלה שמצביעים עבורכם, מה אתם חייבים לעם ישראל.

יועז הנדל: ערבות הדדית.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר.

משה גפני: - - -

מיקי לוי: תודה רבה, די, נגמר.

מיקי לוי: תודה רבה לשר הנדל.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת אקוניס.

משה גפני: למה אין קליטה בביתר עילית?

יועז הנדל: מה אתה עשית 12 שנה?

יועז הנדל: כלום.

יועז הנדל: מה אתה עשית?

משה גפני: - - -

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת גפני, השר הנדל, בבקשה לשתות קפה במליאה ולהמשיך להתווכח.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בממשלה המושחתת ביותר בתולדות המדינה אין לנו אמון.

אופיר אקוניס: בממשלה המנותקת והאטומה ביותר בתולדות המדינה אין לנו אמון.

אופיר אקוניס: בממשלה שבזה לאזרחיה, לאזרח העובד בה לפרנסתו, למחייתו, אין לנו ואין לציבור אמון.

אופיר אקוניס: ממשלה, אדוני היושב-ראש, שאין לה בושה למנות עוד ועוד שרים וסגני שרים מיותרים ובמקומם 24 חברות וחברי כנסת מיותרים, על חשבון משלם המיסים, אין לנו אמון.

אופיר אקוניס: לשריה המעופפים לכל נקודה על הגלובוס אבדה הבושה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, שרת התחבורה, שרת התחבורה אומרת: לגיטימי להקריב את התיירות.

אופיר אקוניס: שרת הפנים אמרה: צריך להכיל את המתים.

אופיר אקוניס: שר האוצר, כמו ז'לוב, ז'לוב ממש, בעיירה – דיברו פה על פריצים, זה הז'לוב של העיירה – שסוכני נסיעות יחליפו מקצוע.

אופיר אקוניס: איזו חרפה.

אופיר אקוניס: תחליף אתה מקצוע.

אופיר אקוניס: אתה תחליף מקצוע, חצוף.

אופיר אקוניס: תחליפו כולכם מקצוע, כל הקואליציה.

אופיר אקוניס: במקום לעבוד למען הציבור גורמים לציבור לעבוד בשבילכם, לממן לכם את הממשלה המנופחת והמושחתת ביותר.

אופיר אקוניס: יאיר לפיד אומר בצוהריים, אדוני היושב-ראש, ברוב חוצפתו, איזו עזות מצח, איזה ניתוק מן המציאות.

אופיר אקוניס: בממשלה הבאה, כך אומר לפיד, יהיו 18 שרים.

אופיר אקוניס: ובכן מה, חבר הכנסת אייכלר - - -

ישראל אייכלר: היום אמר את זה?

אופיר אקוניס: היום.

אופיר אקוניס: ממשלה שהשקר הוא דרך פעולתה.

אופיר אקוניס: תאונה חד-פעמית, בהונאה.

אופיר אקוניס: אני אומר ללפיד, לא תהיה לכם עוד ממשלה.

אופיר אקוניס: אפשר לשקר, אפשר להונות רק פעם אחת, פעם אחת יותר מדי.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, באופן ברור ורשמי הממשלה הזאת זוכה לתוארה כממשלה המושחתת ביותר על חשבון הציבור מאז הקמת המדינה.

אופיר אקוניס: אני אומר עכשיו לחברי הממשלה ולחברי הקואליציה, השר לביטחון פנים וסגנו: שקרנים, מושחתים ואטומים, נמאסתם, נכשלתם, לכו הביתה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת אקוניס.

מיקי לוי: חבר הכנסת ביטון, בבקשה.

חיים ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, באי-אמון הזה אני רוצה לומר לכם, מפלגת ימינה, בראשותו של ראש הממשלה בנט, כהנא, סילמן וחברים, לאחר הקמת הממשלה המתעתעת הזו, כל מי שהטיח בכם את כך שלא תצליחו לשמור על דת ומדינה בתוך ההרכב הממשלתי שנבנה, נפנפתם לו בסעיף 24 להסכם הקואליציוני.

חיים ביטון: אני רוצה לקרוא לכם את תחילתו: יישמר הסטטוס-קוו בסוגיות בעלות זיקה לענייני דת ומדינה, לרבות בענייני מעמד אישי, גיור, תלמידי ישיבות, שבת, כשרות, רבנות, נישואין וגירושין.

חיים ביטון: מלבד בנושאים שבהם יוחלט לקדם שינויים וכו' וכו'.

חיים ביטון: אני שואל אתכם עכשיו, אחרי שאתם כבר נמצאים חצי שנה בממשלה הזאת, האם אתם עדיין מנפנפים בסעיף 24 או שאתם אומרים את זה בדרך אחרת, כפי שהיה, כפי שפורסם שהיה בממשלה, הוויכוח בין אילת שקד לבין כהנא לגבי האפשרות לדחות את נושא הגיור כי זה נושא רגיש.

חיים ביטון: שכהנא אומר, יש לנו הסכם עם ליברמן, אנחנו לא מתכוונים, למרות שזה רגיש, אנו חייבים להמשיך ולקיים אותו.

חיים ביטון: או כמו אותם מפגינים שהלכו להפגין על המעונות וגב' סילמן יצאה אליהם מהבית ואמרה להם, מה לעשות, מפלגת ימינה חלשה מאוד בקונסטלציה של הממשלה הנוכחית ואין לה יכולת לעמוד מול החלטותיו של ליברמן.

חיים ביטון: לא יודע, היו שם עוד נושאים ארוכים שאני לא יודע אם הם מדויקים, אני נזהר מהם.

חיים ביטון: אתם בעצם אומרים בעצמכם שנהפכתם לאסקופה נדרסת, אך ורק כדי, בבחינת "רק הכסא אגדל ממך", כמו שעשה פרעה ליוסף בפרשת השבוע.

חיים ביטון: הוא מבין שהוא מתבייש ואין לו מה לעשות בגלל שהוא יודע 70 שפות, אומר פרעה ליוסף: "רק הכסא אגדל ממך".

חיים ביטון: אני אשב על כיסא עור הצבי, אתה תנהל.

חיים ביטון: זה מה שקורה עכשיו.

חיים ביטון: מי שמנהל את המדינה זה ליברמן, זה הורביץ וחבריהם.

חיים ביטון: נכון, אתם כאילו נגררים, אבל אתם נהפכתם לאלה שמבצעים את זה.

חיים ביטון: אני אומר לך, כהנא, אתה זה שעכשיו הסרת את האבטחה ממשפחת ראש הממשלה לשעבר, יושב-ראש הקואליציה.

חיים ביטון: אולי תחשוב על האבטחה שאתה צריך לעשות והבטחת אותה בסעיף 24, לעשות אותה לשומרי הדת, לכלל עם ישראל, מפני פוגעי הדת, מפני הורביץ, מפני ליברמן.

חיים ביטון: אתה יודע מה, אבל לאור כל מה שאמרתי פה, תיקח לך צוות אבטחה שישמור על הדת מפני עצמך.

חיים ביטון: מפני המפלגה שלך, שמתיימרת להיות זו שבשלטון.

חיים ביטון: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ליצמן, בבקשה.

יעקב ליצמן: יש שר?

מיקי לוי: יש, הינה.

מיקי לוי: השר לביטחון הפנים.

אופיר אקוניס: יש, יש.

אופיר אקוניס: הוא פה.

מיקי לוי: השר לביטחון הפנים יושב פה.

יעקב ליצמן: השר לביטחון הפנים.

יעקב ליצמן: יש ביטחון פנים?

מיקי לוי: יש.

עמר בר-לב: - - -

יעקב ליצמן: זה כן, כי אני אומר תהילים.

יעקב ליצמן: אבל גם אתה צריך להתקרב לשם.

קריאות: - - -

יעקב ליצמן: קח איתך כל יום תהילים.

מיקי לוי: בבקשה.

יעקב ליצמן: הינה הוא.

יעקב ליצמן: טוב.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת זה שנים, ובעצם מאז קום המדינה, מדברים כאן על כפייה חרדית.

יעקב ליצמן: מאשימים אותנו, החרדים, שאנחנו מנסים לכפות את אורחות חיינו על הציבור הכללי.

יעקב ליצמן: היום אני רוצה לדבר איתכם על כפייה חילונית, ואני אסביר.

יעקב ליצמן: הסלולר הכשר הוא אחד מהמהלכים הגדולים והערכיים בדור הזה.

יעקב ליצמן: גדולי ישראל שליט"א יזמו זאת.

יעקב ליצמן: כלל הציבור החרדי לעדותיו ולשבטיו, ללא הבדלי קהילות וקבוצות, הצטרף למיזם, וכך יצאו לפועל הקומות הכשרות שהוקצו בידי חברות הסלולר, החסומות להתקשרות ליעדים בלתי רצויים לציבור החרדי.

יעקב ליצמן: ומה קרה פתאום?

יעקב ליצמן: מי מבקש להרוס את זה?

יעקב ליצמן: למי זה מפריע שמאות אלפי צרכנים שומרי תורה ומצוות מאוגדים למען מטרה ערכית וחינוכית?

יעקב ליצמן: הרפורמים, הקונסרבטיבים וכל מיני ארגונים שליליים.

יעקב ליצמן: הם עותרים נגד הסלולר הכשר, מסיתים את השר הנדל, שר התקשורת, נגד הציבור החרדי והרבנים.

יעקב ליצמן: שמעתי קודם את השר הנדל.

יעקב ליצמן: השר הנדל פשוט מוסת.

יעקב ליצמן: הוא לא יודע מה הוא מדבר.

יעקב ליצמן: הוא הולך להגיד לי, לנו, הציבור החרדי, שהוא יותר מוערך אצלנו ממה שאנחנו.

יעקב ליצמן: אני מוכן להתמודד איתו.

יעקב ליצמן: בוא נראה, נעשה סקר מי מעורך יותר, אני או הוא.

יעקב ליצמן: אני בטוח ש-15%:85% יהיה רחוק.

יעקב ליצמן: אפילו גם את זה לא, לא יהיה 5% אצלו.

יעקב ליצמן: הוא חושב שהוא פופולרי.

יעקב ליצמן: למה?

יעקב ליצמן: כי הוא דוגל ורץ על הטיקט הזה – לרדוף את החרדים.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, החוצפה שלהם, של הרפורמים והקונסרבטיבים, לא הייתה יכולה להתקיים אם הם לא היו מגיעים לשלטון.

יעקב ליצמן: הממשלה הזו היא רפורמית כמוהם.

יעקב ליצמן: היא מושפעת מהם, וזה דבר איום ונורא.

יעקב ליצמן: אנו מסתדרים עם אחינו בציבור הכללי.

יעקב ליצמן: גם אם יש מחלוקות בינינו וגם אם אנו חיים אחרת.

יעקב ליצמן: אנו יודעים להסתדר עם הערבים למרות ההבדלים בינינו.

יעקב ליצמן: כולנו חיים כאן בארץ ורוצים שיהיה טוב לבל האזרחים.

יעקב ליצמן: אך יוצאים מהכלל הם הרפורמים.

יעקב ליצמן: איתם אין לנו כל שיח והכרה, לעולם לא יהיו.

יעקב ליצמן: אנחנו לא נדבר איתם.

יעקב ליצמן: הם מזייפים, פוגעים והורסים את מסורת ישראל.

יעקב ליצמן: הם משבשים את ההלכה, והם הסכנה הגדולה ביותר לעם היהודי.

יעקב ליצמן: תראו מה קרה בעולם, בארצות הברית, באירופה – ההתבוללות שם היא נוראה כתוצאה מכיתות הרפורמים והקונסרבטיבים.

יעקב ליצמן: ועל זה אנו נלחמים.

יעקב ליצמן: הם מנסים להרוס את קדושת הכותל, את הגיור ואת הכשרות.

מיקי לוי: משפט לסיכום.

יעקב ליצמן: אני בדרך כלל לא מאריך.

יעקב ליצמן: עוד דקה תיתן לי.

מיקי לוי: בבקשה.

יעקב ליצמן: ממשלה שמנוהלת בידי רפורמים, בידי רביי חצוף שמנסה להשפיע על הנהגת המדינה, לא ראויה לאמון הציבור.

יעקב ליצמן: אני רוצה לפנות לשר הנדל: אל תיכנע ואל תיתן יד לפגוע בציפור הנפש.

יעקב ליצמן: נושא נוסף שאני רואה בחומרה הוא העובדה שהממשלה האטומה מצאה לנכון להביא תקציב של 30 מיליון שקל לפעוטונים לילדי מסתננים חסרי מעמד.

יעקב ליצמן: אתם מבינים שאותה ממשלה שקיצצה מבשר החי של מעונות לומדי התורה, משפחות ברוכות ילדים, ילדים עניים שירעבו ללחם רק בגלל שהוריהם הם לומדי תורה, אבל לילדי מסתננים מצאתם תקציב.

יעקב ליצמן: זו אכזריות.

יעקב ליצמן: בושה ותרפה.

יעקב ליצמן: אני קורא לכם, חבריי חברי הכנסת, להצביע אי-אמון בממשלה.

יעקב ליצמן: זו ממשלה רפורמית.

יעקב ליצמן: אם אתם רוצים לדעת מה הפירוש של רפורמי – בחתונה של הבת של ביל קלינטון, שהתחתנה עם יהודי, היה רביי רפורמי וכומר.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת ליצמן.

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ממשלה זו היא ממשלת ילקוט הכזבים.

אבי מעוז: ראש הממשלה בנט הצהיר ששני נערים בבריטניה נפטרו מאומיקרון, הצהרה שהתבררה כפייק – כזב.

אבי מעוז: בהמשך הוא התנצל שהוא התבלבל בין אומיקרון לקורונה.

אבי מעוז: ככה זה כשמנסים להנדס את התודעה כאילו המגפה, קורונה, נסתיימה והתחילה מגפה חדשה שקוראים לה דלתא.

אבי מעוז: בסוף אתה מתבלבל מעצמך, אדוני ראש הממשלה.

אבי מעוז: שר החוץ לפיד פרסם פוסט על אודות השלום החם עם מצרים, אבל ברקע תמונות של פגישת נשיא מצרים עם נשיא לבנון.

אבי מעוז: גם פוסט זה התברר כפייק, ככזב.

אבי מעוז: אחרי חצי שנה ששני ראשי הממשלה, הבפועל והחליפי, מביכים את מדינת ישראל לעיני כל העולם, רק על זה הממשלה צריכה לעבור מן העולם.

אבי מעוז: אבל זה לא העיקר.

אבי מעוז: ראש הממשלה בנט אמר אתמול, בעת חגיגת חצי שנה לקיומה של הממשלה: הצלנו את המדינה.

אבי מעוז: הצלתם?

אבי מעוז: הרסתם את המדינה.

אבי מעוז: זו אותה מדינה, אבל אתם הורסים את נשמת המדינה; אתם הורסים את תודעת המדינה היהודית, ואתם משרישים את תודעת מדינת כל אזרחיה; אתם הורסים את תודעת הזכות של העם היהודי על ארץ ישראל, ואתם משרישים את הטשטוש בין ארץ ישראל לארץ העמים.

אבי מעוז: כאשר שותפה מלאה בממשלה היא הנציגה של התנועה האסלאמית, אתם הורסים את התודעה שעם ישראל הוא הריבון בארץ ובמדינה, ואתם משרישים את התודעה שגם המיעוט הערבי יכול להיות ריבון על הארץ באותה מידה; ברפורמות של הכשרות, הגיור, במתווה הכותל, אתם הורסים את התודעה הבריאה שהרבנות הראשית היא אבן היסוד של מדינת ישראל, ואתם משרישים את התודעה שמדינת ישראל היא הדמוקרטיה היחידה במזרה התיכון, אבל איננה מדינה יהודית; בקידום תחבורה ציבורית בשבת ובקידום חילול שבת בפרהסיה, אתם הורסים את התודעה שהמדינה היא במהותה מדינה יהודית, ואתם משרישים את התודעה שהיהדות איננה חלק ממהותה של המדינה; על ידי קידום כל האג'נדות הפרוגרסיביות של טשטוש הזהויות, אתם הורסים את התודעה של ייחודיות העם היהודי, ואתם משרישים את התודעה של מדינת כל אזרחיה, ללא הבדל והבחנה בין עם ישראל לבין המיעוט שחי בתוכו.

אבי מעוז: באישור חוק החשמל ובהעלמת העין מהבנייה הבלתי חוקית בשטחי C - -

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

אבי מעוז: אני כבר מסיים, אדוני.

מיקי לוי: משפט לסיום.

מיקי לוי: יש לי סדר-יום ארוך.

אבי מעוז: - - בנגב ובגליל, אתם הורסים את תודעת המשילות והריבונות של עם ישראל בארצו, ואתם משרישים ומאיצים את חלוקת הארץ בפועל.

אבי מעוז: לסיום, אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה כינה את ממשלתו ממשלה יפהפייה, ואני אומר: זו ממשלת פייק, ממשלת כזב, ממשלה רעה; ממשלה מביכה.

אבי מעוז: זו ממשלה שחייבת לעבור מן העולם, ויפה שעה אחת קודם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כסיף, בבקשה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, שכני, שתי אמנות בין-לאומיות – האמנה הבין-לאומית בדבר דיכוי וענישה של פשע האפרטהייד, מה שמכונה בקצרה "אמנת האפרטהייד", משנת 1973, ואמנת רומא – מגדירות אפרטהייד כפשע נגד האנושות.

עופר כסיף: אמנת האפרטהייד מגדירה את האפרטהייד בסעיף 2 כמעשים לא אנושיים שבוצעו במטרה לבסס ולשמור על שליטה של קבוצה גזעית אחת של בני אדם על כל קבוצה גזעית אחרת של בני אדם ולדכא אותם באופן שיטתי.

עופר כסיף: סוף ציטוט.

עופר כסיף: אמנת רומא מגדירה אפרטהייד בסעיף 7, סעיף קטן 2(ח), וכתוב שם כך: פשעים נגד האנושות המבוצעים בהקשר של משטר ממוסד של דיכוי שיטתי ושליטה של קבוצה גזעית אחת על קבוצה גזעית אחרת או קבוצות גזעיות אחרות, המבוצעים בכוונה לתחזק משטר זה.

עופר כסיף: סוף ציטוט.

עופר כסיף: כל בר-דעת יכול לראות שההגדרות הללו מתארות את סוג המשטר שמנהלת ממשלת ישראל הנוכחית, כמו קודמתה, בין הירדן לים, וממנו סובלים לא רק הפלסטינים בגדה המערבית ובירושלים המזרחית הכבושות ובגטו עזה, שאותו כיתרו כעת בחומה חדישה ומשוכללת, אלא גם הפלסטינים אזרחי ישראל.

עופר כסיף: הדוגמאות לכך רבות, לצערי: ירי כדורים חיים במפגינים במטרה להרוג ולהטיל מום; הרס בתים והותרת משפחות שלמות ללא קורת גג; ועדות סלקציה גזעניות ביישובים קהילתיים; מעצרים שרירותיים של מתנגדי משטר הכיבוש והאפליה הגזעית; הגבלות גורפות על תנועה; גזל יותר משליש מהאדמות בגדה המערבית; מניעת מים ופרנסה כדי לעודד עזיבה – טיהור אתני; שלילת זכויות תושבות ממאות אלפי פלסטינים וקרוביהם ועוד ועוד.

עופר כסיף: והרי אלה בדיוק מה שהאמנות הנ"ל מכנות "מעשים לא אנושיים ודיכוי שיטתי שמטרתם למסד ולחזק מנגנון של שליטת קבוצה אחת על קבוצה אחרת".

עופר כסיף: גם ההכרזה השקרית והמופקרת על ששת ארגוני זכויות האדם הפלסטיניים כארגוני טרור היא חלק ממשטר האפרטהייד הישראלי.

עופר כסיף: שהרי לפי אמנת האפרטהייד בסעיף 2, סעיף קטן (6), נאמר כי פשעי האפרטהייד כוללים גם – ואני מצטט – רדיפת ארגונים ויחידים באמצעות שלילת זכויות וחירויות יסוד משום התנגדותם לאפרטהייד.

עופר כסיף: והרי למה מתנגדים הארגונים האלה?

עופר כסיף: מהי סיבת קיומם אם לא התנגדות לכיבוש ולאפרטהייד וחשיפת פשעיהם?

עופר כסיף: חברי הכנסת, ממשלת הימין המתנחלי על חבריה בעלי הרטוריקה היונית מעמיקה את משטר האפרטהייד והטיהור האתני ועל כן ראויה לאי-אמון, אבל אל לנו להחליפה בממשלת אפרטהייד אחרת.

עופר כסיף: כל ממשלות האפרטהייד ראויות לאי-אמון, ואנו נפעל בדיוק בהתאם לכך.

עופר כסיף: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת עופר כסיף.

מנסור עבאס: השר מתן כהנא, בבקשה.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת החרדים, יצא המרצע מן השק.

מתן כהנא: אני חייב לכם תודה גדולה על הכנס האחרון שארגנתם נגדי, הוא הסביר לי הכול.

מתן כהנא: הבנתי סוף-סוף נגד מי אתם נלחמים.

מתן כהנא: אתם לא נלחמים נגד הרפורמים, אתם לא נלחמים נגדי, אתם נלחמים נגד הרבנים שלי, אתם נלחמים נגד בתי המדרש - -

משה אבוטבול: הרבנים שלך לא איתך.

משה אבוטבול: על מי אתה מדבר?

אוריאל בוסו: אתה נגד הרבנים שלך.

מתן כהנא: - - נגד בתי המדרש שחבריי ואני גדלנו בהם.

משה אבוטבול: שום רב לא איתך.

משה אבוטבול: תתפטר.

אוריאל בוסו: הרב דרוקמן נגדך.

משה אבוטבול: חמישה רבנים מדברים נגדך.

משה אבוטבול: על מי אתה עובד?

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול.

משה אבוטבול: תפסיק לשקר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול.

מנסור עבאס: בבקשה.

משה אבוטבול: שקרים.

מתן כהנא: אתם נלחמים נגד הרבנים שלי ונגד בתי המדרש שאני וחבריי גדלנו בהם.

משה אבוטבול: אני אקריא את השמות של הרבנים שלך.

מנסור עבאס: תודה לך, חבר הכנסת אבוטבול.

מתן כהנא: אתם נלחמים נגד הרב אליעזר מלמד שליט"א - -

משה אבוטבול: בושה.

משה אבוטבול: שליט"א?

משה אבוטבול: על מי אתה עובד?

מתן כהנא: - - שמרבית בני הציונות הדתית לומדים ופוסקים הלכה מספרי ההלכה המעולים שלו - -

משה אבוטבול: תפסיק.

משה אבוטבול: תפסיק לשקר.

מתן כהנא: - - שהודפסו ביותר ממיליון עותקים.

אוריאל בוסו: הרב דרוקמן, הרב אריאל, הרב שמואל אליהו, הרב דוד חי הכהן, הרב קלמן, הרב דב ליאור, הרב צפניה דרורי – כל הרבנים שלך הם נגדך.

משה אבוטבול: אומרים לך את האמת.

משה אבוטבול: תתבייש לך.

אוריאל בוסו: נגד מי אתה מדבר?

משה אבוטבול: לפחות אל תשקר.

מנסור עבאס: בבקשה.

מתן כהנא: אתם נלחמים בראשי ישיבות הסדר חשובים, כמו הרב יעקב מידן, ראש ישיבת הר עציון, והרב רא"ם הכהן, ראש ישיבת עתניאל, ועוד רבים אחרים שהם תלמידי חכמים גדולים, שגם שירתו בצבא וגם המיתו את עצמם באוהלה של תורה.

משה אבוטבול: בטח.

משה אבוטבול: אותך לא מעניין כלום.

מתן כהנא: רבנים שמחברים בין התורה הגדולה - - -

משה אבוטבול: אותך מעניין לרמוס אותנו, לרמוס את הדס, לרמוס את הרפורמה.

משה אבוטבול: אל - - - אל תשקר פה את כולם.

מתן כהנא: חברים, רבנים שמחברים בין התורה הגדולה לחיי המעשה - -

משה אבוטבול: אין לך רב אחד שאיתך.

מתן כהנא: - - ומגדלים דורות של בני תורה יראי שמיים.

משה אבוטבול: רב אחד לא נמצא איתך.

משה אבוטבול: אל תשקר.

מתן כהנא: אתם נלחמים ברב אריה שטרן, רבה של ירושלים - -

משה אבוטבול: הרב אריה שטרן – מצאת מישהו.

מתן כהנא: - - וברב דוד סתיו, רבה של שוהם.

מתן כהנא: רבני ערים בישראל - -

משה אבוטבול: כן, הרב סתיו, בטח, ההוא שפירק את הבית היהודי.

מתן כהנא: - - שלא באים לכם טוב בעיניים - -

משה אבוטבול: בית של גויים.

משה אבוטבול: בית של גויים אתם.

מתן כהנא: - - ולכן אתם מעיזים לקרוא להם רפורמים.

אוריאל בוסו: מתי תוציאו אבטחה ליהדות מפניך ומפני הצוררים של היהדות?

מתן כהנא: מבחינת

מתן כהנא: כם אין בית מדרש אורתודוקסי של הציונות הדתית.

אוריאל בוסו: הורדתם את האבטחה מראש הממשלה, שים ליהדות אבטחה.

אוריאל בוסו: אתה סכנה גדולה ליהדות.

אוריאל בוסו: תתבייש לך.

מתן כהנא: מבחינת

מתן כהנא: כם אין בית מדרש אורתודוקסי של הציונות הדתית, יש או רפורמים או חרדים.

אוריאל בוסו: תתבייש.

אוריאל בוסו: הציונות הדתית לא איתך.

מתן כהנא: או רפורמים או חרדים.

אוריאל בוסו: הציונות הדתית לא איתך, כל הכיפות הסרוגות לא איתך.

מתן כהנא: אתם נלחמים נגד זכותה של הציונות הדתית להגדרה עצמית.

קריאות: - - -

מתן כהנא: אתם רוצים את הציונות הדתית קטנה וכנועה.

אוריאל בוסו: מזל שאתה לא עובר את אחוז החסימה.

משה אבוטבול: איפה אתם בסקרים?

אוריאל בוסו: תמשיך לדמיין.

מתן כהנא: אתם רוצים את הציונות הדתית קטנה וכנועה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: מבזה את הרבנים הראשיים לישראל.

מתן כהנא: עבורכם - - -

קריאות: - - -

מתן כהנא: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

מתן כהנא: עבורכם - - -

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: תתבייש לך.

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

משה אבוטבול: כמה אפשר לשקר?

משה אבוטבול: אתה לא מתבייש?

משה אבוטבול: תמשיך לשקר לעצמך.

מתן כהנא: עבורכם אין ציונות דתית, יש או רפורמים או חרדים.

די.

די.

די.

תרד.

קריאות: - - -

משה אבוטבול: תמשיך לעבוד על עצמך.

משה אבוטבול: תרמה.

משה אבוטבול: תרמה.

קריאות: - - -

משה אבוטבול: לך תבייש את עצמך.

משה אבוטבול: תשקר בגובה הטיסה.

מתן כהנא: את החרד"לים - - -

מנסור עבאס: תודה רבה לכם.

מתן כהנא: את החרד"לים אתם מוכנים לקבל תחת כנפיכם בעירבון מוגבל ובתנאים מגבילים - - -

אוריאל בוסו: מי זה החרד"לים?

אוריאל בוסו: הרב כהנא איתך?

אוריאל בוסו: מי זה החרד"לים שאתה מדבר עליהם?

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: כל הרבנים נגדך.

מתן כהנא: כיוון שהם מסכימים כרגע - -

אוריאל בוסו: הרב היחיד שלך זה הרב - - - הרב הרפורמי זה הרב שלך.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת, זה לא ראוי.

מנסור עבאס: זה לא ראוי שכולכם צועקים ככה.

אוריאל בוסו: שלא יבלבל את המוח, שירד.

מנסור עבאס: זה לא ראוי.

אוריאל בוסו: שלא יבלבל את המוח.

מנסור עבאס: תנו לשר להשלים את דברו.

מתן כהנא: רבני המיינסטרים של הציונות הדתית - -

משה גפני: רד.

משה גפני: רד.

מתן כהנא: - - לא קיימים עבורכם.

מתן כהנא: רבני המיינסטרים - - -

קריאות: - - - רד.

קריאות: רד.

קריאות: רד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה גפני.

מנסור עבאס: חבר הכנסת - - -

מיכאל מלכיאלי: גלעד קריב הוא לא ציונות דתית - - -

משה אבוטבול: רד.

משה אבוטבול: לך לקריב.

משה אבוטבול: הינה קריב.

מתן כהנא: רבני המיינסטרים של הציונות הדתית לא קיימים עבורכם.

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: עכשיו זה המיינסטרים, משהו חדש.

מתן כהנא: הרבנים שלנו רפורמים עבורכם - -

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: - - - הרב שמואל אליהו לא נחשב?

אוריאל בוסו: זה לא מיינסטרים?

אוריאל בוסו: איזה רבנים?

מתן כהנא: - - והציבור שלנו רפורמי עבורכם.

קריאות: - - -

משה אבוטבול: רמאי ונוכל, תתבייש לך.

אוריאל בוסו: רבנים - - - אתה ממציא.

מתן כהנא: לא אני אמרתי.

קריאות: - - -

משה אבוטבול: תתבייש לך.

משה אבוטבול: תתבייש, נוכל שכמוך.

מתן כהנא: חבר הכנסת דרעי אמר את זה.

משה אבוטבול: - - - נוכל כמוך, כמו בנט - - -

אוריאל בוסו: זה המיינסטרים שלך, הרב הרפורמי.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת משה אבוטבול, יעקב אשר, מיכאל מלכיאלי.

משה אבוטבול: תתבייש לך, חתיכת נוכל.

משה אבוטבול: מרמה את עצמך.

אוריאל בוסו: תציב אבטחה ליהדות.

אוריאל בוסו: ליהדות מהסכנות שלך.

מנסור עבאס: תודה רבה לכם.

משה אבוטבול: הציבור לא סופר אותך.

מתן כהנא: בפרוס ימי הרחמים הסליחות - - -

משה אבוטבול: איפה אתה והסקרים מתחת לאפס, איפה אתה נמצא?

משה אבוטבול: אתה אפילו לא אפס – מתחת לאפס.

משה אבוטבול: חסר בושה.

מתן כהנא: בפרוס ימי הרחמים והסליחות טרח דרעי לטנף על הציונות הדתית - - -

משה אבוטבול: - - - תתבייש לך.

אוריאל בוסו: הרב יעקב שפירא, הרב יעקב אריאל, הרב שטיינר, הרב - - - כהן, הרב - - - הרב דב ליאור, הרב צפניה דרורי, הרב לבנון, הרב פרץ – כולם קוראים נגדך שאתה סכנה ליהדות.

משה אבוטבול: לא רואים אותך - - - אתה אומלל, אין אחריך אנשים.

משה אבוטבול: זירו, זירו.

משה אבוטבול: אפס, זירו, זירו - - -

מתן כהנא: ולהאשים אותה שהיא מבלה בשבת בקלאב ובסאונה.

משה אבוטבול: לא רואים אותך - - -

מתן כהנא: חבר הכנסת דרעי לא מאמין שאפשר להיות אורתודוקס ולא חרדי.

מתן כהנא: או חרדי או רפורמי.

משה אבוטבול: אתה אומלל, אין אחריך אנשים.

משה אבוטבול: הרי תוקפים אותך בכל מקום.

אוריאל בוסו: הרב הרפורמי זה הרב שלך.

אוריאל בוסו: זה הרב הרפורמי.

אוריאל בוסו: הרב שלך זה הרב בנט, בלי שום - - - תתבייש לך.

מתן כהנא: אין דתיים ציוניים.

מתן כהנא: אין דתיים ציוניים.

מתן כהנא: אתם לא סופרים את הרבנים שלנו.

משה אבוטבול: אין אחוז החסימה, איבדת את הכול.

משה אבוטבול: הכול - - - לא סופרים אותך בכלל.

מתן כהנא: אתם לא סופרים את הרבנים שלנו.

מתן כהנא: חודשים אני עמל על תוכנית גיור ממלכתית שאני מגבש יחד עם הרב חיים דרוקמן.

מתן כהנא: אתם חושבים שהיא טעות?

מתן כהנא: זו זכותכם.

משה אבוטבול: לא תפריד בינינו.

משה אבוטבול: אנחנו נקבור אותך פוליטית, פוליטית נקבור אותך.

משה אבוטבול: אתה אפס, לא שווה כלום.

מתן כהנא: אתם חושבים שהיא תגרום נזק?

מתן כהנא: אתם מוכנים, אתם מוזמנים להסביר למה.

מתן כהנא: תסבירו ותבארו.

מתן כהנא: אבל זה לא מה שאתם עושים.

משה אבוטבול: אנחנו נראה לך כמה שאתה לא שווה.

משה אבוטבול: אתה לא שווה כלום.

מתן כהנא: זה לא מה שאתם עושים.

מתן כהנא: אתם יוצאים במחול הטירוף הרפורמי שלכם.

משה אבוטבול: כלום אתה לא שווה.

משה אבוטבול: אפס.

משה אבוטבול: אפס מנדטים.

משה אבוטבול: אפס מנדטים.

משה אבוטבול: זירו, הכול, הכול.

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול.

מתן כהנא: כשהפעם הקורבן התורן הם קבוצת רבנים מהציונות הדתית.

אוריאל בוסו: תראה את המצב שלך בסקרים – עוד רפורמה, עוד רפורמה גם הציבור החילוני לא תומך בך.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בוסו, נא לשמור על השקט.

מנסור עבאס: תודה לכם, תודה לכם.

מתן כהנא: קבוצת רבנים מהציונות הדתית, ובראשה הרב חיים דרוקמן, זקן רבני הציונות הדתית - -

משה אבוטבול: יאללה, רד, רד, תמשיך לרמות במקומות אחרים.

משה אבוטבול: לך לרמות במקומות אחרים.

משה אבוטבול: תמשיך לרמות את בנט, גם הוא - - -

אוריאל בוסו: הוא נגדך.

אוריאל בוסו: הינה, תקרא את המכתב שלו.

מתן כהנא: - - שעכשיו הצטרפה, מבחינתכם, למחריבי האומה.

משה אבוטבול: - - -

אוריאל בוסו: הרב דרוקמן נגדך באופן חריג.

אוריאל בוסו: אני אקריא את המכתב שלו.

מתן כהנא: אין לכם טיפת כבוד לרבנים שלנו.

מתן כהנא: אין לכם טיפת כבוד לרבנים שלנו.

משה אבוטבול: לך לבנט, תרמה אותו, שניכם אותה סחורה.

משה אבוטבול: סחורה עלובה.

משה אבוטבול: לך.

משה אבוטבול: קדימה, יאללה, לך, לך.

משה אבוטבול: לך.

מתן כהנא: תפסיקו להתנשא על הציונות הדתית.

מתן כהנא: אנחנו מקפידים על מצוות לא פחות מכם והתורה יקרה לנו לא פחות מלכם.

משה אבוטבול: החוצה.

משה אבוטבול: החוצה.

משה אבוטבול: תרמה את החברים שלך.

מתן כהנא: אנחנו מקפידים על מצוות לא פחות מכם והתורה יקרה לנו לא פחות מלכם.

משה אבוטבול: אתה שקרן, רמאי, נוכל.

משה אבוטבול: תתבייש לך, תרמה את החברים שלך.

משה אבוטבול: לך.

משה אבוטבול: נגמר הסיפור.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

משה אבוטבול: מה קרה, מה אמרתי לו?

משה אבוטבול: את האמת אמרתי.

משה אבוטבול: מה קרה, הוא לא יודע לענות?

מתן כהנא: במשמרת שלי הציונות הדתית - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת משה אבוטבול, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

משה אבוטבול: מה קרה, מה עשיתי?

משה אבוטבול: פעם ראשונה.

משה אבוטבול: בסדר.

מתן כהנא: במשמרת שלי הציונות הדתית לא תהיה יותר שקופה וכנועה תחת רגליכם.

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

מתן כהנא: ויש לי גם שאלה לחברים ממפלגת הציונות הדתית: למה אתם משתפים עם זה פעולה?

מתן כהנא: הם רוצים למחוק בתי מדרש שלמים מתוך הציונות הדתית.

מתן כהנא: חברי הכנסת החרדים - - -

אוריאל בוסו: כל בתי המדרש האלה נגדך.

אוריאל בוסו: אתה רוצה לסגור אותם, אתה רוצה לסגור - - - של הציונות הדתית.

מתן כהנא: חברי הכנסת החרדים רוצים למחוק בתי מדרש שלמים מהציונות הדתית.

אוריאל בוסו: אתה נגד היהדות והתורה.

אוריאל בוסו: כל רבני הציונות הדתית נגדך.

אוריאל בוסו: אל תספר סיפורים.

מתן כהנא: הם לא סופרים אתכם.

מתן כהנא: אתם שוב ושוב מנסים להיות חברים שלהם.

משה אבוטבול: רוץ הביתה.

משה אבוטבול: לך הביתה, רפורמי.

משה אבוטבול: אתה רפורמי חדש.

מתן כהנא: והם שוב ושוב יורקים לכם בפרצוף.

אוריאל בוסו: הרב היחיד שלך זה הרב גלעד קריב.

מתן כהנא: למה אתם מתעקשים להיות ילדי הכאפות – ילדי הכאפות של פינדרוס, של דרעי, של גפני.

אוריאל בוסו: הרב הרפורמי.

אוריאל בוסו: אתה משקר.

אוריאל בוסו: זה לא יעזור לך, הם נגדך.

משה אבוטבול: לך הביתה.

משה אבוטבול: נוכל.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אבי מעוז, נא לשבת.

מנסור עבאס: נא לשבת.

מתן כהנא: כשביבי נתניהו זרק את הציונות הדתית מהממשלה שהוא הקים עם גנץ, הם צייצו?

מתן כהנא: זה לא עניין אותם.

משה אבוטבול: רפורמי - - -

אוריאל בוסו: לך תקנה את הבית היהודי בג'ובים.

אוריאל בוסו: ג'ובים למועצות הדתיות.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת בוסו.

מתן כהנא: כשעשו לפני שבוע כנס להצלת היהדות, מי לא הוזמן, מי לא הוזמן?

אוריאל בוסו: ללמד את הגזבר של הבית היהודי - - - מה זה שוחד.

אוריאל בוסו: זה השוחד של - - - נותני שוחד.

קריאות: - - -

מתן כהנא: הכיפות הסרוגות לא הוזמנו.

מתן כהנא: למה הם לא הזמינו אתכם?

מתן כהנא: אני אגיד לכם למה.

מתן כהנא: אני אגיד לך, חבר הכנסת סמוטריץ', ולך, חבר הכנסת - - -

אוריאל בוסו: רוצה לסתום פיות.

אוריאל בוסו: רוצה לסתום פיות לגזבר של הבית היהודי, ממנה אותו לממונה במועצה הדתית.

מתן כהנא: אני אגיד לך למה הוא לא הוזמן – כי הם לא סופרים אתכם.

מתן כהנא: הם לא סופרים אתכם אפילו שאתם חרד"לים.

משה אבוטבול: לך לבנט - - -

אוריאל בוסו: תתבייש לך.

אוריאל בוסו: עושה עסקאות שוחד על חשבון המינויים שלו.

מתן כהנא: אתם עדיין רק חצי דתיים בשבילם.

מתן כהנא: עבורם אתם לא חלק מהיהדות.

מנסור עבאס: תודה רבה.

משה אבוטבול: מדבר בנט תרחק.

מתן כהנא: בשביל בנט וגפני אתם לא מספיק דתיים.

גלית דיסטל אטבריאן: - - - יאללה, רד.

משה אבוטבול: יאללה, יאללה, לך.

משה אבוטבול: נגמר.

משה אבוטבול: לך הביתה.

משה אבוטבול: הביתה.

משה אבוטבול: שמענו - - -

מתן כהנא: חבר הכנסת גפני וחבר הכנסת דרעי, תכניסו לכם טוב טוב לראש - -

משה אבוטבול: יאללה, לך.

משה אבוטבול: נגמר.

משה אבוטבול: לך, הביתה.

אוריאל בוסו: עוד פעם דרעי.

אוריאל בוסו: תתקדם.

אוריאל בוסו: שמענו אותך.

אוריאל בוסו: שמענו אותך, אתה יכול לרדת.

קריאות: - - -

מתן כהנא: - - נגמרו הימים שמעכתם אותנו.

מתן כהנא: נגמרו הימים שאמרתם לנו מי ראוי להיות דיין, ומי ראוי להיות רב, ומי פסול.

קריאות: - - -

מתן כהנא: אנחנו לא פחות מקפידים על ההלכה מכם.

מתן כהנא: ואנחנו לא פחות יראי שמיים מכם.

מתן כהנא: ואנחנו לא הולכים לשום מקום.

מתן כהנא: אנחנו והרבנים היקרים שלנו.

מתן כהנא: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה לשר מתן כהנא.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: - - על הצעות האי-אמון.

מנסור עבאס: מי שמעוניין להצביע, שייקח את מקומו.

מנסור עבאס: אנחנו נצביע קודם כול על הצעת האי-אמון של סיעת הליכוד - -

קריאות: - - -

משה אבוטבול: לך, הביתה.

משה אבוטבול: לך, לך, לך.

מנסור עבאס: - - שכותרתה: כישלון הממשלה בהתמודדות עם הגרעין האיראני ובהזעקת דעת הקהל בארצות הברית ובעולם כולו.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד הצעת סיעת הליכוד להביע אי-אמון בממשלה – 47

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 47 בעד, שלושה מתנגדים, אין נמנעים.

מנסור עבאס: הצעת האי-אמון לא התקבלה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעת האי-אמון הבאה, של סיעת יהדות התורה ותנועת ש"ס: ממשלה הנכנעת לארגונים הרפורמיים ופוגעת בערכי יסוד של הציבור החרדי איננה ראויה לאמון.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד הצעת סיעת יהדות התורה וסיעת ש"ס להביע אי-אמון בממשלה – 49

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 49 בעד, אפס מתנגדים ונמנעים.

מנסור עבאס: שוב, הצעת האי-אמון לא מתקבלת.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום.

משה אבוטבול: הביתה, הביתה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: תודה רבה.

מנסור עבאס: הודעת הממשלה בהתאם לסעיף 43ה(א) לחוק-יסוד: הממשלה בדבר החלטתה לאשר את מינויו של חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, המתמנה על ידי שרת החינוך, בהסכמת ראש הממשלה, לסגן שר במשרד החינוך.

מנסור עבאס: ימסור את ההודעה השר המקשר זאב אלקין.

מנסור עבאס: בבקשה.

קריאות: - - -

משה אבוטבול: הינה, הגיע, תקווה ישנה הגיעה.

משה אבוטבול: אפס מנדטים.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט ולאפשר לשר זאב אלקין למסור את ההודעה לכנסת.

משה אבוטבול: מתחת לאחוז החסימה הגיע.

משה אבוטבול: עכשיו יש סיכוי.

משה אבוטבול: הינה, אחוז החסימה הגיע.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת - -

אוריאל בוסו: לא עומד באחוז החסימה.

אוריאל בוסו: 20 ג'ובים - - - מנדטים.

אוריאל בוסו: 20 ג'ובים.

אוריאל בוסו: בושה.

זאב אלקין: אני רואה מרמת ההתלהבות שאפילו מול שער ריק אתם מצליחים להביא רק 49 ח"כים, אז יש לכם עוד הרבה הרבה לעבוד ולשבת בצד הזה של האולם.

זאב אלקין: מול שער ריק – 49, לזה צריך כישרון מיוחד, להגיע לתוצאה הזאת.

משה אבוטבול: - - - לאחוז החסימה.

משה אבוטבול: המפקד לאחוז החסימה.

זאב אלקין: אגב, אי-אפשר שלא להעיר שאתם שברתם את כל המנהגים של הבית הזה.

קריאות: - - -

זאב אלקין: ראש הממשלה בחו"ל, ואתם מביאים אי-אמון.

זאב אלקין: חברת כנסת ילדה, ואתם לא מקזזים אותה.

זאב אלקין: אין קו אדום שלא עברתם.

זאב אלקין: אבל גם כשאתם עוברים כל קו אדום – כל מה שאתם מצליחים לגרד זה 49 ח"כים לאי-אמון.

זאב אלקין: אז תמשיכו לשבת עוד הרבה זמן בספסלי האופוזיציה.

קריאות: - - -

אוריאל בוסו: אתה מדבר על כללים.

זאב אלקין: עכשיו, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת - - -

דוד אמסלם: קודם כול תחזיר את הכסף שאתה חייב.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף שאתה חייב לאנשים.

דוד אמסלם: את מה שגנבת לאנשים.

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, נא לשבת.

דוד אמסלם: שיחזיר את הכסף שהוא חייב.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף.

זאב אלקין: להיות מלשן קטן ושקרן זה עדיין לא הופך אותך לאיש ציבור.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף.

דוד אמסלם: תחזיר את הכסף שאתה חייב.

קריאות: - - -

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בהתאם לסעיפים 25(א) ו-43ה(א) לחוק-יסוד: הממשלה, אני מתכבד להודיע כי בהתאם לסעיף 43ה(א) לחוק-יסוד: הממשלה, החליטה הממשלה לאשר את מינויו של חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, המתמנה על ידי שרת החינוך, בהסכמת ראש הממשלה, לסגן שר במשרד החינוך.

קריאות: - - -

זאב אלקין: זיקתו של סגן השר תהיה לראש הממשלה.

זאב אלקין: תודה רבה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

מנסור עבאס: אני מזמין את חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי להצהרת אמונים.

מנסור עבאס: תודה, כבוד השר.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

מנסור עבאס: אני מזמין את חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי להצהרת אמונים.

מנסור עבאס: בבקשה.

קריאות: מה עם הנורבגי?

קריאות: מה?

אוריאל בוסו: בושה.

אוריאל בוסו: בושה.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

מאיר יצחק הלוי: ערב טוב לכולם.

מאיר יצחק הלוי: אני מאיר יצחק הלוי, בן שושנה ושלמה, זכרם לברכה - -

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

מאיר יצחק הלוי: - - מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

מאיר יצחק הלוי: - - למלא באמונה את תפקידי כסגן שר ולקיים את החלטות הכנסת.

משה אבוטבול: מה עם יד ושם?

משה אבוטבול: יד ושם, מה איתם שם?

משה אבוטבול: מה עם שאר הג'ובים, חבר'ה?

משה אבוטבול: ממשלת הג'ובים.

משה אבוטבול: רק דיברו נגדנו כל הזמן.

משה אבוטבול: אתם הרבה יותר גדולים.

משה אבוטבול: אולי גם תאמצו - - -

מנסור עבאס: הודעה אישית של חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

משה אבוטבול: עבאס, תעשה לנו המנון נורבגי.

משה אבוטבול: ההמנון הנורבגי במקום החדש.

משה אבוטבול: ההמנון הנורבגי.

משה אבוטבול: יאללה.

משה אבוטבול: שר המשפטים, קדימה.

משה אבוטבול: תאמץ אותו.

משה אבוטבול: נפתח המפקד לבועת האפס במנדטים.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת כץ, ישראל כץ, אנחנו שמענו קודם את הקנגורו המדלג, השר אלקין, שמדלג מפלגה למפלגה: התחיל קודם כול בקדימה, עבר לליכוד, עכשיו עבר לתקווה ישנה ועכשיו מחפש לעצמו מפלט ועיר מקלט.

דוד אמסלם: תיכנס לדוח מבקר המדינה ותראה כמה כסף אתה חייב.

דוד אמסלם: הרי אתה גייסת קרוב ל-8-7 מיליון שקל, כולל הלוואות, כולל הכול.

דוד אמסלם: עשית שם מין ברדק שלם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, לא שומעים.

מנסור עבאס: שומעים.

דוד אמסלם: אני לא שומע את עצמי.

דוד אמסלם: אוה, עכשיו הגביה.

דוד אמסלם: אנחנו עכשיו – אני מזמין אתכם להיכנס לדוח מבקר המדינה.

דוד אמסלם: תיכנסו לשם ותבדקו כמה אלקין לקח הלוואות וכמה ערבויות והאם הוא החזיר.

דוד אמסלם: אז הוא קורא לי שקרן?

דוד אמסלם: הרי הבן אדם הזה באופן בסיסי עבר על החוק.

דוד אמסלם: אני הגשתי עתירה לבית המשפט.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא התבקש.

דוד אמסלם: והוא קורא לי מלשן.

דוד אמסלם: רבותיי, אני מלשן.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שהוא עבריין, ואני הארתי בפנס על העבריין הזה, שחייב לאנשים כסף, ועוד הוא עכשיו קיבל שני משרדים.

דוד אמסלם: הבן אדם נמצא בניגוד עניינים מטורף, נמצא בעבירה מתמשכת של תרומה אסורה, ובא להטיף לראש הממשלה נתניהו כאן, אתם זוכרים?

דוד אמסלם: ראש האופוזיציה.

דוד אמסלם: אתם מבינים עם מי יש לנו עסק, עם איזו ממשלה?

דוד אמסלם: הוא וחברו, דרך אגב, הם מתמחים – הוא וגדעון סער, לקחת ערבויות מאנשים, לקדם להם חוקים, כל מיני דברים.

דוד אמסלם: הרי בוודאי ובוודאי לא מדובר פה לשם שמיים.

דוד אמסלם: הרי כולנו מבינים למה כלה נכנסת לחופתה ומדוע בן אדם נותן לך ערבות, בוודאי של חצי מיליון שקל או 4 מיליון שקל.

דוד אמסלם: מה שנקרא, הוא וגדעון סער – מצא מין את מינו, אנשים שמתמחים בלקחת ערבויות מאנשים.

דוד אמסלם: אם עברנו – החזרנו; לא עברנו – לא החזרנו.

דוד אמסלם: ואם עברנו – כמובן אנחנו מקדמים חקיקה תמורת אותה ערבות.

דוד אמסלם: למה לא?

דוד אמסלם: הרי בסוף יש לנו הכרת הטוב.

דוד אמסלם: אנחנו חייבים לקדם את בעל הערבות בחקיקה ובאיזו טובת הנאה כלשהי, אחרת למה שייתן לנו ערבות, עוד של 4 מיליון שקל?

דוד אמסלם: אני מבין לבד, חבר הכנסת מרגי, אתה מבין ש-4 מיליון שקל, בוודאי – אדוני היושב-ראש, אני מבקש שיגבירו את הרמקול.

דוד אמסלם: לא שומעים.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, במיוחד באופוזיציה, נא לשמור על השקטף כדי שנוכל לשמוע את חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: הרעש בא מהכיוון הזה.

דוד אמסלם: אוה, עכשיו.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, רבותיי, קודם כול אנחנו צריכים להבין עם מי יש לנו עסק.

דוד אמסלם: אילו שרים בממשלה יש לנו עסק שהם צעקו כאן שוחד, מרמה והפרת אמונים.

דוד אמסלם: הם לא הבינו שמדובר עליהם?

דוד אמסלם: הם עצמם לקחו שוחד קלאסי לטעמי, בוודאי ובוודאי מר סער ובוודאי ובוודאי מר אלקין, שחייב לאנשים.

דוד אמסלם: ממה נפשך?

דוד אמסלם: אם לא החזרת את הערבות אתה מרמה את האנשים, אנשים שלכאורה עשו לך טובה.

דוד אמסלם: לכן אתם תבינו עם מי יש לנו עסק ומי זה המטיף בשער שעולה לכאן וקורא לי שקרן.

דוד אמסלם: עכשיו לגבי חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי.

דוד אמסלם: ידיד אישי שלי, א.

דוד אמסלם: ברמה האישית, מאיר, אני מאחל לך בהצלחה.

דוד אמסלם: אלא מאי, אני רוצה להזכיר לכם, חברי הכנסת שלנו, וחבר הכנסת יריב לוין, אני רוצה להזכיר לך שאנחנו מינינו שני סגנים, בזמנו, כשהיו לנו 35 מנדטים.

דוד אמסלם: אחד מהם היה ירון מזוז.

דוד אמסלם: ירון מזוז, ערוץ 10 שלח לו את הצינור.

דוד אמסלם: עקבו אחריו שבועיים.

דוד אמסלם: עשו תוכנית, מה תפקידו של סגן שר.

דוד אמסלם: מה עושה סגן שר.

דוד אמסלם: היום יש לנו שישה סגני שרים, דרך אגב.

דוד אמסלם: לא שלא עושים כלום בארץ.

דוד אמסלם: הם נוסעים לחוץ לארץ ולא עושים כלום.

דוד אמסלם: בואו תספרו לנו, אני מזמין את מי שעושה – את מר לרר בצינור.

דוד אמסלם: מר לרר, אתה מכיר את עידן רול?

דוד אמסלם: אתה מכיר.

דוד אמסלם: חלק מהח"כים פה לא מכירים אותו.

דוד אמסלם: אני מניח, תברר, תראה שמדובר על איזה סגן שר מעופף, נוסע לחוץ לארץ.

דוד אמסלם: בוא תשלח לו איזה מישהו שיעקוב לראות מה הוא עושה בבוקר.

דוד אמסלם: אני גם ממליץ לך לעקוב אחרי כל סגני השרים, אביר קארה, וכמובן הצדיק יאיר גולן.

דוד אמסלם: אלה אנשים שלא עושים דבר וחצי דבר, אבל לירון מזוז ידעתם להיטפל.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: איש ליכוד.

דוד אמסלם: ירון מזוז.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מרגי, מתאים להם.

דוד אמסלם: ירון מזוז בא להם בוולה, מתאים להם – מרוקאי, מהליכוד, גר בקריות.

דוד אמסלם: קלאסה.

שלמה קרעי: תוניסאי.

דוד אמסלם: תוניסאי, כן, ועשו לו סדר-יום, ראו שהוא הלך לבקר את אימא שלו.

דוד אמסלם: לפחות עשה כיבוד אב ואם.

דוד אמסלם: אלה נוסעים לחוץ לארץ, נהנים, לא עושים דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: אבל, מר לרר - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת דודי אמסלם.

דוד אמסלם: - - לא נראה אותם בתוכנית שלך, אל תדאג.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שהם מהקבוצה שלכם.

דוד אמסלם: מהקבוצה שלכם אתם לא בודקים.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: [מס' כ/864; דברי הכנסת, חוב' ד', ישיבה 65; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום – הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 18 – הוראת שעה), התשפ"ב–2021, לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

מנסור עבאס: תציג את הצעת החוק יושבת-ראש הוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני מתכבדת להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית את הצעת החוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 18 – הוראת שעה), התשפ"ב–2021.

מנסור עבאס: מקורה של הצעת החוק שבפניכם בהצעת חוק פרטית שאני בעצמי הגשתי בכנסת העשרים-ושלוש יחד עם חבריי חברי הכנסת איימן עודה ועופר כסיף.

מנסור עבאס: בכנסת ה-23 הצעת החוק עברה בקריאה ראשונה וכעת החלנו עליה דין רציפות.

מנסור עבאס: סעיף 2א לחוק למניעת אלימות במשפחה קובע כיום כי בית המשפט רשאי להורות לאדם שהוצא נגדו צו הגנה לתת התחייבות לכך שיקבל טיפול מגורם שעליו יורה בית המשפט.

מנסור עבאס: בשנים שחלפו מאז נחקק הסעיף רק כמה עשרות גברים אלימים הופנו לטיפול.

מנסור עבאס: כעת הצעת החוק מבקשת לקבוע כי אם הוצא צו הגנה, בית המשפט יהיה חייב להורות על קבלת חוות דעת של עובד סוציאלי מגייס ומעריך לגבי המחויב על פי צו.

מנסור עבאס: חוות הדעת של העובד הסוציאלי תכלול התייחסות להתאמתו של המחויב בצו לטיפול ולהימצאות מקום פנוי במסגרת טיפולית המתאימה לו ולצרכיו.

מנסור עבאס: אם יימצא בחוות הדעת כי המחויב נמצא מתאים לטיפול, וכי יש מקום פנוי במסגרת טיפולית מתאימה עבורו, בית המשפט יהיה רשאי להורות כי המחויב על פי צו יקבל טיפול, וכי יימסר דיווח לבית המשפט על התקדמות הטיפול.

מנסור עבאס: בהתאם להתקדמות הטיפול יוכל בית המשפט לבחון מחדש את צו ההגנה ואת תנאיו, ולבקש את תגובת הצדדים.

מנסור עבאס: רק במקרים שבהם קיימים טעמים מיוחדים, בית המשפט יהיה רשאי שלא להורות על קבלת חוות הדעת, ובמקרים אלה יירשמו הטעמים המיוחדים בפרוטוקול.

מנסור עבאס: ההסדר המוצע נקבע כהוראת שעה למשך חמש שנים.

מנסור עבאס: שר המשפטים, שר האוצר ושר הרווחה יוכלו בהסכמה ובכפוף לאישור הוועדה להאריך את תוקף ההסדר בשלוש שנים נוספות לכל היתר.

מנסור עבאס: בנוסף, על מנת לבחון את ההסדר ואת השפעותיו, שר הרווחה והביטחון החברתי יגיש דיווח אחת לשנה לוועדה לקידום מעמד האישה ולשוויון מגדרי על מספר המחויבים בצו ההגנה שניתנה לגביהם חוות דעת, מספר המחויבים שהופנו לטיפול ומספר המחויבים שסיימו את הטיפול בפועל.

מנסור עבאס: במהלך הדיונים ביקש משרד הרווחה והביטחון החברתי זמן היערכות ליישום החוק.

מנסור עבאס: לכן כניסת החוק לתוקף תהיה בחלוף שישה חודשים מיום פרסומו.

מנסור עבאס: במידה ששר הרווחה ישוכנע כי לא הושלמה היערכות הנדרשת בששת החודשים האמורים, יוכלו לדחות את מועד כניסת החוק לתוקף באישור הוועדה בתקופה של חודשיים נוספים.

מנסור עבאס: אני חייבת להגיד שלהצעת החוק הזו לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אני פונה אליכם ומבקשת מהכנסת – לא ייאמן, הרעש.

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

מנסור עבאס: דודי, זאת הצעת חוק חשובה.

מנסור עבאס: תקשיבו.

מנסור עבאס: להצעת החוק הזו לא הוגשו הסתייגויות, ולכן אני פונה אליכם, ומבקשת מהכנסת לאשר את הצעת החוק בקריאה השנייה והשלישית בנוסח שאישרה הוועדה.

מנסור עבאס: ותרשו לי, אני, כמציעת החוק הזה וכמי שעבדה כדי לקדם את החוק הזה בשנתיים האחרונות, תרשו לי לברך, קודם כול, על זה שסוף-סוף יש חוקים שגם מאחדים את כל הבית הזה וכולם מצביעים בעבורם.

מנסור עבאס: אני חייבת להגיד שהשינוי הגדול הזה, מגישה שמגבילה את תנועת הנשים לגישה שאומרת – האלימות היא לא גזירת גורל אלא אפשר לטפל בה, ושהחוק הזה אומר שגברים אלימים, חלקם לפחות יכולים להפסיק להיות אלימים, ונשים שמפחדות מבני זוגן לא תצטרכנה לחיות בפחד – זה מחייב אותי להודות, קודם כול לוויצו, אשר היו שותפות לי בהכנת הניסוח של החוק ובקידומו; לשר עודד פורר שבכנסת הקודמת, כיו"ר הוועדה לקידום מעמד האישה, סייע בהעברת החוק בקריאה ראשונה; לשר הרווחה מאיר כהן שהתגייס לקידום החוק עם תחילת הממשלה הנוכחית; לאיריס פלורנטין, סמנכ"לית משרד הרווחה שליוותה את התהליך; וכמובן כמובן, לצוות הוועדה המאוד-מאוד חרוץ שעזר לי בקידום ובהכנת החוק הזה, אני מודה להם; וכמובן סוף-סוף, לצוות שלי, צוות היועצים הנהדרים שליוו את החקיקה הזו.

מנסור עבאס: אני מבקשת מכולם שיתמכו בהצעת החוק.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: לחוק זה לא נרשמו הסתייגויות ובקשות רשות דיבור, ולכן אנחנו עוברים להצבעה על החוק בקריאה שנייה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת שמעוניינים להצביע, נא לשבת.

מנסור עבאס: נא לשבת.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים על הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון מס' 18), בקריאה שנייה.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד סעיפים 1–2 – 58

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 58 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מנסור עבאס: הצעת החוק עוברת בקריאה השנייה.

מנסור עבאס: אנחנו עכשיו עוברים להצבעה בקריאה השלישית.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד החוק – 60

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: חבר הכנסת ניר ברקת – בעד, חברת הכנסת אמילי מואטי – בעד.

מנסור עבאס: אז 62 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת החוק למניעת אלימות במשפחה עוברת בקריאה שלישית ונכנסת לספר החוקים של מדינת ישראל.

מנסור עבאס: שתי הודעות ליושב-ראש ועדת הכנסת ניר אורבך, בבקשה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ניר אורבך.

מנסור עבאס: הינה הוא בדרך.

מנסור עבאס: ההצבעה האלקטרונית של חברת הכנסת אמילי מואטי נקלטה בהצבעה האלקטרונית, ולכן התוצאה היא 61 בעד.

מנסור עבאס: תודה.

): אדוני היושב-ראש, אני יכול להתחיל?

מנסור עבאס: כן, כן.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי הצעות החוק הבאות יועברו לדיון בוועדות כמפורט להלן.

): ועדת החוקה, חוק ומשפט תדון.

): בהצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – ייצוג הולם בתאגידים ממשלתיים וגופים סטטוטוריים), התשפ"א–2021, פ/2115/24, של חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי וקבוצת חברי הכנסת; בהצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית), התשפ"א–2021, פ/1599/24, של חברי הכנסת עאידה תומא סלימאן וקבוצת חברי הכנסת; בהצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – ייצוג הולם לאוכלוסייה הערבית) התשפ"ב–2021, פ/2333/24, של חבר הכנסת איימן עודה.

): ועדת הפנים והגנת הסביבה תדון בהצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 136) (תוכנית לעמידות בפני רעידת אדמה ותוכנית הכוללת הוראה להקניית הבעלות בחלק ציבורי), התשפ"ב–2021, מ/1464.

): ועדת העבודה והרווחה תדון בהצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי ביטוח מופחתים לסטודנטים), התשפ"א–2021, פ/1427/24, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

): זוהי ההודעה הראשונה.

): הודעה נוספת: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבקש להודיע על חילופי אישים בוועדות הבאות מטעם סיעת כחול לבן: בוועדה המיוחדת לדיון בהצעת חוק הסדרת השימוש בקנביס למטרות רפואיות, התשפ"ב–2021, פ/2245/24, תכהן חברת הכנסת יעל רון בן משה במקום הפנוי לסיעה; בוועדה המיוחדת לענייני החברה הערבית, במקום חברת הכנסת יעל רון בן משה יכהן חבר הכנסת מופיד מרעי.

): זוהי ההודעה השנייה.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים?

): כעת הודעה עם הצבעה.

): עכשיו אני מודיע.

): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הכנסת החליטה, בישיבתה ביום י"ג בכסלו התשפ"ב, 17 בנובמבר 2021, להעביר את הצעות החוק הבאות לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט: 1.

): הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – פיקוח אלקטרוני על אדם שהוצא כלפיו צו הגנה), התשפ"ב–2021, פ/2336/24, של חברת הכנסת מיכל רוזין; << אחרי_כן >> 2.

): הצעת חוק למניעת אלימות במשפחה (תיקון – פיקוח אלקטרוני על אדם שהוצא כלפיו צו הגנה), התשפ"ב–2021, פ/2412/24, של חברות הכנסת נעמה לזימי, אבתיסאם מראענה ואמילי חיה מואטי.

): ועדת הכנסת ממליצה לכנסת להעביר את הצעות החוק האמורות לשם הכנתן לקריאה הראשונה, מוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בוועדת ביטחון הפנים, שעל שולחנה נמצאות הצעות חוק נוספות באותו נושא.

): אבקש את אישורה של הכנסת להמלצה זו.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ניר אורבך.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת ועדת הכנסת.

מנסור עבאס: נא לשבת במקומותיכם, בבקשה.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים על הודעת יושב-ראש ועדת הכנסת.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד הצעת ועדת הכנסת – 44

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: חבר הכנסת ניר ברקת – נגד.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מואטי – בעד?

אמילי חיה מואטי: - - -

מנסור עבאס: אוקיי, אנחנו נבדוק אם זה נקלט.

מנסור עבאס: בינתיים, התוצאות – 40 ושני חברי הכנסת – במירכאות – בעד.

מנסור עבאס: הצבעת?

מיכל רוזין: - - -

מנסור עבאס: אוקיי, אז 41 בעד.

מנסור עבאס: 23 חברי כנסת נגד, כולל ניר ברקת.

עאידה תומא סלימאן: - - - בטעות הצבעתי - - - של ווליד טאהא.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן בטעות הצביעה במקומו של חבר הכנסת ווליד טאהא.

מנסור עבאס: יש מחילה על זה.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: הודעת יו"ר ועדת הכנסת מתקבלת.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' כ/874).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום: הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון מס' 15) (נטילת דגימה פורנזית מנפגע עבירת מין ושמירתה), התשפ"ב–2021, בקריאה ראשונה, של חברת הכנסת מירב בן ארי.

מנסור עבאס: בבקשה, היא כבר מוכנה.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון מס' 15) (נטילת דגימה פורנזית מנפגע עבירת מין ושמירתה).

מירב בן ארי: החוק הזה מסדיר את אופן נטילת ושמירת דגימות ביולוגיות שנלקחות מנפגעות ונפגעי עבירות מין לצורכי זיהוי התוקף בחקירה משטרתית וגיבוש ראיות למשפט, והכול כתלות בהסכמתו של הנפגע או הנפגעת.

מירב בן ארי: אנחנו מציעים בהצעת החוק שכלל הדגימות יועברו למשטרת ישראל באופן דיסקרטי, שם ישמרו על פרטיותם של נפגעי העבירה לצורך הפקת דנ"א, והן יישמרו שם לתקופה של 50 שנים לטובת הליכי חקירה ומשפט עתידיים.

מירב בן ארי: אני רוצה להגיד משהו על החוק הזה, שבקריאה טרומית האופוזיציה הצביעה נגד.

מירב בן ארי: יש לכם הזדמנות לתקן.

גלית דיסטל אטבריאן: באנו לתקן.

מירב בן ארי: את אל תטיפי לי על החוק הזה, כי – עזבי.

מירב בן ארי: אתם - -

יצחק פינדרוס: - - -

מירב בן ארי: - - אתם יכולים לתקן את הנזק שעשיתם כאן בקריאה טרומית.

קריאות: - - -

מירב בן ארי: אבל אל תדאגו, יש לי רוב גם בלעדיכם.

מירב בן ארי: אתם לא צריכים להישאר ולהצביע נגד ולעשות בושות.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

קרן ברק: גם אז היה לך רוב בלעדינו, וידעת שיש רוב בלעדינו.

מירב בן ארי: לכו.

מירב בן ארי: אתם משוחררים.

קרן ברק: ידעת שיש לך רוב בלעדינו גם אז.

מירב בן ארי: אני לא צריכה אתכם.

מירב בן ארי: יש לי כאן חברי כנסת שרואים שיקולים הרבה יותר חשובים ומבינים שנפגעות ונפגעי תקיפה מינית הם לפני הכול.

מירב בן ארי: אז תעשו לעצמכם טובה ופשוט תלכו, תנו לנו להעביר את החוק החשוב הזה - -

קריאות: - - -

מירב בן ארי: - - ולא להתבזות פה.

מירב בן ארי: ואני רוצה להגיד לכם שהחוק - -

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חברי הכנסת.

מירב בן ארי: את, את, את - - -

קרן ברק: יש לנו רוב להפיל אותך ואנחנו מצביעים בעד.

מירב בן ארי: את מדברת?

קרן ברק: יש לנו רוב.

מירב בן ארי: את מדברת?

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק.

קרן ברק: יש לנו רוב, ואנחנו מצביעים בעד.

קרן ברק: על אף שיכולנו להפיל, אנחנו מצביעים בעד.

אוריאל בוסו: - - -

מירב בן ארי: הינה, אני אומרת לך.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בוסו, חבר הכנסת פינדרוס.

מירב בן ארי: תחסכי לעצמך את הפדיחות - -

קרן ברק: יש לנו רוב, ואנחנו מצביעים בעד.

מירב בן ארי: - - ופשוט תלכי, כי בחמשת החוקים שלך הצבענו בעד.

קרן ברק: אין לכם רוב, אנחנו מצביעים בעד.

גלית דיסטל אטבריאן: מירב, את לא מקשיבה.

גלית דיסטל אטבריאן: את לא מקשיבה.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו בעד.

מירב בן ארי: את מילא.

מירב בן ארי: את יודעת, גלית, לך - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אבל אנחנו בעד.

גילה גמליאל: על מה הצעקות?

קרן ברק: למרות שיש לנו רוב.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו בעד.

גלית דיסטל אטבריאן: בעד.

מירב בן ארי: אז הינה, אני אומרת לך – אז אני מחכה לראות שאתם בעד החוק.

גלית דיסטל אטבריאן: מצביעים בעד.

מירב בן ארי: אני מחכה ומצפה.

מירב בן ארי: בטרומית הצבעתם נגד החוק.

קריאות: - - -

מירב בן ארי: מה?

מירב בן ארי: אני לא שומעת.

יצחק פינדרוס: - - -

יעקב מרגי: הסוהרות, פרשת הסוהרות.

מירב בן ארי: אני קוראת לחברי האופוזיציה לתמוך בהצעת החוק החשובה הזאת.

מירב בן ארי: זה בקריאה ראשונה.

מירב בן ארי: גלית דיסטל - -

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו מצביעים בעד.

מירב בן ארי: - - הבטיחה לי בעד.

מירב בן ארי: אני מחכה לראות את זה.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו מצביעים בעד.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני היושב בראש.

מירב בן ארי: תודה רבה, אני מחכה בציפייה.

מירב בן ארי: בבקשה, תגשימי לי חלום.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו מצביעים בעד.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מירב בן ארי.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: ראשון הדוברים, חבר הכנסת משה ארבל.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, בואו נירגע קצת, בואו נשמור על שקט.

מנסור עבאס: חבר הכנסת, אתה מוותר; חבר הכנסת יואב בן צור – מוותר; חבר הכנסת אופיר כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש – מוותר; חבר הכנסת ישראל אייכלר – מוותר; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; חברת הכנסת מיכל וולדיגר; חבר הכנסת אורי מקלב – מוותר?

מנסור עבאס: אינו נוכח; חבר הכנסת אלכס קושניר; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת יצחק פינדרוס – מוותר; חבר הכנסת משה אבוטבול – מוותר?

מנסור עבאס: מוותר; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, חברת הכנסת גלית דיסטל.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, מה קרה לכם?

מנסור עבאס: את מוותרת?

מנסור עבאס: גלית, את לא רוצה לדבר?

מנסור עבאס: טוב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר אקוניס – אינו נוכח; חבר הכנסת דסטה גדי יברקן – אינו נוכח; חבר הכנסת פטין מולא; חבר הכנסת דוד אמסלם; חבר הכנסת שלמה קרעי.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק, את רוצה לדבר?

קרן ברק: אני אגיד מילה.

מנסור עבאס: מילה?

מנסור עבאס: מילה?

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, מילה אחת.

קרן ברק: החוק הזה חשוב.

קרן ברק: האופוזיציה הולכת להצביע בעד לא כי מישהו פה פנה אלינו אלא כי אנחנו התכוונו להצביע בעד.

קרן ברק: ומכיוון שאין לכם רוב, אם היינו מחליטים להצביע נגד, כנראה שהחוק היה נופל, אבל אנחנו אנשים אחראיים ואנחנו מצביעים בעד.

קרן ברק: עוד תגלית חדשה: גם בחוק הקודם, בקריאה הראשונה, ידענו שיש לו רוב, ויש לו רוב מוחלט.

קרן ברק: אז די עם הפופוליזם הזה, ותורידו את הנושא הזה מסדר-היום, תודה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת קרן ברק.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יצחק פינדרוס, קראתי לך וויתרת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת עופר כסיף, חבר הכנסת עופר כסיף – מוותר; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חבר הכנסת דוד ביטן; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – מוותר; חבר הכנסת יעקב אשר; חבר הכנסת יואב גלנט; חבר הכנסת חיים ביטון.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורלי, את עולה?

מנסור עבאס: שלוש דקות לגברתי.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, אני לא רציתי לעלות ולדבר, אבל לנוכח הצביעות ששורה בספסלי הקואליציה, לא נותר לי אלא להוריד מכם את המסכות, תרתי משמע.

אורלי לוי אבקסיס: אתם – כל אחד ואחת מכם, אותן נושאות דגל – הצבעתם נגד החוק שלי לטיפול נפשי לקטינים נפגעי תקיפה מינית.

אורלי לוי אבקסיס: הצבעתם בידיעה שאתם תפילו את החוק.

אורלי לוי אבקסיס: אתם רצים אחרינו ורודפים אותנו גם כשידענו שיש לכם רוב, וגם כשהיכינו על חטא על כך שאפילו בשביל הנראות היינו צריכים לתמוך בקריאה הטרומית.

אורלי לוי אבקסיס: על זה אנחנו משלמים, ומשלמים כי מגיע לנו שהאמת תצא לאור.

אורלי לוי אבקסיס: אתם, שבוע אחרי שבוע, לא התביישתם, גם היושבת-ראש של הוועדה לזכויות הילד הצביעה נגד; שרת החינוך – הצביעה נגד.

אורלי לוי אבקסיס: את, שאת באה ומטיפה לנו, הפלת במו ידייך את החוק שלי לטיפול נפשי מיידי חינם לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית קטינים.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישי לך.

אורלי לוי אבקסיס: לא נותר לי אלא לומר: את שחקנית ואת צבועה, והציבור רואה את זה.

מירב בן ארי: תגידי, את המצאת את המושג צביעות.

מירב בן ארי: את הצבועה הראשונה בכנסת הזאת.

מירב בן ארי: הלכת ומכרת את המצביעים שלך בשביל לעבור לליכוד.

מירב בן ארי: את אומרת שאני צבועה?

מירב בן ארי: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב ליצמן?

קריאות: - - -

מנסור עבאס: קראתי את השם שלך ארבע פעמים.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מנסור עבאס: חברת הכנסת גילה גמליאל.

אורלי לוי אבקסיס: את הפלת את החוק.

אורלי לוי אבקסיס: את הפלת את החוק, צבועה.

מירב בן ארי: אני צבועה?

אורלי לוי אבקסיס: את הכי צבועה פה בכנסת.

מירב בן ארי: אין בן אדם יותר צבוע ממך מה-120 - - -

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מירב, לא הייתה לך שום סיבה בעולם להקים פה צעקות.

גילה גמליאל: את התחלת בצעקות מיותרות.

גילה גמליאל: האופוזיציה מצביעה בעד החוק כי הוא חוק ראוי, ואת מה שהיה כאן קודם, עם הצעקות שלך, לא הבנתי אותן על שם מה ולשם מה.

גילה גמליאל: התרגלתם רק לצעוק, ללא תוכן, ללא שום דבר - -

מירב בן ארי: תגידי, את היית פה בקריאה הטרומית?

גילה גמליאל: - - והדורסנות שקיימת כאן מהקואליציה, אפילו שמצביעים בעד חוקים, זה פשוט הזיה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם הצבעתם נגד ועדת חקירה - - -

גילה גמליאל: אז תקבלו גם את ההיבט הזה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

גילה גמליאל: נפגעות עבירה – אנחנו דואגים כולנו להתגייס בעד.

גילה גמליאל: אתם לא צריכים גם על זה להתווכח ולצעוק.

קריאות: - - -

גילה גמליאל: אנחנו בעד, האופוזיציה בעד, וכל הבית הזה צריך להיות בעד נפגעות תקיפה מינית.

גילה גמליאל: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: - - - את הסוהרות.

אורלי לוי אבקסיס: טלו קורה מבין עיניכם - - -

מנסור עבאס: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה, אדוני יושב-ראש הכנסת.

גלית דיסטל אטבריאן: חשוב לי מאוד להיות כאן אחרי שהקיזו את דמי והקיזו את דמן של כל נשות האופוזיציה, כולל במדורת השבט, ערוץ 12, שבה דני קושמרו יצא עם הכרזה: נשות האופוזיציה נגד נפגעות אונס.

גלית דיסטל אטבריאן: אממה, באמת, על עשרות החוקים הפרו-נשים ונגד אלימות שהקואליציה הפילה – אף אחד לא דיבר, כולל על ועדת החקירה לגבי האסון המטלטל ביותר של הסוהרות שסורסרו עבור אסירים ביטחוניים.

גלית דיסטל אטבריאן: אז זה הזמן לעשות תיקון ולהבהיר את ההבדל בין נשות האופוזיציה לנשות הקואליציה: היום אנחנו יודעות שהחוק הפורנזי לא יעבור; היום הודענו לאופוזיציה: אנחנו עם הנפגעות.

גלית דיסטל אטבריאן: לא שמאל, לא ימין, לא מעניין.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו עם נשות ישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: אני מקווה מאוד שלנשות הקואליציה יהיה את האומץ הזה לבוא לגברים בצד שלהן ולומר: כשיש ועדת חקירה על האסון הגדול ביותר בארץ לנשים, אנחנו לא מתמשמעות אלא בוחרות בנשים.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ישראל כץ – אינו נוכח; חברת הכנסת מירי מרים רגב; ישראל כץ נוכח, אבל אתה מוותר?

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יריב לוין – מוותר; חבר הכנסת אבי מעוז; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוריאל בוסו – אינו נוכח; חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק; חבר הכנסת שמחה רוטמן; חבר הכנסת משה גפני; חבר הכנסת אחמד טיבי; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה; חבר הכנסת אלי כהן; חברת הכנסת מאי גולן; חבר הכנסת אוסאמה סעדי; חבר הכנסת יבגני סובה – מוותר; טוב, אני מוותר; חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין; חברת הכנסת לימור מגן תלם; חבר הכנסת ווליד טאהא; חבר הכנסת יעקב מרגי; חברת הכנסת רות וסרמן לנדה; חבר הכנסת מאזן גנאים – מוותר; חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר – אינו נוכח; חבר הכנסת דוד ביטן.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: את רוצה לסכם, חברת הכנסת בן ארי?

מנסור עבאס: בבקשה.

קריאות: מה עם כלא גלבוע?

מירב בן ארי: אדוני היושב-ראש, השרים, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, קודם כול, אפשר להירגע.

מירב בן ארי: אני רוצה להודות לחברי וחברות האופוזיציה שרואים לנגד עיניהם את - -

קריאה: - - -

מירב בן ארי: רגע, תכף אני אסביר לך, הרב דרעי.

מירב בן ארי: - - את נפגעי ונפגעות תקיפה מינית - -

משה אבוטבול: איפה הם עם הטורייה והשברייה?

משה אבוטבול: איפה הם?

מירב בן ארי: - - ואני רוצה להסביר לכם שהסיבה שהחוק הזה עולה היום בקריאה ראשונה זה כי הבטיחו לי שיש תמיכה של הרשימה המשותפת.

מירב בן ארי: על זה דיברו, ולכן הזכירו לי להעלות את זה.

מירב בן ארי: גילה, חברתי, אם לא הייתי יודעת שיש לי תמיכה של המשותפת, לא ידעתי להעלות את החוק הזה, ומכאן החשש.

מירב בן ארי: ואחרי שאמרתי את זה, אני מודה לכם שאתם רואים את הציבור, וכולנו נצביע בעד נפגעות ונפגעי תקיפה מינית.

מירב בן ארי: תודה רבה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מירב בן ארי.

משה אבוטבול: - - - בשאר החוקים את צודקת, את אילמת, הא?

משה אבוטבול: בשאר החוקים את אילמת, הא? שם שקט, הא?

משה אבוטבול: על מי את עובדת?

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה בקריאה ראשונה על הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון מס' 15) (נטילת דגימה פורנזית מנפגע עבירת מין ושמירתה), 2021, נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 57

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: חבר הכנסת ניר ברקת, הצבעת אלקטרונית?

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: אז 58 חברי כנסת בעד, אין מתנגדים ונמנעים, הצעת חוק זכויות נפגעי עבירה (תיקון מס' 15) עוברת בקריאה ראשונה וחוזרת לוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך דיון.

קריאה: - - -

מנסור עבאס: אוקיי, חוזרת לוועדה שממנה היא באה.

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

מנסור עבאס: [נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת הוועדה לביטחון הפנים בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (מס' 55 והוראת שעה).

מנסור עבאס: תציג את ההצעה יושבת-ראש הוועדה לביטחון הפנים מירב בן ארי.

מנסור עבאס: מירב, את לא מחכה עד שאני אזמין אותך.

ועדת ביטחון הפנים): חוסכת זמן.

מנסור עבאס: תני לי להזמין אותך, לתת לך את הכבוד.

מנסור עבאס: בבקשה.

ועדת ביטחון הפנים): תודה, אדוני היושב-ראש.

ועדת ביטחון הפנים): אדוני השר, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אני מתכבדת להביא בפניכם את החלטת ועדת ביטחון הפנים בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר, התשפ"א–2021, בהתאם להוראות סעיף 84(ב) לתקנון הכנסת.

ועדת ביטחון הפנים): בשנת 2018 נחקק תיקון מס' 54 לפקודת – תקשיבו, זה חשוב, כי כדאי לכם גם להצביע בעד החוק הזה.

ועדת ביטחון הפנים): זה חוק טוב.

יצחק פינדרוס: - - - אין לכם רוב.

ועדת ביטחון הפנים): נחקק תיקון מס' 54 לפקודת בתי הסוהר, שקבע כהוראת שעה לשלוש שנים תקופות של שחרור מינהלי מורחבות, במטרה לעמוד בפסיקת בג"ץ שקבעה כי מרחב המחיה המינימלי לאסיר יהיה 4.5 מ"ר.

ועדת ביטחון הפנים): עניינה של הצעת החוק הנדונה כעת הוא הארכת הוראת השעה האמורה, תוך צמצום תחולת השחרור המינהלי המורחב כלפי מי שמרצים – שימו לב – עונשים של עבירות מין או אלימות.

ועדת ביטחון הפנים): גלית וגילה, אתן שומעות?

ועדת ביטחון הפנים): זה חשוב.

ועדת ביטחון הפנים): זה חוק מ-2018 של ארדן ושל נתניהו, ואנחנו רק מאריכים את זה בהוראת שעה.

ועדת ביטחון הפנים): במהלך הדיונים בוועדת לביטחון הפנים עלו כמה סוגיות שטעונות ליבון נוסף: גיבוש חלופות נוספות לשחרור המינהלי כאמצעי לריווח מקומות הכליאה, הודעה מקדימה לנפגע העבירה על השחרור המינהלי הצפוי בתוך זמן סביר בטרם השחרור ותחולת ההסדר כלפי מי שמרצה מאסר כחליף לקנס שהוטל עליו, שהצעה לגביה נכללת בסעיף 4(1)(ב) להצעת החוק.

ועדת ביטחון הפנים): מאחר שהוראת השעה פוקעת ביום ט"ז בטבת תשפ"ב, 20 בדצמבר הקרוב, ויש דחיפות רבה בהארכתה ובהחלת הסייגים הנוגעים לעבירות מין ועבירות אלימות בתוך המשפחה, החליטה הוועדה לביטחון הפנים לאשר כבר כעת את מרבית סעיפיה ולהמשיך לדון בסוגיות הטעונות ליבון.

ועדת ביטחון הפנים): משכך, מוצע לפצל את הצעת החוק להצעות חוק נפרדות, כך שהחלק הראשון יכלול את סעיפי הצעת החוק למעט סעיף 4(1)(ב), והחלק השני יכלול את הסעיף כאמור.

ועדת ביטחון הפנים): אני קוראת גם כאן – אני רואה שהיום לוקחים הצעות חוק ומסתכלים עליהן בצורה ראויה, ולכן אני קוראת לחבריי באופוזיציה: תצביעו בעד זה.

ועדת ביטחון הפנים): זה חשוב, זה גם מפצל את החוק, גם מאריך את הצעת החוק מ-2018 אבל כל הנושא של נפגעי עבירה והנושא של אסירים שנכלאים בשל עבירות אלימות ועבירות מין ייכנס לדיון נוסף בוועדה.

ועדת ביטחון הפנים): אני קוראת לכם להצביע בעד הפיצול.

ועדת ביטחון הפנים): תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מירב בן ארי.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אורית סטרוק – אינה נוכחת.

מנסור עבאס: הצבעה מס' 7

מנסור עבאס: נגד – 3

מנסור עבאס: הצעת הוועדה לביטחון הפנים בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (מס' 55), התשפ"א–2021, נתקבלה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ניר ברקת – בעד.

מנסור עבאס: אמילי, הצבעת?

מנסור עבאס: הצבעת.

מנסור עבאס: 45 חברי כנסת בעד, שלושה מתנגדים.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת ניר ברקת הצביע בעד.

קריאה: זה 35.

חיים כץ: איך 45?

מנסור עבאס: 35.

קריאה: אמרת 45.

מנסור עבאס: אמרתי 45?

קריאה: כן.

קריאה: תלך לפרוטוקול.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: 35 חברי כנסת בעד, שלושה מתנגדים.

מנסור עבאס: החלטת הוועדה לביטחון הפנים בדבר פיצול הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר (מס' 55), מתקבלת.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1451).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק הרשות הלאומית לביטחון קהילתי (תיקון מס' 2), התשפ"ב–2021, לקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: יציג את הצעת החוק השר לביטחון פנים עמר בר לב.

יצחק פינדרוס: צריך עוד שר לתקווה לישראל.

יצחק פינדרוס: צריך עוד שר לתקווה לישראל, אדוני השר, תשאיר את זה.

יצחק פינדרוס: אל תבטל את המשרד הזה, צריך עוד שר לתקווה לישראל.

קריאה: - - -

מנסור עבאס: כן, הינה הוא מכין את עצמו.

מנסור עבאס: בבקשה, עמר, אדוני השר.

עמר בר-לב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני מתכבד להציג בפניכם ולבקשכם, גם קואליציה וגם אופוזיציה, לאשר בקריאה ראשונה את הצעת חוק הרשות הלאומית לביטחון קהילתי (תיקון מס' 2), התשפ"ב–2021.

עמר בר-לב: ביום 19 ביולי 2021 קיבלה הממשלה את החלטה מס' 137, שבה הוחלט בין השאר לבטל את המשרד לחיזוק ולקידום קהילתי – שקרע הלכה למעשה את הרשות למלחמה בסמים ובאלכוהול ואת מערך 105 ושאר גופי הרשות מהמשרד לביטחון הפנים – ולקדם תיקון חקיקה בחוק הרשות הלאומית לביטחון קהילתי, התשע"ז–2017, לצורך העברת הרשות הלאומית לביטחון קהילתי ותקציבה אל המקום הראוי לו, המשרד לביטחון הפנים, ולהחזיר לשר לביטחון פנים, כלומר אליי, סמכויות אורגניות לתפקידו ולתפקודו.

עמר בר-לב: לאור האמור וכצעד משלים להחלטת הממשלה, מוצע לתקן את חוק הרשות הלאומית לביטחון קהילתי, התשע"ז–2017, באופן שיבהיר כי השר שיהיה ממונה על ביצוע החוק יהיה השר לביטחון הפנים וכי הרשות תפעל במשרד שעליו ממונה השר, כלומר המשרד לביטחון הפנים.

עמר בר-לב: יש חשיבות רבה בהכפפת הרשות למשרד לביטחון הפנים.

עמר בר-לב: המשימות החשובות שיש לרשות חייבות להיות תחת אחריותו של המשרד לביטחון הפנים כדי לתת מענה טוב יותר לתופעות האלימות וההתמכרות ברחבי הארץ.

עמר בר-לב: ידעו אזרחי ישראל כי המשרד לביטחון הפנים בראשותי רואה באופן הרחב ביותר את האחריות על שלומם בכל מקום שבו יהיו ויצטרכו עזרה או מענה של רשויות האכיפה.

עמר בר-לב: הגברת תחושת הביטחון האישי במרחב הציבורי של כלל תושבי ישראל עומדת לנגד עיניי.

עמר בר-לב: חזרתה של הרשות למשרד לביטחון הפנים היא טבעית; זאת חזרה הביתה למקום שבו קיימים כל האמצעים להיאבק בפשיעה בכל החזיתות.

עמר בר-לב: אחד הכלים המשמעותיים ביותר של הרשות לביטחון קהילתי הוא עבודה משותפת עם הרשויות המקומיות להטמעה ולתגבור מערכים טכנולוגיים מתקדמים, וזאת בהתאם לצורכי הרשויות המקומיות.

עמר בר-לב: המערכה הזאת צריכה להתנהל ממקום אחד – מקצועי, נחוש ועוצמתי.

עמר בר-לב: עובדה זו בוודאי מתגברת כיום במאבק הבלתי-מתפשר שלנו נגד הפשיעה ברחוב הערבי.

עמר בר-לב: לרשות יהיה תפקיד מרכזי במלחמה הזאת.

עמר בר-לב: בשילוב ידיים עם משטרת ישראל אנחנו נגיע ליותר מקומות ונדע לתת מענה לאתגרים הכואבים, המדממים, שברחוב הערבי.

עמר בר-לב: אני סבור כי מהלך זה של החזרת הרשות הלאומית לביטחון קהילתי למשרד לביטחון הפנים הוא הכרחי, מאחר שלרשות יש תפקיד בשינוי המצב משורשיו, מהקהילה, החברה, הרשות המקומית.

עמר בר-לב: זהו מאמץ משלים למאמץ האכיפה, שיאפשר את המעטפת הנכונה ביותר לשיפור איכות חיים של כלל אזרחי מדינת ישראל.

עמר בר-לב: לאור האמור, אבקשכם לתמוך בהצעת החוק המוצעת ולהעבירה לוועדת ביטחון הפנים לשם הכנתה לקריאה שנייה ושלישית.

מנסור עבאס: תודה, השר עמר בר לב.

מנסור עבאס: אנחנו - - -

עמר בר-לב: אחרי הנאום חוצב הלהבות הזה אני רוצה להסביר במה מדובר.

עמר בר-לב: הרשות לביטחון קהילתי הייתה במשרד לביטחון פנים עוד במשרדים של השר לשעבר אוחנה, שאני רואה אותו כאן, והשר ארדן, ושנים קודם לכן.

עמר בר-לב: ובאחת הכנסות הוחלט להוציא את הרשות לביטחון קהילתי ואת פרויקט 105, כפי שהוא נקרא, להתמודדות של נוער, להגנה על נוער ברשתות החברתיות – הוא הוצא והועבר למשרד של חברת הכנסת אורלי לוי – אורלי נמצאת כאן?

מנסור עבאס: לא נמצאת.

מנסור עבאס: השר - - -

עמר בר-לב: בממשלה הנוכחית החלטנו לצמצם את מספר המשרדים ולכן המשרד הזה צומצם ונסגר, ומה שקרה זה שבעצם מאז הרשות לביטחון קהילתי נמצאת באוויר – לא במשרד הקודם שנסגר, לא במשרד לביטחון פנים שאליו הכוונה שזה יוחזר.

עמר בר-לב: היא נמצאת באוויר.

עמר בר-לב: לא רק שהיא נמצאת באוויר, גם מי שעומד בראש הרשות בחמש וחצי השנים האחרונות סיים את תפקידו ברשות, ולכן מעוד כמה ימים אין לה גם מנכ"ל שיעמוד בראשה.

עמר בר-לב: ולכן מאוד מאוד חשוב שהרשות הזאת תהיה חלק – תחזור למשרד לביטחון קהילתי.

עמר בר-לב: יש כאן עניין הומניטרי, עניין שהוא לטובת כל אזרחי מדינת ישראל; אין כאן ימין ואין כאן שמאל, אין אופוזיציה ואין קואליציה, פשוט צריך את הרשות הזאת, שיש לה כלים רבים לסייע לאוכלוסייה בכל המדינה, גם ביישובים עם רוב יהודי וגם ביישובים עם רוב מוסלמי או נוצרי או כזה או אחר.

עמר בר-לב: זה מאוד מאוד חשוב.

עמר בר-לב: מאוד מאוד חשוב.

עמר בר-לב: זה אקט טכני, למעשה, שלא נשאיר את הרשות הזאת, שיש לה פעילות, יש לה תקציבים ויש לה כוח אדם, רק צריך להביא את זה לידי ביטוי, ואם היא לא תעבור למשרד היא תישאר באוויר.

מנסור עבאס: יש רשימת דוברים, מירב.

יואב קיש: - - - יכול לעלות לסכם.

יואב קיש: יהיה לכם זמן לגייס את מי שאתם רוצים.

עמר בר-לב: אתה מבין את העניין.

עמר בר-לב: העניין הוא מאוד פשוט.

יואב קיש: עוד לא התחלנו עם רשימת הדוברים.

יואב קיש: אתה עולה לסכם בסוף.

עמר בר-לב: אבל אם הדוברים לא ירצו לדבר?

יואב קיש: אז תדבר בסוף כמה שאתה רוצה.

מנסור עבאס: כן, אתה יכול לסכם בסוף.

עמר בר-לב: אוקיי, טוב.

עמר בר-לב: בסדר גמור, אני מקבל את העצה החברית של חבר הכנסת יואב קיש.

יואב קיש: אם היית בסיכום לא הייתי מעז לבוא ולומר לך בסיכום: אל תרד.

יואב קיש: זו זכותך.

יואב קיש: אבל פה עוד לא התחלנו.

עמר בר-לב: תודה רבה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים.

מנסור עבאס: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יריב לוין – מוותר; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אני כמובן מכריז על נעילת רשימת הדוברים.

מנסור עבאס: חבר מאיר פרוש – אינו נוכח; חברת הכנסת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת; חבר הכנסת יואב בן צור – מוותר; חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק – מוותרת; חבר הכנסת אבי מעוז – מוותר; חבר הכנסת אלכס קושניר; חבר הכנסת ישראל אייכלר; חבר הכנסת עופר כסיף; חבר הכנסת אוריאל בוסו; חבר הכנסת פטין מולא; חבר הכנסת יעקב מרגי; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן; חבר הכנסת יואב גלנט; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן; חבר הכנסת אורי מקלב; חבר הכנסת שלמה קרעי.

מנסור עבאס: חבר הכנסת רם בן ברק – מוותר?

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת רם בן ברק.

מנסור עבאס: הכרזתי על סגירת הרשימה, אז אני לא מקבל עוד בקשות.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

רם בן ברק: אחת הבעיות המרכזיות שיש לנו במדינה – ואתה בתור מי שנמצא בחברה הערבית מכיר את זה היטב – אותו ביטחון שאנחנו מרגישים בתוך הקהילה שלנו.

רם בן ברק: התופעה הזאת, של אנשים שלא מרגישים בטוח במקום מגוריהם, היא מגפה היום במדינת ישראל.

רם בן ברק: אני שמח על הצעת החוק הזאת, שמעבירה את הסמכויות למשרד לביטחון הפנים, שבו, בשילוב נכון עם המשטרה ועם הרשויות האחרות, אפשר יהיה באמת להגביר את הביטחון של התושבים.

רם בן ברק: בכלל, אני רוצה להגיד לך שעשיתי כמה סיורים בזמן האחרון – עוד להעלות?

רם בן ברק: אני גבוה, יתרון.

רם בן ברק: בזמן האחרון עשיתי כמה סיורים לאורך קו התפר יחד עם חברתי מירב בן ארי, והזדעזעתי מהמצב הביטחוני שנמצאים בו יישובים שלמים לאורך קו התפר, שסובלים מפריצות, גנבת מכוניות, אלימות פיזית, כולל מקרה מזעזע של בחור בראש העין שממש בפתח ביתו נדקר.

רם בן ברק: אין לנו שום ברירה, אנחנו חייבים להתאגד יחד תחת המשרד לביטחון פנים להילחם בתופעה הזאת.

רם בן ברק: המסקנה שאני הגעתי אליה, אדוני היושב-ראש, היא שאנחנו חייבים להכפיל את המשטרה וחייבים להכפיל את מג"ב.

רם בן ברק: אנחנו חייבים נוכחות משטרתית מסיבית ברחובות – בחברה הערבית, בחברה היהודית – בחופי הים, בכל מקום שיש אלימות, בשביל למגר את התופעה הזאת.

רם בן ברק: זאת משימה לאומית.

רם בן ברק: אתה יודע, מדברים על איומים – איראן, חמאס – אני אומר לך שהאיום הפנימי מאיים עלינו יותר מהאיומים החיצוניים.

רם בן ברק: כשאנחנו מפחדים לשלוח את ילדינו לבית הספר, כשאנחנו חוששים איך הם יחזרו ממועדון, זה יותר גרוע מהאיומים החיצוניים, שבהם אנחנו יודעים לטפל, לשמחתי הרבה, לא רע.

רם בן ברק: לכן אני שמח על הצעת החוק הזאת, ואני חושב שחשוב מאוד שיתמכו בה גם חברי האופוזיציה וגם חברי הקואליציה.

יצחק פינדרוס: אלי אבידר צריך משרד.

יצחק פינדרוס: תשאירו לו את זה.

רם בן ברק: לא שומע.

יצחק פינדרוס: אלי אבידר צריך משרד.

יצחק פינדרוס: תשאירו לו את זה.

רם בן ברק: בבקשה.

רם בן ברק: אתה יודע מה, זה רעיון.

רם בן ברק: לפעמים יש לכם רעיונות טובים.

רם בן ברק: מירב, מה קורה?

יואב קיש: אתה לא יכול למשוך את הזמן.

יואב קיש: נגמר הזמן.

מנסור עבאס: זהו, אתה לא יכול למשוך.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

מנסור עבאס: תודה, רם.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת רם בן ברק.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק – מוותרת; חברת הכנסת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת; חברת הכנסת לימור מגן תלם – אינה נוכחת; חבר הכנסת ישראל כץ – מוותר?

מנסור עבאס: חבר הכנסת יצחק פינדרוס – מוותר; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – מוותר; חבר הכנסת דוד אמסלם – מוותר.

קרן ברק: היית מאמין?

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוסאמה סעדי – מוותר; חבר הכנסת אחמד טיבי – מוותר; חברת הכנסת קטי קטרין שטרית – מוותרת; חבר הכנסת אופיר סופר – מוותר; חבר הכנסת איימן עודה – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל וולדיגר – מוותרת; אני מוותר; חבר הכנסת שמחה רוטמן – מוותר; חברת הכנסת מאי גולן – מוותרת; חבר הכנסת דסטה גדי יברקן – מוותר; חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס – מוותרת; חבר הכנסת יעקב אשר – מוותר; חבר הכנסת משה ארבל – מוותר; חברת הכנסת אמילי חיה מואטי – מוותרת.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

יצחק פינדרוס: רגע, מתי היא נרשמה?

יצחק פינדרוס: אמרת שאתה נועל, אני שמעתי.

מנסור עבאס: היא ברשימה.

מירב בן ארי: חבר הכנסת פינדרוס, לא תאמין, נרשמתי בזמן.

קריאה: נרשמת בזמן.

קריאה: תרשום לה זמן.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: אני רואה שהאופוזיציה בלחץ להפיל את החוק.

מירב בן ארי: הם בלחץ להפיל את החוק.

מירב בן ארי: עכשיו, שהציבור ידע - -

קריאות: - - -

מירב בן ארי: - - על מה הלחץ: לא איזה חוק עכשיו של ראש הממשלה; לא איזה חוק שעכשיו פוגע בחלשים.

קרן ברק: הביטחון הקהילתי חשוב לנו מאוד.

מירב בן ארי: לא.

מירב בן ארי: ידע הציבור שהאופוזיציה רוצה להפיל חוק שהוא בכלל של שיטור, של קהילה, של ביטחון.

מירב בן ארי: אממה, אלה סמכויות שנתנו למשרד המיותר ביותר בתולדות הכנסת.

מירב בן ארי: אתה יודע מה הוא?

מירב בן ארי: אני אגיד לך - - -

קריאות: - - -

קריאה: אלי אבידר.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישי לך אם את לא מבינה מה זה - - - ליצנית החצר של הקואליציה - - -

מירב בן ארי: המשרד לחיזוק וקידום הקהילות, known as המשרד – סליחה, השרה למתנ"סים, שאני אוהבת את המתנ"סים, כל מה שרצתה הקואליציה זה להעביר את הסמכויות של המשרד המיותר שלך ולהעביר למשרד לביטחון הפנים, שקיים מיום הקמת המדינה.

מירב בן ארי: על זה האופוזיציה בגיוס מלא; אף חבר כנסת לא ייעדר מהמליאה כדי שהסמכויות לא יעברו למשרד לביטחון הפנים.

קריאות: - - -

מירב בן ארי: ידע הציבור, ידע הציבור וישים לב שהעברת סמכויות שכל כך קריטית, אגב, לשלטון המקומי – התקשר אלי יו"ר השלטון המקומי, אמר שזה חשוב לו – אבל לא, לא, לא - -

אורלי לוי אבקסיס: תשאלי מה עשינו, תשאלי - - -

מירב בן ארי: - - אנחנו נביא את כל חברי הכנסת – כל זה כדי להפיל את החוק שסופית סוגר את המשרד המיותר שלך - -

אורלי לוי אבקסיס: את – ליצנית החצר - - -

מירב בן ארי: - - שהוקם בחטא, ונסגר סוף-סוף.

מירב בן ארי: ובהיסטוריה של עם ישראל יזכרו את המשרד המיותר שמעולם לא יוקם שוב במדינת ישראל.

קריאות: - - -

מירב בן ארי: לא יוקם.

מירב בן ארי: איפה האופוזיציה?

מירב בן ארי: בואו נפיל את החוק החשוב הזה, נוודא שמירב נרשמה בזמן, נוודא שמירב לא חורגת משלוש הדקות, וכל זה, אדוני, בשביל איזה חוק?

מירב בן ארי: של העברת סמכויות.

מירב בן ארי: זה האירוע.

מירב בן ארי: כל הכבוד שבאתם כולכם למנוע את העברת הסמכויות למשרד לביטחון הפנים.

קריאות: חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת.

דסטה גדי יברקן: זהו, נגמר, אפשר לרדת.

מירב בן ארי: תודה לכולם, תודה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חברת הכנסת מירב בן ארי.

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי, נאום של שלוש דקות, אתה מוותר או רוצה?

מנסור עבאס: חבר הכנסת אריה דרעי, אתה מוותר?

מנסור עבאס: מוותר.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין – מוותרת; חבר כנסת ווליד טאהא – אינו נוכח; חברת הכנסת מירי מרים רגב – מוותרת; חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – מוותר; חבר הכנסת ינון אזולאי – מוותר; חבר הכנסת חיים ביטון – מוותר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יבגני סובה – אינו נוכח – יבגני עולה?

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, סוף-סוף נואמים כשיש אופוזיציה בהרכב מלא.

יבגני סובה: זה כבר כיף.

יבגני סובה: בדרך כלל אנחנו רגילים לדבר כשהאולם ריק, מדברים למצלמות.

יבגני סובה: עכשיו אפשר לדבר לאופוזיציה, וגם לחבריי בקואליציה.

יצחק פינדרוס: - - -

יבגני סובה: לא, אנחנו עברנו את זה.

יבגני סובה: פינדרוס, עברנו.

יבגני סובה: אנחנו מזמן כבר לא שם, אנחנו כבר בשלבים אחרים לגמרי.

יבגני סובה: תראו, היום אנחנו מציינים בדיוק שישה חודשים להקמת הממשלה החדשה.

יבגני סובה: אני רוצה להגיד לכם שאני אפילו בגרם אחד לא מתבייש שהממשלה הזאת קמה, משום שלממשלה הזאת יש מה להציג.

יבגני סובה: אני כבר לא מדבר על התקציב שאנחנו העברנו – ותשאלו, תשאלו אנשים שעובדים עם המשרדים, תשאלו אנשים שסוף-סוף קיבלו תקציבים, שהתקציבים היו מוקפאים במשך כמעט שלוש שנים, תשאלו אותם.

יבגני סובה: תשאלו, אתם יודעים לשאול את האנשים האלה.

יצחק פינדרוס: - - -

יבגני סובה: אתם יודעים גם לשאול את האנשים שמבינים את המשמעות של התקציב.

יבגני סובה: אני גם לא מתבייש בזה שהעברנו רפורמות חשובות, למשל הרפורמה ביבוא.

יבגני סובה: אני בטוח שהרפורמה הזאת - -

יצחק פינדרוס: - - -

יבגני סובה: - - תביא לכל אזרח בישראל – זה לא משנה מה הוא הצביע, קואליציה או אופוזיציה.

יבגני סובה: אני גם שומע – היום בבוקר מישהו אמר לי: למה האופוזיציה לא חושבת על האנשים שאנחנו הצבענו?

יבגני סובה: מישהו שהצביע לאופוזיציה.

יבגני סובה: הרי אני רוצה שאתם, האופוזיציה, תילחמו על הקול של אותו בן אדם שנתן לכם את הקול.

יבגני סובה: אבל בגלל האופוזיציה לא הקמתם אפילו חלק מהוועדות.

יבגני סובה: היום בבוקר קיימנו דיון של הוועדה לקנביס רפואי באולם של ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, ואני מתבייש להגיד ששישה חודשים לא הצלחתם להקים את הוועדה הזאת, שהיא נמצאת אצלכם.

יבגני סובה: הרי נתנו לכם, לאופוזיציה, את הוועדה הזאת.

יבגני סובה: איפה חבריי לקואליציה שהיו איתי בצרפת בנסיעה חשובה?

יבגני סובה: הינה, פה.

דוד אמסלם: מה עם מורי הדרך?

דוד אמסלם: סידרתם את כל מורי הדרך.

דוד אמסלם: מה עם מורי הדרך?

יבגני סובה: חבר הכנסת ביטן גם היה איתנו.

יבגני סובה: חזרנו – תן, תן רגע להגיב.

יבגני סובה: שמענו אותך.

יבגני סובה: אמסלם, שומע אותך כל יום וכל היום.

דוד אמסלם: מה עם מורי הדרך?

דוד אמסלם: בירזנתם אותם.

דוד אמסלם: מה עם מורי הדרך?

דוד אמסלם: מה עם מורי הדרך?

דוד אמסלם: איך אמרת, "שיחליפו עבודה".

דוד אמסלם: חשבתי שהבוס שלך יחליף עבודה - - -

יבגני סובה: דוד, דוד.

יבגני סובה: אתה יכול להגיד לו שאני רוצה להגיד משהו חשוב?

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: אחר כך נצטרך להוסיף לו עוד זמן.

חיים כץ: אתה לא מבין?

חיים כץ: הוא עושה בכוונה.

יבגני סובה: מה פתאום?

יבגני סובה: אני פניתי לחבר הכנסת ביטן.

חיים כץ: הוא לא רוצה לדבר אתך.

יבגני סובה: בטח שהוא רוצה לדבר.

יבגני סובה: חזרנו מנסיעה חשובה מצרפת.

יבגני סובה: בצרפת יש קהילה יהודית, קרוב ל-500,000 אנשים, קהילה נפלאה.

יבגני סובה: ביקרנו בבתי ספר יהודיים שם, ביקרנו בבתי כנסת, ביקרנו בהרבה מקומות שקשורים לקהילה היהודית.

מנסור עבאס: משפט אחרון, חבר הכנסת.

יבגני סובה: לא, שלושה משפטים, אדוני.

יבגני סובה: זה חשוב, בלי שום קשר לקואליציה או אופוזיציה.

יבגני סובה: הם העלו סוגיה חשובה, שאני רוצה להעלות.

יבגני סובה: מסתבר שבתקופת הקורונה חלק מאזרחי צרפת היהודים הרגישו נבגדים.

יבגני סובה: למה?

יבגני סובה: כי לא יכלו להיכנס לארץ.

יבגני סובה: יש להם פה משפחות, יש להם פה בתים, הילדים שלהם לומדים פה, והם הרגישו נבגדים כתוצאה מכך שממשלת ישראל לא אפשרה להם להיכנס.

יבגני סובה: ואז היינו שמונה ח"כים, קואליציה ואופוזיציה - - -

יואב קיש: היושב-ראש - - -

יבגני סובה: חבר הכנסת קיש, תן לי חצי משפט, ואתה תראה שזה חשוב לכולם.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יבגני סובה, נא לסיים.

יבגני סובה: אני כבר מסיים, אני כבר מסיים.

יבגני סובה: ואז אני אמרתי: בגלל שאתם לא מקימים את ועדת העלייה והקליטה אנחנו לא יכולים לעזור לעלייה מצרפת.

קריאה: - - -

יואב קיש: אחרי ההצבעה הוא ייתן לך כמה זמן שאתה רוצה.

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת יבגני סובה.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא השר עמר בר לב.

מנסור עבאס: לא, סליחה.

מנסור עבאס: סליחה, השר ביקש לעלות לדבר, כמובן שאין לו הגבלת זמן.

מנסור עבאס: השר עמר בר לב, בבקשה.

משה ארבל: - - -

מנסור עבאס: לא, חבר הכנסת משה ארבל, יש לשר זכות לעלות בכל שלב של הדיון ולשאת דברים.

מנסור עבאס: בבקשה.

עמר בר-לב: תראו, אני מבין שיש כאן התלבטויות.

עמר בר-לב: אני מבין שדי ברור לכולם שבסופו של דבר הרשות לביטחון קהילתי – היא צריכה להיות באיזשהו משרד.

קריאה: אתה יכול לדבר בקול רם?

עמר בר-לב: שומע?

עמר בר-לב: אמרתי שאני מבין שיש כאן התרגשות גדולה, וברור לכולם שהרשות לביטחון קהילתי שעליה אנחנו מדברים עכשיו צריכה להיות כחלק מאחד המשרדים, וברור שהיא צריכה להיות במשרד לביטחון הפנים, היא הייתה שם בעבר.

עמר בר-לב: היא הוצאה מהמשרד לביטחון הפנים בממשלה הקודמת, הקימו משרד לכבודה, ועכשיו החלטנו לצמצם את מספר המשרדים, ולכן היא חוזרת.

עמר בר-לב: לכן מבחינה פורמלית זה עניין טכני לחלוטין, אין כאן שום עניין של אופוזיציה, קואליציה, שמאל, ימין.

עמר בר-לב: הרשות לביטחון קהילתי היא רשות של כולנו, היא פועלת בכל רחבי הארץ, היא בעיקר פועלת ברשויות יותר חלשות, אם זה רשויות – ללא קשר להרכב האוכלוסייה, לכן זה יוצא שבמידה רבה היא פועלת בהרבה מאוד יישובים ערביים, יישובים בדואיים בדרום, והרשות – אני יכול להגיד לכם מהניסיון שלי, שכמעט לכל מועצה שאני מגיע או לכל עירייה, לא משנה באיזה מקום, מי שיש לו כבר פעילות של הרשות לביטחון קהילתי רוצה עוד מצלמות, עוד אנשים, עוד פעילות, כי זה מאוד מאוד תורם לביטחון של היישוב, וכאלה שאין להם אז הם בכלל שמעו מראשי רשויות אחרים את החשיבות, ולכן ברור לי שזה אינטרס של כולנו.

עמר בר-לב: אבל כנראה זה לא ילך היום, לכן הממשלה חוזרת בה ומושכת את הצעת החוק הזאת.

עמר בר-לב: תודה רבה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב קיש, זה לא ראוי, מה שעשית.

חיים כץ: - - -

מנסור עבאס: הממשלה מבקשת למשוך את הצעת החוק ולכן אנחנו לא מצביעים.

מנסור עבאס: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1483).

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק גיל פרישה (הורה שילדו נפטר) (הוראת שעה) (הארכת תוקף), התשפ"ב–2021, לקריאה ראשונה.

מנסור עבאס: ההצעה קיבלה פטור מחובת הנחה.

חיים כץ: לא שומעים אותך, דבר למיקרופון.

מנסור עבאס: אוקיי, תירגעו קצת ותשמרו על שקט, תוכלו לשמוע אותי.

מנסור עבאס: תציג את הצעת החוק השרה לשוויון חברתי מירב כהן.

מנסור עבאס: השרה מירב, השרה מירב נמצאת?

מנסור עבאס: טוב, חברי הכנסת.

דוד אמסלם: אינה נוכחת, נא להוריד את החוק.

מנסור עבאס: שנייה.

מנסור עבאס: השרה מירב כהן נמצאת?

מנסור עבאס: לעבור?

רון כץ: היא באה, היא באה.

שלמה קרעי: אין מספיק שרים, אין מספיק שרים.

יצחק פינדרוס: אין מספיק שרים.

מיכאל מלכיאלי: צריך להרחיב את הממשלה, להוסיף עוד שרים.

מנסור עבאס: טוב, תודה רבה לכם.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

יצחק פינדרוס: אין מספיק שרים.

יצחק פינדרוס: אה, נוסיף שר.

מנסור עבאס: יחליף אותה השר אלעזר שטרן, בבקשה.

קריאה: יופי, מצאו שר.

אוריאל בוסו: איפה אבידר?

אוריאל בוסו: איפה אבידר?

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

אלעזר שטרן: אני מציע את הצעת חוק גיל פרישה - - -

משה אבוטבול: הביתה.

אורלי לוי אבקסיס: מה אומר החוק, אתה יודע?

אלעזר שטרן: בוודאי, אני אגיד לך, אני אגיד לך, אני לא הייתי עושה צחוק מחוק שכזה, את יכולה לחייך.

אופיר כץ: עצור, עצור, עצור.

אופיר כץ: היא הגיעה.

קריאות: לא, לא, לא.

מנסור עבאס: חבר הכנסת - - -

אלעזר שטרן: הינה, לא מבקשים כלום, מה אתם רוצים?

אלעזר שטרן: הצעת החוק - - -

יואב קיש: על מה ההצעה?

מנסור עבאס: חברת הכנסת מירב - - -

אלעזר שטרן: יואב, אני אסביר לך על מה זה.

אופיר אקוניס: סוף הדמוקרטיה, קץ הדמוקרטיה.

אלעזר שטרן: מדובר פה, במערכת הביטחון מקובל שהורים שהילד שלהם נהרג או נפטר, אם הם מבקשים להישאר בעבודה, אורלי, זה מותר להם.

אורלי לוי אבקסיס: גם היום.

אלעזר שטרן: מה שאנחנו , נכון, יש הוראת שעה, אנחנו לא מדברים על מערכת הביטחון כרגע, מערכת הביטחון במקרים העצובים האלה היא מסודרת.

אלעזר שטרן: מה שאנחנו מבקשים לעשות עכשיו, באותם מקרים, אנחנו מכירים, את רואה, מכירים, נכון, רק רציתי שתהיי רגועה.

אלעזר שטרן: אנחנו מכירים ודנו בזה גם קודם.

אלעזר שטרן: מה שאנחנו מבקשים לעשות עכשיו זה שהורה שהילד שלו נפטר ומגיע לגיל פרישה, אנחנו מציעים להאריך את התוקף של החוק הזה שמעסיקים – וכמובן שמדברים פה בעיקר על מעסיקים ציבוריים – לא יהיו חייבים, במידה והוא מעוניין להישאר ולא לפרוש מהעבודה, יאפשרו לו להישאר עד ארבע שנים לאחר גיל הפרישה.

אלעזר שטרן: אני כמובן מציע שגם על החוק ההומני הזה, המתחשב הזה, תהיה הסכמה רחבה ככל האפשר, תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר שטרן.

מיקי לוי: השרה מירב כהן, את רוצה?

מיקי לוי: דקה, לפי התקנון שרה יכול לעלות עוד חמש דקות.

מיקי לוי: היא הביעה את נכונותה.

מיקי לוי: השרה כהן, את רוצה לעלות?

יואב קיש: שתסכם.

מיקי לוי: אבל היא יכולה לעלות גם מיד אחריו אם היא מבקשת.

מיקי לוי: אני שואל אותה.

מיקי לוי: אתה רוצה לסכם?

מיקי לוי: אוקיי, את רוצה לסכם.

מיקי לוי: אוקיי, חברים, נא לשבת, בבקשה.

מיקי לוי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת אייכלר – מוותר; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת בן צור – מוותר; חבר הכנסת פרוש – מוותר; חבר הכנסת אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת כסיף – מוותר; חבר הכנסת אמסלם – אינו נוכח; חבר הכנסת סעדי – מוותר; חבר הכנסת קושניר – אינו נוכח; חבר הכנסת עודה – מוותר; חבר הכנסת ארבל – אינו נוכח; חבר הכנסת פינדרוס – אינו נוכח; חבר הכנסת סופר – מוותר; חבר הכנסת גלנט – אינו נוכח; חברת הכנסת דיסטל – אינה נוכחת; חבר הכנסת יברקן – אינו נוכח; חבר הכנסת בוסו – מוותר; חברת הכנסת רגב – אינה נוכחת; חבר הכנסת מלכיאלי – מוותר; חבר הכנסת ישראל כץ – מוותר; חבר הכנסת גפני – מוותר; חבר הכנסת ליצמן – מוותר; << אחרי_

מיקי לוי: כן >> חבר הכנסת סמוטריץ' – מוותר; חבר הכנסת אקוניס – אינו נוכח; חבר הכנסת אזולאי – מוותר; חבר הכנסת מעוז – אינו נוכח; חבר הכנסת קרעי – אינו נוכח; חברת הכנסת לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חבר הכנסת מרגי – מוותר.

מיקי לוי: חברת הכנסת גמליאל, ביקשת לעלות, בבקשה.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מדובר פה בחוק שהוא כל כך חשוב.

גילה גמליאל: בזמן היותי השרה לשוויון חברתי, כשהעלינו את החוק הזה הצבנו אותו לפרק זמן של הוראת שעה.

גילה גמליאל: היום החוק עולה רק להמשך הוראת שעה לשנה אחת בלבד.

גילה גמליאל: לדעתי כבר צריך לעגן את זה באופן חד-משמעי.

גילה גמליאל: תכלית החוק, כל המטרה שלו, היא לאפשר להורים שהילדים שלהם נפטרו לדחות את גיל הפרישה בארבע שנים מגיל הפרישה הקבוע בחוק, וזאת מתוך הבנה כי המשך העבודה עשוי לסייע לאזרח הוותיק להמשיך בחיי השגרה על אף האסון שפקד אותו.

גילה גמליאל: החוק הזה צריך לדאוג – היום אנחנו נעביר אותו בהוראת שעה, וגם כאן אופוזיציה וקואליציה ביחד תומכים בחוק הזה.

גילה גמליאל: ועל כן, לטעמי, כבוד היושב-ראש, כמו שאנחנו רואים שיש דברים שיכולים לבוא בהסכמה וברוח טובה, צריך לשנות את השיח שקיים בצורה הדורסנית לגבי הוועדות ולאפשר לאופוזיציה להתנהל בצורה הנכונה.

גילה גמליאל: החוק הזה הוא חוק מעולה שצריך לסייע ולהפוך אותו לחוק קבוע בספר החוקים של מדינת ישראל.

גילה גמליאל: נכון להיום הוא רק לשנה נוספת אבל כולי תקווה שהוא כבר יעוגן בצורה שממש תאפשר לכל אותם הורים להיות באותה הרגשה שהם יכולים לשמור על היכולת לעבוד בפרק הזמן הזה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחברת הכנסת גמליאל.

מיקי לוי: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר – אינו נוכח; חבר הכנסת ביטן – אינו נוכח; חברת הכנסת סטרוק – אינה נוכחת; חבר הכנסת אבוטבול – אינו נוכח; חבר הכנסת מקלב – מוותר.

מיקי לוי: חברת הכנסת מיכל שיר, בבקשה.

שלמה קרעי: מעניין שהשמות של הדוברים – אנחנו לא רואים אותם, אבל כל הקואליציה נרשמה.

משה ארבל: מיכל יש סיבה לזה שאת לא קיבלת תפקיד ושרן קיבלה שתי ועדות וסגן שר?

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני עולה לפה קודם כול כדי לברך את חברי, חבר הכנסת סגן השרה מאיר יצחק הלוי.

מיכל שיר סגמן: שמעתי פה את האופוזיציה מתרעמת, זורקת מילים – חלקן במקום, חלקן פחות במקום, אבל לזה כבר התרגלנו – ורציתי להסביר את ההבדל בין נורבגי לשבדי.

מיכל שיר סגמן: אני לא יודעת אם האופוזיציה שמעה אי פעם על תסמונת שטוקהולם אבל היא לוקה בצורה באמת חסרת תקדים.

מיכל שיר סגמן: הייתי שולחת את שירות הפסיכולוגיה הציבורית, הבעיה היא שבמהלך כמה שנים טובות הם הוזנחו עד כדי שהם כבר כמעט נסגרו, אז אין כל כך את מי לשלוח.

מיכל שיר סגמן: אבל אני מקריאה מוויקיפדיה, לדעתי הרבה מחבריי לאופוזיציה יזדהו עם הכתוב:

מיכל שיר סגמן: תסמונת סטוקהולם היא תופעה פסיכולוגית שבה אדם המוחזק בכפייה מפתח אמפתיה והזדהות נפשית עם האידיאולוגיה והאנשים המחזיקים בו.

שלמה קרעי: מנדלבליט ושי ניצן את מתכוונת.

מיכל שיר סגמן: התחושות הללו – חבר הכנסת קרעי – נחשבות לבלתי הגיוניות בשל הסכנה הממשית האורבת לאותו אדם.

מיכל שיר סגמן: ואני מוסיפה שבמקרה הזה גם לאזרחי מדינת ישראל.

מיכל שיר סגמן: צריך להיות בעזות מצח לבוא ולהלין על איזושהי פעולה שהממשלה הנוכחית עושה.

מיכל שיר סגמן: אתם יודעים, כשנכנסים לממשלה הנוכחית זה כמו להיכנס לחדר עם הרבה מאוד בלגן ולראות כמה דברים צריך לסדר, כמה דברים הוזנחו הזנחה פושעת.

מיכל שיר סגמן: גם כיושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד אני אומרת את זה, אין דבר אחד שאני יכולה להצביע עליו שעובד פה במדינה, ועכשיו צריך להתחיל לתקן.

מיכל שיר סגמן: יש אנשים טובים באופוזיציה.

מיכל שיר סגמן: איפה הבעיה?

מיכל שיר סגמן: הם שותקים ונותנים לכל הקשקשנים לדבר ולהשתמש בשפה, שהרי אם הייתם שומעים את הילדים שלכם מדברים בה הייתם מזמן מזמן שוטפים להם את הפה עם סבון.

מיכל שיר סגמן: מדברים כאן על היצמדות לכיסא?

מיכל שיר סגמן: אתם יודעים מה זה היצמדות לכיסא?

מיכל שיר סגמן: זה לראות עוולות שאתם רואים בתוך האופוזיציה, שאתם רואים בתוך המפלגה שלכם, ולשתוק.

מיכל שיר סגמן: זה היצמדות לכיסא, ולא שום דבר אחר.

מיכל שיר סגמן: כל היום רק מתבכיינים.

מיכל שיר סגמן: קודם, כשהם היו בשלטון, איגפו אותם מימין, עכשיו מאגפים אותם משמאל.

מיכל שיר סגמן: כל היום האופוזיציה הזו מאוגפת.

מיכל שיר סגמן: אני אומרת, תפסיקו להיות מאוגפים ותתחילו לעבוד.

מיכל שיר סגמן: תתחילו להגיע לוועדות, תתחילו להגיע, ולא רק למליאה ולהתחיל לקשקש ואת כל הקשקשנים שלכם להעלות פה על הדוכן.

מיכל שיר סגמן: יש כאן פרשנות שגויה של המנון ז'בוטינסקי.

מיכל שיר סגמן: כנראה שלא הבינו את ז'בוטינסקי אז אני כבר אומרת: "מגוב ריקבון ועפר", ז'בוטינסקי התכוון למשהו אחר.

מיכל שיר סגמן: אתם החלטתם להמשיך ולהתפלש בריקבון ובעפר.

מיכל שיר סגמן: ולחבריי, אלה ששותקים באופוזיציה, אני מזכירה ששקט הוא רפש, ולקשקשנים ולצעקניים, הממשלה הזו קיימת חצי שנה, על כל מה שאתם מלינים – תלינו על עצמכם, כי אלה דברים שאתם לא עשיתם, אלה דברים שאתם הזנחתם על חשבון הציבור ובעזות מצח.

מיכל שיר סגמן: בעזות מצח אתם עולים לפה ותוקפים - - -

שלמה קרעי: את מדברת על חשבון הציבור?

מיכל שיר סגמן: ולכן עצתי לכם היא: סייג לחוכמה שתיקה.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

שלמה קרעי: את מדברת על חשבון הציבור?

שלמה קרעי: אתם חבורה של ג'ובניקים, של נורבגים.

שלמה קרעי: ממנים נכדים נורבגים.

שלמה קרעי: הכול על חשבון הציבור.

שלמה קרעי: את מדברת?

שלמה קרעי: את מדברת על חשבון הציבור?

מיכל שיר סגמן: החברים שלך מסכימים איתי, אבל הם שותקים.

מיכל שיר סגמן: זו הבעיה.

מיכל שיר סגמן: הם מסכימים איתי אבל שותקים.

מיקי לוי: חבר הכנסת אלון טל.

מיקי לוי: חבר הכנסת טל, בבקשה.

אלון טל: היום אני אדבר דווקא על דמוגרפיה ולא על אקלים ולא על מתווה הכותל.

אלון טל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מבקש להעלות על נס את מערכת הבריאות ותנאי החיים בישראל.

אלון טל: ב-1950 תוחלת החיים לנשים בישראל הייתה 67 בלבד, ואילו היום אנחנו עברנו את 85.

אלון טל: מדובר בהישג יוצא מן הכלל.

אלון טל: 18 שנות חיים הוספנו לאזרחיות ישראל.

אלון טל: הגידול גם די דומה אצל הגברים בישראל.

אלון טל: אלא מה?

אלון טל: אנחנו מוצאים את עצמנו בישראל עם מצב נורמטיבי מיושן.

אלון טל: הרי מתי קבעו גיל פרישה של גיל 62?

אלון טל: הרי מתי קבעו גיל פרישה של 62?

אלון טל: כאשר הצפי הסטטיסטי היה שבעוד חמש שנים ילכו מהעולם.

אלון טל: כלומר, אפשרנו חמש שנות פרישה, ואילו היום אישה שמגיעה לגיל 62, והיא בריאה ולא מעשנת ובזוגיות בריאה, יכולה לצפות לחיות לפחות עד גיל 92.

אלון טל: מה אנחנו מצפים מאותן נשים פורות וחכמות שהגיעו עכשיו לשיא הכושר שלהן לעשות במשך 30 שנה?

אלון טל: אני רוצה להעלות לפניכם מקרה אחד שמדגים את הצורך בהצעת החוק הנוכחית.

אלון טל: גב' מירי צעירי נחשבת לאייקון בעולם ההוראה, מורה מצטיינת בתחום המדעים, הביולוגיה, הייתה מרכזת מדעים במושב דור.

אלון טל: לאחרונה נאלצה לפרוש מפאת גיל הפרישה.

אלון טל: זה כל כך לא הגיוני לקפח את ציבור התלמידים היום מכישרון שכזה, אבל לא הייתה לה ברירה, משום שמבנה הפנסיה בנוי כך שהפנסיה משקפת את ההכנסות של שלוש השנים האחרונות של אותו מורה.

אלון טל: ולכן, כדי להרוויח את הפנסיה שמגיעה לה היא נאלצה לפרוש.

אלון טל: אנחנו כל הזמן מחפשים דרכים לצמצם בצריכה שפוגעת בסביבה, והרבה אנשים היו שמחים לעבוד בחלקי משרות.

אלון טל: אנחנו חייבים להגמיש את המערכת הזאת.

אלון טל: אנחנו חייבים לתת לאזרחים הוותיקים ולאזרחיות הוותיקות שלנו הזדמנות להמשיך להשתלב בשוק העבודה, והצעת החוק הנוכחית היא בהחלט דוגמה טובה של ניסיון שכזה.

אלון טל: אני שמח שבמסגרת חוק ההסדרים התחלנו את התהליך הזה.

אלון טל: לדעתי הוא מספיק מהיר מכיוון שהאוכלוסייה שלנו גדלה, והייתי אומר שמהבחינה של בניית הפנסיות שלנו בעתיד נצטרך שאנשים יעבדו יותר.

אלון טל: על כן אני תומך בהצעת החוק.

אלון טל: ואדוני היושב-ראש, אני מציע שכל החברים גם באופוזיציה וגם החברות באופוזיציה יצטרפו אלינו, כדי לאפשר לנשים ולגברים להישאר בשוק העבודה עוד כמה שנים, ובזה לחזק את המשק הישראלי.

אלון טל: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת טל.

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני כמה דקות לא הצלחתי לסיים את הסיפור שלי על הנסיעה לצרפת, אז אני רוצה להמשיך.

מאיר פרוש: לא.

יבגני סובה: חבר הכנסת פרוש, תן לי לסיים לפחות, ואחר כך תגיב.

יבגני סובה: חצי מיליון יהודים בצרפת לא רק שמסתכלים עלינו ועל כל מה שמתרחש בבית הזה, אלא גם בקיאים בפוליטיקה הישראלית.

יבגני סובה: לא כולם, אבל אלה שפגשנו.

יבגני סובה: ואני חייב להגיד שהיו לנו שיחות מרתקות שם.

יבגני סובה: אבל באחת השיחות העלו את הטענה שאנשים שם בצרפת – יהודי צרפת מתביישים כשהם מסתכלים על הוויכוחים שלנו בבית הזה, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: אתה יודע מה, אני כחבר כנסת, כאזרח ישראלי, כעולה חדש בעצמי, מה אני יכול להגיד להם?

יבגני סובה: מה אני אמור להשיב לאותו בן אדם יהודי בצרפת שאומר: איך אתם מעיזים ככה לדבר בתוך המקום הכי חשוב מבחינה דמוקרטית בישראל?

יבגני סובה: הרי זאת דוגמה לכל היהודים בעולם.

יבגני סובה: הרבה פעמים, אדוני היושב-ראש, אנחנו פה בכנסת לא חושבים על יהודי התפוצות שמסתכלים עלינו ב-20 עיניים, ב-30 עיניים.

יבגני סובה: הוויכוחים שאנחנו מנהלים פה בנושאים כל כך רגישים שקשורים ליהדות התפוצות, שקשורים גם לנושאי דת ומדינה, שקשורים לנושא הכותל, אנחנו מנהלים ברוח לוחמנית כל אחד מהצד שלו, בלי שאנחנו חושבים שזה פוגע באחינו בתפוצות.

יבגני סובה: ועובדה, הינה, חזרנו, משלחת מצרפת, ואני אומר לכם, הוויכוחים האלה פוגעים בהם בתפוצות.

יבגני סובה: מה אני יכול להגיד, אדוני היושב-ראש, ליהודים, לאחים שלנו בתפוצות?

מיקי לוי: מה נגיד פה בארץ?

יבגני סובה: כשאנחנו פה מנהלים ויכוח בנושא מתווה הכותל – אגב, שזה עבר בממשלה - -

מיקי לוי: הקודמת.

יבגני סובה: - - הקודמת.

יבגני סובה: בהסכמה רחבה, נכון?

יבגני סובה: הם מסתכלים ואומרים: רגע – אבל לא רק בצרפת, גם בארצות הברית בעיקר – אבל העברתם את זה בממשלה, אז למה אתם לא מקיימים ולא מיישמים את הדבר הזה?

מיקי לוי: מי היה ראש הממשלה?

יבגני סובה: כשאנחנו מדברים על נושא הגיור, כשאנחנו מדברים על נושא על הלימודים, הוויכוחים פה בסופו של דבר – בלי שאנחנו מתכוונים, דרך אגב, כי אנחנו לא מבינים את המשמעות – פוגעים בהם שם.

יבגני סובה: ואני חוזר לשאלה שהתחלתי לדבר עליה לפני כמה דקות.

יבגני סובה: אנחנו, מדינת ישראל, בית לכל יהודי בעולם באשר הוא.

יבגני סובה: צריך למצוא – ופה אני קורא לממשלה שאני חלק ממנה, חלק מהקואליציה – אנחנו צריכים למצוא את הנוסחה שתאפשר גם בתקופות הכי קשות לא לסגור דלתות בפני יהודי העולם.

יבגני סובה: אנחנו כממשלה – ואני קורא לממשלה כשאני חלק מהקואליציה – צריכים לשבת ולמצוא את הדרך לקבל ולאפשר ליהודים בעולם כן לבקר בישראל.

יבגני סובה: כי כמו שאמרתי, יש להם פה משפחות, יש להם פה דירות, בתים, ילדים שלומדים, וזה לא משנה באיזו מסגרת לימודית הם.

נגמר הזמן.

יבגני סובה: אתה לא מונית לסגן יושב-ראש הכנסת, מה אתה רוצה?

יבגני סובה: תתמנה, ואז תגיד לי שנגמר הזמן.

יבגני סובה: אבל לא מונית, נכון?

יבגני סובה: ולמה זה לא קרה, חבר הכנסת אשר?

יבגני סובה: בגלל שהאופוזיציה מסרבת למנות סגנים, נכון?

יבגני סובה: רגע, אני צודק או לא צודק?

יש תקנון.

יבגני סובה: עובדה, הינה.

יש תקנון.

יבגני סובה: גם בגללך, בין היתר, אנחנו לא סגנים.

יבגני סובה: היינו יכולים עכשיו במקום חבר הכנסת גינזבורג לנהל את ישיבת הכנסת, נכון?

יש תקנון.

יבגני סובה: בשביל התקנון יש גם את יושב-ראש הכנסת שיעיר לי.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

יבגני סובה: משפט נוסף.

יבגני סובה: אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

יבגני סובה: אני קורא לממשלה לא לשכוח את יהודי התפוצות, במיוחד את אלה שקשרו את גורלם במדינת ישראל, אבל מה לעשות, לא רוצה דרכון ישראלי.

יבגני סובה: בואו נמצא דרך בשביל שגם אנחנו נשנה את ההתנהגות שלנו כלפי יהודי התפוצות.

יבגני סובה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יבגני סובה.

איתן גינזבורג: הדובר הבא, חבר הכנסת רון כץ, בבקשה, אדוני.

רון כץ: יו"ר הכנסת, כנסת נכבדה, אני דווקא רוצה להנמיך את הלהבות ולספר לכם על דבר חיובי שכולנו יכולים לעשות ביחד.

רון כץ: השבוע השקתי לראשונה את שדולת ההייטק – שדולה שפועלת בשיתוף פעולה עם התעשיינים, עם איגוד ההייטק הישראלי, במטרה אחת: לשים את ההייטק בקדמת הבמה ולתת להם מקום פה בבית הזה, כתובת אחת שתדע למנף את הקטר האדיר הזה שיש לנו במדינת ישראל.

רון כץ: שמחתי מאוד לראות נציגים מהקואליציה, מהאופוזיציה, שלקחו חלק במפגש הבאמת-מרשים הזה עם הנהגת ההייטק הישראלי.

רון כץ: והמסר הוא ברור: צריך לפתוח את בתי הספר, את מוסדות הלימוד ללימודי הייטק.

רון כץ: אנחנו צריכים ללמוד תכנות, אנחנו צריכים להכניס הרבה יותר כלים אמיתיים למוסדות הלימוד שלנו, בשביל שבוגר שמסיים לימודי תיכון יוכל לצאת עם כלי אמיתי ולהשתלב בחיים האמיתיים.

רון כץ: לא רק מי שמגיע ליחידה טכנולוגית או עובר איזושהי הכשרה מסוימת בצבא בשירות הביטחון יוכל להשתלב במקומות האלה.

רון כץ: אנחנו חייבים לאפשר הרבה יותר הזדמנויות לכל חלקי הארץ, לפריפריה ולכל מקום אחר.

רון כץ: ויש צמא אמיתי של החברות לקלוט את אותם עובדים.

רון כץ: אנחנו מדברים על פתיחה למגזר החרדי, למגזר הערבי, לפריפריה, לכל מקום, על מנת באמת להעשיר גם את אותם צעירים להשתלב בשוק מצוין בתנאים נהדרים, וגם לעזור לחברות על מנת שיוכלו להיות חברות טובות יותר ומצליחות יותר.

רון כץ: ואני חושב שזה באמת win-win אמיתי.

רון כץ: כל הבית הזה יכול להתחבר לדבר הזה.

רון כץ: ואני באמת מפה קורא לכם, בזה בואו נשתף פעולה.

רון כץ: אין לנו נפט ואין לנו הרבה דברים, יש לנו הייטק.

רון כץ: הייטק הוא הקטר של הכלכלה הישראלית, הוא מחזיק 10% מהעובדים במדינת ישראל, ואנחנו מדברים על אחוז מאוד גדול מהתוצר הלאומי שלנו.

רון כץ: ואני חושב שבנושא הזה כולנו צריכים יחד לפעול על מנת באמת לחזק גם את השדולה הזאת, גם את ההייטק הישראלי, ואני שמח מאוד לומר שלפחות בקואליציה יש התגייסות מקיר לקיר.

רון כץ: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת רון כץ.

איתן גינזבורג: הבא בתור – חבר הכנסת יריב לוין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת לוין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת לוין?

איתן גינזבורג: יריב לוין, אתה מוותר?

יריב לוין: מוותר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בני בגין, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אזכיר לחברי הכנסת המעטים מסיעת הליכוד שנוכחים עכשיו באולם נשכחות.

זאב בנימין בגין: בתוקף תפקידי החשוב כזקן חברי הכנסת, אני מיניתי את עצמי לנושא הזיכרון הארגוני כאן.

זאב בנימין בגין: ובכן, אזכיר את העובדה הבאה - - -

קריאה: איך עוד לא מינו אותך לסגן שר?

זאב בנימין בגין: אני אזכיר את העובדה הבאה:

זאב בנימין בגין: בחודש מרץ 2009 הוקמה כאן הממשלה השלושים-ושתיים בראשותו של בנימין נתניהו.

זאב בנימין בגין: הממשלה ההיא כיהנה ארבע שנים מלאות.

יעקב מרגי: היית חבר בה.

זאב בנימין בגין: היא הייתה ממשלה טובה.

זאב בנימין בגין: יעקב, שנינו היינו חברים בה.

זאב בנימין בגין: אני רואה שאתה מניד בראשך כשאני אומר שהייתה ממשלה טובה.

יעקב מרגי: בגלל ששנינו היינו בה.

זאב בנימין בגין: נכון, בראשותו של בנימין נתניהו.

זאב בנימין בגין: והוא מדי פעם, כעבור כמה שנים, הביע געגועים אל הממשלה הזאת כממשלה טובה בראשותו.

זאב בנימין בגין: אזכיר עכשיו לחברי השר לשעבר יעקב מרגי שאותה ממשלה מנתה 30 שרים - -

מאיר פרוש: כמה ח"כים?

זאב בנימין בגין: - - ובהם חמישה שרים ללא תיק, ובהם אנוכי הקטן.

קריאה: כמה נורבגים היו שם?

זאב בנימין בגין: עוד היו בממשלה שלושה סגני שרים, והיא הייתה ממשלה טובה, יציבה, כמעט ללא קלקולים, כפי שקראו לכך לפני 40 שנה, כמעט ללא ריב, ללא הדלפות.

זאב בנימין בגין: ממשלה גם גדולה וגם טובה.

יעקב מרגי: הקואליציה - - -

זאב בנימין בגין: ולכן תמהתי על הצעקות ששמעתי כאן כאשר עלה להישבע אמונים חברנו הטוב - - -

מאיר פרוש: כמה ח"כים היו בקואליציה?

זאב בנימין בגין: מאיר, אני פשוט לא שומע משם.

מאיר פרוש: כמה ח"כים היו בקואליציה שאתה מדבר עליה?

זאב בנימין בגין: לא, לא.

זאב בנימין בגין: לדעתך זה קנה מידה.

זאב בנימין בגין: כאשר אתם כאן באופוזיציה צעקתם אל מול - - -

מאיר פרוש: מה הבאת ראיה?

מאיר פרוש: אז היו 78 ח"כים.

זאב בנימין בגין: כבוד חבר הכנסת פרוש, אתה חושב שזה קנה המידה היחיד, ואני חולק עליך.

זאב בנימין בגין: אבל אני מבקש לציין שחברנו - - -

אוריאל בוסו: איך לא מצאו לך תפקיד?

זאב בנימין בגין: נו, היושב-ראש בוודאי יוריד לי או יוסיף לי את זמן הפציעות.

משה ארבל: חבר הכנסת בגין, יש לי שאלה לגבי הקשר עם הבוחר.

משה ארבל: הפעם אתה הוצאת את הקשר עם הבוחר?

משה ארבל: כי תמיד אתה לא משתמש בו בכלל.

זאב בנימין בגין: עדיין לא קיבלתי.

אוריאל בוסו: אבל יש לו הוראה של היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תנו לו לסיים את דבריו.

זאב בנימין בגין: כידוע לי, חבר הכנסת ארבל חבר כנסת כל כך יעיל, שאם אפשר יהיה על פי הגזברות, אני מוכן להעביר לך את הסכום הזה.

זאב בנימין בגין: בוודאי תעשה איתו דברים מבורכים.

זאב בנימין בגין: אבל אני רוצה לברך את סגן השר החדש, סגן שרת החינוך חברנו מאיר יצחק הלוי, איש חינוך מובהק, שיהיה סגנה של שרת החינוך יפעת שאשא ביטון, אשת חינוך מובהקת, ואני בטוח שהם יצעידו קדימה את המשרד החשוב הזה.

זאב בנימין בגין: וכמו שאומרים הצעירים בימינו אלה, הם יהיו ממש power couple בראשות משרד החינוך.

זאב בנימין בגין: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת בני בגין.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת מופיד מרעי לשאת דברים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

מופיד מרעי: תודה רבה.

מופיד מרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חשבתי לדבר יותר על החוק ופחות על דברים אחרים, אבל בהתייחס לדברים שנאמרו כאן – חבר הכנסת קרעי נמצא פה?

מופיד מרעי: קרעי – קרעי, מרעי, דרעי – כולם מדברים פה על הנורבגים, אז אני רוצה להגיד לכולם שאני מחזיק בתואר הדרוזי הנורבגי הראשון, ואני הגעתי לכאן לא בגלל שחסרה לי עבודה, ואני הגעתי לכאן כי נבחרתי ברשימה ולא כי חסרה לי פרנסה.

מופיד מרעי: אז לידיעתכם, אני גמלאי, ואני מקבל אולי חמישית מהמשכורת שקרעי ואחרים מקבלים כאן.

מופיד מרעי: אבל אני כאן בשליחות.

מופיד מרעי: אני אעשה את השליחות, ואת השליחות הזאת אני אעשה גם בוועדות, מה שאתם לא עושים בוועדות.

מופיד מרעי: אז נוח לבוא לכאן, לקום, לתקוף ולדבר ולא לעשות.

מופיד מרעי: אני מזמין אתכם שתיכנסו לוועדות, תירתמו לעשייה של הבית הזה כדי שכולנו ביחד נגיע, נעשה ונקדם באמת מה שהבית הזה שם לעצמו יעדים ומטרות.

מופיד מרעי: בנושא החוק – תראו, חברים, גיל 67, משפחה שבאמת איבדה את היקר או את היקרה לה, כן צריך לעמוד לצידה, כן צריך לעזור להם.

מופיד מרעי: וגם בכלל, גיל 67 גם לכאלה שבמצב סוציואקונומי נמוך, כן צריכים להסתכל על המצב שלהם כדי שימשיכו לעבוד.

מופיד מרעי: הרי מי מבקש לעבוד אחרי גיל 67, אדוני היושב-ראש?

מופיד מרעי: אלה שהמצב הסוציואקונומי שלהם נמוך, בפריפריה, אין להם תעסוקה, אין להם עשייה.

מופיד מרעי: מי שיש לו כסף לא הולך לבקש לעבוד אחרי גיל 67.

מופיד מרעי: לכן זו מצווה לעמוד ליד האנשים האלה ולהצביע בעד החוק הזה.

מופיד מרעי: אני ישבתי אתמול עם גמלאים של המערכת הצבאית שאין להם מה לעשות, לא יודעים איך להשתלב בתוך המערכת הממשלתית.

מופיד מרעי: הזנחה – של הממשלות הקודמות – ארוכת שנים.

מופיד מרעי: לא יכול להיות שבני העדה לא מצליחים להשתלב עם דרגות בכירות, לא מצליחים להשתלב עם תארים בכירים.

מופיד מרעי: שמתי לעצמי יעד, ואני מבקש מכל הבית הזה, מחברי הבית הזה, לסייע לי ולעזור כדי למצוא להם ולשלב אותם בתוך מוסדות הממשלה ובמקומות שהם ראויים להם, ועל כן תבורכו.

מופיד מרעי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מופיד מרעי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יוסי שיין נמצא?

איתן גינזבורג: אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אלינה ברדץ', בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני רוצה להעלות פה איזושהי סוגיה שהיא מאוד מאוד כואבת לעולים מברית המועצות לשעבר, והיא סוגיית בירורי יהדות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אנחנו קיבלנו דוח של ארגון עתים, שנתן נתונים והבהיר עד כמה הסוגיה הזאת היא כואבת ורחבה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז עכשיו אני רוצה להקריא לכם נתונים שנתנו לנו.

אלינה ברדץ' יאלוב: בשנת 2010, תיקי בירורי יהדות שנפתחו – 4,000; דחיית יהדות – בסך הכול 134 תיקים.

אלינה ברדץ' יאלוב: בשנת 2020 נפתחו 2,259 תיקים, בסך הכול נדחו רק 87.

אלינה ברדץ' יאלוב: מי שעובר את בירורי היהדות האלה זה בעיקר עולים מברית המועצות לשעבר.

אלינה ברדץ' יאלוב: אף אחד אחר, בגדול, לא עובר את הדבר הזה, המפלה והכל-כך לא נעים.

אלינה ברדץ' יאלוב: רוב האנשים שמגיעים לבירורי יהדות בסופו של דבר מרגישים שהם סוג ב', מאוד מאוד מאוד פשוט, ובגלל שהם סוג ב', הם אחר כך לא רוצים שום אינטראקציה עם הרבנות הראשית.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני יכולה להעיד על עצמי: האינטראקציה שלי עם הרבנות הראשית הייתה נוראית.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני עברתי מרב עיר אחד לרב עיר אחר רק כדי להוכיח שאני יהודייה מדורי-דורות.

אלינה ברדץ' יאלוב: היו לי כל המסמכים, היו כל העדים, היו כולם, ועדיין זה לא הספיק.

אלינה ברדץ' יאלוב: דרשו ממני תמונות של קברים ועוד כל מיני דברים, ואחר כך – בסופו של דבר, עד שסבתא שלי לא התחילה לענות ביידיש, זה לא שכנע את אף אחד.

אלינה ברדץ' יאלוב: וזה נורא ואיום, כי לא כל הסבתות יודעות לענות ביידיש.

אלינה ברדץ' יאלוב: וחוץ מזה, הוסיפו בתקופה האחרונה חטא על פשע –הוסיפו את בדיקות הדנ"א הנוראיות לעולים מברית המועצות.

אלינה ברדץ' יאלוב: מה זה בדיקת דנ"א?

אלינה ברדץ' יאלוב: בדיקת דנ"א ליהדות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אני לא יודעת באיזו מדינה אחרת היו עושים בדיקת דנ"א לבירור יהדות.

אלינה ברדץ' יאלוב: אולי במשטרים הרבה יותר גרועים ממה שאנחנו אפילו יכולים לחשוב.

אלינה ברדץ' יאלוב: בסופו של דבר האנשים האלה מושפלים, מרגישים רע ולא רוצים שום אינטראקציה עם הממסד הדתי.

אלינה ברדץ' יאלוב: האם לזה פיללנו?

אלינה ברדץ' יאלוב: האם לזה אנחנו באנו מברית המועצות לשעבר, בתקווה לעלות לארץ של היהודים?

אלינה ברדץ' יאלוב: לא בטוח.

אלינה ברדץ' יאלוב: ויותר מזה, אני יכולה להגיד לכם שרוב החברים שלי מרגישים בדיוק אותו הדבר.

אלינה ברדץ' יאלוב: אז אני מאוד מאוד מקווה שבסופו של דבר אנחנו נעביר חקיקה שתמנע את בירורי יהדות האלה, תמנע את חקירות היהדות האלה, ותמנע את בדיקות הדנ"א.

אלינה ברדץ' יאלוב: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת ברדץ'.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים – בעצם בזה הסתיימה רשימת הדוברים.

איתן גינזבורג: אנחנו מזמינים את השרה לשוויון חברתי, השרה מירב כהן, לסכם את הדיון.

מירב כהן: טוב, רק עכשיו גיליתי שבכל דובר מחליפים פה את הגרביים.

מירב כהן: מדהים.

איתן גינזבורג: נכון.

מירב כהן: טוב אז אני מתכבדת להניח בפניכם חוק מאוד מאוד חשוב, הצעת חוק מאוד חשובה, שהתכלית שלה היא הבאה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

מירב כהן: בעצם הורה שילדו נפטר, אנחנו מבקשים לאפשר לו להמשיך לעבוד, אם הוא רוצה, מעבר לגיל 67.

מירב כהן: אני אסביר.

מירב כהן: גיל 67 זה החוק שבמדינת ישראל ניתן לפטר בו אדם רק מפאת גילו, בלי שום קשר לשאלה אם הוא מתפקד טוב, אם הוא ממלא את תפקידו בצורה טובה.

מירב כהן: פשוט אפשר לשלוח אותו הביתה רק בגלל שהוא הגיע לגיל מסוים, שזו אפליה מאוד מאוד בוטה על רקע גילאי.

מירב כהן: הדבר קיצוני במיוחד כאשר מדובר בעובדים במגזר הציבורי, שם הדבר בכלל לא נתון לשיקול דעתו של המעסיק.

מירב כהן: גם אם לצורך העניין יש מורה או מורה – אני אביא דוגמה מהחיים: מורה לאנגלית שהתלמידים מרוצים ממנה, ההורים מרוצים ממנה, מנהל בית הספר מרוצה ממנה, ברגע שהיא מגיעה לגיל 67, משגרים אותה לביתה גם כשאין מי שיחליף אותה בתפקידה.

מירב כהן: זה גודל האבסורד.

מירב כהן: אז בעיניי מדובר בבעיה רוחבית שצריך לתקן, אבל ההצעה שמונחת כאן היום מתייחסת לקבוצה מסוימת.

מירב כהן: עד אשר אנחנו נתקן את הכשל הרוחבי, אנחנו נתחיל עם אוכלוסייה מסוימת, שאלו הורים שחוו אובדן, שהילד שלהם נפטר.

מירב כהן: אז להם אנחנו נאריך את אותו גיל 67 בארבע שנים.

מירב כהן: זאת אומרת, אם הם ירצו, הם יוכלו לבחור ולהמשיך לעבוד עד גיל 71.

מירב כהן: המשרד שלנו, המשרד לשוויון חברתי, ערך מחקר בקרב הורים שחוו אובדן כזה, והמחקר העלה תמונה מאוד ברורה: 70% מהאנשים שהגיעו לגיל 67 וחוו כזה אובדן ביקשו להמשיך לעבוד – מכל מיני מינים: שיקולים כלכליים, שיקולים של משמעות בחיים, שיקול של חוסר רצון להיות לבד בבית ולשקוע במחשבות הכואבות באותו אובדן.

מירב כהן: מעבר לזה, מהמחקר עולה שבאמת עבור רוב האנשים, העבודה היא לא רק פרנסה.

מירב כהן: זה לא רק עניין של כסף, זה עניין של עוגן, של יציבות ומשמעות בחיים.

מירב כהן: אז החקיקה הזו תסייע לאלפי אנשים.

מירב כהן: מהבדיקה שלנו זה סייע לסדר גודל של 5,300 אנשים.

מירב כהן: יצוין שהורים שאיבדו את ילדיהם בצבא מטופלים במסגרת חוק אחר.

מירב כהן: להם, דרך אגב, יש חמש שנים הארכה מעל גיל 67.

מירב כהן: ופה באמת תהיה הבשורה לאלפי אנשים.

מירב כהן: כמו שפתחתי ואמרתי, אני הייתי רוצה לראות מהלך גורף – ואנחנו עובדים על זה – של ביטול גיל 67 בכלל.

מירב כהן: בעיניי במדינת ישראל לא צריך להיות גיל שבו מפטרים אדם רק מפאת גילו.

מירב כהן: תחשבו על זה רגע, זה כל כך לא הגיוני שמפלים בן אדם רק בגלל הגיל שלו.

מירב כהן: אם הוא טוב בתפקידו, תואילו ותיתנו לו להמשיך לעבוד, ואם הוא לא טוב, לא משנה באיזה גיל הוא, מבוגר או צעיר, תעשו לו שימוע כמו שצריך על פי חוק ותפטרו אותו.

מירב כהן: כך צריך להיות.

מירב כהן: למדוד אנשים על פי תפקודם ולא על פי גילם – בעיניי העיקרון הזה צריך להיות רוחבי במשק.

מירב כהן: זה ישנה את כללי המשחק בשוק התעסוקה הישראלי, זה יפחית את הגילנות, את האפליה שקיימת היום בשוק כנגד אנשים מבוגרים, זה יעלה את שיעור ההשתתפות של מבוגרים בשוק התעסוקה, וכך אנחנו נראה שוק מגוון יותר וצומח יותר.

מירב כהן: חשוב לי להתייחס לעוד נקודה שעלתה פה מהדוברים השונים.

מירב כהן: יש כאלה שאמרו שלא הרבה אנשים בכלל רוצים אחרי גיל פרישה להמשיך לעבוד, רק במקרים האלה.

מירב כהן: זה פשוט לא נכון.

מירב כהן: סקרים שביצענו מלמדים שרוב האזרחים הוותיקים היו מעוניינים להמשיך לעבוד אחרי גיל פרישה.

מירב כהן: נכון, חלקם היו רוצים לעבוד במשרה חלקית; נכון, חלקם היו רוצים התאמה במשרה שלהם, נגיד, משמרות לא ארוכות או פחות עבודה פיזית.

מירב כהן: אבל רוב האנשים רוצים לקום בבוקר למקום עבודה, גם אם זה לא בכל יום.

מירב כהן: ואני חושבת שהמשימה שלנו זה לאפשר להם, שלכל בן אדם בישראל יהיה את החופש לבחור מתי הוא בוחר להפסיק לעבוד.

מירב כהן: ואם אנחנו נתאים את שוק התעסוקה למציאות הזו, אני מבטיחה לכם, ואנחנו רואים את זה במחקרים, שיותר ויותר אנשים יבחרו להמשיך לעבוד גם עד גיל 70.

מירב כהן: יש כאלה שגם עד גיל 80.

מירב כהן: אולי לא במשרה מלאה, אולי רק פעמיים בשבוע, אבל היום אנחנו פשוט לא נותנים לאנשים את האפשרות לבחור.

מירב כהן: אנחנו מכריחים אותם ללכת הביתה, ובזאת אנחנו גוזרים עליהם, בהכרח, חיים של עוני, של הידרדרות בריאותית, של בדידות.

מירב כהן: המצב כיום הוא כזה שכולם מפסידים ממנו.

מירב כהן: הפרט שנשלח לביתו, הרבה פעמים, באמת – גם בזה המחקר תומך – יש ירידה בתפקוד שלו, בגלל שלא טוב אדם לבדו בביתו.

מירב כהן: וגם המשק, שבמקום לקבל עוד עובדים שיתרמו לצמיחה ויתרמו למשק ויתרמו מהידע והניסיון האדיר שהם צברו כל החיים – בסוף אנחנו מקבלים את האנשים האלה במקום בשוק התעסוקה, אנחנו מקבלים אותם כנתמכי מערכת הרווחה והבריאות.

מירב כהן: וזה הפסד לכולם.

מירב כהן: אני אגיד בהקשר הזה שאנחנו במשרד לשוויון חברתי עושים מאמצים כבירים כדי לסייע לאנשים מבוגרים להמשיך לעבוד.

מירב כהן: על פי מחקר שנעשה – אנחנו, בדיקות פנימיות שנעשו בתוך המשרד – אנחנו מעריכים שיש סדר גודל של 200,000 אנשים במדינת ישראל שחצו את גיל הפרישה, והם בריאים, הם עצמאיים, הם רוצים להמשיך לעבוד, ואנחנו לא מאפשרים להם לעשות את זה.

מירב כהן: הקורונה כמובן החמירה את המצב.

מירב כהן: אנחנו יודעים שסדר גודל של שני-שלישים מהאנשים המבוגרים שעבדו לפני הקורונה לא הצליחו לחזור למקום עבודתם ביום שאחרי.

מירב כהן: זאת אומרת, גם אם הם חזרו, הם לא חזרו באותו היקף משרה.

מירב כהן: זה הפסד מאוד מאוד גדול.

מירב כהן: ולכן אנחנו התקשרנו עם חברות השמה, שהמשרד לשוויון חברתי משלם להם על כל אדם מבוגר שהם מצליחים למצוא לו עבודה שמותאמת לצרכיו.

מירב כהן: מבחינת היקף הימים שעובדים, מבחינת אורך המשמרות.

מירב כהן: על כל בן אדם כזה שאותה חברה מצליחה לשדך למקום עבודה לפחות לחצי שנה, המשרד לשוויון חברתי משלם, כי זה רווח נקי לכל החברה בישראל.

מירב כהן: בעיניי, ככל שנשכיל לסייע לאנשים שרוצים להמשיך לעבוד להמשיך בזה, זה יהיה בגדר הקדמת תרופה להרבה מאוד מכות: למכת הבדידות, למכת העוני, להרבה מאוד מכות שאנחנו נחשפים אליהן.

מירב כהן: ברשותכם, אני אנצל את הזמן שהקדישו לי כאן כדי לעדכן על עוד חקיקות חשובות למען אזרחים ותיקים, שקידמנו רק בימים האחרונים.

מירב כהן: ראשית, הבאנו לכאן – כן, חבר הכנסת קיש?

יואב קיש: - - -

מירב כהן: יש לי הנחיות.

מירב כהן: מה אתה אומר?

מירב כהן: אתה לא רוצה לשמוע על החקיקה החשובה שקידמנו למען אזרחים ותיקים השבוע?

מירב כהן: בין היתר הבאנו, רק לפני כמה ימים, חקיקה חשובה ביותר שמטרתה להקל על אזרחים ותיקים שזכאים בהנחה בארנונה.

יואב קיש: - - -

מירב כהן: בסדר גמור.

מירב כהן: קודם כול אני רק אודה על כך שאת החוק הזה אנחנו מביאים בהסכמה, גם הקואליציה וגם האופוזיציה.

מירב כהן: תודה רבה לכם.

מירב כהן: אני שמחה שבנושאים החשובים האלה אנחנו מצליחים לשתף פעולה, כן ירבו.

מירב כהן: חבר הכנסת סמוטריץ', תודה שהצפת בפניי את הנושא החשוב הזה.

מירב כהן: אשמח לשתף פעולה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרה לשוויון חברתי, השרה מירב כהן.

איתן גינזבורג: חברי כנסת, אם כך, אנחנו עוברים להצבעה, וההצבעה תהיה הצבעה שמית, על פי בקשת הממשלה.

איתן גינזבורג: אבקש ממזכירת הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: הממשלה ביקשה, רבותיי.

איתן גינזבורג: אני לא מבין, כשאתם מבקשים שמית – בבקשה, מזכירת הכנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת): משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – בעד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – בעד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – בעד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – אינו נוכח נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא נכחו בהצבעה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי כנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – בעד דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת איתמר בן גביר – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו משתתף בהצבעה יאיר לפיד – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת אבי מעוז – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת עמיחי שיקלי – אינו נוכח רם שפע – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מהחברים שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אופיר כץ.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר כץ – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד אחמד טיבי – בעד

איתן גינזבורג: עוד מישהו?

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אם אפשר פה, בבקשה – חברי הכנסת מוסי רז, לזימי, ביטן, זה מפריע למזכירות הכנסת למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 80, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק גיל פרישה (הורה שילדו נפטר) (הוראת שעה) (הארכת תוקף), התשפ"ב–2021, התקבלה בקריאה הראשונה ותעבור לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1473).

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק חומרי נפץ (תיקון מס' 5), התשפ"ב–2021.

איתן גינזבורג: יציג את הצעת החוק סגן שר הביטחון חבר הכנסת אלון שוסטר.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ארבל, גם ללא האופוזיציה זה כנראה היה עובר.

איתן גינזבורג: אני יודע שזה הטריד את מנוחתך.

איתן גינזבורג: מהחוקים שבקונסנזוס.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אלון שוסטר: שלום לך, אדוני היושב-ראש.

אלון שוסטר: חברי הכנסת, אנחנו מביאים היום לקריאה ראשונה הצעת חוק שיש לה ניסיון, ניסיון כבד בשנים האחרונות, שנות הבחירות החוזרות והנשנות; מאותם חוקים שכתוצאה מאי-פעולה סדירה של הכנסת נאלצנו לתקן תקנות ייחודיות ולהאריך שוב ושוב את הוראות השעה לגביהם.

אלון שוסטר: והגיע הזמן להסדיר את הנושא שעוסק בחומר נפץ, במקרה הזה תרתי משמע חומר נפץ, ממש TNT, ולכן הצעת חוק חומרי נפץ (תיקון מס' 5), התשפ"ב–2021.

אלון שוסטר: אני מתכבד להביא לאישור מליאת הכנסת בקריאה ראשונה את הצעת חוק חומרי נפץ (תיקון מס' 5).

אלון שוסטר: מטרתו של חוק זה להסדיר את סמכותו של שר הביטחון בכל הנוגע לראות חוק חומרי נפץ ביחס למפעלי חומר נפץ ביטחוניים שעליהם יכריז לעניין זה.

אלון שוסטר: כלומר, בניגוד לחומרי נפץ שמשתמשים בהם בארגונים, במפעלים, שהם אינם בהקשר ביטחוני, כאן לשר הביטחון תהיה סמכות ייחודית בנושא.

אלון שוסטר: הצעת החוק מובאת לאחר תקופה ארוכה, כפי שאמרתי, והליכי חקיקתה של הצעה זו לא הושלמו בשל פיזור הכנסות האחרונות, כאשר חלק מההוראות שבהצעה התקיימו על בסיס הוראות שעה מתחדשות.

אלון שוסטר: כיום, סוף-סוף, בשעה טובה ומוצלחת, אני מקווה, בשעה שיש ממשלה יציבה וכנסת מתפקדת, אנו מביאים את הצעת הווק השלמה.

אלון שוסטר: הצעה זאת גובשה לאחר עבודת מטה ארוכה בהובלת משרד הביטחון ובהשתתפות משרדי הממשלה הרלוונטיים.

אלון שוסטר: היא כוללת הסדר מתוקן ומורחב לעניין הגופים שיופטרו – כלומר, יקבלו פטור – מתחולת החוק, ולעניין הרגולציה החלופית ששר הביטחון יוסמך לקבוע עבור מפעלים שיקבלו פטור כאמור.

אלון שוסטר: בנוסח שלפני

אלון שוסטר: כם מוצע להסמיך את שר הביטחון לקבוע כי מפעל חומרי נפץ שהוא מפעל ביטחוני, כמשמעותו בחוק רישוי עסקים, בין שמדובר בחברה ממשלתית ובין שמדובר במפעל פרטי, יהיה "מפעל חומרי נפץ ביטחוני" לעניין החוק.

אלון שוסטר: יש להבהיר כי אין מדובר בכלל המפעלים הביטחוניים, רשימה שמונה כמה עשרות מפעלים, אלא ברשימה מצומצמת שתיקבע לעניין העיסוק בחומרי נפץ, בדומה לרשימת המפעלים הפטורים היום.

אלון שוסטר: מפעל כאמור יהיה כפוף להוראות בטיחות שיקבע שר הביטחון בתקנות בכל הנוגע לייצור, בחינה, ניסוי, החסנה, יבוא, שימוש, החזקה והעברה ממקום למקום של חומרי נפץ, ולעניין דיווח על אירועי בטיחות ועל נקיטת אמצעי בטיחות, שהרי עסקינן בחומרים מסוכנים.

אלון שוסטר: סמכויות הביצוע לפי החוק לגבי מפעלים אלה יהיו נתונות לשר הביטחון.

אלון שוסטר: כמו כן, מוצע לתקן את נוסח הסעיפים העוסקים בגופים הממשלתיים הפטורים מתחולת החוק, ולהוסיף על צה"ל, משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר גם את יחידות הסמך של משרד ראש הממשלה, שעיקר פעילותן בתחום ביטחון המדינה, יחידות ויחידות סמך של משרד הביטחון.

אלון שוסטר: יובהר כי גופים אלה קיבלו פטור לפי נוסח החוק הקיים כ"שלוחות", ומטרת התיקון היא להבהיר את המצב המשפטי.

אלון שוסטר: בנוסף, מוצע כי גופים אלה יחויבו לקבוע פקודות או נוהלי בטיחות פנימיים, שיהיו ככל האפשר בהתאם להוראות הבטיחות שקבע שר הביטחון בתקנות כאמור לגבי מפעלי חומרי נפץ ביטחוניים.

אלון שוסטר: עוד מוצע להסדיר מחדש את סמכויות האכיפה הקיימות היום בחוק, ולעגן בו סמכויות נוספות והסדרים נוספים, לרבות בנושאים שלהלן: 1.

אלון שוסטר: סמכות להוציא למפעל חומרי נפץ, לאו דווקא ביטחוני, צו בטיחות, שיחייב את המפעל לנקוט אמצעים להסרת סכנה הנובעת מחומרי נפץ; 2.

אלון שוסטר: סמכות להוציא צו שיפור למפעל חומרי נפץ ביטחוני שאינו עומד בהוראות החוק או בהוראות ההיתר שניתן לו, שיחייב אותו לנקוט צעדים לשם קיומה של אותה הוראה; 3.

אלון שוסטר: סמכות להטיל עיצומים כספיים על מפעל חומרי נפץ ביטחוני שפעל בלא היתר או שהפר צו שניתן לו.

אלון שוסטר: מכלול ההצעות הללו, סמכויות האכיפה, מכוונות כמובן לשמירה על בריאותם ובטיחותם של העובדים במקום, של המסיעים, של כל מי שגר בסביבה של אותם מפעלים.

אלון שוסטר: כן מוצע להסמיך את שר הביטחון להקים ועדה מייעצת לעניין פיקוח על חומרי נפץ במפעלי חומרי נפץ ביטחוניים, שתייעץ לו בכל הנוגע להתקנת תקנות, להפעלת סמכויותיו לפי החוק ולמדיניות הפיקוח והאכיפה המינהלית של הוראות החוק במפעלים אלה.

אלון שוסטר: לבסוף, מוצע גם להטיל על שר הביטחון לדווח לוועדת החוץ והביטחון של הכנסת מדי שנה על פעולות הפיקוח שנעשו במפעלי חומרי נפץ ביטחוניים, על אירועי הבטיחות הנוגעים לחומרי הנפץ שהתרחשו במפעלים אלה ועל אמצעי האכיפה שננקטו ובכלל זה עיצומים כספיים.

אלון שוסטר: לא אלאה את המליאה בפרטי הצעת החוק.

אלון שוסטר: מעבר לכך, אלה ודאי יידונו בוועדה שתכין את ההצעה לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

אלון שוסטר: לפיכך, אני מבקש כי מליאת הכנסת תאשר את הצעת החוק בקריאה ראשונה ותעביר אותה להמשך הדיונים בוועדת החוץ והביטחון.

אלון שוסטר: דיונים נעימים ופוריים.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן שר הביטחון.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לדוברים שביקשו להתייחס.

איתן גינזבורג: ראשונת הדוברים תהיה חברת הכנסת קרן ברק – אינה נוכחת; חבר הכנסת סמי אבו שחאדה – אינו נוכח; חבר הכנסת אוסאמה סעדי – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב אשר – אינו נוכח; חבר הכנסת שמחה רוטמן.

שמחה רוטמן: מוותר.

איתן גינזבורג: מוותר; חבר הכנסת ינון אזולאי – אינו נוכח; חבר הכנסת מאיר פרוש – אינו נוכח; חבר הכנסת חיים ביטון – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – מוותר; חבר הכנסת דודי אמסלם – אינו נוכח; חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אופיר סופר – אינו נוכח; חברת הכנסת אורית סטרוק – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אלכס קושניר.

איתן גינזבורג: אלכס קושניר, בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: דואגים לאופוזיציה.

איתן גינזבורג: מסתבר שגם לקואליציה יש מה לומר.

מיכאל מלכיאלי: יש לך פיליבסטר.

איתן גינזבורג: הם למדו מהטובים ביותר.

מיכאל מלכיאלי: אתם לא עושים את זה טוב.

איתן גינזבורג: משתדלים.

מיכאל מלכיאלי: יש מה לשפר.

איתן גינזבורג: יש מה לשפר, אבל צריך להתחיל איפשהו.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

אלכס קושניר: תודה רבה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לעדכן אתכם על שלושה דברים שקרו בשבוע שעבר, שאני חייב להגיד שאני מאוד מאוד גאה בהם, ושלושתם קשורים לחיילי צה"ל.

אלכס קושניר: הדבר הראשון זה הנושא של החיילים הבודדים, שעד כה לא כולם קיבלו חדר לבד מחוץ לבסיס.

אלכס קושניר: תבינו את המצב, חייל בודד שמגיע לפה, לשרת את המדינה, ונגיד שהוא משרת בבסיס סגור – אין לו שום מקום, אדוני, פרטי.

אלכס קושניר: בבסיס הוא נמצא עם אנשים, אחר כך באוטובוס הוא נוסע לדירה שלו, הוא עם אנשים, וגם כשהוא נכנס לחדר הוא עם אנשים.

איתן גינזבורג: אין לו פרטיות.

אלכס קושניר: אין לו פרטיות.

אלכס קושניר: אני הייתי יושב-ראש ועדת המשנה לחיילים בודדים בכנסת הקודמת, אתה בטח זוכר - -

איתן גינזבורג: זוכרים.

איתן גינזבורג: זוכרים.

אלכס קושניר: - - ואז ניסיתי לקדם את הסוגיה הזאת, ואני מאוד שמח שבדיוק בשבוע שעבר הגענו לסיכום עם צה"ל ועם משרד הביטחון על כך שבמה

אלכס קושניר: לך שנת 2022 כל חייל יקבל חדר לבד, ואני חושב שזה הישג עצום וחשוב עבור חיילי צה"ל.

אלכס קושניר: דבר שני, היה מצב אבסורדי שחיילי מילואים, שהיו מתגייסים לשירות מילואים שהיה חוצה שנים, זאת אומרת, מתגייסים בדצמבר וממשיכים לשרת בינואר, הצבא היה חותך להם את השירות לשניים, והם היו מקבלים תגמולים רק לפי החלק שהם עשו בתחילת השנה או בסוף השנה.

אלכס קושניר: אז גם את זה תיקנו.

אלכס קושניר: הגענו לסיכום עם צה"ל, וחיילי המילואים יקבלו את התגמול על שירות המילואים הארוך, גם בשנה הקרובה וגם שנתיים אחורה, גם על 2020 וגם על 2019.

אלכס קושניר: וגם פה כמובן צריך לברך את צה"ל על כך שהגענו לסיכום הזה.

אלכס קושניר: ועוד דבר אחד.

אלכס קושניר: לאורך שנים היה נוהל שאפשר לחיילים בודדים להביא לכאן את ההורים שלהם אחרי השחרור, וזאת מתוקף ההבנה שאותו חייל, שבא לפה, תרם למדינה ורוצה להישאר ולבנות את החיים שלו בארץ, מן הראוי שהמדינה תאפשר לו להתאחד עם משפחתו.

אלכס קושניר: לפני שנה, בדצמבר 2020, שר הפנים דאז אריה דרעי החליט שהנוהל הזה מבוטל, ורק החיילים שהם בשירות יכולים להביא את ההורים שלהם.

אלכס קושניר: אנחנו הגשנו בג"ץ, ובג"ץ נתן הארכה של שנה נוספת לנוהל הזה.

אלכס קושניר: ואני שמח להגיד לכם שבשבוע שעבר הגעתי לסיכום, יחד עם שרת הפנים אילת שקד, על כך שאנחנו מאריכים את הנוהל הזה בחצי שנה נוספת.

אלכס קושניר: במהלך חצי השנה הזו אנחנו נעשה דיונים, עבודת מטה משמעותית, כדי באמת לאפשר לאותם חיילים בודדים, גם אחרי השחרור, להביא את ההורים שלהם לכאן לארץ, להתאחד, ולבנות את החיים שלהם בישראל.

אלכס קושניר: אלה שלושת הבשורות על החיילים בשבוע אחד.

אלכס קושניר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אלכס קושניר.

איתן גינזבורג: יישר כוח על הבשורות.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת; חבר הכנסת אוריאל בוסו – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, מוחמד כיוואן מחאמיד מאום אל-פחם, בן 17 במותו, היה אחד מהנערים שכולם יסכימו שהם טובי בנינו.

איימן עודה: הוא היה תלמיד מצטיין ויו"ר מועצת התלמידים באום אל-פאחם.

איימן עודה: היה אהוב על ידי משפחתו וחבריו, ותמיד השקיע בלימודים, כי חלם ללמוד הנדסה.

איימן עודה: אבל חלומו נגדע, נגדע מכדור שפגע בראשו.

איימן עודה: במותו מוחמד הציל את חייהם של שישה בני אדם, יהודים כערבים, כי משפחתו בחרה לתרום את איבריו.

איימן עודה: אני מכיר את הוריו, הם סמל לאנושיות, לרוחב לב ולגדלות נפש.

איימן עודה: אבל במקביל, יותר מחצי שנה עברה מאז מותו, ועדיין אין תשובה על השאלה הבסיסית: מי הרג את מוחמד כיוואן.

איימן עודה: איפה החקירות, איפה המעצרים?

איימן עודה: למה המשרד לביטחון הפנים מתעלם מהשאילתות שלנו כבר חצי שנה?

איימן עודה: זה השר לביטחון פנים שאני הבאתי את הוריו של מוחמד בשביל לפגוש אותו לפני חמישה חודשים.

איימן עודה: במשטרה לא רוצים לענות כי הם יודעים את האמת: מוחמד ישב עם חבריו ברכב ונורה על ידי שוטרים בלי שהיווה סכנה.

איימן עודה: תשאלו את רוצחי יעקוב אבו אלקיעאן, תשאלו את ארגוני הפשע המאורגן, מה העונש על רצח של אזרח ערבי.

איימן עודה: מוחמד הוא ערבי במדינת היהודים.

איימן עודה: מבחינתנו, דם מוחמד אינו הפקר.

איימן עודה: נזכיר את השם שלו מדי שבוע.

איימן עודה: אנחנו ברשימה המשותפת ניאבק בשביל שהאמת תצא לאור ובשביל שהפושעים שירו בו ישבו מאחורי סורג ובריח.

איימן עודה: אנחנו לא נשקוט עד שהפושעים, השוטרים שירו בו, יימקו בכלא.

איימן עודה: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת איימן עודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ישראל אייכלר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אתמול בלילה, כאשר הפגינו צעירים על הריגתו של אהוביה סנדק, המשטרה השתמשה במכת"זית בואש, שגרמה נזק ל-120,000 תושבי קריית משה והאזור.

ישראל אייכלר: רק לפני שבוע הצגתי כאן דוח של המשטרה, שהעבירה לנו התנועה לזכויות האזרח, ולפיו כל מקרי המכת"זיות והבואש הופנו רק כנגד הפגנות של חרדים וערבים.

ישראל אייכלר: עכשיו יש לנו כבר עוד ציבור שמקבל מכת"זיות בואש.

איימן עודה: - - - יאללה, ערבים, מזרחים, חרדים, אנחנו הרוב במדינה.

איימן עודה: יאללה - - -

ישראל אייכלר: אבל השבוע אני רוצה לספר לכם על עליית מדרגה.

ישראל אייכלר: מכת"זיות לא נגד מפגינים אלא סתם כך, ברחוב בר-אילן, להפגין כוח ולהפיג שעמום, בליל שבת כשאף אחד לא היה – מדברים פה על חומרי נפץ, גם זה חומר נפץ.

ישראל אייכלר: אני רוצה להציג בפניכם תלונה שהגיעה ללשכתי ממתלוננת תושבת רחוב בר-אילן, על שכבר שבת שנייה שמגיעה מכת"זית לרחוב ומתיזה לא שום סיבה: מקרה ראשון, כך היא כותבת, היה בשבת פרשת וישב – זה לפני שבועיים – מכת"זית של המשטרה הגיעה לצומת בר אילן בליל שבת.

ישראל אייכלר: המכת"זית החלה להשפריץ מים מהשעה 23:30 בליל שבת, ועד השעה 01:30, הלוך ושוב, כל ציר בר-אילן, גם רחוב שמואל הנביא, כשלא היו שם מפגינים כלל.

ישראל אייכלר: המקרה השני, בשבת הזאת, פרשת ויגש – שלשום – כשהרחוב היה שומם מבני אדם.

ישראל אייכלר: בשעה 21:30 בליל שבת הגיעה מכת"זית כאילו זה מקום העבודה שלה, שכונה חרדית.

ישראל אייכלר: וכמובן, שברגע שאנשים רואים דבר כזה, זה גורם להתקהלות מסקרנים.

ישראל אייכלר: בשעה 22:45 עד השעה 24:30 בליל שבת המכת"זית השפריצה מים ברחובות בר-אילן ושמואל הנביא בשני הכיוונים.

ישראל אייכלר: משפחות שלמות חוזרות מסעודות ליל שבת בבית הוריהן ונתקלות בתופעה זו.

ישראל אייכלר: מדובר באנשים שלא מפגינים – הרי זכות ההפגנה ניתנה רק לאנשי השמאל בבלפור, אבל לחרדים אין זכות הפגנה.

ישראל אייכלר: אבל פה לא הייתה הפגנה – כאשר הם צריכים לרוץ עם הילדים למצוא מחסה שלא יקבלו זרם עם מים.

ישראל אייכלר: וכמובן, שעם הניידות מגיעים גם עם היס"מיקים, שצריכים להגן על המכת"זיות.

ישראל אייכלר: ליל שבת, והמשטרה מרשה לעצמה להפר את השקט בשכונה חרדית סתם ככה, בלי שום סיבה.

ישראל אייכלר: ואז פורצת סערה, והרחובות מתחילים לבעור, ואז מאשימים את החרדים, כמובן.

ישראל אייכלר: אני מתכוון לבקש את תשובת שר המשטרה, השר לביטחון פנים: מי נתן הוראה להביא מכת"זיות לשכונה חרדית בליל שבת בלי סיבה, צריך לתת על כך את הדין.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, זה מקרה קלאסי של דיכוי סתם.

ישראל אייכלר: אבל גם כשיש הפגנה וגם כשיש מפגינים – מי נתן למשיסה יעקב, שדווקא הציבור החרדי, השלטון החילוני מרגיש שהוא יכול לדכא אותו בלי שום פחד, משום חומר נפץ ומשום חוק ומשום משפט.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ישראל אייכלר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עופר כסיף – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יבגני סובה, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני - - -

יבגני סובה: רגע, רגע, רגע.

יבגני סובה: עוד לא הורדתי.

יבגני סובה: שנייה.

יבגני סובה: כמו בכדורגל בחילוף.

איתן גינזבורג: אני בטוח שתדבר משפט אחד בשלוש נקודות.

יבגני סובה: משפט קצר.

איתן גינזבורג: משפט קצר לא תוכל.

איתן גינזבורג: משפט אחד אולי תוכל.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות, ושלוש נקודות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יבגני סובה: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לפני עשר שנים נכנס לחיינו מושג יוקר המחיה.

יבגני סובה: לא שהחיים שלנו היו זולים לפני זה, אבל המושג הזה נכנס חזק עם המחאה החברתית, שהתרחשה ברחבי הארץ בחודשי קיץ 2011.

יבגני סובה: אני זוכר את עצמי שם לא רק בתור אחד שמשתתף במחאה אלא גם כאחד שמסקר את המחאה.

יבגני סובה: הייתי אז עיתונאי, ונורא התרגשתי לראות משפחות, צעירים עם ילדים יוצאים ומפגינים – נגד מה?

יבגני סובה: נגד העלאת מחירים בשכירות, נגד מחיר גבוה למוצרי חלב, נגד ההתעלמות המוחלטת מהדור הצעיר שלא בטוח אם יש לו עתיד במדינת ישראל.

יבגני סובה: כמעט 500,000 איש יצאו לפני עשר שנים לרחובות, ועד קיץ 2021 כמעט שום דבר לא נעשה בעניין הזה.

יבגני סובה: מחירי הדירות המשיכו לטפס למעלה, אנחנו אחת המדינות היקרות ביותר בעולם – תל אביב בכלל נבחרה לעיר הכי יקרה בעולם – והממשלה הנוכחית מזה כמה חודשים פועלת אך ורק בנושא הורדת את יוקר המחיה.

יבגני סובה: ומה אני שומע?

יבגני סובה: כשאנחנו מנסים לעשות משהו, אומרים לנו: אתם חברי כנסת, שרים, מה אתם יודעים על המחירים?

יבגני סובה: אז הינה, רוב-רובנו ממשיך להיכנס לסופר; אני כמעט בטוח, חבריי, שאתם יודעים כמה עולה לחם, כמה עולה חלב; אפילו שרובנו לא משתמשים בתחבורה ציבורית אנחנו יודעים בדיוק כמה עולה תחבורה ציבורית ואיך קשה לאנשים לפעמים לשלם על כרטיס נסיעה באוטובוס, והם סופרים כל אגורה.

יבגני סובה: אני חושב שהממשלה הזאת כבר בחודשים האלה הספיקה לעשות כמה דברים בשביל להוכיח שהיא פועלת להורדת יוקר המחיה.

יבגני סובה: אתן לכם דוגמה קטנה, אדוני היושב-ראש:

יבגני סובה: מכס על מוצרי החלב.

יבגני סובה: הינה, קיבלו החלטה.

יבגני סובה: בלי דיבורים, בלי מסיבות עיתונאים פומפוזיות, קיבלו החלטה – אני מדבר על משרד האוצר, שר האוצר, שר החקלאות.

יבגני סובה: אין שום סיבה שברשתות מחיר הגבינות שמיובאות לישראל ימשיך להיות פי שניים מגרמניה, מצרפת, מכל מדינה אירופית סבירה, מה שנקרא, לא המדינות היקרות ביותר.

יבגני סובה: אני לא נכנס לעליון – הכי גבוה.

יבגני סובה: לכן, מה שאני אומר – זה דוגמה למעשה.

יבגני סובה: אנחנו נמשיך לעקוב ונמשיך להילחם באלה שמנסים להתעשר על השכבות החלשות, והדוגמה של מוצרי החלב זו רק דוגמה אחת.

יבגני סובה: אני הזכרתי פה את הרפורמה ביבוא, שאמורה להוזיל משמעותית מאות מוצרים, ואנחנו בטוחים שזה ייכנס לתוקף כבר בחודש ינואר ויתחיל להשפיע על המחירים.

יבגני סובה: אין סיבה שבמדינת ישראל עגלת תינוק תעלה 5,000 שקל, שזה כמעט 1,400 דולר, כשאותה עגלה באיטליה עולה 600 יורו, ובארצות הברית 700 דולר – אצלנו פי שניים יותר יקר מבמדינות אירופה, ארצות הברית, כל מדינות ה-OECD.

יבגני סובה: למה?

יבגני סובה: ככה.

יבגני סובה: כי אנשים נמצאים בסוג של מלכוד.

יבגני סובה: אתה לא תיסע לאיטליה בביל לקנות עגלה לתינוק שנולד לך.

יבגני סובה: בשביל זה אנשים יצאו לרחובות לפני עשר שנים.

יבגני סובה: אני מאוד מקווה ומאמין שאם אנחנו נמשיך בדרך הזאת, נוכל להוריד את יוקר המחיה, כי אנחנו, הדור הצעיר, גם סובלים מזה.

יבגני סובה: לחלקנו אין דירות משלנו, אין לנו מניות, אין לנו פנסיות תקציביות.

יבגני סובה: וגם הדיבורים, אדוני היושב-ראש, על שכר חברי הכנסת, זה דיבורים דיבורים, כי בסופו של דבר אנחנו משלמים כמעט 60% מס על מה שאנחנו מקבלים.

יבגני סובה: אז אני מבקש, ואומר שאנחנו נמשיך להילחם ביוקר המחיה, וזה רק הצעד הראשון שעשינו.

יבגני סובה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יבגני סובה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת יעקב מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב בן צור – אינו נוכח; חבר הכנסת משה אבוטבול – אינו נוכח; חבר הכנסת אמיר אוחנה – אינו נוכח; חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; חברת הכנסת מאי גולן – אינה נוכחת; חבר הכנסת משה ארבל – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת; חברת הכנסת מירי רגב – אינה נוכחת; חבר הכנסת יריב לוין – אינו נוכח; חברת הכנסת קטי שטרית – אינה נוכחת; חבר הכנסת משה גפני – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יצחק זאב פינדרוס, יעלה ויבוא אדוני.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אין צורך לכוון את השעון.

יצחק פינדרוס: ראיתי שלדובר הקודם נתת חמש דקות, זה בסדר.

יצחק פינדרוס: אני רק רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שאני עליתי לדבר מכמה סיבות, אבל הסיבה הראשונה – אנחנו בליל עשרה בטבת וצריך קצת סולידריות, ולגרום לאלון שוסטר שיהיו לו כמה דקות פחות שהוא יצטרך לעמוד פה ולשמור עד שיקבל הוראה שהוא יכול לרדת.

יצחק פינדרוס: אז נסייע קצת.

יצחק פינדרוס: צריך קצת לסייע לקואליציה, להיות אנושי.

יצחק פינדרוס: זו סיבה אחת.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה לומר עוד משהו.

יצחק פינדרוס: היו כאן קודם מצד הקואליציה שתי הצגות מאוד מאוד מעניינות.

יצחק פינדרוס: עמד פה השר יועז הנדל והטיף מוסר כנציג החרדים.

יצחק פינדרוס: אני במקומו הייתי קצת מתבייש.

יצחק פינדרוס: למה קצת מתבייש?

יצחק פינדרוס: אתה מייצג מפלגה שאפילו בציבור החילוני לא מכירים בה.

יצחק פינדרוס: אתה מייצג מפלגה שעמדה פה היום לתת את הג'וב ה-15 למפלגה שלה, וחמש דקות אחר כך עמד אחד השרים שלהם ואמר שאנחנו שברנו פה שיאים היום.

יצחק פינדרוס: כלומר בלי להתבלבל, כשהוא עמד להציג את סגן השר, ה-15, הוא הסביר ששברנו שיאים.

יצחק פינדרוס: כאילו, הוא בא להציג משהו טריוויאלי, יהיה עוד סגן שר במשרד החינוך, טבלאות.

יצחק פינדרוס: אמרתי לחבר הכנסת בני בגין שתנחומיי – הוא היחיד שנשאר חבר כנסת בלי שתי ועדות, כי אצלכם הממוצע זה שתי ועדות.

איתן גינזבורג: למה אתה מקפח את חבר הכנסת צבי האוזר?

יצחק פינדרוס: אתה צודק.

יצחק פינדרוס: צבי האוזר גם כן.

יצחק פינדרוס: אתה יודע מה, אני מקבל את הערתך, ועוד במסגרת עשרה בטבת.

איתן גינזבורג: אתמול העיתונאי היעיל יניר קוזין כתב לנו שלשניים לא נשאר.

יצחק פינדרוס: איזושהי ועדה נוספת שהקואליציה תקים לו, למפלגות - - - הוא אומר: שברתם שיאים.

יצחק פינדרוס: שברתם שיאים.

איתן גינזבורג: מי אמר את זה?

יצחק פינדרוס: זאב אלקין.

יצחק פינדרוס: בא לאופוזיציה – שברתם שיאים היום, כשהוא בא להציג את סגן השר.

יצחק פינדרוס: אותו יועז הנדל מטיף לנו.

יצחק פינדרוס: 70 שנה אנחנו מקבלים את הבוחר החרדי, שעוד פעם ועוד פעם נותן בנו את אמונו.

יצחק פינדרוס: יושבים פה חברי כנסת מיהדות התורה שמייצגים את הציבור שלהם כבר 70 שנה; המפלגה היחידה ש-70 שנה עוד פעם ועוד פעם הבוחרים נותנים לה את קולם, ואומרים: אתם מייצגים אותנו, שרואים את העבודה שלה בכל ועדה על כל סעיף ועל כל פסיק – והוא נותן לנו מוסר על מה?

יצחק פינדרוס: על השערורייה הכי גדולה: הוא יחליט לנו – והוא מדבר על שבטים ומדבר על גטו ומדבר על גלות; הוא יחליט לנו איזה סדרים פנימיים יהיו לנו בטלפונים?

יצחק פינדרוס: ריבונו של עולם.

יצחק פינדרוס: הוא יחליט לנו, כרגולטור, בעתירה לבג"ץ שהגישה איזו תנועה קיקיונית שממומנת על ידי המוסדות הלאומיים – איך קוראים להם, התנועה ליהדות מתקדמת, תנועה קיקיונית שהגישה עתירה לבג"ץ.

יצחק פינדרוס: הוא יחנך אותנו?

יצחק פינדרוס: הרי יש איזשהו גבול, גבול גם לצביעות.

יצחק פינדרוס: ואני רוצה לסיים, אדוני, אני רואה שהשעון מסתיים, אף שאתם קצת משוחררים, ואני גם עוזר לאלון שוסטר, כמו שדיברנו.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להתייחס לעוד משהו אחד.

יצחק פינדרוס: אתמול הייתה ועדת שרים על חוק שאני הגשתי.

יצחק פינדרוס: עמדה פה יושבת-ראש ועדה, אני כבר לא זוכר איזו ועדה – ביטחון פנים – ונתנה לנו מוסר על אחריות של האופוזיציה על חוקים נכונים.

יצחק פינדרוס: קודם כול, אני מזכיר לכם שהקואליציה הפילה בשבוע שעבר את הנושא של הבדיקה של הסרסור בסוהרות, אותה קואליציה שנותנת לנו מוסר.

יצחק פינדרוס: זה פעם אחת.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: הוא אמר שהוא מסיים.

יצחק פינדרוס: פעם שנייה – תודה לך, חבר הכנסת אופיר אקוניס.

אופיר אקוניס: אני מקפיד תמיד על הזמנים.

יצחק פינדרוס: אני אומר תודה.

יצחק פינדרוס: אני עוזר לאלון שוסטר עכשיו.

יצחק פינדרוס: עכשיו זה במסגרת היחסים הטובים שלי עם הקואליציה.

יצחק פינדרוס: הדבר השני, אתמול בוועדת שרים – חוק שבוועדת הפנים היה דיון עליו: אלפי אנשים מצטופפים במטרים ספורים בחופי הים, בחופים הנפרדים, כי, מה לעשות – הציבור הדתי והחרדי הוא יותר מפי חמישה ממה שהוא היה כשהחוק הראשון נוסד, וכשמגיעים לחופי הים, הם עומדים צפופים.

איתן גינזבורג: תודה.

יצחק פינדרוס: חוק הכי אנושי שיכול להיות.

יצחק פינדרוס: הלכה ועדת שרים והפילה את זה, ובאים לתת לנו מוסר על אחריות ועל שירות לאזרח?

יצחק פינדרוס: חבר'ה, תתעשתו, תחזרו לעצמכם, ותהיו אתם אנושיים ובני אדם.

יצחק פינדרוס: אל תפילו דברים נכונים בגלל צרכים קואליציוניים ואל תטיפו לנו מוסר כאופוזיציה.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יצחק פינדרוס.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אורי מקלב – אינו נוכח; אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת; חבר הכנסת אופיר כץ – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רון בן משה.

משה ארבל: - - -

איתן גינזבורג: סליחה?

איתן גינזבורג: חשבנו שתבוא ותאמר אותו פה מעל במת הכנסת אבל ויתרת.

משה ארבל: יום יבוא.

איתן גינזבורג: במהרה בקרוב הוא יבוא.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות לרשותך.

יעל רון בן משה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעל רון בן משה: כנסת נכבדה, אני רוצה, ברשותכם, לברך את חברי ושכני מקיבוץ געתון רמי באר, הכוריאוגרף והמנהל האומנותי של להקת המחול הקיבוצית, שנבחר היום לקבל את פרס מפעל החיים היוקרתי של משרד התרבות והספורט.

יעל רון בן משה: קיבוץ געתון הוקם בגליל המערבי בשנת 1948 על ידי חברי גרעין 1 במאי שהגיעו מהונגריה.

יעל רון בן משה: בגרעין היו חברים סבתא וסבא שלי, קיצ'י ויקשי, עליהם השלום, וגם ההורים של רמי, זיכרונם לברכה, מנחם ושושה; ואיתם בגרעין גם יהודית ארנון, זיכרונה לברכה, מייסדת להקת המחול הקיבוצית וכלת פרס ישראל.

יעל רון בן משה: יהודית, שורדת שואה, ייסדה את הלהקה בשנת 1970 ושימשה לאורך שנים כמנהלת האומנותית שלה.

יעל רון בן משה: אגב, יהודית גם ליוותה את אימא שלי ללידה שלי, ובעצם הייתה הראשונה שקיבלה אותי.

יעל רון בן משה: בהמשך גם נהניתי להשתתף בשיעורי הריתמיקה שלה בגן הילדים.

יעל רון בן משה: רמי נולד בקיבוץ געתון בשנת 1957, למד בבית החינוך האזורי שלנו בעברון, איפה שגם הוריי התחנכו והיום ילדיי מתחנכים.

יעל רון בן משה: ובשנת 1977 התגייס לשירות בסיירת מטכ"ל.

יעל רון בן משה: אני חושבת אפילו שאולי הוא שירת באיזושהי תקופה עם סגן השר אלון שוסטר, זכור לי משהו כזה.

יעל רון בן משה: עם שחרורו מהצבא, בשנת 1980, הצטרף ללהקת המחול כרקדן וגם ככוריאוגרף, ובהמשך כבן טיפוחיה של יהודית כמנהל האומנותי של הלהקה.

יעל רון בן משה: מבין יצירותיו המוכרות: זיכרון דברים, שומר מסך, ולגיל הצעיר יותר – פטר והזאב וקרנבל החיות.

יעל רון בן משה: אני מניחה שלפחות חלק מיושבי הבית הזה צפו ביצירות האלה, הם עצמם, עם ילדיהם, יחד עם עשרות אלפי או מאות אלפי צופים בישראל ובעולם.

יעל רון בן משה: להקת המחול הקיבוצית פועלת גם היום בקיבוץ געתון במסגרת כפר המחול שכולל גם בית ספר למחול, ומנקז ליישוב המרוחק והקטן שלנו בכל שנה אלפי רקדנים ומבקרים מהארץ ומהעולם.

יעל רון בן משה: בראיית חזון ישראל 2048, עת נחגוג מאה שנים למדינת ישראל, וכ-16 מיליון אזרחים יגורו כאן, כולנו נרצה שהפיזור הדמוגרפי יהיה מאוזן ויכלול את כל קצוות המדינה.

יעל רון בן משה: קיבוץ געתון ויישובים דומים בגליל, בנגב, בבקעה, בעמקים, הם נכסים והזדמנות למדינת ישראל.

יעל רון בן משה: כפר המחול בגעתון הוא דוגמה ליהלום שצומח בערבות מדינת ישראל, בספר המרוחק, במדינה שהיא בעצם כל כך, כל כך, קטנה, ואיפה שיש משוגע לדבר, עם קצת עזרה, עם קצת תמיכה, ובעיקר שאנחנו, נבחרי הציבור, לא נפריע, אנחנו מצליחים אפילו גם היום, בשנת 2021, להפריח את השממה.

יעל רון בן משה: אז רמי, חברי היקר, שכני היקר, וכל המשפחה, ברכות חמות.

יעל רון בן משה: עלה והצלח.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת יעל רון בן משה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גדי יברקן – אינו נוכח; חבר הכנסת יואב גלנט – אינו נוכח; חבר הכנסת שלמה קרעי – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רות וסרמן לנדָה, בבקשה, גברתי.

רות וסרמן לנדה: לנדֶה.

איתן גינזבורג: לנדֶה או לנדָה?

איתן גינזבורג: לנדֶה.

איתן גינזבורג: אני טעיתי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת רות וסרמן לנדה לעלות ולשאת דברים.

איתן גינזבורג: היה לי עוזר פרלמנטרי לנדָה - - -

רות וסרמן לנדה: צאצאים של הגאון מווילנה.

רות וסרמן לנדה: זה לא סתם.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

רות וסרמן לנדה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכיוון שחוץ מיעל רון בן משה אנחנו נוטים לדבר לא כל כך יפה אחד לשני, החלטתי לשמח את המליאה הזו בדבר שהוא לא פחות ממשנה כללי משחק עבור מדינת ישראל, ואלה הם הסכמי אברהם.

רות וסרמן לנדה: כיושבת-ראש שותפה לשדולה לקידום הסכמי אברהם, נפגשתי היום עם אישה פשוט מעוררת השראה; היא סגנית השגריר הקוסוברי במדינת ישראל, ולמעשה משמשת כשגרירה לכל דבר של המדינה הזו שקוראת לעצמה פלורליסטית, בוא נאמר ככה, אבל למעשה יש בה רוב מוסלמי.

רות וסרמן לנדה: והיא בחרה להציב ולמקם את שגרירותה בירושלים.

רות וסרמן לנדה: האישה הזו היא למעשה הבת של יושב-ראש הקהילה היהודית בקוסובו; כידוע, קהילה קטנה של 258 יהודים שלא הוברחו לאלבניה.

רות וסרמן לנדה: למעשה נאלצו לנסוע ברכבות למחנות ההשמדה, ורק שניים שרדו את מחנות ההשמדה בשואה.

רות וסרמן לנדה: השניים האלה, בני 12 ו-8, היו אחיינים של אביה, כאמור, יושב-ראש הקהילה היהודית, עלו לארץ אחרי המלחמה וחיים היום באשדוד.

רות וסרמן לנדה: אותה אינס דמירי, השגרירה, או ממלאת מקום השגריר שמשמשת דה פקטו כשגרירה, למעשה השלימה מעגל, וכיהודייה בקוסובו באה לשרת כשגרירה של קוסובו במדינת ישראל, משהו באמת מאוד מאוד מרגש.

רות וסרמן לנדה: ולמרות שאנשים לא מכירים את קוסובו כחלק מהסכמי אברהם, זהו למעשה המעגל הרחב יותר שבעצם טראמפ ונתניהו, בזמנם כנשיא וכראש הממשלה לשעבר, הכניסו לתוך מעגל הסכמי אברהם.

רות וסרמן לנדה: לדבר הזה השלכות מאוד מאוד מרחיקות לכת ומיוחדות לאזור, כי מדובר בעצם על הכנסת מדינות דרום אירופה ואגן הים התיכון לתוך איזושהי דרך, איזשהו מסלול, של מסחר ופוטנציאל כלכלי מדהים שהאזור הזה יכול להגיע אליו בפוטנציאל.

רות וסרמן לנדה: והדרך היא פשוט מלאה בעוד רבות מהמדינות של אגן הים התיכון ודרום אירופה, וזה פשוט משהו מדהים שניתן לקדם בו - -

איתן גינזבורג: נא לסיים.

רות וסרמן לנדה: - - את היחסים עם אל עם, בין ישראל לבין המדינות, כמו שהיה למשל אתמול במשחק של בני הנוער של האמירויות ושל ישראל, בהובלה וביוזמה ישראלית ואמירתית פה באצטדיון של נתניה.

רות וסרמן לנדה: אני רוצה לומר לכם שהדבר הזה קורה כל יום.

רות וסרמן לנדה: רק היום ראש הממשלה נמצא באמירויות.

רות וסרמן לנדה: רק לאחרונה שר הביטחון - - -

איתן גינזבורג: גברתי, אני עוצר אותך – אני אאפשר לך להמשיך לדבר – כי אני לא רואה פה שר תורן.

רות וסרמן לנדה: אז אני אמשיך לדבר.

איתן גינזבורג: אה, אני רואה.

איתן גינזבורג: שרת הפנים פה.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

רות וסרמן לנדה: שרת הפנים, שתגיע עוד חצי דקה - - -

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: היא פה.

איתן גינזבורג: אז נא לסיים.

רות וסרמן לנדה: אני ממש בסוף המשפט.

איתן גינזבורג: סליחה, לא ראיתי אותך, גברתי.

רות וסרמן לנדה: אני אומר ששר הביטחון אך לאחרונה חזר ממרוקו, מביקור היסטורי ראשון מסוגו של שר ביטחון במרוקו, עם חיילים בכירים, קצינים, במדי צה"ל, והדרך עוד סלולה לדברים נוספים, מרתקים.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש והכנסת.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבי מעוז – מוותר; חבר הכנסת ישראל כץ – אינו נוכח; חבר הכנסת יעקב ליצמן – אינו נוכח; חבר הכנסת אלי כהן – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לימור מגן תלם, בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

לימור מגן תלם: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני בחרתי לדבר היום על תחרות מיס יוניברס שהתקיימה היום לפנות בוקר.

איתן גינזבורג: באילת.

לימור מגן תלם: באילת, בדיוק.

לימור מגן תלם: בארץ.

לימור מגן תלם: ועצם קיומה של התחרות העלה לסדר היום את השאלה האם ראוי עדיין בשנת 2021 לקיים תחרות יופי.

לימור מגן תלם: בתור אחת שהשתתפה בצעירותה, בגיל 17, בתחרות, נשאלתי, האם זה נכון לקיים תחרות?

איתן גינזבורג: איזו תחרות?

לימור מגן תלם: תחרות מלכות היופי של ישראל, ותחרות מיס אירופה.

לימור מגן תלם: ייצגתי את ישראל בתחרות יופי בין-לאומית בגיל 17.

לימור מגן תלם: אמרתי שבגיל 17 הסתכלתי על הנושא של התחרות כחוויה בפריזמה מאוד צרה – חוויה, לראות עולם, להכיר אנשים.

לימור מגן תלם: אבל היום, כאישה בוגרת וכאימא לילדה, אני חושבת שהתחרות הזו היא טעות כי הבנות הצעירות שרואות את המשתתפות עם מודל יופי של רזון צר היקפים – מעביר מסר שגוי לנערות.

לימור מגן תלם: וזה מביא אותי לדבר בקצרה על חוק פוטושופ, שהגשתי הצעה לתיקון חוק.

לימור מגן תלם: אדוני היושב-ראש, ידעת שיש חוק פוטושופ שחוקק ב-2013 שאומר שכל פרסומת חייבת שתהיה לצדה הערה שבוצעה עריכה של התמונה, כלומר, שבוצע פוטושופ.

לימור מגן תלם: אבל לחוק הזה אין שיניים כי אין לו שום אכיפה, אין סנקציות.

לימור מגן תלם: ולכן הגשתי הצעה לתיקון החוק לקבוע סנקציות, לקבוע קנסות.

לימור מגן תלם: ביקשתי גם להרחיב את זה על רשתות חברתיות.

לימור מגן תלם: מפרסם שלא יפרסם בהערה, לא ירשום הערה שבוצעה עריכה של התמונה ייקנס.

לימור מגן תלם: וכל זאת למה?

לימור מגן תלם: כי נערות צעירות היום מסתובבות ברשתות החברתיות ורואות את כל הדוגמניות צרות ההיקפים אחרי שהן עברו פוטושופ, והן חושבות שזה מודל יופי שהן צריכות לשאוף אליו, וזה מודל יופי שהוא פייק, הוא מזויף.

לימור מגן תלם: והדבר גורם להפרעות אכילה.

לימור מגן תלם: והנושא של הפרעות אכילה הוא נושא שבליבי, אני מטפלת בו מאז שהגעתי לכנסת.

לימור מגן תלם: השגתי תקציבים להכפלת מיטות אשפוז, מאחר ותור המתנה היום למיטת אשפוז הוא בין חצי שנה לשנה, ברגע שמספר המיטות יוכפל החל מינואר 2022 התורות יתקצרו ובנות תקבלנה טיפול.

לימור מגן תלם: אני מקווה שהחוק הזה יעבור ויעביר את המסרים הנכונים.

לימור מגן תלם: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מגן תלם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת פטין מולא – אינו נוכח; חברת הכנסת גילה גמליאל – אינה נוכחת; חברת הכנסת נירה שפק – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בני בגין, בבקשה.

איתן גינזבורג: אה, הינה נירה שפק.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שפק הגיעה – אני אאפשר לך.

משה ארבל: כבוד היושב-ראש, אפשר לפנים משורת הדין גם לקבל את רשות הדיבור, למרות שלא הייתי באולם?

איתן גינזבורג: אפשר.

איתן גינזבורג: מייד אחרי חבר הכנסת בני בגין.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות.

נירה שפק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בדיון על חוק של חומרי נפץ בחרתי לדבר על חומר נפץ שלא צריך בשבילו אקדח, ולא צריך בשבילו סכין.

נירה שפק: בחרתי לדבר על השיח, על זה שאנחנו נראים פה בצורה לא מכבדת, ולומדים מאיתנו ורואים, ומתייחסים בהתאם.

נירה שפק: יש נושאים שהם במחלוקת.

נירה שפק: חוויתי, לצערי, פיצוץ בפייסבוק שלי, בווטסאפ שלי.

נירה שפק: ובכוונה אני בוחרת את הנושא הזה כי הוא לא שייך לאופוזיציה, קואליציה, ימין ושמאל.

נירה שפק: זה נושא שבמחלוקת.

נירה שפק: והשפה היא שפה נוראית, ואין כלים לטפל בשפה הנוראית הזו.

נירה שפק: ביטויים של קללות, ביטויים שהלוואי שיקרו לך דברים.

נירה שפק: אנשים שכותבים – אני נכנסת לתוך הגדרות הפרופיל שלהם, למי שיש, ואני רואה משפחות נורמטיביות, שרושמים מזל טוב ליום ההולדת ומשתפים באירועים; ובשנייה אחת, ברגע אחד, כי מישהו כתב משהו שלא נראה, מאבדים – בעיניי – צלם אנוש.

נירה שפק: וזה קורה כל הזמן.

נירה שפק: זה קרה השבוע לי, זה קרה לפני שבוע למישהי או מישהו אחר.

נירה שפק: ואני חושבת שאנחנו לא מספיק מדברים על זה.

נירה שפק: ואנחנו מנסים ליצור פה ממשלת שינוי ולהביא לשיח אחר, אבל אנחנו לא יכולים להתנהל בשני רבדים שונים.

נירה שפק: אנחנו חייבים לחבר.

נירה שפק: ואני רוצה לבקש מכל מי שפה, וגם מי שלא פה ורק שומע או יקרא על זה אחרי, שדקה, ממש דקה, לפני שאנחנו צורחים או לפני שאנחנו מרימים יד – לא מלשון מכות, אלא בתנועות כאלה שלא מכבדות אחד את השני – תזכרו שכל אחד ואחת שיושבים פה, יש מאחוריהם משפחה, ותקוות, וחלומות, וחברים שמסתכלים ורואים.

נירה שפק: אני חושבת שאם אנחנו נביא לשיח יותר מכבד פה, זה מתישהו, מתישהו יחלחל למטה.

נירה שפק: כל שזה מחייב אותנו זה להיות עקביים, ולא חד-פעמיים, ולא ללעוג אחד לשני.

נירה שפק: ועוד דבר, להגיב.

נירה שפק: אני התלבטתי אם להגיב או להתעלם, ובסוף בחרתי שניים-שלושה להתקשר אליהם ולדבר איתם, כי השיח הזה לא מכבד.

נירה שפק: אבל אתם יודעים מה ראיתי?

נירה שפק: שאני היחידה שמגיבה.

נירה שפק: והשאלה הנשאלת היא מה עושים?

נירה שפק: האם כשאנחנו רואים את זה גם מישהו אחר צריך להתעסק עם זה?

נירה שפק: אני חושבת שכן.

נירה שפק: זה מחלחל עד הרמה התחתונה ביותר, ואנחנו נראה את פירות הבאושים האלה, ואנחנו משאירים מצב ממש לא טוב מבחינה חברתית לטעמי.

נירה שפק: בארבע השניות האחרונות שנשארו לי אני קוראת, לפחות למי שפה, בואו נעשה עם זה משהו.

נירה שפק: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת נירה שפק.

איתן גינזבורג: עכשיו חבר הכנסת בני בגין, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: אחריו – חבר הכנסת משה ארבל.

זאב בנימין בגין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בדבריי לפני כשעה פה מעל הדוכן העליתי נשכחות, והבאתי את מספר השרים וסגני השרים שמהם הייתה מורכבת ממשלה טובה בראשותו של מר בנימין נתניהו, וכמובן בהסכמה ובהתלהבות של סיעת הליכוד כולה, וגם של סיעות ש"ס ויהדות התורה בזמנו.

זאב בנימין בגין: אבל זה היה מזמן ולא רבים זכרו זאת, אז אני מבקש, היות שידוע שאין הגמל רואה את דבשתו, להביא דוגמה נוספת לממשלה בראשותו של מר בנימין נתניהו בתמיכת הליכוד, תמיכה נלהבת, וזה היה רק לפני שנה.

זאב בנימין בגין: זה היה במאי 2020.

זאב בנימין בגין: והממשלה הזאת בראשותו של בנימין נתניהו מנתה 34 שרים ושני סגני שרים.

זאב בנימין בגין: ואז חשבתם שזה מצוין, כי זה נועד למנוע בחירות – ולא נמנעו בחירות, כעבור שנה הליכוד החליט לפרק את הממשלה, ללכת שוב, בפעם הרביעית, לבחירות.

זאב בנימין בגין: לפני חודשים אחדים העדיף ללכת בפעם החמישית לבחירות, והוקמה ממשלה אחרת.

זאב בנימין בגין: אבל הגמל הוא גמל, ודבשתו דבשת.

זאב בנימין בגין: בדקה שנותרה לי, אדוני היושב-ראש, אבקש לדבר על נושא המוכר לך.

זאב בנימין בגין: מחר בוועדת הפנים אנחנו עומדים להצביע על חוק התכנון והבנייה, הידוע אצלנו כאן כחוק החשמל.

זאב בנימין בגין: ואני שמעתי בשבועות האחרונים, מאז אושר לפני שבועות אחדים כאן במליאה להמשך החקיקה, האשמות מפליגות, חסרות שחר, כאילו החוק החשוב הזה, שמאפשר סוף-סוף לרבים בחברה הערבית ביישובים הערביים להתחבר לרשת החשמל ולהימנע מהתחברות הקרויה "פיראטית", מסכנת חיים, כאילו החוק הזה מאפשר לרבים לפרוץ גדרות, להקים יישובים, להקים בתים, להשתלט על שטחים.

זאב בנימין בגין: ואני מבקש לומר לאלה שמפריחים את ההאשמות האלה: לא מספיק לקרוא, לדעת לקרוא ולשנן דפי מסרים.

זאב בנימין בגין: כדאי לקרוא את נוסח החוק.

זאב בנימין בגין: נוסח החוק איננו מאפשר את זאת.

זאב בנימין בגין: כדי להתחבר לרשת החשמל, המבקש חייב להיכלל ביישוב שיש לגביו תוכנית מתאר, כזאת המאפשרת לוועדה המחוזית לתכנון ובנייה לבדוק אם הוא יושב על קרקע פרטית או שמא ביתו יושב באופן שקרוי במשרד הפנים ובמשרד המשפטים "בדרך שמסכלת את ביצוע התכנון", מפני שאם הוא יושב על קרקע ציבורית, אם הוא יושב על מקום שמתוכנן לו צינור מים, צינור ביוב, בית ספר, מתנ"ס – לא יקבל אישור כזה.

זאב בנימין בגין: לכן כל האגדות האלה, דברי ההבל האלה, שנובעים, כפי שאני רואה אותם, מתוך דפי המסרים, אין להם אחיזה בהצעת החוק, וכדאי, חברים, שתסייעו גם לציבור בהבנת המציאות.

זאב בנימין בגין: תודה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת בני בגין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת משה ארבל, בבקשה.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד שרת הפנים הגב' אילת שקד, הערב מדווח – אני מצטט – על ידי ארגון הצלה ללא גבולות יו"ש: זריקת אבנים בין תפוח למגדלים ובין תפוח לאריאל, אין נפגעים; ערבים יידו בקת"ב לעבר רכב בכביש בין תפוח למגדלים, סמוך לעוצרין, אין נפגעים; דווח על שוטר שנפגע קל לאחר שרכב פרץ מחסום בכיכר הצופים לכיוון קלקיליה; ערבים יידו שני בקבוקי תבערה לעבר היישוב בית אל, אין נפגעים; זריקת אבנים לעבר רכבים בכביש 60, באזור הכפר לובן א-שרקייה, נזק שמשה.

משה ארבל: דווח על שני פצועים קל שהגיעו לש"ג של היישוב עלי; בהמשך לשוטר שנפצע קל לאחר שרכב פרץ מחסום בכיכר הצופים לכיוון קלקיליה – פונה לבית החולים מאיר; ערבים יידו בקבוק צבע לעבר רכב צבאי בעלייה להר עיבל צפונית לשכם, אין נפגעים; סמוך לשעה 16:50 ערבים יידו שני בקבוקי צבע לעבר אוטובוס בכביש חוצה יהודה, חברון-תרקומיא, באזור גשר חלחול, אין נפגעים, נגרם נזק לשמשה ופח.

משה ארבל: באותן שעות שכל הדברים הללו קורים, היום, הגב' שקד, השר עמר בר לב בממשלתך, שיושב היום בממשלה בזכות האצבע שלך, פוגש את תת-מזכירת המדינה של ארצות הברית הגב' ויקטוריה נולנד, והיא מתעניינת בין היתר באלימות המתנחלים וכיצד ניתן להפחית את המתח באזור ולחזק את הרשות הפלסטינית.

משה ארבל: זה הנושא, רק על זה מדברים.

משה ארבל: הבן אדם הולך – יושב שר בממשלה ובחרפה מוציא את דיבתה של ישראל רעה בעולם, וזה בזכות האצבע שלך, בזכות התמיכה שלך, ואת לא יכולה להגיד שאת לא אחראית לזה.

משה ארבל: רשימה כל כך ארוכה של פיגועי טרור ביהודה ושומרון היום, לא מימים אחרים, לא משעות אחרות, ואת אחראית לאותה התנהלות של עמר בר לב.

משה ארבל: חרפה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה ארבל.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מירב בן ארי, בבקשה.

מירב בן ארי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מירב בן ארי: חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אני רוצה לדבר היום על מה שהיה בוועדה לביטחון הפנים.

מירב בן ארי: היה היום דיון חשוב מאוד, היו בו חברי כנסת רבים מהקואליציה ומהאופוזיציה.

מירב בן ארי: בכלל, ייאמר לזכות האופוזיציה שבוועדה לביטחון פנים יש נוכחות יפה של חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: טוב לשמוע.

מירב בן ארי: מגיעים ולוקחים חלק פעיל בדיונים, גם בסיורים של הוועדה הם מאוד שותפים, כי הם מוטרדים.

מירב בן ארי: הם מוטרדים ממצב ביטחון הפנים במדינה.

מירב בן ארי: היום, אדוני היושב-ראש, עשינו ישיבה על מסקנות מבצע שומר החומות.

מירב בן ארי: לצערי, לא שהופתעתי, גיליתי עד כמה המדינה לא הייתה מוכנה ועד כמה אנחנו צריכים לחזק את המשטרה בעוד שוטרים, כדי להיות מוכנים למבצע שומר החומות הבא ובכלל לאירועים של אלימות בתוך הערים, בעיקר בערים המעורבות.

מירב בן ארי: גילינו שהיה יום אחד שבו השוטרים היו עסוקים בכמעט 90 מוקדים במקביל – 90, תחשבו – מצפון לדרום.

מירב בן ארי: השוטרים נמצאים בכל האירועים, ולכן, כשאנשים התקשרו למשטרה, לא היה מי שיענה, כי אותו אזרח או אזרחית שהיו בסכנת חיים מזריקת בקבוקי תבערה, מאלימות, מלינצ'ים, הרבה פעמים לא היה מי שיענה להם, כי השוטרים נמצאו בכל כך הרבה מקומות במקביל, באותו יום ובאותה שעה.

מירב בן ארי: הדבר החשוב ביותר בעיניי כדי באמת לתת פתרון לפעמים הבאות הוא מעבר לתגבור באלפי שוטרים שחייבים להגיע למשטרה; הוא ממש להקים כוח של מילואים, כוח של מילואים גדול, רחב, שיוכל להתמודד באמת עם הנושא הזה של הפרעות.

מירב בן ארי: צריך לזכור שחיילים, עד כמה שהם מאומנים, הם לא יכולים להתעסק עם אוכלוסייה אזרחית, ולכן כדי לתגבר את אותם שוטרים אנחנו צריכים להרחיב את מעגל המילואים.

מירב בן ארי: תשמע, רמי, יו"ר ועדת החוץ והביטחון, כמו שוועדת חוץ וביטחון מאשרת גיוס מילואים של חיילים, כך צריך שהוועדה לביטחון הפנים תתכנס לאירוע הזה של גיוס מג"בניקים למילואים במצבי חירום.

מירב בן ארי: זה סוג של משמר לאומי, שזה מעניין, יש את זה גם בארצות הברית.

מירב בן ארי: הם לא חיילים, אלא שוטרים.

מירב בן ארי: כך, באירועים מורכבים - - -

רם בן ברק: - - -

מירב בן ארי: בדיוק.

מירב בן ארי: היום יש לך מאות.

רם בן ברק: - - - כך אנשים שהשתחררו מהצבא והולכים למילואים, יעברו להיות ת"פ מג"ב - - -

מירב בן ארי: נכון, נכון, וככה אתה מקים סוג של משמר לאומי שיכול להיכנס למצבי חירום ולסייע.

מירב בן ארי: תשמע, זה יכול להיות דבר שישנה את העניין.

רם בן ברק: זה חובה.

מירב בן ארי: טוב, מכיוון שאתה שותף שלי בהרבה דברים, אז גם את זה ניקח.

איתן גינזבורג: אגב, אני יודע שלשר הביטחון יש הצעה מאוד מאוד דומה לצוות שהוא הקים עכשיו בכל הנוגע לשירות.

איתן גינזבורג: הוא מדבר על הקמת משמר לאומי כזה.

איתן גינזבורג: נראה לי מתחבר בול לסיפור הזה.

איתן גינזבורג: זה גם קשור עכשיו, אגב, לחוק הבא שנצביע עליו, של שירות הביטחון, של הפניית חיילים למשטרת ישראל.

איתן גינזבורג: זה קצת שונה, אבל זה נוגע באותן נקודות.

מירב בן ארי: נכון.

מירב בן ארי: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

רם בן ברק: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רם בן ברק: אני צריך למשוך זמן, אבל חיכיתי שזה יעלה, לא?

איתן גינזבורג: ולך יש הרבה לאן להגיע.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

רם בן ברק: מזה חצי שנה כבר אני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

רם בן ברק: מעולם לא הייתי חבר בוועדה הזאת, והיום אני היושב-ראש שלה.

רם בן ברק: באמת, זו ועדה מרתקת, אבל לא רק העניין שהיא מרתקת, יש לה באמת חשיבות בלתי רגילה של פיקוח על מערכות הביטחון ועל הדברים שקורים שם, גם הטובים וגם הרעים, יכולת השפעה עצומה על תקציב הביטחון, על הדרך שהצבא מתכונן, למה הצבא מתכונן.

איתן גינזבורג: זה מסובך.

רם בן ברק: זה באמת תפקיד מאוד מאוד חשוב.

רם בן ברק: לצערי הרב אנחנו נמצאים במצב שהאופוזיציה אינה חלק מאותה ועדה חשובה.

רם בן ברק: לא מדובר באיזו ועדה פוליטית, עקרונית, שיש שם ויכוחים פוליטיים, שמחרימים אותה מתוך איזושהי אידיאולוגיה; מדובר בוועדה שמפקחת על קודש הקודשים של מדינת ישראל.

רם בן ברק: ואני מבין שיש להם, לאופוזיציה, מחלוקות רבות ותלונות, אבל למה הם לא מתייצבים בדיונים של ועדת החוץ והביטחון?

רם בן ברק: להיות שליח ציבור בכנסת זה לא צ'ופר, זאת אחריות מאוד כבדה.

רם בן ברק: להיות בין 120 האנשים שקובעים מה קורה פה במדינה זו עבודה רצינית, צריך לעשות אותה ברצינות ואפילו מקבלים עליה שכר יפה.

רם בן ברק: לא יכול להיות שאם האופוזיציה לא בממשלה אז היא לא במשחק, זאת אומרת אנחנו לא בממשלה אז אנחנו כלום, זה או ממשלה או שום דבר.

רם בן ברק: בכנסת, התפקיד שלהם זה לצעוק.

רם בן ברק: אנחנו גם צעקנו – מי כמוך יודע, אתה היית בקואליציה ואני הייתי באופוזיציה ואתה יודע, לפעמים - - -

איתן גינזבורג: אני חייב לומר שהצלקות על גופי עד היום.

רם בן ברק: אז בסדר, זה תפקידם לצעוק.

איתן גינזבורג: גם כשזה מחבריי.

רם בן ברק: בסדר, זה תפקידם לצעוק, אבל הקפדנו לא לדבר בשפה, אני בכל אופן - -

איתן גינזבורג: אתה הקפדת, נכון.

רם בן ברק: - - מעולם לא דיברתי בשפה לא מכובדת, אבל לצעוק זה בסדר גמור.

רם בן ברק: אבל עד שנפתחת המליאה ואחרי שהיא נסגרת ובימי ראשון ובימי חמישי מתייצבים בוועדות ועושים עבודה, ועובדים ומתווכחים ומגיעים לפשרות ודנים.

רם בן ברק: והאופוזיציה היום – לא, שום דבר.

רם בן ברק: אתה שואל את עצמך – בחוץ וביטחון, אתה יודע, יש שם אנשים באמת עם הרבה ניסיון.

רם בן ברק: יש שם אנשים, אבי דיכטר, צחי הנגבי, היו ראשי ועדת חוץ וביטחון, אנשים עתירי ניסיון.

רם בן ברק: יש שם גלנט, שהיה אלוף בצבא, סגן הרמטכ"ל, כמעט והיה רמטכ"ל, יש שם יובל שטייניץ, באמת אנשים שאנחנו בוועדה יכולים ליהנות מניסיונם העשיר ולהעשיר את הוועדה.

רם בן ברק: אז אני קורא מכאן לחבריי באופוזיציה, אל תתנהגו בצורה ילדותית כל כך.

רם בן ברק: בואו, תצטרפו לוועדת חוץ וביטחון, אני מזמין אתכם, אני שומר לכם את המקומות, יש לכם שם ייצוג הולם.

רם בן ברק: תבואו, תשתתפו בדיונים, תשפיעו על מה שקורה במדינת ישראל, תעשו את העבודה שלמענה נבחרתם.

רם בן ברק: תודה רבה לך, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת רם בן ברק.

מיקי לוי: האופוזיציה התאהבה באופוזיציה, אתה לא מבין.

איתן גינזבורג: אהבתי את - - -

מירב בן ארי: - - -

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא חבר הכנסת מופיד מרעי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

מופיד מרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מופיד מרעי: על החשיבות של חוק הנפץ אני לא רוצה להרחיב ועל הצורך לתמוך בחוק, ואנחנו מדי פעם מקבלים תזכורות דווקא מהמדינה הצפונית לנו מה קורה כשלא מתייחסים נכון לחומרי נפץ כאלה או אחרים.

מופיד מרעי: אני כן מקווה שגם נושא הזיקוקים ייכלל בעתיד - -

איתן גינזבורג: חשוב.

מופיד מרעי: - - בקטגוריה הזאת, כך שנוכל להיות מה שנקרא עם יד על הנושא של הזיקוקים, במיוחד בחגים.

מופיד מרעי: אבל אני רוצה לדבר על משהו אחר.

מופיד מרעי: אני רוצה לברך דווקא היום את תושבי גב ההר, הכוונה שלי לרכס תפן, מועצה מקומית יאנוח, ראש המועצה יאנוח-ג'ת, על זה שהיום בישיבה שבה אני השתתפתי בזום, נפתרה בעיית קצה הביוב שלהם והתושבים מצליחים בסופו של דבר לקבל היתר בנייה והתקדמות כדי שיוכלו באמת לבנות את הבתים שלהם בהיתר, דבר שנמשך שלוש שנים.

מופיד מרעי: למה אני אומר שלוש שנים?

מופיד מרעי: במשך שלוש שנים לא יכלו להתקדם, לא יכלו לתכנן את המקום שלהם.

מופיד מרעי: אז מפה אני רוצה לברך את ראש המועצה ואת תושבי יאנוח על ההתקדמות.

מופיד מרעי: התכנון ביישובים שלנו מאוד מאוד לוקה בחסר, בלשון המעטה.

מופיד מרעי: שנים על גבי שנים התכנון לא מתקדם.

מופיד מרעי: אני עוד זוכר בשנת 2017, כיושב-ראש פורום ראשי הרשויות הגשתי נייר עמדה לגבי תיקון 109 קראו לזה, לתכנון ובנייה, לימים 116, מה שנקרא חוק קמיניץ.

מופיד מרעי: במקום שנאיץ את התכנון, הממשלה שהייתה, חוקקה את חוק קמיניץ כדי באמת להגביר את הפיקוח או לתת כלים נוספים לפיקוח, קנסות מינהליים וצווי הריסה מינהליים, הצעת חוק שאני מתכוון להגיש אותה כאן יחד עם חבריי כדי לבטל אותה.

מופיד מרעי: אנחנו כנבחרי ציבור, אדוני היושב-ראש, וחבריי, עסוקים, במיוחד הדרוזים, הערבים, עסוקים כל הזמן בבקשות – מסוקים מעל היישובים, פיקוח רודף את התכנון וכן הלאה.

מופיד מרעי: הגיע הזמן שהתכנון יקדים את הפיקוח.

מופיד מרעי: אנחנו אנשים ותושבים, אזרחים, כולנו שומרי חוק, רוצים לבנות את הבתים ואת היישובים שלנו, אחרי זה אפשר להביא לכאן את הפיקוח.

מופיד מרעי: ואני מצדיק את חברי בגין שדיבר על חוק החשמל שכולנו שותפים וגם אתה, אדוני היושב-ראש, שותף לדיונים על חוק החשמל.

מופיד מרעי: חוק החשמל בא לתמוך תכנון, הוא לא בא להפר תכנון.

מופיד מרעי: ונכון מה שנאמר כאן, מי שיקבל היתר לחשמל, הוא עומד בקריטריונים של תכנון ובנייה.

מופיד מרעי: על חוק החשמל אנחנו נלחמים בוועדות כדי לקדם אותו.

מופיד מרעי: נעשה את כל המאמצים כדי לקדם כל מהלך תכנוני כדי להביא לסיום הסאגה הזאת.

מופיד מרעי: אני מבקש משרת הפנים לסייע לנו להקים ועדה ייעודית, לא ועדות משנה, לתכנון בנייה כדי לסיים את התכנון.

מופיד מרעי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מופיד מרעי.

איתן גינזבורג: תעלה ותבוא חברת הכנסת עורכת הדין גבי לסקי.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות.

גבי לסקי: תודה רבה לכבוד היושב-ראש, שרת הפנים, חברי וחברות הכנסת, מעל דוכן זה אני רוצה לדבר על החלטה חדשה של משטרת ישראל בעצם לאסור על אוהדי קבוצות כדורגל להכניס ציוד עידוד לכל האצטדיונים בישראל.

גבי לסקי: לפי הפרסומים, משטרת ישראל גיבשה נוהל חדש ולפיו החליטו כי מפקד שאחראי יכול לאסור על אוהדי קבוצה להכניס ציוד עידוד לכל האצטדיונים בארץ.

גבי לסקי: בעקבות הנוהל החדש, נאסר בינתיים על אוהדי מכבי חיפה, הפועל חיפה, הפועל תל אביב, מכבי תל אביב ובני סכנין וקבוצות אחרות, להכניס ציוד במשחקי הבית ובמשחקי החוץ של הקבוצה, כאשר בימים הקרובים קבוצות נוספות גם כן יגלו שהן אינן יכולות להכניס.

גבי לסקי: ועל מה מדובר?

גבי לסקי: על התופים, על הדגלים.

גבי לסקי: בהחלטת המשטרה למעשה יש שינוי דרמטי מבחינת הסנקציות שמטילים על האוהדים ועל הקבוצות, ואנחנו יודעים ויודעות שהלב של הכדורגל הישראלי הם האוהדים והאוהדות.

גבי לסקי: נכון, חבר הכנסת גנאים?

מאזן גנאים: צודקת אלף אחוז.

גבי לסקי: וההחלטה הזאת, שהיא בעצם מהווה עונש קולקטיבי ללא כל סיבה, לאסור להכניס את כל אמצעי העידוד לתוך האצטדיונים, פוגעת לא רק באוהדים אלא בכדורגל, פוגעת בספורט.

גבי לסקי: אנחנו שאוהבים קבוצות, אנחנו שאוהבים כדורגל, אנשים שמגיעים לאצטדיון, זה חלק מהחוויה, זה חלק מהאירוע, ומדובר באמת בהחלטה לא מובנת.

גבי לסקי: כפי שאמרתי, האוהדים הם הנפש החיה של הכדורגל.

גבי לסקי: לא מדובר בעבריינים ואין להתייחס אליהם ככאלה.

גבי לסקי: כולנו זוכרים את המראות של משחקים באצטדיונים ריקים בגלל הקורונה ואנחנו לא מעוניינים לחזור לתקופה הזאת או לימים האלה.

גבי לסקי: אין בענישה קולקטיבית פתרון מספק לבעיית החוליגניזם, שאנחנו צריכים להגיד את האמת, יש גם דברים כאלה, אבל צריכים לטפל נקודתית באותם אנשים, באותם אנשים שבאים להרוס לכולנו את ההנאה מהכדורגל.

גבי לסקי: אני מבקשת מכאן מהשר לביטחון פנים לחזור מההחלטה הזו ולאפשר לכל האוהדים והאוהדות להיכנס לכל האצטדיונים עם אמצעי עידוד, עם ציוד עידוד, לכל האצטדיונים בארץ, לטובת האוהדים והאוהדות ולטובת הכדורגל.

גבי לסקי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת עו"ד גבי לסקי.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא חבר הכנסת רואה החשבון ולדימיר בליאק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

משה אבוטבול: היום התחלת לחלק תארים?

איתן גינזבורג: כשאתה תעלה אקרא לך הרב?

איתן גינזבורג: ראש העיר לשעבר?

איתן גינזבורג: פשוט משה אבוטבול.

ולדימיר בליאק: זה לא לחלק, אדוני.

ולדימיר בליאק: זה תואר שלומדים בשבילו.

איתן גינזבורג: זה לציין.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, קודם כול, החוק הזה הוא חוק חשוב, כמו כל נושא הבטיחות בכל ענפי המשק, ובהחלט, אני מקווה שלא תהיה כאן, לא קואליציה ולא אופוזיציה, ונעביר אותו יחד.

ולדימיר בליאק: אני רוצה לספר לכם שהיום בבוקר הופעתי בכנס השנתי של ה-PWC, אחת מפירמות רואי החשבון הגדולות בארץ ובעולם, מול 700 רואי חשבון.

ולדימיר בליאק: נאמתי מעל 25 דקות וסיפרתי להם על הפעילות שלנו – על פעילות הממשלה, על פעילות הקואליציה, על אישור התקציב, על כל הרפורמות שהצלחנו להעביר בחודשים האחרונים – מס גודש, העלאת גיל פרישה, רפורמת קרנות הפנסיה ועוד הרבה מאוד דברים שבשנים הקרובות ישנו את פני המשק, פני כלכלת ישראל.

ולדימיר בליאק: היה להם מאוד מעניין, ממש הרגשתי שאנשים מתחברים, הקשיבו בקשב רב, ותהיתי מדוע, חברי האופוזיציה, זה לא מעניין אתכם.

ולדימיר בליאק: כל מה שאנחנו עשינו בוועדות בחודשים האחרונים, איך זה שזה לא מעניין אתכם?

ולדימיר בליאק: כל בעיות היסוד של החברה הישראלית, של כלכלת ישראל, של אזרחי ישראל – איפה אתם?

ולדימיר בליאק: איפה אתם בכל התהליך הזה?

ולדימיר בליאק: מדוע אתם לא נמצאים – תחת תירוצים עלובים, של הפרש של אחד בוועדת הכספים או הפרש של שניים בוועדת הכספים.

ולדימיר בליאק: באמת, אנחנו שמונה חודשים אחרי השבעת הכנסת, אחרי אישור התקציב – איפה אתם?

ולדימיר בליאק: הסתכלתי עליכם ביומיים האחרונים - - -

משה אבוטבול: אתה באמת מתגעגע?

משה אבוטבול: נשלח לך הודעה.

ולדימיר בליאק: הסתכלתי עליכם ביומיים האחרונים, ובאמת, אם הייתם מפגינים עשירית מהתשוקה והמוטיבציה וההתלהבות בעבודה הפרלמנטרית – העבודה שלכם – בוועדות הכנסת כפי שהפגנתם במאבק המגוחך על אבטחת משפחת נתניהו, באמת היינו אולי במקום אחר.

משה אבוטבול: עוד פעם נתניהו?

משה אבוטבול: כל שנייה נתניהו?

משה אבוטבול: חלאס, תרדו ממנו.

משה אבוטבול: עזבו אותו, גם אבטחה לא השארתם לו.

ולדימיר בליאק: חברים יקרים - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבוטבול - - -

משה אבוטבול: מספיק עם זה, דבר על דברים אחרים.

ולדימיר בליאק: - - אנחנו שמונה חודשים - - -

משה אבוטבול: דבר על מזג אוויר, על שער הדולר.

משה אבוטבול: חסר לך על מה לדבר?

משה אבוטבול: כל היום נתניהו.

איתן גינזבורג: אני חושב שחבר הכנסת בליאק יסכים לדיל הזה אם תפסיקו לדבר על בנט.

ולדימיר בליאק: אדוני, אבקש - - -

משה אבוטבול: באמת, איתן, קצת רמה.

ולדימיר בליאק: אני מבקש עוד דקה.

קריאה: להפסיק לדבר על נתניהו.

משה אבוטבול: חלאס עם זה, באמת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: אתה לקראת הסוף, בבקשה.

ולדימיר בליאק: תודה.

ולדימיר בליאק: אנחנו שמונה חודשים אחרי השבעת הכנסת, הגיע הזמן לשים בצד את כל התירוצים, את כל הסיסמאות, את כל הטענות, להצטרף למאמץ שלנו, של ממשלת השינוי, למען אזרחי ישראל.

ולדימיר בליאק: אני מזמין אתכם להצטרף לעבודה שלנו בוועדות הכנסת, אנחנו מחכים לכם ומצפים שזה יקרה בימים הקרובים.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת בליאק.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רון כץ, בבקשה.

משה אבוטבול: אנחנו כבר מצטרפים.

משה אבוטבול: כבר רצים אליכם.

משה אבוטבול: ואללה, דיר באלכ.

יוראי להב-הרצנו: - - -

איתן גינזבורג: במחשב אתה אחרי חבר הכנסת רון כץ.

איתן גינזבורג: חוץ מזה – בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות, אלא אם כן תריב עם חבר הכנסת אבוטבול.

רון כץ: זה התכנון.

רון כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

רון כץ: כנסת נכבדה, אני יושב פה היום, אני שומע את הדיונים ואני רואה את ההתנהלות.

רון כץ: אני לרוב לא אוהב לבקר את הצד שכנגד, כי אני מאמין שלכל אחד יש את הטיעונים שלו למה הוא בוחר בדרך שלו.

רון כץ: אבל כשאני מסת

רון כץ: כל פה על הכיסא של חברתנו שירלי פינטו, שעד עכשיו לא מצאו צדיק או צדיקה שיקזזו אישה שילדה לפני כמה ימים, אני מבין את הקרע העמוק שנמצא פה, והקרע העמוק הזה מחלחל לחברה, אין מה לעשות.

רון כץ: אי-אפשר להתעלם שמה שאנחנו עושים פה משפיע הלאה.

רון כץ: יש פה נבחרי ציבור אמיתיים וטובים שפשוט לא אכפת להם.

רון כץ: ולמה?

משה אבוטבול: מה אתה עושה בשביל זה?

רון כץ: מה קרה היום שהשתגעתם ככה?

רון כץ: הסירו את האבטחה, זה כל הסיפור?

רון כץ: בגלל זה לא יהיו קיזוזים - -

משה אבוטבול: מה אתה עושה בשביל זה?

רון כץ: - - ויוצאות הקלטות וכל מיני הדלפות.

משה אבוטבול: אתה יכול להגיד מה אתה עושה?

משה אבוטבול: עזוב.

רון כץ: מה כבר קרה?

רון כץ: יש החלטה של גורמי המקצוע, יש החלטה של שלטונות החוק ויש החלטה של מי שצריך לקבל את ההחלטה הזאת.

רון כץ: זה לא קשור אלינו, אין מה להשבית את הכנסת בגלל זה.

רון כץ: לא צריך לפעול בשיטה הזאת, שעכשיו בואו נקבל החלטה – נשבור את כל הכלים, יותר ממה ששברתם עד עכשיו.

משה אבוטבול: רון, ומה אתה עושה בשביל בעל המריצות, זה שעם המעונות דופק אותנו, זה שהיום את מורי הדרך - - -

רון כץ: אני בעד, בוא נעשה הידברות.

רון כץ: כל מה שתרצה - - -

משה אבוטבול: פה אתה שותק, פתאום אתה - - -

רון כץ: אותי אתה מכיר.

רון כץ: כל מה שתרצה אני מוכן לבוא לקראתך.

משה אבוטבול: בוא נראה אותך צורח עליו או על הרפורמי הזה, שנמצא פה והורס כל חלקה טובה.

משה אבוטבול: נראה אותך גם שם מדבר.

רון כץ: כל מה שתרצה – אני מוכן לשמוע אותך ולבוא לקראתך.

רון כץ: לא יהיה מצב שהצד שלנו יגיד: אנחנו לא נדבר - -

משה אבוטבול: - - - תנשוך אותם, תן להם כמה ביסים.

רון כץ: - - עם הצד הזה, אנחנו נשבור את הכלים, אנחנו לא נגיע לוועדות, לא ניקח חלק, ותצא איזו הנחייה מטורללת – עכשיו בכלל, לעלות שלב בהסלמה, כי מה קרה?

רון כץ: גורמי המקצוע קיבל החלטה שאתם לא מוכנים לקבל אותה?

רון כץ: איש אחד מנהל לכם פה את כל הקרקס הזה, שאפילו לא נמצא פה?

רון כץ: הוא שולח כמה נציגים שתמיד יעשו את העבודה השחורה.

רון כץ: תתעוררו כבר, אנחנו פה מנהלים את המדינה.

רון כץ: הכנסת הזו פעם הייתה בית שכל העולם ראה.

משה אבוטבול: כן, החברים שלך - - -

רון כץ: הייתי עכשיו במשלחת בחו"ל.

משה אבוטבול: רון, רון, עזוב משלחות.

משה אבוטבול: החברים שלך, כשהיה המנוח השר דוד אזולאי על ערש דווי וביקשו קיזוז בשבילו, אז עם הרעות לב הם אמרו לא.

משה אבוטבול: פתאום אתה צדיק - - -

רון כץ: אני לא מכיר את זה.

רון כץ: והינה, אני אומר לך פה - -

משה אבוטבול: זה לא משנה, אז אל תדבר פה מפני כשאתה מטיף - - -

רון כץ: - - תלד מישהי מהאופוזיציה – אני מוכן להתנדב.

רון כץ: זה הזוי לא לקזז אותה.

משה אבוטבול: רון, כשאתה מטיף, תסתכל שם, על החברים הנפלאים שלך.

רון כץ: הרי אתה יודע שזה הזוי לא לקזז אותה.

משה אבוטבול: מה זאת אומרת?

משה אבוטבול: אתה פתאום חצי-חצי?

רון כץ: אנחנו קודם כול בני אדם, לפני שאנחנו בדבר הזה פה.

משה אבוטבול: מה זה בני אדם?

משה אבוטבול: בני אדם על אדם שבבית חולים?

רון כץ: אתה יודע את זה יותר טוב מכולם.

רון כץ: למה היא צריכה להיות בסטרס בבית שלה ולדעת אם היא צריכה לבוא לפה ביום רביעי או לא צריכה לבוא לפה ביום רביעי?

משה אבוטבול: אתה רוצה, תסתכל גם בהיסטוריה.

רון כץ: אני מוכן להסתכל על הכול, ואני אומר עכשיו: בואו, תהיו בני אדם.

משה אבוטבול: תסתכל שם, החברים הנפלאים האלה שם.

רון כץ: בואו, תהיו בני אדם.

רון כץ: אל תיסחפו למשפחה הזאת שמנהלת אתכם מרחוק פה.

משה אבוטבול: איזה משפחה?

רון כץ: מספיק עם זה כבר.

משה אבוטבול: תגיד, לא שמענו.

רון כץ: אנחנו מבינים, כולם מבינים, כל עם ישראל מבין - -

משה אבוטבול: באיזו אות זה מתחיל?

משה אבוטבול: באיזו אות?

רון כץ: - - מה קרה פה בשבוע הזה, שפתאום צריך להסלים.

משה אבוטבול: רון, באיזו אות זה מתחיל?

משה אבוטבול: שאני אדע, אני מתבלבל.

רון כץ: אתה יודע יותר טוב ממני, אתם מקבלים את ההנחיות.

משה אבוטבול: באיזה אות?

משה אבוטבול: אני לא יודע.

רון כץ: תראה מה קורה פה, תראה מה קורה פה.

רון כץ: מה קרה שעכשיו החלטתם שהשבוע הזה, יום שני, תחילת השבוע, מה קרה - - -

משה אבוטבול: אני מתכוון למשפחת שטראוס.

משה אבוטבול: אני לא יודע.

רון כץ: מה קרה עכשיו להסלמה המטורללת הזו?

רון כץ: מה קרה?

משה אבוטבול: די, די.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

רון כץ: מה קרה?

משה אבוטבול: אתם עובדים עם שנאה, רון, חבל לך על הזמן.

רון כץ: לא, להפך, אנחנו עובדים עם המון אהבה ואני רוצה שתיקח גם חלק.

משה אבוטבול: רק שנאה, עזוב.

רון כץ: אני אומר לך – הינה, אני פה, אני אומר לך: בוא - - -

משה אבוטבול: כל מה שמתחיל אצלכם בנו"ן אתם שונאים.

רון כץ: בוא קח חלק בעשייה.

רון כץ: יש לך ניסיון - - -

משה אבוטבול: למשל נתניהו, מתחיל בנו"ן – אתם שונאים.

רון כץ: יש לך ניסיון רב, אתה איש משכיל, אתה איש חכם, אתה איש נבון, בוא, קח חלק.

רון כץ: למה אתה לא ממצה את הפוטנציאל שלך?

רון כץ: למה?

רון כץ: בגלל מה?

רון כץ: כי הסירו אבטחה אז צריך להשתגע, בוא עכשיו נשרוף את הכנסת?

רון כץ: למה?

רון כץ: על מה ולמה?

משה אבוטבול: אין פוטנציאל בקואליציה הזו.

רון כץ: יש הרבה פוטנציאל, וגם אתה יודע את זה.

משה אבוטבול: תשאל את הרב גפני, הוא אלוף.

רון כץ: והממשלה, בחצי שנה, מה שהיא עשתה לא עשו - - -

משה גפני: הרב גפני אלוף.

משה גפני: אם הוא נואש מכם - - -

רון כץ: מה שהממשלה הזו בחצי שנה עשתה לא עשו בארבע שנים.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

רון כץ: לא תוסיף לי את הזמן של הדיאלוג?

איתן גינזבורג: כן, כן, אני מוסיף לך.

איתן גינזבורג: אבל כבר הוספתי.

משה אבוטבול: אתה נהנה מזה, אל תגיד לי שאתה לא נהנה.

רון כץ: אני איתך נהנה מכל שיח בכל מצב, לא משנה איפה אני עומד ואיפה אנחנו נמצאים.

משה אבוטבול: - - - יכול להיות לך נאום משמים כמו הקודמים.

משה אבוטבול: אנחנו עושים לך את קצת חי.

רון כץ: הכול בסדר, אני מקבל הכול.

רון כץ: מה שהממשלה הזאת עשתה בחצי שנה לא עשו שנים.

רון כץ: העבירו פה תקציב אחרי שלוש שנים, הגיע הזמן - - -

משה אבוטבול: בטח.

משה אבוטבול: קל להרוס.

משה אבוטבול: קל להרוס - - -

רון כץ: הגיע הזמן - - -

איתן גינזבורג: הוא יורד, הוא יורד.

איתן גינזבורג: הייתה קריאת ביניים והוא יורד.

רון כץ: הייתה פה דקה וחצי רק של דיונים - - -

משה אבוטבול: קח שתיים.

רון כץ: בקיצור, לסיום, אני עוד פעם אומר לכם – אני פה מדבר גם בשמה של שירלי, גם בשמם של אנשים שמגיעים חולים: הטירוף הזה חייב להיפסק.

רון כץ: קחו חלק כבר בניהול המקום הזה, בואו תהיו שותפים שלנו להצעיד את המדינה הזאת קדימה.

רון כץ: משפט לסיום.

רון כץ: חזרתי עכשיו עם משלחת, דיברתי עם יהודים בעולם.

רון כץ: כשאנחנו פה רבים בינינו, הם צופים בנו וזה הפרצוף של מדינת ישראל.

רון כץ: זה מה שהם רואים.

רון כץ: ואני אומר לך – אני התביישתי שהם אמרו לי שזה מה שהם רואים, ואני אומר לך פה – זה לא נכון, כי אתה ואני לא רבים באמת, ואף אחד פה לא באמת רב, אז הגיע הזמן שיפסיקו לנהל אתכם מרחוק.

רון כץ: קחו חלק, תהיו שותפים, תודה.

משה אבוטבול: ואתה מרשה לרפורמי לנהל אותך.

משה אבוטבול: הוא מנהל אותך - - -

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא חבר הכנסת יוראי להב הרצנו, בבקשה.

משה אבוטבול: - - - לסובב את כולכם הרפורמי הזה.

משה אבוטבול: הוא מנהל את כולכם, זה הפרצוף שלכם.

משה אבוטבול: עוד רפורמי.

משה אבוטבול: יאללה.

משה אבוטבול: תכין לו קוטג' בתל אביב, הוא רוצה קוטג' שם.

משה אבוטבול: מה קרה?

משה אבוטבול: יש שם בעיות של חניה.

משה אבוטבול: מה אתה צריך בתל אביב בית המקדש?

משה אבוטבול: אי אי אי, הרפורמים הרסו את המדינה.

משה אבוטבול: אל תחייך, אין לך מה לחייך.

משה אבוטבול: אני הייתי בוכה במקומך.

משה אבוטבול: הייתי בוכה.

רון כץ: אני שואל את עצמי מה יותר - - -

משה אבוטבול: הרסת את היהדות, לפחות תמחק את החיוך, שתה כוס - - -

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת משה אבוטבול.

איתן גינזבורג: אנחנו עכשיו נעבור לשמוע את חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

איתן גינזבורג: אדוני, שלוש דקות לרשותך.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יוראי להב-הרצנו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

יוראי להב-הרצנו: היום בשעת בוקר מוקדמת החברים משה טור פז, מוסי רז, רם שפע, עמיחי שיקלי ואנוכי התקבצנו על רקע הרי ירושלים כדי להשיק את השדולה להגנת הרי ירושלים בהובלת חברי חבר הכנסת אלון טל.

יוראי להב-הרצנו: נשאלת השאלה על שום מה זקוקים הרי ירושלים לשדולה אשר תגן עליהם?

יוראי להב-הרצנו: והתשובה – על שום תכנון בנייה רחבת היקף של שכונת מגורים שכוללת 5,250 יחידות בנייה בשטח שמיועד, שנמצא בין המושבים אורה ועמינדב ושכונת קריית מנחם בירושלים.

יוראי להב-הרצנו: הבנייה הזו, שהיא חלק משורה של תוכניות בנייה, תביא לכריתה של 11 אלף עצים, תפגע באופן אנוש ובלתי הפיך בבעלי חיים, במעיינות, בערכי טבע ובנוף.

יוראי להב-הרצנו: זה מקום קסום, אדוני היושב-ראש.

יוראי להב-הרצנו: הרי ירושלים, זה מקום יפהפה, באמת, פנינת טבע ייחודית, אני חושב, מהאחרונות שנותרו לנו בארץ.

יוראי להב-הרצנו: אני צעיר.

יוראי להב-הרצנו: אני חווה את מצוקת הדיור על בשרי.

יוראי להב-הרצנו: בן זוגי ואני שוכרים דירה במרכז הארץ, משלמים הרבה מדי עבור דירה מרופטת מדי.

יוראי להב-הרצנו: אני חווה ומכיר את מצוקת הדיור.

יוראי להב-הרצנו: אני מבין שיש צורך לבנות ולפתח, אבל אני גם מבין את הצורך לאזן בין הערכים הללו של הפיתוח והבינוי, ובין הערכים של הגנה על הטבע.

יוראי להב-הרצנו: וכאן, חברות וחברים, אני מרגיש שההחלטה להרוס את רכס לבן, לבנות על הרי ירושלים, להחריב את הטבע ואת המשאב הכל-כך מיוחד הזה – מדובר בהרס שהוא בלתי סביר ופוגע באורח קיצוני מדי בטבע ובערכים הכי חשובים שיש לנו, ולא רק לנו, גם לבני ובנות הדורות הבאים שנושאים את עיניהם לבית הזה ושואלים: מה איתנו?

יוראי להב-הרצנו: לנו לא מגיע ליהנות מערכי הטבע הללו?

יוראי להב-הרצנו: עכשיו, אני מוכרח לומר לכם שההחלטה להרוס את רכס לבן, את משאב הטבע הייחודי הזה, לא ברוכה לי באופן מיוחד.

יוראי להב-הרצנו: כי נשאלת שאלה מרכזית בהקשר הזה: האם מוצתה ההתחדשות העירונית בתוך ירושלים?

יוראי להב-הרצנו: האם הוצעו תוכניות בנייה הרסניות פחות שלא מחריבות כל כך הרבה עצים, כל כך הרבה טבע, כל כך הרבה בעלי חיים?

יוראי להב-הרצנו: התשובה היא לא ולא.

יוראי להב-הרצנו: ועל כן חברות וחברים, אני רוצה לחזק מכאן את כל חברי הכנסת שהיו היום בהרי ירושלים, ולבקש את ההירתמות של כל אחת ואחד מכם – אין פה עניין של ימין ושמאל, של ערבים ויהודים – כל אחד ואחת מאיתנו צריכים להיות מוטרדים שהולכים להרוס משאב טבע כל כך ייחודי, כל כך משמעותי עבור כולנו.

יוראי להב-הרצנו: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת יוראי להב הרצנו.

משה אבוטבול: יוראי, לא הזכרת את נתניהו.

משה אבוטבול: מוזר מאוד.

משה אבוטבול: מה, הוא לא קשור לזה?

משה אבוטבול: אכלנו אותה.

משה אבוטבול: הוא לא הזכיר את נתניהו.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת עלי סלאלחה.

משה אבוטבול: אני מקווה שאתה מזכיר.

משה אבוטבול: תזכיר את נתניהו, לא משנה מה.

משה אבוטבול: תגיד נתניהו – משהו, אתה מבין?

משה אבוטבול: זה יקבל כותרות, אגב, אם תגיד נתניהו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

עלי סלאלחה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברות הכנסת, קודם כול אני רוצה לברך את חברי וידידי חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, על מינויך לסגן שרת החינוך.

עלי סלאלחה: אני בטוח שתצליח ומחזיק לך אצבעות.

איתן גינזבורג: וכולנו שולחים לך את הברכות.

משה אבוטבול: תסביר לו שזה אחד מתוך שניים.

משה אבוטבול: השרה חייבת שניים.

איתן גינזבורג: ההצלחה שלך היא הצלחה של המערכת, של ילדי ישראל, של הרשויות המקומיות, ואנחנו יודעים כמה החינוך קרוב לליבך, וכמה עסקת בו ב-20 השנה האחרונות.

איתן גינזבורג: אז עלה והצלח.

איתן גינזבורג: בהצלחה.

עלי סלאלחה: בשנת 2019 הייתי בטלוויזיה עם עוד אדם חשוב בפוליטיקה הישראלית, בטלוויזיה הלא.

עלי סלאלחה: ושם החבר אמר שאם לא ניתן לערבים שוויון מלא אז אנחנו נתחיל לספור את ימיה של מדינת ישראל.

עלי סלאלחה: ואז אני יוצא החוצה ואני שואל אותו: מה עם הדרוזים?

עלי סלאלחה: ואז הוא אומר לי את המשפט הבא – אני רוצה לשלב אתכם, לשתף אתכם בהתלבטויות שלי כחבר כנסת בן החברה הדרוזית – ואז הוא אומר לי: אתם, הדרוזים, אף אחד לא דופק לכם חשבון במדינה הזאת.

עלי סלאלחה: בדרך הביתה, אני באוטו לבד, נוסע שעה ומשהו, מתחיל להפעיל את השכל ולחשוב – למה לא דופקים לנו חשבון?

עלי סלאלחה: אחת, מספרנו קטן; שתיים, אנחנו מפולגים בינינו לבין עצמנו.

עלי סלאלחה: ומכאן אני קורא לבני העדה הדרוזית – עליכם להתאחד.

עלי סלאלחה: אתם חייבים להיות ביחד כדי שנצליח; שלוש – אין לנו כלכלה.

עלי סלאלחה: נכון, כולנו פקידים.

עלי סלאלחה: כולנו בקבע, כולנו חיילים, וזה לא עושה חברה.

עלי סלאלחה: אבל אנחנו יצאנו ללימודים, ואנחנו כן נבנה כלכלה, וכן נעשה חברה, וכן נעשה את הכול; ארבע, אין לנו מנהיגות, ואם ישנה – היא חלשה.

עלי סלאלחה: אנחנו נעשה מנהיגות חזקה, וחזקה מאוד מאוד מאוד.

עלי סלאלחה: אנחנו נחזור לשורשים שלנו; חמש, הממשלות השונות של מדינת ישראל ראו בנו עדה.

עלי סלאלחה: חברים, עדה זו קבוצת אנשים דתיים ומסורתיים, ויש לה מנהיג אחד.

עלי סלאלחה: אנחנו – ואני אומר את זה היום מהמקום החשוב הזה – אנחנו חברה, חברה דרוזית שיש לה את כל המרכיבים של חברה חזקה, איתנה וטובה.

עלי סלאלחה: אנחנו נוביל את החברה הדרוזית להיות מובילה, לא ניתן לאף אחד להכניס אותנו, להשאיר אותנו בין הכיסאות, בין הרוב לבין המיעוט, אנחנו נביא את החברה הדרוזית לראש הפירמידה.

עלי סלאלחה: אנחנו נדאג לכפרים שלנו שכן ישגשגו, שכן יהיו להם תוכניות מתאר.

עלי סלאלחה: ואני אומר לכם מכאן: התוכנית הכלכלית שהוכנה לחברה הדרוזית היא תוכנית שכנראה, בלי הסרת חסמים לא תצא לפועל.

עלי סלאלחה: אני מבקש מכולכם כן להסיר חסמים ולאפשר לחברה הדרוזית להתקדם ולנצל את כל הכסף של תוכנית החברה הדרוזית במלואו.

עלי סלאלחה: ולבסוף, אני רוצה לאחל לבני החברה הדרוזית דברים יפים, טובים, יחד עם מופיד, יחד עם פטין מולא חברי וידידי, אופוזיציה וקואליציה, אנחנו נדאג לחברה הדרוזית ונביא אותה למצב הטוב ביותר בכל התחומים, חינוכית, כלכלית, צבאית והכול.

עלי סלאלחה: תודה רבה לכם ושיהיה לנו שבוע טוב.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת לזימי, בבקשה.

מיקי לוי: הודעה לסגנית מזכירת הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות ועדת העבודה והרווחה בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אוריאל בוסו, אורי מקלב, אופיר סופר, שלמה קרעי וגבי לסקי בנושא: השלכות רפורמת הכשרות ופגיעתה במצבת העובדים, המשגיחים, המנהלים, המפקחים והרכזים.

אלינור ימין: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מיכל רוזין וגלעד קריב בנושא:

אלינור ימין: עמותות המלמדות יהדות בבתי ספר ממלכתיים באופן לא פלורליסטי – בניגוד לפסיקת בג"ץ.

אלינור ימין: מסקנות ועדת הבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אוסאמה סעדי ויעל רון בן משה בנושא: טיפול נמרץ בישראל – מעט מדי מיטות, פחות מדי צוותים וחולים שנדחקים החוצה.

אלינור ימין: מסקנות ועדת החוץ והביטחון בעקבות דיון בהצעתם של חברי הכנסת אורית מלכה סטרוק, משה ארבל, קרן ברק ומאיר פרוש בנושא: פגיעה ביכולת המבצעית של צה"ל בעקבות אי-התייצבות נהגי משאיות במבצע שומר החומות.

אלינור ימין: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: (קריאה ראשונה)

מיקי לוי: בבקשה.

נעמה לזימי: אני רוצה לפתוח ולחזק את מה שאמר לפני כן חבר הכנסת יוראי להב הרצנו בדבר המפגש החשוב היום שהיה ברכס לבן, שבו גם השתתף יו"ר הסיעה שלי, חבר הכנסת רם שפע.

נעמה לזימי: בעצם בשנים האחרונות ישראל מפרברת את עצמה לדעת.

נעמה לזימי: במקום התחדשות עירונית שמשמעותה התחדשות העיר והשכונות הוותיקות, מי שמשוועים לא לגור יותר באותם טורי רכבת שהיו צריכים לחלוף מישראל כבר ב-20 השנים הראשונות של ישראל, אלא לגור במקום שמכבד אותם, מרחב שמכבד אותם, יותר נוח להכשיר קרקע חדשה, לעשות שכונות חדשות ולייצר העמקת פערים ואי-התחדשות הערים.

נעמה לזימי: מה שפוגע במרקם העירוני לחלוטין, במרקם העסקי, במדדי החינוך ובהכול.

נעמה לזימי: אז קודם כול רק לחזק לגבי המפגש החשוב הזה, וכמובן שאנחנו במאבק של תושבי ותושבות ירושלים בכל מה שקשור ברכס לבן וגם סיירתי שם.

נעמה לזימי: מה שאני כן רוצה לדבר עליו הוא הכתבה המאלפת שהייתה היום בכלכליסט של שלמה טייטלבאום.

נעמה לזימי: הוא הציג את הוויכוח שיש בין בנק ישראל לאוצר לפני התקציב הבא.

נעמה לזימי: עכשיו, אני לא אשקר, התקציב האחרון היה תקציב חשוב שהעברנו אותו סוף-סוף, ועדיין, לטעמי, היה שמרני מדי מבחינה כלכלית, בטח לאחר משבר.

נעמה לזימי: במקום שיאמצו את מה שעושה כל העולם והוא הרחבה תקציבית של לשפוך כסף, לשקם תשתיות מיובשות וחלשות, לצערי לא עשינו את זה מספיק.

נעמה לזימי: עכשיו הוויכוח הזה מתחדש, כי אנחנו כבר בדיוני התקציב ל-2023–2024.

נעמה לזימי: אני מאוד מקווה שנקבל את ההמלצה השמרנית דיה של בנק ישראל – רק היום התווכחתי איתם ורבתי איתם בוועדת הכלכלה על סגירת הבנקים והעמלות הגבוהות בכספומטים – ונקבל את ההמלצה של 50 מיליארדי שקלים נוספים שילכו ספציפית להרחבה תקציבית עבור תשתיות שיובשו, עבור מערכות הרווחה, הבריאות, החינוך, עבור מקצועות שהיום אנחנו רואים שאנחנו לא מוצאים להם עובדים ועובדות, כמו מטפלות וסייעות.

נעמה לזימי: כל הזמן אני מקבלת פניות של גנים וכיתות שנסגרות בגלל השכר והתנאים הנמוכים.

נעמה לזימי: רק עכשיו שמענו, היום, על מאבק האחיות שמתחדש, מאבק המתמחים שהיה ועוד ועוד.

נעמה לזימי: לכל הדבר הזה יכול להיות פתרון אם נחליט לשקם לפחות חלק ממה שיובש עשרות שנים בממשלות קודמות.

נעמה לזימי: בריאות הנפש, קצבת הזקנה, חופשת לידה, סבסוד מגיל לידה, המון סוגיות שאפשר לבחור אפילו חלקן ולהגיד: אוקיי, מרימים את הראש מעל המים ומתחילים לבנות.

נעמה לזימי: והתוצר, התוצר יגיע והפריון גם הוא.

נעמה לזימי: זה מה שהעולם כולו הבין בשנים האחרונות ובשנה האחרונה ספציפית.

נעמה לזימי: מקווה שגם ישראל תבין, תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת שיין, בבקשה.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, שישה חודשים מלאו להקמת ממשלת השינוי ומעשיה הם רבים וטובים.

יוסף טייב: היום מונה חברי מאיר יצחק הלוי לסגן שרת החינוך וזה אחד המעשים החשובים והטובים, וכל אלה שמגנים ומצחקקים על עומס הממשלה צריכים לדעת שמאיר יצחק הלוי הוא בעל זכויות גדולות, איש עשייה וג'נטלמן, פרלמנטר, ושעכשיו גם יהפוך לאיש עשייה, ואני מאחל לך, מאיר, ידידי, הצלחה גדולה כי אני יודע שאתה תעשה את הדברים הנכונים.

יוסף טייב: בחצי השנה הזאת, חבריי וחברותיי, הממשלה עשתה רבות, ובשעות אלה ממש נוחת בישראל שר הביטחון מביקור חשוב מאוד בארצות הברית בסוגיות הגדולות ביותר שלנו מול האיראנים, ובה בשעה, בזמן הזה ממש, ינחת ראש הממשלה שבאמת, בביקור היסטורי באמירויות, חוזר לארץ, ובלי צלילים ובלי צלצולים, ובענווה, ובעשייה, ובהכרה בכל העולם, ועל כך כל אזרחי ישראל חבים לו ולממשלה תודה.

יוסף טייב: העשייה שלנו היא רבה ומגוונת כמעט בכל התחומים: בתחומי הכלכלה ובתחומי הרווחה ובתחומי הביטחון וידידי שר האוצר אביגדור ליברמן, בנושא המענקים לחיילים לאחרונה, וכן הלאה, לא נמנה פה את כל ההישגים.

משה אבוטבול: מורי הדרך, אל תשכח אותם, מורי הדרך.

יוסף טייב: דבר אחד אנחנו צריכים לזכור.

יוסף טייב: גם כשאנחנו עובדים כל כך קשה, ובאמת עובדים קשה ורואים שכר בעמלנו, אסור לנו בשום אופן שנישאר כהי חושים כאשר יש גם הפרעות במערכת.

יוסף טייב: הפרעה כזאת הייתה, כפי שראינו, בכלא גלבוע ובתוך המערכת שהייתה עם החיילות שם.

יוסף טייב: ולכן אנחנו נדרשנו כאן, ועוד מעט תעלה פה הצעה שמבקשים להאריך את שירותם של חיילות וחיילים בגופים מחוץ לצה"ל.

יוסף טייב: אני רוצה לומר פה מספר דברים: אנחנו כחברי כנסת, אנחנו כאנשים מחוקקים, יש לנו אחריות לחיילי צה"ל.

יוסף טייב: ראינו את זה בדיונים בוועדת חוץ וביטחון בנושאים של מצ"ח ובנושאים אחרים שלא פה המקום לדבר עליהם.

יוסף טייב: וגם כאן אני אומר, עלינו להגן על חיילי וחיילות צה"ל ברמה של הפרט, לא רק ברמה האסטרטגית הגדולה, שהיא בהחלט חלק אינטגרלי מתוך מה שאנחנו עושים יום-יום, ולכן גם כאן דרוש שינוי לאור מה שראינו.

יוסף טייב: במשך זמן רב בתי הכלא התנהלו כאוטונומיות, כפי שאומר לנו דוח של גלעד ארדן.

יוסף טייב: הדוח הזה מראה שבתי הכלא של האסירים הביטחוניים התנהלו בצורה בלתי ראויה, והממשלה הקודמת לצערי לא טיפלה, למרות שביקשו שיעלו את זה בשולחן הקבינט.

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

יוסף טייב: שני משפטים, אדוני, אם תרשה לי.

מיקי לוי: בבקשה.

יוסף טייב: לכן צריך לזכור שגם כאן

יוסף טייב: אנחנו זוכרים שהאבא והאימא של החיילים זה הצבא, ואני ביקשתי לעגן בחקיקה שחיילים וחיילות המשרתים מחוץ לסד"כ של צה"ל יזכו כחיילים בשירות חובה למעטפת תמיכה צבאית בתחום הפרט ככל החיילים המשרתים בצה"ל, ולהסדיר את מנגנון הפיקוח המסודר של הצבא עם שאר הגופים.

יוסף טייב: זה רק ייטיב, כל הנקודות האלה, בין הדברים הכי גדולים שאנחנו עוסקים בהם, אסור בשום אופן לשכוח את הפרט בכל התחומים שבהם אנחנו מטפלים, וזהו באמת הקוד, אני חושב, שישמור על הממשלה הזאת, ממשלה שעוסקת בנושאיה גדולים של המדינה ולא בורחת משום הכרעה, ממשלה שמעולם לא שוכחת שהיא באה לשרת את האזרח והאזרח הזה הוא מרגע שהוא נולד וכמובן כאשר הוא חייל בצה"ל.

יוסף טייב: אז לכן אני אומר, ברכות לממשלה, ומזכיר לחבריי כאן, גם בממשלה, שלעולם לא יגבה ליבנו ונשכח את הפרט בתוך המערכת הזו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת אמילי מואטי, בבקשה.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה.

אמילי חיה מואטי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רוצה לפתוח בנקודת אור.

אמילי חיה מואטי: נוכחתי בשעות האחרונות שצד ימין רב מי יותר ז'בוטינסקי והצד שלי כידוע מתחרה מי יותר יצחק רבין, וזה נהדר בעיניי.

אמילי חיה מואטי: אני באמת מאחלת לצד שלי אומץ לב, עומק ואנושיות, כזו של יצחק רבין, מנוחתו עדן.

אמילי חיה מואטי: לפני חצי שנה הוקמה הקואליציה שיש לי הכבוד להיות חלק ממנה.

אמילי חיה מואטי: אני רוצה בהזדמנות זו להודות לראשי מפלגות הקואליציה.

אמילי חיה מואטי: אני רוצה להודות לראש הממשלה נפתלי בנט ולשר החוץ יאיר לפיד, שאני אומרת לכם, גם בחלומות הכי מופרכים שלי לא דמיינתי כזו קואליציה.

אמילי חיה מואטי: ואללה, תודה על האומץ, צריך להגיד את זה.

אמילי חיה מואטי: ותודה גם לאזרחים המצוינים שהפגינו ימים ולילות ויש להם זכות עצומה בנוכחות שלנו כאן.

אמילי חיה מואטי: הלוואי שנהיה ראויים להם.

אמילי חיה מואטי: ולחברים מהאופוזיציה, בואו, תצטרפו, יש לנו כנסת לתפעל, ויש ועדות, והנוכחות שלכם נדרשת וחשובה כי, כידוע, בתלוש המשכורת שלנו לא כתובים השמות של הבייס, כתוב "מדינת ישראל".

אמילי חיה מואטי: אצלי לפחות לא כתוב "ברוך מרחוב הרצל בתל אביב".

אמילי חיה מואטי: אז בואו נעשה את זה.

אמילי חיה מואטי: בואו נעבוד יחד.

אמילי חיה מואטי: בואו נראה איך אפשר ליצור יחד.

אמילי חיה מואטי: הנקודה הבאה.

אמילי חיה מואטי: אהובה עוזרי, הזמרת המופלאה שלפני חמש שנים נאספה אל אימהותיה, המהפכנית, המופלאה, אני רוצה להקריא לכם את נימוקי השופטים בפרס אקו"ם 2008 שהיא זכתה להיות כלתו:

אמילי חיה מואטי: אהובה עוזרי היא תופעה ייחודית ומקורית בזמר העברי, היא יוצרת, זמרת ומוזיקאית שהשפיעה רבות על המוזיקה בארץ, בעיקר בזכות אישיותה וסגנון כתיבתה המיוחד.

אמילי חיה מואטי: אהובה היא לא רק מלחינה אלא גם פזמונאית מוכשרת שכתבה בין היתר את המילים לשירים הבאים: "היכן החייל", "עמק הפרחים", "קול קורא לי במדבר" וכמובן "צלצולי פעמונים", השיר האהוב עליי בשפה העברית.

אמילי חיה מואטי: עוזרי היא מעמודי התווך של הזמר הים-תיכוני הישראלי.

אמילי חיה מואטי: היא תמכה, עודדה וקידמה זמרים ויוצרים אחרים.

אמילי חיה מואטי: אני אסיים במשפט "עיניי זלגו דמעות של אושר", כדי לאחל מזל טוב לחברת הכנסת שירלי פינטו על הולדת בתה, כרם.

אמילי חיה מואטי: ומכיוון שנשאר לי עוד זמן אז אני אדבר איתכם על חוק התמ"ל של חבר הכנסת אוריאל בוסו מש"ס ושלי, שאליו הצטרפו כמעט כל סיעות הבית.

אמילי חיה מואטי: החוק הזה, בעזרת השם, יתגלגל אלינו למליאה, ואני באמת מקווה שכולנו נצביע בעדו.

אמילי חיה מואטי: כי אם הלחם צריך להיות מפוקח ואין על זה עוררין, גם הלחם של התינוקות צריך להיכנס לסל המוצרים המפוקחים.

אמילי חיה מואטי: הוא עולה המון כסף.

אמילי חיה מואטי: יש אימהות שמסתובבות עם רישום פלילי.

אמילי חיה מואטי: זה המוצר הכי גנוב ברשתות הפארמים.

אמילי חיה מואטי: בואו נעשה את המעשה הנכון ונתמוך בזה.

אמילי חיה מואטי: תודה רבה, חברים.

אמילי חיה מואטי: המשך ערב מוצלח לכולנו.

מיקי לוי: תודה רבה לחברת הכנסת מואטי.

מיקי לוי: חבר הכנסת רם שפע, בבקשה.

משה אבוטבול: אהובה עוזרי גם שאלה למה כולם שותקים, למה לא מדברים.

משה אבוטבול: אהובה עוזרי גם את זה שאלה.

משה אבוטבול: למה כולם שותקים על מה שעושים לחרדים, מריצות.

משה אבוטבול: לא מדברים - - - השאלה היא לזכור את הכול, את כל המכלול.

משה אבוטבול: את כל המכלול ולא להיות סלקטיביים - - -

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת אבוטבול.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת שפע.

משה אבוטבול: הינה, שפע, יאללה, יושב-ראש ועדת החינוך לשעבר.

רם שפע: אבוטבול, אני בטוח שאתה עכשיו הולך להקשיב, נכון?

משה אבוטבול: אנחנו מכירים את השירה שלכם, זה בסדר.

מיקי לוי: בבקשה.

רם שפע: במסגרת תפקידי כיושב-ראש ועדת הסמים, ההתמכרויות ואתגרי הצעירים בישראל אני עורך סיורים, כפי שעושים בוועדות רבות.

רם שפע: אתמול בבוקר הלכתי לסיור בכפר "איזון" בקיבוץ שדות ים.

רם שפע: הצטרפה אליי חברת הכנסת יעל רון בן משה.

רם שפע: ישבנו שם כמה שעות.

רם שפע: מי שלא היה שם, זה ממש נמצא על החוף – אבוטבול, אתה מפריע לי – זה נמצא על החוף, ממש קרוב לים.

רם שפע: ופגשנו שם גם את המדריכים, את מנהל הכפר, ובין היתר פגשנו גם כמה מתמכרים ומתמכרות, שנמצאים שם עכשיו במהלך הטיפול בתקופת כמה החודשים שהם נמצאים שם.

רם שפע: והיה פשוט מדהים לפגוש אותם מספרים על התהליך הנפשי – אני כמובן לא אזכיר אותם בשמם – מספרים על התהליך הנפשי שהם עברו רק בכמה חודשים.

רם שפע: ומה שהיה מדהים מבחינתי לגלות זה לא את מה שקרה להם בעקבות שימוש בכל מיני סוגים של סמים, איך הם הגיעו לזה ומה הייתה ההידרדרות שהובילה אותם לשם, אלא איזה כלי מדהים זה חמישה חודשים לאדם להתמודד עם הדברים הכי קשים שהוא עבר בחיים שלו בעקבות ההזדמנות לטפל באותן התמכרויות.

רם שפע: שני דברים תפסו אותי שם באופן מאד חזק.

רם שפע: האחד, שסיפר על השירות הצבאי שלו, שבעצם הוא מעולם לא פתח את מה שהוא עבר בשירות הצבאי ורק כשהוא הגיע לשם הוא הבין כמה השירות הצבאי הטראומטי שלו השפיע על האופן שבו הוא כמובן השתמש אחרי זה בסמים ושום דבר לא הכין אותו למה שהוא עבר שם.

רם שפע: והדבר השני, הוא סיפר על החוויות בבית הספר כשהוא היה בתיכון וכמה הוא לא הצליח להבין מה עובר עליו, ועישן קנביס וריטלין ועוד הרבה הרבה דברים.

רם שפע: ואז הוא אמר משפט שתפס אותי, הוא אמר: אף בית ספר לא לימד אותי איך להתמודד עם הנפש.

רם שפע: וזה נשאר איתי כמה שעות טובות ובעצם גרם לי לחשוב, אפרופו, משה אבוטבול, על ועדת החינוך שעמדתי בראשה בשנה שעברה, על העובדה שבית הספר לא מכין אותנו איך להתמודד עם הנפש.

רם שפע: הוא לא עוסק בכלים שלנו כאנשים לשאול את עצמנו איך אנחנו מגיעים אל תוך נבכי הנפש שלנו, להבין את הקשיים שלנו, להתמודד עם האתגרים שלנו.

רם שפע: הוא סיפר על קשיים עם ההורים שלו שפתאום נפתחו בחודשים האחרונים כי הוא קיבל הזדמנות לחשוב על זה, לשקוע פנימה, לצלול, וחשבתי על זה שזה אולי נותן לנו איזו הזדמנות להפוך אולי קצת את בתי הספר שלנו, במקום למכונה שמקדשת ציונים, מספרים ואיזו הצלחה שנמדדת בפירמידה כזאת, לכזאת שמכינה אותנו לחיים ולהתמודד עם עצמנו, עם הנפש, עם המנטליות של החברה הישראלית.

רם שפע: אז אולי, אם לקחתי משם עוד משהו, זה עוד לבנה קטנה שאנחנו צריכים לעשות בשינוי במערכת החינוך שלנו, שהיא טובה אבל יכולה להיות הרבה הרבה יותר משמעותית ולהכין את הצעירים והצעירות, את התלמידים והתלמידות שלנו, לחיים בצורה הרבה יותר רחבה ומרחיבה.

רם שפע: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה חבר הכנסת שפע.

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, בבקשה.

משה אבוטבול: הוא מגיע?

משה אבוטבול: הפסקת פרסומות, חברים.

גלעד קריב: אני חושב שעכשיו אנחת רווחה נשמעת מחלק מהספסלים.

גלעד קריב: אדוני היושב-ראש, בראשית הדברים אני גם מבקש לצרף את ברכותיי למשפחת פינטו על לידתה של כרם הקטנה, שיזכו לגדלה לאהבת ישראל ולאהבת אדם, לתורה ולמצוות, וגם לברך את ידידנו מאיר יצחק הלוי על מינויו.

גלעד קריב: סיפרתי לו שלפני שלושה שבועות השתתפתי בכנס של סיעת העבודה בהסתדרות בעיר אילת ונסעתי עם נהג מונית שלא הכיר את פעילותי הפרלמנטרית, וככל הנראה השתרכנו מאחורי מכוניתו של חברנו מאיר יצחק הלוי, ומבלי לדעת שאני יושב שורה לפניו הוא אמר: הו, תראה, זה ראש העיר שלנו לשעבר, הכנסת הרוויחה ואנחנו הפסדנו.

גלעד קריב: אז באמת הרווחנו.

גלעד קריב: אני את דבריי רוצה לייחד בעיקר לסוגיית – כן, אני אקצר, אני יודע שכבר נשארו לי שתי דקות.

גלעד קריב: אני רוצה לייחד, על מנת לחזור על דבריי מוועדת חוקה הבוקר הזה בעניינם של מורה הדרך והעוסקים בתחום התיירות.

גלעד קריב: אבל קודם לכן, מכיוון שחברי האופוזיציה הפרו פעם נוספת את הנוהג של הבית הזה והתעקשו על קיום הצבעת אי-אמון בשעה שראש הממשלה נמצא בשליחות ממלכתית, ואנחנו בתגובה לא נטלנו חלק בדיון, אני כן רוצה במשפט אחד להתייחס להצעת האי-אמון שהוצגה היום על ידי סיעת הליכוד תחת הכותרת: "כישלון הממשלה בהתמודדות עם הגרעין האיראני ובהזעקת דעת הקהל בארצות הברית ובעולם כולו", וליידע את חבריי שנמצאים כאן במליאה ושלא צפו במהדורות החדשות הערב הזה, שבחדשות ערוץ 13 נמסר היום דיווח כיצד הרמטכ"ל, רב-אלוף אביב כוכבי, ניגש מספר פעמים בשנתיים האחרונות ליו"ר האופוזיציה, ראש הממשלה דאז, מר נתניהו, וביקש תקציב מיוחד להיערכות.

מיקי לוי: הקואליציה.

גלעד קריב: יו"ר האופוזיציה, אז הוא היה - - -

מיקי לוי: עכשיו כן.

גלעד קריב: כן.

גלעד קריב: ראש הממשלה דאז וראש האופוזיציה דהיום.

גלעד קריב: וביקש תקציב מיוחד להיערכות של צה"ל להתמודדות עם הגרעין האיראני.

גלעד קריב: וראש הממשלה אמר לו שלא ניתן להעביר את התקציב, כי הממשלה לא העבירה תקציב מדינה.

גלעד קריב: זה דיווח הערב של חדשות ערוץ 13, ודומני שזו התשובה ההולמת ביותר למופרכות של הצעת האי-אמון שהגישה היום סיעת הליכוד.

גלעד קריב: אחרי הדברים האלה, אני כן מבקש בדקה שנותרה לי לומר את הדברים הבאים.

גלעד קריב: מן הראוי שהממשלה, שבצדק נתנה מענה מאוד מהיר לאיום של וריאנט האומיקרון, תציג בימים הקרובים ממש תוכנית סיוע משמעותית לענף התיירות, בדגש על העסקים הקטנים ועל העצמאים הפועלים בתחום.

גלעד קריב: וכשם שבזמן מבצע צבאי אנחנו לא מבקשים מבעלי העסקים באזורי האש להעתיק את פעילותם לחבלי ארץ אחרים, כך ברור שלא ניתן לבקש מבעלי העסקים בענף התיירות, שנושאים על גבם את נטל ההתמודדות שלנו עם האיום החדש, לבקש מהם להסב מקצוע או להמתין עד יעבור זעם.

גלעד קריב: וכיו"ר ועדת החוקה אמרתי הבוקר, ואני אומר גם היום, שכאשר אנחנו מאשרים את ההגבלות המוצדקות שמטילה הממשלה בוועדות הכנסת, מתן מענה כלכלי לאותם ענפים שנושאים על גבם את הנטל, זה חלק מהשיקולים המשפטיים והציבוריים שאנחנו צריכים לשקול.

גלעד קריב: ובהיעדר מענה מתאים מצד הממשלה קשה לנו גם מבחינה ציבורית, ולטעמי גם מבחינה משפטית, לאשר את אותן ההגבלות.

גלעד קריב: ואני יודע ששר התיירות מסיעתך שוקד על המלאכה, וגם שר האוצר שוקד על העניין, וראש הממשלה התבטא בנושא בכיוון החיובי.

גלעד קריב: אך בסופו של דבר המבחן הוא מבחן המענה המהיר של הממשלה.

גלעד קריב: ואני קורא מכאן, כאחד מיושבי-ראש הוועדות שעסוקות מאוד בעניין הקורונה, לממשלת ישראל, להציג ממש בימים הקרובים, בטרם תעבור עלינו השבת הקרובה, מענה מקיף לבעלי העסקים בתחום התיירות.

גלעד קריב: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת קריב.

מיקי לוי: חברת הכנסת רייטן – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חברת הכנסת בסתיהאם.

אבתיסאם מראענה: אבתיסאם מראענה.

מיקי לוי: אז תלמדי אותי עכשיו.

אבתיסאם מראענה: אבתיסאם.

מיקי לוי: אבתיסאם.

מיקי לוי: אוקיי, אבתיסאם.

אבתיסאם מראענה: עוד פעם, אבתיסאם.

מיקי לוי: אבתיסאם.

מיקי לוי: תודה.

אבתיסאם מראענה: בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, חברות כנסת, חברי כנסת, סגנית מזכירת הכנסת הנכבדה, ערב נעים.

אבתיסאם מראענה: כמובן, אני מברכת את חברי מאיר יצחק הלוי, סחתיין עליך.

אבתיסאם מראענה: גם חברתנו עם הלידה.

אבתיסאם מראענה: הרבה חדשות טובות.

מיקי לוי: חברת הכנסת פינטו.

אבתיסאם מראענה: פינטו, לגמרי.

אבתיסאם מראענה: חד-משמעית.

אבתיסאם מראענה: שירלי פינטו על לידתה של התינוקת כרם.

אבתיסאם מראענה: הרבה חדשות טובות, דברים נפלאים קורים.

אבתיסאם מראענה: לצד הדברים הנפלאים שקורים לנו, מתקיימים במדינת ישראל, חיה לצידנו אוכלוסייה שלמה שבעצם היא כמעט בלתי נראית.

אבתיסאם מראענה: היום בוועדה שאני עומדת בראשותה, בראש הוועדה של עובדות ועובדים זרים, קיימתי דיון כל כך חשוב על מדיניות הגירוש של ילדי עובדות ועובדים זרים.

אבתיסאם מראענה: יש כ-300 ילדים, תלמידים ותלמידות של בית ספר, שבעצם נמצאות ונמצאים תחת צו גירוש.

אבתיסאם מראענה: אחת העדויות בעצם – אותם תלמידות ותלמידים העידו על החוויות – שמשטרת ההגירה מגיעה אליהם הביתה ומוציאה אותם מהבתים.

אבתיסאם מראענה: תלמיד כיתה ט' בשם מייקל העיד הבוקר בקול שבור שבו הוא אומר ומציין את החוויה שבשש בבוקר דפיקות בדלת, אימא מפחדת, הוא מפחד, לוקח להם זמן לפתוח את הדלת.

אבתיסאם מראענה: כנראה האימא יודעת מי מחכה מאחורי הדלת ומי דופק.

אבתיסאם מראענה: מתברר שזאת משטרת ההגירה.

אבתיסאם מראענה: שלושה שוטרים עומדים בדלת, האימא אומרת שצריך לארוז, והשוטרים מודיעים להם שהם צריכים ללכת לכלא כי הם מועמדים לגירוש.

אבתיסאם מראענה: 300 תלמידות ותלמידים שלומדים בבתי ספר עם הילדות והילדים שלנו, עם הילדות והילדים שלכם, הם מתחנכים כאן, גדלים כאן, השפה העברית היא השפה שלהם.

אבתיסאם מראענה: הם לא מכירים שפה אחרת, הם לא מכירים ומכירות תרבות אחרת.

אבתיסאם מראענה: אותם ילדות וילדים לא פשעו, הם נולדו לאימהות ולאבות שבאו לכאן בשביל לעבוד.

אבתיסאם מראענה: אותם ילדות וילדים לא עשו חטא, הם פשוט נולדו לתוך מציאות שכזאת.

אבתיסאם מראענה: בדיון בוועדה היום דרשתי ממשרדי הממשלה, מרשות האוכלוסין, הקמת ועדה בין-משרדית שקודם כול תדון באותו מספר של 300 ילדות וילדים, תלמידות ותלמידים, בסכנה של גירוש.

אבתיסאם מראענה: הגורל של אותם אנשים שחיים כאן

אבתיסאם מראענה: במדינת ישראל תלוי בנו, ולא באף אחד אחר.

אבתיסאם מראענה: אני חושבת שבחצי השנה הזאת שאני מכהנת כחברת כנסת אני חשופה לכל כך הרבה שטחים אפורים, שהרבה מאיתנו מאוד מתקשות ומתקשים לדון בהם.

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

אבתיסאם מראענה: הנושא של ילדים של עובדים זרים, הבייביסיטרים, מה שאנחנו קוראות להם "מחסני ילדים", זה אחד הנושאים הכואבים ביותר.

אבתיסאם מראענה: בינואר היה אמור בעצם להסתיים כל – יש רפורמה ויש הפרטה, ובעצם אותם ילדים של עובדים זרים ושל מהגרי עבודה ופליטים, הילדים דחוסים בחדרים צפופים, כ-40 תינוקות.

אבתיסאם מראענה: לפני מספר חודשים, וככה אני מסיימת, פניתי לשר הרווחה מאיר כהן, וביקשתי ממנו בזמן של התקציב שאנחנו לא נדיר את אותם תינוקות ואת אותם ילדים, ושאנחנו נדרוש ונדאג לביטחון שלהם.

אבתיסאם מראענה: בעקבות סיפור ארוך בשנים האחרונות של עשרה ילדים שמתו בתוך המעונות, שאנחנו קוראות להם או קוראים להם "מחסני ילדים".

מיקי לוי: תודה.

אבתיסאם מראענה: אני רק מסיימת בפרגון.

אבתיסאם מראענה: השר מאיר כהן נעתר לבקשה שלי בעצם לתמוך ולגייס כספים מתוך המשרד על מנת לשמור על ביטחונם של אותם ילדים וילדות, תינוקות, והדבר הזה קרה אתמול, בעצם אושר בוועדת השרים, וזאת הודעה נורא נורא משמחת.

אבתיסאם מראענה: אז תודה רבה.

אבתיסאם מראענה: ותמשיכו לפקוח עיניים ולהסתכל על השטחים האפורים, ועל האנשים השקופים, והנשים השקופות שנמצאות כאן איתנו במדינת ישראל.

אבתיסאם מראענה: תודה.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טור פז.

מיקי לוי: חבר הכנסת דוידסון, בבקשה.

סימון דוידסון: אדוני יושב-ראש הכנסת, חבריי חברי הכנסת, כן, זה אני שמבלבל ומדבר כל הזמן על נושאי ספורט, ובמספר הדקות האחרונות לפני שעליתי לדוכן חשבתי לתומי על מה אני אדבר היום.

סימון דוידסון: ישבתי עם חבר הכנסת מאזן גנאים, ועל מה דיברנו?

סימון דוידסון: על פרויקט חייו, הפרויקט בעצם שעשה שינוי בחברה הערבית, ובעיקר בסח'נין, הפרויקט של בני סח'נין.

סימון דוידסון: אותם מאות ילדים שבזכות האגודה הזאת מצאו מקום מפלט מהפשע, מהאלימות, מקום שעושה רק טוב לאוכלוסייה, הכדורגל.

סימון דוידסון: אז אני מברך אותך.

סימון דוידסון: ובכל הסיורים שאני עושה ברחבי הארץ בנושא הספורט, בשבוע שעבר בכרמיאל מאות ילדים שמתאמנים בקיקבוקס, ושבוע לפני כן בג'לג'וליה בפרויקט אדיר של קרטה, אתה צופה ורואה ילדים שפשוט נמצאים במסגרת הכי טובה, החינוכית ביותר, ובעיקר בחברה הערבית, שגורמת להם להימנע מהפשע ולהימנע מאלימות.

סימון דוידסון: לפני שלושה ימים, אדוני יושב-ראש הכנסת, קרה דבר מדהים לספורטאי צעיר בן 20, אסף יסעור.

סימון דוידסון: ילד שבגיל 13, יום לפני בר-המצווה, פשוט יצא לשחק כדורגל עם החברים שלו, יום לפני בר-המצווה.

סימון דוידסון: באזור של המגרש הם שיחקו, היה עמוד חשמל.

סימון דוידסון: הילד הלך לחפש כדור והחזיק בטעות בידיים בעמוד חשמל עם מתח גבוה.

סימון דוידסון: לצערו הגדול ולצערנו הילד פשוט התפחם, ולאחר כמה ימים גם היו צריכים לקטוע את ידיו.

סימון דוידסון: אותו אסף החליט אחרי שנתיים שהוא רוצה להיות אלוף עולם בטאקוונדו.

סימון דוידסון: לפני שלושה ימים, אחרי חמש שנים של אימונים מפרכים, ללא תנאים, ללא עזרה, הילד הזה זכה באליפות העולם בטאקוונדו לפראלימפיים.

סימון דוידסון: ילד שלפני גיל בר מצווה נקטעו ידיו, ובזכות הספורט חזר לחייך, חזר לצחוק, חזרו לו החיים.

סימון דוידסון: ואותו סיפור של פראלימפיים, אני אספר לכם על ילד שמבחינתי הוא דמות ומופת, איאד שלבי מהעיר שפרעם.

סימון דוידסון: אותו ילד שבזכות אביו הגיע לאימונים יום יום באיל"ן חיפה, ללא עזרה, ללא תמיכה, לפעמים לא היה להם איך להגיע לאימונים, האבא היה צריך להוריד אותו לתוך המים כי לא הייתה עזרה, להוציא אותו, לנסוע איתו לכל התחרויות בארץ ובעולם.

סימון דוידסון: ואותו ילד זכה בשלוש מדליות זהב אולימפיות.

סימון דוידסון: אז אני מוריד את הכובע בפני אותם הורים ואותה מערכת צמודה בבית, שעוזרים לילדים האלה להגיע להישגים ולשמור על השפיות בזכות הספורט.

סימון דוידסון: ומשפט אחרון לסיכום, לכל חבריי חברי הכנסת: הספורט יגרום לילדים שלנו להיות ילדים מחונכים יותר, סובלניים יותר, יימנעו מפשע, ואנחנו חייבים להשקיע במערכות של הספורט.

סימון דוידסון: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טור פז, בבקשה.

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, היה כאן חבר כנסת שלפני כמה שנים, כלומר הוא חבר כנסת היום אבל לפני כמה שנים הוא השתמש בביטוי, יש טענו שהוא לא מוצלח, של "זיהוי תהליכים".

משה טור פז: אז אני רוצה לדבר שנייה על זיהוי תהליכים כחלק מערב עשרה בטבת.

משה טור פז: מחר אנחנו נציין את יום עשרה בטבת, שהפך גם להיות יום הקדיש הכללי, אבל במקור הוא היום שבו החל המצור על העיר ירושלים בתחילת החורבן, תהליך שבסופו נשרף בית המקדש ועם ישראל יצא לאלפיים שנים של גלות עד ששב לארצו.

משה טור פז: כולם יודעים לספר על מה חרבה ירושלים, על שנאת חינם.

משה טור פז: אבל איפה הלקח?

משה טור פז: ואם כן, אז למה אנחנו מציינים דווקא ביום הזה, בעזרת צום?

משה טור פז: אנחנו אחרי חצי שנה של ממשלה, ואני לא אעמוד ואספר כאן, כבר עשו את זה לפניי, על כמה היא עובדת, כמה רפורמות נהדרות היא הספיקה לקדם.

משה טור פז: אני מעדיף לספר לכם על הבסיס שלה.

משה טור פז: יש בממשלה הזו בחירה להושיט יד אחד לשני, לשתף פעולה, להתמקד במשותף.

משה טור פז: חצי שנה הממשלה קיימת, והיא מושיטה יד לשיתוף פעולה בין קצוות החברה הישראלית.

משה טור פז: ממשלה שיש בה ימין ושמאל, שיש בה יהודים וערבים, ממשלה של ישראלים, ממשלה של שותפים.

משה טור פז: ממשלה שבוחרת כל יום להמשיך ולבחור במכנה משותף, למרות הקשיים, למרות אי-הסכמות, למרות שיש כאלו שחושבים אחרת, למרות שגם בתוכנו יש כאלו שמאמינים אחרת, מאוד אחרת.

משה טור פז: יושבים פה, מתכנסים ומשוחחים, מעלים סוגיות ופותרים אותן.

משה טור פז: כמה נפלא, כמה פשוט.

משה טור פז: אנשים שמגבשים ביניהם הסכמות.

משה טור פז: אם נחזור לחורבן, חורבן בית המקדש היה תהליך.

משה טור פז: היום ממשילים את זה עם מים שמחממים אותם ויש בפנים בעל חיים, עד שבעל החיים בסופו של דבר לאט-לאט נשלק.

משה טור פז: התהליך של החורבן לא קרה כשנפרצו שערי בית המקדש, הוא לא התחיל ברצח המוני ברחובות ירושלים, הוא גם לא התחיל במגילת איכה שבה הנביא ירמיה מקונן על גורל העם.

משה טור פז: מגילת איכה לא פותחת באמצע, היא מדברת על התוצאה, איכה ישבה בדד.

משה טור פז: הלקח שאנחנו לוקחים ממגילת איכה לימי האבלות האלה מחר, לעשרה בטבת, הלקח הוא שאם היינו עוצרים בתחילת התהליך, בהתחלה בהתחלה, אם היינו מזהים את התהליך שמוביל לחורבן, לא היינו מגיעים אליו.

משה טור פז: אז מה אנחנו עושים פה?

משה טור פז: בשביל מה הגענו לכנסת?

משה טור פז: אנחנו מתקטננים על תורנויות, אנחנו מביאים את ראש הממשלה שעובד בשבילנו בחוץ לארץ, מחכים בשבילו במיוחד, אנחנו קוראים לשר הביטחון שנוחת משליחות, בגלל איזשהו חרם, כדי להראות למישהו.

משה טור פז: את מי זה משרת בדיוק?

מיקי לוי: משפט לסיום.

משה טור פז: חבריי מהאופוזיציה, מחר אני אצום כדי לציין את תחילת המצור על ירושלים.

משה טור פז: ערב היום הזה בואו נזכור, אנשים אחים אנחנו.

משה טור פז: מנחם בגין, אולי בשינוי קל, היה אומר: ימנים, שמאלנים, אחים.

משה טור פז: בואו ננסה לגשר על הפערים, נסלח ונמחל, נשוב להיות בני אדם גם כאן, במיוחד כאן במשכן הכנסת.

משה טור פז: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מזרסקי, בבקשה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ערב טוב, אדוני היושב-ראש.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כנסת נכבדה, כולנו יודעים שיש פערים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: פערים בין פריפריה למרכז, גם בתחום הבריאות, גם בתחום החינוך, גם בתחום התעסוקה והאבטלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הבעיה הזאת ככל הנראה קשורה להבדלים שקיימים בין קבוצות האוכלוסייה שמתגוררות באזורים האלה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אולם הסיבה העיקרית זהו ההבדל בין רמת הפיתוח במרכז לבין הפריפריה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: למרכז הארץ יש יתרון, יש ריבוי מקומות תעסוקה, מקומות עבודה בשוק העבודה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: היום רציתי להגיד כמה מילים על נשים, נשים בפריפריה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: היום בבוקר השתתפתי בדיון של הוועדה לקידום מעמד האישה, שבראשה עומדת חברת הכנסת עאידה תומה סלימאן, ובדיון של היום הוצג דוח של המשרד לשוויון חברתי שהציגה אותו השרה מירב כהן.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: עבודה נהדרת נעשית במשרד, יש תוכניות לעידוד תעסוקה למגזרים שונים בחברה שלנו, אבל אני שוב רוצה להדגיש שמצבה של אישה בפריפריה הוא מיוחד.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לאור ההיסטוריה, כך קרה שנשים הן אלה שנמצאו רוב הזמן עם הילדים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נשים בחרו או נאלצו לא לעבוד יום עבודה שלם, או לעבוד במשרד חלקית, או בכלל להישאר בבית כדי להיות עם הילדים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: במשך שנים נשים נפגעו בתחום התעסוקה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לפי נתוני הלמ"ס, נשים מקבלות שכר נמוך יותר מגברים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בממוצע הפער, תקשיבו, 32%.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ובפריפריה המצב הרבה יותר חמור.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הפער גדל משמעותית גם בתקופת משבר קורונה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: כולנו יודעים שיש תחרות בתחום התעסוקה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אז לנשים הרבה יותר קשה לשרוד בתחרות הזאת.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: פחות סיכויים להתקבל לעבודה עם שכר גבוה, במיוחד בפריפריה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: במידה ואין לאשה עורף משפחתי, תמיכה של בן זוג או תמיכה של ההורים, כמעט ואין סיכוי להתקדם ולבנות קריירה ראויה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: והבעיה העיקרית היא סידור לילדים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: איפה אפשר לחפש פתרון?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: מה שעות הפעילות של המעונות וגני הילדים?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: הן לא מכסות את יום העבודה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: את השעות של יום העבודה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: בעיה נפרדת, מה אפשר לעשות בחגים ובחופשות של מערכת חינוך?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ומה העלות של החינוך לגיל הרך?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: לא כל משפחה, במיוחד אימא יחידנית, יכולה לשלם עבור קייטנה או בייביסיטר.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: אבל איך היא יכולה לחזור לעבודה?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: איך היא יכולה למצוא מקום עבודה ולדאוג לילדים?

טטיאנה (טניה) מזרסקי: נשים בפריפריה נאלצות לבחור: או לעבוד או להישאר עם הילדים בבית או לעבוד במשרה חלקית.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ולאישה עם יכולת כלכלית חלשה כמעט ואין סיכוי להתקדם בתחום מקצועי.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: יתרה מכך - -

מיקי לוי: משפט לסיכום.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: - - אם אישה לא מקבלת משכורת טובה ואין הפרשות לפנסיה וקופת גמל – מצבה הכלכלי של האישה גם בעתיד ייפגע.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: וכשהילדים יגדלו, היא תיפגע כשהיא תגיע לגיל הפרישה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ממשלת השינוי עושה ופועלת רבות למען השוויון החברתי ושוויון המגדרים.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: ולסיכום אני אגיד משפט אחד: יש מצב חובה להקים ולבנות תוכנית לאומית בתחום התעסוקה לעידוד נשים בפריפריה.

טטיאנה (טניה) מזרסקי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת פרידמן, בבקשה.

יסמין פרידמן: אדוני יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, מהיום שנכנסתי לכנסת, ממש מהיום הראשון, ידעתי שהדבר שארצה להוביל זה כל הנושא של החקיקה של עצירת המשלוחים החיים.

יסמין פרידמן: ואני רוצה לקרוא כמה דברים שהופיעו למעשה בדוח של משרד החקלאות על האוניות: ריח אמוניה חריף חום ולחות גבוהים.

יסמין פרידמן: בחלק מהתאים הרפד היה רטוב, מלוכלך ומסריח.

יסמין פרידמן: בחלק מהתאים רפד חסר.

יסמין פרידמן: חלק מהעגלים נראו חלשים ונשמו בכבדות.

יסמין פרידמן: נראה כי מערכת האוורור באונייה אינה מתאימה להובלה בתנאי חום ובכמות בעלי חיים גבוהה.

יסמין פרידמן: משלוח מרומניה, נמל אשדוד.

יסמין פרידמן: היו בערך 100 עגלים בנפרד בתא של בית חולים, היו להם בעיות ברגליים.

יסמין פרידמן: לחלק מהעגלים הדלקות עלו למפרקים.

יסמין פרידמן: אחרים ישבו ונאלצו להרדים אותם.

יסמין פרידמן: במהלך הסיור, רוב האבוסים היו ריקים.

יסמין פרידמן: מצאנו ארבע כבשים שחיפשו אוכל ונתקעו בין האבוסים וצינורות למזון ונחנקו.

יסמין פרידמן: את הגופות של בעלי החיים שמתו שמים במקפיא וזורקים אותם לים כאשר מגיעים לאוקיינוס הפתוח.

יסמין פרידמן: משלוח מאוסטרליה, נמל אשדוד.

יסמין פרידמן: חלק מהתאים צפופים מדי.

יסמין פרידמן: בעלי החיים מלוכלכים בצואה ובשתן.

יסמין פרידמן: במעברים שלוליות מים רבות.

יסמין פרידמן: לחות וטמפרטורה בכל הסיפונים היו גבוהות והקשו על הנשימה.

יסמין פרידמן: ריח חריף של אמוניה בכל הסיפונים.

יסמין פרידמן: חלק מהכבשים נשמו בכבדות.

יסמין פרידמן: מערכת האוורור מרעישה אך אינה מאווררת.

יסמין פרידמן: הרפד ספוג בשתן ובצואה ונראה כי לא טופל זמן רב.

יסמין פרידמן: חלק מהתאים ללא רפד כלל.

יסמין פרידמן: שקתות מלוכלכות בקש, צואה; מים עכורים ומסריחים.

יסמין פרידמן: אבוסים, חלקם מלוכלכים בצואה, שבורים, ריקים.

יסמין פרידמן: אין זו הפעם הראשונה שהביקורת המבוצעת לאונייה זו בנמל אשדוד מעלה ממצאים חמורים.

יסמין פרידמן: ניכר כי לצוות האונייה אין ידע בסיסי בכל הקשור לרווחת בעלי חיים, וחמור מכך, נראה כי סבל בעלי החיים אינו נוגע להם כלל.

יסמין פרידמן: משלוח מפורטוגל, נמל אשדוד.

יסמין פרידמן: כשהתחלתי עם החקיקה על המשלוחים החיים, זה התחיל מתוך חמלה לבעלי החיים.

יסמין פרידמן: אבל לאט-לאט גיליתי שלמעשה מדובר במערכת בעייתית מאוד ששולט בה דואופול שמחליט בעצם מה יהיו מחירי הבשר בארץ.

יסמין פרידמן: שוק ששולט על כל השרשרת – הם בעלי האוניות, הם המובילים, הם השוחטים והם המשווקים.

יסמין פרידמן: נחשפתי לאי-צדק והבדלים במיסוי.

יסמין פרידמן: היום על המשלוחים החיים כמעט אין מיסוי, ולעומת זאת על הבשר המצונן יש מיסוי.

מיקי לוי: מרוויחים טוב.

יסמין פרידמן: אכן כן.

יסמין פרידמן: יש סיבה למה שקורה.

יסמין פרידמן: וכולם מרוויחים על גבם של בעלי החיים האומללים.

יסמין פרידמן: הגשתי הצעת חוק.

יסמין פרידמן: אני חושבת שהיא הוגנת, אני חושבת שהיא האור לחברה מוסרית שתדע לתקן את העוול הארוך שנעשה עם המשלוחים החיים.

יסמין פרידמן: אני קוראת לתמוך בה.

יסמין פרידמן: יש עליה עוד הרבה עבודה, אני טורחת ולומדת את הכול.

יסמין פרידמן: אבל אנחנו חייבים לעמוד לצידם, גם של בעלי החיים.

יסמין פרידמן: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, בבקשה.

מיקי לוי: סגן השר, צריך להתרגל, צודק.

מיקי לוי: סגן שרת החינוך, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: נכבדי היושב-ראש, חברותיי וחבריי לכנסת ישראל, חשבתי שיהיה נכון ביום מרגש זה קצת לשתף אתכם בחוויות שלי, ונגיד שבאמת כבר בדרכי, ב-04:45, מאילת צפונה על כביש הערבה – יש לומר המשודרג בחלקו – הייתי באמת מלא התפעמות אל מול גודל המשימה הניצבת בפניי ברגע שתפקידי כסגן שרת החינוך יאושר.

מאיר יצחק הלוי: יואב, אני רוצה שתקשיב לי, אני - - -

יואב קיש: חשבתי שאמרת שיום גדול שפיטרו את מנכ"ל משרד החינוך.

מאיר יצחק הלוי: יום גדול.

מאיר יצחק הלוי: אתה יודע שבוועדת הכספים החלטתי שפותחים את – החלטתי, ביקשתי לפתוח בפינת הפרגון.

מאיר יצחק הלוי: בואו ניתן נישה קטנה לפרגון, בסדר, מה אכפת לך?

קטי קטרין שטרית: לך אנחנו מפרגנים.

מאיר יצחק הלוי: ובתוך החוויה הזו נכנסתי לוועדת הכנסת, ויושבת פה חברת ועדת הכספים, והחברים פרגנו.

מאיר יצחק הלוי: אם זה אופוזיציה, קואליציה, אמרו: יש כאן מישהו שהגדירו את זה כמועמד ראוי.

מאיר יצחק הלוי: אפשר לשתף אתכם בחוויה, ככה, כדי שנבין את הדברים.

יואב קיש: הכול טוב, אין כמו נורבגי בממשלה.

קטי קטרין שטרית: התחלת כבר?

מאיר יצחק הלוי: כן.

מאיר יצחק הלוי: תקשיב יואב, תקשיב.

יואב קיש: אוהבים אותך.

מאיר יצחק הלוי: על זה סיפרתי ליושב-ראש את הסיפור.

מאיר יצחק הלוי: בערוץ 13 ביקשו לצלם אותי ואמרתי להם: בואו נלך למקום שבו התחלתי את חיי, את העשייה החינוכית.

מאיר יצחק הלוי: קטי, תקשיבי, הלכנו לרחוב הטורים, זה בשכונת מקור ברוך, מחנה יהודה בירושלים.

מאיר יצחק הלוי: וסיפרתי להם שבחודש נובמבר 1974, שמעתם את התאריך?

מאיר יצחק הלוי: התחלתי את תפקידי כעובד חבורות רחוב בשכונה.

מאיר יצחק הלוי: בעודי מדבר מגיעים לשם חניכים שלי, תיאמתי איתם, שהיום הם בני 60.

מאיר יצחק הלוי: התווך הזה עד היום זה תווך של 47 שנים שלא היה יום אחד שלא עסקתי בעשייה חינוכית.

מאיר יצחק הלוי: לא היה יום אחד ב-47 השנים.

מאיר יצחק הלוי: יואב, אתה שומע?

יואב קיש: אין על הנורבגים, קטי, אין על הנורבגים, אין.

מאיר יצחק הלוי: יום אחד, אתם לא תפסיקו עם הציניות.

מאיר יצחק הלוי: אני בעד לפרגן.

יואב קיש: אתה, אנחנו אוהבים אותך, אתה איש טוב, אבל יש לך ממשלה מושחתת של נורבגים, שלא רואה בעיניים, ואת זה אנחנו לא מכבדים.

מאיר יצחק הלוי: תקשיב, תקשיב.

מאיר יצחק הלוי: קטי, בואי, אנחנו מכירים מבית שמש, אני רוצה להגיד לך משהו, 47 שנה של עשייה חינוכית, אם זה כעובד חבורות רחוב, ואם זה כמדריך ספורט, ואם זה כמנהל מחלקת נוער, ואם זה כמנהל רשת המתנ"סים, ואם זה כמנהל המכללה למנהל, ואם זה כסגן ראש עירייה מחזיק תיק חינוך, ואם זה כראש עיר שעשה כל חייו בחינוך, ועדיין יש ציניות.

מאיר יצחק הלוי: ועדיין יש ציוניות.

מאיר יצחק הלוי: וכמובן נלחם - - -

קטי קטרין שטרית: אני רוצה להגיד לך, אם זה היה תלוי בי, הייתי שמה אותך שר החינוך.

קטי קטרין שטרית: לא סגן – שר החינוך.

מאיר יצחק הלוי: אני לא, יש שרת חינוך מצוינת.

מאיר יצחק הלוי: למה אני אומר את הדברים - - -

יואב קיש: אתה לא היית מפטר את המנכ"ל ככה.

מאיר יצחק הלוי: אני אומר את הדברים, אני רוצה להגיד לך משהו, תשמע, אני אגיד לך משהו לגבי העניין הזה.

מאיר יצחק הלוי: לא התכוונתי להתייחס לזה.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שבמקום שיש משרת אמון בין שר לבין מנכ"ל, יש פעמים שהעבודה לא זורמת כמו שצריך, ומחובתו של השר לעשות את זה.

מאיר יצחק הלוי: אם מישהו לא מבין את זה, הוא לא מבין ניהול מהו.

מאיר יצחק הלוי: אני פיטרתי אנשים שהיו משרות אמון שלי.

מאיר יצחק הלוי: אין בעניין הזה ויכוח.

מאיר יצחק הלוי: אם אתה לא עושה את זה, אתה חוטא לתפקידך.

מאיר יצחק הלוי: ככה אני רואה את הדברים.

יואב קיש: אבל הוויכוח הוא לא על זה.

מאיר יצחק הלוי: האמן לי, אני מכיר את המנכ"ל מצוין.

מאיר יצחק הלוי: זה לא קשור אליו.

יואב קיש: הוויכוח לא על זה.

יואב קיש: אמרו שהוא התבטא - - -

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: לכן, משפט לסיכום, אני אגיד את זה פה לכל האנשים שהייתה להם איזושהי קצת – היו מוטרדים: אז ארגז הכלים הזה הוא בן 47 שנים, יש בו כלים מלאים בכל טוב למה מערכת החינוך – ואני בטוח - - -

קטי קטרין שטרית: - - - אתה שם את זה בצד, גם כראש עיר, זה ניסיון, זה בית הספר הטוב ביותר לחיים הציבוריים.

מאיר יצחק הלוי: אני מסכים איתך ואני מאוד מאוד מקווה שביחד, לטובת ילדי מדינת ישראל, לטובת מערכת החינוך, לטובת הדברים החשובים, נעשה ונצליח, תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מיכאל ביטון – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת ניר אורבך, בבקשה.

ניר אורבך: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

ניר אורבך: תודה רבה לחבר הכנסת מוסי רז שאפשר לי לדבר פה במקומו, ואני מעריך שהדברים שאני אומר יהיו גם על דעתו.

ניר אורבך: את הדברים לקחתי בהשראה משיעורו של הרב אורי שרקי: מחר אנחנו מציינים את צום עשרה בטבת.

ניר אורבך: צום עשרה בטבת הוא הצום הראשון.

ניר אורבך: הצום הראשון מבין ארבעת צומות החורבן: עשרה בטבת, י"ז בתמוז, תשעה באב ו-ג' בתשרי.

ניר אורבך: עשרה בטבת תחילת המצור על ירושלים; י"ז בתמוז בקיעת החומות, ולמעשה פגיעה בביטחון האומה, הפריצה לירושלים; תשעה באב חורבן הבית; ג' בתשרי רציחת גדליה בן אחיקם, שלמעשה מוציא את ישראל לגלות הסופית.

ניר אורבך: בעשרה בטבת כביכול לא קורה שום דבר ממשי, שום דבר קונקרטי – התחיל המצור.

ניר אורבך: אבל זה בדיוק מה שמלמד אותנו על החשיבות של תפיסת הדברים עוד בתחילתם.

ניר אורבך: הרב שרקי מציע להסתכל על עשרה בטבת כמו שסְתום – הנקודה שאם היו שמים אליה לב בזמן, דברים רעים יכולים היו להימנע.

ניר אורבך: אני חושב שכאן בכנסת יש תחושה שאולי אולי סוף-סוף אנחנו מצליחים לעצור, אדוני היושב-ראש, רגע לפני אובדן שליטה.

ניר אורבך: אני אומר את הדברים האלו בזהירות, אבל יש תחושה שהשפה פה קצת קצת נרגעת; שהכבוד חוזר לוועדות ולמליאה; שסוף-סוף יש קצת קשב כאן.

ניר אורבך: יש מחלוקות.

ניר אורבך: עדיין יש מחלוקות, אבל אני מקווה שהן יתחילו לבוא לידי ביטוי בצורה הראויה.

יואב קיש: ניר, איך הגעת לזה?

ניר אורבך: אני הגעתי לזה, אני אומר - - -

יואב קיש: אתה רואה מה קורה פה היום.

ניר אורבך: אני אומר את דעתי.

ניר אורבך: חבר הכנסת קיש, אני אומר כרגע את דעתי.

ניר אורבך: חבר הכנסת קיש, אני אומר את דעתי.

יואב קיש: בסדר, מותר לי גם להגיד את דעתי.

ניר אורבך: אני אומר את דעתי, תהיה פה ותגיד את דעתך.

יואב קיש: אני אומר לך שזה ממש לא נכון.

יואב קיש: עד שלא תפסיקו לדרוס אותנו בוועדות, לא יהיה בסדר - - -

ניר אורבך: חבר הכנסת קיש, אני מבין שזו דעתך, אני אומר כרגע את דעתי על הדוכן.

ניר אורבך: אני מקווה ומאחל לעצמנו שנשמור על עצמנו ונייצג את האומה בכבוד.

ניר אורבך: זה צריך להתחיל אצלנו בכנסת, ולהמשיך הלאה והחוצה לעם ישראל כולו.

ניר אורבך: כמובן שאני מציין שבהזדמנות זו, מחר הוא גם יום הקדיש הכללי לנרצחים שמקום קבורתם לא נודע, כולל קורבנות השואה שתאריך מותם לא ידוע.

ניר אורבך: אני רוצה לצטט מסוף שירו של הלל שמעון, השיר "סבלי הזיכרון": "אנחנו הדור שנולד להיות גלעד, / הדור הממשיך את הזיכרון לתעד.

ניר אורבך: / להיות דור שני זה לא תואר סתם, / זה לשאת משא של זיכרון לעולם.

ניר אורבך: / וגם אם כתפינו שחות לעיתים / מכובד המשא וחובתנו למתים, / זו חובה קדושה לשאת את הלפיד, / להעביר לדור הבא את זיכרון התמיד".

ניר אורבך: תודה רבה לך, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת ניר אורבך.

מיקי לוי: חברת הכנסת יאלוב, בבקשה.

ענבר בזק: לא קראת לי - - -

מיקי לוי: לא קראתי לך כי זה תורה של חברת הכנסת יאלוב.

מיקי לוי: אפשר להחליף.

מיקי לוי: את מגיעה?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אז בבקשה.

ענבר בזק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה.

ענבר בזק: ראשית ברצוני לברך את חברת הכנסת שירלי פינטו על לידת קרן, את מאיר יצחק הלוי על מינויו לסגן שר החינוך וברכות לניר אורבך על מינויו לשר ההתיישבות.

ענבר בזק: היום, מוקדם יותר, כשיצאתי מהמליאה, פגשתי בחוץ זוג עיתונאים, שאחת מהם אני מכירה ואת השני לא הכרתי - -

יואב קיש: - - - שר התיישבות, ממתי?

ענבר בזק: - - אחת מהם הציגה אותי בפני העיתונאי השני וסיפרה לו עליי, שאני ענבר ואני חברה בשדולה החקלאית.

ענבר בזק: הוא הסתכל עליי ואמר לי: אה, את מהרעים?

ענבר בזק: ככה הוא הגיב.

ענבר בזק: אז שאלתי אותו: מה זאת אומרת?

ענבר בזק: מה זאת אומרת אני מהרעים?

ענבר בזק: מה זאת אומרת?

ענבר בזק: חקלאים הם רעים?

ענבר בזק: אנחנו מתייחסים, אנחנו, בשדולה החקלאית, שנמצאים עכשיו בתוך תהליך של משא ומתן על הרפורמה בחקלאות ואנחנו שואפים להקלה ולהפחתה בעלויות יוקר המחיה, ולצד זה אנחנו גם רוצים להגן ולשמר את החקלאות הישראלית.

ענבר בזק: אנחנו הרעים?

ענבר בזק: האם כך אנחנו רואים את מגדלי הביצים באביבים?

ענבר בזק: את הרפתנים באיילת השחר?

ענבר בזק: את מגדלי הפלפלים בעוטף עזה?

ענבר בזק: הם הרעים?

ענבר בזק: הם האנשים שעזבו את הבתים שלהם במרכז הארץ, הלכו והתיישבו בגבול הצפון ובגבול עזה ועבדו את השדות שלהם בחורף ובקיץ, בשמש הקופחת ובכל תנאי מזג אוויר.

ענבר בזק: הם הרעים?

ענבר בזק: הם אלה שבהם אנחנו נלחמים עכשיו?

ענבר בזק: עליהם אנחנו משיתים את האחריות ליוקר המחיה?

ענבר בזק: תגידו אתם רציניים?

ענבר בזק: במקום שאנחנו נסתכל ונחשוב ביחד איך אנחנו משמרים את החקלאות הישראלית, החקלאות שהיא ציונות, החקלאות שהיא בעצם חלק מהביטחון התזונתי של מדינת ישראל.

ענבר בזק: ככה התקשורת רואה אותם?

ענבר בזק: את הרעים?

ענבר בזק: אלה שבהם האשם על יוקר המחיה?

ענבר בזק: אני חושבת שמישהו פה קצת התבלבל, וזה לא סתם.

ענבר בזק: זה לא סתם שככה התקשורת מתייחסת לחקלאות הישראלית.

ענבר בזק: זו תוצאה של שנים של הסתה שהגיעה מכאן, מכנסת ישראל, מגורמים פוליטיים שזה היה בעבורם אינטרס – אינטרס פוליטי להסית נגד הקיבוצים, נגד המושבים, נגד תנועת ההתיישבות, נגד החקלאות.

ענבר בזק: אז אני רוצה לבקש פה שכולנו, כל מי שעוד לא עשה את זה, שייקח את הרכב שלו וייסע לאביבים ויסתכל בעיניים לאותם מגדלי ביצים, שיושבים על הגבול וזו הפרנסה היחידה שלהם; שיסע לעוטף עזה ויפגוש את אותם מגדלי פלפלים ויסתכל להם בעיניים ויגיד להם את האמת, אתם לא הרעים, אתם הטובים.

ענבר בזק: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, חבר הכנסת קיש בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש חברות וחברי הכנסת.

יואב קיש: שר ההתיישבות נמצא פה?

יואב קיש: ניר אורבך?

דוד אמסלם: מי זה?

דוד אמסלם: מי זה?

יואב קיש: אמרה הרגע חברת הכנסת בזק, ברכות לשירלי פינטו – אני מצטרף לברכות – וברכות לשר ההתיישבות ניר אורבך, הוא פה?

יואב קיש: אני בלי משקפיים, אני לא רואה.

דוד אמסלם: הופה, הנגרים.

דוד אמסלם: לפיד, תזמין את הנגרים לאמצע, כבר אין מקום - -

יואב קיש: אני חייב לומר לקואליציה של ה-18 שרים, לפיד - -

דוד אמסלם: - - לאמצע – תעשה גם לסילמן, סילמן כמה?

יואב קיש: - - אתם לא 18 אם התבלבלת, ואף אחד לא מאמין לך, לא כשאמרת את זה אז, לא כשאתה אומר את זה היום - -

דוד אמסלם: - - - אתה מפוצץ אותנו - - -

יואב קיש: - - אי-אפשר לשקר לכל האנשים כל הזמן.

יואב קיש: אתה יודע, גם לחלק מהאנשים כל הזמן אי-אפשר ואת השקרים שלכם, של ממשלת 18 שרים כולם שמעו ויודעים.

יואב קיש: לכן, אל תספרו בלופים אתם עושים בכספים הקואליציוניים מה שאתם רוצים.

יואב קיש: אתם עושים עם הנורבגי מה שאתם רוצים.

יואב קיש: אתם ממנים שרים.

יואב קיש: אתם עושים, אבל אתם הבטחתם לבוחרים שלכם, אבל עשיתם ההפך בדיוק.

יואב קיש: יותר מזה, עשיתם יותר מכולנו.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, תודה.

יואב קיש: עשיתם את ההפך בדיוק.

רון כץ: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

יואב קיש: שיקרתם לבוחרים שלכם במו פיכם, והיום ראש המפלגה שלך יאיר לפיד ממשיך לשקר לבוחרים.

יואב קיש: הרי איך אפשר להאמין לו כשהוא אומר: אנחנו נעשה 18 שרים?

דוד אמסלם: אורבך, תחליף את האוטו מחר.

דוד אמסלם: אורבך, תחליף את האוטו ותקבל - - - שום דבר.

דוד אמסלם: אתה.

יואב קיש: אז מפלגת יש עתיד, אתם שיקרתם לבוחרים, ואתם ממשיכים לשקר ורואים אתכם.

יואב קיש: ואני רק רוצה לסיים במשהו - - -

דוד אמסלם: אורבך איך אתה רוצה את - - - איך?

יואב קיש: דודי, דודי, דודי, אתה מפריע.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

דוד אמסלם: תודה על מה?

יואב קיש: אתה מפריע.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אתה מפריע.

מיקי לוי: הינה, בן מפלגתך - - -

דוד אמסלם: למי אני מפריע?

יואב קיש: לי.

יואב קיש: לי אתה מפריע.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אתה מפריע.

מיקי לוי: אני רוצה לומר לכל חברי הקואליציה שיושבים פה: אתם משכתם חוק אחד, כי לא היה לכם רוב; אתם עשיתם לנו עכשיו פיליבסטר; אתם התאמנתם בלהיות אופוזיציה; ואתם תתחילו להתאמן בזה הרבה, וזה גם יקרה בקרוב, כי אנחנו גמרנו.

מיקי לוי: אני אומר שוב לניר אורבך.

מיקי לוי: ניר, אתה עלית לפה ואמרת שאתה מרגיש אווירה אחרת.

מיקי לוי: אני אומר לך, אין שום אווירה אחרת, עד שלא תפסיקו לדרוס אותנו בוועדות; עד שלא תיתנו הצעה הוגנת.

מיקי לוי: קיבלתם מכתב מיריב לוין ואפילו תשובה לא נתתם.

מיקי לוי: עד שלא תחזירו להצעה שתשקף את הבחירה הדמוקרטית של מדינת ישראל, אנחנו נחזיק אתכם פה.

מיקי לוי: בנט יבוא תכף.

מיקי לוי: יבוא.

מיקי לוי: הוא לא ילך הביתה.

מיקי לוי: שיישאר לישון פה, אני לא יודע מה.

מיקי לוי: הוא יבוא לפה, וגנץ יבוא לפה, ואנחנו נחזיק אתכם פה, ולא יהיו התקזזויות.

מיקי לוי: אתם תתחילו להבין שאי-אפשר לדרוס אופוזיציה.

מיקי לוי: כמו שעשיתם לנו פה פיליבסטר – כן, אתה, איתן, היית פה וניהלתם פיליבסטר, כי לא לכם רוב.

מיקי לוי: לא יהיה לכם רוב.

מיקי לוי: אין לכם רוב בעם.

מיקי לוי: והרגע הזה שאתם תיפלו יגיע ומהר.

מיקי לוי: תודה רבה.

דוד אמסלם: אורבך, תחליף את האוטו מחר.

מיקי לוי: סגן השר גולן – איננו.

דוד אמסלם: אורבך, רק תבחר מה אתה רוצה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: תשאל את לפיד.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: לפיד, תמכור את המטוס.

דוד אמסלם: לפיד.

מיקי לוי: קריאה ראשונה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: לפיד, תמכור את המטוס מחר.

דוד אמסלם: הרי רק הטיסות שלך עולות כמו שני מטוסים.

מיקי לוי: חבר הכנסת רוטמן.

דוד אמסלם: לפיד, תמכור את המטוס, יא מושחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מספיק.

דוד אמסלם: אתה נוסע ב-787 לבד, אתה והחברים, יא מושחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה שנייה.

דוד אמסלם: אוקיי.

דוד אמסלם: אורבך, תבקש גם אתה את המטוס.

דוד אמסלם: אתם מושחתים.

דוד אמסלם: לא מתביישים.

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין.

דוד אמסלם: אין לכם בושה בפנים.

דוד אמסלם: השקרן, הנוכל הראשון, לפיד.

דוד אמסלם: ירו עליך טיל מלבנון.

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חברת הכנסת שרון אופיר.

דוד אמסלם: טיל נפל ליד הבית שלך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מספיק.

מיקי לוי: מסםיק.

דוד אמסלם: טיל נפל ליד הבית של החבר שלו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מספיק.

דוד אמסלם: תן לו רקע אדום מתחת לכנפיים.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה שלישית.

מיקי לוי: החוצה.

דוד אמסלם: טוב, טוב.

דוד אמסלם: תגיד רק תודה רבה.

דוד אמסלם: לא אמרת תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, החוצה.

שלמה קרעי: לפחות קיבלת קריאות.

דוד אמסלם: לפחות קיבלתי שלוש קריאות.

דוד אמסלם: בדרך כלל אתה מוציא אותי בקריאה ראשונה.

שלמה קרעי: VIP היום - - -

מיקי לוי: כשאתה מקלל, אתה מוצא מייד.

מיקי לוי: מה לעשות.

שרון רופא אופיר: אני רק תוהה אם הפעם הוא נכנס למליאה עם ויסקי או בלי ויסקי, כי בפעם הקודמת היה עם ויסקי.

מיקי לוי: בבקשה.

יואב קיש: - - - (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.

יואב קיש: )

שרון רופא אופיר: עם ויסקי ועם גרעינים.

שרון רופא אופיר: העיקר לצעוק, למה לא לצעוק?

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת רופא.

שרון רופא אופיר: אז קודם כול, אני גם מבקשת לברך את חברתי חברת הכנסת שירלי פינטו על הולדת בתה קרן, שתביא לכם הרבה אור וקרני שמש הביתה, ואת חבריי סגן שר החינוך ושר ההתיישבות.

שרון רופא אופיר: אני בטוחה שתעשו מלאכה ברוכה.

שלמה קרעי: רגע - - - ממשלה מעוותת, ממשלה מנופחת - - - אין לכם בושה כבר.

יואב קיש: - - - שר ההתיישבות?

יואב קיש: היא תברך - - -

שרון רופא אופיר: אתם יודעים, אתם יודעים - - -

מיקי לוי: אבל היא יכולה לעמוד פה - -

שרון רופא אופיר: אתה יודע לפחות, אתה - - -

מיקי לוי: - - חבר הכנסת קיש, ולהגיד ככל העולה על דעתה - -

יואב קיש: אני שואל אותך אם הוא שר ההתיישבות.

מיקי לוי: - - ובתנאי שהיא אינה חורגת מסמכותה.

יואב קיש: אני שואל אותך אם הוא שר ההתיישבות, לדעת.

מיקי לוי: אני לא יודע.

יואב קיש: היא יודעת.

שרון רופא אופיר: אתה יודע, לפחות - - -

מיקי לוי: הסכת, תשמע.

שרון רופא אופיר: לא, לא.

שרון רופא אופיר: אני אגיד לכם מה לפחות טוב שקורה.

שרון רופא אופיר: אתם מתרגלים לזה שאתם באופוזיציה.

שרון רופא אופיר: הכול מצוין.

יואב קיש: אתם - - - להיות אופוזיציה.

שרון רופא אופיר: תמשיך לצעוק ולהשתולל.

שרון רופא אופיר: הכול יופי יופי.

שרון רופא אופיר: זה בסדר גמור.

שלמה קרעי: 35 וסגני שרים - - -

שרון רופא אופיר: הכול טוב.

שרון רופא אופיר: אתם על ארבע מפלגות הייתם 36.

שרון רופא אופיר: אבל בסדר, מי סופר.

שרון רופא אופיר: איך אמרו הגשש?

שרון רופא אופיר: תעזבו אתכם.

שרון רופא אופיר: אני רוצה לספר לכם שהיום נפגשתי עם קבוצה של סטודנטים נהדרים מהמכללה האקדמית כינרת.

שרון רופא אופיר: סטודנטים מהמחלקה לתקשורת, שבעבר הייתה לי הזכות ללמד אותם.

שרון רופא אופיר: הם באו וככה ניהלנו שיח פתוח.

שרון רופא אופיר: בין היתר, הם רצו לשאול אותי למה כל כך הרבה שנים הממשלה הזו, שהייתה 12 שנים בשלטון, לא דאגה לפריפריה.

שרון רופא אופיר: אז סיפרתי להם שדווקא המשרד לפיתוח הגליל והנגב – וכן, הם הוסיפו את השם הפריפריה – הגדילו את התקציב שלהם ב-124%.

שרון רופא אופיר: איזה יופי, נכון?

שרון רופא אופיר: אממה, הם שכחו לפתח את הפריפריה.

שרון רופא אופיר: למי הם כן דאגו?

שרון רופא אופיר: בואו, אני אספר לכם למי הם דאגו.

שרון רופא אופיר: הם דאגו לישיבות; הם דאגו למקוואות; הם דאגו לעשות למעלה מ-200 אירועים בהפרדה ובהדרת נשים, למרות שזה אסור על פי חוק.

שרון רופא אופיר: אבל למה לכבד את חוקי מדינת ישראל, בואו, אם אנחנו לא מכבדים את חוקי הכנסת.

שרון רופא אופיר: אז סיפרתי להם שעכשיו יש רוחות חדשות, ואני, שעומדת כיושבת-ראש שותפה בשתי שדולות לקידום הפריפריה – כי אני מאמינה שמדינת ישראל שווה לסך כל חלקיה – שמחה לבשר להם שעכשיו יהיה רובוט דה-וינצ'י בבית החולים גליל בנהריה.

קריאה: זהו.

קריאה: רוצים שתרדי.

קריאה: הבוסית אמרה לרדת.

קריאה: יאללה, יאללה.

שלמה קרעי: אמרו לרדת.

שלמה קרעי: לרדת, לרדת.

שרון רופא אופיר: למה?

שרון רופא אופיר: דווקא, כנראה שאתם נהנים מהדיבור שלי.

קריאות: - - -

יבגני סובה: מה יש לכם?

שרון רופא אופיר: ואנחנו - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סובה, תודה.

שרון רופא אופיר: ואנחנו, במשרד לפיתוח הגליל, הנגב והפריפריה, שמנו 10 מיליון שקלים על בתי החולים בפריפריה, כי לתושבי הפריפריה - -

מיקי לוי: תודה רבה.

קריאה: חזק וברוך.

שרון רופא אופיר: - - מגיעה בריאות שווה.

שרון רופא אופיר: ואנחנו נמשיך לעשות ולפעול למענכם, גם אם זה נורא נורא כואב, לא נורא.

מיקי לוי: תודה רבה.

שרון רופא אופיר: תודה לך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תמה ההצבעה.

מיקי לוי: סגנית בסגירת הכנסת, הוגשה בקשה מטעם האופוזיציה - - -

יואב קיש: הצבעה?

יואב קיש: לא הייתה הצבעה.

קריאה: הלו, הלו.

קריאה: לא הייתה הצבעה.

קריאה: לא.

קריאה: אנחנו עכשיו להצבעה.

מיקי לוי: הם מוותרים.

יואב קיש: שר לא עולה לסכם?

מיקי לוי: הוא מוותר.

מיקי לוי: מה קרה?

יואב קיש: רק תגיד.

יואב קיש: תגיד רק.

מיקי לוי: השר ויתר.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים.

מיקי לוי: תמה ההצבעה.

אלינור ימין: הדיון.

מיקי לוי: תם הדיון.

חיים כץ: תם הדיון.

חיים כץ: תתקן.

מיקי לוי: תם הדיון.

חיים כץ: אה, יפה.

מיקי לוי: ולכן אנחנו ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: בבקשה, סגנית מזכירת הכנסת.

קריאה: 21:00 תצטרף עם איתן.

קריאה: כך לפיד אמר.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח

מיקי לוי: בבקשה להכניס את חבר הכנסת אמסלם פנימה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום –

אלינור ימין: בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: נא לקרוא בבקשה פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד יעקב אשר – נגד חיים ביטון – נגד דוד ביטן – נגד איתמר בן גביר – נגד נפתלי בנט – בעד יאיר גולן – בעד אבי דיכטר – נגד מכלוף מיקי זוהר – נגד אלי כהן – נגד אורי מקלב – נגד בנימין נתניהו – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד

מיקי לוי: מי מחברי הכנסת נמצא במליאה ולא קראו בשמו?

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב.

מיקי לוי: עוד מישהו?

אלינור ימין: (קוראת בשם חברת הכנסת) מירי מרים רגב – נגד

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: להלן תוצאות ההצבעה: נגד – 59, בעד – 60.

מיקי לוי: לפיכך, הצעת חוק חומרי נפץ עברה בקריאה ראשונה, ותעבור לדיון בוועדת חוץ וביטחון.

קריאה: שלום הילד.

קריאה: שלום הילד.

מיקי לוי: שמעתי.

מיקי לוי: שמעתי.

מיקי לוי: תעבור לוועדת הכנסת כדי שתדון לאיזו ועדה היא תועבר.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1481).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: << הצח >> הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 17), התשפ"ב–2021 << הצח >> [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1482).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי הסוהר) (תיקון מס' 9) – קיבלה פטור מחובת הנחה – וכן, בדיון משולב, הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 17), לקריאה ראשונה.

מיקי לוי: שתי ההצעות יידונו במשולב.

מיקי לוי: סגן שר הביטחון, בבקשה.

אלון שוסטר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מתכבד להביא לאישור מליאת הכנסת בקריאה ראשונה שתי הצעות חוק: הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7 והוראת שעה) (שירות במשטרה ושירות מוכר) (תיקון מס' 17), התשפ"ב–2021, והצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי הסוהר) (תיקון מס' 9), התשפ"ב–2021.

אלון שוסטר: שתי הצעות החוק מבקשות להאריך בשלוש שנים שתי הוראות שעה המסדירות את הצבתם של חיילים בשירות חובה סדיר ביחידות מסוימות של משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר.

אלון שוסטר: שתי הוראות השעה פוקעות בסוף החודש, ולכן מוצע להאריכן בשלוש שנים.

אלון שוסטר: הכלל שקובע חוק שירות ביטחון הוא ששירות חובה נעשה במסגרת צה"ל.

אלון שוסטר: בשנת 1995 נקבעה הוראת שעה בחוק שירות ביטחון שמאפשרת שירות חיילים גם במשטרת ישראל, ביחידות שאינן משמר הגבול, שעיקר פעילותן הוא ביטחון המדינה ותושביה.

אלון שוסטר: הוראת השעה נקבעה אז במטרה לתגבר את המשטרה, שהתמודדה באותן שנים עם גל טרור במרכזי הערים.

אלון שוסטר: יובהר כי מדובר ביחידות משטרת ישראל שאינן משמר הגבול, שלגביו מוסדר הנושא בחוק בסעיף נפרד שלא עולה כרגע לדיון.

אלון שוסטר: בשנת 2005 הוספה הוראת שעה נוספת, המאפשרת שירות חיילים ביחידות של שירות בתי הסוהר שתפקידן הוא אבטחת בתי סוהר המשמשים להחזקת אסירים ביטחוניים בלבד או של אגפים בבתי הסוהר המשמשים להחזקת אסירים כאמור.

אלון שוסטר: הדבר בוצע במסגרת העברת האחריות לבתי סוהר אלה מצה"ל לשב"ס.

אלון שוסטר: חשוב לציין כי הצבת החיילים במשטרה ובשב"ס נעשית בהסכמתו של יוצא הצבא.

אלון שוסטר: כמו כן, חשוב לומר כי לחיילים המוצבים במשטרה ובשב"ס יש מעמד זהה לזה של חיילי צבא ההגנה לישראל בכל הקשור לחוקים הנוגעים לחיילים משוחררים ולחוקי השיקום.

אלון שוסטר: לגבי מספר החיילים שיוצבו במסגרות אלה, החוק קובע כי מספר החיילים שיוצבו במשטרה ובשב"ס ייקבע על ידי שר הביטחון, בהסכמת השר לביטחון פנים ובאישור הממשלה וועדת החוץ והביטחון של הכנסת.

אלון שוסטר: אתמול, ב-12 בדצמבר 2021, הממשלה החליטה כי יש להמשיך בהסדר הצבת החיילים במשטרה ובשירות בתי הסוהר בשלוש השנים הקרובות.

אלון שוסטר: כמו כן החליטה הממשלה על מספר החיילים שיהיו מוצבים במסגרות האמורות.

אלון שוסטר: מספר החיילים שאושרו בממשלה להצבה בשלוש השנים הקרובות הוא 1,161 במשטרה ו-760 בשירות בתי הסוהר.

אלון שוסטר: מספר החיילים המוצבים אינו כלול בהוראות השעה שלפני מליאת הכנסת; הוא כפוף לאישור ועדת החוץ והביטחון, והחלטת הממשלה הועברה לאישורה.

אלון שוסטר: חשוב לומר כי מספר החיילים המוצבים פחת בשנים האחרונות.

אלון שוסטר: הצוות הבין-משרדי האמור המליץ שלא לשנות את מספר החיילים בשלוש השנים הבאות.

אלון שוסטר: יצוין בהקשר זה כי יש הסדר נוסף להצבת חיילים בשירות חובה מחוץ לצה"ל – הסדר השירות המוכר לתכלית ביטחון ולהשגת יעדים ביטחוניים לאומיים.

אלון שוסטר: אלה הסדרים להצבת חיילים ביחידות ביטחוניות אזרחיות כגון שב"כ, המוסד ומשרד הביטחון ושירות מוכר להצבת חיילים במסגרת משרד החינוך – יחידת מורות חיילות, ובלשכת הקשר נתיב.

אלון שוסטר: אלה מוסדרים בצווים שאושרו אתמול גם הם בממשלה, והועברו לאישור ועדת החוץ והביטחון.

אלון שוסטר: לעניינינו כאן, מבוקש אישור מליאת הכנסת לשתי הוראות השעה שעוגנו בחקיקה ראשית.

אלון שוסטר: בסוף שנת 2018, ערב פירוק הממשלה השלושים-וארבע, הובאו הוראות השעה לאישור הממשלה.

אלון שוסטר: הממשלה אישרה את הארכת תוקף ההסדרים אך הורתה כי יוקם צוות בין-משרדי שיבחן את הצבת החיילים מחוץ לסד"כ.

אלון שוסטר: בהמשך מונה צוות בראשות המשנה למנכ"ל משרד הביטחון ובהשתתפות נציגי משרדי האוצר, המשפטים והחינוך וכל הגופים שיש בהם חיילים בשירות מוכר.

אלון שוסטר: בתום עבודת המטה הצוות המליץ על שימור המצב הקיים, הן ביחס למסגרות והן ביחס למספר החיילים בכל מסגרת ועל הארכת ההסדרים לתקופה של שלוש שנים נוספות.

אלון שוסטר: ביחס להצבה במשטרה ובשב"ס, נבחנה האפשרות להפוך את ההסדר לקבוע במקום הוראת השעה המתחדשת כל שלוש שנים.

אלון שוסטר: לאור החלטת הממשלה מחודש אוגוסט על הקמת צוות לבחינת מתווה שירות חדש, הוחלט להותיר את הסוגיה לבחינת הצוות האמור, וכעת – לחדש את הוראות השעה.

אלון שוסטר: ההמלצות הוצגו לשר הביטחון, והשר החליט לאמצן, והוא הביא לממשלה את ההצעה להאריך את ההסדר הקיים לתקופה של שלוש שנים נוספות.

אלון שוסטר: בעקבות הפרסומים האחרונים על אירועים הנוגעים לחיילות ששירתו בשב"ס, הורה שר הביטחון על מינוי צוות שיבחן את הליווי ותנאי השירות של חיילים וחיילות המוצבים בכלל היחידות מחוץ לצה"ל, לרבות השב"ס.

אלון שוסטר: מונה לשם כך צוות בראשות תא"ל במיל' גיא חוסן.

אלון שוסטר: עוד חשוב לציין כי בעקבות פגישה של שר הביטחון עם השר לביטחון הפנים בימים האחרונים, ובהתאם לצורך שהועלה בה לתגבור משטרת ישראל בחיילים נוספים, הוחלט בממשלה כי תתקיים עבודת מטה בין שני המשרדים לבחינת האפשרות להגדיל את מספר החיילים במשטרת ישראל, ואם תהיה המלצה על הגדלת מספר החיילים, היא תובא להחלטת ממשלה נוספת ותועבר לאישור ועדת החוץ והביטחון.

אלון שוסטר: אני מבקש כי מליאת הכנסת תאשר את שתי הצעות החוק ותעבירן להכנה לקריאה שנייה ושלישית בוועדת החוץ והביטחון.

אלון שוסטר: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה לסגן השר.

אחמד טיבי: ראשון הדוברים הוא חבר הכנסת ישראל אייכלר.

אחמד טיבי: רשימת הדוברים נעולה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש - -

אחמד טיבי: שלוש דקות.

ישראל אייכלר: - - חברי הכנסת, בטרם אדבר על מה שרציתי לדבר – על המשך הדברים לגבי הארגונים האנטי-ישראליים שמדברים בשם הליברליזם, הפרוגרסיביים – אני רוצה לומר שלפני כמה דקות עמדה פה חברת כנסת שלא זיהיתי אותה, ולכן אני לא יודע את שמה, אבל היא אמרה שהתקציבים של משרד הנגב והגליל והפריפריה – לא נתנו כסף לפריפריה ולא נתנו כסף לעניים אלא לבחורי ישיבות ולחרדים.

ישראל אייכלר: רבותיי, מי שרואה ביהודי חרדי בן ישיבה שהוא עני ושהוא איש הפריפריה החברתית כמישהו זר שלא מגיע לו לעומת אנשי פריפריה אחרים, פריפריה חברתית, שכן מגיע לו, בעיניי זאת אנטישמיות פרופר.

ישראל אייכלר: וזה לא יעזור לכם, המילה הנוראה הזאת מתאימה בדיוק למי שמבדיל בין אדם עני שהוא חרדי לאדם עני שהוא לא חרדי.

ישראל אייכלר: והלגיטימיות בשיח הישראלי להגיד: חרדים ובני ישיבות, לא מגיע להם כלום, לא מגיע להם חשמל ולא מים ולא חיים; נשים חרדיות שיוצאות לעבודה לא יכולות לקבל הנחה במעונות יום כי הם לומדים תורה.

ישראל אייכלר: זאת אנטישמיות ברורה, אין שום דבר אחר.

ישראל אייכלר: אל תעזו לדבר על הגויים שהם אנטישמים כשפה מדברים דברי אנטישמיות.

ישראל אייכלר: איזו בושה.

ישראל אייכלר: עכשיו לגבי הנושא הזה של החוק עצמו.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה להתייחס לחוקי גיוס, אבל בשעה שמתפרסמים דברים נוראיים על מה שנעשה בבתי הסוהר, אתם יכולים לחזור להצעה שלי, שאני עומד להגיש אותה בעוד שבועיים, לביטול גיוס החובה.

ישראל אייכלר: רק מי שרוצה להתגייס לצבא ולקבל שכר כמו שמגיע לו, רק הוא יכול וצריך להיות שם, ואז לא יכולה להיות טענה שכופים בכפייה על בנות להיכנס לחדרי אסירים בבתי הסוהר.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה להאריך בדבר הזה.

ישראל אייכלר: אני חוזר בחצי הדקה שנותרה לעניין הזה של מה שנקרא "רפורמים", שמדברים בשם היהדות וההומניזם, והם בעצם אנשים ששייכים לפרוגרסיביים, שהם מהרסי עולם, והם מאשימים את ישראל בכל העולם בהפרת החוק הבין-לאומי במבצע צוק איתן, הם מלשינים על הקצינים והחיילים שפעלו שם לעולם כולו.

ישראל אייכלר: במהלך המבצע שלחו הארגונים האלה מכתבים נגד החיילים שיש הפרות חמורות של המשפט ההומניטרי הבין-לאומי, והם מממנים את כל הארגונים.

ישראל אייכלר: אגב, אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, שאין לי שום טענה למוסלמי או לפלסטיני שנלחם בשביל עמו, בשביל הנרטיב שלו.

ישראל אייכלר: אבל יהודים מחוץ לארץ שבאים לפה בשם הרבנות, רבנים למען, והם ממומנים על ידי גופים בין-לאומיים אנטי-ישראליים – שלא יעזו לבוא לפה ולדבר בשם הקדמה.

ישראל אייכלר: הם לא פרוגרסיביים, הם לא ליברליים; הם פשוט שונאי ישראל.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני באמת שואל – חברי מאזן גנאים, אני באמת שואל אותך ואת חבריי ברע"מ: האם בקולות שלכם הכנסת עומדת להעביר שני חוקים – הצעת חוק שירות הביטחון?

אוסאמה סעדי: ההצעה הראשונה מתייחסת להצבת חיילים – חיילים – בבתי סוהר לאסירים ביטחוניים.

אוסאמה סעדי: תגידו לי, למה?

אוסאמה סעדי: למה אין סוהרים?

אוסאמה סעדי: למה צריך צבא?

אוסאמה סעדי: למה צריך חיילים לאסירים ביטחוניים?

אוסאמה סעדי: זה החוק הראשון.

אחמד טיבי: כדי לדכא.

אוסאמה סעדי: החוק השני מדבר על הצבת חיילים ביחידות מסוימות, ביחידות במשרד הביטחון – תשמע טוב – שתכליתן להשיג יעד ביטחוני לאומי.

אוסאמה סעדי: האם זה התפקיד שלנו, חברי הכנסת הערבים, להביא יעד ביטחוני לאומי?

אוסאמה סעדי: איזה יעד ביטחוני לאומי אפשר להשיג פה?

סמי אבו שחאדה: - - -

אוסאמה סעדי: אנחנו עוברים כל גבול בחוקים האלה, ולכן אני מתפלא.

אוסאמה סעדי: במקום שתגידו לממשלה: תמשכו את החוקים האלה, אנחנו לא נצביע בעד החוק הזה, אתם הולכים במו ידיכם להצביע ולהעביר את החוקים האלה, שזה בהפרש של קול אחד.

אוסאמה סעדי: לאן הגענו?

אוסאמה סעדי: האם ממשלת ישראל, מדינת ישראל, לא יכולה – השר לפיד – להביא סוהרים, כמו שיש לאסירים פליליים, מציבים סוהרים?

אוסאמה סעדי: ואז מדברים פה, סגן שר הביטחון, על תופעה של סרסור בחיילים ובחיילות על ידי אסירים ביטחוניים?

אחמד טיבי: צריך לשחרר את האסירים.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: כאשר אנחנו אומרים: אין שום תופעה של סרסור – ואני הייתי בוועדה לביטחון הפנים וביקשתי נתונים.

אוסאמה סעדי: אין נתונים.

אוסאמה סעדי: אין נתונים.

אוסאמה סעדי: אז אתם עכשיו באים אומרים "סרסור"?

אוסאמה סעדי: אז לא צריך לא חיילים ולא חיילות, צריך סוהרים.

אוסאמה סעדי: ובתי סוהר הם מקום לשיקום, לא מקום לענישה.

אוסאמה סעדי: אחרי שהאסיר מקבל את העונש שלו, יש לו תנאים, יש לו זכויות בסיסיות, וצריך לשמור על זה, אבל לא לבוא ולדכא את האסירים הביטחוניים.

אוסאמה סעדי: זה עובר כל גבול.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יואב בן צור.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נפל דבר בישראל.

יואב בן צור: השר לשירותי הדת – או להריסת הדת – הממונה על הדת במדינת היהודים פוגע בצורה מזעזעת וחסרת תקדים בכל הקדוש לעם היהודי.

יואב בן צור: בחוצפתו הרבה, במחי יד, הוא מחריב את הרבנות הראשית לישראל ופוגע ברבנים הראשיים ובמסורת היהודית המסורה לנו מדור לדור.

יואב בן צור: לא היה הרס וחורבן למוסד הרבנות הראשית והמסורת היהודית כפי שמוביל השר נגד הדת מתן כהנא.

יואב בן צור: רפורמת הגיור שהוא מוביל היא רפורמה הרסנית, חסרת תועלת.

יואב בן צור: מערכת הגיור היא ציפור הנפש של העם היהודי, והפגיעה בה תוביל להתבוללות קשה.

יואב בן צור: לצערי, אין מנוס – נצטרך להקים מערך ספרי יוחסין פרטי.

יואב בן צור: רפורמת הגיור מצטרפת לרשימה ארוכה של מהלכיו הנזורים של כהנא.

יואב בן צור: כהנא מעולם לא כיהן כשר לפני משרד הדתות.

יואב בן צור: איש ציבור שמגיע לתפקיד חדש, עליו ללמוד את המשרד, את הנהלים, להתייעץ עם הפקידות המקצועית.

יואב בן צור: משרד הדתות שונה מכל משרד ממשלתי אחר.

יואב בן צור: שר הדתות חייב להיוועץ ברבנים הראשיים, שהם הממונים בחוק לפסוק את ההלכה בעם.

יואב בן צור: הרבנים הראשיים הם הסמכות העליונה בנושא הדת - -

משה ארבל: כבוד היושב-ראש, שרת התחבורה לא צריכה להיות באולם, לכבד את המקום?

יואב בן צור: - - והם מובילים את הטון.

אחמד טיבי: עם הגב.

יואב בן צור: כהנא בא מתוך יצר נקמני לשנות סדרי בראשית.

יואב בן צור: התקשורת מנסה לצייר מציאות מעוותת.

יואב בן צור: אין פה מלחמה של חרדים מול דתיים-לאומיים, ההפך הוא הנכון.

יואב בן צור: כהנא פוגע בכלל המגזרים, וכלל הרבנים מכל המגזרים מוקיעים את מעשיו.

יואב בן צור: תנועת ש"ס לא מייצגת רק את המיינסטרים החרדי, תנועת ש"ס מייצגת את כל הציבור המסורתי שתורת ישראל היא נר לרגליו.

יואב בן צור: הפגיעה ברבנות הראשית ופתיחת הדלת לרפורמים להיטמע בתוכנו הן אסון לאומי אשר ישפיע על כל העם היהודי ברחבי תבל.

יואב בן צור: אם מתן כהנא פועל למען חיזוק היהדות, איך הוא יושב עם גלעד קריב הרפורמי?

יואב בן צור: כיוון שהוצמדה לו הבטחה אישית, התקשורת מנסה לצייר אותנו כציבור אלים ומסוכן.

יואב בן צור: הציבור מהמחנה הלאומי אינו אלים.

יואב בן צור: אנו מביעים מחאה וזעקה במסגרת החוק.

יואב בן צור: אני פונה מכאן לחברי מפלגת ימינה: העברתם עשרות רפורמות בנושא היהדות, כולן ללא יוצא מן הכלל הרסניות ומסוכנות לעם ישראל.

יואב בן צור: אין רפורמה אחת שהיא לטובת שיפור ההלכה וחיזוק מוסד הרבנות.

יואב בן צור: איפה הלב והרגש היהודי שלכם?

יואב בן צור: כי נמכרנו אני ועמי.

יואב בן צור: מכרתם אותנו לרפורמים, הרפורמים רודפי הדת, לטובת פוליטיקה קטנה.

יואב בן צור: תתביישו לכם.

יואב בן צור: פוליטיקה זה דבר חולף.

יואב בן צור: פעם אתה למטה, פעם אתה למעלה.

יואב בן צור: מה שחשוב זה הדרך הישרה והחוכמה שפעלת, המעשים החשובים שעשית למען אזרחי ישראל.

יואב בן צור: זה הזיכרון היחיד שמלווה את האדם לדורי-דורות.

יואב בן צור: מתן כהנא וחבריו ייזכרו לדיראון עולם כאנשים שפגעו בכשרות, בגיור, במערכת הנישואין, מתווה הכותל וכל עיקרי היהדות.

יואב בן צור: אין להם מחילה לעולם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מאיר פרוש.

אחמד טיבי: בלי הטלפון, בלי הטלפון.

אחמד טיבי: אני לא קורא אותך לסדר.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להתעכב על נושא שכאשר סיימו את ההצבעה של החוק הקודם, שמעתי חברים שואלים אחד את השני: מעניין מה סיעת רע"מ תצביע בשתי הצעות החוק שאנחנו דנים עכשיו באופן משולב, לגבי שימוש בחיילים במסגרת השירות הצבאי שלהם בתפקידים נוספים.

מאיר פרוש: ולמה השאלה הזאת נשאלה?

מאיר פרוש: מכיוון שבאופן מסורתי הסיעות הערביות אף פעם לא התערבו בנושאים האלה.

מאיר פרוש: פה אנחנו מוצאים משהו – קובץ של חברי כנסת שלמרות שהם מהסיעות הערביות, הם פה ושם מנסים להתערב בדברים האלה.

מאיר פרוש: אני לא רוצה להתעכב כרגע על סיעת רע"מ או על הצבעות כאלה ואחרות שלהם, אבל אני כן רוצה להתעכב על העובדה שאנחנו מוצאים פה מפלגות שפשוט עושות ההפך מהמצע שלהן.

מאיר פרוש: אתעכב על סיעת מרצ.

מאיר פרוש: מרצ היא שותפה בקואליציה, שותפה בממשלה הזו.

מאיר פרוש: היא נמצאת בממשלה שמספר השרים בה הוא מאוד מנופח.

מאיר פרוש: בניגוד למה שמרצ כל השנים ניסתה לומר, לטעון ולומר שהיא עובדת רק בניקיון כפיים – אני זוכר את ג'ומס ב-1999, תשנ"ט, כאשר ברק הקים את הממשלה ועדיין היה החוק של נתניהו שבממשלה יכהנו רק 18 שרים, וג'ומס לא היה יכול להתמנות, וגו'מס שלושה חודשים לא היה שר, כי מרצ נזהרה מלהיראות חלילה כמבזבזת כספי ציבור.

מאיר פרוש: אבל היום מרצ חברה, שותפה בקואליציה עם מספר שרים מנופח.

מאיר פרוש: או ניקח את הנושא הנורבגי.

מאיר פרוש: השימוש בנורבגי בקואליציה הזו הוא נורא ואיום, ואני לא מבין איך מרצ – זה שתקווה חדשה או ימינה, זה לא היה באג'נדה שלהם, לא דיברו על זה בבחירות.

מאיר פרוש: אצל מרצ כל הנושא הזה היה מופרך.

מאיר פרוש: יותר מזה, מרצ שותפה היום לקואליציה שמכשירה התיישבות, מכשירה יישובים חדשים.

מאיר פרוש: היה לנו את זה לפני כמה חודשים שהממשלה החליטה להכשיר בתים שנבנו ביישוב, ומרצ שותפה לדבר הזה.

מאיר פרוש: מרצ, שתמיד דגלה בעניין של זכויות אדם, היום אפשר לומר עליה שחברי הכנסת שמצביעים פה רומסים את זכויות האדם, מכיוון שהם מחויבים לקואליציה, והקואליציה הזו לא נותנת להם את האפשרות להצביע כמו שהם אמרו שהם מאמינים.

מאיר פרוש: אנחנו גם רואים בימי רביעי איך שמרצ לא מצביעה עבור חוקים שבאים כדי לשמור חלילה מפגיעה בנשים.

מאיר פרוש: מרצ, שלא רוצה להיות בקואליציה עם חרדים מכיוון שהם נגד זה שייתנו לחרדים כסף, כי הם לא משרתים בצבא, שותפה היום לקואליציה, לממשלה, שלא נותנת מה שהחרדים מבקשים שם – קצת כסף לישיבות, כוללים, פה לחינוך, פה לשיעורי תורה וכדומה.

מאיר פרוש: במיליארדים – למי?

מאיר פרוש: ולא שאנחנו נגד זה שנותנים לערבים כסף, אבל מרצ, זו שגדלה, טענה שהיא לא תיתן שפה יהיה קזחסטן ולא תסכים שפה יהיה איראן – עם כל הדברים האלה, היום היא שותפה בממשלה, בקואליציה, שנותנת כסף לכאלה שהם לא משרתים, וגם פועלת שלא ישרתו בצבא.

מאיר פרוש: אז מה אנחנו רואים פה?

מאיר פרוש: רואים פה היום ממשלה שיש בה מפלגות שהמפלגות האלה, אדוני היושב-ראש – אני מסיים – יש פה מפלגות שהן פשוט התערטלו מכל האידיאולוגיה שלהם.

מאיר פרוש: ומה זה מוכיח?

מאיר פרוש: שאותן עניין כמה קולות אצל אלה ששונאים דתיים.

מאיר פרוש: זו הייתה אצלם העילה – כדי להיות נגד דתיים.

מאיר פרוש: לא שהם מאמינים בדבר הזה, כי כל מה שהם עושים היום – פשוט נגד מה שהם אמרו שזה האידיאולוגיה שלהם.

מאיר פרוש: לכן זה בושה, בושה להיות בממשלה כזאת.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אמיר אוחנה, בבקשה.

אמיר אוחנה: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, בשבוע שעבר העלתה הקואליציה הזו את החוק לסתימת פיות באינטרנט.

אמיר אוחנה: ולמה סתימת פיות?

אמיר אוחנה: כי בין היתר הוא מאפשר להסיר תכנים שיש בהם כדי לסכן את שלומו הנפשי של אדם.

אמיר אוחנה: מישהו יאמר לי, אם אנחנו רוצים להעניק כאלה סמכויות עם פרשנות כל כך רחבה, מה זה "מסכן את שלומו הנפשי של אדם"?

אמיר אוחנה: אם מישהו יכתוב מחר שאין דבר כזה עם פלסטיני, למשל, האם זה מסכן את שלומו הנפשי של אדם?

משה ארבל: - - -

אמיר אוחנה: אגב, לגיטימי לכתוב כאלה דברים.

אמיר אוחנה: או אם מישהו יאמר שהקואליציה הזאת – שמייד אדגים למה אני אומר את זה – היא קואליציה של שקרנים, האם זה יכול לפגוע בשלומו הנפשי של אדם?

אמיר אוחנה: עכשיו, למה קואליציה של שקרנים?

אמיר אוחנה: כי עלתה השרה מרב מיכאלי, שגם נמצאת כאן במליאה כרגע, וכדי להצדיק את הצעת החוק הזו היא אמרה: תראו, זו הצעת חוק שחתומים עליה בכנסת העשרים כל האישים האלה והאלה והאלה, ובין היתר שמעתי גם את שמי, אמיר אוחנה.

אמיר אוחנה: אמיר אוחנה חתום על הצעת החוק הזו?

אמיר אוחנה: נראה לי מוזר, אז הלכתי ובדקתי, ומצאתי את הצעת החוק שכיכול אמורה להיות זהה להצעת החוק שלכם לסתימת פיות.

אמיר אוחנה: ראו זה פלא – לא זהה ולא קרובה.

אמיר אוחנה: זו הצעת חוק שעסקה בפרסום הסתה לטרור, ובדברי ההסבר נכתב כך – ואני עומד מאחורי ההצעה הזו: בחודשים האחרונים – אז זה היה בסכינתיפאדה – בחודשים האחרונים מתמודדת מדינת ישראל עם גל טרור של יחידים, ולצד זאת ניכרת התגברותה של ההסתה לטרור, הפושה במרחב הווירטואלי בכלל וברשתות החברתיות בפרט.

אמיר אוחנה: לפני פיגועים נתגלו לא אחת קריאות מסיתות לרצוח יהודים, וכו' וכו' וכו'.

אמיר אוחנה: זו הצעת החוק שעליה אני וחבריי חתומים.

אמיר אוחנה: זו הצעת החוק שאתם טוענים שהיא דומה או זהה למה שאתם הגשתם?

אמיר אוחנה: איזה שקרנים.

אמיר אוחנה: תתביישו לכם.

אמיר אוחנה: הקואליציה הזאת מאוימת על ידי שני דברים – לא בתחנות דלק.

אמיר אוחנה: היא מאוימת – 1.

אמיר אוחנה: על ידי הזכות לבחור ולהיבחר, ולכן אתם רואים את ההצעות האלה של הגבלת כהונה ושאי-אפשר לבחור במי שהוגש נגדו כתב אישום וכו'.

אמיר אוחנה: והדבר השני – היא מאוימת על ידי חופש הביטוי, ולכן אנחנו כבר רואים פעולות כמו – למשל, ברדוגו פופולרי בגל"צ?

אמיר אוחנה: נצמצם את הפעילות שלו.

אמיר אוחנה: אולי אפילו נפריט את גל"צ – רעיון שאגב אני תומך בו, תמיד תמכתי בו, אבל הוא מגיע עכשיו לא באופן מקרי, וגם הצעת החוק הזו לסתימת פיות.

אמיר אוחנה: אבל בעיקר רציתי להגיד על השקרנות שלכם.

אמיר אוחנה: באמת.

אמיר אוחנה: אם אתם תומכים בזה, תתמכו בזה – אנחנו נצביע נגד זה – אבל להגיד שאלה הצעות חוק שאנחנו חתומים עליהן?

אמיר אוחנה: כמה אתם נמוכים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: התחלת את הזמן, אדוני?

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ניכר שחלק מחברי הכנסת פה כבר היום לא דרשו, אבל נתנו את ליטרת השקר שלהם – כמו הדובר האחרון, בין השאר.

עופר כסיף: אבל אני בעיקר מתייחס לשני חברי כנסת, שאני לא אנקוב בשמם, שדיברו יותר מוקדם בפתוס על האלימות במאי; האלימות הערבית נגד היהודים; אבנים פה, ובקבוקי תבערה שם, ועם ציון של כל מיני מקומות.

עופר כסיף: שום מילה, שום מילה, לא כאן ולא בוועדה המכונה הוועדה לביטחון הפנים, שמנוהלת בצורה שערורייתית – לא מנוהלת.

עופר כסיף: שום מילה על האלימות היהודית כנגד האזרחים הערבים; שום מילה על כנופיות המתנחלים, שמכים ושורפים, ועוקרים עצים, ומתעמרים ומתעללים יום-יום בתושבים הפלסטינים בשטחים הכבושים.

עופר כסיף: שום מילה על כנופיות החולצות השחורות של להב"ה ושאר מיני הכלומניקים.

עופר כסיף: שום מילה.

עופר כסיף: בושה וחרפה.

עופר כסיף: אנחנו רואים על בסיס יום-יומי התעמרות באוכלוסיות החלשות ביותר, המוחלשות ביותר.

עופר כסיף: אם זה הפלסטינים בשטחים הכבושים, שחיים תחת מגף הכיבוש, ואם זה הפלסטינים בתוך ישראל, שבמשך שנים על גבי שנים של ממשלת ימין פשיסטית נכנסו גם הם לא פעם תחת אותו מגף.

עופר כסיף: עכשיו, לא רק שממשיכים את המדיניות הפושעת הזאת, אלא שגם מוסיפים על זה שקרים על גבי שקרים והתעלמות מהמציאות.

עופר כסיף: חלק מחבריי, מחברי הכנסת ברשימה המשותפת, הזכירו בשבוע שעבר את התחקיר שנעשה בערוץ 13, שחשף התארגנויות – אתם יודעים מה, התארגנויות נאציות לכל דבר.

עופר כסיף: זאת המילה המתאימה.

עופר כסיף: תפסיקו עם מכבסת המילים.

עופר כסיף: אם היו מתארגנים כך נגד יהודים בגרמניה, היו קוראים להם בשם הנכון, ובצדק.

עופר כסיף: אז כאן מכבסים את זה?

עופר כסיף: שום מילה לא נאמרה על זה.

עופר כסיף: עולים כאן ומדברים על זה, רק על צד אחד.

עופר כסיף: וגם בוועדה לביטחון הפנים תחת הכותרת השערורייתית של אירועי מאי האחרון, מוחקים לחלוטין את האמת; מוחקים לחלוטין את הקורבנות, שנפלו לאלימות הגזענית.

עופר כסיף: אזרחים ערבים.

עופר כסיף: ומה יותר מזה?

עופר כסיף: אף יותר מזה.

עופר כסיף: אתמול הוקרן בסינמטק סרט עדויות שבו מראים, מדברים עם אנשים שהם ערבים, קורבנות של הכנופיות, המיליציות הפשיסטיות האלה, בלוד וברמלה, ובעכו ובמקומות נוספים, אבל לא רוצים לשמוע את האמת, כי היא מראה לכם במראה מי אתם, את הפרצוף המפלצתי שלכם.

עופר כסיף: אז מה מנסים לעשות במקום לשנות את הפרצוף?

עופר כסיף: לשבור את המראה.

עופר כסיף: לעשות פוגרום, כדי לא לאפשר להקרין את הסרט הזה.

עופר כסיף: כך הבית הזה נראה, מפה ומפה.

עופר כסיף: בושה וחרפה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, חבר הכנסת כסיף, האמת, שמעתי אותך – ועוד אתה אמור להיות יהודי, אני מבין.

עופר כסיף: אני אמור להיות בן אדם.

עופר כסיף: משהו שאתה לא יודע מהו.

אחמד טיבי: אבל אני רוצה לדבר – לעדכן קודם כול את השטיח המעופף הממשלתי.

אחמד טיבי: תן.

אחמד טיבי: אל תפריע.

אחמד טיבי: עם ישראל, מר בנט עד היום טס שבע טיסות; מר לפיד עשר.

אחמד טיבי: זה בערך פעם בעשרה ימים.

אחמד טיבי: עולים, חוכרים מטוסים.

אחמד טיבי: מר לפיד בערך בין חצי מיליון למיליון שקל לטיסה.

אחמד טיבי: האמת, לא מגיע לו? באמת.

אחמד טיבי: כולה טיסה.

אחמד טיבי: מיליון שקל.

אחמד טיבי: דירה בדימונה.

אחמד טיבי: מגיע לו.

אחמד טיבי: הבחור בקושי גמר 12 שנות לימוד.

אחמד טיבי: לדעתי, הוא אפילו לא יודע כמה זה מיליון שקל.

אחמד טיבי: חוצפה.

אחמד טיבי: השרים, דרך אגב, 28 שרים – 21 מהם כבר טסו ארבע פעמים.

אחמד טיבי: חבר'ה, משרדי הנסיעות קורסים מהעומס; לא מסוגלים אפילו לעמוד בעומס שלהם.

אחמד טיבי: לא ייאמן כי יסופר.

אחמד טיבי: חצופים ברמות-על.

אחמד טיבי: הם חושבים שזה כסף של מונופול.

אחמד טיבי: זה הלפיד שאמר לכם: הם רוצים ג'ובים לחבר'ה.

אמיר אוחנה: ג'ובות.

אמיר אוחנה: ג'ובות.

דוד אמסלם: אתה מבזבז ג'ובות.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: אומר לנו היום: בפעם הבאה יהיו 18 שרים.

דוד אמסלם: הצחקת אותנו.

דוד אמסלם: הרי סיפרת שנפל טיל ליד הבית של ההורים שלך.

דוד אמסלם: אני מת.

דוד אמסלם: שמעת צבע אדום בשדרות.

דוד אמסלם: אתה יודע, אני כבר לא יודע מה לעשות עם עצמי.

יואב גלנט: דודי, דודי, 18 שרים זה רק מיש עתיד.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אני מציע לתת לך רקע אדום מתחת לכנפיים.

דוד אמסלם: ואללה, תאמין לי, בכלל צריך לחבר לך שיר: "שייפתח עליי".

דוד אמסלם: נשיר את זה בשבילך, לכבודך.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: ואלק ראש ממשלה חלופי.

דוד אמסלם: דרך אגב, לך תספר לעם ישראל שזה לא תואר, מחקת את התואר.

דוד אמסלם: אני היום כתבתי מכתב לנציב שירות המדינה, כדי להבין כמה משרות יש לראש הממשלה החלופי, אלק.

דוד אמסלם: אתה גם שר החוץ, יש לך איזה עשרה עובדים, ועוד ראש ממשלה חלופי, עוד משרד עם עוד מנכ"ל – כנראה גם שם יש איזה 15 עובדים.

דוד אמסלם: רק זה – מיליונים.

דוד אמסלם: אתה מספר לנו?

דוד אמסלם: אתה כל היום מטייל בעולם כמו קנגורו.

דוד אמסלם: אתה לא עושה דבר וחצי דבר.

דוד אמסלם: כל עשרה ימים אתה טס לאיזה מקום.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: וכל זה במה?

דוד אמסלם: במטוסים פרטיים, בדרימליינרים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לנסוע במחלקה ראשונה, פירסט קלאס?

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: עולה כולה 50,000 שקל, זה לא בשבילי, לא בשביל הכבוד שלי; אם בנט נוסע במטוס פרטי, יש שטיח, רק הוא לבד, משחק סטנגה במטוס, למה אני לא?

דוד אמסלם: אני עשיתי את בנט ראש ממשלה.

דוד אמסלם: אתם מבינים איך ההזוי הזה חושב?

יואב קיש: עבאס עשה את בנט ראש ממשלה.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: עבאס עשה את שניהם.

דוד אמסלם: והיום בעצם התבשרנו בשורה חדשה: אתמול בממשלה, רבותיי, שיא השיאים.

דוד אמסלם: הם משביעים סגן שר נורבגי.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, חבר שלי.

אחמד טיבי: דודי.

דוד אמסלם: שים שנייה בצד – אבל נורבגי.

דוד אמסלם: עכשיו יביאו לו עובד זר הולנדי.

דוד אמסלם: תבינו לאיזה אבסורדים הם מגיעים.

אחמד טיבי: והגרמנים מסיימים בזמן מבחינת דיוק.

דוד אמסלם: כבר.

דוד אמסלם: ואורבך מקבל את השוחד.

אחמד טיבי: היה שש.

אחמד טיבי: היה שש.

אחמד טיבי: נרשם בטעות שש, שש דקות.

דוד אמסלם: השבוע או בשבוע הבא הוא יהיה שר גם.

אחמד טיבי: לחצתי שלוש פעמיים.

דוד אמסלם: תבינו, רבותיי, הם ייקחו בסוף 60 חבר'ה, 61, חוץ מרע"מ, ממנסור עבאס, שלא רוצה להיות שר, והם חייבים לו כולם.

דוד אמסלם: הם יעשו עוד כמעט 60 סגנים וסגני שרים.

דוד אמסלם: הם יביאו עוד 30 נורבגים.

דוד אמסלם: למה ההפקרות פה חוגגת ברמות, ואף אחד לא פוצה פה ומצפצף?

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: עוד גדעון סער מלמד אותם איך לתחמן את המדינה ולהוציא גם את הכסף לבוחר בטריקים.

דוד אמסלם: רק רמאי יודע לעשות את זה.

דוד אמסלם: אז הוא אומר להם: חבר'ה, תבואו אל הרמאי הראשי, אני אלמד אתכם איך עושים את זה.

אחמד טיבי: תודה, דודי.

דוד אמסלם: דרך אגב, בושה וחרפה.

דוד אמסלם: ואני לא שומע, לא את מנדלבלוף, לא את מבקר המדינה, לא נציב שירות המדינה, לא החשב הכללי.

דוד אמסלם: אתה לא שומע מילה וחצי מילה.

דוד אמסלם: שישה מנדטים של מר סער – 15 ג'ובים.

אחמד טיבי: דודי, סיימת לפני שתי דקות.

דוד אמסלם: ועוד היד נטויה.

דוד אמסלם: אתם תראו, עוד היד נטויה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: פשוט לא ייאמן כי יסופר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: אם אנחנו היינו עושים 3%, היו פותחים איתנו חדשות כל יום.

דוד אמסלם: כל יום, כל הערוצים.

אחמד טיבי: תודה.

דוד אמסלם: אבל עכשיו שמעתם?

דוד אמסלם: מישהו שמע את דנה ויס?

דוד אמסלם: את רינה מצליח?

דוד אמסלם: את מר פלג?

דוד אמסלם: כלום.

דוד אמסלם: הס מלהזכיר.

דוד אמסלם: חבר'ה, אנחנו עם הסיגרים של ראש הממשלה נתניהו.

דוד אמסלם: זה הכי חשוב.

אחמד טיבי: למרות הרייטינג הגבוה של הדברים שלך – סיימת.

דוד אמסלם: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

משה אבוטבול: והוא עוד שר המשפטים, עלק.

אחמד טיבי: סמי אבו שחאדה.

קריאה: - - -

אחמד טיבי: נכון, הצרחה.

אחמד טיבי: תלת דקאייק.

סמי אבו שחאדה: שוכרן.

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו כל פעם שואלים את עצמנו מחדש מה קורה עם תהליך הצניחה החופשית של רע"מ, מתי הם יגיעו לרצפה, לאן עוד אפשר להידרדר, לאן עוד אפשר לצנוח.

סמי אבו שחאדה: אתה שואל את עצמך בכל פעם מחדש מה הגבול, מתי הם יחזרו קצת לעצמם.

סמי אבו שחאדה: אני לא מצפה מהם להיות כמו המשותפת – מזמן הרמתי ידיים בעניין הזה.

סמי אבו שחאדה: אבל לפחות בנושאים כאלה, של החוק של היום, שני חוקים, רע"מ צריכה לדאוג לענייני ביטחון לאומי, ואני מניח שלאר

סמי אבו שחאדה: בעתם אין רקע צבאי רציני בנושאים האלה.

דוד אמסלם: יש להם.

סמי אבו שחאדה: או שיכול להיות, אני לא יודע.

סמי אבו שחאדה: אני מופתע כל פעם מחדש ממה שקורה, מכמה אפשר לרדת, עד כמה אפשר, ומכמה הם חושבים שהציבור לא יודע.

סמי אבו שחאדה: על מה הם מהמרים?

סמי אבו שחאדה: שהציבור הערבי, החברה שלנו, לא יראו עד לאן הם הידרדרו, מה הם מסוגלים לעשות, לאן הם מסוגלים לרדת?

סמי אבו שחאדה: הם חושבים שהציבור יחיה כרגיל עם הדבר הזה?

סמי אבו שחאדה: אנשים לא יראו על מה הם מצביעים?

סמי אבו שחאדה: הם חושבים שזה בגלל שזה מאוחר יעני?

סמי אבו שחאדה: מה הם חושבים לעצמם?

סמי אבו שחאדה: אבל האמת, אדוני היושב-ראש, ממנהיג ערבי שהלך לקבל את ההכשרה שלו לפוליטיקה מהרב דרוקמן – אנחנו צריכים להפסיק להיות מופתעים.

סמי אבו שחאדה: מי שחושב שמי שמכשיר אותו לפוליטיקה זה הרב דרוקמן – אין מה לצפות ממנו יותר; כי, ככל הנראה – בערבית אנחנו אומרים את זה הכי ברור: (אומר בערבית ומתרגם.

סמי אבו שחאדה: ) תודה רבה.

דוד אמסלם: תתרגם לנו.

סמי אבו שחאדה: אם אתה לא מתבייש, תעשה מה שאתה רוצה.

משה אבוטבול: - - -

אחמד טיבי: אלכס קושניר – לא כאן.

אחמד טיבי: איימן עודה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת – כבוד היושב-ראש, תרשה לי לדבר בערבית, בבקשה.

איימן עודה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:).

איימן עודה: בעברית: המדינה מקדמת תוכנית בנייה נרחבת ליהודים במזרח ירושלים שתביא לפינוי פלסטינים.

איימן עודה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:) תודה רבה.

דוד אמסלם: מה אמרת?

אחמד טיבי: יעתיק אל-עפיא.

אחמד טיבי: משה ארבל.

משה אבוטבול: חוץ מהמילה "עיד" לא הבנו.

משה אבוטבול: תנו לנו תרגום.

משה אבוטבול: יש פה צעירים, לא מבינים אתכם.

משה אבוטבול: או שאחמד טיבי – תתרגם, אתה גם דוקטור.

סמי אבו שחאדה: הוא גם - - - קורס בערבית - - -

משה אבוטבול: לך תדע מה הוא אמר.

משה אבוטבול: אולי הוא הבטיח להם משהו, אני יודע מה.

סמי אבו שחאדה: - - -

משה אבוטבול: סמי, אל תתחיל איתי - - - אתה יודע מה, עופר יתרגם לנו.

משה אבוטבול: עופר יותר טוב מכם – הוא יתרגם יפה.

אורלי לוי אבקסיס: עופר, אתה יודע ערבית?

משה אבוטבול: בטח שהוא יודע.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, כבוד שרת התחבורה, חבריי חברי הכנסת, אני מאוד שמח לקבל את ראשות הדיבור כאשר יושב בראש הישיבה אדם שהוא גם רופא.

משה ארבל: אנחנו פה, בכנסת, נמצאים באירוע אפידמיולוגי חמור מאוד.

משה ארבל: הגיע לפני דקות ספורות, פחות משעה, שר הביטחון של מדינת ישראל מטיסה בחו"ל במטוס סגור.

משה ארבל: לפי חוקי המדינה, הוא מחויב בבידוד.

משה ארבל: לא התעצלתי, עליתי לקומת המבודדים ביציע ובעיניי ראיתי אותו – לא על ידי עיתונאים ולא על ידי אדם זר – יושב בחדר פתוח, עם דלת פתוחה, במרחק של פחות מ-2 מטרים, בפגישה, כנראה פגישת עבודה, עם חברת הכנסת יעל רון בן משה, ללא מסכה.

משה ארבל: בעיניי ראיתי.

משה ארבל: מדובר על הפרת בידוד.

אחמד טיבי: אתה בטוח?

משה ארבל: בעיניי ראיתי, אדוני היושב-ראש.

משה ארבל: מדובר על הפרת בידוד שהקנס עליה הוא 5,000 שקלים.

משה ארבל: מדינת ישראל גבתה רק בחודש אוגוסט – נתנה 1,795 קנסות על הפרת בידוד.

משה ארבל: אזרחי ישראל, אתם תשלמו 5,000 שקל על הפרת בידוד.

משה ארבל: וכאן, בבית הזה, שר הביטחון מפר בידוד ויושב עם חברת כנסת – והיא תיכנס לכאן, למליאה, והיא עוד יכולה אחר כך להדביק חברים אחרים.

משה ארבל: אנחנו בעיצומה של מגפה עם זן אומיקרון.

משה ארבל: ריבונו של עולם, מה קורה לכם?

משה ארבל: איזה זלזול בחיי אדם?

משה ארבל: איזה זלזול בחוקי הבית הזה?

משה ארבל: מותר לכם הכול?

משה ארבל: והדוברת שלו מגיבה: תגיד למשה ארבל שימצא במה להתעסק.

משה ארבל: חוצפה ועזות מצח שלא ראיתי כדוגמתן.

משה ארבל: אני באמת מבקש גם ממך שתפנה ליושב-ראש הכנסת לבקש מחברת הכנסת יעל רון בן משה, שהפרה בידוד ונפגשה עם שר הביטחון, שתתכבד ותצביע מהיציע ולא תסכן כאן את כל באי הבית הזה.

משה ארבל: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: זו טענה חמורה ורצינית שמשמיע חבר הכנסת ארבל, והיא שווה בדיקה.

אחמד טיבי: אני מבקש להעביר את הדברים של חבר הכנסת ארבל למזכירות וליושב-ראש הכנסת.

משה ארבל: ולייעוץ המשפטי.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אחמד טיבי: יש דרכים לטפל בדברים האלה.

אחמד טיבי: לא יועץ משפטי – מעבירים למזכירות וליושב ראש, ואם יש קושייה משפטית, יואיל היושב-ראש להתייעץ עם היועץ המשפטי.

משה ארבל: כרופא אני סומך עליך.

אחמד טיבי: אם הדברים נכונים – ואתה אדם שאמון עליי כדובר אמת – זו עדות ראייה, והם שווים בדיקה מעמיקה.

משה אבוטבול: ובזמנו בנט אמר על זה: השתגעתם - - -

אחמד טיבי: עד אז אני חושב שחברת הכנסת יעל רון בן משה צריכה להתייעץ אם להיכנס למליאה, לכאן, או לא.

משה אבוטבול: ויש סרטונים.

אורלי לוי אבקסיס: שתעלה ליציע עד שנדע מה קורה.

משה אבוטבול: הכול מוסרט - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש זנים ווריאנטים.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: אבל צריך לבדוק את הדברים שאתה אמרת כדי להיות בטוחים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת פינדרוס – לא כאן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אופיר סופר.

משה גפני: לא, הוא כאן.

קריאות: - - -

קריאה: רשום במחשב גפני.

אחמד טיבי: אתה החלפת את פינדרוס?

אחמד טיבי: בבקשה, גפני.

אחמד טיבי: מי עכשיו?

אחמד טיבי: אתה או פינדרוס?

קריאה: גפני.

אחמד טיבי: תפדל.

אחמד טיבי: מה, אתה צריך רשות?

אחמד טיבי: זה הדוכן שלך.

דוד אמסלם: תראה איזה כבוד הוא עושה לך.

אחמד טיבי: בטח, מגיע לו.

אחמד טיבי: בדין.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך על הגישה הממלכתית שלך, כמו תמיד.

משה גפני: מה שאמר חבר הכנסת ארבל – באמת צריך להעביר לבדיקה.

אחמד טיבי: לבדיקה.

אחמד טיבי: אי-אפשר לגזור מראש.

משה גפני: לא, מאה אחוז.

אחמד טיבי: אבל חייבים לבדוק.

משה גפני: נכון, גישה נכונה לחלוטין, כדרכך.

שמחה רוטמן: אבל הרב גפני, אין שר.

משה גפני: מה?

שמחה רוטמן: יש שר?

יוליה מלינובסקי: הינה, יש פה שרה.

אחמד טיבי: יש שרה.

אחמד טיבי: תמשיך.

אחמד טיבי: יש שרה.

משה גפני: אוקיי.

משה גפני: אה.

יוליה מלינובסקי: שרה זה אפילו יותר טובה משר.

שמחה רוטמן: אמרתי שר - - -

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש, מכיוון שעלו פה כמה דוברים מהקואליציה, שהתנהגו קודם כמו אופוזיציה, ואחד עלה אחרי השני, ובין יתר הדברים, אמרו לנו: תהיו שותפים איתנו בניהול המדינה, ולמה אתם הולכים אחרי הסיפור של האבטחה של משפחתו של ראש הממשלה לשעבר, של נתניהו?

משה גפני: למה אתם הולכים אחרי האבטחה?

משה גפני: אז אני לא ידעתי אם לבכות או לצחוק.

משה גפני: אני לא ידעתי אם אתם, בקואליציה, אלה שהעלו את הטענה הזאת, אם אתם מתכוונים באמת ברצינות לנושא הזה, או שסתם – הם לא מבינים כלום בשום דבר, אז גם לא מבינים בזה.

משה גפני: מי שדרש את החרפת ההתנהגות של האופוזיציה היינו אנחנו, בכלל לא הליכוד, בכלל לא נתניהו.

משה גפני: אנחנו, השותפים באופוזיציה, אנחנו דרשנו את החרפת ההתנהגות של האופוזיציה, מסיבה נורא פשוטה, ואחרי זה באים ושואלים אותנו למה שלא נהיה שותפים.

משה גפני: אחרי שהכו בכל הנושאים של היהדות, הקואליציה הזאת, כולל החברים המכונים דתיים בקואליציה, שפגעו בכול – פגעו בגיור, פגעו בכשרות, פגעו בכותל המערבי, פגעו בחינוך, בכל מה שזז, בכל מה שהיה סטטוס קוו במדינה הזאת מאז הקמתה, בכל מה שהיה מאז בן-גוריון.

משה גפני: הנושא של שבת הפך להיות נושא שמכים בו.

משה גפני: בכלל, הופכים את מדינת ישראל למדינה לא יהודית.

משה גפני: עושה את זה מתן כהנא ועושה את זה יועז הנדל ועושים את זה אלה שמכונים דתיים בתוך הקואליציה הזאת ונותנים את ידם להרס היהדות.

משה גפני: אנחנו באנו לליכוד, בישיבה של ראשי האופוזיציה – אחרי שהיה לנו בסיעת יהדות התורה, ואני מבין שגם בש"ס היה – אחרי שעשינו חשבון של מה שקורה כאן, באנו לליכוד ואמרנו להם: תשמעו, אנחנו כלפי שמיא; אנחנו רוצים לדעת שבמלחמה הזאת על כל קודשי ישראל, על כל היהדות, אנחנו כאופוזיציה עושים את כל מה שאפשר.

משה גפני: וביקשנו שכולם יבואו וכולם ידברו.

משה גפני: אז מגיעים – לא יודע – או תמימים או שקרנים, או אני לא יודע, ואומרים: למה אתם הולכים אחרי האבטחה של נתניהו?

משה גפני: אפילו לא ידעתי שיש בעיה עם האבטחה של נתניהו, שזה סיפור בפני עצמו שהיה ראוי לנאום אחר.

משה גפני: אפילו לא ידענו מזה.

משה גפני: באנו בגלל מה שהקואליציה הזאת עושה.

משה גפני: אני לא מדבר על כל הנושאים החברתיים, אני לא מדבר על התקציב, אני לא מדבר על כל הפגיעה שפוגעים בכל השכבות החלשות ובמעמד הביניים, אבל היהדות, היהדות.

משה גפני: מה יגיד מתן כהנא עם הכיפה על הראש, או בנט?

משה גפני: מה הם יגידו?

משה גפני: מה יגיד יועז הנדל, שבמין התנשאות כזאת עומד פה ומטיף לנו מוסר, כמו איזה פריץ, ואומר לנו איך להתנהג, לציבור החרדי.

משה גפני: ולכן, אדוני היושב-ראש, כל האמירה הזאת שאנחנו החרפנו את ההתנהגות שלנו בגלל האבטחה של נתניהו – תירוץ חלול שאין מאחוריו שום עובדה אמיתית.

משה גפני: מה שעומד מאחורי העניין, שאנחנו נמסור את נפשנו על הדברים היהודיים שיש במדינה – על הקדושה שצריך לשמור, על מה ששמרו במדינה מאז הקמתה, שאת הכול הם הורסים; מנסים להרוס.

משה גפני: הכותל המערבי – להפוך אותו גם כן למין מאורת פריצים כאלה של הרפורמים והחברים שלהם.

משה גפני: על זה אנחנו מחריפים את מערכת היחסים הרעה הזאת, שאתם נותנים לנו – על שבת, על גיור, על הכותל, על החינוך, על הכול.

משה גפני: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת גפני.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אופיר סופר.

אחמד טיבי: דיברת שש דקות.

דוד אמסלם: כל האבטחה הלכה על אילת שקד, על מתן כהנא, על סילמן.

דוד אמסלם: כל מערכת האבטחה רק עליהם.

דוד אמסלם: לראש הממשלה לשעבר אין אבטחה.

אחמד טיבי: דיברת חמש וחצי דקות.

דוד אמסלם: מבינים איך זה עובד?

דוד אמסלם: מייללים.

דוד אמסלם: כל המאבטחים אצלם.

דוד אמסלם: כל אחד מה-60 והנורבגים מקבלים אבטחה.

דוד אמסלם: זה מסוכן.

אחמד טיבי: יא זלמה, תן לו לדבר.

דוד אמסלם: אבל מי שמקבל הכי הרבה איומים במדינת ישראל – מה פתאום?

אחמד טיבי: דקה.

דוד אמסלם: זה כהנא, עלק השר - - -

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: הליצן הזה.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, כמה סמלי שאנחנו נפגשים לשוחח כאן, אחרי יום חמישי האחרון, על החוק הזה שעוסק בהצבתן של חיילות בשירות בתי הסוהר.

אופיר סופר: כמה סמלי להמחיש עד כמה אתם מנותקים וצבועים.

אופיר סופר: כמה סמלי, חבריי חברי הכנסת, להמחיש את הניתוק הכל-כך מאפיין את הממשלה הזו.

אופיר סופר: נגמר הכול.

אופיר סופר: לא דאגה, לא לחיילות – אתה יודע, פמיניזם – לא לשום היבט ערכי - -

משה אבוטבול: הכול הצגה.

משה אבוטבול: הצגה - - -

אופיר סופר: - - שום כלום.

אופיר סופר: ממשלת הניתוק.

אופיר סופר: ממשלת הניתוק, ועוד אחר כך בשיא החוצפה התחננתי לשמוע טיפה איזה עוגן של דברים, שיגידו לי, גברתי השרה, שאכן אתם מתכוונים לעסוק בעניין בצורה רצינית.

אופיר סופר: לא הצלחתי להתרשם.

אופיר סופר: בדיוק אותה התעלמות שאת מתעלמת כרגע – זו הייתה ההתעלמות שלכם ביום חמישי האחרון.

אופיר סופר: בושה וחרפה.

אופיר סופר: אבל חבריי חברי הכנסת, הבושה והחרפה הזאת ממשיכה בניתוק שלהם.

אופיר סופר: עמר בר לב, השר לענייני ביטחון הפנים – אני לא יכול לקרוא לו שר לביטחון פנים; הוא לפי ההגדרה של הכללים, השר לענייני, ואולי, מקסימום, שר בלי תיק.

אופיר סופר: האדמה בוערת לו מתחת לרגליים.

אופיר סופר: מעולם לא היינו במצב ביטחון פנים כל כך מורכב וכל כך מסובך, ומה שהוא מוצא לעשות עם תת-מזכירת המדינה – אותו תת-שר הזה – מה שהוא מוצא לעשות זה להכפיש ולהוציא את דיבתם הרעה של בני עמו בסביבה אחרת, מחוץ לים.

אופיר סופר: פשוט בושה וחרפה.

אופיר סופר: אותו ניתוק שהוביל אותו לחוסר ההתייחסות לנושא הטיפול בסוהרות זה גם אותו ניתוק שהביא אותו לחתום על הסכם שכר, ואנחנו שומעים על מאות ואולי יותר ממאות שוטרים שפשוט עוזבים את המשטרה.

אופיר סופר: בימים שבהם צריך לחזק את המשטרה, שוטרים עוזבים את המשטרה, כי כבוד השר חתם על הסכם שבו במקום לחזק את המשטרה, הוא רק מחליש אותה.

אופיר סופר: בדיוק אותו שר, בדיוק מאותה מפלגה מנותקת, שיושבת שם יושבת-ראש מנותקת – בדיוק אותו דבר.

אופיר סופר: הוא גם כן בוחר להיות מנותק מאותם שוטרים שנחקרים תחת אזהרה, ומוחרמים להם הנשקים שעות לאחר אירוע שהם מחסלים מחבלים.

אופיר סופר: אותו נתק, אותה מפלגה, אותו שר, אותה שרה.

אופיר סופר: פשוט ניתוק.

אופיר סופר: אני מאוד שמח – אני כבר מסיים.

אופיר סופר: אני כבר מסיים, חצי דקה, כן כן.

אופיר סופר: בחצי דקה הזאת אני רוצה להגיד לכם, חבריי, תסתכלו בפיד של חברי ימינה – של ניר אורבך, של מתן כהנא, של אילת שקד.

אופיר סופר: כולם מופתעים, כאילו הם לא יודעים עם איזה שותפים הם הלכו למשימה.

אופיר סופר: התבלבלת, איזה ציוץ, איזה פה, איזה שם.

אופיר סופר: הם פשוט חושבים שהם מסתלבטים על אזרחי ישראל בעיניים.

אופיר סופר: הם חושבים שעדיין יש אנשים מנותקים שחושבים שהם באמת אנשי ימין.

אופיר סופר: פשוט חבורה של חצופים - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

אופיר סופר: - - חבורה של שודדים.

אופיר סופר: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יואב גלנט.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בישיבות האחרונות דיברתי הרבה על מצב הפשיעה של הבדואים בנגב.

יואב גלנט: אני רוצה להרחיב בכמה מילים על מצב ההתיישבות היהודית בגליל, כדי להשלים את התמונה, והמצב הזה הוא מצב מדאיג ביותר.

איימן עודה: מסכנים, אני אומר לך.

יואב גלנט: המציאות היא שלפני 40 שנה, ב-1980, חיו 23% מתושבי מדינת ישראל מקו חיפה וצפונה.

יואב גלנט: אנחנו נמצאים היום ב-18%.

יואב גלנט: 5% האלה שירדו – 5% מהאוכלוסייה הכוללת של מדינת ישראל –התנייד לכיוון המרכז, וחלק ניכר מתוכם הם יהודים, כמובן.

יואב גלנט: אתן לכם דוגמה.

יואב גלנט: במרחב של גוש משגב – שנמצא נגיד באזור כרמיאל, בשביל להגיד את הדברים באופן כללי – יש 19 יישובים.

יואב גלנט: לפני כעשור, ואת זה למדתי כשר החינוך, היו בכיתות א' כ-500 ילדים יהודים; היום יש 250.

יואב גלנט: אלה המספרים.

יואב גלנט: אני מקווה שזה מזעזע את כולם כמו שזה מזעזע אותי, כי המשמעויות ברורות לגבי ההמשך.

יואב גלנט: התהליך הזה הוא תהליך אחד: של התכווצות.

יואב גלנט: לצד התהליך הזה אני רואה תופעה מאוד מאוד מסוכנת, שלמעשה מייצרת - - -

אוסאמה סעדי: מה זה מזעזעת?

יואב גלנט: מייצרת מציאות - - -

אוסאמה סעדי: אתה מדבר על - - - אני בן של המקום.

יואב גלנט: אני מציע - - -

אוסאמה סעדי: לא מתאים לך לדבר בנימה הגזענית הזאת.

אוסאמה סעדי: אתה מדבר על משגב, עשרות אלפי - - - של אזרחים ערבים מסח'נין, מדיר חנא, ואתה מדבר על התכווצות?

אוסאמה סעדי: איזה התכווצות?

אוסאמה סעדי: באמת, יואב, לא מתאים.

עאידה תומא סלימאן: זה בול.

עאידה תומא סלימאן: למה לא מתאים?

אוסאמה סעדי: באמת את צודקת, זה מתאים לו.

אוסאמה סעדי: זה מתאים לו, נכון.

אחמד טיבי: אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת גלנט להמשיך.

אחמד טיבי: אני אוסיף לו זמן.

יואב גלנט: אני מודה לאוסאמה סעדי ולאחמד טיבי, שנותנים לי לעמוד בכנסת ישראל וגם לדבר, בעיקר כשאני מעלה נושאים שלא נוחים לכם.

יואב גלנט: אז בוא אני אגיד לך משהו - - -

אחמד טיבי: אגב, אני נותן לך לפי הפרוטוקול.

יואב גלנט: אני אגיד לך משהו:

יואב גלנט: המדינה הזאת – וגם לאוסאמה סעדי – המדינה הזאת היא מדינה שוות זכויות לאזרחיה, דמוקרטית, אבל זאת מדינת יהודית.

אוסאמה סעדי: - - - לדבר ככה.

יואב גלנט: יהודית, לא יעזור לך.

אוסאמה סעדי: זה לא מדבר - - -

יואב גלנט: זה כתוב במגילת העצמאות, על אפך ועל חמתך, גם של אחמד טיבי וגם של אוסאמה סעדי.

עאידה תומא סלימאן: - - -

יואב גלנט: אני הראשון שעזר לאוכלוסייה הערבית, גם במשרד הבינוי וגם במשרד החינוך.

איימן עודה: מה זה עזר?

איימן עודה: אזרחים.

יואב גלנט: דבר אחד אתם לא תיקחו: המדינה הזו, ממטולה ועד אילת, תהיה מדינה יהודית ותישאר מדינה יהודית.

יואב גלנט: אנחנו נשליט את הריבונות הממלכתית היהודית-ציונית בכל רחבי הארץ.

יואב גלנט: אני אעמוד כאן ואדאג לעניין הזה על אפכם ועל חמתכם.

יואב גלנט: לא יעזור לכם.

יואב גלנט: אבל דבר אחד לא יקרה, למרות הדמוקרטיה ולמרות שוויון הזכויות, לא יהיה מצב שבו בגלל שמישהו יהודי, ערבים יבואו וייקחו ממנו פרוטקשן; לא יקרה מצב שיירו על תחנות משטרה בשביל להסביר שאדוני הארץ הם ערבים, שבונים באופן בלתי חוקי; לא יקרה מצב - - -

איימן עודה: אתה בנית לא חוקי.

איימן עודה: אתה בנית לא חוקי.

יואב גלנט: לא יקרה מצב שממערב לטמרה, על כביש 70 - -

אוסאמה סעדי: - - -

יואב גלנט: - - יהיו אלפי חושות, אלפי חושות של אוכלוסייה ערבית, ואין פוצה פה.

אוסאמה סעדי: זה המצב שאנחנו - - -

יואב גלנט: אנחנו בעניין הזה נעשה סדר, לא יעזור לכם.

אחמד טיבי: גלנט, סיימת.

יואב גלנט: לא יעזור לכם.

אחמד טיבי: - - - עברת את הזמן.

יואב גלנט: אנחנו בעניין הזה נעשה סדר, והסדר הזה יביא לתוצאות אחרות.

יואב גלנט: אתם לא תשתלטו באיומים ובאלימות על מדינת ישראל.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני משתלט על הדיון, נא לסיים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: מה רצית להתייחס, חבר הכנסת עודה, כי הוא תקף אותך?

אחמד טיבי: אבל מהמקום.

אורלי לוי אבקסיס: תבקש הודעה אישית.

אחמד טיבי: לא, אני לא נותן לו הודעה אישית.

אחמד טיבי: הוא ביקש, לא נותן לו, אבל הוא ענה.

אחמד טיבי: בבקשה.

איימן עודה: אמרתי שהוא ביצע עבירות בנייה - - - ערבים.

איימן עודה: מסכנים היהודים בגליל.

איימן עודה: מסכנים, מסכנים היהודים בגליל.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גלנט, כשאתה היית שר, אתה לא יכול להגיד: אני עזרתי לכם.

אחמד טיבי: אתה לא עושה טובה לאזרחים כשאתה ממלא את תפקידך – מה עוד שלא עשית את זה בצורה שוויונית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יואב גלנט: אחמד טיבי, לפחות ממך אני מצפה קצת להכרת תודה.

אחמד טיבי: לא, גם כשאתה מחשבים, אתה מחלק מחשבים כי הממשלה החליטה לחלק מחשבים בתקופת הקורונה.

אחמד טיבי: אתה לא עושה טובה.

אחמד טיבי: זה לא נקרא עזרתי לכם.

אחמד טיבי: עוד מעט היית מבקש תודה מאיימן ואוסאמה.

אחמד טיבי: לא צריך, ככה לא מדבר שר לאזרחים.

איימן עודה: אחמד טיבי, הערבים קיבלו פי שניים מחלקם היחסי באוכלוסייה - -

אחמד טיבי: אתה יודע איזה פער יש בין יהודים לערבים מאז 1948 עד עכשיו?

אחמד טיבי: אתה יודע מה הפער?

יואב גלנט: - - בגלל קריטריונים שאני קבעתי.

אחמד טיבי: אתה לא יודע מה הפער.

יואב גלנט: אל תלמד אותי.

יואב גלנט: בניגוד אליך ובניגוד לאוסאמה סעדי, אני עזרתי לערבים.

אחמד טיבי: 500 מחשבים לא מצמצמים פער.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, שלוש דקות.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה, אדוני היושב-ראש.

גלית דיסטל אטבריאן: אני מקשיבה לנאומים של האופוזיציה היום, ואני חושבת שאנחנו תוקפים את הקואליציה שלא באשמתם.

גלית דיסטל אטבריאן: מה שאנחנו צריכים לומר לקואליציה: תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה שיש באמת את הכמות הספציפית הזאת של נפוטיזם, של סידור ג'ובים, של שחיתות, של לקיחת כספים כיד הדמיון הטובה עליהם.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: מדובר בקואליציה שיכולים לגדול בה גידולי פרא באין מפריע, מכיוון שאין אף אחד שמשגיח עליה.

גלית דיסטל אטבריאן: בכל מדינה דמוקרטית, כדי שממשלה תתנהל באופן נטול פניות ובטוהר מידות, בדרך כלל יש את התקשורת ואת מערכת אכיפת החוק, אלא ששתי המערכות האלה נדמו לחלוטין, כשמדובר בקואליציה הזו.

גלית דיסטל אטבריאן: אני אתן דוגמה.

גלית דיסטל אטבריאן: הדוגמה שאני בוחרת לתת היא הדוגמה של הזוג המלכותי ויליאם וקייט אבן סער.

גלית דיסטל אטבריאן: סתם דוגמה.

גלית דיסטל אטבריאן: הזוג המלכותי חולש כמעט על כל עמדות הכוח בישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: בואו נבחן את זה: גב' גאולה אבן סער, שמנהלת את תוכנית הדגל של התאגיד, שיאנית השכר של התאגיד, עם 1.8% רייטינג, הגברת הזאת לא יכולה לדבר על אף אחד מחברי הכנסת בלי ניגוד עניינים.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו אני מזכירה לכם שמדובר באותו תאגיד, שמתנהל באופן ישר עד כדי כך שכשאראל סג"ל, שהייתה לו תוכנית הרבה פחות נחשבת בתאגיד, פעם אחת ניגן בגיטרה בביתו של ראש הממשלה דאז בנימין נתניהו, התאגיד קם על רגליו האחוריות כי ניגוד עניינים – הרי זה לא ייתכן ששיר אחד על ספה עם גיטרה יתרחש בביתו של ראש הממשלה – וביקש לפטר את אראל סג"ל.

גלית דיסטל אטבריאן: ובכן, אותו תאגיד בדיוק חושב שגאולה אבן סער יכולה להעביר את משדר האקטואליה העיקרי שלהם, עם אפס ניגוד עניינים.

גלית דיסטל אטבריאן: לדוגמה, פרשת כסרא-סמיע, שבה לכאורה ניתן שוחד על ידי בעלה של גאולה אבן סער – זה שהיא הולכת לישון איתו כל לילה – האם גאולה אבן סער יכולה לסקר את פרשיית השחיתות לכאורה של בעלה, אשר איתו היא ישנה בלילה?

גלית דיסטל אטבריאן: התשובה היא לא.

גלית דיסטל אטבריאן: או למשל, השחיתות שנודעה רק בסוף השבוע האחרון, שבה מר גדעון סער שר המשפטים, האיש שאמון על היושרה במדינת ישראל, מדבר עם החבר'ה שלו: בואו נגנוב קצת מהתקציב לבוחר.

גלית דיסטל אטבריאן: האם גאולה אבן סער יכולה לדבר על זה במשדר האקטואליה העיקרי שלה בתאגיד, שאנחנו מממנים?

גלית דיסטל אטבריאן: התשובה היא: לא.

גלית דיסטל אטבריאן: מנדלבליט הלך לישון מזמן.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא כרגע בתרדמת החורף.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא נוטה להתעורר רק שהשם נתניהו – זה שעון העצר שלו, נתניהו – רק אז הוא מתעורר וקם ומונע מנתניהו זוטות, כמו למשל מימון המשפט התפור שלו.

גלית דיסטל אטבריאן: אז מנדלבליט מתעורר.

גלית דיסטל אטבריאן: הפרשיות של הבית היהודי של ראש הממשלה, בנט הולך לישון, התקשורת לא מסקרת.

גלית דיסטל אטבריאן: בפרשיות של כסרא-סמיע ובפרשיות של השחיתות של התקציב לבוחר, מנדלבליט עדיין שונץ, עדיין ישן שנת חורף, התקשורת – חוץ מאילה חסון – לא מתעוררת.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה לומר שככל שהשמאל מתחזק כך הדמוקרטיה נחלשת; ואני רוצה לומר שכשאנחנו נחזור אנחנו נחזיר את הדמוקרטיה ונשנה את כל הנפוטיזם, השחיתות, הג'ובים, והיעדר הפיקוח, שהשמאל, בחסדו של מנדלבליט, כל כך נהנה ממנו.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת איתמר בן גביר.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

איתמר בן גביר: יושב-ראש המליאה, שר אני לא רואה כאן, אבל נו, מה כבר אפשר לצפות?

איתמר בן גביר: הבוקר הציתו בפעם השביעית – בפעם השביעית – רכב של תושב שמעון הצדיק בירושלים.

איתמר בן גביר: 150–200 מטרים מתחנת המשטרה, מבסיס מג"ב.

איתמר בן גביר: מציתים בפעם השביעית, ופעם אחר פעם אחר פעם לא תופסים את המחבלים הללו.

איתמר בן גביר: פשוט לא להאמין.

איתמר בן גביר: פשוט לא להאמין.

איתמר בן גביר: במקום יש מצלמות, יש את כל ההוכחות, יש את כל הראיות, ואותו בחור, טל ישובייב, שהציתו לו את הרכב בפעם השביעית, לא לבד.

איתמר בן גביר: פעם אחר פעם זורקים אבנים, בקבוקי תבערה, תוקפים נשים, תוקפים ילדים.

איתמר בן גביר: אין דין ואין דיין, מערב פרוע בלב ירושלים.

איתמר בן גביר: הדבר הלא-נתפס – הבוקר היינו בדיון בוועדה לביטחון הפנים, נציגת הפרקליטות שאני אומר לה: גברתי, מה קורה?

איתמר בן גביר: כמה כתבי אישום?

איתמר בן גביר: אז היא אומרת לי: 93 כתבי אישום בירושלים בחודשים האחרונים.

איתמר בן גביר: ואני שואל אותה: כמה מתוכם ממניע לאומני?

איתמר בן גביר: מניע לאומני מכפיל את העונש.

איתמר בן גביר: מסתבר שהפרקליטות נרדמה בשמירה, המשטרה נרדמה בשמירה.

איתמר בן גביר: האמת היא שמה הפלא?

איתמר בן גביר: מה הפלא כשהיוש

איתמר בן גביר: ב-ראש, כשהשר לביטחון הפנים – תנסו לא להפריע, כי אני – נא לתת כאן לנואם לדבר בלי להפריע – כאשר השר לביטחון הפנים, איש שמאל קיצוני, הופך להיות תומך BDS מוצהר, הופך להיות אנטי מדינת ישראל, הופך להיות שותף לחרם, אז מה הפלא שהמסר למשטרה – שכשמציתים ליהודים ומרביצים ליהודים ותוקפים יהודים ואחרי זה גם דוקרים יהודים – עולם כמנהגו נוהג, ושום דבר לא קרה.

איתמר בן גביר: השר לביטחון הפנים צריך ללכת הביתה.

איתמר בן גביר: השוטרים הם שוטרים טובים.

איתמר בן גביר: השוטרים יודעים לעבוד; השוטרים יודעים לפעול.

איתמר בן גביר: אבל עם שר לביטחון הפנים כזה אין תקווה, אין ריפוי ויש רק שיסוי וביזוי.

איתמר בן גביר: יש רק פגיעה במדינת ישראל, פגיעה בתושבים, פגיעה באזרחים, פגיעה בילדים, ואין דין ואין דיין.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת גדי דסטה יברקן, שלוש דקות.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, אני כמובן מאמין לחברי, חבר הכנסת משה ארבל.

דסטה גדי יברקן: בהנחה שדבריו נכונים, אדוני היושב-ראש, זה מזכיר לי איזה משפט באמהרית, ואני אגיד לך.

דסטה גדי יברקן: המשפט באמהרית אומר שילד שגנב עוד בגיל ילדות – בהתחלה גנב ביצה, האימא לא אמרה לו כלום.

דסטה גדי יברקן: אחר כך גנב איזה צלחת – לא אמרה לו כלום.

דסטה גדי יברקן: אחר כך גנב כבש – לא אמרה לו שום דבר.

דסטה גדי יברקן: אחר כך גנב דברים גדולים ותפסו אותו – בית משפט; היה צריך לעמוד לדין.

דסטה גדי יברקן: אז אימא שלו באה לבקר אותו, והיא נדהמת.

דסטה גדי יברקן: אז המשפט באמהרית אומר: אנטה באנקולל בקטשין.

דסטה גדי יברקן: מה זה אומר?

דסטה גדי יברקן: אימא, את היית צריכה להגיד לי אל תגנוב עוד מהביצה הראשונה, עכשיו כבר מאוחר מדי.

דסטה גדי יברקן: אז מה ששר הביטחון בני גנץ עשה, כן?

דסטה גדי יברקן: ביטלו, דילגו על החוקים, דילגו על התקנות, רמסו פה את הדמוקרטיה, והתקשורת שתקה.

דסטה גדי יברקן: אף אחד לא העיר להם.

דסטה גדי יברקן: הם לא עשו עם זה שום דבר.

דסטה גדי יברקן: אז מה זה בשבילו – בהנחה שזה נכון, אדוני – לבוא מחו"ל ולא להיכנס ישירות לבידוד?

דסטה גדי יברקן: כי הם מרגישים שהמדינה זה כמו בכנסת, אפשר לדרוך ולצפצף על החוקים.

דסטה גדי יברקן: זה רק פתיח, אדוני.

דסטה גדי יברקן: אבל הממשלה הזאת, בעיניי, היא ממשלת ההקרבה.

דסטה גדי יברקן: הממשלה הזאת מקריבה כמעט הכול על המזבח.

דסטה גדי יברקן: יושבת-ראש מפלגת העבודה, השרה מירב מיכאלי, מקריבה את ענף התיירות.

דסטה גדי יברקן: עשרות אלפי משפחות מתפרנסות מתיירות יוצאת ותיירות נכנסת, אבל מבחינתם בהינף יד אפשר להקריב.

דסטה גדי יברקן: מה זה משנה, הרי הם אף פעם לא ניהלו מדינה, הם הגיעו במקרה לניהול מדינה.

דסטה גדי יברקן: אז אפשר להקריב אותם.

דסטה גדי יברקן: היא מקריבה בשמחה רבה.

דסטה גדי יברקן: מרצ מקריבה את זכויות האדם בישראל.

דסטה גדי יברקן: הענף שמרצ יושבים עליו, זכות הקיום הפוליטית היחידה שהייתה להם ועכשיו היא כבר איננה – זכויות האדם.

דסטה גדי יברקן: היום מרצ באמצעות שר הבריאות מקדמת חוקים דרקוניים שפוגעים בזכויות האדם, באמת שלא נראו כדוגמתם.

דסטה גדי יברקן: הכנסת עוד מעט הולכת לאשר, אזרחי מדינת ישראל, את החוקים הבאים שמרצ מקדמת: חוק סמכויות אכיפה.

דסטה גדי יברקן: מהיום שוטר יכול להיכנס לכם לבית ללא צו של שופט; יכול לעצור אתכם באמצע הרחוב – זה כבר קורה להרבה בפריפריה, לעדה האתיופית, לחרדים – כמעט לכל מי ששונה בנוף.

דסטה גדי יברקן: אבל עכשיו זה גם יהיה חוקי.

דסטה גדי יברקן: זה חוק דרקוני שמקדמים אותו.

דסטה גדי יברקן: אם יש לכם עכשיו גם עסק אתם תצטרכו לשלם 10,000 שקלים קנס, כי אם מישהו שאין לו תו ירוק ייכנס אליכם לחנות, אתם תצטרכו לשלם קנס.

דסטה גדי יברקן: עכשיו לא רק שאתם גם מפסידים כי 50% מהלקוחות שלכם לא נכנסים לחנות, אתם גם הופכים להיות פקחים של עצמכם.

דסטה גדי יברקן: תארו לעצמכם שחמישה לקוחות ללא תו ירוק נכנסו לחנות, תצטרכו לשלם 50,000 שקלים קנס.

דסטה גדי יברקן: תראו, זכויות אדם אינן ניתנות לאדם ואינן ניטלות מאדם.

דסטה גדי יברקן: הן זכויות טבעיות כמו אוויר לנשימה, ואני, כל עוד כוחי יאפשר לי, אעמוד כחומה בצורה למען זכויות האדם במדינת ישראל.

דסטה גדי יברקן: ומה שאנחנו רואים זה את מדינת ישראל מתדרדרת לדיקטטורה.

דסטה גדי יברקן: מרצ, ששחרה זכויות אדם, הופכת להיות – מה זה, משאירה אבק לאיראן, משאירה אבק לסוריה, לשלטון הדיקטטורי בסוריה.

דסטה גדי יברקן: ופה?

דסטה גדי יברקן: והעניין הוא – יש להם עוד את החוצפה להגיד שנשים הן האחראיות לגופן – ראיתי איזשהו סטטוס עם תמונה.

דסטה גדי יברקן: רגע, ומה עם אזרח שרוצה לשמור על בריאותו?

דסטה גדי יברקן: עכשיו ישראל ביתנו הקריבו את החרדים.

אחמד טיבי: תודה רבה, גדי.

דסטה גדי יברקן: אני מסיים משפט.

דסטה גדי יברקן: ישראל ביתנו כבר הקריבו את החרדים במריצות והשמאל הדמוקרטי הקריב את הדמוקרטיה הישראלית.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, כולנו יודעים שכנסת ישראל זה 120 חברי כנסת.

דסטה גדי יברקן: היום יש רק 100 חברי כנסת בפועל.

דסטה גדי יברקן: למה?

אחמד טיבי: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: כי יש 20 חברי כנסת נורבגים.

אחמד טיבי: בפועל סיימת.

דסטה גדי יברקן: תן לי יתרת עולה חדש, אתה יודע.

דסטה גדי יברקן: תן לי איזו הטבה קטנה.

אחמד טיבי: טוב.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: רק ערבי יכול להבין אתיופי.

דסטה גדי יברקן: כל הכבוד.

אחמד טיבי: תוספת למוחלשים, 15 שניות.

דסטה גדי יברקן: תוספת, תודה רבה.

דסטה גדי יברקן: אנחנו ביחד נתחזק, תסמוך עליי, בתנאי שלא תדרוש ממני דברים אחרים, מדיניים, אבל אני אשמח לעניין הזה.

דסטה גדי יברקן: תראה, אדוני היושב-ראש, אתה אחד מהוותיקים בכנסת הזאת.

דסטה גדי יברקן: אני מבקשת מחברי הכנסת להצטרף אליי במאבק הזה למען זכויות האדם.

דסטה גדי יברקן: אומרים לי הנורבגים: גדי, אנחנו איתך, אבל ביום שאנחנו נצביע ונגיד משהו על פי מה שאנחנו מאמינים, תוך 48 שעות אנחנו מחוץ לכנסת.

אחמד טיבי: המסר הובן.

דסטה גדי יברקן: זה לא 120 חברי כנסת אלא 100 חברי כנסת ועוד 20 ללא עמדה.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אוריאל בוסו, בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עיתונאי ערוץ הכנסת, יניר קוזין צייץ היום ציוץ נחמד: "סבא גדעון חילק תפקידים: לעצמו לקח משפטים, ליפעת נתן את החינוך.

אוריאל בוסו: לאלקין נתן את השיכון, ירושלים וקשר לכנסת.

אוריאל בוסו: להנדל נתן תקשורת, לשרן נתן ועדת חינוך, ועדת קנביס ויו"ר סיעה.

אוריאל בוסו: למיכל נתן ועדת זכויות הילד.

אוריאל בוסו: למאיר נתן סגן שר.

אוריאל בוסו: ורק להאוזר לא נשאר.

אוריאל בוסו: הלך הלך פגש את בני בגין שגם לו לא נשאר".

אוריאל בוסו: סוף הסיפור.

אוריאל בוסו: מה הבעיה של יניר קוזין?

אוריאל בוסו: שבציוץ אפשר להכניס, אני חושב, 200 תווים, 240, אז אני אעזור לו.

אוריאל בוסו: מקום עשירי ברשימה, הילה שי וזאן, יועדה לתפקיד משנה למנכ"ל.

אוריאל בוסו: לאחר הביקורת הציבורית היא לא מונתה, אבל מהמידע שהגיע אלינו היום, חבר הכנסת הנורבגי שמונה היום לסגן שר עומד להתפטר במסגרת החוק הנורבגי ולהכניס את הילה שי וזאן לכנסת.

אוריאל בוסו: זה עדיין לא היה.

יואב קיש: אז הוא לא יהיה חבר כנסת.

אוריאל בוסו: הוא לא היה חבר כנסת.

יואב קיש: אבל סגן שר חייב להיות חבר כנסת.

אוריאל בוסו: לא, הוא לא היה חבר כנסת.

יואב קיש: אבל סגן שר חייב להיות חבר כנסת.

אוריאל בוסו: לא, בחוק, סגן שר בנורבגי הוא יכול להתפטר.

אוריאל בוסו: רגע, לא נגמר הסיפור.

אוריאל בוסו: מקום 11, דני דיין, יושב-ראש הנהלת יד ושם.

דסטה גדי יברקן: באמת תקווה חדשה.

אוריאל בוסו: מקום 13, עופר ברקוביץ' – בהתחלה הוא יועד לתפקיד מנכ"ל המשרד לענייני ירושלים והוא החליט להישאר.

אוריאל בוסו: תאמינו לי שהוא יקבל משהו יותר טוב.

אוריאל בוסו: מקום 14, אבי גנון, מונה למשנה למנכ"ל משרד החינוך לאחר שהמינוי של שי וזאן נכשל, אבל זה צריך להישאר בתוך הבית.

אוריאל בוסו: סאהר איסמאעיל, מקום ,17 שימש כיועץ שרת החינוך יפעת שאשא ביטון - -

יואב קיש: אללה ירחמו.

אוריאל בוסו: - - עד שהוא נרצח זמן קצר לאחר שמונה.

אוריאל בוסו: נתי איזק, מקום 21, מונה למנכ"ל המשרד לירושלים ומורשת תחת השר אלקין, חבר המפלגה.

אוריאל בוסו: צחי דיקשטיין, מקום 29, היה בעבר יועצו הבכיר של סער, ונמצא היום בצוות של השר אלקין.

אוריאל בוסו: לילך חייבי, מקום 39, משמשת מנהלת סיעת תקווה חדשה.

אוריאל בוסו: גלעד סממה, מקום 44, נבחר להיות ראש הרשות להגנת הפרטיות במשרד המשפטים תחת השר סער שר המשפטים.

אוריאל בוסו: תגידו לי, נראה לכם הגיוני?

אוריאל בוסו: אם כזה דבר היה עובר – תקשיבו, היום יש מלחמה על מקום 50 במפלגה של שישה מנדטים.

יואב קיש: שלא עוברת את אחוז החסימה.

אוריאל בוסו: שלפי כל הסקרים לא עוברת את אחוז החסימה מלמטה.

גלית דיסטל אטבריאן: ומונעת מהרוב להצביע איך שהוא רוצה.

אוריאל בוסו: ועומד פה ברוב חוצפתו השר הנדל - -

דוד אמסלם: פתח לשכת עבודה.

אוריאל בוסו: - - שהוא לא עובר את אחוז החסימה, ומטיף לנו מוסר.

אוריאל בוסו: מדבר על שחיתות: אנחנו נתקן – והם העבירו בשבוע שעבר חוק לסתימת פיות.

אוריאל בוסו: תקשיבו, זה משהו נגד כל היגיון.

אוריאל בוסו: אחר כך, כשהשר בר לב, שאומר שכל הפיגועים זה עניינים משפחתיים, הוא אומר שהיום הוא נפגש עם תת שר ההגנה של אמריקה.

אוריאל בוסו: הוא תת-פוליטיקאי, נפגש עם תת שר ההגנה של ארצות הברית, ואומר לה: צריך להילחם באלימות – של מי?

גלית דיסטל אטבריאן: המתנחלים.

אוריאל בוסו: שהוא נכנס בזכותם לכנסת, אותם מתנחלים.

אוריאל בוסו: אז השרה שקד מצייצת: התבלבלת, ומתן כהנא מתבלבל.

אוריאל בוסו: אדוני - -

יואב קיש: הם קיבלו - - -

אוריאל בוסו: - - אתה רופא.

אוריאל בוסו: מה עושים עם שרה שכל היום סובלת מכאבי בטן שחולפים מייד בהצבעה הקרובה?

מירי רגב: - - - בנט - - - בנט.

אוריאל בוסו: זה לא עובד ככה.

משה אבוטבול: יש מרפאה בכנסת, שתלך למרפאה.

מירי רגב: תן לה קלבנט.

אוריאל בוסו: אז אני אומר לכם, רבותיי - -

יואב קיש: זה לא אילת שקד, זה "הילד השקד".

אוריאל בוסו: - - שחיתות כזאת לא הייתה ולא תהיה לעולם.

אוריאל בוסו: הדבר המצחיק הזה הוא עצוב.

אוריאל בוסו: כספי אזרחי מדינת ישראל נהיו לבוז, ואותם אנשים שלפי כל הסקרים לא יהיו בכנסת הבאה מנסים לשנות סדרי בראשית מהיסוד, אבל גם זה לא יצלח להם.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מירי רגב: תודה לך.

מירי רגב: כל הכבוד לך, בוסו.

מירי רגב: היום הרגת אותנו מצחוק.

גלית דיסטל אטבריאן: בוסו, חזק וברוך - - -

אחמד טיבי: מירי רגב, בבקשה.

מירי רגב: ולמי לא נשאר לאכול מהעוגה?

מירי רגב: לכולם יש.

דסטה גדי יברקן: מירי, את חייבת להתעלות על זה.

מירי רגב: אין, אני לא יכולה.

מירי רגב: יש דברים שאתה יודע מה הגבול שלהם.

מירי רגב: זה הגבול בשעה 24:00.

דסטה גדי יברקן: לגמרי.

משה אבוטבול: מירי, את תדקלמי את "ומי לא בא?

משה אבוטבול: מיכאל".

משה אבוטבול: כל אחד עם השירים שלו.

מירי רגב: כל אחד עם השירים שלו, זו האמת.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת - -

אחמד טיבי: שלוש דקות.

מירי רגב: - - החרוצים שנשארו כאן בשעה כזאת במליאה.

מירי רגב: הכנת את המיטה בחדר בין ההצבעות?

מירי רגב: הכול מוכן?

מירי רגב: השרה שנמצאת פה, חשובה, המזגנית, המזגניות, כן - - -

גלית דיסטל אטבריאן: זה - - -

מירי רגב: היא אפילו לא יודעת במה היא מתעסקת, בעיניי, אבל הכי חשוב זה בנט.

מירי רגב: הוא חזר הלילה מהאמירויות, נמצא בבידוד.

מירי רגב: איך הוא נהנה, נמצא בכל מקום בעולם, הלך לקטוף את פירות השלום.

מירי רגב: אפילו ראש הממשלה נתניהו לא הגיע לאמירויות, והוא כבר הגיע.

מירי רגב: אני בטוחה שהוא הזכיר את נתניהו שם.

מירי רגב: אני בטוחה שהוא אמר: כל הכבוד לראש הממשלה נתניהו, שבזכותו הגעתי לאמירויות ואני נפגש כאן באבו דאבי ומקבל כזה מקום של כבוד.

מירי רגב: תאמינו לי, פשוט האובססיה של נתניהו לא אפשרה לו לדבר על נתניהו, להזכיר את שמו של נתניהו.

מירי רגב: אבל אין, זאת ממשלה שפשוט חיה את המוסר הכפול, את הצביעות, והם לא יודעים להגיד מילה של הכרת הטוב למי שבעצם בזכותם הם נהנים מכל הטוב הזה.

מירי רגב: ממשלה מעופפת – כל היום הם מטיילים והם נוסעים לחו"ל, והולכים, ועושים חיים, ונשארים שם חודש ושבועיים, ואף אחד לא מדבר.

מירי רגב: שר מזמין מלון בירושלים, אחד המלונות היקרים, הוא לא יודע שאסור להזמין את המלון הזה כשנותנים לו סוויטה.

מירי רגב: וואי, מה היה קורה לנו אם היינו מזמינים כאלה מלונות והיו משדרגים אותנו.

מירי רגב: אבל אני שואלת את עצמי: מה בנט אמר באמירויות?

מירי רגב: איזה דבר חכם הוא אמר באמירויות?

מירי רגב: אולי הוא ייקח השראה מהשר לביטחון פנים שלו, שנפגש עם תת-מזכיר שר ההגנה האמריקאי והסביר לה, בר לב, על האלימות של המתנחלים וכיצד ניתן וצריך לחזק את הרשות הפלסטינית.

מירי רגב: אז קודם כול בואו נעמיד את הדברים על דיוקם – לא אותה אילת, שמשחקת לנו אותה: התבלבלת, התבלבלת, כשהיא משוטטת בשמאל ומפלרטטת עם הימין.

מירי רגב: זה לא עוזר, זה לא הולך ככה – או שאת בימין או שאת בשמאל.

מירי רגב: אל תשחקי לנו עכשיו משחקים, מפלרטטת עם הימין ומשוטטת בשמאל.

מירי רגב: בואו נראה מה הוא אמר: קודם כול, הם לא מתנחלים, הם מתיישבים ציונים שמשלמים מחיר יקר על זה שהם חיים ביהודה ושומרים עם כמות הבקת"בים והאלימות והטרור שהם סופגים, הפחד לנסוע בלילה, הקשר שאיננו – הרצון לדבר עם אנשים שלא תמיד הם יכולים לבוא לבקר אותם בבית כי הם חיים במקומות שלך תדע מאיפה יבוא אותו פלסטיני ויגרום להם לטרור.

מירי רגב: ואת מי הוא רוצה לחזק?

מירי רגב: את הרשות הפלסטינית.

מירי רגב: ומי מחזק את הרשות הפלסטינית?

מירי רגב: השותפים של בנט, רע"מ.

מירי רגב: רע"מ מחזקים את הרשות הפלסטינית.

מירי רגב: היום מפלגת רע"מ מיהרה לברך על שחרור השייח' המסית ראאד סלאח.

מירי רגב: הוא שוחרר היום מהכלא.

מירי רגב: מי זה ראאד סלאח?

מירי רגב: הוא ראש הפלג הצפוני של התנועה האסלאמית, אותו מסית לטרור ותמיכה בטרור.

מירי רגב: הם באו כולם וצעקו לו - -

אחמד טיבי: נא לסיים.

מירי רגב: - - "ברוח, בדם, נפדה את אל-אקצה".

מירי רגב: כן, זו הרפיסות הביטחונית של מר בנט.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מירי רגב: לא, אני אגיד עוד מילה אחת.

מירי רגב: ועכשיו, סוף-סוף אנחנו יודעים גם מה גרם לפיגועים.

מירי רגב: סוף-סוף, אחרי 73 שנים, אנחנו יודעים מה גרם לפיגועים.

מירי רגב: אתה יודע מה גרם לפיגועים?

מירי רגב: מה אמר השר בר לב?

מירי רגב: הנערה המחבלת רבה עם אבא שלה כי היא עישנה נרגילה.

מירי רגב: אז עכשיו הוא הפך להיות שר הנרגילות.

מירי רגב: אז אני מציעה לך, מר בר לב, בוא תחלק נרגילות לכל אלה שגרים במזרח ירושלים וביהודה ושומרון ואולי כך אתה תגרום לכך שגל הפיגועים ייפסק.

מירי רגב: נו, באמת, שר נרגילות.

מירי רגב: הנרגילה גרמה לה לעשות פיגוע - - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

מירי רגב: תראו באיזה עולם הזוי אנחנו חיים.

אחמד טיבי: תודה רבה, חברת הכנסת רגב.

משה אבוטבול: על זה נאמר "הבא נרגילה".

מירי רגב: הבא נרגילה.

מירי רגב: שר הנרגילות.

מירי רגב: בואו נחלק להם נרגילות.

אחמד טיבי: מיכאל מלכיאלי.

מירי רגב: תאמינו לי, לאן הגענו.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, מחר עם ישראל יצום את צום עשרה בטבת.

מיכאל מלכיאלי: במשך מאות ואלפי שנים עם ישראל, ביום הזה, מתייחד באחד הימים העצובים בהיסטוריה היהודית, ביום שבו החל המצור על ירושלים, ונבוכדנצר הגיע עם אלפי חיילים והתחיל את המצור שנמשך עד י"ז בתמוז, שנה וחצי שאחרי זה, ובתשעה באב נחרבו הבית הראשון והבית השני.

מיכאל מלכיאלי: מי שהסתכל טוב-טוב ומי שקרא את ההיסטוריה היהודית, מה היה בתקופה הזו – לא הם החריבו את ירושלים.

מיכאל מלכיאלי: ירושלים חרבה כשהחל המאבק בתוך ירושלים, כשהגיעה קבוצה קיצונית, קטנה, בריונית והשתלטה על ירושלים, ושרפה את האוכל שהיה בירושלים ואיבדה את כל המצבורים שהיו בירושלים.

מיכאל מלכיאלי: כשהחל המאבק האמיתי בתוך ירושלים, אז נחרבה ירושלים.

מיכאל מלכיאלי: כל החיל הענק של נבוכדנצר לא הכניע, לא את הרבנים, לא את תלמידי החכמים שהיו שם – כולם עמדו בחומה בצורה.

מיכאל מלכיאלי: כשהגיעו אנשים מתוך הבית והתחילו לקדוח חור בתוך הספינה, אז נחרבה ירושלים.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, כשכנסת ישראל קיבלה כאן לא מזמן החלטות לקצץ מאות שקלים לכל ילד יהודי, ובוודאי אם הוא ילד חרדי, ואותה ממשלה בשבוע זה מחלקת 30 מיליון שקל לילדי המסתננים בשביל שיוכלו ללמד את הילדים שלהם במעונות – אין לך קידוח באונייה בביצורה של מדינת ישראל כמדינה יהודית יותר מההחלטה האומללה הזו.

מיכאל מלכיאלי: בזמן שאזרחי מדינת ישראל מוציאים את הילדים שלהם מהמעונות, מהגנים, כי הממשלה החליטה לא לממן אותם, מחלקים 30 מיליון שקל לילדי המסתננים – אלו שחלקם נמצאים כאן לא בהיתר, חלקם מיועדים יום אחד לגירוש.

מיכאל מלכיאלי: ואנחנו, אזרחי מדינת ישראל, בכספי המיסים שלנו, אנחנו מממנים את אותם אנשים.

מיכאל מלכיאלי: עיני אינה צרה באף אחד, אבל ממשלה שמחזקת מסתננים ומחלישה את האזרחים שלה רק בגלל היותם חרדים – זה תחילתו של חורבן, זה תחילתו של שיסוי אחד בשני, זה שרפת המצבורים של האוכל, זה גרם, על זה אנחנו בוכים יום-יום, כי אנחנו מבינים שמדינה שמקצצת לאזרחים בשביל לתת למסתננים היא לא מדינה שאכפת לה מהאזרחים.

מיכאל מלכיאלי: מדינה שרואה בחרדים הרבה יותר גרועים ממהגרי עבודה זו מדינה שלא יודעת לדאוג לביטחון התעסוקתי שלה.

מיכאל מלכיאלי: ואני אסיים, אדוני היושב-ראש, אנחנו מקווים שהממשלה הרעה הזאת תיפול כמה שיותר; ממשלה שמפלה ילדים – למסתננים נותנים ולחרדים לא – זו ממשלה שאין לה זכות קיום.

מיכאל מלכיאלי: ובעזרת השם, נעשה שתהיה להם את התקופה הקצרה ביותר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ישראל כץ – לא כאן.

אחמד טיבי: פינדרוס – נמצא.

אחמד טיבי: אחריו – ליצמן.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, כפי שאמר קודמי, הרב מלכיאלי, חבר הכנסת הרב מלכיאלי, אנחנו הלילה בעשרה בטבת.

יצחק פינדרוס: מחר אנחנו צמים.

יצחק פינדרוס: הצום נקרא בתנ"ך צום העשירי.

יצחק פינדרוס: מדברים פה גבוהה-גבוהה נציגי אלה שקוראים לעצמם ממשלה וקוראים לעצמם דתיים – הם משקרים פעמיים – ומדברים, ומסבירים לנו על החורבן ועל השנאה.

יצחק פינדרוס: אני כבר לא מדבר על מסכת השקרים שהייתה כאן הערב, על למה האופוזיציה מתנהגת כמו שהיא מתנהגת.

יצחק פינדרוס: אפשר לחשוב שהקואליציה בכלל – מבחינתה האופוזיציה לא קיימת, לא רלוונטית.

יצחק פינדרוס: יש הוראות של אלקין, שאני רואה אותו פה מדי פעם מגיח ובורח, שנתן הוראות.

יצחק פינדרוס: אבל עזבו את זה.

יצחק פינדרוס: אני עכשיו רוצה לדבר על הנושא של חורבן בית המקדש.

יצחק פינדרוס: עשרה בטבת הוא על החורבן של בית ראשון.

יצחק פינדרוס: בית ראשון נחרב בדיוק על מה שמייצגות אותן כתות שמסתובבות היום פה בארץ ומנסות לקבל לגיטימציה – היהודים המשיחיים, היהודים הרפורמיים, היהודים הקונסרבטיביים.

יצחק פינדרוס: כל הכתות האלה שבאות לדבר בשם היהדות.

יצחק פינדרוס: אז ההיסטוריה לא השתנתה.

יצחק פינדרוס: לפני שלושת אלפים שנה, אלפיים וחמש מאות שנה, אותן כיתות הסתובבו ונלחמו בנבואתו של ירמיהו הנביא.

יצחק פינדרוס: הם הסתובבו עם כיפות על הראש.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, הם הסתובבו, והיו נראים אפילו יותר דתיים מהכיפות האלה.

יצחק פינדרוס: והם הסתובבו ואמרו: ירמיהו הנביא מדבר שקר.

יצחק פינדרוס: הכניסו אותו לכלא.

יצחק פינדרוס: הכניסו אותו לכלא, סגרו אותו במאסר, כי הוא אמר להם: רבותיי, יבוא חורבן על זה שאתה מחללים שבת, על זה שאתם מחללים את שנת השמיטה, על זה שאתם לא עושים דין משפט יתום ואלמנה, על זה שאתם לא עושים צדק, על זה יבוא חורבן.

יצחק פינדרוס: ואמרו לו: לא, הכול בסדר – אנחנו דתיים לא פחות ממך, מי אתה שתגיד לנו?

יצחק פינדרוס: אנחנו נביאים לא פחות ממך, מי אתה שתגיד לנו?

יצחק פינדרוס: ועל זה, על זה, נחרב בית המקדש.

יצחק פינדרוס: הם כולם שכחו את זה, ברחו, נעלמו מפה.

יצחק פינדרוס: כולם רוצים לשכוח את זה.

יצחק פינדרוס: הם יודעים להגיד לנו סיסמאות על אהבת חינם, על אהבת ישראל.

יצחק פינדרוס: על זה נחרב בית המקדש.

יצחק פינדרוס: בדיוק על זה.

יצחק פינדרוס: ומחר אנחנו בדיוק על הדבר הזה, מחר אחר הצוהריים, בסיום הצום, אנחנו הולכים, וזאת הדרך האופטימית שלנו לסיים את הצום, בנביא ישעיהו: "שמרו משפט ועשו וצדקה כי קרובה ישועתי לבוא וצדקתי להגלות".

יצחק פינדרוס: ממשיך הנביא: "אשרי אנוש יעשה זאת ובן אדם יחזיק בה" – על מה?

יצחק פינדרוס: "שומר שבת מחללו ומחזיקים בבריתי".

יצחק פינדרוס: כן, אם שרת התחבורה תנסה לפתוח תחבורה ציבורית בשבת זה לא יעזור לכם.

יצחק פינדרוס: לא יעזור לכם להתמודד עם שום דבר.

יצחק פינדרוס: אם אתם תנסו לפגוע בכשרות, תנסו לפגוע במקומות הקודש – לא רק שזה לא יעזור לכם, זה יזיק לכם.

יצחק פינדרוס: אבל מי שיחזיק בבריתי הוא יינצל.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא פוחדים.

יצחק פינדרוס: תוציאו אותנו, תשפילו אותנו, תגידו לנו, תעשו לנו – ההיסטוריה חוזרת על עצמה.

יצחק פינדרוס: על זה אנחנו צמים מחר.

יצחק פינדרוס: לפני 2,500 שנה גם את ירמיהו הנביא שמו בבית סוהר.

יצחק פינדרוס: אבל בסוף "אשרי אנוש יעשה זאת ובן אדם יחזיק בה".

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום בערב היה היסטוריה בכנסת.

יעקב ליצמן: 20 חברי כנסת נאמו נאום ראשון של הקואליציה.

יעקב ליצמן: פתאום עלו אחד אחרי השני אנשים שלא רואים אותם כל השנה, נאום ראשון, כי צריך להציל עד שבנט יחזור, גנץ יחזור.

יעקב ליצמן: אני רוצה להמשיך גם עם הדברים שדיברו היום בערב.

יעקב ליצמן: הנושא של העובדים הזרים שקיבלו 30 מיליון שקל זה המשך של החתולים – 12 מיליון שקל; זה ההמשך של 30 מיליון שקל לרפורמים.

יעקב ליצמן: וזה אחרי שמורידים מעונות יום לישיבות ולאנשים שרוצים לעבוד ולפרנס את הבית.

יעקב ליצמן: אין אכזריות יותר מאשר לתת לכל אלה שנמצאים בארץ בלתי חוקיים, בלתי חוקיים, ואנחנו מתמודדים נגדם כל הזמן, ועל זה עוד הולכים לתת להם פרס 30 מיליון שקל, העיקר לקחת מהחרדים.

יעקב ליצמן: זאת אכזריות של שר אוצר רשע, שלא מתבייש להגיד שצריך לזרוק אותנו למזבלות.

יעקב ליצמן: רשע מרושע אפילו.

יעקב ליצמן: וזה בהמשך לכך שהשותפים שלו רפורמים.

יעקב ליצמן: לא בכדי הלך – ואני לא רוצה להמשיך את הדברים האלו.

יעקב ליצמן: עכשיו, מה שאני רוצה להגיד, אני בטוח שבהמשך הממשלה תיפול.

יעקב ליצמן: אי-אפשר כל הזמן לשלוח את ראש הממשלה לצד הזה של הגלריה, את שר הביטחון לצד השני.

יעקב ליצמן: אם זה כל כך מסוכן אני לא יודע איך הם יכולים להיות ביחד, אם זה נקרא בידוד, לא משנה כרגע.

יעקב ליצמן: אבל מה עשו כאן היום בערב?

יעקב ליצמן: היום בערב, כדי להציל את הממשלה, לבזבז כסף, להכניס לגירעון עוד יותר, זה בעיקר כדי להציל – שראש הממשלה וששר הביטחון יוכלו לבוא היום להצבעה.

יעקב ליצמן: אני חושב שעם כל הכבוד, זאת שחיתות על שחיתות ועל שחיתות, והם צריכים ללכת הביתה מייד.

יעקב ליצמן: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סמוטריץ', שלוש דקות.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אני כועס, אני מודה.

בצלאל סמוטריץ': כמה מנוול צריך להיות, אחרי חודשים שעמר בר לב מצדיק את הטרור הרצחני באין-ספור סיבות ועושה הכול כדי לגלגל את האחריות לקורבנות – ואני לא מסוגל לומר את המילה הזאת בקשר ליהודים שיושבים בארצם, במדינתם העצמאית והריבונית – כל הסיבות שבעולם, כל ההצדקות שבעולם, והיהודים אשמים?

בצלאל סמוטריץ': ולעמוד היום ולהשתתף בקמפיין שקרי, אנטישמי, שמתיר את דמם של המתיישבים?

בצלאל סמוטריץ': וכשאתה נפגש עם תת-שר ההגנה האמריקאי לדבר על אלימות המתנחלים, מאות אלפי מתיישבים שהקיזו דם, שילמו דמים מרובים, סופגים מאות אירועי טרור יום-יומיים בצירים – אגב, בגללך, בחסותך, בגלל אוזלת היד שאתה עם רוח המפקד שלך מוריד למטה.

בצלאל סמוטריץ': אתה וגנץ.

בצלאל סמוטריץ': והיום היום, כן, השתחרר אותו טרוריסט, ראאד סלאח – אני כבר לא מדבר על אחמד טיבי ואחרים, תומכי טרור שלפי החוק הישראלי צריכים להיות בכלא על התמיכה שלהם באיש הנאלח הזה – וכל בכירי רע"מ, הרי זו התנועה האסלאמית, אז מספרים לנו איזו אגדה על הפלג הצפוני והפלג הדרומי – אז בכירי רע"מ, הפלג הדרומי, עלו היום לרגל והוציאו ברכות ופוסטים לאדם שישב בכלא על תמיכה בטרור נגד יהודים.

בצלאל סמוטריץ': אתם מאבדים – חלילה, אנחנו יהודים מאמינים, והקדוש ברוך הוא – "לא יטש ה' את עמו בעבור שמו הגדול", ואת כל הטרלולים שלכם הוא בסוף יסדר.

בצלאל סמוטריץ': ומי הפך את המטורלל הזה עמר בר לב ואת האחרים משוליים סהרוריים, הזויים, בשולי השמאל הקיצוני, לשר לביטחון פנים, לשותף בכיר בממשלה?

מרב מיכאלי: מפקד סיירת מטכ"ל.

בצלאל סמוטריץ': אילת שקד.

בצלאל סמוטריץ': טוב, אני מכיר הרבה, גברתי השרה, שזקנותם מביישת את בחרותם.

בצלאל סמוטריץ': תסלחי לי שאני לא מתרגש מהדרגות על הכתפיים ומהמאצ'ואיזם המפואר של העבר.

בצלאל סמוטריץ': אז עכשיו אני רואה את אורבך וכהנא ושקד מצייצים: התבלבלת, תתנצל.

בצלאל סמוטריץ': אתם הפכתם את המנוול הזה שהתיר את דמנו היום לשר בכיר.

בצלאל סמוטריץ': כמה צבועים אתם יכולים להיות?

בצלאל סמוטריץ': אני הייתי איתכם ארבע שנים, לבושתי.

בצלאל סמוטריץ': אם חס וחלילה נתניהו או מישהו בממשלת ימין היה מעז לומר רבע מביטויים כאלה על הציבור שלכם, היינו עושים חרם הצבעות, ממשברים, מאיימים להפיל את הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': ועכשיו בשביל כיסא ושררה אתם נותנים לאנשים האלה להוביל את מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אז זה הפלג הצפוני והדרומי, ואותם תומכי טרור שמרימים ראש בכל הארץ, ויהודים קטנים ומבולבלים – וחולים, כן – ואתם אשמים בדרדור הזה של מדינת ישראל.

אחמד טיבי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': ותפסיקו להיות גיבורי טוויטר חלשים וצבועים.

בצלאל סמוטריץ': אם אתם לא מפרקים את הממשלה הזאת לפחות תשתקו ותתביישו.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ינון אזולאי; חבר הכנסת אבי מעוז.

משה אבוטבול: אין קו לבר לב.

משה אבוטבול: אין קו בר לב.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, ליל עשרה בטבת, אין מתאים ממנו לדבר על נאום "מדינת ישראל היא מדינה יהודית" מס' ארבע, והפעם בנושא המסתננים.

אבי מעוז: אחד המאפיינים של מדינה יהודית הוא היחס לאלו שרוצים להסתנן ולהיכנס אליה בכל דרך והם אינם יהודים.

אבי מעוז: כמה נתונים: בישראל שוהים היום למעלה מ-30,000 מסתננים, ובנוסף בין 10,000 ל-15,000 ילדי מסתננים.

אבי מעוז: רק כשליש מהמסתננים מגישים בקשות מקלט, ופחות מ-10% מאותן בקשות מאושרות.

אבי מעוז: בכל שנה פותחים המהגרים יותר מ-8,000 הליכים בענייני הגירה בבתי המשפט במטרה לטרטר את המערכת ולקנות זמן שיאפשר השתקעות בישראל.

אבי מעוז: רוב המסתננים המורחקים מישראל בכלל אינם מאפריקה.

אבי מעוז: תשמעו את הנתון הזה: יותר מ-10% מהילדים הנולדים בכל שנה בתל אביב הם ילדי מסתננים.

אבי מעוז: מרבית המסתננים מרוכזים באזורים חלשים מבחינה סוציו-אקונומית, ובמיוחד בדרום תל אביב.

אבי מעוז: תושבי האזורים הללו, היהודים, הם אלו שעל כתפיהם נופלת הסוגיה הזאת על כל משמעויותיה: פשיעה גבוהה, אלימות ככלל וכלפי נשים בפרט, הזנחה סביבתית ועוד.

אבי מעוז: שוב ושוב ושוב חסמו שופטי בג"ץ את הניסיונות של ממשלות ישראל לפתור את בעיית המסתננים.

אבי מעוז: מי שעומדים מאחורי המאבק לטובת המסתננים הם בין השאר ארגוני שמאל רדיקליים, כמו רופאים לזכויות אדם, האגודה לזכויות האזרח, וקרנות כמו הקרן לישראל חדשה.

אבי מעוז: בכל העולם המערבי תופעת המסתננים היא כלי בידי בעלי האג'נדה האנטי-לאומית, שרוצים למוסס את המושג "מדינת לאום" על ידי הכנסת מסתננים רבים ככל האפשר.

אבי מעוז: בישראל באופן ספציפי שילוב הזרועות בין אותם ארגונים קיצוניים, שופטי בית המשפט העליון וגורמי תקשורת שונים, הוא חלק מאותה תפיסה שרואה בצורה שלילית את העובדה שמדינת ישראל היא מדינה יהודית ומבקשת לדרדר אותה אל עבר מדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: מדינה חפצת חיים ועם חפץ חיים חייבים לעמוד בפרץ ולהילחם כנגד הניסיונות הללו לטשטש את הזהות.

אבי מעוז: במדינה יהודית מתוקנת לרשות המבצעת ולרשות המחוקקת יש הזכות, וגם החובה, להגן על גבולות הארץ לא רק בפני אלה החפצים להשמיד אותנו, אלא גם כנגד אלו המאיימים להטביע את זהותנו בים של מסתננים ומהגרי עבודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אבי מעוז: ורק רשויות אלו יחליטו מתי ניתן וצריך לאפשר במקרים נקודתיים של פליטים אמיתיים מטעמים הומניים.

אבי מעוז: ככה, ורק ככה, נשמור על מדינת ישראל כמדינה יהודית.

אבי מעוז: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שלמה קרעי – לא כאן.

אחמד טיבי: אורלי לוי.

אחמד טיבי: קרעי יורד למטה.

שלמה קרעי: רגע, רגע.

אחמד טיבי: לא, לא, אתה ירדת למטה.

אחמד טיבי: אתה רשום למטה.

שלמה קרעי: - - -

אחמד טיבי: השם שלך רשום פעמיים.

אחמד טיבי: בבקשה, שלוש דקות.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: כנסת נכבדה, תראה, אני חייבת לומר שכשאנחנו באים פה ודנים על חוקים שהממשלה מציעה, אז יכול להיות שאני בין הח"כים שבאמת קוראים את החומר ומנסים להבין את הרציונל או מה עומד מאחורי אותם חוקים.

אורלי לוי אבקסיס: אני חייבת לומר לך, שככל שקראתי הבנתי כמה העגלה הזו של הממשלה הזו ריקה.

אורלי לוי אבקסיס: היא עמוסה בהמון המון ג'ובים; היא עמוסה בהמון המון נורבגים; היא עמוסה בהמון המון שרים – שאני מבינה שמתווספים עליהם עוד; היא עמוסה בהמון סגני שרים; היא עמוסה בהמון ועדות; בהמון יושבי-ראש ועדות חדשות; בוועדות שפיצלו; בוועדות שהקימו ובכלל, אבל במה היא ריקה?

אורלי לוי אבקסיס: כי היא מבטיחה משהו ועושה דבר אחר לגמרי.

אורלי לוי אבקסיס: כשאני מסתכלת על הצעת החוק הבאה בתור בסדר-היום, שמדברת על הצעת חוק לתיקון פקודת סדרי הדין הפלילי, אני לא יכולה שלא לחוש ששר המשפטים לא עשה פה עבודה.

אורלי לוי אבקסיס: אם הוא ראה את החוק הזה והבין את המשמעות של זה, אז הוא משקר את הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: למה אני מדברת ככה, אחמד?

אורלי לוי אבקסיס: תראה, אחד מחוקי הדגל של שר המשפטים גדעון סער זה פירות העץ המורעל.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מבחינתו מציג לכולם שזו אחת המהפכות הגדולות – המשפטיות – שהוא הולך להוביל.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן כשאנחנו קוראים את הרציונל של החוק הבא, ואני אקריא אותו בקול: "מוצע לקבוע הוראת שעה שבמסגרתה ישונו העילות הקבועות בחוק שמקנות סמכות לשוטר לערוך חיפוש בבית או במקום בלי צו מבית משפט.

אורלי לוי אבקסיס: בין היתר, מוצע להקנות לשוטר סמכות להיכנס ולבצע חיפוש במקום בלי צו חיפוש אם התעורר חשד סביר שבמקום מצוי חפץ שיכול לשמש ראייה לביצוע עבירה חמורה בתנאי שהחיפוש דרוש באופן מיידי למניעת העלמת הראייה או הפגיעה בה".

אורלי לוי אבקסיס: זה מה שחושף את שר המשפטים לבולשיט הגדול שהוא מוכר לנו בכל מה שקשור לפירות העץ המורעל.

אורלי לוי אבקסיס: כי בכל טענה שינסו לטעון שזו ראיה שלא הושגה כחוק, יכול לטעון אותו שוטר: היה לי יסוד סביר להניח שהחיפוש בבית הזה הוא כדי למצוא את אותה ראיה.

אורלי לוי אבקסיס: הרי מה הרציונל של פירות העץ המורעל?

אורלי לוי אבקסיס: שראיה שהתקבלה שלא במסגרת הוראה של שופט, של צו בית משפט לערוך חיפוש – בכל אותן נקודות שבהן באים ואומרים שהראיה הושגה בדרך כוחנית, לא בדרך של צו, לא בדרך של גורם משפטי, באה הצעת החוק הבאה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מושך ומפיל את כל הטיעונים שלו, לגבי הצעת החוק לפרי העץ המורעל, בכך שהוא אומר: כל סיבה.

אורלי לוי אבקסיס: תראו לי אתם שוטר שיאמר שהוא נכנס לבית לעשות בו חיפוש בלי צו בית משפט שלא יהיה לו יסוד סביר להניח שיש שם ראיה, או שעלולים לאבד את הראיה או להעלים אותה.

אורלי לוי אבקסיס: לכן אני אומרת, העגלה שלהם עמוסה בבולשיט וריקה מתוכן.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו לא מטומטמים.

אורלי לוי אבקסיס: גם הרפורמה שבה הוא מדבר על פרי העץ המורעל, היא ריקה מתוכן ובולשיט אחד גדול.

אורלי לוי אבקסיס: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: יעקב מרגי – לא כאן.

אחמד טיבי: גילה גמליאל.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, חברות הכנסת – המעט שעוד נותר בשעות הללו כאן במליאה.

גילה גמליאל: אני חייבת לומר כמה דברים.

גילה גמליאל: כשקראתי את הצעת החוק שרוצים להעלות שאלתי את עצמי מה הסיבה שמבקשים שחיילים יהיו בבתי סוהר.

גילה גמליאל: איזה רצון יש שחיילים יהיו בבתי סוהר?

גילה גמליאל: אני שואלת אותנו איזה רצון יש שחיילות יהיו בבתי סוהר אחרי הטרגדיה האיומה שהייתה, שרק לאחרונה נחשפנו לה?

גילה גמליאל: מדוע יש אינטרס היום לבוא בכנסת ישראל ולחוקק חוק שעוד יאפשר להאריך בשלוש שנים את הוראת השעה שמאפשרת את זה?

גילה גמליאל: האם זאת התשובה שלנו לחיילות הללו?

גילה גמליאל: האם זה המענה שהממשלה הזאת נותנת להם?

גילה גמליאל: האם זה ההיגיון?

גילה גמליאל: על מה?

גילה גמליאל: ואני שואלת פה עוד שאלה: הטענה שנטענה היא שאין תקני כוח אדם בבתי הסוהר.

גילה גמליאל: יש תקנים פה בכנסת ישראל, של מעל 20 חברי כנסת נורבגים, לממשלה מנופחת עם סגני שרים ושרים ככל יכולתם.

גילה גמליאל: אבל לבוא ולדאוג לצרכים הבסיסיים של מערכת בתי הסוהר; של רפורמה מקיפה שתייעל את הפעילות בבתי הסוהר מול האסירים, שתוביל לשיקום אסירים, שתדאג באמת להתנהלות מערכתית נכונה, זה לא בנמצא?

גילה גמליאל: על כן אני קוראת לכם להתנגד להצעת החוק הזו.

גילה גמליאל: אין שום סיבה בעולם שאנחנו נשלח את הילדים שלנו להתגייס לצבא על מנת להגן על מדינת ישראל, על כל האתגרים הביטחוניים, ולמצוא בסופו של יום את החיילים ואת החיילות מגיעות לשירות בתי סוהר, ושיתנהלו מולן בהטרדות מיניות, שישתמשו בהן לסרסור בצורה מבישה ממש, בהתנהלות בזויה לחלוטין.

גילה גמליאל: אני אומרת: התשובה שלנו לחיילות כרגע זה פשוט להצביע נגד החוק הזה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת משה אבוטבול, (אומר בערבית:)

משה אבוטבול: שוכרן.

משה אבוטבול: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה נמצאת כאן?

משה אבוטבול: איה?

משה אבוטבול: נמצאת, יושבת בסתר עליון, לא רואים אותה.

משה אבוטבול: מפנה גב לאומה.

משה אבוטבול: אני חושב שזה לא מכובד.

משה אבוטבול: המינימום, גברתי השרה, אנא.

משה אבוטבול: גברתי השרה, אנחנו לא נתחיל לדבר אם אין את מינימום הכבוד לאלה שנשלחו על ידי הציבור.

משה אבוטבול: אנא סובבי.

משה אבוטבול: הסתכלי גם כן על אלה שנמצאים פה, ולא במקומות הגבוהים.

משה אבוטבול: אני רוצה ברשותכם לקרוא את מאמרו של העיתונאי הנכבד דביר שרייבר - -

אחמד טיבי: עיתונאי.

משה אבוטבול: - - שמתוך "אתנחתא" בעיתון בשבע.

משה אבוטבול: משהו מרתק ביותר, ומי שחושב שכל העיתונות מלקקת את אותה ממשלה, יכול באמת להיות רגוע שיש גם אנשים הגונים, שיודעים בדיוק הבדלים בין דברים לדברים.

משה אבוטבול: "מעשיה יקרבוה ומעשיה ירקבוה".

משה אבוטבול: זו בעצם הכותרת שלו: "שישה חודשים מלאו ל'ממשלת הנס', כפי שהגדיר אותה יאיר לפיד.

משה אבוטבול: זה הזמן לבדוק מה היא הספיקה לעשות ולמה זה מגיע לנו", הוא אומר, "השבוע, לפי התאריך העברי, מלאה חצי שנה לממשלת בנט שגאלה אותנו ממערכת בחירות חמישית ובכלל מהיכולת לבחור.

משה אבוטבול: אומנם לפי התאריך הלועזי זה יקרה רק בשבוע הבא ואולי עד אז הממשלה תתפרק" – ואני מוסיף: אינשאללה – "אבל אל תבנו על זה כי כולם שם מאוד אוהבים זה את זה.

משה אבוטבול: במיוחד בנט ולפיד, שהם ממש כמו זוג נשוי: בנט מנסה לשדר סמכותיות ומבקש לא לטוס, ולפיד מייד מיישר איתו קו ובורח לחו"ל, למרבה שמחת וגילת בנט.

משה אבוטבול: הזמן עובר מהר כשנהנים.

משה אבוטבול: זאת אומרת, מי שנהנים הם הגיסות של יאיר לפיד ואלפי המינויים הפוליטיים שהממשלה הזאת משגרת לכל רחבי העולם, וכמה בנטיסטים שנורא גאים שיש לנו סוף-סוף ראש ממשלה עם כיפה.

משה אבוטבול: לא הייתה ברירה, הם אומרים, זה או ממשלה עם התנועה האסלאמית והשמאל הקיצוני, או מערכת בחירות חמישית.

משה אבוטבול: אז נכון, בנט היה יכול להבהיר לגדעון סער שהאפשרות היחידה היא להקים ממשלת ימין של 65 מנדטים.

משה אבוטבול: אבל אז סער היה נאלץ להפר את ההבטחה לא לשבת עם נתניהו במקום להפר את ההבטחה לא לשבת עם מרצ, ובנט לא היה מפר 84,792,645 הבטחות ולא היה הופך לראש הממשלה הראשון עם כיפה".

משה אבוטבול: יש פה הרבה הרבה דברים, אבל אני רוצה רק ממש בדקה אחת ככה, לקחת לי גם כי הייתי צריך להסב את תשומת ליבה של השרה.

משה אבוטבול: אז רק נאמר מה היה לנו: "שר החוץ לפיד מתחייב למדיניות "אין הפתעות" מול האמריקנים ומיישר קו עם האיחוד האירופי למען חזון שתי המדינות; ועל הדרך ממרק להם את המצפון ואומר שאנטישמיות זה המון דברים, ממש לא קשור רק ליהודים; ניצן הורוביץ מעניק ביטוח בריאות למסתננים לא חוקיים; וגם פונדקאות ללהט"בים בהכשר מרב מיכאלי, שפעם הייתה נגד אבל עכשיו היא סבבה עם פונדקאות; לשם כך היא שוהה כמעט חודשיים בארצות הברית בלי למנות מחליף ובלי לנהל את המשרד שהיא עומדת בראשו" - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

משה אבוטבול: - - ובסופו של דבר, "זה לא מפריע לה להדיח שני בכירים במשרד התחבורה.

משה אבוטבול: במקרה, רק במקרה, שניהם גברים, ימנים ומתנחלים".

אחמד טיבי: תודה.

משה אבוטבול: יש עוד הרבה, הרשימה היא ארוכה - - -

אחמד טיבי: לא נשאר, לא נשאר.

משה אבוטבול: אבל, ביבי, אה טיבי, הלילה צעיר.

משה אבוטבול: תודה רבה.

אחמד טיבי: או ביבי או טיבי, אל תתבלבל, תודה רבה.

אחמד טיבי: אורית סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: חבריי חברי הכנסת, הלילה הזה הוא ליל עשרה בטבת, והוא נקבע לפני שנים רבות, הוא נקבע כזכר לתחילת המצור על ירושלים, אבל בדורנו הוא נקבע גם כיום הקדיש הכללי על מיליוני היהודים שנרצחו והושמדו בשואה.

אורית סטרוק: ואני רוצה – המחשבות שלי לוקחות אותי בלילה הזה אל שלושה מקומות שונים, שבהם היו ההורים שלי ושל בעלי כשהסתיימה השואה.

אורית סטרוק: המקום הראשון הוא בודפשט בהונגריה, שם הייתה אימא שלי.

אורית סטרוק: בתור ילדה קטנה, היא ניצלה מהשואה בדירת מסתור יחד עם הוריה, אחיה והדודים שלה.

אורית סטרוק: אבל כשהיא יצאה מדירת המסתור בתום המלחמה, ולכאורה הייתה צריכה לשמוח מאוד על הצלתה, היא חטפה זעזוע נוראי כשהתברר לה שכל הילדים היהודים שלמדו איתה בבית הספר, כולם, חוץ ממנה ומאחיה – הושמדו ולא יחזרו.

אורית סטרוק: המקום השני זה המקום שבו היה חמי, באוראן שבאלג'יר.

אורית סטרוק: גם לאוראן הגיעו הנאצים, והם גירשו חלק מבני משפחתו של חמי, שגם הוא היה ילד, וגירשו אותם לאירופה, והמשפחה לא ידעה לאן הם גורשו.

אורית סטרוק: רק בתום המלחמה התברר להם שבעצם קרוביהם, 330 יהודים מאוראן שבאלג'יר, הושמדו במחנה ההשמדה באירופה.

אורית סטרוק: במקום השלישי זה המקום שבו היה אבא שלי, שהוא היה פה בארץ, במושבה ראשון לציון.

אורית סטרוק: ילד בכיתה ח'.

אורית סטרוק: עם תום המלחמה נודע פה בארץ הזוועה שעשו הנאצים ליהודי אירופה וליהודי צפון אפריקה.

אורית סטרוק: ואבא שלי מספר, בספר הראשון שהוא כתב, איך הוא בתור ילד בכיתה ח' עמד באיזשהו טקס שעשו לזכר אותם יהודים שנרצחו.

אורית סטרוק: וכשהוא עמד בטקס הזה, ואחרי ששרו את "התקווה", התחילו פתאום, מבין שורות חברי השומר הצעיר, לשיר את האינטרנציונל הסוציאליסטי.

אורית סטרוק: ואז באותו רגע, אבי ילד בכיתה ח', נתקל בעיניו של המורה שלו, המחנך שלו, עיניים מאוד מאוד עצובות שאמרו לו: לא.

אורית סטרוק: אתה לא שר את האינטרנציונל הסוציאליסטי בסיטואציה הזו, אתה יהודי, ואתה לא שר את זה.

אורית סטרוק: אתה שר רק את השירים של היהודים.

אורית סטרוק: אתה שר "התקווה".

אורית סטרוק: ואבא שלי כתב כלקח מהשואה, שהלקח שלו זה שפה בארץ צריכה לקום מדינה יהודית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אורית סטרוק: שמדינה יהודית היא הרבה הרבה יותר חשובה מאשר מדינה דמוקרטית.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אורית סטרוק: המדינה היהודית שלנו היא נר זיכרון חי ומאיר לזכרם של אותם קדושים שנספו בשואה.

אחמד טיבי: חיים ביטון.

אחמד טיבי: יואב קיש.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, לפני כמה שעות עלה לדוכן הזה, מפה, חבר הכנסת ניר אורבך – שמסתבר שהוא הולך להיות שר ההתיישבות.

יואב קיש: לפחות קיבל ברכות מחברי וחברות יש עתיד – ענבר בזק, שרון רופא, עלו ובירכו את חבר הכנסת אורבך על תפקידו כשר ההתיישבות, ובמקביל בירכו גם את חברת הכנסת שירלי פינטו על הולדת ביתה.

יואב קיש: אז קודם כול, באמת ברכות לחברת הכנסת שירלי פינטו, ואני מבין שהיא גם הוזעקה להגיע למשכן כדי לעזור לקואליציה בחקיקה המאוד דחופה וחשובה הזו.

יואב קיש: אני רוצה לומר דבר אחד לניר אורבך, שאמר: הוא מרגיש שהכנסת מתחילה לעבוד, הוא מרגיש שיש שינוי אווירה.

יואב קיש: נגיד לו בצורה פשוטה מאוד: הדורסנות שלכם לא נעלמה, אנחנו רואים אותה בקואליציה שלא נותנת ייצוג בוועדות, אנחנו רואים את זה שאתם מוציאים אותנו מהוועדות, אנחנו רואים – דרך אגב, יש שרה במליאה?

משה אבוטבול: כן, היא מפנה גב.

משה אבוטבול: זה בסדר.

יואב קיש: איפה?

יואב קיש: אני לא רואה.

משה אבוטבול: במקרה הטוב היא מפנה גב.

אחמד טיבי: היא יצאה.

יואב קיש: אז תעצור את הזמן שלי, אני מבקש.

אחמד טיבי: תמשיך, תמשיך עד – אני מוסיף לך.

יואב קיש: לא, לא, הזמן שלי לא צריך לקחת.

יואב קיש: כל עוד אין שרה.

משה אבוטבול: מה?

משה אבוטבול: אתה מבין, זה הזלזול.

משה אבוטבול: זה ככה נראה.

יואב קיש: איפה השרה?

יואב קיש: אני לא רואה.

משה אבוטבול: איפה השרה?

משה אבוטבול: אהה, הינה כאן.

אחמד טיבי: בפינה.

יואב קיש: זה מצטרף לכל ההתנהלות של הקואליציה, שרים ביזיון, שלא יודעים לכבד את הכנסת, שמצפצפים על הכנסת הזו.

יואב קיש: הרי יש להם נורבגים.

יואב קיש: הנורבגים עושים את העבודה השחורה.

יואב קיש: הם הולכים להופעות, לסרטים, ופה הנורבגים עובדים.

יואב קיש: והנורבגים אומרים תודה, כי הם בכלל לא היו צריכים להיות פה בכנסת.

יואב קיש: אז אני אומר לקואליציה, אנחנו לא ניתן לכם קיזוזים, אותם חמישה-שישה שרים שנשארו פה, יהיו איתנו כל ערב וכל לילה, עד שאחרון עובדי הכנסת יצטרכו ללכת.

יואב קיש: הם יישארו פה בשביל זה.

קרן ברק: או עד שהם ישנו את החוק, שכולם יכולים להיות נורבגים.

משה אבוטבול: או שילכו הביתה.

יואב קיש: הם יעשו נורבגי לנורבגי.

יואב קיש: זה העניין.

יואב קיש: או בשיטה של עכשיו, לקחת חבר כנסת נורבגי, שהגיע לפה בשביל להתמקד בעבודת הכנסת.

משה אבוטבול: להתנרבג, להתנרבג.

יואב קיש: הוא, חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, לא נבחר לכנסת.

יואב קיש: מה לעשות?

יואב קיש: תקווה חדשה קיבלו שישה מנדטים.

יואב קיש: אבל אמרו, כדי שהשרים יוכלו להתפנות לעבודתם, הרי לא רוצים להחזיק אותם פה עד השעות הקטנות של הלילה, שהם דורסים את האופוזיציה.

יואב קיש: אז בוא נעשה ממנו נורבגי שיבוא ויתמקד בעבודת הכנסת.

אורית סטרוק: יואב, לדעתי הם יעשו עוד תיקון.

יואב קיש: אבל מה לעשות שהנורבגי הולך להיות בממשלה, סגן שר מיותר נוסף – למרות כל השקרים וההבטחות שלהם, אף אחד כבר לא מאמין להם – ועל זה מכניסים נורבגי לנורבגי.

משה אבוטבול: זה נקרא להתנרבג.

יואב קיש: זה נכד נורבגי לשר המשפטים סער.

משה אבוטבול: להתנרבג.

קרן ברק: הוא אמר היום בשידור, מזל - - -

יואב קיש: אז אני אומר לקואליציה, אתם, תכינו את עצמכם ללילות ארוכים, לשעות להיות פה בנוכחות.

יואב קיש: כל עוד אירוע ועדות הכנסת והביטול המוחלט שלכם של בעצם הזכות הכי בסיסית של הדמוקרטיה הישראלית – הרי הציבור הצביע וחילק את קולו, כל אחד הצביע לאן שהוא רוצה.

יואב קיש: מילא מפלגת ימינה גנבה את הקולות ושיקרה את הבוחרים, מילא, אבל אפילו את הייצוג הזה אתם דורסים בכנסת הזו.

יואב קיש: כל עוד אתם תמשיכו לדרוס את הייצוג בוועדות, אנחנו נמשיך להילחם פה במליאה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יואב קיש: לא יהיו קיזוזים, לא יהיו שום שיתופי פעולה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יואב קיש: ביום שתבינו שהכנסת הזאת חשובה ותשנו את זה, אז אנחנו נוכל לעבוד פה.

יואב קיש: אחרת, לא תהיה שום דרך לעבוד ביחד.

אחמד טיבי: קרן ברק.

קרן ברק: חברת הכנסת.

אחמד טיבי: חברת הכנסת.

אחמד טיבי: בכבוד.

קרן ברק: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת.

קרן ברק: חברת הכנסת סטרוק, אמרת שהיום חוגגים, זה נקרא חגיגה?

אורית סטרוק: מציינים.

קרן ברק: מציינים בלי חגיגה.

קרן ברק: מציינים את גם את עשרה בטבת, אבל גם חצי שנה לממשלה.

קרן ברק: יש אפטר פרטי אחרי זה, מסיבות, עד הבוקר.

אורית סטרוק: - - -

קרן ברק: היום, אמרו לי היום.

אורית סטרוק: לא, בתאריך העברי.

קרן ברק: אה, ובלועזי זה היום?

אופיר כץ: הם חגגו היום.

משה אבוטבול: אבל הם, העברי לא בדיוק מעניין אותם.

קרן ברק: העברי חגגנו, התאבלנו לפני כמה ימים, הלועזי חוגגים היום.

קרן ברק: יש אפטר פרטי, אל תשאלו, אלקין וצביקה האוזר ממשיכים את הריקודים מהמסיבה של תקווה חדשה.

משה אבוטבול: הם ממזמן שכחו מה זה להיות יהודים.

קרן ברק: מי שלא ראה את אלקין והאוזר רוקדים לא ראה שמחה מימיו.

יואב קיש: קרחנה.

קרן ברק: עולה אפילו על סמוטריץ' ובנט אז בחגיגות פורים, מה זה היה?

קרן ברק: זה באמת תחרות ראש בראש.

קרן ברק: איזה ריקודים יותר מרימים.

קרן ברק: מרימים.

משה אבוטבול: הם ממזמן שכחו שזו מדינה יהודית.

אורית סטרוק: - - - חיים של כפירה.

קרן ברק: כפירה, כן.

משה אבוטבול: הם ממזמן שכחו מה זו מדינה יהודית, את יכולה - - -

קרן ברק: בקיצור, באו אלינו כאן בחצי שנה, זה כאילו לא הרבה זמן אבל זה הרבה זמן להרוס.

קרן ברק: אז נתחיל בזה שבחצי שנה הבנו, שכן, יכול להיות במדינה דמוקרטית ראש ממשלה ללא תמיכה ציבורית.

קרן ברק: שאלו אותי השבוע באחד הראיונות, אז למה את מתלוננת?

קרן ברק: אמרתי: הוא לא ראש ממשלה; הוא לא נבחר על ידי הציבור; הוא פשוט ראש מועצת מנהלים שמנהל כל אחד לעצמו.

קרן ברק: יש את מדינת האוצר, מדינת המשפטים, מדינת הביטחון, אבל אין ראש ממשלה שהוא מנהיג.

קרן ברק: אמרו לי, מה רע בזה?

קרן ברק: אז רע מאוד.

קרן ברק: רע מאוד.

קרן ברק: כי ראש מדינה הוא אדם שצריך שהעם יהיה מאחוריו; כי ראש מדינה צריך לקבל החלטות קשות, קשות מאוד, בין שזה החלטות כלכליות, בין החלטות ביטחוניות, בין שזה לשלוח חיילים לקרב.

קרן ברק: הוא צריך שהעם יהיה מאחוריו, אחרת אין לו שום סמכות לקבל שום החלטה.

קרן ברק: אצלנו במדינת ישראל יש ראש ממשלה בלי עם מאחוריו.

קרן ברק: לכן יש הבדל משמעותי בין הנהגה ובחירות דמוקרטיות לבין מינוי לראש מועצת מנהלים.

קרן ברק: מה עוד היה לנו כאן?

קרן ברק: הכנסת התפרקה מכל נכסיה.

קרן ברק: המקום הזה, היכל הדמוקרטיה הישראלי, שהתפקיד שלו הוא פיקוח על עבודת הממשלה, כבר לא קיים.

קרן ברק: השרים, שהיינו רגילים שהם מגיעים לפה ומדברים איתם ונותנים דין וחשבון, כבר לא מגיעים.

קרן ברק: הם נורבגים, הם מתפקדים כמנכ"לי משרד, בינם לבין הפוליטיקה אין שום קשר.

קרן ברק: בוועדות עוברים חוקים פה אחד ללא התנגדות והכול עובר סבבה.

קרן ברק: אף אחד לא סטופ, עצור, לא יכול להיות שבמדינה דמוקרטית, מאות חוקים יעברו כך, פה אחד, ללא התנגדות, ואף אחד לא יחשוב שהמדינה נופלת.

קרן ברק: המדינה נופלת.

קרן ברק: כך לא מתנהגת דמוקרטיה.

קרן ברק: שלא נדבר על הפקרת ענף התיירות.

קרן ברק: אנשים קורסים, רעבים ללחם, ואף אחד לא נותן להם מזור, לא בכסף ולא בהלוואות.

קרן ברק: הטלות מיסים, הציבור כורע תחת הנטל - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

קרן ברק: - - ועוד שמים עליו מיסים.

קרן ברק: לכן, צר לי שהיום הזה הוא לא יום של חגיגות ולא יום של מסיבות.

קרן ברק: זה יום עצוב מאוד שבו אנחנו גם מציינים את עשרה בטבת וגם מציינים את הממשלה, שמכהנת חצי שנה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

קרן ברק: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר כנסת אופיר כץ.

משה אבוטבול: טוב שלא עשו עוגת יום הולדת, חצי עוגה.

משה אבוטבול: אני יודע מה, חצי שנה – חצי עוגה, לא?

שלמה קרעי: הופכים תקליט עכשיו לצד השני.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה.

אופיר כץ: אני אנצל את ההזדמנות שאת פה כי שמעתי שעכשיו ביטלת גם את כביש 6 צפונה, אחרי שביטלת את כביש 65, כביש הדמים.

אופיר כץ: אני שואל: זה תחביב אצלכם לבטל את הפריפריה?

אופיר כץ: באתם במטרה?

אופיר כץ: והינה את יושבת במקרה ליד חברי מיכאל ביטון, איש הפריפריה.

אופיר כץ: את כל הפרויקטים של הפריפריה היא מבטלת.

אופיר כץ: מה זו, מטרה?

אופיר כץ: זו משימה?

אופיר כץ: טוב, חבריי חברי הכנסת.

אופיר כץ: אני חייב להגיד לכם הקואליציה הזאת באמת הצליחה להפוך לסאטירה אמיתית, סאטירה אמיתית של עצמם.

אופיר כץ: אם הם לא היו בוזזים את אזרחי ישראל, זה באמת יכול להיות מצחיק כל מה שקורה פה.

אופיר כץ: תגיד, אדוני היושב-ראש, שמעת על התופעה החדשה?

אופיר כץ: זו תופעה של שכחה כזו.

קרן ברק: הקורונה גורמת לשכחה.

אופיר כץ: יש תופעה חדשה פה.

קרן ברק: כי הקורונה מובילה לשכחה.

אופיר כץ: לא, זה לא הקורונה.

אחמד טיבי: תסמונת חדשה?

אופיר כץ: אתה יודע, תראה נזהרתי, בהתחלה היה רשום לי "תסמונת" ומחקתי כי יש לזה קונוטציה שאני לא רוצה להשתמש בה, אז השתמשתי במילה "תופעה".

אופיר כץ: מסתבר שכיסא ולשכה ויועצים וטייטל מפוצץ גורמים לך לשכוח כל מה שאמרת לפני רגע.

אופיר כץ: זה מדהים.

אופיר כץ: אתה שוכח את כל האמירות, את כל האידיאולוגיה - - -

יואב קיש: איך קראת לתופעה?

אופיר כץ: התופעה החדשה, תופעת השכחה החדשה.

משה אבוטבול: אלצהיימר.

אחמד טיבי: לא, אפשר למצוא שם יותר - - -

משה אבוטבול: אלצהיימר.

אופיר כץ: אם תוסיף לי זמן אנחנו עכשיו נדון בשם אחר.

אחמד טיבי: בבקשה.

אופיר כץ: נו, בוא נמצא שם.

משה אבוטבול: אלצהיימר.

אופיר כץ: תחשוב על זה בינתיים.

אופיר כץ: אני בטוח שבגלל התופעה, שר האוצר אביגדור ליברמס בטוח שהוא לא זוכר שהוא אמר את המשפט הבא: "פה אתם פשוט מייצרים ג'ובים.

אופיר כץ: אתם דואגים קודם כול לעצמכם.

אופיר כץ: שום דוגמה אישית".

אופיר כץ: או ראש הממשלה החליפי לדוגמה, שבטוח הוא גם שכח את העקרונות שלו עם האמירה הנוקבת הבאה: בגרמניה יש 16 שרים; ביפן – 11 שרים; בהולנד – 16 שרים; בסינגפור – 15 שרים; באוסטריה – 15 שרים.

אופיר כץ: פה יבנו את השולחן הגדול בתולדות ממשלות ישראל".

אופיר כץ: עוד ג'ובים, עוד לשכות, עוד נהגים, עוד תקציבים, עוד סידור עבודה לחברה.

אופיר כץ: גם ראש הממשלה נפתלי בנט, גם אליו הגיעה התופעה, היא שיבשה אותו לגמרי, אז ככה הוא אמר: "אז אני באמת אומר, נורבגי, שבדי, פקיסטני – אילו עוד חוקים יביאו בשביל לנפח ולקיים את השרידות הפוליטית של צמד-חמד הרה"מים שלנו?

אופיר כץ: " או שר המשפטים שלנו, שרק לפני רגע הצהיר – זה הכי להיום: "חבר כנסת זה מאוד מכובד, יש בזה אפילו עניין חינוכי.

אופיר כץ: אני רואה אנשים שנכנסו לפני יומיים וחצי לכנסת, והם כבר חייבים להיות סגני שרים".

אופיר כץ: זה הוא אמר.

קרן ברק: זה היום.

אופיר אקוניס: - - -

קרן ברק: השולחן ריק והוא יושב עליי.

אופיר אקוניס: - - - זה השולחן שלי.

אופיר כץ: זה היום.

אחמד טיבי: תודה אופיר.

אופיר כץ: חצי דקה.

אופיר כץ: כל האמירות הערכיות והינה היום התמנה סגן שר חדש לממשלה שמלאה בג'ובים, שאת אותו, עכשיו תהיו איתי כי זה קצת מורכב, אפילו לי זה היה קשה.

אופיר כץ: את אותו סגן שר הביאו בכלל כנורבגי להחליף את השר בכנסת, בשביל שלו יהיה זמן להיות שר והוא יהיה חבר כנסת, שבסוף מתמנה לסגן שר.

קרן ברק: עוד לא הבנו.

אחמד טיבי: אירוע חדש.

אחמד טיבי: צריך להתרגל.

אופיר כץ: עוד פעם.

קרן ברק: עוד פעם.

אופיר כץ: אוקיי.

אופיר כץ: אז אני אתחיל – אני אעשה את זה לאט.

אופיר כץ: לממשלה הזאת, שמלאה בג'ובים, התמנה סגן שר חדש, שאת אותו סגן שר הביאו בכלל כנורבגי, להחליף את השר בכנסת, בשביל שלו יהיה זמן להיות שר, והוא יהיה חבר כנסת, שלבסוף התמנה לסגן שר.

אחמד טיבי: סיומת טובה.

אופיר כץ: סיומת טובה.

אחמד טיבי: תודה רבה, אופיר.

אופיר כץ: תודה לך, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: חבר הכנסת כץ.

אחמד טיבי: חברת כנסת מיכל וולדיגר.

משה אבוטבול: בזמנו תקפו - - - יש הרבה מדי נורבגים.

משה אבוטבול: כנראה, צדק.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש - -

אחמד טיבי: בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: - - כנסת נכבדה, אני אתרכז היום בעשרה בטבת.

מיכל מרים וולדיגר: ממש בעוד שעות ספורות נתחיל לצום את צום עשרה בטבת, אחד מתוך ארבעת ימי התענית שנקבעו כזכר לחורבן בית המקדש.

מיכל מרים וולדיגר: בתאריך הזה, ממש בתאריך הזה, בשנת 588 לפני הספירה, החל המצור של נבוכדנצר מלך בבל על ירושלים.

מיכל מרים וולדיגר: המצור הסתיים בחורבן העיר ירושלים ובחורבן בית המקדש.

מיכל מרים וולדיגר: עם החורבן, הוגלינו לבבל והתענינו במשך 70 שנה, עד שנבנה בית המקדש השני.

מיכל מרים וולדיגר: אז הפך יום זה, כמו שלושת ימי הצומות הנוספים – י"ז בתמוז, תשעה באב וצום גדליה – ליום שמחה ואושר.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אז נחרב בית המקדש השני, וחזרנו להתענות בכל ארבעת ימי הצומות, לרבות ביום עשרה בטבת.

מיכל מרים וולדיגר: ומאחר שכבר נקבע צום בעשרה בטבת, צורפו אליו עוד שני מאורעות שחלו סמוך ליום זה: האחד זה מיתת עזרא הסופר והשני זה תרגום התורה ליוונית.

מיכל מרים וולדיגר: על עזרא הסופר אמרו חכמים שהיה ראוי שתינתן התורה על ידו, אלא שקדם לו משה רבנו.

מיכל מרים וולדיגר: כלומר, עזרא הסופר היה שני בחשיבותו למשה.

מיכל מרים וולדיגר: חז"ל הוסיפו כי עזרא הסופר, שעלה מבבל להקים את בית המקדש השני, הוא למעשה הנביא מלאכי.

מיכל מרים וולדיגר: מלאכי היה אחרון הנביאים בתורה שבכתב.

מיכל מרים וולדיגר: הוא בעצם פתח את המסורת של חכמי התורה שבעל פה.

מיכל מרים וולדיגר: הנביא מלאכי שימש חוליית מעבר בין התורה שבכתב לתורה שבעל פה, וכמשה, הוא דאג לכל ישראל ונשא בעול הנהגתם.

מיכל מרים וולדיגר: תרגום התורה – ואני עוד מעט מסיימת – ליוונית נעשה בימי מלכות יוון.

מיכל מרים וולדיגר: גזרה זו הייתה קשה מנשוא, ויש האומרים שהיא הייתה קשה כמעשה העגל, מאחר שהתורה ניתנה לישראל ותרגומה ליוונית בעצם טשטש הייחוד שבה.

מיכל מרים וולדיגר: אז כן, זה העם שלנו, שצם בשל חורבן ביתו לפני כאלפיים שנה ובשל מותו של עזרא הסופר ותרגום התורה ליוונית.

מיכל מרים וולדיגר: העם שלנו שלא שוכח את עברו וחי אותו יום-יום, יום-יום, אלפיים שנה.

מיכל מרים וולדיגר: אחרי השואה, קבעה הרבנות הראשית לישראל שיום עשרה בטבת יהיה יום הקדיש הכללי לזכר הנספים בשואה שלא נודע יום מותם.

מיכל מרים וולדיגר: אז לזכרם, לזכר הנספים, סיפרתי את הדברים הללו.

מיכל מרים וולדיגר: יהי זכרם ברוך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ביטן.

אופיר כץ: - - -

אחמד טיבי: היא תיתן לך.

אחמד טיבי: היא תיתן לך.

אחמד טיבי: תודה, נטלי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ביטן, בבקשה.

דוד ביטן: כבוד היושב-ראש - -

אחמד טיבי: שלוש דקות.

דוד ביטן: - - כנסת נכבדה, אתמול ראינו מה ששר האוצר אמר.

דוד ביטן: אתמול בעצם התחסלה הערבות ההדדית, שהיה - - -

קרן ברק: מה קרה?

דוד ביטן: ראיתם שהוא אמר לכל עובדי התיירות ומורי הדרך וכו' שיחפשו עבודה.

דוד ביטן: אומנם הוא חזר בו היום מהעניין הזה, אבל ראינו שבעצם אין סגר ולא יהיה סגר, כי שר האוצר לא מוכן לתת שקל, שר האוצר ומשרד האוצר.

דוד ביטן: לעומת זה – ואוי ואבוי, אם יהיה סגר.

דוד ביטן: אני אומר את זה במפורש.

דוד ביטן: אוי ואבוי לנו – לא רק בגלל סיבות בריאותיות, אלא גם בגלל סיבות כלכליות.

דוד ביטן: לא ייתנו לאף אחד פיצוי.

דוד ביטן: ולכן הם לא רוצים סגר, ולא יאפשרו סגר.

דוד ביטן: ואני אומר: לאיפה הגענו?

דוד ביטן: לאן הגענו?

דוד ביטן: איפה הערבות ההדדית שהייתה מנת חלקנו כשהליכוד היה בשלטון יחד עם המפלגות שנמצאת איתנו עכשיו באופוזיציה?

דוד ביטן: אם היינו מקבלים בזמנו את עמדת האוצר, אז לא היה כלום – אנשים לא היו יכולים אפילו לקיים את עצמם.

דוד ביטן: תקפו אותנו הרבה מאוד על זה, אבל בסופו של דבר, זה מה שהיה בכל העולם.

דוד ביטן: בכל העולם, כשנפגעו אנשים בקורונה, הם קיבלו פיצוי.

דוד ביטן: לפעמים פיצוי יותר גדול מאיתנו, לפעמים פיצוי יותר קטן מאיתנו.

דוד ביטן: אבל זה העניין של הערבות הדדית.

דוד ביטן: ומצד שני, אנחנו רואים שבעצם, כשמדובר בהם, לא אכפת להם מכל הוצאה שהיא.

דוד ביטן: אנחנו רואים את הממשלה, גם בנושא של גודלה, המון שרים וסגני שרים, גם בנושא של הכספים הייחודיים, גם בנושא של הנורבגים, שעכשיו הגענו לשיא.

דוד ביטן: כן, כבוד הסגן.

יעקב מרגי: 30, לא?

דוד ביטן: מה?

יעקב מרגי: 30 נורבגים.

דוד ביטן: 21 נורבגים, ו-22 אולי יהיה בדרך.

דוד ביטן: ובסופו של דבר, הגענו כבר לשיא, מכיוון שמה שאנחנו רואים, המינוי של הסגן הנוסף - - -

דוד אמסלם: דוד, תחזור שנייה על מה שאמרת.

דוד אמסלם: לא שמעתי.

דוד ביטן: לחזור?

דוד אמסלם: כן.

דוד ביטן: אבל יש יושב-ראש.

דוד ביטן: אתה רוצה שאני אתן לו – אני אומר שהגענו לשיא במובן הזה - - -

דוד אמסלם: - - -

אחמד טיבי: הוא חושב שאני מתייחס לכולם כמו שאני מתייחס אליו.

דוד ביטן: אתה מבין?

דוד ביטן: זו הבעיה.

דוד ביטן: הוא לא מעריך.

דוד ביטן: הוא לא מעריך.

אחמד טיבי: לא מעריך.

דוד ביטן: גם לי הוא עשה את זה, אבל לא משנה, לא נורא.

דוד אמסלם: כמה נורבגים יש – ספר, נו.

דוד ביטן: נורבגים יש 21.

דוד אמסלם: 21?

דוד ביטן: 21 נורבגים.

קרן ברק: לא בטוח.

דוד ביטן: ויכול להיות שיהיה עוד אחד.

דוד אמסלם: עוד אחד?

דוד ביטן: יכול להיות, כי בזמנו – אתה רואה, אנחנו קמים כל בוקר ומוצאים נורבגי.

קרן ברק: אבל מותר להם רק שלושה.

דוד אמסלם: יש להם מגבלה?

דוד ביטן: אבל עכשיו הנורבגי הפך להיות שוודי, מכיוון שזה מושג בין-לאומי חדש.

דוד ביטן: עד היום קראנו לו נורבגי בגלל חוק בנורבגיה, שאפשר לשרים להיות ח"כים, אפשר לאנשים שיחליפו שרים כדי שהם לא יצטרכו לעבוד קשה.

דוד ביטן: אבל היום יש מושג שנקרא שוודיה.

דוד ביטן: שוודי הוא בעצם חבר כנסת שמונה לנורבגי והופך להיות סגן שר.

דוד ביטן: אין מושג כזה בעולם.

דוד ביטן: אין דבר כזה.

דוד ביטן: גם בלקסיקון בישראל אין דבר כזה.

דוד ביטן: זאת אומרת – ואני לא יודע אם החוק – אתה יודע, דודי, אני מציע שתבדוק, בעצם לא.

דוד ביטן: ניתן לקרעי לבדוק.

דוד ביטן: הוא יותר שזיפי.

דוד ביטן: אני חושב – אני לא בדקתי – אבל אני חושב שהחוק לא מאפשר - - -

אופיר אקוניס: שזיפי?

אופיר אקוניס: מה הוא יותר?

אופיר אקוניס: שזיפי?

דוד ביטן: שזיפי כזה.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: סיזיפי.

אופיר אקוניס: סיזיפי.

דוד ביטן: סיזיפי, כן.

דוד ביטן: סיזיפי.

אחמד טיבי: סיזיפי מיוחד כזה.

אופיר אקוניס: אה.

אופיר אקוניס: לא.

אופיר אקוניס: אולי הוא שזיפי.

אופיר אקוניס: אבל במקרה זה התכוונו לחן שלך.

דוד ביטן: מה רע בשזיפי?

דוד ביטן: תגיד לי.

דוד ביטן: הוא באמת נראה כמו שזיף.

דוד ביטן: מה אתה רוצה?

דוד ביטן: תגיד לי.

דוד ביטן: אני אומר לך, קרעי, תבדוק.

דוד ביטן: אני אומר, בלי לבדוק, הינה, בלי לבדוק - - -

אחמד טיבי: ביטן, סיימת.

דוד ביטן: אני מסיים.

דוד ביטן: בגלל העיקרון בחוק, אני חושב שהחוק לא מאפשר לאדם שנכנס כנורבגי להתמנות לשר או לסגן שר.

דוד ביטן: תבדוק את העניין הזה.

קרן ברק: יכול להיות שהתכוונת להגיד שהוא חרוץ ומעמיק – לא סיזיפי.

דוד ביטן: ולכן אני מבקש ממך לבדוק את העניין.

דוד ביטן: ואם זה נכון, תחזור אליי, ואז נוכל לעשות משהו ולבטל את המינוי הזה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד ביטן: מה הבעיה?

דוד ביטן: מה אמרתי?

דוד אמסלם: שאלה לפני שאתה יורד.

קרן ברק: רגע, רגע.

אחמד טיבי: שלמה קרעי, חבר הכנסת, בבקשה.

קרן ברק: שאלה, שאלה.

דוד אמסלם: שאלה.

קרן ברק: כמו שדודי אומר, שאלה.

דוד אמסלם: 21 נורבגים, 30 שרים.

אופיר אקוניס: יאללה, שזיפי.

דוד אמסלם: כמה מטוסים - - -

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת שזיפי עולה לדבר.

דוד אמסלם: שלמה.

דוד אמסלם: רק דוד אמר שיש - - -

אחמד טיבי: תוספת שזיף – 15 שניות.

אחמד טיבי: תתחיל ואל תפריע.

אחמד טיבי: תתחיל, שלמה.

דוד אמסלם: אבל הינה השאלה.

דוד אמסלם: אם יש 21 נורבגים – מה שאמר דוד ביטן – ויש 30 שרים, ועוד מעט גם אורבך מצטרף, כמה מטוסים הם צריכים כדי שכל אחד מהם יטוס לפחות אחת לשבועיים?

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש – אני תכף אעשה חשבון אחר, דודי.

דוד אמסלם: לפחות פעם בשבועיים.

קרן ברק: בדיוטי פרי, בדיוטי פרי.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - - -

דוד אמסלם: זאת סכנת נפשות מבחינתם.

אחמד טיבי: תן לו.

אחמד טיבי: תן לו.

שלמה קרעי: אני רוצה, קודם כול, לאחל מזל טוב לשירלי פינטו על הולדת הבת, ומזל טוב לקואליציה כולה על הולדת הנכד הנורבגי.

שלמה קרעי: אגב, שירלי פינטו לא צריכה קיזוז.

שלמה קרעי: חברי ימינה, שרי ימינה, יכולים לחזור לכנסת, ולהפוך לא להיות נורבגים, ונרוויח שתי ציפורים במכה אחת – גם פינטו וגם ג'וב טוב ילכו הביתה, ונישאר כאן עם פחות שני נורבגים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש - - -

משה ארבל: אסור לפטר יולדת.

משה ארבל: אני לא מקבל את זה.

שלמה קרעי: לא לפטר, לצאת לחופשת לידה.

שלמה קרעי: רוצים חופשת לידה.

שלמה קרעי: היא תחזור אחרי חופשת הלידה.

שלמה קרעי: אין בעיה.

דוד אמסלם: אתה רוצה שהם יחליפו מקצוע?

קרן ברק: - - - יחסכו כסף לקופת המדינה?

דוד אמסלם: שמורי הדרך יחפשו להם ג'וב חדש.

שלמה קרעי: זה הם.

שלמה קרעי: הם באים בתלונות – לא אנחנו באים בתלונות.

שלמה קרעי: לנו אין שום בעיה שיישאר כמו עכשיו.

משה אבוטבול: לה יש מורי דרך - - -

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, יחס הזהב – אתה מכיר את המושג יחס הזהב?

שלמה קרעי: יחס הזהב זה מספר שמסומן באות "פי", והערך שלו הוא 1.618 בקירוב.

קרן ברק: 1.618.

שלמה קרעי: זה יחס הזהב.

שלמה קרעי: יפה, קרן.

שלמה קרעי: היחס הזה מייצג מידות וגדלים רבים בטבע, וזהו בקירוב גם היחס בין כל שני מספרים עוקבים בסדרת פיבונאצ'י, ועוד כל מיני דברים.

שלמה קרעי: אפשר לקרוא הרבה.

שלמה קרעי: אין לנו זמן לתאר את הכול, אבל היחס הזה קיבל הילה מיוחדת, עד כדי כך שקוראים לו בספרות "הפרופורציה האלוהית".

שלמה קרעי: כמעט בכל דבר בטבע אנחנו מזהים את היחס הזה.

שלמה קרעי: הממשלה הרעה הזאת לקחה את היחס ההרמוני, הטוב הזה, והפכה אותו - - -

אופיר אקוניס: רק למורי הדרך תן כבוד.

שלמה קרעי: - - - והפכה אותו - - -

אופיר אקוניס: מורי הדרך, השר.

דוד אמסלם: - - - עכשיו הוא קם, בא מהבית.

אופיר אקוניס: למורי הדרך הוא גם יעשה הסבה מקצועית.

שלמה קרעי: דודי, אני לא אספיק.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, תן לי להשלים - - -

חמד עמאר: אתה חייב להציק כאן?

חמד עמאר: ירשמו את השם שלך בפייסבוק, תיזהר.

אחמד טיבי: חבר'ה, אתם מאותה סיעה, רק להזכיר.

אחמד טיבי: אתם וקרעי מאותה סיעה.

שלמה קרעי: הממשלה הרעה הזאת לקחה את היחס ההרמוני הזה והפכה אותו לסמל השחיתות שלה.

שלמה קרעי: זאת אותה ממשלה שדיברה על שחיתות כשהיינו ממשלה פריטטית עם 72 ח"כים.

שלמה קרעי: היום היא העלתה בריבוע את השחיתות הזאת ומינתה גם סגן שר נורבגי.

שלמה קרעי: כמו שאמרת, דוד, צריך לבדוק את העניין הזה.

שלמה קרעי: תגידו, חבר'ה, אתם לא מתביישים לזלזל ככה בציבור – כמו שהבוס שלך, חמד, השר, זלזל בציבור, ואמר להם: לכו תחפשו, תשנו מקצוע – כשאתם באותו רגע, באותו זמן, מחלקים כאן ג'ובים למקורבים שלכם על חשבון הציבור?

שלמה קרעי: אבדה לכם הבושה לגמרי?

שלמה קרעי: אני מסיים, אדוני.

שלמה קרעי: עשיתי חשבון, ומספר השרים וסגני השרים הגיע לשיא של כל הזמנים מבחינת היחס מול חברי הכנסת מהמפלגות בממשלה.

שלמה קרעי: 35 שרים וסגני שרים מול 57 חברי כנסת.

שלמה קרעי: רק אלו השותפות בממשלה.

שלמה קרעי: אם תעשה חשבון, 57 חלקי 35 זה בקירוב אותו יחס הזהב – 1.62.

שלמה קרעי: וזה גם, היחס הזה, הוא הפתרון למשוואה x בריבוע שווה ל-x פלוס 1.

שלמה קרעי: הפתרון למשוואה הזאת זה 1.618.

שלמה קרעי: זה נותן פתרון.

שלמה קרעי: הממשלה הזאת לקחה את ה-x, לקחה את השחיתות שהיא דיברה עליה, והעלתה את זה בריבוע.

שלמה קרעי: הם חושבים שהציבור יכול לשלם על השחיתות שלהם.

שלמה קרעי: אז הציבור היום משלם על זה, אבל הציבור עוד יבוא איתם חשבון.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יעקב אשר – לא כאן.

כאן.

אורית סטרוק: מרוב שיש אנשים לא רואים.

אחמד טיבי: הרזון שלך הורג אותנו.

דברים שרואים מכאן לא רואים משם.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת אשר, בכבוד.

משה אבוטבול: אחמד, אתה ידוע שהיום אחת המורות במבחן שאלה את התלמידים: כמה נורבגים צריך בשביל 35 שרים?

משה אבוטבול: זו שאלה במבחן.

אחמד טיבי: תשאל את קרן.

אחמד טיבי: היא תלמידה טובה.

אחמד טיבי: היא יודעת מה זה מספר הזהב.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת - - -

אחמד טיבי: נא להקשיב.

אתם סיימתם לדבר?

אופיר אקוניס: תמשיך.

אופיר אקוניס: תמשיך.

אחמד טיבי: נא להקשיב.

אופיר אקוניס: הצום מתחיל בעוד ארבע שעות.

יפה.

אז אנחנו צריכים לספר לכולם שהצום שיתחיל בעוד - -

אופיר אקוניס: ארבע שעות.

- - ארבע שעות – אתה צודק – פחות או יותר.

הוא אחד מארבעה ימי תענית יהודיים, שכל המהות שלהם – היושב-ראש ביטון – שכל המהות של ארבעת הצומות הללו היא זכר לחורבן בית המקדש.

כל ארבעת הצומות האלה: עשרה בטבת, י"ז בתמוז, תשעה באב וצום גדליה.

כשבית המקדש השני נבנה, הימים האלה הפכו לימי ששון ושמחה, ולאחר מכן כשלדאבוננו חרב הבית השני, תיקנו חכמי ישראל, בימים האלה – חזרו לצום.

ולמה אני מספר את כל הסיפור הזה?

יש פה הרבה אנשים שיודעים את זה לא פחות טוב ממני.

אדוני היושב-ראש, אני מספר את זה כי אנחנו מדברים פה על כל כך הרבה שנים שבהן העם הזה, העם היהודי הזה, שומר ומשמר את ההיסטוריה שלו – גם את החורבן, גם את התקומות, גם כשנבנה הבית.

ידוע שכשהגיע לכאן לארץ נפוליאון וראה יהודים יושבים על הרצפה בירושלים – הוא הגיע בתשעה באב – הוא שאל אותם: למה הם בוכים?

מה קרה?

למה הם יושבים על הרצפה?

אמרו לו: הם מתאבלים על חורבן הבית שהיה אלף ושמונה מאות שנה קודם.

הוא אמר: עם שיודע להתאבל על משהו שהיה בעברו אלף שמונה מאות שנה – עם כזה, יש לו עתיד.

היום אנחנו נמצאים בדור שבו יושבים פה אנשים בממשלה הזאת שאין להם טיפה אמונה בכלום – לא רק באמונה; גם אנשים שכל חייהם עבדו ולמדו משהו מסוים – מה אומרים להם?

תהיו רפורמים, תחליפו מקצוע.

לנו אומרים: תחליפו את האמונה שלכם; תשתנו אתם לגחמות שלנו, כי ככה ליברמן רוצה.

גם להם הוא העז להחציף פנים ולומר: תחליפו מקצוע.

בלי רגישות, בלי שורשים, בלי להבין מה המשמעויות.

אז אני אומר לך, חמד עמאר, ותמסור את זה לשר האוצר: אותנו לא יקנו בכסף, לא יאיימו עלינו בכסף.

גם את אותם אנשים שכל חייהם למדו דברים מסוימים – לא יזיזו אותם; גם בתיירות, ועל אחת כמה וכמה באמונה.

ואם אתה רוצה להיות בטוח בזה, תקרא את ההיסטוריה של הצומות הללו, של האבלות הזאת, שאנחנו מתאבלים על דברים שהיינו צריכים לשכוח כבר מזמן.

זה עם ישראל, זה מדינה יהודית, ואתם מנסים להחריב אותה, ולא תצליחו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת - -

דוד ביטן: קדימה, עאידה.

עאידה תומא סלימאן: אהלן.

עאידה תומא סלימאן: - - את האמת, היו לי הרבה גירויים לענות לכל מיני נאומים שהיו הלילה, אבל החלטתי בסופו של דבר - - -

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך, ישבתי בחוץ, ואמר לי מנסור עבאס: אני תומך בחוק הביטחון ואתם לא.

דוד אמסלם: מה את אומרת על זה?

דוד אמסלם: אתה מאמין?

דוד אמסלם: נשבע לך.

עאידה תומא סלימאן: דודי, אם תיתן לי להשתמש בשלוש הדקות, אני אפילו לא אצטרך עוד שתי דקות, אבל תן לי לדבר.

אחמד טיבי: זה לא על חשבון עאידה.

אחמד טיבי: נא לא להפריע לה.

דוד ביטן: אנחנו הפרענו – תוסיף לה.

דוד אמסלם: על חשבוננו, עאידה.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי שהיו הרבה גירויים, שאני אענה לחלק מהנאומים, והחלטתי שחלק גדול מהם – אפילו לא שווה להתעצבן, כי בסופו של דבר הם ממש מביעים את מה שחשבתי על חלק מהאנשים שדיברו על הבמה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: באמת, אוסאמה סעדי אמר: לא מתאים לך.

עאידה תומא סלימאן: אמרתי לו: דווקא מתאים, דווקא מתאים בול.

קרן ברק: זה תקציר.

עאידה תומא סלימאן: לא, זה תקציר על נאום של חבר הכנסת גלנט, אבל היו עוד דברי הבל וגזענות שהושמעו פה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא אתייחס אליהם.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתייחס לשני החוקים שמובאים בפנינו, שתי הצעות חוק שבעצם אומרות שמרחיבים את המיליטריזציה לאזור האזרחי, להרבה אזורים אזרחיים – גם בענייני שב"ס, אבל בחוק השני מדברים גם על הכנסת יחידות מהצבא למשטרה ולמקומות אחרים.

עאידה תומא סלימאן: במקום שאנחנו – ואנחנו מזהירים כל הזמן, ואני אומרת את זה: אחת הבעיות העיקריות בתפקוד המשטרה מול האוכלוסייה הערבית, מול הפשיעה שמשתוללת, זה שהמשטרה נוקטת גישה ביטחוניסטית ולא בגישת שירות לאזרחים.

עאידה תומא סלימאן: יש בעולם שתי גישות להתייחסות המשטרה לאזרחים שלה.

עאידה תומא סלימאן: היא באה בגישה ביטחוניסטית, שמסתכלת על האזרחים כאיום ומנסה לשלוט בהם גם בכוח וגם בברוטליות, כמו שעושה הרבה פעמים, ברוב המקרים, המשטרה, ונותנת חסות, לצערנו הרב, היא ועוד זרועות ביטחון במדינה, לפושעים ולאנשים שעומדים בראשות ארגוני פשע.

עאידה תומא סלימאן: במקום להחליף את הגישה הזו בגישה שאומרת:

עאידה תומא סלימאן: תפקידה של המשטרה זה לתת ביטחון לאזרחים – לא.

עאידה תומא סלימאן: מחזקים יותר את הגישה הביטחוניסטית על ידי הזרמת כוחות צבא לתוך האזורים האזרחיים, שאמורים להישאר אזורים אזרחיים.

עאידה תומא סלימאן: אבל כל זה ברור ממה שכתוב בחוק.

עאידה תומא סלימאן: מה שלא כתוב בחוק –שכל מי שטוענים שנכנסו לממשלה כדי להשפיע ולשנות הם בעצם שנותנים את הגושפנקה לגישה הזו.

עאידה תומא סלימאן: הם בעצם – גם רע"מ וגם מרצ אבל בעיקר רע"מ, אני רוצה לכוון – נכנסו תחת הכותרת שהם שיכריעו, כי הם שנתנו האצבעות שאפשרו הקמת הממשלה הזו, ובסופו של דבר, למרות כל הנאומים שמגיעים מימין האופוזיציה על כמה מנסור עבאס משפיע בממשלה הזו, בהצבעה של היום, במה שעברת עכשיו, דודי, אתם כולכם מבינים שלא רק שהם לא משפיעים – הם אפילו לא מנסים להשפיע.

עאידה תומא סלימאן: הם מקבלים על עצמם את התפקיד הזה להיות חלק ממנגנוני השליטה העוינת באוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: הם מקבלים על עצמם לשרת את הממשלה שממשיכה אותו קו שאז הובל על ידי הממשלות הקודמות, שמתייחסים לאוכלוסייה הערבית לא כאל אזרחים שווים - -

דוד אמסלם: - - - הוא אמר שהוא רוצה להתגייס לצבא.

עאידה תומא סלימאן: - - אפילו לא במדינת היהודים.

עאידה תומא סלימאן: חכו, עוד נגיע גם כן להצעת החוק של חיפוש ללא צו בית משפט ונראה אז מה תהיה ההצבעה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן שמי שטוען שיש לו את היכולת להשפיע – לראות אותו אפילו פעם אחת מנסה להשפיע ולשנות.

עאידה תומא סלימאן: מתי זה יקרה?

עאידה תומא סלימאן: אני לא יודעת.

עאידה תומא סלימאן: כבר עברנו הריסות בתים, עברנו תוכנית פראוור חדשנית נגד האוכלוסייה שלנו בנגב - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: - - עברנו כל מיני החלטות אחרות, ועוד כנראה נעבור עוד שתי הצעות חוק כאלה.

אחמד טיבי: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אלי כהן.

קריאה: - - -

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: אלי במקום אריה דרעי, החליף.

אלי כהן: תודה, אדוני היושב-ראש.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רציתי היום לעלות לדבר מכיוון שאפשר לומר שפעם הממשלות במדינת ישראל החזיקו בגלל דרך, בגלל אידיאולוגיה; היום לשכת ראש הממשלה הפכה ללשכת התעסוקה.

אלי כהן: כל דבר שם מסדרים ג'ובים, ואני יכול לומר לך, שג'ובים כאלה יצירתיים לא היו, חברי חבר הכנסת אמסלם, במשך 73 שנה.

אלי כהן: אגב, הג'ובים זה הדבר היחיד שמחזיק אותם.

אלי כהן: שר בלי תיק שהוא גם נורבגי – זה, אגב, פעם ראשונה, נורבגי שלא נבחר שהוא סגן שר.

אלי כהן: אגב, אחת מאלה שזכו לקבל ג'וב הייתה שרת הפנים – אגב, היא כבר לא חברת הכנסת – אילת שקד.

אלי כהן: ואז מגיבה שרת הפנים אילת שקד לפוסט של עמר בר לב, והוא אומר, כפי ששמעתם: פגשתי את מזכירת המדינה שהתעניינה באלימות המתנחלים ואיך ניתן לחזק את הרשות הפלסטינית.

אלי כהן: האמת שנראה לי שבפעם הבאה הוא הולך לרוץ ברשימה של אבו מאזן.

אלי כהן: אתה מבין?

אלי כהן: אני אומר לכם שוב: היא התעניינה איך ניתן לחזק את הרשות הפלסטינית.

אלי כהן: אגב, אין פיגועים, אין טרור, לא היו שישה פיגועים; בזה הוא עוסק איתה – באלימות המתנחלים, כאילו, ממש שר מהרשות הפלסטינית.

אלי כהן: אגב, אני קיוויתי שהם יצליחו לקחת את אבו מאזן ואת רע"מ, שהם תומכי חמאס מוצהרים, וקצת לקרב אותם למדינה יהודית.

אלי כהן: במקום זה הם הולכים ויותר מתקרבים לחמאס.

אלי כהן: זה מה שקורה.

אלי כהן: אבל מה מגיבה לו אילת שקד?

אלי כהן: אומרת לו איילת שקד: עמר בר לב, התבלבלת.

אלי כהן: המתיישבים הם מלח הארץ.

אלי כהן: עכשיו אני אגיד לאילת שקד, שכמובן לא נמצאת כאן, כי היא בחצי משרה, כאילו, זה רק שרה, בלי חברת כנסת.

אלי כהן: אז אני רוצה לומר לה: את התבלבלת.

אלי כהן: את זאת שהונתה את הציבור.

אלי כהן: עמר בר לב תמיד היה איש שמאל.

אלי כהן: עמר בר לב תמיד תמך במדינה פלסטינית.

אלי כהן: עמר בר לב לא ראה בהם מתיישבים, עמר בר לב ראה בהם מתנחלים.

אלי כהן: את רוצה לבלבל את הציבור הישראלי, אבל לא תצליחי.

אלי כהן: מי שמכר את העקרונות שלו זה ימינה בראשות בנט ושקד, על חשבון המתנחלים, לטובת ג'ובים בממשלה הזאת.

אלי כהן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שיקלי.

אחמד טיבי: אחריו – פטין מולא, אם הוא במליאה.

עמיחי שיקלי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בוקר טוב, לילה טוב.

עמיחי שיקלי: 98.7% ממקורות המימון של ארגון בצלם, מגיעים מישויות מדיניות זרות: אירלנד, נורבגיה, שווייץ, דנמרק, גרמניה והאיחוד האירופי.

עמיחי שיקלי: אלה המדינות שעומדות מאחורי קמפיין אנטישמי ארסי שבחוד החנית שלו ארגון בצלם.

עמיחי שיקלי: שמו של הקמפיין: "אלימות מתנחלים = אלימות המדינה".

עמיחי שיקלי: שכירי החרב של האיחוד האירופי, של שונאי ישראל, ארגון בצלם, נבחרו להוביל את הקמפיין הזה, שמטרתו לערער את זכות קיומה של מדינת ישראל, שכן איזו זכות קיום יש למדינה אלימה?

עמיחי שיקלי: התנחלויות.

עמיחי שיקלי: אפריל 1956, סמוך לגבול עזה, נרצח רועי רוטברג, מפקד ההיאחזות בנחל עוז.

עמיחי שיקלי: גופתו מושחתת על ידי הערבים.

עמיחי שיקלי: למוחרת סופד לו משה דיין, אז הרמטכ"ל, בנאום שנעשה לנכס צאן ברזל.

עמיחי שיקלי: "דור התנחלות אנו", אמר משה דיין.

עמיחי שיקלי: "אלינו ורק אלינו זועקים דמי רועי מגופו השסוע - - - זו גזרת דורנו.

עמיחי שיקלי: זו ברירת חיינו – להיות נכונים וחמושים, חזקים ונוקשים, או כי תישמט החרב מאגרופנו ויכרתו חיינו".

עמיחי שיקלי: עשרים שנה מאוחר יותר תחת הכותרת הנושאת את השם קו בר לב, מפלגת העבודה מתפארת בחיזוק מפעל ההתנחלויות בכל רחבי הארץ.

עמיחי שיקלי: ממתי נעשו התנחלויות לביטוי גנאי?

עמיחי שיקלי: ממתי אדם, שאמור להיות ממשיך דרכה תנועה של התיישבות, תנועה של התנחלות, כמו השר בר לב, משתף פעולה עם קמפיין של ארגון בצלם – שמאל רדיקלי אנטי ציוני.

עמיחי שיקלי: ממתי?

עמיחי שיקלי: ממתי?

עמיחי שיקלי: כמה תתרחקו מהמקורות?

קטי קטרין שטרית: אין, אין.

עמיחי שיקלי: מאבות אבותיכם?

עמיחי שיקלי: ואני רוצה לסיים בדברים שאמר יצחק שדה, גם הוא מאבות ההתיישבות העובדת: כל שנות הגלות לא שברו את גב היהדות.

עמיחי שיקלי: הם רק כופפו אותו, עיקמו אותו, אבל השאיפה להתיישר נשארה בעינה.

עמיחי שיקלי: "לשנה הבאה בירושלים", ומי שהגיע לירושלים התחיל כבאורח פלא להתהלך בראש מורם, זקוף, כפי שמתהלך אדם על אדמתו.

עמיחי שיקלי: זקיפותנו הארץ-ישראלית זהו הנכס היקר ביותר שלנו – אמר יצחק שדה – והיא מחייבת אותנו להימנע מדרך של כניעה, של ניוון, שמרוקנת את המטלה מתוכנה, וממנה אין שום שביל המוליך לניצחון.

עמיחי שיקלי: היא עושה את עניין ארץ ישראל לפת חסד ולכוס תרעלה.

עמיחי שיקלי: זהו יצחק שדה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

עמיחי שיקלי: איפה יצחק שדה ואיפה בר לב?

עמיחי שיקלי: איפה חיים בר לב ואיפה עמר בר לב?

עמיחי שיקלי: תתבייש, שר הבט"פ.

עמיחי שיקלי: תתבייש.

עמיחי שיקלי: איבדת את הדרך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה לחבר הכנסת שיקלי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת פטין מולא – לא הגיע, אני מבין.

אחמד טיבי: אחריו – חבר הכנסת שמחה רוטמן.

אחמד טיבי: בבקשה, שלוש דקות.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, בממשלה הזאת יש תופעה מאוד מעניינת.

שמחה רוטמן: דודי, אולי אתה מכיר.

שמחה רוטמן: תופעה מאוד מאוד מעניינת.

שמחה רוטמן: יש ראש ממשלה, יש סיעות קואליציה, ויש צייצנים.

שמחה רוטמן: מי שמחליט הכול, אנחנו יודעים, זה מנסור עבאס.

שמחה רוטמן: כבר סגרנו את הפינה הזאת מזמן.

שמחה רוטמן: איפה הוא?

שמחה רוטמן: הוא מחליט הכול.

שמחה רוטמן: מרצ, העבודה, מה שהם רוצים – קצת הורדת ידיים – משיגים.

שמחה רוטמן: עומד השר בר לב ומדבר, מפיץ את עלילת הדם הזאת בלדבר על אלימות מתנחלים.

שמחה רוטמן: הרי זאת עלילת דם.

שמחה רוטמן: הרי זאת עלילת דם.

שמחה רוטמן: לדבר בחודש שהיו בו כל כך הרבה אירועים, כל כך הרבה פיגועים, כשבלוד בקבוצות ווטסאפ שאני חבר בהן בתוקף – מאז שעברתי – בקבוצות הווטסאפ כל חמש דקות, עשר דקות, בלילה פתאום מספרים לך: פה ירי.

שמחה רוטמן: כל כך הרבה אירועים במשמרת שלו.

שמחה רוטמן: במשמרת שלו.

שמחה רוטמן: אפילו לא לדבר על טרור.

שמחה רוטמן: אפילו לא לדבר על טרור.

שמחה רוטמן: כמה במגזר הערבי במשמרת שלו – אולי אחמד יוכל להגיד?

שמחה רוטמן: – במשמרת שלו, מאז שהוא נהיה שר לביטחון פנים כמה במגזר הערבי באלימות הפנימית נהרגו, והוא לא נקף אצבע.

שמחה רוטמן: אולי לזה לא תסכים איתי, אבל כמה נהרגו מאלימות מתנחלים בתקופה המקבילה?

שמחה רוטמן: על מה מדובר פה?

שמחה רוטמן: איזה שקר וכזב מדובר?

שמחה רוטמן: אז על זה אתה מדבר?

שמחה רוטמן: אתה נפגש עם מזכירת מדינה?

שמחה רוטמן: אבל מה התגובה?

שמחה רוטמן: מי לקח את הבן-אדם שתשדיר הבחירות שלו היה שצריך לטפל בשקד, בנט וסמוטריץ'?

שמחה רוטמן: שככה הוא השיג את הקולות שלו.

שמחה רוטמן: מי לקח את הבן-אדם הזה, ששם לעצמו דגל להילחם בימין?

שמחה רוטמן: ככה הוא השיג קולות בפריימריז?

שמחה רוטמן: מי לקח את הבן-אדם הזה ונתן לו את האחריות להיות שר לביטחון פנים?

שמחה רוטמן: נפתלי בנט, אילת שקד, גדעון סער, זאב אלקין, ניר אורבך.

אורלי לוי אבקסיס: למעשיהו.

שמחה רוטמן: כן, כן.

שמחה רוטמן: הם נתנו לו להיות אחראי לביטחון הפנים.

שמחה רוטמן: הוא הולך למזכירת המדינה האמריקנית, ובפגישה איתה מפיץ עלילת דם.

שמחה רוטמן: מה הם עושים?

שמחה רוטמן: מצייצים.

שמחה רוטמן: יש ציוצים.

שמחה רוטמן: מזל שיש ציוצים.

שמחה רוטמן: לא, זה לא נכון, זה לא בסדר, אתה לא יודע, אתה לא זה.

שמחה רוטמן: אני אומנם צעיר, יש להם ותק יותר ממני בכנסת, אבל אני יודע – ואני באתי דווקא, אני חושב שוותק בציונים יש לי יותר מהם, אבל ותק בכנסת יש להם יותר ממני – ואני יודע שחבר כנסת, בוודאי חבר ממשלה, כשמשהו לא מוצא חן בעיניו, הוא לא צריך לצייץ.

שמחה רוטמן: מי שמחוץ לכנסת, צריך לצייץ.

שמחה רוטמן: מי שבאופוזיציה, לפעמים אין ברירה, וגם צריך לצייץ.

שמחה רוטמן: חבר ממשלה שהוא חבר קואליציה, יש לו דבר כזה שנקרא אצבע והוא יכול לעשות בזה שימוש.

שמחה רוטמן: הוא לא צריך לצייץ.

שמחה רוטמן: אבל הם מצייצים.

שמחה רוטמן: עמר בר לב ייקח את כוחות המשטרה ובמקם ללמד אותם איך לטפל באלימות ובטרור ישלח אותם לטפל באלימות מתנחלים ושקד תצייץ.

שמחה רוטמן: עומר בר לב יפיץ עלילות דם, וניר אורבך יגיד לו: נו, נו, נו, זה לא יפה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

שמחה רוטמן: אבתיסאם מראענה תעיף את שפי פז מחדר הוועדה ותגיד לה "לכי, מותק", וניר אורבך יצייץ.

אחמד טיבי: תודה.

שמחה רוטמן: אז אני אפסיק לצייץ, אדוני היושב-ראש.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת רוטמן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דיכטר.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, לא רואה פה שר – אני מקווה - - -

אחמד טיבי: חמד עמאר פה.

אחמד טיבי: בבקשה.

אבי דיכטר: תראה, הצעת החוק הזו עוסקת בדבר שכשאתה בודק את השורשים שלו אתה מגיע ל-1994, אחרי מה שהיה הסכם השלום לכאורה עם הפלסטינים, הסכם אוסלו.

אבי דיכטר: אז לצה"ל היה עודף בכוח אדם.

אבי דיכטר: עודף משמעותי.

אבי דיכטר: המשטרה הייתה במחסור רציני של כוח אדם, והפשרה המפא"יניקית שנולדה אז הייתה: לוקחים חיילים והופכים אותם לשוטרים.

אבי דיכטר: מכאן הסיפור התחיל להתגלגל.

אבי דיכטר: בהתחלה צה"ל כמובן הקצה חיילים גם עם נתונים גבוהים יותר וגם יותר חיילים מאשר חיילות, ועם השנים הסיפור הלך וירד.

אבי דיכטר: מספר החיילים ירד, הנתונים האישיים שהקצו הלך וירד, והקצו יותר חיילות מאשר חיילים.

אבי דיכטר: היום אנחנו נמצאים במצב שכל פעם מנשימים את הדבר הזה שנקרא שח"ם, ומשטרת ישראל נאנקת, נאנקת תחת המטלה.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם אתה מודע לכך, אבל כדאי שהממשלה הזאת תבדוק את עצמה, איך קרה שבתקציב 2021 ובתקציב 2022 משטרת ישראל הולכת לרשום פטנט בעל כורחה.

אבי דיכטר: מה הפטנט?

אבי דיכטר: היא קיבלה 14 מיליארד שקל תקציב.

אבי דיכטר: מתוך זה 8 מיליארד שקל משכורות, 3 מיליארד שקל פנסיות.

אבי דיכטר: זאת אומרת לתפעול משטרת ישראל בשנת 2021 ובשנת 2022 יש 3 מיליארד שקל בכל שנה.

אבי דיכטר: זה אומר סדר גודל של בערך 20% לתפעול והתעצמות, ו-80% כמעט לשכר ופנסיות.

אבי דיכטר: זה פטנט עולמי.

אבי דיכטר: אין שום ארגון שעובד בצורה הזו, לא בישראל וגם לא בשום מקום בעולם.

אבי דיכטר: ואני אומר לך, היושב-ראש, אתה, שמכיר את הפשיעה במגזר הערבי, יודע היטב, ובניגוד לדברי חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, אני אומר לך, משטרת ישראל צריכה קודם כול להרתיע, ואחרי שהיא תרתיע, היא תשרת והיא תעשה את כל שאר המשימות.

אבי דיכטר: להרתיע עם תקציב של 3 מיליארד שקל בשנה – מה לעשות, אי-אפשר.

אבי דיכטר: אי-אפשר.

אבי דיכטר: והממשלה הזו, כדאי שתתעשת, לפני שאנחנו נמצא את עצמנו נדרשים לתקציב הרבה יותר גדול כדי לעשות את אותו הדבר.

אבי דיכטר: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יריב לוין – אחרון הדוברים.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: נא להקשיב לחבר הכנסת יריב לוין.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, אדוני השר, אני רוצה לשאול אותך: כמה חוצפה יכולה להיות לכם?

יריב לוין: כמה חוצפה יש לממשלה הזאת להביא את הצעת החוק הזו כמו גנבים באישון לילה, אחרי שבשבוע שעבר אתם הפלתם כאן הצעה להקים ועדת חקירה כדי לבדוק מה קרה לחיילות שנשלחו לשירות בתי הסוהר?

יריב לוין: הפקרתם אותן, התעלמתם מהן, ועכשיו, בחוצפה ובעיוורון שאין למעלה מהם, אתם מביאים כעבור כמה ימים, כאילו כלום לא קרה, הצעת חוק לשלוח עוד חיילות לאותו מקום.

יריב לוין: אין לכם בושה בכלל?

יואב קיש: מרב מיכאלי הצביעה – מה היא עשתה?

יואב קיש: לא הצביעה.

יואב קיש: ברחה.

יריב לוין: אתה מבין, יש כאן, אדוני היושב-ראש – אדוני היושב-ראש, אני חייב להגיד לך, יש כאן תמונה שפשוט יותר טובה מאלף מילים.

יריב לוין: חבר הכנסת כלפון פשוט מפנה גב לציבור בוחריו.

יריב לוין: הגב של חבר הכנסת כלפון – כן, אתה מפנה אותו לציבור הבוחרים, אז לא פלא שאתה מפנה אותו בחוסר כבוד גם לדוכן.

יריב לוין: אין פלא.

יריב לוין: אין שום פלא.

יריב לוין: אני רוצה לומר יותר מזה, רבותיי, אני חושב שהעבודה שעושים בשירות בתי הסוהר היא עבודת קודש אמיתית, בתנאים קשים מאוד.

יריב לוין: זו עבודה מורכבת ומסובכת, והיא עבודה מועדת לטעויות.

יריב לוין: יכולות לקרות טעויות, יכולים לקרות דברים שאסור שיקרו, אבל את הדברים האלה אסור לטאטא מתחת לשטיח ואסור לטייח.

יריב לוין: ואני אומר לכם יותר מזה, אם כך נוהגים כאשר מדובר בחיילות שהן בעצם חלק מהכוח של שירות בתי הסוהר, אני לא רוצה לחשוב מה קורה ביחס לאסירים.

יריב לוין: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, חברה מתוקנת נמדדת קודם כול בזה שהיא מקפידה קלה כבחמורה על זכויות האסירים והעצורים.

יריב לוין: גם אם אנשים פשעו, הם צריכים לקבל את עונשם, אבל את עונשם, לא עונשים אחרים ולא עונשים נוספים.

יריב לוין: ומי שלא יודע להגן ולשמור על החיילות האלה, בטח ובטח שלא יודע להגן על זכויות העצירים - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

יריב לוין: - - על זכויות האסירים והנחקרים.

יריב לוין: אני אומר לכם, שרי הממשלה - -

אחמד טיבי: נא לסיים.

יריב לוין: - - תתביישו לכם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ובכן, יש תשובה של הממשלה, ויעלה סגן שר הביטחון שוסטר.

אחמד טיבי: בבקשה.

אלון שוסטר: לילה טוב.

אלון שוסטר: שלום לכם, חברות וחברי הכנסת.

אלון שוסטר: איזה כיף שאתם איתנו.

אחמד טיבי: בשעה כזאת.

אלון שוסטר: שלום רב, אדוני יושב-ראש הישיבה.

אלון שוסטר: ראשית, הדברים שנאמרו – אני אולי רוצה, ברשותכם, להזכיר נשכחות.

אלון שוסטר: הצרכים במשטרה, בשירות בתי הסוהר, הם קיימים, הם נכוחים, הם צורכי ביטחון האומה הברורים.

אלון שוסטר: האירוע שבו מדובר הוא אירוע שלא קרה לאחרונה, כפי שאפשר היה לחשוב מההערות שנשמעו לפני כמה דקות כאן, במקום הזה.

אלון שוסטר: האירועים שקרו קרו לפני כמה חודשים טובים.

אלון שוסטר: אני מבקש להזכיר שמה שנעשה על ידי שר הבט"פ וגם על ידי שר הביטחון הוא להחזיר חזרה את הנושא לבדיקה, ואנחנו לא נשאיר אבן על אבן, נבחן היטב מה המשמעות של מה שהיה ונשמור כמובן על ביטחון כוחותינו, הצעירות והצעירים שמשרתים במשטרה, ובמקרה הזה – בשירות בתי הסוהר.

אלון שוסטר: אנחנו נמצאים, חברותיי וחבריי, בסיטואציה קצת משונה, כאשר המובן מאליו נדרש לדיבורים רבים.

אלון שוסטר: אנחנו מדברים בהקשרים אחרים על שאלות של ביטחון הרחוב, על מצב האלימות בחברה הערבית, על מצב שלטון החוק בדרום, בגבעות יהודה והשומרון, על תחושה של חוסר ביטחון בקו התפר, וברור שחלק מהנושא תלוי בסוגיית כוח אדם, משאבי אנוש, במקרה הזה של המשטרה.

אלון שוסטר: אני חושב שצריך מידה רבה של עזות מצח לתקוף את עצם ההחלטה, את עצם הצורך להוסיף את האנשים הצעירים הללו והצעירות הללו, שכל משימותיהם הן להגביר את הביטחון, כפי שאמרתי, בקו התפר, ברחבי הארץ, בגבעות, במישורים, בדרום ובצפון.

אלון שוסטר: אני רוצה בהזדמנות זו לספר לכם, חברותיי וחבריי, על סוגיות ביטחון נוספות; זאת הזדמנות, באמת, שאתם הגעתם בשעה כזו כדי לשמוע מה נעשה.

אלון שוסטר: אז הינה יושב-ראש ועדת הכלכלה - - -

מיכאל ביטון: שוסטר, אתה יכול לחזור - - -

אלון שוסטר: בוודאי, בוודאי.

אלון שוסטר: למעשה נקראתי בבהילות כדי לספר לכם על שאלות שחברי יושב-ראש ועדת הכלכלה החל בהן ועסק בהן מבוקר ועד ערב במהלך שנה נפלאה של עשייה, ואני הקטן והצנוע ממשיך בעקבותיו כסגנו של שר הביטחון, שחזר מפעילות חשובה בחוץ לארץ, בארצות הברית, והחיש את פעמיו כדי להגיע ממש תוך כדי הנחיתה – מייד אחרי הנחיתה הגיע לכאן כדי להשתתף בהצבעות החשובות שאנחנו מקיימים כאן.

אלון שוסטר: אני מודה לכם על האפשרות לראות את זיו פניו שקורנות אלינו, ועוד מעט הן ישובו לקרון מיציע המבודדים.

אלון שוסטר: אנחנו עסוקים, חברות וחבריי, חברות וחברי הכנסת, בשאלות של שיפור המוכנות של בני ישראל באשר הם ברחבי הארץ; דגש משמעותי ניתן על הגבולות היותר-עסוקים באלימות מהצד השני של הגבול או באיומי אלימות – אני מכיר את זה היטב כמובן מעוטף עזה, אבל גם בצפון.

אלון שוסטר: כפי שאתם יודעים, הממשלה כבר לפני שלוש שנים החליטה החלטה, שמתוקף היעדר תקציב אי-אפשר היה לקיים אותה – הינה סיבה טובה לקיום ממשלה ולקיום היכולת לממש את המשימות של הממשלה בתחום ביטחון התושבים.

אלון שוסטר: והינה, באפשרות הזאת שניתנת לנו לתפקד כפי שצריך לתפקד במדינה מתוקנת, אנחנו התחלנו – למעשה כבר בשנה הקודמת, בפרק הראשון – במיגון בתי התושבים על גבול הצפון.

אלון שוסטר: התחלנו ברצועה ראשונה של קילומטר מגבול הצפון, מאפס, ממש מהגבול, ועד הקילומטר האחד.

אלון שוסטר: הקצינו לכך סדר גודל של כ-100 מיליון שקלים כדי לבנות ממ"דים, חדרי ביטחון, בכל אחד מהיישובים הצמודים ממש, אלה שיושבים על גבול הגדר.

אלון שוסטר: אנחנו עסוקים בהם לעיתים בהקשרים שונים, כמו למשל בסוגיית ענף ההטלה בתחום החקלאות, בתחום הרפורמה – אותם יישובים צמודי גדר ממש, שמתפרנסים לא מעט בתחום הענף הזה.

אלון שוסטר: אם כן, 100 מיליון ראשונים, 100 מיליון מתוך 5 מיליארד שאני מקווה שבמהלך העשור הקרוב יוקצו כדי להגן על התושבים היותר-מאוימים, על מבני ציבור, בתי ספר, מוסדות בריאות, אמצעי התרעה מתאימים, דרכי תקשורת מגוונות, כדי שיאפשרו התרעה בזמן חירום.

אלון שוסטר: אחת הנקודות, אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת, אחת הנקודות שכדאי לשים לב אליהן היא המוכנות, המוכנות של כולנו.

אלון שוסטר: המוכנות של כולנו ברשויות המקומיות, משרדי הממשלה, האזרחים עצמם, המשפחות, למצבי חירום משתנים.

אלון שוסטר: יש לי את הכבוד להיות שותף לפעולה של ועדת השרים לענייני מוכנות המרחב האזרחי למצבי חירום שונים.

אלון שוסטר: למעשה כבר התכנסנו לראשונה לפני שבועות מספר בראשות שר הביטחון ובהשתתפות מספר מכובד של שרים.

אלון שוסטר: אנחנו נמצאים - - -

חיים כץ: - - -

אלון שוסטר: לא להעיר.

אלון שוסטר: אני מבקש לא להעיר את המנמנמים, בוודאי.

אלון שוסטר: אז אני אדבר להנאתי, כדי שתוכלו להרגיש באמת בידיים טובות, נמצאים תחת הנהגה חיונית.

אלון שוסטר: אגב, לא הכול דבש, לא הכול סגור.

אלון שוסטר: יש הרבה מאוד עבודה במשרדים השונים כדי לוודא שאנחנו עושים את מה שנחוץ כדי להיות מוכנים לפעילות או למצבי חירום שונים.

אלון שוסטר: מטבע הדברים, משרדי ממשלה יש להם נטייה לעסוק במהות התפקיד שלהם, וזה חשוב מאוד, ועוסקים הרבה פחות, אדוני יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון - - -

קריאה: - - -

אלון שוסטר: לא לנמנם, יש פה עכשיו אירוע חשוב, ובאופן מפתיע אני מציע לרשות המחוקקת, בשבתה כרשות המבקרת, לבדוק את המוכנות של המשרדים השונים למצבי משבר.

אלון שוסטר: יש אפילו הגדרה, כלל אצבע, של אחוז מסוים של הוצאות שעל כל משרד להקצות כדי לוודא שהוא אכן ערוך ומוכן למצבי משבר.

אלון שוסטר: זה לא עניין שאהוב בדרך כלל; אנשים אוהבים להתעסק בצמיחה, בבנייה, הרבה פחות במצבי משבר.

אלון שוסטר: נושא אחר, שבהזדמנות הזאת שהתקבצתם לכאן כדי לשמוע על המעשים של מערכת הביטחון – באמת אירוע יפה, מרגש.

אלון שוסטר: אני כל כך מודה לכם על ההזדמנות.

אלון שוסטר: אחת המשימות הגדולות שמשרד הביטחון עם הממשלה כולה ומשרדי ממשלה שונים מבצעים בשנים האחרונות – אגב, לאו דווקא בקדנציה של הממשלה הזאת, החלטות התקבלו בעבר – זה הנושא של מעבר מחנות צה"ל לדרום, לצפון הנגב.

אלון שוסטר: מהלך מבורך, משמעותי, שעוסק גם בעיקרון של פיזור הנכסים האסטרטגיים, פיתוח הדרום, פיתוח הנגב, הקמת מערכות תשתית, מחנות, בניינים, ציוד מהמשוכללים ביותר שיש היום בישראל.

אלון שוסטר: אני מניח שזה מה שאנחנו רואים כבר בבסיס ההדרכה שלנו מדרום לבאר שבע.

אלון שוסטר: את זה אנחנו נראה ממש בשנים הללו שבהן הולך ונבנה בסיס מערך התקשוב והסייבר בצמוד לבן-גוריון, ליד קריית החדשנות.

אלון שוסטר: את זה אנחנו נראה בשנים הקרובות, חמש-שש-שבע השנים הקרובות, כאשר תיבנה קריית המודיעין לאגף המודיעין בצה"ל מצפון לעומר, ממזרח לבאר שבע.

אלון שוסטר: אנחנו עסוקים לא מעט בשאלה האיראנית, השר שטרן, כדי לוודא שאנחנו יודעים מה קורה בצד האחר של הגבול או של הגבולות וגם הרחק הרחק מגבולות מדינת ישראל.

אלון שוסטר: יש צורך להבין מה חורשים, זוממים, אויבי מדינת ישראל.

אלון שוסטר: בשביל זה צריך לתכנן ולהקים את אותם בסיסים חשובים שאנחנו מקימים כעת.

יצחק פינדרוס: - - -

אלון שוסטר: האירוע הזה הוא לא אירוע שהוא אך ורק מכוון לביטחון מדינת ישראל.

אלון שוסטר: כמובן זאת המטרה הראשונה, אבל זאת הזדמנות גדולה, כמו שאתם מבינים, לפיתוח הנגב.

אלון שוסטר: אני, כמו חברים אחרים באולם הזה, חי במקום הזה ורואה כמוכם את ההזדמנות שיכולה להיות למדינת ישראל לפיתוח הדרום.

קריאות: - - -

אלון שוסטר: חברים, אתם צועקים, אתם לא מצליחים לשמוע את הדברים החשובים שאני מוסר לכם כרגע ושלשמם התכנסתם כאן.

אחמד טיבי: אנחנו מחכים בשעה הזאת כדי שהנואם יראה את מר גנץ מגיע.

אחמד טיבי: אולי שמישהו יודיע למר גנץ שאנחנו מצביעים?

אחמד טיבי: אנחנו בשעה 02:00.

קריאות: - - -

אלון שוסטר: כן, זאת בהחלט שעה נאה, ואנחנו נמצאים כאן כדי לתגבר, כפי שאתם יודעים - -

יואב קיש: גנץ ישן.

יואב קיש: הם לא הצליחו להעיר את גנץ.

אלון שוסטר: - - את מערך כוח האדם של המשטרה, של שירות בתי הסוהר, אבל כפי שאמרנו, בינתיים אנחנו מאפשרים לעצמנו את העונג לשמוע קצת פרטים מהנעשה בממלכת משרד הביטחון.

אלון שוסטר: אז אני אספר לכם שמשימה נוספת - -

אחמד טיבי: איפה איתן גינזבורג?

אלון שוסטר: - - שתגיע לפרקה היא ההתכנסות של ועדת שרים שתעסוק בהוקרת חיילי וחיילות המילואים.

אלון שוסטר: חבר הכנסת גלנט, אתה ודאי מכיר את הנושא.

אלון שוסטר: אנחנו מעוניינים לחדש את העשייה שהייתה עד לפני כמה שנים, ובתחום הזה לא מעט שרות ושרים ייפגשו ויידרשו לשאלה מה אתה, מה את, גברתי, אדוני השר, תורם למען הוקרת חיילות וחיילי, קצינות וקציני המילואים.

אלון שוסטר: יש לנו משימה גדולה, משימה גדולה, הייתי אומר, לעודד את המיעוט הדי-קטן של אנשים צעירים שיוצאים מבתיהם, עוזבים את עסקיהם או את עבודתם, את משפחתם, ומבצעים לעיתים עשרות ימי מילואים.

אלון שוסטר: המדינה הזו, הבית הזה, המשרדים ברשות המבצעת מן הסתם, זקוקים – הם זקוקים לעידוד ולטיפוח ולהוקרה.

אלון שוסטר: אנחנו נכנס את הוועדה בשבועות הקרובים, ובחודש מאי – אתם ודאי שמחים לדעת שבחודש מאי יהיה יום ההוקרה כאן בכנסת, וכולנו נריע למשרתי ומשרתות המילואים.

אלון שוסטר: אנחנו יכולים להריע להם כבר עכשיו.

אלון שוסטר: הינה, אני רואה כבר את הראשונים מוחאים, כפי שמקובל, בלי רעש – אפשר לעשות כך – לכבוד משרתי ומשרתות המילואים.

יואב קיש: הינה, סגן השר, הינה.

קריאות: - - -

אלון שוסטר: נו, נראה.

אלון שוסטר: משרתי ומשרתות המילואים.

קריאות: - - -

אלון שוסטר: לא, מילואים.

אלון שוסטר: משרתי ומשרתות המילואים – הוקרה, כבוד למי שיוצא מהבית.

מירי רגב: זו פעם ראשונה?

אלון שוסטר: לא, לא ראשונה, מה פתאום, אבל אנחנו מחדשים את הפעילות של אותה ועדה שנפסקה לפני שלוש-ארבע שנים.

אופיר אקוניס: אלון, תעירו את גנץ.

אופיר אקוניס: נו, באמת, זה לא נורמלי.

אלון שוסטר: כן.

אלון שוסטר: אני קורא קריאה נרגשת - -

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני שמעתי שנהיית פרויקטור - - -

אלון שוסטר: - - מטעמם של חברי וחברות הכנסת למען הגעה לזירה הזו של כל המאחרים בנשף.

אלון שוסטר: ובכן, משימה נוספת חשובה, אדוני היושב-ראש, היא חיזוק חוסנם של אנשי - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בשקט בבקשה.

אלון שוסטר: - - הפריפריה והגבולות, אנשי הספר, שמדינת ישראל חבה להם ורוצה בחוסנם.

אלון שוסטר: והינה, אנחנו מיקמנו בעשור, שני העשורים האחרונים, מרכזי חוסן בעוטף עזה, באשקלון, ביישובים בדואיים, ביהודה ושומרון, בצפון, ואני מקווה שנמשיך בעוד מקומות נוספים, בעוד רשויות, להקים את אותם מרכזים שעסוקים במתן מענה נפשי לאזרחים ואזרחיות שנקלעים למצוקה בעיקר עקב המציאות הביטחונית, תוך כדי, אחריה, ולמעשה מכיוון שאנחנו חיים בעולם שהאלימות הזו מתקיימת עוד ועוד, אנחנו מחויבים בשימור היכולת לתת מענה נפשי למי שחי את כל חייו בשמנו, למעשה בשמנו, תחת המציאות הקשה הזו.

אלון שוסטר: אני מתבשר שלצערי תם הזמן לבשר לכם, לספר מה מתרחש, ואני מבקש, חברות וחברי הכנסת, לתמוך בהצעות החוק שיחזקו את המוסדות החשובים במשטרה ובשירות בתי הסוהר בעזרת חיילות וחיילים שיתגייסו למוסדות הללו.

אלון שוסטר: תודה רבה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אפשר שאלה מהצד?

מיקי לוי: לא.

שלמה קרעי: אז שאלה מכאן.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, לא.

מיקי לוי: תהיה בבקשה בשקט.

שלמה קרעי: שמענו שאתה הפכת להיות פרויקטור הקורונה.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תהיה בשקט.

שלמה קרעי: אישרת למבודדים להסתובב בכנסת.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

שלמה קרעי: האם זה נכון?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: האם זה נכון אבל?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, פעם שלישית.

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

שלמה קרעי: האם זה נכון שאישרת למבודדים להסתובב בכנסת?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה החוצה.

מיקי לוי: הבנתי.

שלמה קרעי: האם זה נכון?

מיקי לוי: בבקשה החוצה.

שלמה קרעי: באיזה יישוב?

קרן ברק: אבל יש הצבעה.

קרן ברק: יש הצבעה.

מיקי לוי: טרם ניגש להצבעה - - -

דוד אמסלם: האם אתה נתת למבודדים להסתובב בכנסת?

דוד אמסלם: - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, שמעתי אותך.

דוד אמסלם: - - - חשפת אותם לסיכונים.

מיקי לוי: הבנתי אותך.

דוד אמסלם: מה הבנת?

דוד אמסלם: תגיד כן או לא.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה שקט.

דוד אמסלם: טוב, אבל תגיד לנו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה שקט.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים לדעת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו רוצים לשמור על הבריאות שלנו - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, הוצאתי אותך החוצה.

מיקי לוי: כשיגיע זמנך אני אכניס אותך.

מיקי לוי: תצא בבקשה החוצה.

שלמה קרעי: הכניסו אותי - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: (חבר הכנסת שלמה קרעי יוצא מאולם המליאה.)

מיקי לוי: טרם ניגש להצבעה, האירוע שקרה כאן – אכן, אחרי בדיקה קטנטנה, חברת הכנסת יעל רון בן משה שהתה מחוץ לחדר כאשר שוחחה עם שר הביטחון.

מיקי לוי: אחד מקציני משמר הכנסת נוכח במקום ואישר את המשך שהייתה.

מיקי לוי: חברת הכנסת בן משה הביעה את הסכמתה, מתוך אחריות ציבורית, להצביע מהיציע המיוחד במליאה, אף שאיננה מחויבת במציאות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: - - - להסתובב חופשי בכנסת?

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: זה נכון שנתת - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, תהיי בשקט.

אורלי לוי אבקסיס: אז תגיד אם זה נכון או לא נכון.

קריאות: - - -

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצבעה על החוקים המשולבים.

מיקי לוי: יהיו שתי הצבעות.

מיקי לוי: הוגשה כאן בקשה להצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: - - - לאפשר להם להסתובב - - - לחשוף אותנו - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) משה אבוטבול – נגד

אורלי לוי אבקסיס: אתה חשפת אותנו במודע לווריאנטים?

מיקי לוי: חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד

אורלי לוי אבקסיס: - - - אם כן, זו שערורייה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) אמיר אוחנה – נגד

אורלי לוי אבקסיס: - - - חשפת את חברי הכנסת - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, פעם שנייה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) ניר אורבך – בעד

אורלי לוי אבקסיס: האם חשפת אותנו - - -

מיקי לוי: את מפריעה למהלך ההצבעה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה צריך לענות לשאלה הזאת, זה הבריאות שלנו - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, פעם שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, בבקשה החוצה.

מיקי לוי: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: אני בהצבעה.

קרן ברק: בהצבעה אסור - - -

דוד אמסלם: לא הבנתי, אדוני היושב-ראש, אסור לנו לדעת מה עשית?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) ינון אזולאי – נגד

דוד אמסלם: אם אתה נתת לאנשים מבודדים להסתובב, אנחנו לא צריכים לדעת על זה?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

קריאות: - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד

דוד אמסלם: אני לא מבין, אתה לא יכול לענות לנו?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד

דוד אמסלם: אנחנו רוצים לדעת מה קרה פה.

קרן ברק: - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) יעקב אשר – נגד

דוד אמסלם: אנחנו רוצים לדעת מה קרה פה, מה אתה מעיף אותנו?

דוד אמסלם: תענה מה עשית.

מיקי לוי: - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) זאב בנימין בגין – בעד

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: תענה לנו, תגיד לנו - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, פעם שנייה.

דוד אמסלם: פעם שנייה.

דוד אמסלם: בסדר.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) מיכאל מרדכי ביטון – בעד

מיקי לוי: תודה רבה על האמירה הזאת על יושב-ראש הכנסת.

מיקי לוי: אני מאוד מודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד

אורלי לוי אבקסיס: היושב-ראש - - - אחרי שחשף את חברי הכנסת לווריאנטים.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, תצאי החוצה בבקשה.

מיקי לוי: (חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס יוצאת מאולם המליאה.)

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד

אורלי לוי אבקסיס: התקנון זה רק המלצה - - -

קרן ברק: - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) איתמר בן גביר – נגד

דוד אמסלם: אנחנו רוצים לדעת מה עשינו.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד

דוד אמסלם: אבל רק שמת לב שהוצאת אותי קודם, אחת מהנורבגיות הכפישה אותי.

דוד אמסלם: אחת מהנורבגיות - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אתה מפריע למהלך ההצבעה.

יואב קיש: היא צריכה להצביע, מיקי, איך היא תצביע?

יואב קיש: מיקי, איך היא תצביע?

דוד אמסלם: - - - קודם, כשהוצאת אותי, אחת מהנורבגיות - - -

מיקי לוי: אתה מפריע למהלך ההצבעה.

מיקי לוי: תהיה בבקשה בשקט.

דוד אמסלם: אני רק אומר לך מה עשית.

דוד אמסלם: אני בציוץ רואה, אתה לא מתבייש.

מיקי לוי: תהיה בבקשה בשקט.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס –

קטי קטרין שטרית: הוצאתם אותה החוצה.

יואב קיש: הוצאתם אותה החוצה.

קריאה: גירשתם אותה.

יואב קיש: היא לא יכולה להצביע.

מיקי לוי: נא לחזור להצבעה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, בבקשה, שקט - - - אתה מפריע.

יואב קיש: שיחכו לה, שיחכו לה.

יואב קיש: זה לא בסדר להוציא אותה בהצבעה.

יואב קיש: שיחכו לה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, זה לא מתאים לך.

מיקי לוי: זה לא מתאים לך.

יואב קיש: כן, אבל גם לא מתאים להצבעה, אז הוצאת אותה.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

קרן ברק: - - - זה מה שקורה פה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

קרן ברק: הצבעה דמוקרטית, זה לא מתאים למה שקורה פה.

מיקי לוי: בבקשה, להמשיך.

מיקי לוי: יש סיבוב שני ושלישי.

מיקי לוי: אל תמציאו הוראות חדשות.

יואב קיש: אבל כולם פה.

יואב קיש: ברגע שייגמר, יש לה דקה להצביע.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, בבקשה.

יואב קיש: אז תיתן לה להצביע.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: יש עוד שני סיבובים.

יואב קיש: אבל כולם פה.

מיקי לוי: מאה אחוז.

מיקי לוי: שב, שב, שב, בבקשה.

יואב קיש: אל תגנוב הצבעה.

מיקי לוי: אנחנו ניתן לה להצביע.

מיקי לוי: להמשיך.

יצחק פינדרוס: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת) אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת

משה אבוטבול: הכול כרגיל, מתה הבושה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) יריב לוין – נוכח באולם, לא מצביע

קריאה: זה לא חוקי, ההצבעה לא חוקית.

ירדנה מלר-הורוביץ: יריב לוין, אתה מצביע?

ירדנה מלר-הורוביץ: אני לא שומעת.

ירדנה מלר-הורוביץ: אני לא שומעת.

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד?

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין, אתה מוכן להגיד, או לסמן לנו?

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין לא רוצה להצביע.

מיקי לוי: להמשיך.

מיקי לוי: להמשיך.

מיקי לוי: נוכח באולם, לא מצביע.

מיקי לוי: להמשיך, בבקשה.

יואב קיש: לא נכון.

שמחה רוטמן: אתה לא יכול להוציא אנשים באמצע ההצבעה.

מיקי לוי: הלאה, להמשיך.

שמחה רוטמן: יש תקנון.

מיקי לוי: חבר הכנסת שמחה, בבקשה, שב במקום.

שמחה רוטמן: אני בדרכי למקום.

מיקי לוי: שב בבקשה במקום.

מיקי לוי: שב במקום.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נוכח באולם, לא מצביע

מיקי לוי: חבר הכנסת ליצמן, אתה מצביע?

מיקי לוי: חבר הכנסת פרוש, הבנתי אותך.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס.

מיקי לוי: חבר הכנסת ליצמן אינו רוצה לדבר ואינו מסמן, ולכן להמשיך, גברתי.

מיקי לוי: הלאה.

משה ארבל: תחליפו יושב-ראש.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נוכח באולם, לא מצביע

מיקי לוי: פטין מולא לא רוצה להצביע.

מיקי לוי: להמשיך הלאה.

יצחק פינדרוס: זה לא חוקי.

קריאה: ההצבעה לא חוקית.

מיקי לוי: הבנתי אותך.

מיקי לוי: תגישי תלונה בוועדת האתיקה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – אינו נוכח

מיקי לוי: להמשיך בהצבעה, הוא יוצא החוצה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נוכח באולם, לא מצביע

יואב קיש: אני אצביע אחרי אורלי לוי.

מיקי לוי: אינו מוכן להצביע.

מיקי לוי: להמשיך.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) גלעד קריב – בעד שלמה קרעי –

קרן ברק: הוצאתם אותו.

יואב קיש: תחזירו אותו, הוצאתם אותו.

מיקי לוי: להכניס אותו, בבקשה.

קרן ברק: כל הכבוד לדמוקרטיה הישראלית.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת את רשימת חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

ירדנה מלר-הורוביץ: - - -

אורלי לוי אבקסיס: יובל סגל מוסר שאמילי מואטי - - - קיבלה אישור מיוחד להסתובב במסדרונות הכנסת.

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, תצביעי.

אורלי לוי אבקסיס: נתת לה אישור להדביק אותנו - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, את רוצה להצביע?

מיקי לוי: נא להמשיך ברשימה.

אורלי לוי אבקסיס: האם זה נכון?

אורלי לוי אבקסיס: אני נגד - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: היא לא אומרת את ההצבעה.

מיקי לוי: היא לא אומרת – לא צריך.

מיקי לוי: הלאה.

קריאה: היא לא אומרת כמו שצריך.

אורלי לוי אבקסיס: אני נגד.

מיקי לוי: היא אמרה נגד.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת) אורלי לוי אבקסיס – נגד

אורלי לוי אבקסיס: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, שמענו.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) יריב לוין – נגד

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

אורלי לוי אבקסיס: - - - אתה לא רופא ואתה לא מומחה קורונה.

אורלי לוי אבקסיס: עברת על חוק הקורונה שלכם, חוק קורונה של הממשלה שלך – עברת על החוק.

אורלי לוי אבקסיס: סיכנת את כולנו.

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, פעם ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: - - - חוק הקורונה של הממשלה שלך - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, פעם שנייה.

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, פעם שלישית.

מיקי לוי: החוצה.

אורלי לוי אבקסיס: הכול מותר לכם, מהמקפצה.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישו לכם.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מסכן את הבריאות שלנו.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

מיקי לוי: החוצה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא אפידמיולוג.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא יכול לסכן אותנו.

מיקי לוי: שמעתי אותך.

אורלי לוי אבקסיס: אתה עובר על חוק הקורונה.

אורלי לוי אבקסיס: (חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס יוצאת מאולם המליאה.)

דוד אמסלם: מה זה "שמעת"?

דוד אמסלם: אתה עושה מה שאתה רוצה - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) יריב לוין – נגד

דוד אמסלם: איזו תשובה.

דוד אמסלם: כאילו אתה עכשיו המורה ואנחנו בגן ילדים.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, פעם שלישית.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, פעם שלישית.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: פעם שלישית, החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: החוצה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) יעקב ליצמן – נגד

דוד אמסלם: הרי אתה עובר על חוק הקורונה, אתה יודע?

דוד אמסלם: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.

דוד אמסלם: (

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) גבי לסקי – בעד פטין מולא – נגד אורית סטרוק – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יואב קיש – נגד שלמה קרעי – נגד

שלמה קרעי: אני נגד זה שהיושב-ראש נוטל לעצמו סמכויות של אפידמיולוג ומסכן כאן את באי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכל רוזין – בעד עמיחי שיקלי – בעד

מיקי לוי: האם מי מחברי הכנסת נמצא במליאה ומזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: ולא הצביע?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) מאיר פרוש – נגד

מיקי לוי: ובכן, ההצבעה הסתיימה על החוק הראשון.

מיקי לוי: הולכים להצבעה נוספת.

מיקי לוי: ובכן, הצעת חוק שירות ביטחון (הוראת שעה) (הצבת יוצאי צבא בשירות בתי הסוהר) (תיקון מס' 9), התשפ"ב–2021.

מיקי לוי: נגד – 58, בעד – 61.

מיקי לוי: ולכן, החוק התקבל ויעבור לוועדת חוץ וביטחון.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצבעה הבאה, תיקון מס' 7.

מיקי לוי: בבקשה מזכירת הכנסת, הצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה להתחיל להקריא את שמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

קריאה: חוץ משירלי כולם הצביעו?

קריאה: כן.

קריאה: לא.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אורית מלכה סטרוק – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת

מיקי לוי: נא לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא נכחו פה, בבקשה.

קריאה: אז לא.

קריאה: סטרוק הצביעה.

קריאה: שירלי פינטו קדוש אינה נוכחת.

קריאה: זהו, נכון?

קריאה: כולם הצביעו.

מיקי לוי: האם מי מחברי הכנסת נוכח במליאה ולא קראו בשמו?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה, לספור.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: להלן תוצאות ההצבעה: נגד – 58, בעד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הצעת חוק שירות ביטחון (תיקון מס' 7) עברה.

מיקי לוי: היא תועבר לוועדת החוץ והביטחון.

אופיר כץ: או - - - או לוועדת המדע.

מיקי לוי: ועדת המדע.

מיקי לוי: עוד ועדות?

מיקי לוי: אוקיי, היא תועבר לוועדת הכנסת לשם קביעת הוועדה שתטפל בה.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1456)]

מיקי לוי: ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: הצעת חוק לתיקון פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) (עילות חיפוש בלא צו בית משפט) (הוראת שעה), התשפ"ב–2021, בקריאה ראשונה.

מיקי לוי: תציג את הצעת החוק השרה יפעת שאשא ביטון, בשם שר המשפטים.

מיקי לוי: בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, מתחילת השנה נרצחו באום אל-פחם תשעה בני אדם.

יפעת שאשא ביטון: כל תשעת מקרי הרצח לא פוענחו.

יפעת שאשא ביטון: זהו בהחלט נתון מבהיל.

יפעת שאשא ביטון: מסתובבים בינינו רוצחים שלא נתנו את הדין על מעשיהם, ואיש אינו יודע מתי יבצעו את הרצח הבא.

יפעת שאשא ביטון: לצערנו, אום אל-פחם אינה חריגה.

יפעת שאשא ביטון: אחוז גבוה מאוד ממקרי הרצח שבוצעו ברחוב הערבי לא פוענחו.

יפעת שאשא ביטון: גם הרצח של חברי הטוב סאהר איסמאעיל, עליו השלום, שהיה יועץ אישי שלי במשך זמן קצר, אשר התרחש ב-15 באוגוסט השנה, טרם פוענח.

יפעת שאשא ביטון: למעשה, אחוז מקרי הרצח שמפוענחים בחברה הערבית עומד על כ-23% בלבד.

יפעת שאשא ביטון: בעוד שבחברה היהודית הוא עומד על שיעור פיענוח על 65%.

יפעת שאשא ביטון: מדובר במציאות שלא נוכל להשלים עימה.

יפעת שאשא ביטון: במצב דברים שכזה, ההרתעה נשחקת, תחושת הביטחון נפגעת והרצח הבא אורב לנו מעבר לפינה.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו נחושים לתת לרשויות האכיפה כלים אפקטיביים במערכה מול הפשיעה הגואה.

יפעת שאשא ביטון: אם לא נעשה כן, לא נוכל לומר כי ידינו לא שפכו את הדם הזה ועינינו לא ראו.

יפעת שאשא ביטון: כבר בדוח מבקר המדינה משנת 2018, שעסק בנושא זה, צוין כי אחת הסיבות המרכזיות לכך שפשעים אינם מפוענחים בחברה הערבית היא "היעדר ממצאים וראיות דיגיטליות ממצלמות ציבוריות או פרטיות בגלל השחתתן של המצלמות או בשל מחיקת ראיות מהן".

יפעת שאשא ביטון: מאז אותו דוח מפורט, לא נעשה דבר.

יפעת שאשא ביטון: לא פעם, עד שהמשטרה מקבלת מבית המשפט צו חיפוש לצורך איסוף ראיות מהזירה, מוסרות המצלמות ממקומן, ועימן גם עקבותיהם של העבריינים.

יפעת שאשא ביטון: לשם ההמחשה, במהלך חודש אוגוסט, בשעות הערב, בוצע ירי לעבר אדם בכפר קאסם.

יפעת שאשא ביטון: הוא נפצע, פונה לבית חולים, ובהמשך מת מפצעיו.

יפעת שאשא ביטון: יום לאחר האירוע הגיעו שוטרים לזירה עם צו חיפוש לצורך איסוף מצלמות הרחוב, אך סרטוני המצלמה נעלמו.

יפעת שאשא ביטון: בסוף חודש ספטמבר הגיעה המשטרה לאולם חתונות בעקבות תלונה על אירוע ירי.

יפעת שאשא ביטון: במקום נמצאו פצועים ואדם אחד הרוג.

יפעת שאשא ביטון: למוחרת היום הגיעה המשטרה עם צו ושוב הסרטונים נעלמו.

יפעת שאשא ביטון: לשם התמודדות עם התופעה הזו, אני מביאה בפניכם היום את הצעת החוק לתיקון פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) (עילות חיפוש בלא צו בית משפט) (הוראת שעה), התשפ"ב–2021.

יפעת שאשא ביטון: על פי ההצעה, יורחבו במעט סמכויות החיפוש הנתונות לשוטר.

יפעת שאשא ביטון: במצב המשפטי הקיים כיום, יש כמה עילות לחיפוש ללא צו בית משפט.

יפעת שאשא ביטון: כעת מוצע להוסיף עילות נוספות: העילה העיקרית שתתווסף תאפשר לערוך חיפוש במהירות, ללא צו לשם תפיסת חפץ, בהתקיים שלושה תנאים: 1.

יפעת שאשא ביטון: ישנו חשד סביר כי במקום מצוי חפץ הקשור לעבירה מסוג פשע חמור; 2.

יפעת שאשא ביטון: החפץ עשוי לשמש ראיה לביצוע העבירה; 3.

יפעת שאשא ביטון: החיפוש נדרש באופן מיידי לשם מניעה העלמת הראיה או פגיעה בה.

יפעת שאשא ביטון: מדובר בהצעה מאוזנת הכוללת כמה מנגנוני פיקוח ובקרה: ראשית, סמכויות החיפוש יהיו נתונות לשוטר רק במקרים שבהם מדובר על עבירות פשע חמור – עבירה שעונשה מעל עשר שנות מאסר.

יפעת שאשא ביטון: וכן, בעבירות החזקת נשק, ירי במקום מגורים וסחיטה באיומים.

יפעת שאשא ביטון: שנית, החיפוש בלא צו מותנה באישור של קצין משטרה.

יפעת שאשא ביטון: ולבסוף, על החיפוש להיות מתועד על ידי השוטרים.

יפעת שאשא ביטון: עילה נוספת שמתווספת בהצעה היא חיפוש ללא צו במקרה שבו יש חשד שבמקום שוהה אדם שביצע, זה מקרוב, עבירה מסוג פשע חמור.

יפעת שאשא ביטון: מכיוון שהצעת החוק נועדה להתמודד עם מכת המדינה היא תיקבע כהוראת שעה ל-18 חודשים בלבד.

יפעת שאשא ביטון: זאת על מנת לאפשר בבוא העת לבחון את אופן הפעלת הסמכות החדשה ואת נחיצותה.

יפעת שאשא ביטון: מכל הטעמים האלה, אנו מבקשים מכם לתמוך בהצעת החוק.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה לשרה שאשא ביטון, שדיברה במקום השר גדעון סער.

אחמד טיבי: אבי מעוז, בבקשה.

אחמד טיבי: (אומר בערבית:)

מאיר פרוש: - - - לא הבנו.

אחמד טיבי: (אומר בערבית:)

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בליל עשרה בטבת אין תאריך יותר מתאים מלדבר על מדינת ישראל, שהיא מדינה יהודית – והפעם, נאום מס' 5, בנושא הכשרות.

אבי מעוז: אחד המאפיינים המרכזיים של מדינה יהודית הוא מערכת הכשרות הממלכתית.

אבי מעוז: לאחר שחוק הכשרות עבר בצורה נכלולית תחת המטרייה של חוק ההסדרים, הגיעה העת להסביר מה עומק הבעיה בו ואיך אמור להיראות מערך הכשרות במדינה יהודית.

אבי מעוז: יהודי מטייל בחוץ לארץ ומחליט ללכת למסעדה.

אבי מעוז: הוא מגיע למסעדה, ששמע שהיא כשרה, ובמקום מראים לו תעודה של איזשהו גוף כשרות כלשהו.

אבי מעוז: הוא איננו מכיר את מגוון גופי הכשרות שבחו"ל – ואגב, יש למעלה מ-1,000 כאלה – ומי מהם הוא רציני, ואין לו מושג אם הוא יכול לסמוך על הכשרות שלהם.

אבי מעוז: במקרה הטוב הוא יתחיל לערוך בירורים או יימנע מלאכול שם.

אבי מעוז: במקרה הפחות טוב, הוא יאמר לעצמו שמן הסתם זה בסדר, והראיה היא שיש תעודת כשרות.

אבי מעוז: סיכוי טוב שהוא ייכשל באכילת מאכלות אסורות.

אבי מעוז: גם בגלל שבאופן כללי רמת הכשרות בחוץ לארץ נמוכה מאשר בארץ, וגם בגלל שגופי הכשרות הם בעלי אינטרס עסקי, וחלקם אינם מקצועיים בעליל, ואין מערכת אכיפה שתטפל בתופעה של הונאה בכשרות.

אבי מעוז: זו המגמה שאליה מכוונת דרכם של ליברמן ובנט, והיד הארוכה שלהם, מלינובסקי וכהנא.

אבי מעוז: במדינה יהודית זה אמור להיראות אחרת.

אבי מעוז: במדינה שבה לא רק שיהודים יכולים לחיות ולקיים מצוות באופן פרטני, אלא שהיא בעלת זהות יהודית, ומתוך כך יש לה אחריות על קיום התורה באופן ציבורי ובמערכות הציבוריות, חייבת להיות מערכת ממלכתית שאחראית לכשרות; כזאת שמי שמנהל, מנחה ומוביל אותה זהו הגוף האחראי לזהות היהודית של מדינת ישראל ולכל ענייני הקודש שלה – כלומר, הרבנות הראשית לישראל.

אבי מעוז: מערכת כשרות שכזאת היא בעלת אינטרס ציבורי בלבד, ללא שיקולים עסקיים ותלות כלכלית בגופים המושגחים.

אבי מעוז: היא זאת שיוצרת מציאות כמו היום, שבה אין כמעט בשר טרף בשווקים, ורכיבי המזון המיוצרים במפעלים הינם כשרים.

אבי מעוז: בזכות מערכת שכזאת, בגופים ציבוריים, כגון משרדי ממשלה, בתי חולים ומוסדות לימוד, נשמרת הכשרות, וכלל האזרחים יכולים לשהות ולאכול בהם ללא חשש.

אבי מעוז: מערכת זו אחראית לדאוג לטיפול יעיל בניסיונות הונאה של שומרי הכשרות.

אבי מעוז: אכן, כמו כל מערכת ציבורית, גם מערכת הכשרות זקוקה לתיקונים ולשיפורים.

אבי מעוז: אך מה שהממשלה הזאת מובילה זה חורבן הכשרות הממלכתית, וכנגד זה נמשיך להילחם בכל מאודנו, כי זאת מלחמה על הנשמה.

אבי מעוז: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: סמי אבו שחאדה – סליחה - - - אמיר אוחנה.

אחמד טיבי: אחריו – אוריאל בוסו.

אחמד טיבי: אוריאל בוסו יעלה ויבוא.

גילה גמליאל: - - - מוותר.

אחמד טיבי: מוותר.

אחמד טיבי: יעקב אשר.

גילה גמליאל: מוותר.

אחמד טיבי: לא פה.

אחמד טיבי: יואב בן צור.

לא מוותר.

אחמד טיבי: אבל לא ענית.

אחמד טיבי: אולי אתה מוותר ואתה לא יודע?

גפני אמר לי לוותר – אני מוותר.

אחמד טיבי: ואם אני אומר לך לוותר, אתה לא מוותר?

אחמד טיבי: יעקב, גם אני רמזתי לך לוותר.

אחמד טיבי: יואב בן צור – דין התנועה; מאיר פרוש – מוותר; משה גפני – מוותר; אלכס קושניר – לא כאן; איימן עודה – לא כאן; חבר הכנסת ליצמן – לא כאן; אורית סטרוק – לא כאן; משה ארבל – מוותר; ישראל אייכלר – לא כאן; ישראל כץ – לא כאן.

אחמד טיבי: סמי אבו שחאדה, תפדל, סמי.

סמי אבו שחאדה: סבאח אל-ח'יר, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, עוד חוק לערבים.

סמי אבו שחאדה: החוק הזה לא בא לעזור למשטרה בענייני פשיעה, כמו שנטען; החוק הזה בא לתת למשטרה כלים להתעלל יותר בערבים.

סמי אבו שחאדה: המשטרה התמודדה עם אותו אתגר של פשיעה מאורגנת לפני שני עשורים, אבל לפני שני עשורים, מי שהיה יותר מעורב ויותר חזק בפשיעה המאורגנת היו יהודים.

סמי אבו שחאדה: מה שבסוף עזר למשטרה והוביל למיגור הפשיעה המאורגנת בחברה היהודית היה יחס אזרחי והייתה החלטה פוליטית – החלטה פוליטית למגר את הפשיעה המאורגנת בחברה היהודית.

סמי אבו שחאדה: לפני שני עשורים, אדוני, למשטרה היו הרבה פחות כוח, הרבה פחות משאבים, הרבה פחות טכנולוגיה, הרבה פחות ידע, הרבה פחות תקציבים, והיא הצליחה בתקופה די קצרה למגר את הפשיעה המאורגנת בחברה היהודית.

סמי אבו שחאדה: אנחנו אחרי שני עשורים, למשטרה יש הרבה יותר משאבים והרבה יותר כוח אדם, הרבה יותר תחנות משטרה, והרבה יותר – כל מה שהיה לה לפני שני עשורים, יש לה הרבה יותר.

סמי אבו שחאדה: ועל מה אנחנו שומעים?

סמי אבו שחאדה: צריך לערב את השב"כ, צריך לערב את הצבא, צריך לעבוד לא על פי חוק.

סמי אבו שחאדה: צריך להמציא חוקים חדשים.

סמי אבו שחאדה: והיום – עוד חוק.

סמי אבו שחאדה: צריך לתת למשטרה, שממילא מתנהגת כמו פושעים בחברה הערבית, צריך לחזק אותה יותר כמו פושעים.

סמי אבו שחאדה: צריך להגיד לשוטרים שאין חוק, תעשו מה – למה צריך לתת לה?

סמי אבו שחאדה: מישהו סומך עליהם, שיעשו את זה?

סמי אבו שחאדה: למה לא היה צריך את כל זה, כשהיה צריך למגר את הפשיעה בחברה היהודית?

סמי אבו שחאדה: למה במדינת ישראל יש משטרה ליהודים ומשטרה אחרת לערבים?

סמי אבו שחאדה: למה יש חוק ליהודים, וצריך לשנות אותו כשמדובר בערבים?

סמי אבו שחאדה: למה צריך חקיקה לערבים?

סמי אבו שחאדה: מה הבעיה לעבוד עם החוק הקיים?

סמי אבו שחאדה: למה החוק הקיים עבד לפני שני עשורים בחברה היהודית, ועכשיו צריך לשנות אותו?

סמי אבו שחאדה: ולא רק שמשנים אותו, משנים אותו בתמיכת אלה שנחשבים ערבים וקוראים להם רע"מ.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שצריך להתנגד לחקיקה הזאת.

סמי אבו שחאדה: זאת חקיקה דרקונית.

סמי אבו שחאדה: כל מי שבעד זכויות אדם לא יכול לקבל חוק כזה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת קטי שטרית – מוותרת; עאידה תומא סלימאן – מיש מווג'ודה; משה אבוטבול – מוותר.

אחמד טיבי: אני רואה בזה תקדים מבורך.

משה אבוטבול: מוותר.

משה אבוטבול: זה מה שנקרא דין התנועה.

אחמד טיבי: דין התנועה.

יואב בן צור: את מי הוא מזכיר לך?

אחמד טיבי: היה מישהו.

אחמד טיבי: היה חבר כנסת מש"ס, שהיה פעם חבר עירייה.

קריאה: סגן ראש עיר הוא היה.

אחמד טיבי: סגן ראש עיר?

אחמד טיבי: הגיע להיות סגן ראש עיר?

אחמד טיבי: ינון אזולאי – דין התנועה; קרן ברק – מוותרת.

אחמד טיבי: מוותרת, קרן?

קרן ברק: למה שאני אוותר?

אחמד טיבי: אוסאמה סעדי, בבקשה.

אחמד טיבי: אחרי ההתייעצות הסיעתית, תודיעו לי.

אחמד טיבי: עליזה, הוא המומחית מספר אחת לחוק הזה.

אחמד טיבי: אוקיי.

אוסאמה סעדי: דווקא על החוק הזה צריך לדבר.

אוסאמה סעדי: אני לא מבין אתכם.

אחמד טיבי: בסדר.

אוסאמה סעדי: אנחנו ביקשנו לקצר?

משה אבוטבול: - - -

אחמד טיבי: בדיוק, זאת התשובה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, יש כאן מין טיעון שהחוק הזה בא לעזור ולסייע במיגור הפשיעה בחברה הערבית, אבל הוא טומן בחובו אשמה נגד החברה הערבית וניקוי המשטרה ומחדלי המשטרה.

אוסאמה סעדי: מה החוק הזה בא בעצם להגיד?

אוסאמה סעדי: הוא אומר: עד היום, המשטרה לא הצליחה לפענח את הרציחות כי לא זכינו לשיתוף פעולה מצד האזרחים, כי העלימו ראיות, כי העלימו מצלמות.

אוסאמה סעדי: הרי הטיעון הזה חוזר על עצמו כל הזמן.

אוסאמה סעדי: ואני שומע מחבריי ברע"מ שהחוק הזה יביא לפתרון, למיגור ולצמצום הרציחות בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: כי המשטרה, החיילים – אדוני היושב-ראש, רק לפני כמה דקות עבר החוק הכי מסוכן - -

מאיר פרוש: - - -

אחמד טיבי: אל תפריע לו, אל תפריע לו.

אחמד טיבי: תקשיב.

אוסאמה סעדי: - - עבר החוק הכי מסוכן בקולות ערביים, שאף פעם, אף פעם, אף מפלגה, גם לפני המשותפת – גם כשהיינו שלוש סיעות, גם כשרע"מ הייתה לבד או איתנו בתע"ל, או חד"ש לבד או בל"ד לבד – כל הזמן התנגדנו לחוקים האלה.

אוסאמה סעדי: אז עכשיו באים ועושים חוק, כפי שאמר חברי סמי אבו שחאדה, חוק מיוחד לערבים.

אוסאמה סעדי: הרי אין את התופעה הזאת בחברה היהודית.

אוסאמה סעדי: ובצדק אמרת, הצליחו לרסק את ארגוני הפשיעה בתל אביב, בנהריה ובנתניה בלי כל החוקים האלה.

אוסאמה סעדי: אז מה קרה שכל יום שני וחמישי מביאים לנו חוק?

אוסאמה סעדי: פעם זה עונש מינימום, פעם זה החיפוש ללא צו, ועוד מעט מביאים לנו, אדוני היושב-ראש, השר חמד עמאר, עוד חוק שמוציא את המכרזים מהרשויות המקומיות.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: כי מאיימים על ראשי רשויות, ואז אומרים: אנחנו נוציא את כל המכרזים מהרשויות המקומיות.

אוסאמה סעדי: עוד מעט תגידו לנו שבגלל שמאיימים, מוציאים גם את כל המינויים מהמועצות המקומיות.

אוסאמה סעדי: די, אתם עוברים כל גבול.

אוסאמה סעדי: אני לא מבין.

אוסאמה סעדי: גם מבחינה משפטית, החוק הקיים נותן פתרון.

אוסאמה סעדי: אני מפנה לסעיף 25 לפקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש), שאומר: שוטר רשאי בלא צו חיפוש משופט, אדוני היושב-ראש, להיכנס ולחפש בכל בית או מקום, אם יש לשוטר יסוד להניח שמבצעים שם פשע, או שפשע בוצע שם מקרוב.

אוסאמה סעדי: מה יותר מזה?

אוסאמה סעדי: אם יש חשד לביצוע פשע, אם יש רצח, לפי החוק הקיים, השוטר יכול להיכנס היום בלי צו.

אוסאמה סעדי: אז עכשיו אנחנו נעביר את החוק הזה, שמיועד נגד האוכלוסייה הערבית, ומתיר לכל שוטר ולכל חייל להיכנס לבית?

אוסאמה סעדי: אנחנו יודעים איך נכנסים ומה מבצעים, איזה חיפוש מבצעים, מה דרכי החיפוש ואיזה הרס זורעים בתוך הבתים.

אוסאמה סעדי: עכשיו יש להם גושפנקה חוקית ואסמכתה חוקית להיכנס לכל בית, באמתלה שרוצים לתפוס מצלמות.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו רואים, חברים, אנחנו רואים שבכל רצח, אחרי כמה דקות אנחנו רואים את כל הרצח ישר.

אוסאמה סעדי: כל המצלמות מצלמות את זה.

אוסאמה סעדי: רואים את הרכב שמגיע, רואים את רעולי הפנים שיורדים, שהם יורים, חוזרים ובורחים.

אוסאמה סעדי: איזה מצלמות אתם רוצים?

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:)

אחמד טיבי: שוכרן.

אחמד טיבי: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, שלוש דקות.

אחמד טיבי: כמעט כמו אוסאמה.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, האמת, לאחר הנאום שנתן חברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי בעניין החוק הזה, אני לא מבינה איך עדיין יש אנשים שמוכנים ללכת באיזשהו שלב לישון הלילה עם מצפון נקי, אחרי שיצביעו על חוק כזה.

עאידה תומא סלימאן: אני רק רוצה לספר לכם מה קרה בעכו לפני יומיים.

עאידה תומא סלימאן: קטי, קטי.

אחמד טיבי: קטי שטרית, חברת הכנסת.

קטי קטרין שטרית: מה זה?

קטי קטרין שטרית: הבהלת אותי, נשבעת לך.

עאידה תומא סלימאן: טוב שהבהלתי אותך.

עאידה תומא סלימאן: תקשיבי עכשיו.

עאידה תומא סלימאן: אני בדיוק התחלתי לספר מה קרה בעכו לפני יומיים.

עאידה תומא סלימאן: נכנסה יחידה מיוחדת, ואם היית מסתכלת עליה, עם התמונות – כנראה קשה לו לשמוע את מה שאנחנו מספרים.

עאידה תומא סלימאן: נכנסה יחידה מיוחדת, שכולה רעולי פנים עם 16-M, עם דובונים גדולים שחורים, לעכו העתיקה, התנפלו על צעירים שהיו בבית קפה ועשו עליהם חיפוש.

עאידה תומא סלימאן: אלה היו אנשים נורמטיביים.

עאידה תומא סלימאן: בדרך כלל, במקום לתפוס את הפושעים, המשטרה מתנפלת על אנשים נורמטיביים.

עאידה תומא סלימאן: מי שהיה רואה אותם לא היה מבדיל בין הכוח המיוחד הזה לבין כל ארגון פשיעה שמסתובב בכפרים שלנו כרעולי פנים לבושים שחור.

עאידה תומא סלימאן: חוסר ההבנה של המציאות מקומם כבר.

עאידה תומא סלימאן: ועוד משתמשים בעובדה שאנחנו מאבדים את הילדים שלנו בגלל עולם הפשיעה הזה, ותחת המעטה הזה מכניסים חוקים שהולכים לדכא יותר ויותר את האנשים הנורמטיביים בחברה, שהם הרוב.

עאידה תומא סלימאן: שלא יהיו אשליות – מדובר עכשיו על להכניס כוחות צבא לתוך המשטרה.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים טוב יותר ממני שהאימונים שהאנשים עוברים הם אימונים לחסל את האויב, שהוא בדרך כלל ערבי.

עאידה תומא סלימאן: שולחים אותם להתעמת עם האזרחים, וזה בחוק הראשון.

עאידה תומא סלימאן: בחוק השני, נותנים יד חופשית, כאילו אין עכשיו אפשרות בחוק לעשות חיפוש אם יש חשד שיש ראיה, וצריך לתפוס אותה.

עאידה תומא סלימאן: מספיק עם הזלזול המוחלט הזה באינטליגנציה של האנשים.

עאידה תומא סלימאן: לא יכול להיות שישתמשו בצעקה שלנו נגד הפשיעה ויהפכו אותה נגדנו, כנשק נגדנו.

עאידה תומא סלימאן: מי שהיד שלו על ההדק במקרה הזה אלה חברי כנסת ערבים, שיודעים בדיוק מה המציאות בחברה שלנו; שיודעים בדיוק איך יהיה השימוש בחוקים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מבינה איך יכול להיות שנשב פה ונשמע "מסכים, מסכים, בעד, בעד".

עאידה תומא סלימאן: הנגד היה מאוד ברור לפני שבועיים.

עאידה תומא סלימאן: היה להתגרות – נגד, נגד.

עאידה תומא סלימאן: אז בואו נראה אתכם מתגרים ואומרים "נגד", על חוק כזה; חוק שיכניס אנשים עם נשק לתוך הבתים שלנו, בלי שיהיה להם שום היסוס, ואחר כך, כשישאלו למה נכנסתם, יש להם אליבי מוכן: חשדנו שיש ראיות שצריך לתפוס.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים טוב מאוד שהמשטרה רקובה מבפנים.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים טוב מאוד שהמשטרה ברוטלית כלפי האוכלוסייה הערבית, נגד הצעירים שלנו, ובכל זאת נותנים להם עוד אפשרויות ועוד אופציות לדכא עוד יותר.

עאידה תומא סלימאן: חבל שאתם יושבים ומקשיבים, ובסוף אומרים "בעד".

עאידה תומא סלימאן: מתי תתעוררו?

עאידה תומא סלימאן: כשיקרה מה?

עאידה תומא סלימאן: תגידו לי, מה יגרום לכם לצאת מהצבעות העדר האלה?

עאידה תומא סלימאן: מה?

עאידה תומא סלימאן: הריסות בתים?

עאידה תומא סלימאן: כבר בסדר; הכנסת המשטרה בברוטליות כזאת – בסדר; והכנסת הצבא – בסדר.

עאידה תומא סלימאן: מה?

עאידה תומא סלימאן: איפה הקווים שלכם?

עאידה תומא סלימאן: רק תסרטטו לנו, שנדע.

עאידה תומא סלימאן: שנדע שאתם לא תתערערו לפני הקווים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אבל כנראה כל הקווים נמחקו, נמחקו מזמן.

אחמד טיבי: תודה רבה, חברת הכנסת עאידה.

אחמד טיבי: עליזה, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: יוליה – איפה יוליה?

אחמד טיבי: יוליה מלינובסקי – לא כאן; אופיר סופר – מוותר; אחמד טיבי – לא יכול, אבל איפה מרגי, שיבוא להחליף אותי?

אחמד טיבי: עופר כסיף – יכול, יכול.

אחמד טיבי: אתה סתם מרגיז את עליזה.

אחמד טיבי: עליזה, ראש הממשלה נשאר פה, גם את יכולה.

אחמד טיבי: שלוש דקות.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת.

עופר כסיף: חבריי אמרו כבר קודם שהצעת החוק הזאת היא מופקרת.

עופר כסיף: יש לה מטרה אחת בלבד, והיא לרדוף את הציבור הערבי – ודווקא כפי שאמרה חברתי, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, את הציבור הנורמטיבי, שזה אכן הרוב המוחלט.

עופר כסיף: בדברי ההסבר להצעת החוק הזאת כתוב במפורש שההצעה הזאת היא "נוכח חשיבות הסדר זה למאבק בפשיעה ובפרט נוכח הצורך בנקיטת אמצעים דחופים למאבק בפשיעה בחברה הערבית".

עופר כסיף: זה כתוב, שחור על גבי לבן – או על גבי כחול – לא צריך כאן יותר מדי פרשנות.

עופר כסיף: יש פה מניע שהוא גזעני.

עופר כסיף: אבל אני רוצה להשתמש בזמן הקצר - - -

אחמד טיבי: נא לפזר את ההפגנה, חבר הכנסת דרעי.

אחמד טיבי: עופר כסיף בשיא הנאום שלו.

עופר כסיף: חכה, עוד לא.

אחמד טיבי: הוא עולה, עולה לקראת השיא.

עופר כסיף: אני רוצה להסביר עוד, להתייחס בקצרה לשני דברים שלא הוזכרו, דווקא בלשון משפטית: החוק הזה, מעבר לכך שהוא גזעני, שהוא מכוון לציבור מסוים, אם כי ישלמו את המחיר גם ציבורים אחרים.

עופר כסיף: גם בשפה המשפטית הוא לא מידתי ובלתי סביר.

עופר כסיף: עכשיו, אני רוצה להסביר: מה הכוונה בחוק לא מידתי?

עופר כסיף: חוק לא מדתי מתייחס למצב שבו בחוק, אין יחסיות בין המטרה לבין האמצעי.

עופר כסיף: נניח שהמטרה ראויה.

עופר כסיף: נניח.

עופר כסיף: צריך להיות אמצעי שהוא מתאים למטרה.

עופר כסיף: כאן האמצעי לא מתאים, לא פרופורציונלי למטרה.

עופר כסיף: במובן הזה החוק הוא לא מידתי, אבל הוא גם לא סביר.

עופר כסיף: תרשו לי רגע לצטט מהשופט מאיר שמגר, שכתב בזמנו את הדברים הבאים.

עופר כסיף: הוא כותב שם כך: "בדרך כלל מתבטא חוסר הסבירות בתופעות שיש להן גם קיום עצמאי כעילות העלולות, בנסיבות נתונות, לפגום בתקפה של תקנה" – הוא מדבר על תקנה, אותו הדבר אני אומר לגבי החוק.

עופר כסיף: "כוונתי לכך" – חברים תקשיבו, סמי, סמי – חשוב לי שתקשיבו למשפטים הבאים, למה החוק בלתי סביר, ציטוט של מאיר שמגר שמסביר מה היא אי סבירות.

עופר כסיף: והוא אומר כך: "חוסר הסבירות מתבטא תדירות באפליה פסולה, בהבאה בחשבון של שיקולים הזרים לעניין, באי-הבאה בחשבון של שיקול מטריאלי וכדומה".

עופר כסיף: אבל הוא מוסיף ואומר ש גם אם אין שיקול זר, וגם אם לקחו רק שיקולים שהם רלוונטיים – יכול להיות שהשיקולים הרלוונטיים ניתן להם משקל, בלשונו של שמגר: "בפרופורציה כה מעוותת" עד שהמסקנה הסופית הפכה מופרכת ובלתי סבירה לחלוטין.

אחמד טיבי: תודה רבה.

עופר כסיף: זה בדיוק החוק הזה: בלתי סביר, לא מידתי - -

אחמד טיבי: לחלוטין.

עופר כסיף: - - ולכן צריך להיזרק לפח האשפה.

עופר כסיף: עוד משפט אחד, ברשותך.

אחמד טיבי: תפדל.

עופר כסיף: אני רוצה לפנות פה לאנשי מרצ, העבודה ורע"מ: אתם נתתם את ידכם תרתי משמע כבר לאין-ספור חוקים נפשעים, מפלים, גזענים.

עופר כסיף: מתי תפסיקו?

עופר כסיף: מתי תפסיקו, כשזה יגיע אליכם?

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אורי מקלב – מוותר; רות וסרמן לנדה – מיש הון; אלי כהן – מיש הון; גלית דיסטל אטבריאן – לא כאן; מירב בן ארי – לא כאן; אריה מכלוף דרעי – מוותר ;

אחמד טיבי: יואב גלנט – לא פה; דוד ביטן?

אחמד טיבי: עליזה, ביטן רוצה לדבר.

יצחק פינדרוס: ביטן, תעלה, תעלה.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: יריב לוין – מדבר.

אחמד טיבי: יריב לוין – מדבר.

אחמד טיבי: שלוש דקות, בבקשה.

אחמד טיבי: חריג.

יריב לוין: יחפשו אצלי בבית, בלי צו.

אחמד טיבי: הא, הא, הא.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת.

יריב לוין: אני חושב שמדובר באחד החוקים השערורייתיים והמבישים שהובאו בפני הכנסת הזאת שכבר יודעת, לצערי, אני חושב - - -

אחמד טיבי: אפשר להירגע?

אחמד טיבי: אתם מוכנים להקשיב?

אחמד טיבי: הוא פתח במשפט חזק.

קריאה: תגיד אותו שוב.

אחמד טיבי: אריה.

קטי קטרין שטרית: הוא מתנגד אמיתי, אחמד, אצלנו אין צביעות.

קטי קטרין שטרית: אנחנו אמיתי מתנגדים.

יריב לוין: אני חושב שמדובר באחד החוקים המבישים והשערורייתיים שהובאו בפנינו, ובכנסת הזאת לצערי לא חסרים כאלה, אבל נדמה לי שהפעם נשבר שיא חדש.

יריב לוין: ואני מבקש לשאול, קודם כול ולפני הכול, את חברי הכנסת של סיעת מרצ, שלא במקרה לא נמצאים כאן באולם: איך אתם יכולים לתמוך בחוק כזה?

יריב לוין: תראו את ההגדרה, את ההגדרה של החוק.

יריב לוין: כותבים כך: "מוצע להקנות לשוטר סמכות להיכנס ולבצע חיפוש במקום בלי צו חיפוש" מתי?

יריב לוין: – "אם התעורר חשד סביר שבמקום מצוי חפץ, שיכול לשמש ראיה לביצוע עבירה חמורה, בתנאי שהחיפוש דרוש באופן מיידי למניעת העלמת הראיה או הפגיעה בה".

יריב לוין: רבותיי, צריך לשלוח כל שוטר ללמוד תואר שני במשפטים כדי להבין אם מתקיימות בכלל הנסיבות האלה או לא מתקיימות.

יריב לוין: אתם באמת חושבים שמישהו יבדוק את זה?

יריב לוין: אתם באמת חושבים שיש איזשהו סיכוי ששוטר ייכנס לבית רק אחרי שהוא בדק את כל השרשרת הזאת של ההגדרות המשפטיות האלה?

יריב לוין: הרי ברור, זה בדיוק העניין – הרי ברור - - -

אחמד טיבי: זה יהיה גורף.

יריב לוין: הרי ברור לחלוטין שהדבר הזה - - -

סמי אבו שחאדה: אם זה יהודי – לא.

יריב לוין: תכף אני אגיע לזה.

יריב לוין: הרי ברור לחלוטין שזאת הרשאה פתוחה לכל שוטר בכל מקום להתפרץ ולהיכנס לבתים בלי שום סיבה, דבר מטורף, דבר חסר אחריות.

יריב לוין: אבל אני אגיד לכם עכשיו יותר מזה: מה שעלוב לא פחות זה התירוץ למה לעשות את זה: צריך להילחם בפשיעה במגזר הערבי.

יריב לוין: באמת?

יריב לוין: ככה נלחמים בפשיעה?

יריב לוין: עם שוטרים שמסתובבים ברחוב, וסתם נכנסים לבתים, כי הם חושבים שיש שם איזה חפץ שיכול להיעלם?

יריב לוין: זאת מלחמה בפשיעה?

יריב לוין: אולי כדאי קצת מודיעין לאסוף, לפני שפורצים לתוך בתים?

יריב לוין: מה דעתכם על הרעיון הזה?

יריב לוין: מה דעתכם לעשות איזשהו מאמץ אמיתי לחבר את המנהיגות המקומית בכול מקום, כדי לנסות להיאבק בפשיעה הזאת בדרך אמיתית?

יריב לוין: מה עם דברים נוספים שצריך לעשות?

יריב לוין: פתרונות לנוער, כדי שלא ילך לעולמות האלה של הפשיעה.

יריב לוין: אז מצאו את הדרך להגיד – משרד המשפטים נלחם בפשיעה במגזר הערבי.

יריב לוין: בושה וחרפה.

יריב לוין: אני רוצה לומר בצורה הברורה ביותר, ואתם יודעים מה?

יריב לוין: אם ירשה לי היושב-ראש עוד דקה - -

אחמד טיבי: מרשה.

יריב לוין: - - ונמצא כאן חבר הכנסת בגין, שאני עדיין מתעקש להאמין, פעם אחר פעם, שהפניות שלי אליך, חבר הכנסת בגין, לא תענינה בסוף בהצבעה אוטומטית לפי עמדת הקואליציה.

זאב בנימין בגין: - - - היושב-ראש, אולי אני - - -

יריב לוין: זה תלוי בו.

יריב לוין: אני בוודאי אשמח, אבל אני אומר באמת, חבר הכנסת בגין - - -

זאב בנימין בגין: - - - במשפט להשיב לחברי, חבר הכנסת - - -

אחמד טיבי: בהסכמת היושב-ראש, כן.

זאב בנימין בגין: חברים, ב-2014 אנחנו היינו כאן ממשלה לאומית, עבר בקריאה ראשונה החוק הקרוי החוק הקרוי בז'רגון הפקידותי "חוק החיפוש הגדול".

זאב בנימין בגין: הסעיף הזה מופיע בחוק החיפוש הגדול ללא סייג.

זאב בנימין בגין: הסעיף הזה מופיע בחוק החיפוש הגדול ללא סייג.

זאב בנימין בגין: הסייגים שהוספו עכשיו – על הנסיבות נדבר מאוחר יותר, לא במסגרת זו.

זאב בנימין בגין: הוספו סייגים; הוראת שעה לשנה וחצי; קצין צריך לחתום על ההרשאה הזאת, באל"ף, ויש עוד משהו שאני לא זוכר ברגע זה.

זאב בנימין בגין: ב-2014 אתה היית פה, אני הייתי פה.

יריב לוין: אז אני אשיב לך.

אחמד טיבי: אז יריב לוין יענה.

אוסאמה סעדי: מרצ התנגדו, העבודה התנגדו.

קריאה: לא - - -

אחמד טיבי: לא, זה נכון מה שאומר אוסאמה.

אחמד טיבי: אז, לחוק הזה, כל התומכים היום התנגדו.

יריב לוין: רגע, לא רק זה, חבר הכנסת בגין.

יריב לוין: מה קרה עם החוק הזה - -

קריאה: מה שרואים מכאן לא רואים משם.

יריב לוין: - - בקריאה השנייה והשלישית?

קריאה: לא הגיע.

יריב לוין: אה, לא הגיע.

יריב לוין: טוב שהיו אנשים שדאגו שהחוק הזה לא יגיע, כי הם היו נאמנים באמת לעקרונות של זכויות אזרח בסיסיות.

יריב לוין: עכשיו אני אשאל אותך עוד שאלה: בשנת 2014, מי הייתה שרת המשפטים, חבר הכנסת בגין, שיזמה את החוק הזה?

יריב לוין: בוא ניזכר.

יריב לוין: אה, ציפי לבני, איזו הפתעה.

יריב לוין: ממש מפתיע.

יריב לוין: אז ציפי לבני יזמה, ואנחנו דאגנו שהחוק הזה לא יעבור בקריאה שנייה ושלישית.

יריב לוין: ואגיד לך עכשיו יותר מזה: הטענה הזאת שמישהו עשה פעם משהו אז עכשיו אתם יכולים לעשות את אותו הדבר – זה הופך את זה לבסדר?

יריב לוין: עכשיו אגיד לך, יש כאן רק שתי אפשרויות, חבר הכנסת בגין, יש רק שתי אפשרויות: או שהחוק הזה ינוצל באופן גורף כדי לרמוס את הזכויות הכי בסיסיות של אנשים בתוך ביתם שלהם, או שהם באמת יקיימו את כל ההגבלות האלה שאתה מתאר, ואז החוק הזה לא שווה את הנייר שהוא כתוב עליו, כי לא היה אפשר להשתמש בו בכלל.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יריב לוין: אלה שתי האפשרויות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יריב לוין: תטפלו באמת במיגור הפשיעה.

יריב לוין: אל תספרו סיפורים ואל תביאו חוקים שאסור להביא אותם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ביטן, אתה רוצה לעלות?

אחמד טיבי: מרגי – לא; מאי גולן; חיים ביטון – מוותר; שמחה רוטמן – מוותר; דסטה גדי יברקן – לא כאן; דוד אמסלם – מוותר; מירי רגב – מוותרת; ווליד טאהא – מוותר; לימור מגן תלם – מיש הון; עמיחי שיקלי; מיכל וולדיגר – לא פה.

אחמד טיבי: יואב סגלוביץ'.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, החוק הזה שמונח כאן – אני מדבר עם חבריי, עם חלק הצלחתי לדבר, עם חבר הכנסת סעדי; עם עופר כסיף לא הצלחתי.

יואב סגלוביץ': אני אנסה להסביר את מה שהסברתי - - -

קריאה: לא ניסית.

יואב סגלוביץ': פספסתי אותך.

יואב סגלוביץ': אז אני אגיד: החוק הזה - - -

בחוק הקורונה הוצאנו את זה.

בחוק הקורונה הוצאנו את האפשרות להיכנס - - - אתה עזרת לי - - -

יואב סגלוביץ': אני אגיד לכם, השעה 03:13, ונראה לי שנהיה לכם סלט בראש, אז אני אעשה לכם קצת סדר.

יואב סגלוביץ': החוק הזה הוא חוק שהראשונים שצריכים לבקש אותו, לדרוש אותו, להיאבק עליו, הם האנשים שסובלים הכי הרבה – חבריי ואנשי החברה הערבית.

יואב סגלוביץ': אני אדבר כאן על קצת עובדות שאתם מכירים אותן.

יואב סגלוביץ': כאשר יש אדם, יש אירוע פשע לידו ובאה המשטרה ומבקשת את המצלמות, אדם נורמטיבי עושה מה שעושה כל אדם נורמטיבי: נותן את המצלמות.

יואב סגלוביץ': במקרה הזה, אם מדברים על מצלמות, לא מקרה אחד, לא שניים, לא עשרה ולא עשרים – אותו אדם נורמטיבי, ירו על ביתו עבריינים, עבריינים קשים.

יואב סגלוביץ': ציבור גדול – ואתם יודעים את זה טוב ממני – חי תחת אימה ופחד.

יואב סגלוביץ': עכשיו, אני אגיד לכם, אני מדבר בכמה כובעים: האחד זה על החוק, והשני זה מתוקף התפקיד שלי - - -

אוסאמה סעדי: - - -

יואב סגלוביץ': שנייה, חבר הכנסת אוסאמה, חבר הכנסת סעדי, אני הקשבתי - - - אפשר?

אוסאמה סעדי: זה נגד ערבים.

קריאות: - - -

יואב סגלוביץ': אבל עאידה, חברת הכנסת עאידה תומא וחבר הכנסת עופר כסיף, אני הקשבתי קצת, גם אם לא הייתי, תוך כדי קפה, מהצד השני, ושמעתי מה שאמרתם – שמחפשים, ורוצים, וזה נגד הערבים.

קריאה: - - -

יואב סגלוביץ': אז שנייה, תמתין.

יואב סגלוביץ': מאחר שאני, יש לי עוד כובע אחד, והכובע הנוסף שלי הוא לרכז את הפעילות אל מול הפשיעה בחברה הערבית, החוק הזה הוא חוק נחוץ וחשוב.

יואב סגלוביץ': הוא חוק נחוץ וחשוב.

יואב סגלוביץ': ויכול להיות ויכוח, ויש ויכוח, והוא גם לגיטימי, אבל אני לא חושב שמישהו פה בבית הזה, בטח לא אתם, יכולים להגיד שהוא לא חשוב בתפיסת העולם שאומרת שצריך להכריע את העבריינות הקשה בחברה הערבית.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: אדוני סגן השר, אדוני סגן השר, דקה.

אחמד טיבי: איך אתה מסביר את העובדה – (אומר בערבית: רגע, עאידה) – שגם עדאלה, גם מוסאוא, גם בכירי המשפטנים הערבים, גם ארגוני זכויות אזרח והאגודה לזכויות האזרח, מיזאן, כולם מתנגדים לחוק הזה?

יואב סגלוביץ': אז אני אומר עוד פעם: א.

יואב סגלוביץ': לא כולם, בואו.

יואב סגלוביץ': המילה שאומרים לי "כולם מתנגדים" - - -

אחמד טיבי: כל מי שהזכרתי.

יואב סגלוביץ': כל מי שהזכרת.

יואב סגלוביץ': עכשיו, אני אומר לך שאם ננתק החוצה דברים שקשורים לפוליטיקה, כולל פוליטיקה פנימית, ניכנס לדיון משפטי עמוק, מה נכון לעשות, ויש מקום - - -

עאידה תומא סלימאן: החוק לא מדבר - - - פוליטיקה.

אורלי לוי אבקסיס: - - - שאם הממשלה הזאת הייתה עושה אותם - - -

עופר כסיף: זה לא מידתי.

יואב סגלוביץ': עופר כסיף, חברים, הרי תראו, עאידה תומא סלימאן, הממשלה הזאת באה ומנסה לעשות מעשים על מנת לפגוע בעבריינים.

יואב סגלוביץ': עכשיו, אתם יודעים, אתם יודעים היטב מה הממשלה הזאת עושה.

יואב סגלוביץ': אני לא אומר שאין מקום לוויכוח.

יואב סגלוביץ': אני לא רואה שאין מקום להכניס עוד דברים פנימה.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: יואב, עברת את הזמן.

יואב סגלוביץ': עברתי את הזמן.

אחמד טיבי: משפט סיום.

אחמד טיבי: חברים, עאידה ועופר, אני אקרא אתכם לסדר.

יואב סגלוביץ': משפט הסיום שלי: יש מקום לוויכוח משפטי ערכי כזה או אחר, וראוי שהוא יתנהל איפה שיתנהל בבית הזה – בוועדת החוקה.

יואב סגלוביץ': אנחנו מציגים את החוק לקריאה ראשונה.

יואב סגלוביץ': אני אומר לכם את דעתי שלי: החוק הזה הוא חוק חשוב.

יואב סגלוביץ': אני עשיתי הרבה מאוד כדי שהחוק הזה יגיע לאיפה שהוא יגיע, אני מאמין בו, והוא יעבור היום.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

אחמד טיבי: יואב, תישאר דקה, ברשותך, אדוני סגן השר.

אחמד טיבי: יש תמונת ניגוד בין ראש הממשלה שמתצפת על הערבים מרחוק כדי להיאבק בפשיעה וחוק שרוצה להיכנס לנשמה של הערבים בתוך הבתים.

יואב סגלוביץ': תראו, אני הגעתי לסיטואציה שהיום אני עומד פה - - -

אחמד טיבי: תחליטו.

יואב סגלוביץ': אז אני אגיד לך מה: אני עומד פה בשלוש דקות ונמצא כאילו שאני במענה על שאילתות.

יואב סגלוביץ': אני אגיד לכם מה אני חושב.

יואב סגלוביץ': אני חושב שצריך קצת להוריד את ההתייפייפות, את המילים המכובסות שאתם אומרים, כי מי שכרגע עושה את המאבק הכי גדול להציל אתכם ואותנו זה כרגע משטרת ישראל, והיא צריכה את הכלים.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

עופר כסיף: זה לא מתאים לך - - -

עאידה תומא סלימאן: - - -

אחמד טיבי: אני חושב שזה לא מתאים לך.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סגלוביץ', המשפט האחרון הוא משפט יהיר, פטרנליסטי, מתנשא, לא מתאים לך.

אחמד טיבי: משטרת ישראל מנסה להציל אתכם?

אחמד טיבי: מי שמנסה להציל אתכם זה משטרת ישראל?

אחמד טיבי: מה, אתה עושה טובה לערבים?

אחמד טיבי: משטרת ישראל לא מנסה להציל את הערבים.

אחמד טיבי: משטרת ישראל בשלב זה מתייחסת לאזרחים הערבים כאל אויבים, לא כאל אזרחים שווים.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת אחמד טיבי, אני מזכיר לכולכם וגם לאחמד טיבי – אחמד טיבי, אתה יושב-ראש הישיבה הזאת, אתה לא שואל שאלות.

יואב סגלוביץ': אתה צריך לנהל את הישיבה הזאת.

אחמד טיבי: אני יודע לנהל את הישיבה.

יואב סגלוביץ': ואני אומר לחבריי: ואף אחד לא צריך עזרה מוסרית או אחרת מה צריך לעשות.

יואב סגלוביץ': זאת דעתי.

יואב סגלוביץ': שווה להתווכח עליה.

יואב סגלוביץ': בשביל זה יש ועדות של הכנסת, ושם ננהל את הוויכוח.

עופר כסיף: לא היית - - -

עאידה תומא סלימאן: - - -

אחמד טיבי: לא מטיפים מוסר לקורבן.

אחמד טיבי: אלה נבחרי הציבור של אלה שנהרגים – 120 הרוגים מתחילת השנה, חלקם הגדול בתקופה שלכם בממשלה.

קריאות: - - -

אחמד טיבי: אבל לא מטיפים מוסר לקורבן.

קריאה: - - -

אחמד טיבי: הם נציגי הציבור של אלה שנהרגים, 120 הרוגים מתחילת השנה, שחלקם הגדול בתקופה שלכם בממשלה.

יואב סגלוביץ': חלקם הגדול.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אביר קארה: הם התחילו - - - ואתה לא עשית כלום.

אביר קארה: אתה לא עשית כלום בשביל החברה הערבית - - -

אוריאל בוסו: תצביע פעמיים.

אחמד טיבי: מי שבגד בעצמאים לא יטיף מוסר לאנשים.

קריאה: הוא הצביע פעמיים.

עאידה תומא סלימאן: הוא דואג לערבים יותר מלעצמאים.

אחמד טיבי: לפחות אין נגדנו חקירות פליליות כרגע.

קריאות: - - -

אביר קארה: - - - הבית הזה - - -

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: תירגע, תירגע.

אחמד טיבי: תירגע, תירגע.

אחמד טיבי: אל תטיף מוסר, לא אתה ולא אף אחד.

אביר קארה: מחבק מחבלים - - - למי להטיף מוסר ולמי לא - - -

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: תירגע או שאתה תיזרק החוצה.

אחמד טיבי: תירגע.

אחמד טיבי: אל תקרא ככה ליושב-ראש.

אחמד טיבי: חצוף.

אביר קארה: אתה חצוף.

אחמד טיבי: קריאה שנייה.

אחמד טיבי: צא החוצה.

אחמד טיבי: קריאה שלישית.

אביר קארה: אתה חצוף - - -

אחמד טיבי: יאללה, קדימה.

אביר קארה: אתה חצוף.

אחמד טיבי: יאללה, יאללה.

אחמד טיבי: (אומר בערבית:)

אביר קארה: - - -

אחמד טיבי: יאללה.

אחמד טיבי: אל תתחצף ככה ליושב-ראש.

אחמד טיבי: בחיים.

אחמד טיבי: אתה מטיף לנו מוסר?

אביר קארה: - - -

אחמד טיבי: אתה אמרת שאתה תומך בתיאוריה של כהנא.

אביר קארה: בטעות אתה היושב-ראש.

אביר קארה: בטעות אתה היושב-ראש.

קריאה: - - -

אחמד טיבי: אני אהיה פה גם כשאתה תיעלם מהכנסת, אני מבטיח לך.

אחמד טיבי: (סגן השר במשרד ראש הממשלה אביר קארה יוצא מאולם המליאה.

אחמד טיבי: )

קרן ברק: - - - המשפט הזה - - -

קטי קטרין שטרית: - - - שאנחנו אחים - - -

אחמד טיבי: אני מסכים.

אחמד טיבי: הוא החה"כ ה-11 שאמר את המשפט הזה.

אחמד טיבי: הם נעלמו ואני עדיין פה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מאי גולן: אבל מה אמרת לו בערבית?

מאי גולן: מה אמרת לו בערבית?

אחמד טיבי: האיש אמר שהעמדה הפוליטית שלו היא כמו של בן גביר, והוא מטיף לחברי הכנסת הערבים מוסר.

משה אבוטבול: אחמד, תוציא יותר - - - החוצה.

מאי גולן: מה הוא אמר בערבית?

אחמד טיבי: אופיר כץ – לא כאן; יבגני סובה; שרון אופיר; יעל רון בן משה.

קטי קטרין שטרית: - - -אתה מעליב את בן גביר, כשאתה משווה אותו - - -

אחמד טיבי: הוא השווה את עצמו.

קטי קטרין שטרית: אה.

קטי קטרין שטרית: לא הבנתי.

קטי קטרין שטרית: כי אתה פשוט מעליב אותו.

אחמד טיבי: יצחק פינדרוס, שלוש דקות.

משה אבוטבול: אוי, כמה חיכינו לנאום הזה.

אוריאל בוסו: חיכינו לנאום הזה.

משה אבוטבול: כמה חיכינו לנאום הזה, רבי יצחק.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני עדיין תחת הרושם של מי שהיה פה, סגן השר לביטחון פנים, שהולך לדאוג לפשיעה.

יצחק פינדרוס: זה אותו סגן שר, שעמד פה ביום רביעי שעבר והתנגד לוועדת חקירה על כך שהשתמשו בסוהרות.

יצחק פינדרוס: אני עדיין ממתין לדעת את עמדת נשות מרצ, שדואגות לחיילות ושהצביעו קודם על העברת עוד חיילות להיות סוהרות.

יצחק פינדרוס: מי ידאג לסוהרות האלה?

יצחק פינדרוס: התנגדו פה לוועדת חקירה בשבוע שעבר.

יצחק פינדרוס: אלו אותן נשים שדואגות לזכויות הנשים ואותן נשים שמטיפות לנו מוסר.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לדעת אם אלה שהציגו פה היום את סגן השר ה-35 בממשלה הזאת, הם אותם אלה שהטיפו לנו כל הזמן על בזבוזים.

קטי קטרין שטרית: מי סופר?

קטי קטרין שטרית: מי סופר?

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לדעת אם אותם אלה שהטיפו לנו על בזבוזים זה אותם אנשים או שהשתנתה המדינה.

קטי קטרין שטרית: זה המחנה הנאור.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לדעת אם זה אותם אנשים?

יצחק פינדרוס: אותם אנשים, שעמדו פה והסבירו לנו שאנחנו לא אנושיים בגלל שאנחנו כן מתקזזים או לא מתקזזים.

יצחק פינדרוס: אלה אותם אלה שקבעו ועדות לפי המספר שבא להם, ובטעות עוד לא קבעו שגם במליאה זה מתחלק אחרת, כי יש להם רוב.

יצחק פינדרוס: אותם אלה.

יצחק פינדרוס: כמה צביעות יכולה להיות?

יצחק פינדרוס: מתייפייפים, הכול בסדר.

יצחק פינדרוס: הוא דואג למיגור הפשיעה, הוא דואג לישרות, הוא דואג ליופי, הוא דואג הכול – הכול בסדר.

יצחק פינדרוס: אלה אותם צבועים שעומדים פה לילה אחרי לילה ומטיפים לנו מוסר על התנהגות?

יצחק פינדרוס: אני רק רוצה להיות בטוח.

יצחק פינדרוס: כמו שאמרת, אדוני היושב-ראש:

יצחק פינדרוס: אמרו לך הרבה, אז אני אומר לך שאמרו גם לנו הרבה שאנחנו ניעלם; ואמרו גם לנו הרבה, שיחנכו אותנו מחדש – כמו אותו שר פפיון שלא עובר בסקרים, שעמד פה בתחילת הלילה והסביר לנו שהוא יחנך אותנו וידאג לנו מחדש.

יצחק פינדרוס: כל אלה, כולל אבא של שר החוץ, וכולל אבא של איווט ליברמן וכולל כל אלה שעמדו ואמרו לנו שאנחנו ניעלם – אחרי 75 שנה אנחנו פה והם כולם נעלמו.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מאיר פרוש: מי זה האבא של ליברמן?

יצחק פינדרוס: זה האבא המיתולוגי.

אחמד טיבי: אופיר אקוניס – אה, מחקנו, סליחה; פטין מולא.

אחמד טיבי: אורלי לוי אבקסיס.

אורלי לוי אבקסיס: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, על החוק הזה בעצם דיברתי בפעם שעברה שעליתי, והדגשתי את האבסורד בין שר משפטים שמדבר על מניעת הפרי המורעל, פרי העץ המורעל – זה על ראיות שהושגו שלא בצו משפטי ושלא כדין – ומאידך אנחנו מוצאים את החוק הזה, שמרוקן מתוכן את כל "האני מאמין" של שר המשפטים גדעון סער על הנושא של ראיות שהושגו שלא על פי סדר דין.

אורלי לוי אבקסיס: ופה אומרים: תיכנס, כל שוטר יכול לומר: היה לי יסוד סביר להניח שיש פה ראיה.

אורלי לוי אבקסיס: והינה כל הראיות שהושגו בצורה לא עניינית מוכשרות.

אורלי לוי אבקסיס: לכן, כשהוא ידבר איתנו על פרי העץ המורעל, אנחנו נדע שהוא מדבר בולשיט.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, אני עליתי לדבר פה עכשיו על מה שהיה בחוק הקודם.

אורלי לוי אבקסיס: ישב במקום הזה מיקי לוי, יושב-ראש הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו גילינו, תוך כדי דיון, שיושב-ראש הכנסת לקח לעצמו תפקידים לא לו.

אורלי לוי אבקסיס: הוא הפך את עצמו לאפידמיולוג, הוא הפך את עצמו למומחה קורונה, הוא הפך את עצמו למנכ"ל משרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: למה אני אומרת את זה?

אורלי לוי אבקסיס: כי הממשלה הזו קיבלה החלטות בנוגע לקורונה.

אורלי לוי אבקסיס: כשראש הממשלה אומר: אל תיסעו לחו"ל, באותו יום החליפי שלו טס לחו"ל.

אורלי לוי אבקסיס: יומיים לאחר מכן אשתו טסה לחו"ל.

אורלי לוי אבקסיס: הם לא סופרים אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל פה, כשיושב יושב-ראש הכנסת ונותן אישור לאנשים שחזרו מחו"ל, שהם בבידוד, להסתובב באופן חופשי במסדרונות הכנסת ולחשוף כל אחד ואחת מאיתנו, ואת עובדי הכנסת ואת עובדי המזנון ואת כל מי שנמצא תחת קורת הגג הזו, ונותן אישור – יובל שגב, הכתב של גלי צה"ל, גם פרסם תמונה, כך שיש גם מראית עין, של חברת הכנסת אמילי מואטי מסתובבת בכנסת – לא בבידוד.

אורלי לוי אבקסיס: כששואלים אותה, היא אומרת שהיא קיבלה אישור ממיקי לוי.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, השאלה שלי: מהו מיקי לוי?

אורלי לוי אבקסיס: הוא יושב-ראש הקורונה?

אורלי לוי אבקסיס: הוא מנכ"ל משרד הבריאות?

אורלי לוי אבקסיס: מי הוא?

אורלי לוי אבקסיס: אז כשרוצה ראש הממשלה אישור לחסן את הבן שלו בניגוד לכללים שקבעו, הם בממשלה שלהם, הוא מקבל אישור מיוחד ממשרד הבריאות.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אשתו רוצה לטוס לחו"ל עם הילדים, הם מצפצפים על ראש הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: תגיד לי: למה שהציבור יאמין לראש הממשלה?

אורלי לוי אבקסיס: למה שהציבור ילך להתחסן?

אורלי לוי אבקסיס: למה שהציבור ייקח את הילדים הקטנים, את הפעוטות, ללכת להתחסן, כשאנחנו רואים את יושב-ראש הכנסת מזלזל בווריאנטים שאותנו מפחידים לגביהם?

אורלי לוי אבקסיס: אז אין היסטריה ואין וריאנטים?

קריאה: הוא לא מזלזל, הוא לא מזלזל, הוא פשוט לא מבין.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא מבין.

אורלי לוי אבקסיס: הוא עבר על החוק.

אורלי לוי אבקסיס: כשיושב-ראש הכנסת עובר על החוק, הוא מוסיף חטא על פשע.

אורלי לוי אבקסיס: כאשר אנחנו, חברי הכנסת, שואלים אותו: נכון או לא נכון שאישרת למבודדים להסתובב במסדרונות הכנסת?

אורלי לוי אבקסיס: באישור שלך?

אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר לנו: צאו החוצה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא עוד הוציא אותנו בניגוד לתקנון.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני רק רוצה לציין שיושב-ראש הכנסת החליט שיעל רון בן משה מצביעה - -

אורלי לוי אבקסיס: לא, לא.

אורלי לוי אבקסיס: אמילי מואטי, הוא נתן לה להסתובב חופשי.

אחמד טיבי: דקה, דקה, דקה.

אחמד טיבי: אני חייב להגיב, כי הוא לא פה.

קריאה: הינה, הוא פה.

אחמד טיבי: הוא שם?

אחמד טיבי: אוקיי.

קריאה: הוא לא שמע אותך.

אחמד טיבי: - - ולכן הוא קיבל החלטה בנדון.

אורלי לוי אבקסיס: הוא עבר על החוק.

אחמד טיבי: לגבי התקינות של הוצאה במהלך הצבעה שמית - - -

קטי קטרין שטרית: לא.

קטי קטרין שטרית: היא דיברה על אמילי מואטי ולא על יעל רון בן משה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא נתן אישור למבודדים להסתובב במסדרונות הכנסת.

קריאה: אנשים מבודדים.

אחמד טיבי: היא דיברה על שתי נקודות.

דוד אמסלם: היושב-ראש חושב שמותר לו לעשות הכול.

אורלי לוי אבקסיס: אבל לחשוף אותנו?

אורלי לוי אבקסיס: לחשוף את העובדים?

אורלי לוי אבקסיס: לחשוף את השומרים?

דוד אמסלם: הוא חושב שהכנסת של אבא שלו.

דוד אמסלם: גם המחלות – הוא - - -

אחמד טיבי: בזמן הצבעה שמית לא מפריעים למהלך ההצבעה.

קריאה: לא על זה אנחנו מדברים.

דוד אמסלם: אנחנו לא מדברים על זה.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: היא דיברה גם על זה.

אורלי לוי אבקסיס: בזמן בידוד לא מפריעים לבידוד.

דוד אמסלם: הוא - - - נתן אישורים.

אחמד טיבי: גם על זה.

אחמד טיבי: אוקיי.

אורלי לוי אבקסיס: בזמן בידוד לא מפריעים לבידוד.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מבינה.

אורלי לוי אבקסיס: יש וריאנטים או אין וריאנטים?

אורלי לוי אבקסיס: אם יש וריאנטים, למה מיקי לוי נותן להם להסתובב חופשי ולהפיץ אותם?

דוד אמסלם: והוא עוד הוציא אותנו על זה שאנחנו שואלים אותו, אתה מבין, אדוני היושב-ראש?

אורלי לוי אבקסיס: על זה שאנחנו שואלים אם נכון הדבר – אנחנו האשמים.

דוד אמסלם: שואלים אותו אם הוא מדביק אותנו בווריאנטים – הוא מוציא אותנו החוצה.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו ילדים בבית, יש לנו אנשים מבוגרים בבית - - -

דוד אמסלם: בן אדם חסר אחריות.

אוריאל בוסו: למה אתה יורד, בגלל שהוצאת את אביר קארה?

אוריאל בוסו: בגלל שהוצאת את אביר קארה מענישים אותך?

קרן ברק: זה עונש?

קרן ברק: זה עונש כי הוצאת את אביר?

קריאה: הוא מעניש אותך עכשיו.

קרן ברק: זה עונש?

קריאה: הינה, הגיע וריאנט חדש.

קריאה: אתה תראה שבסופו של דבר - - -

מיקי לוי: היא עלתה?

מיקי לוי: חברת הכנסת גמליאל, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גמליאל, בבקשה.

גילה גמליאל: - - -

מיקי לוי: מוותרת.

מיקי לוי: חבר הכנסת עבאס – אינו נוכח; חברת הכנסת חטיב יאסין – אינה נוכחת.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

אוריאל בוסו: למה הורדתם את אחמד טיבי?

אוריאל בוסו: אביר קארה איים עליהם שהוא לא יצביע?

אוריאל בוסו: באמצע המשמרת.

אוריאל בוסו: אחמד, למה ירדת מהדוכן?

אוריאל בוסו: בקושי היית חצי שעה.

אוריאל בוסו: אביר קארה איים עליו: אם אתה לא מוריד אותו, אני לא מצביע, אז הוא הוריד אותו ישר.

מיקי לוי: חבר הכנסת בוסו, תודה.

מיקי לוי: אתה מפריע.

מיקי לוי: תודה.

אוריאל בוסו: לא, אני שואל שאלה.

אוריאל בוסו: זה לא יפה.

אוריאל בוסו: הוא מנהל את הישיבה מקצועית.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש - -

אוריאל בוסו: זה לא יפה.

שלמה קרעי: - - כנסת נכבדה – חבר הכנסת טיבי, שירד מהדוכן עכשיו, השאלה הייתה לא לגבי חברת הכנסת בן משה.

שלמה קרעי: השאלה שלנו ליושב-ראש הכנסת הייתה לגבי ההנחיה למבודדים – שמבודדים לא סתם אלא בגלל זן חדש שבגללו כל אזרחי ישראל, עכשיו מוטלות עליהם הגבלות, זן האומיקרון – ולמבודדים האלה אישרו להסתובב בכנסת וללכת ללשכה שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: יש גם צילומים של יובל סגל.

שלמה קרעי: ואני שאלתי את כבוד היושב-ראש מנין הוא קיבל את רישיון האפידמיולוג שלו.

שלמה קרעי: מנין הפכת, אדוני היושב-ראש, לפרויקטור הקורונה של הכנסת?

אורלי לוי אבקסיס: ממתי זה בסמכותך בכלל?

שלמה קרעי: מי נתן לך את הסמכות הזאת לסכן אותנו?

שלמה קרעי: אנחנו לא קיבלנו תשובה.

שלמה קרעי: אני מבין שאין תשובה.

דוד אמסלם: הוא הוציא אותנו.

אורלי לוי אבקסיס: ולמי הסמכות - - - לצאת מבידוד?

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אתה יודע - -

דוד אמסלם: אתה מבין מה קורה פה?

דוד אמסלם: אנחנו דואגים לבריאות שלנו והוא מוציא אותנו.

שלמה קרעי: - - אתה מזכיר לי את מה שקרה הבוקר.

שלמה קרעי: אתם חבורה של כאלה שאין להם בושה.

דוד אמסלם: פשוט לא יאומן.

שלמה קרעי: אתם חושבים שתבואו ותתכסו באיזו אצטלה של דרך ארץ, באיזו אצטלה של צדיקות כזאת.

שלמה קרעי: הינה, באו הבוקר לשדולה של חבר הכנסת קיש וחברת הכנסת סטרוק, שדולת ארץ ישראל – הגיעו אורבך וג'וב טוב כלפון והגיעה גם השרה שקד, כל אלו שעושים מעשה זמרי ומבקשים שכר כפינחס.

שלמה קרעי: מקימים ממשלה עם האחים המוסלמים, מוכרים את ארץ ישראל - -

ניר אורבך: לא עשיתם כלום.

ניר אורבך: לא עשית שום דבר לארץ ישראל - - -

שלמה קרעי: - - מוכרים את הזהות היהודית, הורסים את הכשרות, מוכרים את הכותל המערבי לרפורמים, ובאים - - -

ניר אורבך: - - -

שלמה קרעי: - - אה, השר, השר.

שלמה קרעי: אוי, סליחה.

שלמה קרעי: כבר לא חבר כנסת.

שלמה קרעי: מכובדי השר, שר ההתיישבות.

שלמה קרעי: שר ההתיישבות.

שלמה קרעי: השר להרס ההתיישבות אתה.

שלמה קרעי: השר להרס ההתיישבות.

ניר אורבך: - - - זה מה שאתה עושה כל היום.

ניר אורבך: כל היום.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

דוד אמסלם: אורבך, מה עם הכסף של הבית - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אורבך, תודה.

קריאה: השר להתיישבות הפזורה.

שלמה קרעי: אורבך, בפרשת השבוע קראנו על יעקב אבינו.

שלמה קרעי: אתה יודע למי הוא לא האמין?

שלמה קרעי: לבנים שלו.

שלמה קרעי: כתוב "ויפג לבו כי לא האמין להם".

שלמה קרעי: המדרש אומר: למה הוא לא האמין להם?

שלמה קרעי: כי זה סופו של בדאי, שאפילו אומר אמת – לא מאמינים לו.

שלמה קרעי: אתם שיקרתם לציבור, רימיתם.

שלמה קרעי: הבוס שלך חתם בערוץ בטלוויזיה ובכל במה נשבעתם והבטחתם ורימיתם את הציבור.

שלמה קרעי: לכן, עכשיו אתם עדיין לא אומרים אמת.

שלמה קרעי: אתם עדיין מנסים להתכסות באצטלה של איזשהו הכשר ימני, בד"ץ מלינובסקי שלכם.

מיקי לוי: תודה רבה.

שלמה קרעי: זה לא יעזור לכם, כי מי שבדאי, אפילו אומר אמת – לא מאמינים לו - -

ניר אורבך: - - -

שלמה קרעי: - - ובטח שאתם נוכלים ושקרנים.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: אנחנו מודים לך.

משה אבוטבול: מדבר בנט תרחק.

מיקי לוי: אני רק אעיר לך, חבר הכנסת קרעי: הנוהל הזה - - -

משה אבוטבול: מדבר בנט תרחק.

משה אבוטבול: מדבר בנט תרחק.

קריאה: - - -

משה אבוטבול: שב בשקט.

קריאה: - - -

משה אבוטבול: הלו, תירגע.

משה אבוטבול: את השקרים שלכם ראינו כל הזמן.

משה אבוטבול: עד היום - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, חבר הכנסת אבוטבול, שמעתי אותך.

משה אבוטבול: תגיד גם לו שישתוק, ותסתכל גם לשם.

יואב קיש: למה אתה לא מעיר לאורבך?

יואב קיש: תעיר לאורבך.

יואב קיש: תעיר לאורבך.

מיקי לוי: בבקשה תהיה בשקט, חבר הכנסת אורבך.

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

משה אבוטבול: תשתיק גם אותו.

משה אבוטבול: מה זה פה?

משה אבוטבול: איפה ואיפה?

מיקי לוי: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר - -

משה אבוטבול: עוד איזה אחד בא לנו פה.

משה אבוטבול: שקרן.

מיקי לוי: - - אעיר ואגיד לך שהנוהל הזה שירדו נולד כשביקשו ממני לתת לחבר הכנסת נתניהו לחזור לחדרו, אז מודה ועוזב ירוחם.

אורלי לוי אבקסיס: מה הקשר?

יואב קיש: מה זה קשור?

יואב קיש: הוא לא היה בבידוד.

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש לו סמכות?

אורלי לוי אבקסיס: יש לו סמכות להגיד להם להפר בידוד?

מיקי לוי: כשחזר מחו"ל.

מיקי לוי: אותו מצב בדיוק.

מיקי לוי: קיש, תלמד.

מיקי לוי: קיש, תלמד.

מיקי לוי: אותו דבר – כשחזר מחו"ל.

קריאה: ובנט - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הבנתי אתכם.

מיקי לוי: חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר – איננו.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: טעית בפעם הראשונה, אז גם עכשיו?

דוד אמסלם: תחשוב מה אתה אומר.

דוד אמסלם: תחשוב, תחשוב קצת מה אתה אומר.

דוד אמסלם: גם אם טעית לפני חודש – מה, אתה מסכן אותנו היום?

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

קרן ברק: ולא היה האומיקרון אז.

קרן ברק: אומיקרון זה חדש.

דוד אמסלם: תודה על מה?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: תודה על מה?

שלמה קרעי: למה לגנץ ולבנט סידרת סוויטות - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, אתה עולה?

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': מה זה הגובה הזה?

מיקי לוי: הגובה – זה קודמך.

בצלאל סמוטריץ': קרעי.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, אני לא יודע, אדוני היושב-ראש, מה גרם לך לשוב לכיסאך ולהחליף את חבר הכנסת טיבי, אבל האופן שבו הוא ניהל קודם את המליאה, אסוציאטיבית, זרק אותי לסרטונים, נניח, של השיירות הבוקר בקבלת הפנים לאותו ראאד סלאח, טרוריסט.

בצלאל סמוטריץ': חותכים בכבישים מימין ומשמאל, מצפצפים, מצלמים, מול השיירות האלה של הבדואים שיורים תוך כדי נהיגה.

בצלאל סמוטריץ': מתווכח, מנהל דיון, זורק אנשים – אדוני הארץ – בבריונות, בזלזול, פעם אחר פעם אחר פעם כשטיבי יושב כאן, מבזה את המליאה ומבזה, אדוני היושב-ראש, את הכיסא שאתה יושב עליו ואמור את הכנסת הזאת קצת לכבד.

בצלאל סמוטריץ': אז האחים שלו אדוני הארץ בכל רחבי ישראל, והוא אדוני הארץ כאן.

בצלאל סמוטריץ': אני אומר גם לכם, חבריי לאופוזיציה, אז אומנם הוא זרק את חבר הכנסת אביר קארה, היה לנו נורא נחמד – בושה וחרפה.

בצלאל סמוטריץ': בריונות וניצול ציני, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': אם ראית את זה, אולי זה מה שגרם לך לבוא.

בצלאל סמוטריץ': אבל המחשבה שהוא מכיסאו כיושב-ראש – וארבע שנים הייתי סגן יושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': אני חושב שאולי על יד אחת אני יכול לספור את הפעמים שלא הצלחתי להתאפק והתערבתי בדיון ולקחתי את הסמכות להתווכח ועוד לזרוק מי שלא בא לי בטוב כי הוא מעז לענות לי.

בצלאל סמוטריץ': זו בושה וחרפה.

דוד אמסלם: לא הבנתי, בצלאל, הוא זורק אותנו כל הזמן, 20 פעמים ביום.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא הגיע – יש לי הרבה ביקורת עליו – לקרסולי הבריונות, לא הגיע לקרסולי הביזיון והבריונות של אחמד טיבי, איך שהוא ניהל פה קודם ואיך שהוא מנהל פה כל פעם כשהוא עולה כאן לדיון.

בצלאל סמוטריץ': שיחליט אם הוא רוצה להיות סגן יושב-ראש, אדוני היושב-ראש, ורוצה לנהל ישיבה בצורה ממלכתית, או שהוא רוצה להיות פרובוקטור - -

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, אתה הוצאת את משה ארבל כי הוא השתמש במילה בריון.

אחמד טיבי: תראה מה הוא עושה פעם שלישית.

אחמד טיבי: פעם שלישית.

בצלאל סמוטריץ': - - או שאתה רוצה להיות פרובוקטור.

בצלאל סמוטריץ': אתה תחליט אם אתה רוצה להיות פרובוקטור - -

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, תן לו לסיים.

בצלאל סמוטריץ': - - ולצעוק קריאות ביניים – אז תעשה את זה כמו שאתה עושה את זה עכשיו, מאחור - -

אוריאל בוסו: עכשיו הוא הוריד אותך בגלל שאביר קארה איים עליו.

בצלאל סמוטריץ': - - ואל תעשה את זה כאן, מכיסא היושב-ראש, כאדוני הארץ.

בצלאל סמוטריץ': אל תאחל לחברי כנסת שייזרקו מהכנסת.

אחמד טיבי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי.

אחמד טיבי: אף אחד לא יפגע בי כשאני מנהל את הישיבה.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מקשיב לך בכלל.

בצלאל סמוטריץ': אי-אפשר לשמוע את הברברת שלך, טיבי.

אחמד טיבי: משה ארבל הוצא מהמליאה מכיוון שהשתמש במילה "בריון", מיקי.

אחמד טיבי: אתה הוצאת אותו.

בצלאל סמוטריץ': לך, לך תחבק, לך תחבק את ראאד סלאח.

בצלאל סמוטריץ': לך – מצא מין את מינו – ותשב יחד איתו בכלא, ותצעק כמו פרובוקטור, ואל תשתמש בכיסא היושב-ראש כדי לאחל לחברי כנסת לעוף מהכנסת ואתה עוד תישאר פה.

אחמד טיבי: אני לא הייתי - - - אני החזקתי בלון גז.

בצלאל סמוטריץ': אתה בושה וחרפה לאיך צריכה להתנהל הכנסת.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ'.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': אתה בושה וחרפה לטיפת הממלכתיות שנשארה.

בצלאל סמוטריץ': תן לו להשיב, אין בעיה.

בצלאל סמוטריץ': תן לו הודעה אישית.

בצלאל סמוטריץ': אבל זו בושה וחרפה.

בצלאל סמוטריץ': ככה מנהלים ישיבת מליאה?

אחמד טיבי: אתה לא מגיע - - -

בצלאל סמוטריץ': זה שוב, פעם אחר פעם אחר פעם.

בצלאל סמוטריץ': שיחליט אם הוא רוצה להיות סגן יושב-ראש ולנהל ישיבות או שהוא רוצה לקרוא קריאות ביניים – שירד מהכיסא ויקרא קריאות ביניים.

בצלאל סמוטריץ': אני צודק או לא?

סמי אבו שחאדה: אבל זה שחבר כנסת קורא "מחבל" - - -

מיקי לוי: ימשיך אדוני.

בצלאל סמוטריץ': אין לי זמן כבר לתת נאום שרציתי, אבל זה באמת מרגיז.

מיקי לוי: 50 שניות.

אחמד טיבי: - - -

סמי אבו שחאדה: הוא ימשיך לנהל על אפך ועל חמתך.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא על אפי ולא על חמתי.

בצלאל סמוטריץ': אתם לא שווים לא את אפי - - -

אחמד טיבי: - - -

סמי אבו שחאדה: אתה - - - אתה קטן - - - ככה, ככה.

סמי אבו שחאדה: ככה קטן - - -

בצלאל סמוטריץ': אתם לא שווים לא את אפי ולא את חמתי.

אחמד טיבי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי.

בצלאל סמוטריץ': ואתם תמשיכו לצעוק ולצרוח, ואתם לא תישארו בכנסת עוד הרבה מאוד זמן, ובטח לא תתנהגו כמו אדוני הארץ.

בצלאל סמוטריץ': תסתכלו, תסתכלו על אחמד טיבי, תסתכלו על אדוני הארץ, תסתכלו איזו חוצפה - -

אחמד טיבי: - - - החוצה, נראה אותך - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, נא לשבת.

בצלאל סמוטריץ': - - ואיזו עזות פנים של מי שמרגיש בעל בית.

מיקי לוי: חבר הכנסת, חבר הכנסת - - -

אחמד טיבי: זה - - - זה - - -

בצלאל סמוטריץ': טיבי, אתה יודע למה אתה מרגיש בבית?

משה אבוטבול: - - - משוסעת לגזרים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קארה, תצא.

מיקי לוי: אני אכניס - - -

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע, אחמד טיבי, למה אתה מרגיש בעל הבית?

בצלאל סמוטריץ': בגלל שהממשלה הזאת נשענת על תומכי טרור, האחים שלך והחברים שלך - -

מיקי לוי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': - - והשותפים שלך - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ', תודה.

בצלאל סמוטריץ': - - והיא בונה עליך כרשת ביטחון וכחגורת ביטחון, ולכן אתה מרשה לעצמך להשתולל.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הבנו.

קריאה: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, מה שחל עליך חל גם עליי.

אחמד טיבי: אתה הוצאת את משה ארבל כי אמר "בריון".

אחמד טיבי: הוא אמר שלוש פעמים ולא הערת לו.

קריאה: עשית - - -

מיקי לוי: לא שמעתי.

מיקי לוי: האמת היא שלא שמעתי.

מיקי לוי: לא שמעתי.

אחמד טיבי: חמש פעמים, עמד על הדוכן, ולא שמעת?

איתמר בן גביר: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, אני קורא אותך לסדר.

איתמר בן גביר: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, שב, בבקשה.

מיקי לוי: שב, שב, שב.

מיקי לוי: לא צריך על כל דבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, שב, בבקשה.

איתמר בן גביר: - - - האנשים האלה.

איתמר בן גביר: תראה מה הוא צועק.

איתמר בן גביר: תראה מה הוא צועק.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת סטרוק.

מיקי לוי: תתכבדי.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, נא לשמור על שקט.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, מספיק.

איתמר בן גביר: מה, הם לא - - -

אחמד טיבי: - - -

מיקי לוי: מספיק.

אחמד טיבי: הוא - - - ואתה שוב שותק.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: אני קורא אותך לסדר פעם – אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מיקי לוי: בבקשה.

איתמר בן גביר: הם מחבלים, זאת האמת.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, פעם שנייה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת סטרוק, אנא התחילי.

אורית סטרוק: לילה טוב, חבריי חברי הכנסת - - -

קריאה: בוקר טוב.

משה אבוטבול: בוקר טוב עכשיו.

אורית סטרוק: בוקר טוב, מה שאתם רוצים.

אורית סטרוק: אני עליתי כאן כדי לשאול שאלה אחת:

אורית סטרוק: למה לא הורסים את הבית של המחבל אבו שחידם, יימח שמו, שרצח את אלי קיי בעיר העתיקה בדרך לכותל?

בצלאל סמוטריץ': כי מנסור עבאס לא מרשה.

אורית סטרוק: ואני אשאל את זה שוב: למה לא הורסים את הבית של המחבל אבו שחידם, יימח שמו וזכרו, שרצח את אלי קיי רק בגלל שהוא יהודי, בעיר העתיקה בדרך לכותל?

אורית סטרוק: ואני אשאל זה שוב: למה לא הורסים את הבית של המחבל אבו שחידם, יימח שמו, שרצח את אלי קיי רק בגלל שהוא יהודי בדרך לכותל?

אורית סטרוק: ואני אשאל שוב: יש גל טרור בירושלים, פיגועים אחרי פיגועים.

אורית סטרוק: למה לא הורסים את הבית של המחבל אבו שחידם, יימח שמו, שרצח את אלי קיי רק בגלל שהוא היה יהודי, בעיר העתיקה בדרך לכותל?

אורית סטרוק: ואני אשאל עוד פעם, ואני מבקשת שתשאלו יחד איתי: למה לא הורסים את הבית של המחבל אבו שחידם, יימח שמו, שרצח את אלי קיי בדרך לכותל?

אורית סטרוק: ואני אשאל עוד פעם: למה לא הורסים את הבית של המחבל אבו שחידם, יימח שמו, שרצח את אלי קיי רק בגלל שהוא יהודי, בעיר העתיקה בדרך לכותל?

סמי אבו שחאדה: כשאת אומרת - - - את מטעה אותם.

סמי אבו שחאדה: את מטעה אותם.

אורית סטרוק: ואני אשאל עוד פעם: אדוני ראש הממשלה, למה - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: סמי אבו שחאדה, בבקשה.

איתמר בן גביר: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, אל תתערב.

מיקי לוי: אל תתערב.

אורית סטרוק: למה לא הורסים?

אורית סטרוק: למה לא הורסים את הבית של המחבל אבו שחידם, יימח שמו וזכרו - -

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבו שחאדה, בבקשה, שקט.

איתמר בן גביר: - - -

אורית סטרוק: - - שרצח את אלי קיי בדרך לכותל רק בגלל שהוא יהודי?

אורית סטרוק: ואתם יודעים שהריסת בתים מונעת טרור ומרתיעה, ויש לנו גל טרור בירושלים – למה לא הורסים את הבית של המחבל אבו שחידם, יימח שמו וזכרו, שרצח עלם חמודות, אלי קיי, רק בגל שהוא היה יהודי, בעיר העתיקה בדרך לכותל?

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

אורית סטרוק: ולמה לא הורסים את הבית של המחבל אבו שחידם, יימח שמו - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

אורית סטרוק: - - שרצח את אלי קיי רק בגלל שהוא יהודי - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, נא לרדת.

אורית סטרוק: - - בעיר העתיקה בדרך לכותל?

מיקי לוי: חבר הכנסת סטרוק, תודה רבה.

מיקי לוי: הסתיימו הנאומים של חברי הכנסת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה.

מיקי לוי: הצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה.

חמד עמאר: אנחנו מסכמים.

מיקי לוי: אתה רוצה לסכם?

חמד עמאר: בטח.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאה: למה?

קריאה: למה?

אוריאל בוסו: אמרת "הצבעה".

קריאה: אבל אמרת כבר את ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה, רשאי לסכם.

קריאה: אמרת "הצבעה".

אוריאל בוסו: בזמן של ההצבעה.

קריאה: הצבעה, הצבעה.

אוריאל בוסו: עברת להצבעה, היושב-ראש.

משה אבוטבול: מה קרה?

משה אבוטבול: אין לכם רוב?

משה אבוטבול: אמרת "הצבעה" – נגמר.

משה אבוטבול: תחפש - - -

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: השר חמד עמאר עולה לסכם – מנצל את זכותו.

אוריאל בוסו: אבל אתה עברת להצבעה, כבר התחלת.

מיקי לוי: זכותו של השר.

מיקי לוי: עוד לא התחילה ההצבעה, אין שום בעיה.

משה אבוטבול: אבל אמרת "הצבעה".

אוריאל בוסו: אמרת - - - הצבעה.

מיקי לוי: הבנו.

מיקי לוי: שב, בבקשה, חבר הכנסת אזולאי.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה, השר חמד עמאר.

משה אבוטבול: אבל למה אתה משנה את עמדתך?

חמד עמאר: תשמעו, אני לא רק רוצה לסכם, אני רוצה למשוך עד הבוקר.

חמד עמאר: אני חושב שאתם ניסיתם למשוך עד הבוקר.

חמד עמאר: אני כל כך ער, שאני רוצה למשוך עד הבוקר.

חמד עמאר: אפילו אם יגידו לי "תרד", אני לא רוצה לרדת.

קריאות: - - -

קריאה: לך.

חמד עמאר: כל כך טוב לי כאן לשמוע אתכם, אז אני רוצה להישאר עד הבוקר.

קריאות: - - -

חמד עמאר: אבל בואו, קודם כול, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת - -

שלמה קרעי: מה עשיתם חצי שנה?

דוד אמסלם: מה עשיתם 12 שנים?

קטי קטרין שטרית: הוא אמר לך: תחזור.

קטי קטרין שטרית: נו, תחזור.

קטי קטרין שטרית: הוא אמר: תחזור.

אופיר כץ: תראה, תראה - - -

משה אבוטבול: הוא שמע לפחות - - -

דוד אמסלם: הינה, הינה, ראית?

דוד אמסלם: סימן לך, ראית?

חמד עמאר: הינה, אתה רואה?

חמד עמאר: לא ירדתי.

דוד אמסלם: בעל הבית.

דוד אמסלם: ראית?

חמד עמאר: לא ירדתי.

חמד עמאר: אתה רואה?

קריאות: - - -

חמד עמאר: תשמעו - -

דוד אמסלם: ראית מה החבר של החבר שלך סימן?

חמד עמאר: - - בואו נרגיע קצת את הדיון.

חמד עמאר: אני ישבתי כאן, ושמעתי את כל הדיון.

קטי קטרין שטרית: אבל הוא אמר - - -

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לכם דבר אחד.

קטי קטרין שטרית: אבל הוא עשה לך ככה.

קטי קטרין שטרית: הוא עשה לך ככה.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד לכם דבר אחד.

קריאה: ראש הממשלה האמיתי - - -

חמד עמאר: אני לא כזה חבר כנסת ותיק כאן.

קריאה: - - - נדבר.

קריאות: - - -

קטי קטרין שטרית: אין משמעת, לפיד.

קטי קטרין שטרית: אין משמעת.

יאיר לפיד: עמר, תמשיך, תמשיך.

מאי גולן: אוה.

קריאות: אוה.

משה אבוטבול: זה מה שיש לו להגיד, כן.

משה אבוטבול: יאיר דובאי.

משה אבוטבול: יאיר דובאי.

דוד אמסלם: הוא נתן לך אישור.

חמד עמאר: אסור למחוא כפיים במליאה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: נכון.

קריאה: יאללה, יאללה.

חמד עמאר: תשמעו, אני רוצה להגיד לכם דבר אחד - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, תודה.

חמד עמאר: - - אני לא חבר כנסת כל כך ותיק.

חמד עמאר: יש חברי כנסת יותר ותיקים שיושבים כאן, בהרבה אפילו.

קריאה: - - - אמר לו לרדת.

קריאה: מה יש לו?

קריאות: - - -

חמד עמאר: אני בסך הכול 13 שנים כאן.

חמד עמאר: להגיד לכם, אדוני היושב-ראש – ואני מדבר אליך עכשיו - -

משה אבוטבול: יאיר דובאי, יאיר דובאי.

חמד עמאר: - - ב-13 השנים האלה שאני יושב כאן לא ראיתי פעם אחת אופוזיציה שתקפה את היושב-ראש איך שתוקפים אותך.

חמד עמאר: לא ראיתי דבר כזה.

קריאות: אוה.

חמד עמאר: אני לא מקנא בך.

חמד עמאר: אני אומר לך: אני לא מקנא בך.

קריאות: - - -

חמד עמאר: אני יודע מה אתה עברת.

חמד עמאר: אני יודע מה אתה עברת.

קריאות: מה עבר?

קריאות: מה הוא עבר?

חמד עמאר: אבל אני אומר לך: לפעמים, אתה יושב כאן ומתבייש, ואני לפעמים יושב כאן ומתבייש.

חמד עמאר: אני מתבייש.

דוד אמסלם: במה אתה מתבייש?

חמד עמאר: מתבייש.

חמד עמאר: אני אומר לכם: אתה יכול לתקוף, אתה יכול להביע דעה, אתה יכול לדבר, אבל לתקוף את היושב-ראש ככה זה לא מקובל.

דוד אמסלם: למה?

חמד עמאר: לא מקובל.

דוד אמסלם: - - -

חמד עמאר: לא מקובל.

שלמה קרעי: לשים - - -

חמד עמאר: לא היה דבר כזה.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, אדוני היושב-ראש - - -

חמד עמאר: אתם צריכים להתבייש בנושא הזה.

דוד אמסלם: להתבייש.

חמד עמאר: אתם צריכים להתבייש.

מאי גולן: - - -

חמד עמאר: יש חברי כנסת ותיקים, יש יושב-ראש לשעבר - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

חמד עמאר: - - שאני עבדתי איתו.

חמד עמאר: הוא יכול לחנך אתכם איך מתנהגים ליושב-ראש.

שלמה קרעי: אתה יושב - - -

חמד עמאר: הוא יכול לחנך אתכם.

שלמה קרעי: מקובל - - -

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, שבי.

חמד עמאר: אני אומר לכם: תתביישו לכם.

שלמה קרעי: אתה יושב - - -

חמד עמאר: תפסיקו לתקוף את היושב-ראש.

משה אבוטבול: מיקי, מיקי, תסביר לו שגם אתה עשית את זה.

משה אבוטבול: גם הוא עשה את זה.

משה אבוטבול: זה בסדר.

שלמה קרעי: אתה יושב במינהלת הקורונה, מקובל עליך מה שהיושב-ראש עשה?

חמד עמאר: מה שאתם עושים לא נעשה כאן בכנסת.

חמד עמאר: תפסיקו.

משה אבוטבול: לא.

משה אבוטבול: כן גרוע - - - דברים יפים - - - סרטונים.

קריאות: - - -

חמד עמאר: בכל מקום בעולם יש את הכבוד ליושב-ראש - -

משה אבוטבול: זה בסדר.

משה אבוטבול: הוא עשה את זה, הוא רגיל לזה.

חמד עמאר: - - כי גם אתם תשבו כאן כיושבי-ראש, או חלק מכם.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול.

משה אבוטבול: - - - איך שהוא מדבר עליך.

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, חברת הכנסת לוי, חברת הכנסת – שמענו.

מיקי לוי: שבי.

מאי גולן: - - -

משה אבוטבול: אבל הוא עושה אותך כזה קטן.

משה אבוטבול: אבל, מיקי, הוא פוגע בך.

משה אבוטבול: מיקי, הוא פוגע בך.

מיקי לוי: שבי, שבי, שבי.

חמד עמאר: חברת הכנסת גולן, את יכולה להירגע.

חמד עמאר: את נמצאת כאן – השם שלך לא יופיע בפייסבוק.

משה אבוטבול: מיקי, מיקי - - - את כבודך.

מאי גולן: לא שואלת אותך - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

חמד עמאר: השם שלך לא יופיע בפייסבוק.

חמד עמאר: לא יופיע בפייסבוק.

מאי גולן: - - - חוצפן.

מאי גולן: מי אתה בכלל?

חמד עמאר: את יכולה להיות רגועה.

מאי גולן: אתה לא תגיד לי איפה להיות.

משה אבוטבול: זה בסדר.

משה אבוטבול: היא - - - זה בסדר.

חמד עמאר: את יכולה להיות רגועה.

מאי גולן: - - -

חמד עמאר: את יכולה להיות רגועה.

חמד עמאר: השם שלך לא יופיע בפייסבוק.

מאי גולן: - - - חנפן שהולך וקופץ - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

משה אבוטבול: - - - זה בסדר.

מאי גולן: אוכל את העוגה ומשאיר אותה שלמה.

חמד עמאר: כל מילה שאתם אומרים שם אפילו מדליפים החוצה מישיבת הסיעה שלכם.

חמד עמאר: אנחנו יודעים בדיוק מה קורה אצלכם שם.

מאי גולן: - - -

חמד עמאר: תפסיקו כבר.

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: תודה.

חמד עמאר: תפסיקו.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, מספיק.

חמד עמאר: אסור לתקוף גם את אחמד טיבי כשהוא יושב כיושב-ראש.

שלמה קרעי: אתה יושב בקבינט הקורונה.

שלמה קרעי: למה עליך לשחרר - - -

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

קרן ברק: בסך הכול, אתה מסית.

חמד עמאר: תפסיקו עם זה כבר.

קרן ברק: חמד, אתה מסית יותר מכולם.

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק.

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק, בבקשה.

חמד עמאר: אני הייתי סגן יושב-ראש וישבתי כיושב-ראש - -

קרן ברק: אתה מסית ואלים.

חמד עמאר: - - ולא אפשרתי לאחד לתקוף אותי.

חמד עמאר: רק היה תוקף אותי פעם אחת – הייתי מוציא אותו החוצה.

קרן ברק: אתה אלים ומסית.

חמד עמאר: ואתם כל היום תוקפים את היושב-ראש - -

קרן ברק: אתה מאיים עלינו.

חמד עמאר: - - וכאן יושבים שני יושבי-ראש לשעבר, והם יודעים שאף פעם לא תקפו אותם.

שלמה קרעי: אל תאיים עלינו.

חמד עמאר: אף פעם לא תקפו אותם.

אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת?

אורלי לוי אבקסיס: מותר לו - - -

חמד עמאר: זה נושא כל כך חשוב, לכן אני אומר לכם ואני אומר על הצעת החוק הזאת:

חמד עמאר: הצעת החוק הזאת – אני שמעתי את כל חברי הכנסת מהמגזר הערבי, אני שמעתי את כולם, ותאמינו לי - -

אורלי לוי אבקסיס: זה להכשיר את - - -

חמד עמאר: - - כבוד האדם וזכויות האדם הם ערכים עליונים אצלי, זה חשוב לי מאוד, זה חשוב לי מאוד, לכן החוק הזה ניתן כהוראת שעה לשנה וחצי ולא כחוק קבוע.

חמד עמאר: אנחנו נבדוק אם החוק הזה פוגע באנשים, כשמדובר באופן ברור שקצין, באישור קצין - -

קריאות: - - -

חמד עמאר: - - שייכנס עם מצלמה, בפשע חמור.

חמד עמאר: תודה רבה.

שלמה קרעי: אנשים לא עושים חשבון למערכת המשפט - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים - -

שלמה קרעי: - - - למערכת המשפט.

מיקי לוי: - - להצבעה.

מיקי לוי: סגנית מזכירת הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו-שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד

משה ארבל: גבי לסקי, הצבעת בעד - - - את סנגורית.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: נא לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – נגד בצלאל סמוטריץ' – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת שלמה קרעי – נגד

מיקי לוי: האם מי מחברי הכנסת נמצא במליאה ולא קראו בשמו?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: נא לסכם, בבקשה.

מיקי לוי: 58 נגד, 60 בעד.

מיקי לוי: לפיכך.

מיקי לוי: הצעת החוק לתיקון פקודת סדר הדין הפלילי (מעצר וחיפוש) (הוראת שעה) עברה בקריאה ראשונה, ותעבור להמשך דיון בהצעת החוק בוועדת חוקה, חוק ומשפט.

קריאה: - - -

מיקי לוי: ועדת המדע.

מיקי לוי: עוד?

מיקי לוי: זהו?

מיקי לוי: תועבר לוועדת הכנסת - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: ביטחון פנים, ועדת חוקה, ועדת ביקורת המדינה.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: ההצעה תועבר לוועדת הכנסת כדי לקבוע את המשך הטיפול בהצעת החוק.

מיקי לוי: [רשומות (הצעות חוק, חוב' מ/1470).

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להמשך סדר-היום: הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 4) (הארכת תוקף הוראת מעבר), התשפ"ב–2021, בקריאה ראשונה.

מיקי לוי: יציג את הצעת החוק שר התקשורת יועז הנדל, בבקשה.

יואב קיש: הוא הלך לישון.

יואב קיש: שר תקשורת נורבגי ישן.

קריאה: - - -

יואב קיש: אבל זאת האמת.

יואב קיש: יועז הנדל, אמרת – שר התקשורת.

יואב קיש: איפה שר התקשורת?

יואב קיש: הוא נורבגי, ישן, וזהו.

מיקי לוי: שרת המדע, בבקשה.

קריאה: - - -

יואב קיש: הוא שאל איפה יועז הנדל.

יואב קיש: אז לקואליציה שלא יודעת איפה יועז הנדל - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, שב, בבקשה.

מיקי לוי: תודה לך.

אורית פרקש הכהן: הצעת החוק הזאת מבקשת להאריך בשנה את הוראת המעבר שאושרה בחוק התוכנית הכלכלית 2017 ו-2018, ולאפשר את המשך הסדר התשלום של פלטפורמות השידור האינטרנטיות עבור שידורי ערוצי הברודקאסט.

אורית פרקש הכהן: בחוק הפצת שידורים נקבע הסדר שלפיו הגופים המופצים על גבי מערך עידן פלוס: קשת, רשת, התאגיד וכו', צריכים לאפשר לפלטפורמות המשדרות באינטרנט שנרשמו במרשם כדוגמה פרטנר TV, סלקום TV, להפיץ את השידורים שלהן ללא תמורה.

אורית פרקש הכהן: לצד זאת נקבע שאותן פלטפורמות צריכות להסדיר את זכויות היוצרים והמבצעים בשידורים עצמם, בין במישרין ליוצרים ולמבצעים ובין בעקיפין דרך הגופים המופצים.

אורית פרקש הכהן: הוראת המעבר שנקבעה בחוק התוכנית הכלכלית 2017 ו-2018 קובעת שאם לפני כניסת החוק לתוקף נחתם הסכם בין ערוץ הברודקאסט לפלטפורמה שבמסגרתו ניתן לפלטפורמה רישיון לשידור התוכנים עבור תשלום, ימשיך הערוץ לקבל תשלום על הפצתו לתקופה של עד חמש שנים ובלבד שיינתנו תנאים דומים לפלטפורמה אחרת.

אורית פרקש הכהן: אם, לצורך הדוגמה, קשת נתנה לסלקום TV רישיון לשדר את שידוריה לפני כניסת החוק, היא תוכל להמשיך להשתמש בו ולתת לפרטנר TV רישיון בתנאים דומים.

אורית פרקש הכהן: כאמור, הצעת החוק הנוכחית מבקשת להאריך את ההסדר שנקבע בזמנו בשנה, ועומד לפוג בסוף החודש, עד להשלמת החקיקה הכוללת בתחום השידורים שמתגבשת בימים אלה במשרד התקשורת.

אורית פרקש הכהן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשרה.

מיקי לוי: ראשונת הדוברים, חברת הכנסת ברק.

מיקי לוי: רשימת הדוברים סגורה.

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק – מוותרת; חבר הכנסת אבו שחאדה – מוותר; חבר הכנסת סעדי; חבר הכנסת אשר – מוותר; חבר הכנסת רוטמן – אינו נוכח; חבר הכנסת אזולאי – מוותר; חבר הכנסת פרוש – מוותר; חבר הכנסת ביטון – אינו נוכח; חבר הכנסת טיבי – מוותר; חבר הכנסת אמסלם – מוותר; חברת הכנסת דיסטל – אינה נוכחת; חבר הכנסת סופר – אינו נוכח; חברת הכנסת סטרוק – אינה נוכחת; חבר הכנסת קושניר – אינו נוכח; חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – מוותרת; חבר הכנסת בוסו – אינו נוכח; חבר הכנסת עודה – אינו נוכח; חבר הכנסת מלכיאלי – אינו נוכח; חבר הכנסת אייכלר – אינו נוכח; חבר הכנסת כסיף – אינו נוכח; חבר הכנסת סובה – מוותר; חבר הכנסת מרגי – אינו נוכח; חבר הכנסת בן צור – אינו נוכח; חבר הכנסת אבוטבול – מוותר; חבר הכנסת אוחנה – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ', בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, חבריי חברי הכנסת, אנחנו או-טו-טו בבוקרו של צום עשרה בטבת, שמסמל את ראשיתו של החורבן, ראשיתו של המצור.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו קוראים ולא מצליחים להבין במשך שנים איך יכול להיות שיהודים מבני עמנו שותפים למהלכים של חורבן, חוברים לאויב ובמו ידיהם עוזרים לו במצור ואחר כך בהבקעה.

בצלאל סמוטריץ': ואני רואה, לצערי, בחודשים האחרונים יהודים משלנו שחוברים לאויב, לתומכי טרור, כדי להכריע באיזשהו ויכוח פנימי בחברה היהודית הישראלית, וברוב דחוק, שנשען על אותם תומכי טרור אנטי-ציוניים ואויבים, חותרים לשנות את אופייה ואת פניה של מדינת ישראל בצורה דרמטית אחרי 73 שנה.

בצלאל סמוטריץ': אני רואה איך אנשים שהגדירו את עצמם בעבר ימין לאומי יהודי דתי חוברים לכל מי שנלחם כבר שנים בכל דבר של קדושה ושל יהדות ונלחמים בריבונו של עולם, ונלחמים בכל דבר שריח שיהדות או קדושה מריח ממנו; חוברים למי שנלחמים שנים בהתיישבות ובמתיישבים, בציבור הדתי והחרדי; הופכים מטורללי קצה כמו עמר בר-לב – ודיברתי על זה כבר היום – שלא מתבייש להצטרף לקמפיין אנטישמי שמתיר את דמם של המתיישבים בשקר על אלימות המתנחלים, שעה שהם הם שסובלים ממאות אירועי טרור יום-יומיים בצירים, סביב היישובים.

בצלאל סמוטריץ': 30 מיליון שקל לסבסד מעונות לילדי מסתננים היו לכם, אבל ל-18,000 אימהות נשות אברכים אין לכם איך לסבסד מעונות.

בצלאל סמוטריץ': היה היום דיון בוועדת החינוך.

בצלאל סמוטריץ': אתם זוכרים את ה"הדתה"?

בצלאל סמוטריץ': – להוציא את לימודי הזהות היהודית מהאגף לתרבות תורנית כי צריך פלורליזם, יהדות מתחדשת.

בצלאל סמוטריץ': את 40 מיליון השקלים שזרקתם באגף ליהדות מתחדשת במשרד התפוצות הרי לא תחלקו לכולם שווה בשווה.

בצלאל סמוטריץ': אבתיסאם מראענה זורקת היום את שפי פז מהדיון בוועדה של המסתננים – "יאללה, ביי".

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': אדוני הארץ.

בצלאל סמוטריץ': תעצרו, תעצרו - -

גלעד קריב: - - -

מיקי לוי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': עזוב, אתה לא שווה יחס.

בצלאל סמוטריץ': תעצרו - -

גלעד קריב: - - -

בצלאל סמוטריץ': - - זה נגמר רע מאוד לאורך ההיסטוריה של העם היהודי כשאגו, אינטרסים ושררה - -

מיקי לוי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': - - וכוח גרמו - -

גלעד קריב: זה תמיד נגמר - - - כשקנאים כמוך - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': - - אני רציתי להגיד – עזוב, נו, באמת הוא לא שווה יחס - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, תאפשר.

מיקי לוי: בבקשה, לסיכום.

בצלאל סמוטריץ': - - תחזרו בכך.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום.

מיקי לוי: משפט, אבל קצר.

בצלאל סמוטריץ': הנביא מדבר על מי שצם, "הלכוף כאגמון ראשו", אבל "להכות באגרף רשע".

בצלאל סמוטריץ': אין ערך לצום למי שבצום הזה חובר לאויבי העם היהודי, לאויבי ריבונו של עולם - -

מיקי לוי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': - - ולאויבי התורה והקדושה בגלל תאוות כוח ושררה.

מיקי לוי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': תאכלו סעודות – יותר טוב.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן – אינה משיבה; חבר הכנסת ארבל – איננו; חברת הכנסת מיכל וולדיגר – איננה; חברת הכנסת רגב – איננה; חבר הכנסת לוין – איננו; חברת הכנסת שטרית – מוותרת; חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, גם אני חשבתי לוותר על זכות הדיבור, אבל נזכרתי שעמד פה השר מתן כהנא ואמר שאנחנו החרדים נגד הציונות הדתית.

משה גפני: אמרתי שזה לא יכול להישאר בצורה הזאת.

משה גפני: אני רוצה לומר לכם, רבותיי, חברי הכנסת, את האמת: לא היה בהיסטוריה מי שנלחם נגד רבני הציונות הדתית כמו מתן כהנא.

משה גפני: לא היה בהיסטוריה מי שהלך באופן כל כך חמור נגד הציונות הדתית, נגד בני הציונות הדתית.

משה גפני: הוא הזכיר את המילה "חרד"לים", אבל כל הציונות הדתית מקבלת את ההתנהגות המופרעת הזאת שלו, שהוא חבר לרפורמים.

משה גפני: הוא חבר כאן לחברי כנסת אנטי-דתיים.

משה גפני: אני לא זוכר בהיסטוריה – ואני נמצא פה הרבה שנים בכנסת – מישהו שככה נלחם נגד הציונות הדתית.

משה גפני: הוא עומד פה ברוב חוצפתו ואומר לנו, לחרדים – אנחנו, אגב, אדוני היושב-ראש, שותפים לחברים בציונות הדתית, ושותפים גם לחברים במפלגות שאינן דתיות שאכפת להן מהנושא היהודי, שאכפת להן מהנושא הדתי.

משה גפני: למה אנחנו נלחמים את המלחמה הזאת נגד אחד כמו מתן כהנא?

משה גפני: אני לא מדבר על יועז הנדל, שזה עוד סיפור – באים אליו גדולי תורה, והוא יושב כמו פריץ - -

אביר קארה: אלוף משנה מתן כהנא.

משה גפני: - - אני לא מדבר עליו.

משה גפני: אבל מתן כהנא הוא השותף של הרפורמים, הוא השותף של אלה שעשו את החורבן הזה עם הכשרות.

משה גפני: הוא מתכנן את החורבן בגרות.

משה גפני: אני אומר לכם, רבותיי חברי הכנסת, לא היה מי שנלחם נגד הציונות הדתית ורבניה כמו מתן כהנא.

משה גפני: יש לנו הבדלי השקפות, אבל אנחנו מכבדים אותם, אנחנו שותפים שלהם כשיש מלחמה למען היהדות.

משה גפני: הוא המחריב הגדול של היהדות ושל הציונות הדתית.

אביר קארה: אלוף משנה מתן כהנא - - - גפני - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קארה, תודה רבה.

קטי קטרין שטרית: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קארה, תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, תודה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לנצל את ההזדמנות שאתה יושב כאן, בראשות הישיבה – לא תכננתי לעלות לדבר.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לומר משהו: אני שומע מחברי כנסת מהקואליציה – קודם אמרו את זה בנאומים, אז אמרתי, בסדר, לשקר מעל הדוכן זה חלק מהתרבות הפוליטית כאן.

יצחק פינדרוס: אבל אחרי זה שמעתי את זה גם בשיחות מסדרון.

יצחק פינדרוס: ידעו חברי הבית שההחלטה היום לא לעשות קיזוזים ולהיות פה באופוזיציה ולהיות פה עד אור הבוקר היא אך ורק בגלל דבר אחד: התנהלות הקואליציה כלפי האופוזיציה בנושא הוועדות ובנושא ההתנהלות הפרלמנטרית.

יצחק פינדרוס: אך ורק בגלל זה.

יצחק פינדרוס: אל תנסו למצוא סיפורים אחרים.

יצחק פינדרוס: זאת הייתה החלטה שכבר התקבלה בשבוע שעבר, הודענו שזה מה שיהיה השבוע.

יצחק פינדרוס: זאת הסיבה.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אתה יושב-ראש הכנסת, זה קרה במשמרת שלך שביטלו את הכבוד המינימלי של הכנסת ואת ההתנהלות המינימלית בין קואליציה לאופוזיציה בהקמת ועדות ובחלוקת ועדות.

יצחק פינדרוס: אתה צריך להחזיר את הכבוד האבוד של הכנסת, בשביל ההתנהלות הזאת.

יצחק פינדרוס: תדעו שזאת הסיבה, ולא שום סיבה אחרת.

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מקלב – מוותר; חברת הכנסת אבוקסיס – איננה; חבר הכנסת אופיר כץ – מוותר.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, השעה 4:17 ביום שלישי לפנות בוקר.

דסטה גדי יברקן: אני חושב שמה שהיה עכשיו ייזכר לדיראון עולם בדברי הימים של הכנסת.

דסטה גדי יברקן: זאת שעה היסטורית, שבה מדינת ישראל הדמוקרטית הפכה למדינת משטרה בחסות מפלגת העבודה ומרצ וכל מי שחשב שישראל היא מדינה דמוקרטית.

דסטה גדי יברקן: ואתה, יושב-ראש הכנסת, תיזכר בשעה הזאת כמי שבמשמרת שלך עובר חוק שאפילו בסוריה אינני בטוח שהוא נמצא, ובאיראן, ובכל מקום – חוק מעצר ללא צו שופט זה להפוך את ישראל הלכה למעשה למדינת משטרה.

מיקי לוי: מה פתאום.

דסטה גדי יברקן: לפני שתי דקות הצבענו עליו.

מיקי לוי: תקרא את החוק.

מיקי לוי: זה לא נכון.

דסטה גדי יברקן: לא החוק הזה.

דסטה גדי יברקן: הצבענו עליו לפני כן.

דוד אמסלם: חיפוש, חיפוש.

דסטה גדי יברקן: סליחה, צו חיפוש משטרה.

דסטה גדי יברקן: הצבענו עליו לפני דקה.

דסטה גדי יברקן: אני מכיר אנשים שללא החוק הזה נפתחים להם תיקים במשטרת ישראל רק בגלל שהם משויכים לאוכלוסיות הלא-נכונות; לתת סמכות כזאת לשוטרים ולעקוף את בית המשפט ואת השופטים זה להפוך את ישראל למדינה דיקטטורית.

דסטה גדי יברקן: אדוני יושב-ראש ועדת החוקה, אתה יכול לחייך אבל גם אתה שותף לבושה הזאת.

גלעד קריב: - - - בוועדה.

דסטה גדי יברקן: אדוני, אתה שבא ממפלגת העבודה, ששחרה לכל מה שקשור לזכויות אדם, שהקימה את מדינת ישראל, הייתה שותפה לבנייה של המדינה הזאת.

דסטה גדי יברקן: אתה שותף.

דסטה גדי יברקן: תראו מה נשאר מכם, בושה וחרפה.

מיקי לוי: תודה רבה.

גלעד קריב: אני מזמין אותך לדיונים בוועדה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גלנט – אינו נוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה.

שלמה קרעי: יש שלושה ימים שמתנקזים לתאריך הזה – לעשרה בטבת.

שלמה קרעי: היו שלושה מאורעות שונים, שחכמים לא רצו לקבוע שלושה ימי צום רצופים, בח' בטבת, בט' בטבת ובי' בטבת, ולכן החליטו לקבוע בסופו של דבר את עשרה בטבת ליום צום, שבו נזכור גם את שני המאורעות האחרים.

שלמה קרעי: בח' בטבת, תרגום התורה ליוונית: "היה אותו יום קשה לישראל כיום שנעשה בו העגל" – שרק תירגמו את התורה ליוונית, למה?

שלמה קרעי: כי הייתה אפשרות שהם ישנו קצת את משמעות התורה בתרגום הזה.

שלמה קרעי: "היה אותו יום קשה לישראל כיום שנעשה בו העגל".

שלמה קרעי: "בתשעה בטבת מת עזרא הסופר".

שלמה קרעי: מי היה עזרא הסופר?

שלמה קרעי: אותו אחד שפעל לחיזוק לימוד התורה ולהצלת עם ישראל מהתבוללות.

שלמה קרעי: הוא דאג שעם ישראל ייפרדו ויגרשו את הנשים הנוכריות שלהם.

שלמה קרעי: בעשרה בטבת התחיל המצור על ירושלים.

שלמה קרעי: המצור הוא בעצם אבן הדרך הראשונה, שהובילה בסוף לחורבן בית ראשון.

שלמה קרעי: דבר נוסף שאנחנו מזכירים היום, זה את יום הקדיש הכללי.

שלמה קרעי: הרבנות הראשית, לפני 72 שנה, קבעה את עשרה בטבת ליום הקדיש הכללי לזכרם של הקודשים שנספו בשואה, שיום מותם ומקום קבורתם לא נודע.

שלמה קרעי: היום הזה הוא יום זיכרון שלהם.

שלמה קרעי: מי שלא יודע, מדליק נר או עורך אזכרה ביום הזה, שקבעה הרבנות הראשית.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר לכם ככה: הממשלה הזאת מנקזת לתוכה בדיוק את שלושת הדברים האלה, שבגינם אנחנו צמים היום.

שלמה קרעי: גם הפגיעה בתורה, יושב כאן הרפורמי, וכל מטרתו היא לפגוע בתורה.

שלמה קרעי: אם הם פחדו מהשינוי הקטן – הם רוצים לעשות רפורמה, הם רוצים להשליך, לרמוס ולבזות את תורת ישראל.

שלמה קרעי: הוא מקבל גושפנקה ולגיטימציה מהממשלה שלכם.

שלמה קרעי: אותו הדבר לגבי התבוללות ואותו הדבר לגבי החורבן – לגבי היום הזה שבו החל החורבן.

שלמה קרעי: זכריה הנביא אמר: "כה אמר ה' צבאות צום הרביעי וצום החמישי וצום השביעי וצום העשירי יהיה לבית יהודה לששון ולשמחה ולמעדים טובים".

שלמה קרעי: בצום הזה נתפלל, חברים, שממשלת הזדון הזאת, ממשלת האחים המוסלמים, לא תביא אותנו לידי חורבן בית שלישי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הדובר הבא, חברת הכנסת לנדה; חבר הכנסת טאהא; חבר הכנסת ליצמן.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז, בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני עולה לזמן קצר, פחות משלוש דקות - - -

שלמה קרעי: למה?

אבי מעוז: תיכף תשמע למה, והפעם באופן רציני.

אבי מעוז: אני מצטרף לכל מה שאמרו קודמיי, על מה אנחנו מציינים היום את עשרה בטבת.

אבי מעוז: עוד כ-40 דקות אנחנו נתחיל את הצום, ואני דווקא רוצה לדבר על מה שהתחדש בדורות שלנו.

אבי מעוז: היום הזה נקבע כיום הקדיש הכללי, שאנחנו אומרים אותו לזכר הקורבנות שמקום קבורתם לא נודע.

אבי מעוז: ואני נוהג מדי שנה לומר בעשרה בטבת את הקדיש על סבא וסבתא שלי, אביגדור ושרה באום, שהגיעו למשרפות באושוויץ ושם עלו השמימה, יחד עם מרבית המשפחה שלהם, עם ארבעה מילדיהם ועם הסבתא רבא שלי.

אבי מעוז: עליהם אני אומר את הקדיש.

אבי מעוז: ואני רק רוצה לומר - - -

שלמה קרעי: אבי, יש מניין.

אבי מעוז: אני אמרתי את זה בערבית, ואני אומר את זה בשחרית בעזרת השם.

אבי מעוז: אני רק רוצה לומר, שאני, לזכרם – ואני מדבר עכשיו בכובד ראש – אני משוכנע בכך, הם גדלו והם חיו בעיירה שנקראת קוז'מניק במחוז קאליש, שליד לודז' בפולין, והם עברו את הגטאות קוז'מניק וגטו לודז'.

אבי מעוז: מגטו לודז' הם נשלחו לאושוויץ.

אבי מעוז: אני אומר, ואני משוכנע בזה וזוהי השליחות שלי, הם חלמו להקים מדינה יהודית.

אבי מעוז: ומדינה יהודית, תפקיד כולנו הוא לשמור על הזהות היהודית של המדינה שלנו.

אבי מעוז: אני מאוד מקווה שאנחנו נצליח לשמור על הזהות היהודית של מדינתנו.

אבי מעוז: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גנאים – מוותר; חברת הכנסת יאסין – אינה נוכחת; חבר הכנסת ישראל כץ – מוותר; חבר הכנסת מולא – אינו נוכח; חברת הכנסת גמליאל; חברת הכנסת תלם מגן; חבר הכנסת אלי כהן; חבר הכנסת סובה – איננו; חברת הכנסת שפק – איננה; חבר הכנסת קיש, בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, אני עליתי להגיד דבר אחד, וחשוב לי שכולם ישמעו את זה.

יואב קיש: לא הייתה היום ועדת הסכמות, ואין הסכמות ועד שאתם לא תתנו יחס הוגן בוועדות, אנחנו לא נשתף פעולה.

יואב קיש: שום דבר במליאה הזאת.

יואב קיש: אתם תישארו איתנו עד השעות הקטנות ואתם תבינו שצריך לתת לכנסת ישראל לחזור לדמוקרטיה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בגין – מוותר; חבר הכנסת מרעי – איננו; חבר הכנסת דוד ביטן – בבקשה.

דוד ביטן: איפה יואב קיש?

דוד ביטן: נתן נאום, חבל על הזמן, אני חייב להגיד את זה.

דוד ביטן: ממש נאום טוב.

דוד ביטן: אני באמת לא מבין את הקואליציה, מה הבעיה לסגור את העניין של הוועדות?

דוד ביטן: רוב הדברים סגרנו במשא ומתן הראשוני עם יושב-ראש הכנסת.

דוד ביטן: מה שנשאר, אולי ועדה או שתיים.

דוד ביטן: אתם לא מסוגלים להגיד שום דבר לשר האוצר?

דוד ביטן: עד כדי כך?

דוד ביטן: מה, הוא אלוהים?

דוד ביטן: הוא קובע הכול?

דוד ביטן: תגידו לו: עד כאן, גמרת את התקציב – הוא העביר את התקציב, נכון?

דוד ביטן: אז עכשיו הוא יכול להגיע לפשרה ולהסכים.

דוד ביטן: מספיק כבר עם זה.

דוד ביטן: אי-אפשר שכולנו פה נעשה את הדברים האלה רק בגלל בן אדם אחד, קוראים לו איווט ליברמן.

דוד ביטן: מספיק עם זה כבר.

דוד ביטן: תגידו לו שדי, הוא לא קובע את כל הדברים בעולם.

דוד ביטן: אני מבין שאת כל הדברים הוא קובע לכם בנושא של קורונה וכו', שהוא דורש שלא יהיה פיצוי.

דוד ביטן: אין מה לדאוג לתושבי ישראל, סגר לא יהיה, אתם יודעים למה?

דוד ביטן: כי איווט ליברמן לא מוכן לשלם פיצויים לאף אחד אז הם לא יעשו סגר.

דוד ביטן: גם אם אני לא יודע מה יקרה הם לא יעשו סגר.

יובל שטייניץ: דוד, אני רוצה להגיד לך, האחריות נופלת על ראשם, לזה שהכנסת לא מתפקדת ושנעשה פה מעשה שמעולם לא נעשה, של פיגוע בדמוקרטיה.

דוד ביטן: נכון, נכון.

דוד ביטן: לפני זה, זה היה בגלל אלקין, עכשיו זה בגלל איווט ליברמן.

דוד ביטן: זו התוצאה.

יובל שטייניץ: זה על הראש, קודם כול, של ראש הממשלה נפתלי בנט ושל ראש הממשלה החליפי לפיד ושל אדוני היושב-ראש.

יובל שטייניץ: הם הקודקודים שהיו צריכים לפתור את זה.

יובל שטייניץ: לא ליברמן.

דוד ביטן: תראה, בהתחלה, יובל, אלקין התנגד, אלקין עשה בעיות.

דוד ביטן: עכשיו הבעיה היא ליברמן.

דוד ביטן: הבעיה היא ועדת כספים.

דוד ביטן: נשים את הדברים כמו שהם.

דוד ביטן: אז הגיע הזמן שתגידו לו: עד כאן, תפסיק כבר עם זה.

יובל שטייניץ: את זה יושב-ראש הכנסת צריך לפתור וראש הממשלה צריך לפתור.

דוד ביטן: אני יודע שאתם לא רוצים לקלקל את הנושא של האחידות בממשלה אבל יש גבול.

דוד ביטן: אתה שם לב שמפריעים לי, כבוד היושב-ראש?

דוד ביטן: תן לי דקה.

שלמה קרעי: דוד, יש לנו עוד דרישה, אנחנו רוצים את דודי סגן יושב-ראש הכנסת.

שלמה קרעי: זו עוד דרישה חדשה.

דוד אמסלם: מה אתה עושה לו התקף לב מעכשיו, הלו.

דוד ביטן: טוב, רגע, לא סיימתי.

דוד ביטן: אני רוצה להגיד לכם - - -

דוד אמסלם: מה קרה לך אתה?

דוד אמסלם: אנחנו לא - - -

דוד ביטן: רגע, חבר'ה.

דוד ביטן: לגבי החוק הקודם, אריה דרעי לא נתן לי לעלות - - -

דוד אמסלם: אני, בעזרת השם, אהיה יושב-ראש ואני אוציא אותך.

דוד אמסלם: אל תדאג.

דוד ביטן: אבל אני רוצה להגיד לכם לגבי החוק הקודם, גם בחוק קמיניץ – הינה, נמצא פה יושב-ראש ועדת הפנים שהעביר את החוק הזה - - -

קריאה: הוא לא שומע - - -

דוד ביטן: אתם לא שומעים?

דוד ביטן: גם, דודי, בא קמיניץ לישיבה ואמר: זה רק נגד הערבים, על היהודים זה לא יהיה.

דוד ביטן: בסופו של דבר זה רק על היהודים כמעט.

דוד ביטן: שמים את זה במושבים.

דוד ביטן: הרגו את כל המושבניקים.

דוד ביטן: וכנ"ל זה יהיה בחוק החיפוש, הפטור מחיפוש.

דוד ביטן: זה לא יפתור את הבעיה של הפשיעה בעולם הערבי אבל זה יופעל בכל המדינה.

דוד ביטן: ואני שואל את הממשלה, עד כדי כך, אתם הבאתם חוק של פירות העץ המורעל, פירות העץ המורעל, רוב הבעיות בפירות העץ המורעל זה בצווי חיפוש.

דוד ביטן: מה קורה בארצות הברית?

דוד ביטן: כשנכנסים לבית בלי צו חיפוש פוסלים את המשפט.

דוד ביטן: אבל מה עושים?

דוד ביטן: מצד אחד נותנים אפשרות להיכנס בלי צווי חיפוש, מצד שני מעבירים את חוק פירות העץ המורעל.

קריאה: זה מה שהם רוצים שיהיה פה.

דוד ביטן: אתה יודע, אתה היית ניצב במשטרה וכמעט מפכ"ל, ואני אומר לך שבעצם אין טעם לפירות העץ המורעל, כיוון שאם אתה יכול להיכנס בלי צו חיפוש בית המשפט לא יוכל בעצם לקבוע שום דבר אחר ולפסול ראיות.

דוד ביטן: אין מצב כזה.

דוד ביטן: אז תחליטו מה אתם רוצים.

דוד ביטן: אם אתם רוצים באמת לשנות משהו - - -

קריאה: די, נו, דוד - - -

דוד ביטן: רגע, אני כבר מסיים, תירגע.

דוד ביטן: אם אתם כבר רוצים לסיים לעשות שינוי משמעותי בנושא הזה, אז אל תעשו חוק שמבטל את זה.

דוד ביטן: זה מה שאני אומר.

דוד ביטן: אל תעשו חוק שמבטל את זה.

דוד ביטן: ולכן החוק הזה לא היה במקום.

דוד ביטן: תודה רבה לכם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מציע שתשב עם חבר הכנסת סגלוביץ', זה יהיה אולי יותר בהיר.

מיקי לוי: השרה פרקש, בבקשה לעלות לסכם.

אורית פרקש הכהן: בהמשך להצעת יושב-ראש הכנסת אני אדבר קצת על תוכנית שקידמנו ביחד עם שר האוצר ושאנחנו עובדים על הקידום שלה בתחום ההייטק בישראל.

אורית פרקש הכהן: קודם כול נגיד כמה מילים על הקורונה.

אורית פרקש הכהן: כמו שאתם יודעים, אנחנו עכשיו כולנו חווים את נושא וריאנט האומיקרון.

אורית פרקש הכהן: למי שלא יודע, מדובר בווריאנט מאוד מאוד מידבק.

אורית פרקש הכהן: היום כבר יש נתונים על זה שהוא מכפיל את עצמו כל יומיים, אפילו לא כל שלושה ימים.

אורית פרקש הכהן: וצריך להגיד את האמת, הממשלה עושה מאמצים כבירים, מגיעה לבתי ספר, מגיעה לעיריות, מנגישה את החיסונים – והציבור אדיש.

אורית פרקש הכהן: ואני שואלת את עצמי מתי אנשים יבינו שאי-אפשר לשחק עם הדבר הזה וילכו להתחסן?

אורית פרקש הכהן: אנחנו קוראים לכולם לעשות את זה.

אורית פרקש הכהן: אני אספר לכם קצת על האתגרים שאני מתמודדת איתם בממשלה בתחומי ההייטק.

אורית פרקש הכהן: השנה האחרונה הייתה שנת שיא בתעשייה הזו של כל הזמנים, עם הכנסות מדהימות לתקציב המדינה, גם ממס הכנסה - - -

קריאה: המנהלת אמרה לך לרדת.

אורית פרקש הכהן: המנהלת אמרה לי לרדת והיושב-ראש אמר לי לדבר על התוכנית.

קריאה: מחר.

אורית פרקש הכהן: מחר, בסדר.

אורית פרקש הכהן: אפשר לרדת.

איתן גינזבורג: משפט סיום.

אורית פרקש הכהן: משפט סיום.

אורית פרקש הכהן: אז אני רוצה להודות לשר האוצר שבעצם קידם איתי תוכנית שמטרתה להשיב ישראלים עובדי הייטק שחיים בחו"ל ושמשלמים מיסים למדינות אחרות ויכולים לייצר פה מיסים ומקומות עבודה, וצריך לקדם את הדבר הזה.

אורית פרקש הכהן: כשרת תיירות עשיתי, דרך אגב, עסקתי המון בנושא מורי הדרך עם רשות הטבע והגנים, שסיפקה סיורים בחינם לציבור כדי לתת להם עבודה, וכולנו נהנינו.

אורית פרקש הכהן: אנחנו מחויבים לתעשייה הזו ונדאג לכולם.

אורית פרקש הכהן: אז בוקר טוב, תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן - אינו נוכח גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי-זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: נא לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד יואב גלנט – נגד יעקב ליצמן – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת שלמה קרעי – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח

מיקי לוי: האם מי מחברי הכנסת שנמצא במליאה ולא קראו בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה, לספור.

מיקי לוי: נגד – 56.

מיקי לוי: בעד – 60.

מיקי לוי: לפיכך, הצעת חוק התוכנית הכלכלית עברה בקריאה ראשונה ותועבר לוועדת הכלכלה לדון בהצעת החוק.

קריאה: ועדת הכספים.

מיקי לוי: ועדת הכספים, ועדת הטרלה, ועדת הזה, ועדת הכול – תועבר לוועדת הכנסת, שתקבע לאיזו ועדה היא תשויך.

מיקי לוי: [מס' מ/1435; דברי הכנסת, חוב' ג, ישיבה 62; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: הצעת חוק משק הדלק (קידום התחרות) (תיקון) (תיקון מס' 3), התשפ"ב–2021, בקריאה שנייה ושלישית.

מיקי לוי: יציג את הצעת החוק יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת מיכאל ביטון.

מיקי לוי: בבקשה.

ועדת הכלכלה): רוטמן, רוצה דבר תורה?

ועדת הכלכלה): נראה אם יהיה זמן.

ועדת הכלכלה): אדוני יושב-ראש הכנסת, אני מתכבד להציג בפניכם - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, חבר הכנסת כץ, תשבו בבקשה במקומותיכם.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, שב בבקשה.

ועדת הכלכלה): אני מתכבד להציג בפניכם את הצעת חוק משק הדלק (קידום התחרות) לקריאה שנייה וקריאה שלישית.

ועדת הכלכלה): הצעת החוק, שהיא הצעת חוק ממשלתית, ונועדה להאריך את תוקפה של הוראת שעה, קובעת מגבלות על התקשרויות שעורכות חברות דלק להקמת תחנות דלק, במטרה למנוע ריכוז של תחנות דלק השייכות לאותה חברת דלק באזור מסוים.

ועדת הכלכלה): בהתאם להוראת השעה, חברת דלק אינה רשאית להקים תחנת דלק או לחתום על חוזה בלעדיות עם תחנת תדלוק אם במרחק של קילומטר בדרך עירונית, או 10 קילומטר בדרך בין-עירונית, קיימת כבר תחנת תדלוק שבה נמכר דלק של אותה חברה.

ועדת הכלכלה): עוד קובעת הוראת השעה כי הממונֶה על התחרות, או הממונָה, מוסמכת לאשר התקשרויות החורגות מהאיסור, אם שוכנעה שההתקשרות לא תגביל באופן ניכר את התחרות באזור.

ועדת הכלכלה): לפיכך החליטה הוועדה לקצר את תקופת תוקפה של הוראת השעה כך שהיא תחול שלוש שנים נוספות, כלומר עד ל-31 ביולי 2024.

ועדת הכלכלה): כמו כן הוועדה תקיים דיון מעקב בעוד שלושה חודשים כדי לקבל דיווח של נציגי הממשלה לגבי ההתקדמות וגיבוש ההסדר הקבוע בעניין זה.

ועדת הכלכלה): יש לנו עוד כמה דקות.

ועדת הכלכלה): חברי האופוזיציה, אני רוצה שנסיים את הבוקר הזה טיפה יותר טוב, אז אתם יודעים, פה בחדר בספרייה, כל דבר שחבר כנסת אי פעם אמר, זה כתוב שם.

ועדת הכלכלה): אז חבר הכנסת דרעי שם יש לך כבר איזה 40 כרכים לעיין.

ועדת הכלכלה): אבל אנחנו, יש לנו רק שני ספרים, וכל מושב נוספים שם ספרים.

ועדת הכלכלה): זה מאוד מעניין ללכת לראשית הדרך.

ועדת הכלכלה): אנחנו חושבים שנאומים של הכתרה ומינוי של איזה תפקיד גדול בישראל חייבים להיות 30 עמודים.

ועדת הכלכלה): אז אני רוצה לקרוא לכם את הנאום של הנשיא הראשון בכנסת ישראל.

ועדת הכלכלה): אני יכול?

ועדת הכלכלה): זה רק פסקה אחת.

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: תקרא את הכול.

ועדת הכלכלה): פסקה קצרה.

ועדת הכלכלה): אומר כך הנשיא ויצמן: "הינני מודה על הכבוד הגדול שניתן לי בהיבחרי כנשיא הראשון למדינת ישראל.

ועדת הכלכלה): בכל נפשי, בכל מאודי, אתאמץ למלא את השליחות הנעלה והכבירה הזאת לטובת בני עמנו וכל תושבי הארץ, להרמת קרן מדינתנו.

ועדת הכלכלה): גדול התפקיד שהוטל עליי, אך בשר ודם אני ועלול להיכשל חלילה במעשיי.

ועדת הכלכלה): אל נא אהיה בעיניכם כחוטא במזיד.

ועדת הכלכלה): ברגע גדול זה בחיי, בחיי כולנו, הינני שולח ברכה לבבית לכל אזרחי ישראל ולעם היהודי ברחבי תבל.

ועדת הכלכלה): אני יודע כי כל אשר נעשה ושלא נעשה בארץ הזאת יטיל מאורו או מצילו על עמנו כולו.

ועדת הכלכלה): מתוך הכרת כובד האחריות הזאת הינני נכנס למילוי תפקידי כנשיא בישראל".

ועדת הכלכלה): זה כל הנאום שלו.

קריאה: - - -

ועדת הכלכלה): לא יפה?

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: לא הקשבנו - - -

ועדת הכלכלה): חבר הכנסת ארבל, אל תעשה לי תנועות מזלזלות כאלה.

אוריאל בוסו: - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

ועדת הכלכלה): תודה רבה לכם, חברים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לשבת.

מיקי לוי: ההצבעה היא הצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: אני כבר אומר שההצבעות שיופיעו על המסך אינן סופיות, כי אין ברשות כל חברי הכנסת מסך מגע אלקטרוני ואנחנו נספור ונודיע על התוצאות הסופיות.

מיקי לוי: מה שיופיע על הלוח הוא אינו סופי ולכן נא לשמור על השקט.

מיקי לוי: חבר הכנסת ניר ברקת וחברת הכנסת – אנחנו ניקח אתכם בחשבון.

מיקי לוי: נא לשבת, בבקשה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 1 – 65

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 65.

מיקי לוי: נוסיף את חברת הכנסת בן משה.

מיקי לוי: נגד – 51.

מיקי לוי: נוסיף את חבר הכנסת - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לחצת?

מיקי לוי: מאה אחוז.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת ברקת.

מיקי לוי: זה 66 כנגד 50, הצעת החוק בקריאה שנייה עברה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית.

מיקי לוי: נא לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד החוק – 65

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 66, נגד – 50.

מיקי לוי: לפיכך הצעת חוק משק הדלק (קידום התחרות) עברה בקריאה שלישית ותיכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

מיקי לוי: תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים היום, יום שלישי י' בטבת התשפ"ב, 14 בדצמבר 2021, בשעה 16:00.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.