ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 84, 2021-12-08 00:00

מיקי לוי: חברי הכנסת, היום יום רביעי, ד' בטבת התשפ"ב, 8 בדצמבר 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: שאילתות דחופות בראש סדר-היום.

מיקי לוי: שאילתה ראשונה, מס' 78, מאת חבר הכנסת יעקב מרגי, בנושא מתווה המסעות לפולין.

מיקי לוי: תשיב השרה יפעת שאשא ביטון, שרת החינוך.

מיקי לוי: חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, מכובדיי חברי הכנסת, פורסם כי משרד החינוך מתכוון לחדש את המסעות לפולין במתכונת מצומצמת – רק התלמידים "הנבחרים" על ידי ההנהלה יוכלו לצאת למסע.

יעקב מרגי: הנחיה המעמידה את מנהלי בתי הספר בהחלטות שאינן מוסריות וערכיות.

יעקב מרגי: רצוני לשאול: 1.

יעקב מרגי: מה הרציונל בהחלטה?

יעקב מרגי: 2.

יעקב מרגי: על פי איזה קריטריון תתבצע ההעדפה?

יעקב מרגי: 3.

יעקב מרגי: מדוע לא לעשות מסע אלטרנטיבי בארץ לכולם?

יפעת שאשא ביטון: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, תודה רבה לחבר הכנסת מרגי על השאלה, ובכלל על העלאת הנושא החשוב.

יפעת שאשא ביטון: אתחיל ואומר שכן, משרד החינוך עשה מאמץ מאוד מאוד גדול כדי לחדש את המסעות לפולין אחרי שנתיים שבהן לא היו מסעות ולא היה עיסוק, מן הסתם, בגלל משבר הקורונה.

יפעת שאשא ביטון: כבר בפתח דבריי אני אומר שהמספר שנקבע השנה, כ-800 תלמידים, נקבע מטעמי אבטחה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, ככל שהדבר היה תלוי במשרד החינוך בלבד, אנחנו היינו מחדשים את המסעות במלוא ההיקף המספרי, אבל מה לעשות שיש אילוצים גם של גורמים רלוונטיים שלוקחים חלק בלוגיסטיקה, בהכנה, בהיערכות למסע, ובעיקר ענייני אבטחה הגבילו אותנו במועד החורף ל-800 תלמידים.

יפעת שאשא ביטון: חשוב להדגיש שככל שאנחנו נתקרב למועד הקיץ שיתחיל ביולי, אנחנו מאוד מקווים שנצליח להוציא את המסעות האלה בהיקף המלא שלהם, ולא נידרש לעמוד בסיטואציה שאנחנו עומדים בה כעת.

יפעת שאשא ביטון: נכון, זאת דילמה, הדילמה אם לאפשר בכלל את קיום המסע במגבלות הקיימות או לא לקיים אותו בכלל.

יפעת שאשא ביטון: בעיניי לא לקיים אותו בכלל זאת האפשרות הפחות טובה, מה גם שהעניין של בחירה אם לצאת למסע או לא לצאת למסע, איך לקיים את הבחירה מי יוצא למסע ומי לא – צריך לזכור שלא בכל בית ספר כל השכבה יוצאת, אתה מכיר את זה הרי מקרוב, זה לא שהם יוצאים באופן אורגני, כך שאנחנו בהחלט משאירים את זה להחלטתם, מי שיבחר שזה פחות מוסרי לייצר איזשהו מערך של בחירה מתוך ה"פול" הכולל ויגיד, אוקיי, השנה אני לא משתתף במסעות – גם זה בסדר.

יפעת שאשא ביטון: לשאלתך השנייה, ואני חושבת שהיא חשובה לא פחות ואולי אפילו יותר, מה בנוגע לחלופות למסע?

יפעת שאשא ביטון: הרי במשך שנים הם מקיימים מסע אחד, לפולין.

יפעת שאשא ביטון: יש חלופות של מדינות אחרות שגם בהן ניתן להנציח את זכר השואה, ויש לנו גם כאן, בארץ, מספיק משאבים, ויש לנו עדיין ניצולים שיכולים להיות חלק מהמערך הגדול והחשוב הזה, וממש עם הכניסה שלי לתפקיד, כשהתחלנו לעסוק בנושא של מסעות לפולין, ביקשתי שיבחנו חלופות כאן בארץ, שלא נובעות דווקא מהסיפור הכלכלי.

יפעת שאשא ביטון: זה לא כי לא כולם יכולים לצאת מבחינה כלכלית, אלא כי אני חושבת שיש משהו משמעותי במסע של זיכרון השואה כאן, במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: יש לוחמי הגטאות, יש יד ושם, יש הרבה מאוד מרכזים שבהם אפשר לבקר.

יפעת שאשא ביטון: ובכלל, יצא לי אפילו לדבר איתך באחד הבקרים, אני בכלל חושבת שסיום של מסע כזה, משואה לתקומה, שייעשה על ידי צעדה של בני נוער מיד ושם לכנסת, כמי שמסמלת את הריבונות שלנו, זה משהו שיכול מאוד מאוד לרגש, רק מלדבר על זה אני מתרגשת.

יפעת שאשא ביטון: כן, אנחנו בהחלט בוחנים את זה, ואני מקווה שבשנה הבאה גם זה יהיה חלק מהמערך.

מיקי לוי: אני חושב שזה רעיון אדיר.

מיקי לוי: אדיר.

יפעת שאשא ביטון: נכון.

יפעת שאשא ביטון: אתה רואה קבוצות של בני נוער צועדים בירושלים לכנסת?

יעקב מרגי: תודה לשרה.

יעקב מרגי: אני חושב שרואים שאת בתוך העניין, אבל שוב, כשאנחנו מדברים על 800 תלמידים מכל השכבה בארץ, הדילמות יהיו קשות והתחושה של קיפוח – הפגיעה תהיה קשה.

יעקב מרגי: צריך לבחון שהקריטריון יהיה קשוח, בלי חופש פעולה, שלא יהיה ספק שהיה מי שהעדיף את זה לעומת זה, כי התוצאות – ואנחנו מדברים על מערכת חינוך.

יעקב מרגי: אני עדיין חושב, משיחות ודיונים שקיימתי, תשקיעו מאמץ בלייצר.

יעקב מרגי: אני לא אומר להסתפק ביד ושם בלבד או בניצולי שואה - -

יפעת שאשא ביטון: לא, יש מגוון רחב של חמישה ימים שלמים.

יעקב מרגי: - - אני מתכוון על לייצר מסע אלטרנטיבי, תחשבו על זה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אני מסכימה, אני רק אחדד את הנקודה, חבר הכנסת מרגי, לגבי העניין של הבחירה: ראשית, המכסות שיהיו לכל מחוז, יהיו בהתאם או באופן יחסי ליציאה או להיקפים שיצאו בשנים קודמות.

יפעת שאשא ביטון: שוב אני אומרת שזה יהיה נתון לבחירתו של בית הספר.

יפעת שאשא ביטון: ועוד חשוב לחדד שתינתן עדיפות לתלמידי כיתות י"ב כי הם אחר כך נכנסים לבגרויות ואחר כך יש גיוס לצבא, ויכול להיות שזה יהווה הקריטריון המשמעותי, בסופו של דבר, בכל בית ספר, ואת כיתות י"א יהיה אפשר להוציא אחר כך במחזור הקיץ.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה לכם.

מיקי לוי: תודה רבה לשרת החינוך.

מיקי לוי: מישהו יכול לבדוק מה עם שרת התחבורה בבקשה?

מיקי לוי: זה לא בסדר.

מיקי לוי: היא בדרך או לא? זה מה שאני רוצה לדעת.

מיקי לוי: אני מכריז על שמונה עד עשר דקות הפסקה.

מיקי לוי: צר לי, אני לא מוכן להמשיך כששרה לא מגיעה.

מיקי לוי: הישיבה תתחדש ברגע שהשרה תגיע.

מיקי לוי: אני מתכבד לחדש את הישיבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בועז טופורובסקי, שאילתה דחופה מס' 80, בנושא: יממה קטלנית בכבישים.

מיקי לוי: תשיב שרת תחבורה מרב מיכאלי, בבקשה.

מרב מיכאלי: בוקר טוב, אדוני.

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, פתחת אולפן במליאה.

איימן עודה: - - -

מרב מיכאלי: אני רק רוצה להגיד, אדוני, ברשותך, שאני מתנצלת כמובן על האיחור, פשוט הייתי מעבר לכביש ונשאתי דברים לזכר ראשת הממשלה גולדה מאיר, שהיום אנחנו מציינות 43 שנים למותה.

מרב מיכאלי: לכן, סליחה על האיחור.

בועז טופורובסקי: תודה, אדוני היושב-ראש, תודה, גברתי השרה.

בועז טופורובסקי: תשעה אנשים נהרגו ביממה אחת בדרכים.

בועז טופורובסקי: למיגור הקטל בכבישים נדרשת תוכנית סדורה ומתוקצבת.

בועז טופורובסקי: שנים שהנושא הכאוב הזה נדחק הצידה ואין מענה, למרות מעגל השכול ההולך וגדל.

בועז טופורובסקי: ברצוני לשאול: האם ומתי בכוונתך להקים צוות בין-משרדי שיבנה תוכנית מתוכללת לטובת המלחמה בתאונות בדרכים?

מיקי לוי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: תודה רבה, חבר הכנסת טופורובסקי, ואכן אתה צודק, כמובן, בזה שאתה לא מניח וחוזר ומעלה, חוזר ומעלה את הנושא הכל-כך חשוב הזה.

מרב מיכאלי: סוף השבוע האחרון היה כואב במיוחד, עם אבדות רבות ונוראיות, שכל אחת מהן היא באמת עולם ומלואו, והלב נקרע.

מרב מיכאלי: אי-אפשר להגיד יותר מדי פעמים – לשלוח ניחומים וחיזוק גם למשפחות, גם לפצועות ולפצועים.

מרב מיכאלי: מתחילת השנה ועד היום נהרגו בתאונות דרכים 6.8% יותר ממה שנהרגו בשנה שעברה בתקופה המקבילה.

מרב מיכאלי: היפגעות גבוהה כמובן היא בקרב רוכבות ורוכבי אופנוע, שלא לומר רוכבי אופנוע, צריך להגיד – וזאת הזדמנות להודות לך שוב על זה שהסבת את תשומת ליבי לסכנה שנשקפת לרוכבי אופנוע מגדרות הבטיחות מסוג מסוים, ואנחנו אכן משקיעים בזה מיליונים רבים, תוספת נוספת של 20 מיליון שקל בשביל לשנות את זה.

מרב מיכאלי: הולכות והולכי רגל – כמובן, כמובן תאונות במעורבות רכב כבד, ועדיין, שוב, הרבה הרבה יותר תאונות דרכים ונפגעות ונפגעים בחברה הערבית וביישובים הערביים.

מרב מיכאלי: אז צריך להגיד שקודם כול מאז הפעם האחרונה שדיברנו על זה כאן בכנסת עשינו כמה וכמה צעדים משמעותיים לקידום הנושא.

מרב מיכאלי: קודם כול הגדלנו מאוד את תקצוב מיזם "שומרי הדרך" בשנה הקרובה – מיזם שאם אתם לא מכירות ומכירים אותו, אני רואה את החשיבות הגדולה ביותר לפעולות שלו בחינוך בעצם, בשינוי תודעה ציבורית ובשינוי התנהגותי של הציבור.

מרב מיכאלי: אני רוצה להודות גם לחברות וחברי הכנסת הרבים שפנו אליי בנושא הזה, וכמובן למתנדבות ולמתנדבים ב"שומרי הדרך", ולחזק את ידיהם.

מרב מיכאלי: בימים אלה אני מקדמת את מינויו של מייסד ויושב-ראש אור ירוק מר אבי נאור ליושב-ראש הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

מרב מיכאלי: אתה, כמי שהנושא קרוב לליבו במידה כזאת, יכול להעריך את החשיבות של מי שבאמת חיים שלמים עשה לעצמו מפעל ממש מהתמודדות וממאבק לצמצום ולמיגור התופעה הקשה הזאת של תאונות הדרכים.

מרב מיכאלי: אין לי ספק שאבי נאור גם יחזק את הרשות, וגם יביא איתו את כל הידע הרב שנצבר ואת הכוחות שהוא מביא איתו – מה שהביא אותו לאן שהוא ולמי שהוא בחיים בשביל באמת להתחיל פרק חדש ומחוזק בהרבה במאבק בתאונות הדרכים.

מרב מיכאלי: עכשיו, כבר אני אומרת לך, דיברתי על כך כבר עם חבריי השרים הרלוונטיים, אבל אני מחכה קודם כול לאישורו של אבי נאור כיושב-ראש הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים.

מרב מיכאלי: לא נתחיל שום דבר לפני שהוא מתמנה לתפקידו, זה מובן מאליו, אני בטוחה.

מרב מיכאלי: אבל דע לך שהעניין הוא לגמרי כבר בהתהוות.

מרב מיכאלי: ההצעה שלך לצוות שיעשה תכלול ויפתח שיתוף פעולה רלוונטי היא בהתהוות, כאמור.

מרב מיכאלי: אתה לגמרי מתפרץ לדלת פתוחה.

מרב מיכאלי: רציתי לציין דברים נוספים, שעל חלקם גם דיברנו בוועדת הכלכלה אצל ידידנו יו"ר הוועדה מיכאל ביטון.

מרב מיכאלי: סך הכול, התקציב השנתי שמושקע מבחינתנו במאבק בתאונות הדרכים ובבטיחות מסתכם ב-2.3 מיליארד ש"ח.

מרב מיכאלי: בין היתר אנחנו נראה קידום רגולציה להחמרת הענישה של נהגים שמועדים לפורענות, תקציב ייעודי להסברה ושיפור משמעותי מאוד גם של תשתיות וגם של הסברה בחברה הערבית.

מרב מיכאלי: לשמחתי, יש לנו תקציבים ייעודיים לזה, ובאמת ייעשה פה מאמץ אדיר.

מרב מיכאלי: יהיו מפרצי חירום ומנוחה בכבישים בין-עירוניים בכל רחבי הארץ – דבר שאי-אפשר להפריז בחשיבותו, ובעיניי זה מדהים שאין אותו עד היום.

מרב מיכאלי: וכמו שאמרנו, מעקות הבטיחות להגנה על רוכבי אופנועים.

מרב מיכאלי: אנחנו לפני תוכנית חומש.

מרב מיכאלי: יש סל – כסף שמיועד לתשתיות, לכבישים וכו'.

מרב מיכאלי: באופן כללי, אני אמרתי את זה לא פעם, התחבורה שלנו נמצאת במצב חירום.

מרב מיכאלי: באמת במצב חירום.

מרב מיכאלי: לתדהמתי, גם למרות שנסללו הרבה מאוד כבישים בשנים האחרונות – נסללו כבישים, שהתמלאו במכוניות פרטיות עד אפס מקום, ולא פותחו מערכות של הסעת המונים ותחבורה ציבורית כדי שנוכל כולנו לנוע.

מרב מיכאלי: עדיין, לתדהמתי, יש המון המון מוקדי סיכון וכבישים מסוכנים שלא טופלו.

מרב מיכאלי: אנחנו מפתחות עכשיו תוכנית שבאמת תאפשר לנו לא לעשות שוב את מה שעשו כל השנים ואמרו: טוב, זה יעבור לחומש הבא, טוב, זה יעבור לחומש הבא, אלא באמת לעשות טיפול ממוקד ולנסות לטפל כמה שיותר מהר.

מרב מיכאלי: כי זה בעיניי דבר לא הגיוני כשאתה יודע שיש מוקד סיכון להגיד: טוב, בחומש הבא.

מרב מיכאלי: למרות שזה באמת עולה הרבה מאוד כסף, אין חולקת על זה.

מרב מיכאלי: משרד התחבורה מתארגן מחדש גם מבחינת תפיסת העולם שלו, ששמה את כל כובד המשקל על מעבר לתחבורה ציבורית שיתופית והסעת המונים; שנית, להתרכז הרבה יותר בבטיחות בדרכים; שלישית, לפתח הרבה יותר את האופציות של הליכה, של נסיעה באופניים, של רכיבה בכלים קלים בצורה מסודרת, בטיחותית ואיכותית.

מרב מיכאלי: הדבר הזה הוא בהתהוות.

מרב מיכאלי: זה לא קורה ברגע, אבל אנחנו בדרך לשם.

בועז טופורובסקי: תודה רבה, גברתי השרה.

בועז טופורובסקי: אני רק מנסה, ברשותך, וגם רוצה להגיד לך תודה על הפעולות שכרגע מנית שאת עושה.

בועז טופורובסקי: ואני בהחלט מברך - - -

מרב מיכאלי: סליחה רגע, אני שכחתי להגיד עוד דבר מאוד חשוב, שאני רוצה לברך אותך על היבחרך ליושב-ראש ועדת המשנה למאבק בתאונות הדרכים ולבטיחות בדרכים.

מרב מיכאלי: אני בטוחה שעל חלק מהדברים האלה נוכל לעבוד יחד.

מרב מיכאלי: אני מצפה לזה.

בועז טופורובסקי: תודה רבה.

בועז טופורובסקי: אני בטוח שנעבוד יחד בשיתוף פעולה מלא.

בועז טופורובסקי: אני גם מברך על המינוי של אבי נאור.

בועז טופורובסקי: רק אני שואל, אם התוכנית והצוות הבין-משרדי אמורים להיות בהובלה של אבי נאור: א.

בועז טופורובסקי: האם הבנתי נכון?

מרב מיכאלי: לא, אמרתי - - -

בועז טופורובסקי: ב.

בועז טופורובסקי: מה לוחות הזמנים?

מרב מיכאלי: אמרתי שלא נעשה שום דבר לפני שהוא ייכנס לתפקיד, ונעבוד איתו בשיתוף פעולה.

מרב מיכאלי: זה מה שאמרתי.

בועז טופורובסקי: מקובל.

בועז טופורובסקי: כמובן.

מרב מיכאלי: לוחות הזמנים – זה פרוצדורות של אישור מינוי.

מרב מיכאלי: זה בזמן קצר.

בועז טופורובסקי: מאה אחוז, תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, שאלה נוספת.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, זה באמת נושא כאוב, ואנחנו מברכים על הקמת ועדת המשנה בראשות חברי בועז טופורובסקי, שבאמת עוקב אחרי הנושא הזה.

אוסאמה סעדי: השבוע האחרון היה שבוע דמים.

אוסאמה סעדי: ביום אחד, גברתי השרה, איבדנו תשעה קורבנות, מהם בחברה הערבית חמישה באותו יום: שלושה בחורים צעירים.

אוסאמה סעדי: אני וחברי אחמד טיבי היינו בהלוויה שלהם.

אוסאמה סעדי: זה מחזה קורע לב לראות שלושה בחורים בגיל 18, שלוש הלוויות באותו בית קברות.

אוסאמה סעדי: היה גם בחור מעראבה, היישוב שלי, שנהרג בתאונת דרכים מכיוון שהטרקטור החקלאי שלו התהפך.

אוסאמה סעדי: 340 הרוגים ויותר – מהם, לצערנו, השיעור שלנו, מהאוכלוסייה הערבית, הוא 32%, כפי שנאמר כשנפגשנו איתך והסברנו לך.

אוסאמה סעדי: זה מחייב יותר תקציבים לרשות לבטיחות בדרכים, יותר הסברה, יותר חינוך.

אוסאמה סעדי: כמובן, יש את כל הנושא של התשתיות וכבישים אדומים, שבוודאי צריך להשקיע שם, כי אסור לקבל מצב שיהיו – תאונות דרכים תמיד יהיו, וצריך לצמצם, אבל בוודאי ששיעור של 32% מחייב תוכנית נפרדת לחברה הערבית.

מרב מיכאלי: תודה רבה, חבר הכנסת סעדי.

מרב מיכאלי: כמו שציינתי בדברי התשובה שלי לחבר הכנסת טופורובסקי, יש לנו השקעה של 3.7 מיליארד, קרוב ל-4 מיליארד שקלים, בתשתיות בחברה הערבית בחומש הקרוב במשרד התחבורה.

מרב מיכאלי: אנחנו ממש מכוונות לזה.

מרב מיכאלי: הייתי השבוע גם בטירה, גם בטייבה – יהיה מאמץ ניכר להוציא את הכסף הזה כמה שיותר מהר, כמה שיותר בצורה אפקטיבית - - -

אחמד טיבי: שרת התחבורה - - -

מרב מיכאלי: לא שמעתי.

אחמד טיבי: - - -

מרב מיכאלי: מה הוא אמר?

מיקי לוי: תמשיכי, בבקשה.

מרב מיכאלי: במקביל, כאמור, תקציב ייעודי להסברה בחברה הערבית בסדר גודל של 35 מיליון שקלים שמיועדים לדבר הזה.

מרב מיכאלי: אני לגמרי מסכימה איתך, וכאמור, אנחנו מאוד מאוד מושקעות בזה.

מרב מיכאלי: אינשאללה, בהקדם האפשרי גם נתחיל לראות תוצאות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השאילתה הבאה, חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, כבוד השרה, חברות וחברי הכנסת.

יריב לוין: אדוני, אני רוצה להודות לך על כך שהורית להפוך את השאילתה הזאת לשאילתה דחופה לאחר שהיא לא נענתה – לא רק לא במועד, אלא גם כשחלפו עשרות ימים מאז המועד.

יריב לוין: להלן השאילתה: בשנים האחרונות הושקעו תקציבים בידי משרד התחבורה בפרויקטים תחבורתיים ביהודה ושומרון.

יריב לוין: עם זאת, תשתיות תחבורה רבות עדיין טעונות שיפור.

יריב לוין: רצוני לשאול: 1.

יריב לוין: אילו פרויקטים תחבורתיים מתבצעים כעת ביהודה ושומרון?

יריב לוין: 2.

יריב לוין: אילו פרויקטים עתידים להתחיל בשנים 2021 – מה שעוד נותר – ו-2022? 3.

יריב לוין: אילו פרויקטים ביהודה ושומרון מתוקצבים בתקציב המדינה שאושר?

יריב לוין: – זה היה "המוצע", כי זה היה עוד לפני אישור התקציב, אבל – בתקציב המדינה שאושר.

יריב לוין: תודה.

מרב מיכאלי: תודה רבה לך, חבר הכנסת לוין היקר.

מרב מיכאלי: להלן הנתונים.

מרב מיכאלי: אכן, צר לי שלא הגיעו קודם, אבל טוב שהגענו הלום, ויש לי הזכות לענות לך עליהם במליאה.

מרב מיכאלי: הפרויקטים שמתבצעים ביהודה ושומרון בימים אלה– תכנון וביצוע: כביש 60 – פרויקט לב יהודה – בביצוע; כביש 60, עוקף חווארה – בביצוע; כביש 55, אלפי מנשה – מעבר אליהו - -

מיקי לוי: השרה, קצת לאט, כי חבר הכנסת יריב לוין רושם את מספרי הכבישים.

מרב מיכאלי: בשמחה.

מרב מיכאלי: אבל בכל מקרה אנחנו כמובן גם נעביר את זה בכתב.

מרב מיכאלי: אתה תקבל את זה מאוד מדויק.

מרב מיכאלי: כביש 55, אלפי מנשה – מעבר אליהו – בעבודות קידום זמינות; כביש 60 עוקף אל-ערוב עד הכניסה לבני נעים – בתכנון מוקדם; כביש 60, מפרידן – אדם, צומת המשטרה הבריטית – תכנון מוקדם; כביש 367, הגוש 60 – עציונה 3375 – תכנון ראשוני; עזון – מעלה שומרון –ביצוע; צומת העוקפים – ביצוע; צומת שוקבא – ביצוע; כניסה לקריית ארבע, החרסינה – ביצוע; צומת אלמוג – ביצוע; צומת אל-פונדק?

מרב מיכאלי: אל- פונדוק?

מרב מיכאלי: אל-פונדוק, מן הסתם.

מרב מיכאלי: צומת אל-פונדוק – ביצוע; צומת הכניסה לחברון, צומת הכבשים – התכנון הסתיים; צומת עלי – התכנון הסתיים; צומת ביתר עילית – התכנון הסתיים; כביש 60, המנהרות, מוצמת רוזמרין ועד לצומת חוסאן – בביצוע; כביש 60, המקטע בין צומת חוסאן לצומת אלעזר – בעבודות קידום זמינות; והכביש המשוקע במעבר קלנדיה – בביצוע.

מרב מיכאלי: הפרויקטים שעברו מתכנון - - -

אוסאמה סעדי: זו ממשלת השינוי או ממשלת הסיפוח?

מרב מיכאלי: אלה דברים שהם כבר בביצוע.

מרב מיכאלי: כלומר, הם התחילו לא בתקופת הממשלה הזאת.

אוסאמה סעדי: - - -

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת סעדי.

מיקי לוי: נראה לי שלא אתה שאלת את השאילתה אלא חבר הכנסת יריב לוין.

מרב מיכאלי: לא, הכול טוב, זכותו של חבר הכנסת סעדי וגם זכותו של חבר הכנסת טיבי להתקומם, הכול טוב.

מרב מיכאלי: אבל בכל זאת, בסוף יש עובדות ויש מציאות בשטח, ורבותיי יודעים - - -

אוסאמה סעדי: יש מציאות של כיבוש - - - והממשלה לא - - -

מרב מיכאלי: רבותיי יודעים - - -

מיקי לוי: לא ברור לי שהצטרפתם לממשלת השינוי, אז מה עניינכם בנושא הזה?

מרב מיכאלי: לא, עניינם בנושא הזה – הכול טוב.

מרב מיכאלי: אבל אם לא הייתי אומרת את הדברים האלה אז הם לא היו קיימים?

מרב מיכאלי: לא הבנתי.

אחמד טיבי: אין שינוי, אין שינוי, עובדה.

אחמד טיבי: אין שינוי.

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת טיבי, תודה.

מיקי לוי: בבקשה, השרה.

איימן עודה: מה שחשוב זה שהשמאל כרגע מושפל - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, בבקשה לא להפריע.

אחמד טיבי: - - -

מיקי לוי: תודה, תודה.

יצחק פינדרוס: - - - לא לשתף פעולה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, אתה גם בעמידה וגם מדבר?

מיקי לוי: שב בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

מרב מיכאלי: הפרויקטים שעברו - - -

אחמד טיבי: כמובן שזה בהסכמה של מרצ.

גלעד קריב: זו המציאות.

מרב מיכאלי: הפרויקטים שעברו מתכנון לביצוע הם: כביש 60 עוקף חווארה, צומת שוקבא, צומת כניסה לחברון, צומת עלי, צומת ביתר עילית, הסדרת הכביש אל-ולג'ה - - -

יצחק פינדרוס: איזו שאילתה, יריב, איזו שאילתה.

מרב מיכאלי: ובתקציב שהעברנו יש שני פריטים שאושרו במסגרת החלטת ממשלה קודמת, לדעתי – אני לא בטוחה בעצם, תכף אני אגיד לך בדיוק.

מרב מיכאלי: בכל מקרה, מה שיתוקצב ב-2022 בהרשאה זה כביש 437 וכביש 60 במקטעים אל-ערוב בני נעים.

מרב מיכאלי: אלה הדברים.

מרב מיכאלי: כפי שאתה ציינת בעצמך, אדוני חבר הכנסת לוין, ממשלות אכן השקיעו הרבה מאוד כסף בכבישים ביהודה ושומרון.

מיקי לוי: שאלת המשך, חבר הכנסת לוין.

אחמד טיבי: תברך אותה.

יריב לוין: קודם כול, אדוני היושב-ראש, תודה רבה, כבוד השרה, על התשובה המפורטת.

יריב לוין: אני מוכרח לומר שהמצב הזה פתר לי דילמה, כי אני חששתי שלא יהיו מספיק פרויקטים כדי לקרוא כל אחד מהם על שם חבר כנסת של מרצ, אבל אפילו עם החוק הנורבגי יש לנו מספיק לייחד לכל אחד מהם פרויקט משלו.

יריב לוין: אבל בנימה יותר רצינית, גברתי השרה, האם אני מבין נכון מהתשובה שלך שאל מול הרשימה הארוכה הזו של פרויקטים שממשיכים בביצועם, פרויקטים חדשים בשנה הקרובה – זאת אומרת, למעשה מתחילת כהונת הממשלה הזו ועד סוף שנת 2022 יהיו שני פרויקטים בלבד?

יריב לוין: האם זה המספר, אם אני הבנתי נכון את התשובה?

מרב מיכאלי: בנוסף לכל הרבים מאוד שנמשכים ומתבצעים.

יריב לוין: בנוסף יהיו רק שני פרויקטים חדשים?

מרב מיכאלי: יש שניים שמתוקצבים כרגע, ויש תוכנית חומש שבמסגרתה עוד צריכים להיקבע תיעדוף ותקצוב הכבישים האחרים.

מרב מיכאלי: יש תור ארוך מאוד מאוד.

מרב מיכאלי: השאילתה שתבוא אחריך תהיה על מצב הכבישים ברמת הגולן, שם מצב הכבישים הוא בכי רע.

מרב מיכאלי: שלא לדבר על מצב הכבישים בגליל – הייתי שם לפני שבוע – ושלא לדבר על מצב הכבישים בנגב בחלק מהמקרים, ובחלק מהמקרים עוד יותר.

מרב מיכאלי: ככה שאיך לומר, באמת יש הרבה מאוד מאוד כבישים במדינת ישראל שדורשים השקעה, לא רק ביהודה ושומרון.

יריב לוין: לא, אני לא נכנס לוויכוח האידיאולוגי, אני מבקש רק בצד האינפורמטיבי, לא בצד - - -

איימן עודה: - - - הממשלה שלכם - - -

גלעד קריב: - - -

מרב מיכאלי: בצד האינפורמטיבי התשובה היא כן.

יריב לוין: התשובה היא שכרגע יש שניים.

יריב לוין: וכמה חדשים היו בכל אחת משלוש השנים האחרונות?

איימן עודה: זה כמו ממשלת - - - ממשלת השינוי - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, חבר הכנסת עודה, אתה לא יכול לנאום שלוש דקות מהמקום.

מרב מיכאלי: זה ניתוח שאין לי לפניי.

מרב מיכאלי: אם תרצה, אני אבקש - - -

יריב לוין: אפשר לקבל אותו?

מרב מיכאלי: אני אבקש מהמשרד שיעבירו לך.

יריב לוין: תודה רבה.

מרב מיכאלי: בשמחה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מקלב, שאלת המשך.

מיקי לוי: וגם אני שאלת המשך.

מיקי לוי: אין יותר.

סמי אבו שחאדה: זהו?

סמי אבו שחאדה: אני לא יכול לשאול שאלת המשך?

מיקי לוי: לא, כי אני נכנסתי גם לתור.

מיקי לוי: מה דעתך?

מרב מיכאלי: אה, גם אתה שואל שאלת המשך?

מיקי לוי: כן, גם אני שואל שאלת המשך, ממקומי.

אחמד טיבי: למה להגביל?

אחמד טיבי: השעה 11:30.

מיקי לוי: מה לעשות, חבר הכנסת טיבי, זכותי גם כן.

מיקי לוי: שרת התחבורה היא שרה מאוד עסוקה.

מיקי לוי: בבקשה.

מרב מיכאלי: חבל שלא הקשבתם, כי דווקא נדמה לי שחבר הכנסת לוין הבחין בדיוק בשאלה מה ההבדל.

סמי אבו שחאדה: אני הקשבתי - - - גברתי השרה.

מיקי לוי: לא הבחנתם בדקויות.

מיקי לוי: כדאי שתשבו איתה לכוס קפה.

גלעד קריב: הם הבחינו טוב מאוד, אבל זה לא טוב לרטוריקה - - -

אחמד טיבי: יש אנשים שהבטיחו - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: גברתי השרה, השבוע הייתי בעיר מודיעין עילית, שהיא בת למעלה מ-80,000 תושבים, שנמצאת בקצה הקו הירוק.

אורי מקלב: בהצטלבות שבין 446 לעיר מודיעין עילית, לצאת מהעיר לקח לי קרוב לחצי שעה.

מרב מיכאלי: רק?

אורי מקלב: לצאת מהעיר.

מרב מיכאלי: אמרתי, "רק?"

אורי מקלב: קרוב לחצי שעה.

אורי מקלב: כניסה אחת ויחידה - - -

מרב מיכאלי: לא, אני אומרת – כן, חד-משמעית, היום רק חצי שעה לצאת מיישוב זה – איך להגיד, אני שומעת וחווה בעצמי דברים קשים בהרבה גם.

אורי מקלב: לצאת מיישוב חצי שעה?

אורי מקלב: בשעת ערב?

אורי מקלב: בשעה 20:30.

אורי מקלב: 20:30.

אורי מקלב: אומנם מוצאי שבת - - -

מרב מיכאלי: חבר הכנסת מקלב, המצב הוא אנוש.

מרב מיכאלי: המצב הוא אנוש מאוד.

אורי מקלב: אין עוד עיר שבשעה 20:30 - - -

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת מקלב, השרה הבינה, היא עונה לך.

אורי מקלב: לקחת חצי שעה - - -

מרב מיכאלי: לא, הכול טוב, שיסיים את שאלתו.

מרב מיכאלי: אני רק מזדהה.

אורי מקלב: לאחרונה העמידו רמזור ב-446, בכניסה למודיעין עילית.

אורי מקלב: אומנם זה הוסיף לבטיחות, דבר חשוב מאוד, אבל על הנוחות זה מאוד מאוד השפיע לרעה.

אורי מקלב: נדרשות עוד כניסה ועוד יציאה מהעיר מודיעין עילית, וזה דבר שנסחב הרבה זמן, אבל עכשיו לאחר ששמו את הרמזור זה בעצם השפיע לרעה על הכניסה והיציאה, ולכן צריך להאיץ את הנושא של – אנחנו אומרים "פרויקטים ביהודה ושומרון" – המקום הזה נמצא עוד לפני יישובים ערביים.

אורי מקלב: כדי שהרשימה המשותפת, בעניין הזה, לא תעמוד על רגליה, מדובר עוד בתחילתו של הקו הירוק.

אורי מקלב: המשמעות היום של היציאה הקשה, וממילא גם הכניסה – זה משפיע על הכניסה מאוד, זה חוסם את כל הכבישים שם – היא היום מקשה מאוד ומכבידה מאוד על תושבי המקום.

אורי מקלב: בסך הכול בעיר הזו גרים למעלה מ-80,000 איש.

אורי מקלב: תודה.

מרב מיכאלי: אוקיי, לגבי 446 – אני פשוט מקבלת תשובות כי אני לא מכירה את 446 באופן ספציפי.

מרב מיכאלי: קודם כול אני חייבת להגיד לך שאני אבקש שיבדקו את התפקוד של הרמזור הזה, כי הרבה פעמים רמזור מוסף מסיבות של בטיחות, ודווקא בדרך כלל כשיש הוספה של רמזור הכוונה היא שהתנועה תזרום יותר.

מרב מיכאלי: כי נניח מעגל תנועה זה דבר שמאט את התנועה, ופעמים רבות רמזור זה דבר שמאפשר זרימה יותר טובה.

מרב מיכאלי: אז אני אבקש שיבדקו את התפקוד של הרמזור הזה, אולי אפשר לשנות שם את אופן ההתחלפות שלו וזה ישפר את המצב.

מרב מיכאלי: זה דבר ראשון שאני אבקש לבדוק.

מרב מיכאלי: שנית, אני מזכירה - - -

אורי מקלב: - - -

מרב מיכאלי: אני מודה לאדוני על התיאור המאוד-ציורי שתיארת, אבל אני חושבת שאין היום אזרחית ואזרח שלא מזדהה עם הדבר הזה, וזה לא משנה אם זה במודיעין עילית או במודיעין או בצפון או בדרום בערים.

מרב מיכאלי: אגב, הדבר הזה קיים גם לא רק בערים, הוא קורה היום גם באזורים כפריים במדינת ישראל, גם במקומות שבהם היישובים קטנטנים ואין מטרופולינים בסביבה.

מרב מיכאלי: ובכל זאת המצב הוא כזה שפותחו רק כבישים, וגם לא בהכרח הנכונים ולא בהכרח בצורה מספיק נכונה, אבל לא פותחו מערכות של הסעת המונים ותחבורה ציבורית.

מרב מיכאלי: ולכן מספר כלי הרכב המצטבר והולך, שהצטבר במהלך כל הממשלות הקודמות, הוא כזה שהכבישים צרים מלהכיל אותם, מה לעשות.

מרב מיכאלי: אגב, לצורך העניין הזה, גם אם נעשה עוד כניסה או עוד יציאה מעיר מסוימת, זה לא באמת יקל על המצב.

מרב מיכאלי: אם יש משהו שלמדנו זה שכל כביש חדש שנסלל מתמלא במכוניות כהרף עין, תוך ממש זמן מאוד מאוד קצר, וכולן עומדות, כל המכוניות עומדות.

מרב מיכאלי: ולכן הפתרון, ורוב ההשקעה שלנו במשרד הזה, המסה המאוד-מאוד גדולה של תוספת התקציב מיועדת לפיתוח תחבורה ציבורית: יותר כלים ואמצעים לתחבורה הציבורית, יותר קווים, יותר תדירות, יותר שירות, יותר סוגים של כלי רכב, גם נסיעה שיתופית, וכמו שאמרתי קודם, הליכה ושבילי אופניים.

מרב מיכאלי: כך שבאמת נעשה וייעשה מאמץ מאוד מאוד מאוד גדול לשנות את אופן הנסיעה של הישראליות והישראלים.

מרב מיכאלי: אבל צריך להודות, אנחנו עומדות היום מול שוקת שבורה, ממש במצב חירום, במשבר נוראי, של קוצר רואי.

מרב מיכאלי: זאת התוצאה של האמירה: איפה שאתם רואים פקקים, אני רואה מחלפים.

מרב מיכאלי: אז כשטומנים את הראש בחול ולא רוצים לראות את הפקקים, אז עכשיו כולנו עומדים בהם ביתר שאת.

מרב מיכאלי: אני מבטיחה לך, א', שאני אבדוק מקומית את מה שביקשת והפנית את תשומת הלב אליו.

מרב מיכאלי: תודה.

מרב מיכאלי: ומעבר לזה, באמת נתחיל לעבוד על לנסוע הרבה הרבה יותר ביחד באמצעים שיצמצמו את הפקקים.

אורי מקלב: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאלה נוספת.

מרב מיכאלי: אגב, אדוני, יריב לוין, מה שעניתי לך קודם – שני הפרויקטים הם אכן החלטה של ממשלה קודמת ולא של הממשלה הזאת.

יריב לוין: בממשלה הזו אין אף - - -

מרב מיכאלי: כלומר, בממשלה הזאת בינתיים עוד לא עשינו תוכניות.

מרב מיכאלי: אבל שני הפרויקטים האלה הם אכן תוצאה של החלטה של ממשלה קודמת.

יצחק פינדרוס: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, תודה.

מיקי לוי: שאלה נוספת מטעמי.

מרב מיכאלי: אה, מעולה.

מיקי לוי: בשביל השקיפות – אני גר ביישוב מבשרת ציון.

מיקי לוי: ביישוב בוטלו שתי כניסות, פרויקטים שכבר תוקצבו: כניסה דרומית וכניסה מערבית, אם אינני טועה, והיישוב נותר עם כניסה אחת.

מיקי לוי: היישוב נמצא בלב יער, יש סכנה ממשית שבמקרה של שרפה יהיה פקק ולא יהיה ניתן להוציא את התושבים החוצה.

מיקי לוי: מה עוד שדרך היישוב, אלה שבאים מהשפלה חוצים אותו לאורכו בדרכם לבית החולים הדסה, ושם נעצר פרויקט ההרחבה.

מיקי לוי: כל מה שאני מבקש, לא תשובה עכשיו, להורות למי ממשרדך לשבת עם ראש המועצה, עם מהנדס המועצה, כדי לבחון מחדש את ההחלטה לצמצום או ביטול הפרויקטים האלה, כי יש סכנה ממשית לחיי אדם אם הפרויקטים האלה יבוטלו.

מיקי לוי: ואני, ברשותך, אתן לך מכתב שכבר הדפסתי בחמש הדקות האחרונות.

מיקי לוי: את פטורה מלהשיב לי, רק לבקש שישבו איתנו – זה הכול.

מרב מיכאלי: בסדר גמור.

מרב מיכאלי: אני רק אגיד, כבר הייתה לנו ישיבה מקצועית עם ראש העיר מבשרת ציון ועם הצוות המקצועי, והצוות המקצועי של המשרד, והדברים תוארו בהרחבה, ואנחנו עושות על זה עבודה מקצועית.

מרב מיכאלי: אז ככה שאני שמחה להגיד שלפחות חלק א' כבר קרה.

מיקי לוי: אני אומר לך, חוות דעת מקצועית אישית שלי, גם ביטחונית, התשובה שניתנה לא מספקת.

מרב מיכאלי: היא לא הייתה סופית.

מרב מיכאלי: אתה יודע, צריך לראות.

מרב מיכאלי: בקיצור, גם מבחינה סביבתית וגם מבחינה תחבורתית, צריך לעשות את הדבר שיהיה הכי אפקטיבי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני אודה על קשר עם משרדך.

מרב מיכאלי: בהחלט, כך יהיה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לך על זה שהגעת והשבת באריכות.

מרב מיכאלי: אני לא עונה לחבר הכנסת פינדרוס?

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס – בהחלט.

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס: מצב הכבישים ברמת הגולן.

מיקי לוי: בבקשה.

יצחק פינדרוס: גברתי השרה, גם דיווחים אבל גם ניסיון אישי.

יצחק פינדרוס: על מצבם העגום של הכבישים ברמת הגולן מעידים ליקויים כגון בורות, סדקים, היעדר שוליים, מדרגות, ועוד.

יצחק פינדרוס: מהמידע שברשותי עולה כי בשלוש השנים האחרונות לא היה טיפול משמעותי בליקויים אלו.

יצחק פינדרוס: רצוני לשאול: 1.

יצחק פינדרוס: האם למשרד יש תוכנית סדורה לשקם את כבישי האזור?

יצחק פינדרוס: 2.

יצחק פינדרוס: אם לא – מדוע?

יצחק פינדרוס: 3.

יצחק פינדרוס: מתי המשרד יחל בטיפול יסודי ושיקום הכבישים?

מרב מיכאלי: תודה רבה לך, חבר הכנסת פינדרוס.

מרב מיכאלי: וכמו שאמרתי כבר קודם בהקשר הקודם, אכן, לצערי, ממשלות קודמות הזניחו את רמת הגולן, את הגליל, את הנגב, באופן שבאמת מביא למצב שתשתיות הכבישים שם הן באמת גרועות.

מרב מיכאלי: אני גאה להיות בממשלה שבה מתאפשר לי לשים באמת את הגליל, הגולן והנגב חזרה בראש סדר העדיפויות.

מרב מיכאלי: מדינת ישראל חייבת לחזור להיות מדינת הגליל והנגב.

מרב מיכאלי: זה ממש צורך קיומי בסיסי לעתידה, לביטחונה, לשגשוגה, לכל דבר שהוא.

מרב מיכאלי: ולכן - - -

סמי אבו שחאדה: הגולן הוא סורי, גברתי השרה - - - הגליל - - - סורי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הבנו הבנו.

מיקי לוי: אם לא שמת לב, יש חוק רמת הגולן ואני מפנה אותך אליו.

מיקי לוי: בבקשה, גברתי.

סמי אבו שחאדה: - - - אנחנו היינו נגד החוק.

מיקי לוי: בסדר, זכותך.

מרב מיכאלי: מאז הקמתה, הממשלה העבירה כמה החלטות ממשלה משמעותיות שעניינן לחזק את המרחבים האלה גם ברמת תשתיתית, ובכלל את חיי התושבות והתושבים שם, כל התושבות והתושבים, כל האזרחיות והאזרחים, במרחבים האלה.

מרב מיכאלי: במסגרת החלטת הממשלה לגולן, אנחנו פועלות בשיתוף המועצה האזורית גולן והמועצה המקומית קצרין לטיפול בכבישים שנדרשים במרחב.

מרב מיכאלי: משרד התחבורה והבטיחות בדרכים יקצה עד 10 מיליון שקל בשנת 2022 לשיפוץ צומת יהודייה.

מרב מיכאלי: חוץ מזה, יהיו הרבה מאוד משאבים לטובת תחבורה ציבורית ותחבורה מקיימת.

מרב מיכאלי: אתה יודע שאחד הדגשים של משרד התחבורה בקדנציה הזאת הוא לחשמל ולעבור לתחבורה נקייה, ממש בכל מקום ככל האפשר, כי אי-אפשר שנמשיך, א', לנשום אוויר כל כך מזוהם, וב', לתרום את חלקנו למשבר האקלים החריף.

מרב מיכאלי: ולכן, בהחלטת הממשלה הזאת משרד התחבורה מקצה עוד 3 מיליון שקלים להקמת מסופים ו-2 מיליון שקלים להשלמת רשת האופניים בקצרין.

מרב מיכאלי: שוב, חלק מהדברים זה להעביר את הציבור מלנסוע במכוניות פרטיות לאלטרנטיבות אחרות.

מרב מיכאלי: במסגרת החלטת הממשלה לפיתוח כלכלי-חברתי ביישובים הדרוזיים ברמת הגולן, לא פחות חשוב, שאותה העברנו בממשלה ב-28 בנובמבר האחרון, משרד התחבורה משקיע 7 מיליון ש"ח, ומשרד האוצר מוסיף אליהם עוד 2, לפיתוח תשתיות תחבורה ציבורית, תוספות שירות ובטיחות בדרכים בתחומי יישובי התוכנית.

מרב מיכאלי: המשרד גם יקצה 13 מיליון ש"ח לפיתוח כבישים חוצי יישובים, שהם באמת הכבישים שמרשתים את רמת הגולן, לטובת יישובי התוכנית, כאמור, עד 2023, ועוד 11 מיליון שקל יהיו לפיתוח כבישים עירוניים בתוך היישובים האלה.

מרב מיכאלי: חשוב לי להדגיש שכבישים עירוניים מתוחזקים על ידי המועצות האזוריות או הרשויות המקומיות, אתה יודע.

מרב מיכאלי: כבישים בין-עירוניים הם באחריות הזרוע הביצועית של משרד התחבורה – נתיבי ישראל.

מרב מיכאלי: למשרד התחבורה יש סל גדול לשיקום ולאחזקת כבישים, ותוכנית העבודה נקבעת בהתאם למודל תיעדוף וגובה התקציב שבו אנחנו יכולות ויכולים להשתמש.

מרב מיכאלי: לפנינו, יש מעבר למה שהוחלט, מה שהוקצב, בהחלטות הממשלה האלה, יש עוד כאמור לתעדף במסגרת תוכנית החומש, וגם שם ייכנסו עוד תקציבים.

יצחק פינדרוס: גברתי השרה, יש לי תחושה שמי שכתב את התשובה לא התייחס לשאילתה בכלל.

יצחק פינדרוס: כי כל מה שענית אין לו שום קשר לשאילתה שלי.

יצחק פינדרוס: זו שאלה של מדיניות על רמת הגולן.

מרב מיכאלי: למה?

מרב מיכאלי: של תשתיות הכבישים?

יצחק פינדרוס: שאלתי שאלה מאוד מאוד ספציפית, מאוד מאוד מדויקת.

יצחק פינדרוס: יש מאות קילומטרים ברמת הגולן של כבישים מסוכנים.

יצחק פינדרוס: מסוכנים.

יצחק פינדרוס: לא קשור לפקקים, לא קשור לצומת יהודייה, לא קשור לרמזוּר – מסוכן.

יצחק פינדרוס: שאלתי האם יש למשרד התחבורה איזושהי תוכנית רב-שנתית?

מרב מיכאלי: כן, קשור לרמזוּר וקשור לצומת יהודייה.

יצחק פינדרוס: זה שמשתפים פעולה עם מועצה מקומית קצרין או עושים פיתוח בצומת יהודייה, לא רלוונטי לדיון הזה.

יצחק פינדרוס: או הדרוזים – לא רלוונטי.

יצחק פינדרוס: גם כבישים עירוניים בטח לא רלוונטי.

מרב מיכאלי: מה זאת אומרת, כבישים בין-עירוניים – לא רלוונטי?

מרב מיכאלי: בין-עירוניים זה בין קצרין לבין יישובים אחרים.

יצחק פינדרוס: לא, לא.

יצחק פינדרוס: כבישים עירוניים – התייחסת לקצרין ולכבישים עירוניים ול-11 מיליון – לא מעניין.

יצחק פינדרוס: גם הדרוזים – לא מעניין.

מרב מיכאלי: לא, אני מצטערת.

יצחק פינדרוס: יש פה מאות קילומטרים של כבישים מסוכנים.

יצחק פינדרוס: האם יש למשרד התחבורה איזושהי תוכנית להתמודד עם זה?

מיקי לוי: זה כמו להגיד: כבישי הדרום מסוכנים.

מיקי לוי: תגיד איזה קטע, איפה.

מרב מיכאלי: בדיוק, אומר פה היושב-ראש:

מרב מיכאלי: זה כמו להגיד כבישי הדרום מסוכנים.

מרב מיכאלי: אז קודם כול, אדוני, ברשותך - - -

יצחק פינדרוס: לא, לא.

יצחק פינדרוס: בגולן יש.

יצחק פינדרוס: אני מציע לך לנסוע איתי ולראות את זה.

מרב מיכאלי: ברשות אדוני, א.

מרב מיכאלי: אני אשמח כמובן שחבר הכנסת פינדרוס יעביר לנו בכתב את הכבישים הספציפיים שהוא מכיר ויודע ונוכל להתייחס גם מקומית ועניינית לכל אחת ואחד מהם.

יצחק פינדרוס: מופיעים בשאילתה בדיוק הסיכונים, בדיוק מילה במילה.

מרב מיכאלי: המספרים?

מרב מיכאלי: לא.

יצחק פינדרוס: כן, בורות, סדקים, היעדר שוליים.

מרב מיכאלי: זה ברור, אני מתכוונת למספרי הכבישים או לשמות הכבישים.

מרב מיכאלי: לזה אני מתכוונת שתעביר לנו, משום שברשות אדוני, כבישים חוצי יישובים הם בדיוקים הכבישים שאתה מדבר עליהם.

מרב מיכאלי: הם הכבישים שבעצם הם אזוריים, הם נמצאים כביכול – לא כביכול – הם נמצאים גם בתוך שטחי השיפוט של הרשויות וגם באחריותן הרשמית, איך לומר, אבל הם משמשים למעשה כבישים שבהם עוברים ונוסעים ברחבי רמת הגולן.

מרב מיכאלי: ככה שכל התיאורים שתיארתי, גם לגבי הרשויות הדרוזיות וגם לגבי קצרין – הם כולם כבישים שמרכיבים את רשת הכבישים של רמת הגולן.

מרב מיכאלי: עכשיו, האם זה מטפל בכל הכבישים?

מרב מיכאלי: לצערי, אין במשרד התחבורה – לא הוקצה תקציב לטיפול בכל הכבישים המסוכנים, בישראל בכלל, אגב.

מרב מיכאלי: כפי שעניתי קודם לחבר הכנסת בועז טופורובסקי, יש הרבה יותר כבישים מסוכנים ממה שכרגע יש תקציב לטפל בהם.

מרב מיכאלי: וזה דבר שאני הולכת לעבוד עליו באופן אישי, לפתח תוכנית שתאפשר לנו כן לטפל כמה שיותר מהר בכמה שיותר כבישים מסוכנים, ברמת הגולן ובמקומות אחרים בארץ.

מרב מיכאלי: אז התשובה היא שקודם כול, יש תוכנית חומש חדשה שבמסגרתה ייעשה תיעדוף כבישים, וכבישים שיש בהם סיכון יהיו ראשונים ויקבלו תיעדוף מאוד גבוה.

מרב מיכאלי: שתיים, שאנחנו ננסה לכווץ את התוכנית הזאת שמיועדת לחמש שנים, לעשות אותה בכמה שפחות זמן, והמשמעות של זה היא כמובן להביא עוד כסף.

מרב מיכאלי: נשמח, אתה יודע, לתמיכתך בעניין הזה, אם וכאשר החלטה כזו, אני מקווה, תגיע לכנסת.

יצחק פינדרוס: אני מציע לשרה, מבחינה פרקטית, לנסוע פעם אחת בכביש ברמת הגולן ולהגיד לי אם יש עוד כביש כזה במקום אחר בארץ.

מרב מיכאלי: יושבים פה חברים שיכולים להמליץ לך לעשות את הדבר הזה בכבישי הגליל ובכבישי הנגב והאמן לי שהחוויה תהיה, לצערי, לא טובה בהרבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: לכן אני אומרת, צר לי מאוד, אבל אני באמת אומרת לך, חבר הכנסת פינדרוס, אני הייתי לפני שבועיים בסיור מאוד רחב בגליל ונאמר לי שם – וזה לא המקום היחיד שנאמר לי בו, למעשה זה נאמר גם בנגב, ואומנם עדיין לא הייתי בגולן מאז שאני שרת התחבורה, אבל אני בטוחה שזה ייאמר לי גם שם – ששנים רבות פשוט לא הגיעו אליהם.

מרב מיכאלי: שרי ממשלה בכלל לא הגיעו אליהם, לא כל שכן השקיעו את מה שהיה נדרש להשקיע באזורים האלה.

מרב מיכאלי: לכן אנחנו מתחילות ממינוס מאוד גדול, אבל אני מבטיחה לך שאנחנו נעשה את העבודה.

מיקי לוי: תודה רבה, שרת התחבורה על התשובות הבאמת-מפורטות.

מיקי לוי: אני מודה לך.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, תמיד כיף.

מיקי לוי: תודה לך.

מיקי לוי: אני גם מעריך את זה שאתם ואתן מגיעות – הינה תיקנתי – השרים, כדי להשיב לחברי הכנסת, זה אחד הכלים היותר-חשובים.

מיקי לוי: אני אומר את זה כאחד שישב כמה שנים בצד השני.

מרב מיכאלי: כמוני כמוך.

מיקי לוי: בהחלט.

מיקי לוי: ואני מעריך את זה שאת מגיעה.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: (הצעת חוק פ/2317/24; נספחות.

מיקי לוי: )

מיקי לוי: הצעת חוק לדיון מוקדם, פ/2317/24, הצעת חוק למניעת ביצוע עבירות באמצעות פרסום באינטרנט (הסרת תוכן), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי וקבוצת חברי הכנסת, בתמיכת הממשלה, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב-ראש, גבירותיי השרות, חברותיי וחבריי לכנסת ישראל, ראשית כול, גברתי שרת התחבורה, אני רוצה להגיד לך תודה על ההחלטה לקדם את כביש הערבה, שמוגדר ככביש אדום, ואני מקווה שנגיע עד צומת הערבה ונוכל לראות איך העיר אילת מתקרבת לציוויליזציה התל-אביבית כמה שיותר טוב ויותר בטוח.

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב-ראש, זה כשלוש שנים אני עוסק בנושא האלימות ברשתות החברתיות כאיש ציבור, כמחנך ואף כקורבן.

מאיר יצחק הלוי: לצערי הגדול, הרשתות החברתיות הפכו לשמש פלטפורמה קלה, נוחה ומסוכנת לעידוד ויצירת אלימות, הסתה, סחיטה, איומים, הטרדות מיניות ויצירת דה-לגיטימציה הפועלת נגד קורבנות מגיל צעיר ועד גיל שיבה.

מאיר יצחק הלוי: במצב ובעולם נורמלי, תפקידן של רשתות חברתיות לשמש פלטפורמה להעברת מידע, לחשיפת מידע, לביקורת לגיטימית, להפעלת לחץ ציבורי לגיטימי, ואין ספק שתפקידן חשוב מאוד.

מאיר יצחק הלוי: אך לצערי, המצב היום רחוק מלהיות מצב נורמלי, ומלמד, בעיניי, על איבוד שליטה ודרך ועל כאוס מוחלט.

מאיר יצחק הלוי: כאיש חינוך ותיק כאיש שכל חייו עסק בתחומים החברתיים, אני רואה בתופעה חמורה זו את הלקונה החברתית הקשה ביותר שהחברה הישראלית עוברת בשנים האחרונות.

מאיר יצחק הלוי: לצערי, ומתוך התעמקות בנושא והתעמקות עמוקה ואף מתוך חוויות אישיות, גם כראש עיר וגם כאדם, אני יודע להגיד שכל המערכות הרלוונטיות רואות את הקורה ועומדות נבוכות ומתוסכלות מכך שארגז הכלים שלהן ריק מכלים האמורים להתמודד ולתת פתרונות לבעיה.

מאיר יצחק הלוי: זה מתחיל במבוכת ההורים הרואים את ילדיהם טובעים ונעלמים בתוך המסכים המסוכנים, עובר דרך מערכת החינוך הנבוכה, ובעיקר בעיקר בקרב גורמי האכיפה והמשפט, אני מדבר על משטרה, פרקליטות, בתי משפט, שכולם, אבל כולם, מחפשים את הכלים החסרים בארגז הטיפול.

מאיר יצחק הלוי: כאן תפקידנו כבית המחוקקים לסייע בכלים חקיקתיים להתמודד עם הבעיה הקשה הזאת.

מאיר יצחק הלוי: חברותיי וחבריי לכנסת ישראל, אדוני היושב-ראש, אציג בפניכם מקצת מהנתונים המלמדים על גודל ועוצמת הבעיה.

מאיר יצחק הלוי: דוח המועצה לשלום הילד לשנת 2018 מלמד ומדווח, אדוני היושב-ראש, שמעל ל-600 ילדים ובני נוער חוו חוויות אובדניות בעוצמות שונות, דהיינו ניסו להתאבד, חלקם הגיעו לסף אובדנות, כל זאת משום שבוצעו מולם ונגדם פעולות של ביוש – שיימינג, דה-לגיטימציה, שפגעו בנשמה הרכה והרגישה שלהם.

מאיר יצחק הלוי: מדובר בחרמות, מדובר בנידוי, מדובר בביוש ובכל אותן תופעות קשות.

מאיר יצחק הלוי: מדובר פעמים בנזקים שהם בלתי הפיכים ואת התוצאות שלהם נגלה בשלבים יותר מאוחרים.

מאיר יצחק הלוי: לצערי, אדוני היושב-ראש, המספרים הולכים וגדלים משנה לשנה.

מאיר יצחק הלוי: אל נא נתבלבל, כפי שמתבלבלים חלק מחברי הכנסת, לצערי הגדול מאוד, אין מדובר רק בילדים ובני נוער, הפעילות הרעה הזאת מתבצעת גם ובעיקר נגד מבוגרים ובמספרים מדאיגים.

מאיר יצחק הלוי: לצערי, לפני מספר שנים לא רב, התאבד קצין משטרה משובח בדרגת ניצב, שחוסנו לא עמד לו אל מול הלחצים, הדה-לגיטימציה והאיומים שהופעלו כנגדו.

מאיר יצחק הלוי: אנא הקשיבו לעוד כמה נתונים, חברותיי וחבריי לכנסת ישראל, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה מדווחת בשנת 2019 ש-226,000 איש, תקשיבו, זה המספר, רבע מיליון תושבים, חוו חוויה נגדם בעבירות מקוונות, דהיינו עבירות של המדיות.

מאיר יצחק הלוי: אתה שומע, יואב?

מאיר יצחק הלוי: 266,000 אנשים.

מאיר יצחק הלוי: 266,000 אנשים שעברו חוויות בנושא אלימות, הטרדות מיניות, סחיטה.

מאיר יצחק הלוי: אני אגיד לכם משהו – יריב לוין, חשוב לי שתקשיב – 27% מהאיומים זה סחיטה.

מאיר יצחק הלוי: זה הטרנד החדש, להשתמש בפלטפורמה הזו לסחוט מקבלי החלטות, ואני אתייחס לעניין הזה.

מאיר יצחק הלוי: תופעות קשות אלה חוצות גילים, חוצות מגזרים, חוצות מעמד, וניתן לראות כיצד המפלצת הזאת, חסרת השליטה, הולכת ומשתלטת על השיח החברתי בתוכנו.

מאיר יצחק הלוי: בטרם אתייחס למהות החוק, אמשיך לעדכן בכמה נתונים וקצת, לצורכי הפיקנטריה, גם בדוגמה אחת אישית שאני אתייחס אליה.

מאיר יצחק הלוי: מתוך 226,000 נפגעים, אחוז גבוה מאוד לא דיווח למשטרה כי טען שהוא לא מאמין שהיא תעשה מעשה עם הגשת התלונה – נושא שראוי לתשומת לב והתייחסות.

מאיר יצחק הלוי: מקצת מהחוויות האישיות שבגינן אני הלכתי למשטרה והגשתי תלונה – ואתה אדוני, יש לך עבר עשיר מאוד, אני אספר לך מה קרה.

מאיר יצחק הלוי: לצערי הגדול, ככל שהזמן נוקף, ניתן לראות כיצד גורמים עברייניים מנצלים את ההפקרות ברשתות החברתיות ומשתמשים בפלטפורמה לצורכי סחיטת מקבלי החלטות, תוך שהם מאיימים שאם דרישותיהם לא תתקבלנה, אזי הם יפעלו להבאיש את שמם של מקבל ההחלטה הסרבן ויפעלו ליצירת דה-לגיטימציה באמצעים לא כשרים.

מאיר יצחק הלוי: אספר לך סיפור מהחיים שקרה לי לא מזמן.

מאיר יצחק הלוי: לפני שנה וחצי – יואב, תקשיב, יואב.

מאיר יצחק הלוי: שנה וחצי; אתה היית יושב-ראש ועדת פנים, חשוב שתדע – לפני שנה וחצי נתבקשתי לתאם פגישה עם שני חברי מועצת העיר באילת, כראש עירייה.

מאיר יצחק הלוי: בישיבה השניים ביקשו ממני – תקשיב טוב – לאשר שני נושאים לא חוקיים.

מאיר יצחק הלוי: לאחר ששאלתי אותם לפשר הבקשה – המוזרה, יש לומר – מסתבר ששני עבריינים מקומיים הודיעו להם שאם שני הנושאים המדוברים לא יטופלו ויאושרו על ידי ראש העירייה, אזי הם – חברי המועצה – יטופלו באמצעות המדיות והם יתישו את נפשם.

מאיר יצחק הלוי: את זה העבריינים מספרים לחברי המועצה.

מאיר יצחק הלוי: תוך כדי השיחה הם מראים לי דוגמאות מה הם מתכוונים לעשות נגדם במדיות החברתיות – שני חברי מועצה, אחד מהם סגן ראש העיר.

מאיר יצחק הלוי: ביקשתי מהם שיפנו למשטרת ישראל, כמתבקש.

מאיר יצחק הלוי: הם פחדו לעשות זאת.

מאיר יצחק הלוי: ומה שקרה – אני ניגשתי למשטרת ישראל, הגשתי תלונה על סחיטה בשרשרת – דהיינו, ניסו לסחוט את שני חברי המועצה, והם ניסו לסחוט אותי.

מאיר יצחק הלוי: וזה דבר שהוא דבר בלתי נסבל.

מאיר יצחק הלוי: והשיטה הזו הפכה להיות – לא בכדי מניתי פה – 28% היום משתמשים במדיות לצורכי סחיטה.

מאיר יצחק הלוי: ההצעה המוצעת כאן מעניקה סמכות לשופט בית משפט מחוזי לתת צו המחייב מפרסם תוכן או בעלים, מנהל או מפעיל של אתר אינטרנט שבו פורסם תוכן, להסיר את התוכן מאתרי האינטרנט במקרים הבאים – הסכיתו והקשיבו: נעברה עבירה פלילית באמצעות הפרסום, והמשך הפרסום יפגע בביטחונו של אדם באשר הוא או בביטחונה של מדינת ישראל – כמו סחיטה, איומים, הטרדה המינית והסתה; בנסיבות נוספות, בנסיבות העניין יש בפרסום לסכן באופן קרוב לוודאי את שלומו הנפשי של אדם באשר הוא.

מאיר יצחק הלוי: כפי שציינתי - - -

מיקי לוי: חברי הכנסת, הרעש במליאה מוגזם.

מיקי לוי: גם כשמדברים, אפשר לדבר בקול נמוך, בבקשה.

מאיר יצחק הלוי: כפי שציינתי, ואני חוזר ומציין, מדובר בתכנים המוגדרים כעבירה פלילית, כמו הטרדה מינית, הסתה, איומים, סחיטה ועוד, וכמובן תכנים שאף פוגעים בביטחונה של מדינתנו.

מאיר יצחק הלוי: כשאני מדבר על שלומו הנפשי של אדם, אני מדבר על תוכן שיכול לגרום לילדה בת 14 לשלוח יד בנפשה, כי נפשה נפגעה קשות והיא נמצאת בסיכון גבוה.

מאיר יצחק הלוי: במצב כיום, אין לנו אפשרות לדרוש ממפרסם להסיר תוכן, ואנו תלויים ברצונו הטוב וכפופים לכללים שאינם מספיקים ולא עונים לכדי הצורך שאותו אנחנו מבקשים.

מאיר יצחק הלוי: הצו יינתן עד 48 שעות – ואני מדגיש, עד 48 שעות – וככל שנקדים כן ייטב, וזאת על מנת לתת סעד מיידי לאותם אנשים נפגעים.

מאיר יצחק הלוי: כמובן שהצו יכול להינתן גם בעבור העתקים של תוכן, דהיינו שמשרשרים תוכן.

מאיר יצחק הלוי: גם על כך יש תוקף לצו.

מאיר יצחק הלוי: אני מבקש מחברי הכנסת לאשר חוק חשוב זה, ואולי אולי נביא מזור לאותם מאות אלפי אנשים שנפגעים תחת המפלצת המסוכנת שקוראים לה איומים ברשתות החברתיות.

מאיר יצחק הלוי: תודה רבה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת מאיר יצחק הלוי.

מיקי לוי: השרה קארין אלהרר, בבקשה.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - -

מיקי לוי: שקט.

קארין אלהרר: - - אני משיבה בשם שר המשפטים גדעון סער.

קארין אלהרר: הצעת החוק שהציע חבר הכנסת – אדוני, אני לא שומעת את עצמי.

מיקי לוי: את צודקת.

מיקי לוי: והרעש הוא הרעש מהתא של סיעתך.

מיקי לוי: בבקשה, בתאי הקואליציה, שקט.

מיקי לוי: אני לא רוצה להוציא אתכם.

מיקי לוי: בבקשה, להירגע.

מיקי לוי: אני כאילו לא מדבר אליכם, אני מבין.

מיקי לוי: תוציא את שניהם החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: החוצה, החוצה.

מיקי לוי: בבקשה.

קארין אלהרר: הצעת החוק שהציע חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי עוסקת בנושא חשוב ביותר: ההתמודדות הנדרשת עם פרסומים מסוכנים באינטרנט בכלל, וברשתות החברתיות בפרט.

קארין אלהרר: כבר נהוג לומר שהאינטרנט מהווה את כיכר העיר החדשה.

קארין אלהרר: בשנים האחרונות הצורך למצוא דרכים יצירתיות ומתאימות למציאות חדשה זו, בתחומים שונים ומגוונים, נדון במדינות רבות בעולם וגם בישראל.

קארין אלהרר: לאור האתגרים המרובים, הוקמה לפני כחודשיים ועדה לבחינת כלל ההיבטים הדורשים טיפול בקשר לאינטרנט, בראשות מנכ"ל משרד המשפטים.

קארין אלהרר: בהצעת החוק הנוכחית מוצע, בדומה להצעת חוק ממשלתית שקידם משרד המשפטים לפני כמה שנים, שלמדינה תהיה אפשרות לפנות לבית המשפט, והוא יהיה מוסמך להוציא צו להסרת תכנים במקרים מסוימים שיש בהם סכנה מיוחדת.

קארין אלהרר: מטבע הדברים, יצירה של כלי חדש העוסק בתכנים באינטרנט, בייחוד בהסרתם, כרוכה בפגיעה בחופש הביטוי.

קארין אלהרר: לכן יש לבחון את הדברים בזהירות מיוחדת ובשים לב לחשיבות השמירה על זכות זו, שהיא ציפור נפשה - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

קארין אלהרר: שהיא ציפור נפשה של הדמוקרטיה.

קארין אלהרר: בשים לב לנושא החשוב ולאיזון המורכב שנדרש בסוגיה, הנחיתי את גורמי המקצוע במשרדי לקדם מחדש מהלך להצעת חוק ממשלתית בעניין.

קארין אלהרר: בהתאם לכך, עמדת הממשלה היא שנכון לתמוך בהצעת החוק של חבר הכנסת הלוי בדיון המוקדם כעת, בכפוף לכך שהיא תותאם לפני המשך קידומה לנוסח של הצעת החוק הממשלתית שתוגש בעניין.

קארין אלהרר: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה, השרה קארין אלהרר.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ' ביקש להתנגד.

מיקי לוי: אני רק מביא לתשומת לב חברי הכנסת, מכיוון - - -

מרב מיכאלי: - - -

מיקי לוי: מה?

מרב מיכאלי: - - -

מיקי לוי: אז רק שנייה.

מיקי לוי: אני מתנצל.

מיקי לוי: מקסימום אחריו, בסדר?

מיקי לוי: רק תבדקו לי את זה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ', דקה.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: אז תעלה בינתיים.

מיקי לוי: אני רוצה להביא לתשומת ליבם של חברי הכנסת, הנוהג בבית הזה הוא שחבר כנסת שמבקש להתנגד, בדרך כלל שב למקומו ואינו מצביע על הצעת החוק בעד, אלא נגד או נמנע מההצבעה.

מיקי לוי: זה הנוהג.

מיקי לוי: איני פוסל שום הצבעה שהייתה – למרות שהואשמתי בכך, לא פסלתי – ואיני יכול לפסול את הצבעתך.

מיקי לוי: אני מדבר אל חברי הכנסת על הנוהג והנוהל הקיים בינינו.

מיקי לוי: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': חבריי השרים וחברי הכנסת, תנוח דעתך, זה חוק נורא ואיום.

בצלאל סמוטריץ': אני אצביע נגדו, ואני מקווה שגם חבריי באופוזיציה, ואם יש – אז גם כמה אנשים הגונים ודמוקרטיים אמיתיים בתוך הקואליציה הרעה הזו.

בצלאל סמוטריץ': ואני רוצה רגע להתחיל מהצביעות.

בצלאל סמוטריץ': עמדה כאן עכשיו השרה אלהרר, הקריאה את תשובתו של שר המשפטים.

בצלאל סמוטריץ': נושא סבוך, מורכב, דורש הסדרה המערכתית, עובדים על הצעת חוק ממשלתית, אז נעביר את הטרומית ותחכה לממשלתית.

בצלאל סמוטריץ': אין-ספור הצעות טובות שמגיעות מהאופוזיציה בחודשים האחרונים – ואני יכול לתת דוגמאות עכשיו של חבריי בציונות הדתית, אבל יש אין-ספור כאלה מהצדדים השניים, שהממשלה מודיעה שהיא הולכת לקדם – היא בחיים לא מסכימה.

בצלאל סמוטריץ': הינה, חבר הכנסת אופיר סופר ביקש להעביר הצעות חוק שיקצרו לוחות זמנים להכרה במתמודדי נפש, נכי צה"ל ועוד ועוד ועוד, אמרו לו: אל תדאג, הממשלה תעשה.

בצלאל סמוטריץ': בחיים לא נתנו לאף אחד מהאופוזיציה להעביר כאן הצעה אחת טרומית עם תנאי שהיא תמתין להצעה הממשלתית.

בצלאל סמוטריץ': אתם פשוט צבועים, עושים פוליטיקה.

בצלאל סמוטריץ': טובת המדינה לא מעניין אתכם.

בצלאל סמוטריץ': בואו נדבר על החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': זה החוק לסתימת פיות הימין, אחרי שהשתלטתם על התקשורת הממוסדת ברובה במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': קחו רק לדוגמה: אתמול התקיימה הפגנה, אלפים ורבבות שמילאו את הכיכר בתל אביב – איזה אזכור וחצי.

בצלאל סמוטריץ': אני נזכר עכשיו בעמודים ראשונים, עמודי השער בעיתונים, כותרות מפוצצות, בילד-אפים של שבועות לשלושה וחצי מטורללי ה-Crime Minister, ואני יודע מה, שהפגינו כאן בבלפור במשך שנה, שנתיים.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי: כל ארבעה משוגעים וחצי קיבלו פה כותרות ראשיות, והפגנה של המונים שמבטאים את הרוב בעם לא מקבלת ביטוי בתקשורת.

בצלאל סמוטריץ': עד שהיה איזה ראש ממשלה שקצת ניסה להתמודד ולטפל בזה, שלא יהיו עד כדי כך מוטים נגדו, תפרתם לו תיקים עם אישומים תקדימיים של סיקור אוהד; הדחתם אותו מכס ראש הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': אתמול התפרסם, שמנדלבליט בעצם הודה – הודה חד-משמעית – שהוא תפר תיקים לראש הממשלה, כי הוא חשב שהוא מסוכן למדינה וצריך להציל את המדינה ממנו.

בצלאל סמוטריץ': אין לכם בושה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו אתם רוצים להפוך את עצמכם לצנזורים גם של הרשתות החברתיות, המקום היחיד שהימין, שהמחנה הלאומי והציוני במדינת ישראל עוד יכול להתבטא בו, ויש לו חופש ביטוי, גם את הפה הזה תסתמו.

מאיר יצחק הלוי: - - -

בצלאל סמוטריץ': כן, מאיר, לכל דבר תקראו הסתה, לכל דבר תקראו קריאה לאלימות.

בצלאל סמוטריץ': אתם הולכים בהצעת חוק דיקטטורית להפוך היום לצנזורים של חופש הביטוי ברשתות החברתיות במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אל תספרו סיפורים.

בצלאל סמוטריץ': גם היום שופט שמקבל פרסום באינטרנט, שיש בו קריאה ברורה לעבירה פלילית, יכול בוודאי להסיר אותו.

בצלאל סמוטריץ': הדברים האלה קורים, ויש הליכים פליליים - -

מאיר יצחק הלוי: לא נכון.

בצלאל סמוטריץ': - - ויש הגשה של כתבי אישום.

בצלאל סמוטריץ': אתם עכשיו במערכת של סתימת פיות.

בצלאל סמוטריץ': אני חוזר: ואומר אחרי שהתקשורת, ברובה המוחלט – יש עכשיו ברוך השם ערוץ 14, יש ערוץ 7 ועוד כמה כאלה – רובה המוחלט של התקשורת שמאלני ברמות מטורפות, מוטה ברמות מטורפות, ומשתיק ברמות מטורפות את הימין.

בצלאל סמוטריץ': וכן, אביר קארה, אתם אנשי החופש והליברליזם, והחירות והעצמאות, הולכים להפוך את מדינת ישראל - -

מיקי לוי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': - - לצנזורית, ולסתום את פיות הימין גם במרחבים המועטים שבהם הוא עוד יכול לדבר במדינה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': לא ניתן לכם לעשות את זה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: האופוזיציה הגישה – סליחה, בבקשה, השרה.

קריאה: אנחנו לא רוצים שמית.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: שלוש דקות הפעם.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני, אני רק רוצה להניח את דעתו של חבר הכנסת סמוטריץ', שקודם כול הצעת החוק הזאת הונחה במקור על ידי חברת הכנסת רויטל סויד ממפלגת העבודה.

מרב מיכאלי: איך לומר?

מרב מיכאלי: אני חושבת שאתה מכיר את רויטל ואת המידתיות שהיא מתנהלת בה בעולם.

מרב מיכאלי: אבל מעבר לזה, מי שחתומות וחתומים על הצעת - - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

מרב מיכאלי: אדוני חבר הכנסת סמוטריץ' טוען שלא שומעים אותי, אז אם אפשר, להגביר אותי קצת.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: בבקשה.

מרב מיכאלי: חבר הכנסת סמוטריץ', ההצעה הזאת במקורה הצעה של חברת הכנסת רויטל סויד ממפלגת העבודה, שהקימה וניהלה בכנסת ישראל את השדולה למניעת בריונות ואלימות ברשת, ונאבקה באמת למען כל מי שסובלות וסובלים – והן רבות ורבים – מאלימות ברשת בכל מיני סוגים.

מרב מיכאלי: ניחא זה, מי שחתומות פה וחתומים על הצעת החוק המקורית הם חברת הכנסת לשעבר שולי מועלם רפאלי, חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר הכנסת יואב בן צור, חבר הכנסת מיקי לוי, חבר הכנסת אמיר אוחנה, חברת הכנסת נורית קורן, חברת הכנסת שרון השכל ועוד ועוד.

מרב מיכאלי: כך שתנוח דעתו של אדוני.

מרב מיכאלי: ואפילו – אין סיבה לחשש רדיפה - -

בצלאל סמוטריץ': - - -

מרב מיכאלי: - - להפך.

מרב מיכאלי: כל מטרתה של ההצעה הזאת היא לאפשר הגנה מפני מי שמנצלים את המקלדת שלהם, ואת מה שהיה אמור להיות איזה חופש ביטוי דמוקרטי – אני אגיד כמעט אוטופי – מנצלים אותו לאלימות, לבריונות, להסתה, ולדברים שגורמים נזק מאוד מאוד מוחשי.

מרב מיכאלי: גם אם לא איומים על חיי אדם, עדיין הנזקים שנגרמים – כמובן לנשים, לילדות ולילדים, להרבה מאוד אנשים שנמצאים שם – הם נזקים מאוד קשים, וכדאי להתחיל להתמודד עם זה.

מרב מיכאלי: אני אומרת את זה לא בקלות ראש, זה לא משהו שאני בקלות דעת עושה בכלל.

מרב מיכאלי: אלוהים יודעת שאני, שבאמת רואה ערך מאוד גדול לחופש הביטוי, חושבת שצריך לשמור עליו בחרדת קודש; אבל כמו כל דבר דמוקרטי צריך לשים לו גבולות, אחרת הוא מאיים לכלות את הדמוקרטיה.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשרה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: האופוזיציה ביקשה הצבעה שמית – לא? הורידו?

מיקי לוי: בבקשה, לשבת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית.

קריאה: ביקשנו שמית.

יואב קיש: מה אתם רוצים?

מיקי לוי: אתם צריכים להיות מתואמים, בראשי, אי-אפשר.

יואב קיש: לא רוצים.

יואב קיש: לא רוצים.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: האופוזיציה הורידה את בקשתה לשמית.

מיקי לוי: נא - - -

קריאה: - - -

יואב קיש: זה שמי כי אתם סותמים את הפיות שלנו בחוק הזה.

מיקי לוי: בסדר.

מיקי לוי: אוקיי.

בנימין נתניהו: אני רוצה להגיד לכם כמה הדבר הזה אבסורדי ומסוכן.

בנימין נתניהו: אתם מדברים על דמוקרטיה?

בנימין נתניהו: זו סכנה איומה.

בנימין נתניהו: איומה.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: תתביישו לכם, לא תסתמו לנו את הפה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קיש.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, בבקשה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש - - -

שלמה קרעי: לא תסתמו לנו את הפה, לא יעזור לכם.

שלמה קרעי: תנסו, אבל זה לא יעזור לכם.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, אני יכול לקבל את רשימת החתימות בבקשה?

יואב קיש: שמתי לך.

מיקי לוי: קיבלתי.

דוד אמסלם: איך אמרת, גם לדבר אתם לא נותנים לנו.

מיקי לוי: שקט.

דוד אמסלם: גם לדבר אתם לא נותנים לנו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה רבה.

מיקי לוי: סגנית מזכירת הכנסת, בבקשה להקריא את השמות.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: פרבדה.

דוד אמסלם: פרבדה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד

דוד אמסלם: נגד הפרבדה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – נגד

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

דוד אמסלם: כמות הנזקים שאתם עושים במדינת ישראל לא נתפסת.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה תהיה בשקט.

מיקי לוי: אנחנו באמצע הצבעה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב אשר – נגד

מיקי לוי: בבקשה, אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

דוד אמסלם: - - - פעם ראשונה.

מיקי לוי: בבקשה, תהיה בשקט.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: איך זה שעוד לא הוצאת אותי?

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד

גלית דיסטל אטבריאן: נגד סתימת פיות.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – בעד אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר אקוניס – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אלכס קושניר – אינו נוכח שמחה רוטמן – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת עמיחי שיקלי – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם מי מחברי הכנסת נמצא באולם שלא קראו בשמו?

מיקי לוי: חבר הכנסת ישראל כץ – להוסיף בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשם חבר הכנסת) ישראל כץ – נגד

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת שלא קראו בשמו?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

מיקי לוי: להלן תוצאות ההצבעה: 58 בעד, 46 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, הצעת החוק תועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) (תיקון – חובת ליווי בכתוביות - - -

דוד אמסלם: מה החליטו הבולשביקים, מה התוצאה?

מיקי לוי: אני מבקש ממך להיות בשקט.

דוד אמסלם: מה התוצאה של הבולשביקים?

מיקי לוי: אם לא היית מדבר, היית שומע.

מיקי לוי: אני מבקש ממך מפה להיות בשקט.

דוד אמסלם: מה זאת אומרת להיות בשקט?

מיקי לוי: אני מבקש ממך להיות בשקט.

מיקי לוי: אני קורא אותך לסדר בקריאה שנייה.

דוד אמסלם: נכון, אתה רוצה להוציא אותי?

דוד אמסלם: נכון?

דוד אמסלם: [הצעת חוק פ/2189/24; נספחות.

דוד אמסלם: ]

מיקי לוי: הצעת חוק שידורי טלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים) (תיקון – חובת ליווי בכתוביות תוכנית ותשדיר פרסומת), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה וקבוצת חברי - - -

דוד אמסלם: מה דעתכם שנסגור את העיתונים?

דוד אמסלם: מה דעתכם?

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, זו קריאה שלישית.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

דוד אמסלם: לסגור את העיתונים ואת הטלוויזיה.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

דוד אמסלם: תגיד תודה רבה.

דוד אמסלם: שכחת להגיד: החוצה, תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

דוד אמסלם: אז תגיד: החוצה, תודה רבה.

מיקי לוי: כיוון שאינני עובד אצלך.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה עובד רק אצל לפיד.

מיקי לוי: החוצה, חבר הכנסת אמסלם.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: אני עושה את דרכי.

דוד אמסלם: (חבר הכנסת דוד אמסלם יוצא מאולם המליאה.

דוד אמסלם: )

מיקי לוי: הצעת החוק של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

מיקי לוי: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני שמח להציג היום את הצעת החוק החשובה הזאת, שאמורה להנגיש חלק משידורי הטלוויזיה, כמו חדשות ופרסומות, לאנשים עם מוגבלות.

סמי אבו שחאדה: מוגבלות שמיעה בעיקר – אנשים חירשים – ואנשים עם לקות שמיעה.

סמי אבו שחאדה: זה אמור לעזור גם לחלק מהאנשים שהם עם מוגבלות ראייה.

סמי אבו שחאדה: אדוני, עם הרעש הזה אני פשוט לא שומע את עצמי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, להמשיך.

סמי אבו שחאדה: תודה, אדוני.

סמי אבו שחאדה: הצעת חוק חשובה זאת אמורה להנגיש חלק משידורי הטלוויזיה החשובים לאנשים שהם בעיקר עם מוגבלות שמיעה, אבל זה יכול גם לעזור לחלק מלקויי הראייה, כמוני.

סמי אבו שחאדה: לכן היא הצעה חשובה מאוד.

סמי אבו שחאדה: אדוני, לצערי הרב, היא לא מנגישה את כל שידורי הטלוויזיה, אבל זה לפחות עוד צעד חשוב בדרך שלנו להנגיש את החברה ואת שירותי המדינה לכל אזרחי המדינה.

סמי אבו שחאדה: אני ממשיך בזה את דרכו של חבר כנסת יקר לליבם של רבים בכנסת ומחוצה לה, חבר הכנסת אילן גילאון, שבשנים האחרונות שלו, במאבק למען זכויות אנשים עם מוגבלויות, אהב לקרוא לעצמו "נגישיסט".

סמי אבו שחאדה: הוא פשוט עבד באיך להנגיש את החברה ואת השירותים במדינה לכל אזרחי המדינה.

סמי אבו שחאדה: הוא תפר לעצמו את המונח שנקרא "נגישיסט", אז אני מצטרף לנגישיסטים, בהובלתו של הח"כ אילן גילאון, שעשה עבודה מדהימה בנושא.

סמי אבו שחאדה: אני רוצה לנצל את הבמה, ולדבר על שיתוף הפעולה החשוב שיש לי בנושא הזה עם חברת הכנסת שירלי פינטו.

סמי אבו שחאדה: אני מקווה שבשעה טובה היא תלד, ובריאות שלמה לה ולתינוק או תינוקת החדשים שיבואו לעולם.

סמי אבו שחאדה: אני מאחל לה המון המון בריאות, ובשעה טובה לחברת הכנסת פינטו.

סמי אבו שחאדה: בעיניי, הנושא הזה – זכויות אנשים עם מוגבלויות – אמור להיות הרבה מעבר לחילוקי דעות בין קואליציה לאופוזיציה.

סמי אבו שחאדה: אני חושב שיש דברים שאמורים להיות בקונסנזוס.

סמי אבו שחאדה: לכן, בעיניי, לא היה צריך להיות יותר מדי קשה להעביר חוק כל כך פשוט.

סמי אבו שחאדה: עם זאת, לא היה לנו קל.

סמי אבו שחאדה: אני באמת חושב שהנושאים של הנגשה ושל שירותים לאנשים עם מוגבלות – הם מהווים היום כמעט 1.5 מיליון אזרחים במדינה.

סמי אבו שחאדה: לכ-1.5 מיליון אזרחים יש מוגבלויות שונות, והנגשה של שירותי המדינה ושירותים שונים היא דבר שאמור להיות טריוויאלי.

סמי אבו שחאדה: למרות שזה אמור להיות מעבר לקואליציה ואופוזיציה, תמיד יש דיונים לכאן ולכאן, ולפעמים גם שיקולים פוליטיים צרים, לצערי.

סמי אבו שחאדה: אני מקווה שהנושא הזה יהיה מאחורינו, לפחות בנושא זכויות אנשים עם מוגבלויות.

סמי אבו שחאדה: העניין של החוק הוא השקיפות.

סמי אבו שחאדה: לצערנו, לפעמים חוסר שוויון או גזענות ואפליה נובעים משקיפות, לא מתוך אידיאולוגיה מסוימת אלא מתוך שקיפות.

סמי אבו שחאדה: חלק מהאוכלוסייה אנחנו פשוט לא רואים, וככה זה בחוק שעליו אני מדבר היום.

סמי אבו שחאדה: אנחנו פשוט לא רואים חלק גדול מאוד מהאוכלוסייה.

סמי אבו שחאדה: אני בעצמי, יש לי ניסיון בעניין הזה, בגלל מגבלת העיניים שממנה אני סובל.

סמי אבו שחאדה: בכיתה י', למשל, הפסקתי לראות מהלוח.

סמי אבו שחאדה: לא ידעתי איך להתמודד עם זה, וגם בית הספר שלי לא ידע איך להתמודד עם זה.

סמי אבו שחאדה: אני זוכר, בבחינת הפסיכומטרי באוניברסיטת תל אביב, בסוף הבחינה, לאחר שישבתי במרחק של כמה סנטימטרים מהנייר למשך שלוש שעות וחצי, באה אליי הבוחנת ואמרה לי: למה אדוני עושה מאמץ כל כך גדול?

סמי אבו שחאדה: הרי מגיע לך לעשות בחינה אחרת, להגדיל את הכתב ולקבל יותר זמן.

סמי אבו שחאדה: אני פשוט לא ידעתי.

סמי אבו שחאדה: לכן, עניין ההנגשה של שירותים מסוימים צריך להיות במודעות גם של האנשים שמגיע להם וגם של אלה שאמורים לתת להם את השירותים.

סמי אבו שחאדה: זה יעזור להמון אנשים להתקדם בחברה.

סמי אבו שחאדה: לגבי החוק עצמו, כל מה שנדרש בחוק הזה – פשוט יש המון רעש, אני לא שומע את עצמי.

סמי אבו שחאדה: אם אפשר – אפשר?

איתן גינזבורג: אפשר, אפשר.

איתן גינזבורג: נראה לי שכבר יש שקט.

סמי אבו שחאדה: לגופו של החוק, כל מה שנדרש בחוק הזה הוא פשוט להנגיש חלק משידורי הטלוויזיה החשובים לכולנו לכל האוכלוסייה, בעיקר לאוכלוסיית כבדי השמיעה והחירשים.

סמי אבו שחאדה: חדשות, חלק מהפרסומות.

סמי אבו שחאדה: היכן שיש שפת סימנים, שיהיו גם כתוביות.

סמי אבו שחאדה: העלות של החוק הזה היא כמעט כלום; זה לא עניין כלכלי.

סמי אבו שחאדה: זה יכול לעזור לסבים ולסבתות שלנו ולחלק גדול מהאוכלוסייה שיש להם בעיקר לקות שמיעה להיות איתנו כשאנחנו יושבים בסלון וכולנו מסתכלים על הטלוויזיה והם לא יודעים מה קורה.

סמי אבו שחאדה: במדינה הזאת לא חסרים המון אירועים שמרתקים את כולנו לטלוויזיה, ופשוט יהיו כולם חלק מהמשפחה.

סמי אבו שחאדה: יוכלו להיות איתנו בסלון וליהנות מהטלוויזיה איתנו ובלעדינו.

איתן גינזבורג: רק שנייה, אדוני, אני אבקש שקט.

איתן גינזבורג: הסדרנים, בבקשה, כל מנהלי הסיעות והתאים, הזמזום הזה מפריע.

איתן גינזבורג: או שתדברו בחוץ או שתשבו בשקט.

איתן גינזבורג: זה מפריע לדובר וזה יוצר אווירה לא נעימה בתוך המליאה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: שוב, החוק אמור לעזור לאנשים עם לקויות שמיעה וחירשים, וזה יכול לעזור גם לחלק מהאנשים שהם עם לקות ראייה ליהנות מתשדירי הטלוויזיה, ובעיקר מדברים שהם מאוד חשובים גם להם – גם בחדשות.

סמי אבו שחאדה: במדינה הזאת לא חסר למה להיות מול הטלוויזיה.

סמי אבו שחאדה: האמת, הייתי רוצה להנגיש את כל שידורי הטלוויזיה.

סמי אבו שחאדה: הייתי רוצה הרבה מעבר לזה, אבל אנחנו הולכים עוד צעד אחד קדימה בכיוון הנכון.

סמי אבו שחאדה: שמחתי על התשובה של השר הנדל, נפגשנו ודיברנו אני והוא בעניין.

סמי אבו שחאדה: הממשלה מעוניינת לקדם את החוק ורואה את החשיבות של החוק.

סמי אבו שחאדה: הם ביקשו ממני קצת לחכות עם החוק הזה במשך חודש ולנהל על זה דיונים ברמה של ניסוחים שונים.

סמי אבו שחאדה: הייתי מאוד רוצה שזה יעבור היום בטרומית, ואז נוכל לקדם את זה באותו זמן.

סמי אבו שחאדה: עם זאת, בגלל החשיבות של החוק, לא רציתי לעשות מזה שיקולי אופוזיציה וקואליציה ולהפיל חוק שכל כך חשוב לאנשים על דברים פוליטיים קטנים.

סמי אבו שחאדה: השאיפה שלנו, כמובן, היא לא רק להנגיש את שידורי הטלוויזיה; השאיפה שלנו היא להמשיך בפרויקט הגדול של הנגשת כל החברה וכל המדינה בכל מקום.

סמי אבו שחאדה: זה פשוט הזוי, אדוני היושב-ראש, שחלק מהמבנים של המועצות המקומיות, בעיקר בחברה הערבית, לא מונגשים.

סמי אבו שחאדה: חלק גדול מהסביבה שבה אנחנו חיים לא מונגש.

סמי אבו שחאדה: כמי שיש לו לקות ראייה, אין מקום בחברה הערבית שאני יכול ללכת בו על המדרכה.

סמי אבו שחאדה: אני בדרך כלל הולך על הכביש, כי המדרכות לא מונגשות.

סמי אבו שחאדה: יש לנו הרבה עבודה בעניין של אנשים עם מוגבלויות ובעניין של הנגשת החברה והשירותים השונים.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מתחילים היום עם החוק הזה, ואני מקווה שבמהלך החודש אני אוכל לעלות לפה ולהעביר את החוק בקריאה הראשונה.

סמי אבו שחאדה: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: אני מבין שתשובה והצבעה במועד אחר.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1669/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: נעבור לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (סמכות שיפוט בהסכמה), פ/1669/24, של חבר הכנסת אבי מעוז.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא, בבקשה.

חיים כץ: תקשיב, בין כה וכה שם לא מעניין.

חיים כץ: שם לא מתנהל כלום.

איתן גינזבורג: זה נכון, רק זה קרוב יותר אלינו.

חיים כץ: שם לא מתנהל כלום, פה מתנהל קצת משהו.

איתן גינזבורג: לפחות תשתפו.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות.

אבי מעוז: תודה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בהצעת החוק שלי אני אקריא את דברי ההסבר ואני אסביר על הצעת החוק.

אבי מעוז: לאחר מכן אני אנסה לפצח למה הממשלה מתנגדת להצעת החוק הזאת.

אבי מעוז: ובכן, מוצע לעגן בחוק את סמכותם של בתי הדין הרבניים לדון בהסכמת הצדדים בעניינים אזרחיים, היכולים לשמש נושא להסכם בין צדדים.

אבי מעוז: בתי הדין הרבניים בישראל עסקו מאז ומעולם בבירור סכסוכים בעניינים המוניים בהסכמת הצדדים.

אבי מעוז: על פי תקנות הדיון בבתי הדין הרבניים, פסקי הדין חייבים להיות מנומקים והם ניתנים לערעור לפני בית הדין הרבני הגדול.

אבי מעוז: מאות ואלפי פסקי דין רבניים בענייני ממונות פורסמו בקובצי פסקי דין רבניים, והם חלק מן המשפט העברי המשמש מקור משפטי חשוב, הן בישראל, לרבות לפי חוק יסודות המשפט, והן בכל תפוצות הגולה.

אבי מעוז: בית המשפט העליון בשבתו כבית דין גבוה לצדק מפקח על גבולות הסמכות של בתי הדין הרבניים, לרבות על חובתו שלא לפסוק בניגוד להוראות חוק המכוונות על בית הדין.

אבי מעוז: בפסק הדין שניתן בבג"ץ משנת 2006 נאמר כי עקרון החוקיות מחייב שסמכותו של בית הדין הרבני לדון בהסכמת בעלי הדין בסכסוכים המוניים שאינם בגדר ענייני נישואין וגירושין תעוגן בחקיקה מפורשת של הכנסת.

אבי מעוז: כלומר, בג"ץ שולח את הכנסת לעשות את עבודתה.

אבי מעוז: בית המשפט העליון הכיר בצורך של קבוצות רבות בקרב הציבור היהודי בישראל ליישב סכסוכים בבתי דין הפוסקים על פי דין תורה.

אבי מעוז: הסמכת בתי הדין הרבניים לדון בדיני ממונות על פי דין תורה לחפצים בכך היא מענה הולם לצורך זה וביטוי הולם וראוי להיותה של מדינת ישראל מדינה יהודית.

אבי מעוז: מן הראוי שהמדינה תעמיד לרשות אוכלוסיות בעלות מאפיינים ייחודיים כלים ממלכתיים ליישוב סכסוכים בדרך משפטית אלטרנטיבית המקובלת על קהילותיהם, במיוחד כאשר מדובר בדין תורה, המשפט העברי, מורשתו של העם היהודי.

אבי מעוז: דרך זו משתלבת עם זכות היסוד לגישה חופשית לערכאות משפטיות לרבות בתי הדין הרבניים, ועם ערכיה של מדינת ישראל כמדינה יהודית.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, החוק הזה נותן מענה למה שבג"ץ שלח אותנו לעשות את עבודתנו.

אבי מעוז: החוק הזה נותן מענה בכך ששני בני אדם שרוצים ליישב סכסוך אזרחי שעומד לפניהם יוכלו לעשות זאת על פי דין תורה, ללכת לבתי הדין ולהתדיין בפניהם בסכסוך אזרחי, גם אם הוא לא נוגע לענייני גירושין ונישואין.

אבי מעוז: לשמחתי הרבה גם השר כהנא, השר לענייני דתות, בתחילת דרכו כשר, לפני כחמישה חודשים, אמר את הדברים האלה – בפגישה עם מזכירי בתי הדין הרבניים הוא אמר כך: אני רוצה לומר לכם, אעמוד לצידכם ואגן על בתי הדין.

אבי מעוז: בכוונתי ליזום הליכי חקיקה שייבצרו את מעמד בתי הדין הרבניים.

אבי מעוז: אנו נמצאים במאבק בין רשויות, פסיקת בג"ץ מחד ופסיקת בתי הדין הרבניים מאידך.

אבי מעוז: בחרתי להגיע לתפקיד הזה מתוך מטרה לשמור על מערך שירותי הדת בישראל, ולשמור ולחזק את מעמדו של בית הדין הרבני בישראל כסמכות איתנה.

אבי מעוז: אבקש להרחיב את סמכויות בתי הדין הרבניים, כולל העיסוק בדיני ממונות.

אבי מעוז: השינויים שאקדם והמדיניות שאני מביא יחזקו את זהותה היהודית של מדינת ישראל.

אבי מעוז: כך אמר בפגישה אחת לפני חמישה חודשים.

אבי מעוז: בסמינריון המשפט העברי העשירי שקיימה לשכת עורכי הדין בקיץ האחרון אמר השר כהנא, ואני מצטט: "לצערי, לאורך השנים נושל מעמדם של בתי הדין והמשפט העברי.

אבי מעוז: בשנת 1994, בבג"ץ בבלי, צומצמה סמכות בית הדין הרבני לדון לפי דין תורה.

אבי מעוז: בשנת 1996, בבג"ץ כץ, נקבע כי בית הדין הרבני לא יוכל להוציא כתבי סירוב.

אבי מעוז: בשנת 2006, בבג"ץ סימה אמיר, נמנע מבית הדין הרבני לדון בענייני ממון, גם בהסכמת הצדדים; וכך גם בפסק דין שרגאי, שאומנם החל לפני הרבה שנים, אך רק לאחרונה נחתם.

אבי מעוז: בשל זאת אני מבקש לשמור על מעמד בתי הדין, לרומם את קרנם ולהחזיר להם את היוקרה והמעמד שנלקח מהם", אמר כהנא, והביע תמיכה בחקיקה בנושא.

אבי מעוז: וכך הוא אמר: "כבר בכנסת הקודמת הגשתי הצעת חוק לשיקום מעמדו של המשפט העברי בישראל, ובכוונתי להמשיך ולפעול כך".

אבי מעוז: כלומר, באמת באופן יסודי יש פה הסכמה של הממשלה לתמוך בחוק הזה.

אבי מעוז: הצעת החוק היא לא עניין להצבעה קואליציונית נגד האופוזיציה או הפוך, להצבעה של האופוזיציה נגד הקואליציה.

אבי מעוז: כשני מיליון אזרחים זכאים לממש את זכותם להתדיין על פי דין תורה.

אבי מעוז: איפה הדמוקרטיה, אני שואל את הממשלה.

אבי מעוז: איפה כבוד האדם?

אבי מעוז: איפה היכולת הבסיסית של כל אדם לחיות על פי אמונתו?

אבי מעוז: מה נדרש מכם בסך הכול?

אבי מעוז: נדרש מכם להצטרף אליי בהצעת החוק הזאת, ולאשר את הצעת החוק הזאת, כך שכל שני בני אדם שירצו ליישב את הסכסוך האזרחי ביניהם על פי דין תורה יוכלו לעשות זאת.

אבי מעוז: בהסכמת כל הצדדים – אין פה אפשרות לבית הדין לכפות את רצונו על צד אחד מהצדדים.

אבי מעוז: זה הדבר הבסיסי ביותר, הדבר האנושי ביותר שיש.

אבי מעוז: זה חוק לטובת האזרחים נטו.

אבי מעוז: אין פה לא אופוזיציה ולא קואליציה.

אבי מעוז: אחרי שאמרתי את הדברים האלה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה לנסות לפצח קצת מאיפה נובעת ההתנגדות של הממשלה לחוק הזה.

אבי מעוז: חבר הכנסת ביטן, חבר הכנסת דוד ביטן, אני מנסה לפצח מאיפה נובעת ההתנגדות של הממשלה – באמת, חוק אנושי, לקיים סכסוכים אזרחיים בין שני בני אדם מרצון חופשי שלהם - -

דוד ביטן: בהסכמה.

אבי מעוז: - - בהסכמה, לבוא לפני בית הדין.

אבי מעוז: למה הממשלה מתנגדת?

אבי מעוז: למה הממשלה מתנגדת לחוק כל כך אנושי וכל כך פשוט?

יואב קיש: כי זו לא מדינה חופשית.

יואב קיש: הם נגד מדינה חופשית.

אבי מעוז: דודי, דוד ביטן.

חיים כץ: תסביר לי, עזוב אותו.

אבי מעוז: אני אסביר לך, חבר הכנסת חיים כץ.

חיים כץ: תסביר.

אבי מעוז: מה אמר ליברמן לפני כמה ימים?

אבי מעוז: הוא הסביר מה סוד הקיום של הממשלה.

אבי מעוז: הוא אמר: סוד הקיום של הממשלה - -

חיים כץ: מנסור עבאס.

אבי מעוז: - - רק לא ביבי.

אבי מעוז: כל הממשלה, זה סוד הקיום שלה.

אבי מעוז: ככה אמר ליברמן.

אבי מעוז: אז מאיפה נובעת ההתנגדות שלהם לחוק הזה?

אבי מעוז: אני אסביר לך.

אבי מעוז: פיצחתי את העניין הזה.

אבי מעוז: המדינה היהודית מיוצגת על ידי הרבנים – על ידי הרב הראשי, על ידי הרבנים הראשיים.

אבי מעוז: נכון?

אבי מעוז: רב, ראשי תיבות – רק ביבי.

חיים כץ: רק ביבי.

אבי מעוז: רק ביבי.

אבי מעוז: זה ראשי תיבות רב.

אבי מעוז: כל מה שקשור לרב, כל מה שקשור לרבנות, כל מה שקשור לפרצופה היהודי של המדינה, זה סוד ההתנגדות של המדינה.

אבי מעוז: רק ביבי – נייט, לא.

אבי מעוז: הם נגד.

אבי מעוז: הם בעד רק לא ביבי.

מאיר פרוש: חבר הכנסת מעוז, אני מגיש התנגדות – רב זה לא רק ביבי, רב יש לו הרבה דברים טובים.

אבי מעוז: אני מבקש מהממשלה לחשוב שוב, לאשר את החוק הזה.

אבי מעוז: אין פה עניין של קואליציה ואופוזיציה.

אבי מעוז: אני קורא לכם לתמוך בחוק שהוא לטובת האזרחים, ואני מבקש מחברי הכנסת לאשר את החוק הזה.

אבי מעוז: תודה רבה.

אבי מעוז: [הצעת חוק פ/1468/24; נספחות.

אבי מעוז: ]

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מעוז.

איתן גינזבורג: להצעה זו הוצמדה הצעת חוק שמספרה פ/1468 של חבר הכנסת משה גפני.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת גפני להציג את הצעת החוק, בבקשה אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני מצטרף לכל הדברים שאמר חברי חבר הכנסת אבי מעוז.

משה גפני: יש הצעת חוק שאנחנו הנחנו, ואני מבקש לומר בקצרה אין לי כל העשר דקות, רק שלוש דקות.

משה גפני: מדובר, כפי שאמר אבי מעוז - - -

איתן גינזבורג: מה שאחרים אומרים בעשר דקות, אתה אומר בשלוש.

משה גפני: מה שאמר אבי מעוז, אנחנו מדברים על הסכמה.

משה גפני: הסכמה בין שני בעלי דין.

חיים כץ: משה, משה, ראית איך הוא מפרגן לך?

חיים כץ: בשביל שתוריד דקה.

איתן גינזבורג: הינה, הוספתי לו עוד 30 שניות.

משה גפני: שני בעלי דין שאומרים: אנחנו רוצים לדון על פי דין תורה, ומדובר על בוררות בין שני בעלי דין שהם שניהם עושים את זה בהסכמה.

משה גפני: בכנסות קודמות היו דיונים שלמים על העניין הזה, איך זו הסכמה.

משה גפני: אנחנו מוכנים לכל דבר שאכן יצמיד את העניין להסכמה.

משה גפני: אני רוצה רק להגיד כמה דברים בקצרה.

משה גפני: האחד, את אותה הצעת חוק שאני מגיש עכשיו הגיש בכנסת ה-23 חבר הכנסת מתן כהנא.

משה גפני: השר מתן כהנא.

משה גפני: אותה הצעת חוק, מילה במילה, עם אותם דברי ההסבר.

משה גפני: הוא הניח את הצעת החוק הזאת, הצעת חוק שיפוט בתי דין דתיים (בוררות).

משה גפני: את החוק הזה הגישו בעבר.

משה גפני: אני גם מביא את זה בדברי ההסבר.

משה גפני: הצעת חוק זהה הונחה על ידי חבר הכנסת זבולון אורלב, על ידי חברת הכנסת לשעבר פינקלשטיין, על ידי חבר הכנסת זבולון כלפה, על ידי חבר הכנסת אורי מקלב יחד איתי – שורה ארוכה של חברי כנסת, כאלה שרוצים שיהיה שיפוט – במקרה הזה, בוררות – שידונו בוועדה, אם המליאה תאשר את זה, אם אפשר לעשות את זה גם בשיפוט או שלעשות את זה רק בוררות.

משה גפני: מה שאני מבקש זה לאפשר לשני אנשים.

משה גפני: ואלה שהגישו את הצעת החוק הם כולם אנשים דתיים, כולם חברי כנסת דתיים – דתיים מהמפד"ל של אז.

משה גפני: כל הנושא הזה היה מעוגן בעבר, עד שהיה בג"ץ בנושא הזה, ובג"ץ אמר:

משה גפני: כדי לעשות שיהיה שיפוט או בוררות בין שני בעלי דין, שמסכימים לעשות את זה – בהסכמה – בבתי דין, צריך שהכנסת תחוקק את זה.

משה גפני: בג"ץ לא אמר שאי-אפשר לעשות; אפשר, ובתנאי שהכנסת תאמר את זה, שהכנסת תאמר את זה בחקיקה.

משה גפני: עכשיו אני עושה חשבון – חברי הכנסת שנמצאים בקואליציה, לא רוצים לאפשר לי?

משה גפני: אני מגיע לבוררות עם בעל דין שלי, שנינו מבקשים שתהיה פסיקה של בורר בבית דין רבני – לא לאפשר לי את זה?

משה גפני: הרי אני לא כופה את זה על אף אחד, אני לא אומר שבעל הדין שלי, אם הוא לא מסכים, הוא יהיה חייב לבוא אתי לבית דין רבני.

משה גפני: לא, הוא צריך הסכמה.

משה גפני: אני לא כופה על מישהו – הוא לא רוצה בכלל בבית הדין, הוא רוצה שהכול יהיה בבית המשפט או שהכול יהיה על פי דיני הבוררות ולא על פי דין תורה – אני לא אומר לו לא, אבל אני מבקש ממנו שיאפשר לי ולבעל דיני – תאפשר לנו, אם שנינו מסכימים, לדון בבית דין רבני.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

משה גפני: אני מסיים.

משה גפני: איך אפשר להצביע על דבר כזה נגד?

משה גפני: למה?

משה גפני: למה לא לאפשר לי לחיות על פי אמונתי?

משה גפני: למה?

משה גפני: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה גפני.

איתן גינזבורג: תשיב במשולב לשתי הצעות החוק שרת האנרגיה קארין אלהרר, בשם השר לשירותי דת.

משה גפני: למה לא השר לשירותי דת?

איתן גינזבורג: הוא ייפה את כוחה.

משה גפני: אה, בגלל שיש את החוק שלו.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני משיבה בשמו של השר לשירותי דת, השר מתן כהנא.

קארין אלהרר: הסמכויות השיפוטיות של בתי הדין כורסמו במהלך השנים בצורה שפגעה מאוד בבתי הדין הרבניים ובציבור הדתי והחרדי שבוחר ללכת לבתי הדין האלה בנושאים שאינם מחויבים על פי דין.

קארין אלהרר: מצב שבו אפילו הסמכות לפעול כבורר נלקחה מבתי הדין הרבניים, כאשר כל אדם ללא הסמכה רשאי לתפקד כבורר ואילו דיינים מנוסים בעלי שיעור קומה אינם יכולים, הוא מצב אבסורדי ומקומם.

קארין אלהרר: לפני כשנה, עוד בהיותי חבר כנסת – שוב, זה בשמו של מתן כהנא – הגשתי הצעת חוק שמחזקת את בתי הדין ומעניקה להם סמכויות שיפוט בתחום הממונות.

קארין אלהרר: כשר לשירותי דת אני פועל לחזק את מעמדו של המשפט העברי במדינת ישראל ולחזק את מעמדם של בתי הדין הרבניים.

קארין אלהרר: רק לאחרונה חוקקנו את החוק שמעניק סמכויות לבתי הדין הרבניים לפעול מול סרבני גט שאינם אזרחי ישראל.

קארין אלהרר: הצעת החוק של הח"כ המציע היא הצעה שעולה בקנה אחד עם הדברים שאותם אני מבקש לקדם יחד עם נשיא בתי הדין הרבניים והנהלת בתי הדין.

קארין אלהרר: כשר האחראי על בתי הדין, אני פועל בנושא ומתכוון להביא בקרוב חקיקה ממשלתית שמקנה סמכויות נוספות לבתי הדין הרבניים כדי לענות על הצורך הגובר ועולה של ציבור מאמין שבוחר להתדיין על פי המשפט העברי ועל פי דין תורה.

קארין אלהרר: לאור זאת - - -

בצלאל סמוטריץ': אז מה הבעיה - - - הממשלתית, כמו שעשיתם עכשיו עם ההצעה של יצחק הלוי.

קארין אלהרר: חבר הכנסת - - -

בצלאל סמוטריץ': נעביר טרומית, נחכה.

קארין אלהרר: חבר הכנסת סמוטריץ', חבל שאתה צועק לכיווני.

קארין אלהרר: אני עונה בשם השר.

קארין אלהרר: אם תרצה, אני אומר לך מה דעתי גם.

קארין אלהרר: לאור זאת - - -

בצלאל סמוטריץ': - - - כשעונים בשם השר.

בצלאל סמוטריץ': אי-אפשר לנהל דיאלוג.

קארין אלהרר: אני יכולה לנהל דיאלוג על דעתי.

קארין אלהרר: רוצה?

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל את עונה בשם השר.

קארין אלהרר: בסדר, זה המצב.

קארין אלהרר: לאור זאת, ביקשתי מוועדת השרים לחקיקה לא להתנגד להצעה של אבי מעוז אלא לדחות את הדיון בה, כדי לאפשר לי להתקדם עם חקיקה ממשלתית בנושא.

קארין אלהרר: ככל שהח"כ המציע – ואני אומרת: הח"כים, כי גם חבר הכנסת גפני הגיש הצעה – ככל שהם מתעקשים להעלות את הצעת החוק היום להצבעה היום, עמדת הממשלה תהיה להתנגד.

קארין אלהרר: תודה.

בצלאל סמוטריץ': הכול אצלכם פוליטי.

בצלאל סמוטריץ': לפני עשר דקות אפשר לקחת הצעת חוק של מאיר יצחק הלוי ולהגיד: נעביר אותה טרומית ונחכה לממשלתית.

בצלאל סמוטריץ': אתם לא תעשו את זה בחיים על הצעות חוק של האופוזיציה, למרות שאתם מסכימים לה.

איתן גינזבורג: בהרבה מאוד חוקים - - - גם נעשים ככה.

קארין אלהרר: כן.

קארין אלהרר: לא, אנחנו הקואליציה הראשונה שעושה את זה, אגב.

קארין אלהרר: לא היו קודם כאלה.

קארין אלהרר: והדבר השני - - -

בצלאל סמוטריץ': בכנסת העשרים אילת שקד, יושבת-ראש הוועדה, כל שבוע העבירה שליש הצעות של האופוזיציה.

דוד אמסלם: גב' קארין, השרה, אני העברתי לך לפחות - - - בלי כל - - - אז אל תגידו לנו מה העברנו לכם.

דוד אמסלם: אני העברתי עשרות חוקים שלכם, אבל התהפך.

דוד אמסלם: בפעם הבאה - - - לדבר איתנו.

קארין אלהרר: חבר הכנסת אמסלם, יש לי הרבה מאוד דברים לומר על דרך ההתנהלות שלך.

קארין אלהרר: אני פשוט בוחרת לא לעשות את זה בצורה מביכה על הפודיום.

דוד אמסלם: מה הדרך?

קארין אלהרר: בצורה מביכה על הפודיום?

דוד אמסלם: תספרי לי, תספרי לי.

קארין אלהרר: אני לא עושה.

דוד אמסלם: תספרי, תספרי.

קארין אלהרר: אני מעדיפה לדבר איתך ביחידות מאשר לספר לכולם.

דוד אמסלם: אני רוצה שתספרי.

קארין אלהרר: עזוב.

דוד אמסלם: תספרי לנו.

קארין אלהרר: תודה רבה.

אבי מעוז: כמה זמן את מסכימה לדחייה?

קארין אלהרר: זה לא אני, זה ועדת שרים.

איתן גינזבורג: בבקשה, תשובה לחבר הכנסת מעוז.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מעוז, אתה רוצה לעלות?

איתן גינזבורג: בבקשה.

אבי מעוז: תודה לגברתי השרה.

אבי מעוז: אני שמח שהשר כהנא - - -

איתן גינזבורג: אני מבקש מחברי הכנסת – חברת הכנסת סילמן, חבר הכנסת טופורובסקי – מנהלי הסיעות, זה מאוד מאוד מפריע.

איתן גינזבורג: אנחנו לא נתקדם כך במהלך הדיון, כשאתם מפריעים.

איתן גינזבורג: מנהלי הסיעות, אני שומע אתכם עד לכאן.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, אדוני.

אבי מעוז: תודה, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: שמענו מפי השרה, בשם השר כהנא, שהשר כהנא מסכים להצעות החוק שלי ושל חבר הכנסת גפני, רק הוא מבקש לתת לו זמן להביא הצעת חוק ממשלתית, ולכן הוא ביקש מוועדת השרים לחקיקה שלא תדחה את הצעת החוק שלנו, לא תתנגד לזה.

אבי מעוז: אני לא יודע מול מי לנהל משא ומתן, כמה זמן הם צריכים, אבל חבר הכנסת אורבך – חבר הכנסת אורבך, אתה שומע אותי?

אבי מעוז: השר כהנא השיב שהוא בעצם תומך בהצעת החוק שלנו, אבל הוא מבקש זמן לקדם הליך חקיקה מטעם הממשלה.

אבי מעוז: אנחנו מוכנים לתת שבועיים לממשלה כדי להביא הצעת חוק ביחד עם הממשלה.

אבי מעוז: האם אפשר לסכם את הדבר הזה?

איתן גינזבורג: הינה, אומרת השרה קארין שלא.

איתן גינזבורג: כמה?

איתן גינזבורג: לא שבועיים.

אבי מעוז: שלושה שבועות?

קארין אלהרר: לא, לא.

אבי מעוז: כמה?

קארין אלהרר: ארבעה חודשים.

איתן גינזבורג: ארבעה חודשים.

אבי מעוז: מה ארבעה חודשים?

אבי מעוז: ארבעה חודשים, אנחנו לא – זה סימן שהם לא מתכוונים להעביר שום דבר בעניין הזה.

אבי מעוז: וכמו שהסברתי, אנחנו עומדים על כך שההצבעה תהיה היום.

אבי מעוז: אני מוכן להציע שלושה שבועות, ואם יסכימו לזה אז אנחנו מוכנים לדחות את זה בשלושה שבועות.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מעוז.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית, על פי בקשת הממשלה, על כן אבקש ממזכירת הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק–הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי–זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת נעמה לזימי – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אלכס קושניר – אינו נוכח שמחה רוטמן – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת עמיחי שיקלי – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מי מחברי הכנסת שלא קראו בשמו?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: אם כך, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 48, נגד – 52, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על הצעת חוק שיפוט בתי דין דתיים (בוררות) (סמכות שיפוט), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת משה גפני.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 47

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 47, נגד – 50, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק זו לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/199/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – הנגשת הודעת תשלום לצרכנים שאינם דוברי עברית), התשפ"א–2021, שמספרה פ/199/24, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא מציע ההצעה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, מדינת ישראל מוגדרת כמדינה של עלייה, מדינה שמעודדת עלייה.

מיכאל מלכיאלי: לא שומעים אותי, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: שומעים, אני שומע אותך.

מיכאל מלכיאלי: מדינת ישראל מאז היותה, מאז קום המדינה, נחשבת מדינת עלייה, מדינה שמעודדת עלייה.

מיכאל מלכיאלי: אחד הדברים המרכזיים בעידוד עלייה זה עזרה בקליטה של אותם עולים כאן בארץ.

מיכאל מלכיאלי: קשה מאוד, ומדינת ישראל משקיעה המון כסף - - -

איתן גינזבורג: תן לי לעזור לך, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת רז, חברת הכנסת גמליאל, חברת הכנסת רוזין, חברת הכנסת סטרוק, אנא, שבו בבקשה במקומות.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ינון אזולאי, אדוני היושב-ראש לוי.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, אם אפשר – זה מפריע לדובר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מוסי רז, בבקשה.

איתן גינזבורג: אנא דברו בירכתי המליאה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מעוז, אנא.

איתן גינזבורג: תודה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אני אחזור על הדברים שבהם פתחתי.

מיכאל מלכיאלי: מדינת ישראל בכל שנה משקיעה המון כסף בעידוד עלייה, משקיעה הרבה כסף בקליטה, משקיעה הרבה כסף להביא לפה עולים.

מיכאל מלכיאלי: אחד מהדברים המרכזיים – מבדיקה שאני עשיתי, שבדקתי, ששאלתי עולים: מה היו הדברים שהכי הקשו עליכם בקליטה כאן במדינה?

מיכאל מלכיאלי: כמובן – זה קשיי השפה.

מיכאל מלכיאלי: באים לאדם, מעודדים אותו לעלות לארץ, אומרים לו: נדאג לך לתעסוקה, והמדינה, באמצעות הסוכנות היהודית, משרד הקליטה ועוד, משקיעה במשך הרבה שנים הרבה כסף לעודד אנשים לבוא ארצה.

מיכאל מלכיאלי: אחד הדברים שמונעים את הקליטה כאן בארץ זה קשיי השפה.

מיכאל מלכיאלי: אני אתן לכם כמה דוגמאות, ופה אני רוצה גם לתת קרדיט לחבר הכנסת לשעבר יוסי טייב – הוא הגיש את הצעת החוק הזאת בכנסת הקודמת; הוא, כעולה מצרפת שמבין טוב מכולם מה הקשיים של היהודים הצרפתים שעולים ארצה, ובסופו של דבר צריכים לקבל חשבון חשמל, חשבון גז, והם לא יודעים על מה מדובר שם בכלל, לא מבינים על מה מדובר.

מיכאל מלכיאלי: הדבר הזה הוביל לתשלומי יתר, והדבר הזה הוביל לקשיים גדולים מאוד מאוד בקליטה של אותם אנשים.

מיכאל מלכיאלי: אני אתן דוגמאות: כשיש בן אדם שמקבל דרישת תשלום, יש לו בסוף איזשהו סרגל שאומרים לו: תחתום למטה.

מיכאל מלכיאלי: אדם שקורא ומבין יודע על מה הוא חותם.

מיכאל מלכיאלי: אדם שמבין את השפה חצי-חצי לא תמיד יודע, לא תמיד יש לו את מי לשאול, לא תמיד הוא יודע איך להתמודד עם הנושא.

מיכאל מלכיאלי: אז הוא חותם, כי בסוף הוא רוצה לבצע את העסקה.

מיכאל מלכיאלי: פנתה אליי אישה מבוגרת, צרפתייה, שחייבו אותה בתשלומי החשבון שלהם באלפי שקלים בחודש, וכשהיא ניסתה לבטל את המנוי אמרו לה: תראי, כשאת עשית את העסקה עם חברת הסלולר חתמת על משהו מסוים, גבוה.

מיכאל מלכיאלי: היא אמרה: אבל אני לא מבינה את זה.

מיכאל מלכיאלי: והיא פנתה בזמנו לחבר הכנסת יוסי טייב, ואמרה לו: שמע, אם אתם מעודדי עלייה תנו לנו את הגישה, תנו לנו את היכולת לקבל את המסמכים, ודאי מסמכים רשמיים של המדינה, של חברות גדולות.

מיכאל מלכיאלי: אני לא מתכוון בחוק הזה שכל בעל מכולת יצטרך כמה דוכנים – יהיה לו דוכן אחד לצרפתית, אחד לאמהרית.

מיכאל מלכיאלי: לא, לא, זו ממש לא הכוונה.

מיכאל מלכיאלי: הכוונה היא שבגופים הגדולים – בנקים, בנק שנותן התראה – אדוני היושב-ראש, תחשוב על אדם שלא דובר עברית, לא קורא עברית, מקבל התראה לפני עיקול מאיזה רשות מקומית.

מיכאל מלכיאלי: הוא לא מבין מה כתוב שם.

מיכאל מלכיאלי: אז בדרך כלל מה עושים?

מיכאל מלכיאלי: לוקחים את הנייר ושמים בחליפה.

מיכאל מלכיאלי: ואז הוא מגיע לזה שיש לו עיקול על החשבון, ולפתוח את העיקול זה ימים, וזה קנסות וריביות.

מיכאל מלכיאלי: ואני שואל את עצמי: ריבונו של עולם, למה?

מיכאל מלכיאלי: למה אנחנו כמדינה של מעודדי עלייה צריכים להקשות כל כך על אותם עולים?

מיכאל מלכיאלי: זה לא מגיע להם.

מיכאל מלכיאלי: הרי שכשהשליחים של מדינת ישראל נמצאים בצרפת או בארצות הברית או באנגליה ואומרים להם: בואו, נעזור לכם בסל הקליטה, אף אחד לא מצייר בפניהם את הקשיים הביורוקרטיים הרבים שיהיו להם.

מיכאל מלכיאלי: מה אנחנו נענה לאותה אישה שקיבלה עיקול, כי פשוט לא הבינה את הצו שהבנק נתן לה?

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, תראה, בימי רביעי הצעות חוק טרומיות מתחלקות לשניים: יש הצעות חוק שהאופוזיציה מתכוונת להביך בהן את הקואליציה, הצעות חוק שעולות כסף.

מיכאל מלכיאלי: פה מדובר בהצעת חוק שאין לה עלות.

מיכאל מלכיאלי: חברת החשמל אין לה שום בעיה שיהיה מתרגם בצרפתית או באמהרית, זה לא עולה כסף, זה בלחיצת כפתור.

מיכאל מלכיאלי: הבנקים, חברות הסלולר, הרשויות המקומיות ששולחות עיקול למישהו על דוח חניה – העלות פה היא מזערית, ואני לא מצליח להבין את ועדת השרים, לא מצליח להבין.

מיכאל מלכיאלי: הצעה כל כך טובה שבאמת עוזרת לאנשים שאנחנו הבאנו אותם לכאן – על סמך מה לדחות הצעה כזו?

מיכאל מלכיאלי: מה עומד מאחורי ההחלטה הזאת?

מיכאל מלכיאלי: אני אומר יותר מזה: אתם רוצים שזו תהיה הצעה ממשלתית?

מיכאל מלכיאלי: תעבירו את זה טרומית, תקדמו את זה איך שאתם מבינים.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אני מנסה לסנגר פה במעט על הקואליציה, ועוד מעט יעלה סגן השר ויביא את עמדת ועדת השרים, אני יודע.

מיכאל מלכיאלי: אבל אני שואל לא את סגן השר, אני שואל את ועדת השרים: כשאתם קיבלתם החלטה לדחות את החוק הזה, מה חשבתם?

מיכאל מלכיאלי: תסתכלו בעיניים של אותם זקנים, תסתכלו בעיניים של אותם אנשים שהם באמת עם קשיי קליטה.

מיכאל מלכיאלי: מה תגידו להם, בגלל שמלכיאלי באופוזיציה דחינו את החוק?

מיכאל מלכיאלי: מה תגידו להם?

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, זו הצעה לא מתריסה, היא לא עולה כסף.

מיכאל מלכיאלי: היא נטו עזרה לאנשים שהבאנו לפה ואנחנו לא דואגים להם.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך, אישה צרפתייה מבוגרת מאוד – כל החשבונות שלה מעוקלים כי היא לא הבינה מה כתוב.

מיכאל מלכיאלי: אם אכפת לנו לדאוג לאותם אנשים שהבטחנו לדאוג להם, זו הצעת חוק שחייבים להעביר.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להביא כמה דוגמאות נוספות: אתה יודע, אנחנו נמצאים בחברה – על פי החוק, יש את החוק של הריביות שמוכר, עם אחוזים גבוהים מאוד.

מיכאל מלכיאלי: הריבית הגבוהה ביותר בשוק זה של כביש 6.

מיכאל מלכיאלי: זה ממש כמו איזה שוק אפור.

איתן גינזבורג: רצחני.

מיכאל מלכיאלי: אגב, זה גם כל חצי שנה מכפיל את עצמו.

מיכאל מלכיאלי: לא מזמן הגשתי הצעת חוק, וגיליתי שבהסכם של המדינה עם כביש 6 אישרו להם ריביות כל כך גבוהות כחלק מההסדרה של העסק.

איתן גינזבורג: מתי מסתיים ההסכם?

מיכאל מלכיאלי: עוד שלוש שנים בערך.

מיכאל מלכיאלי: אני מקווה שהמדינה תעשה סדר בדבר הזה.

מיכאל מלכיאלי: זאת אומרת, אדם שלא דובר עברית נכנס היום לכביש 6, והאוטו היה של מישהו אחר, הוא מקבל בשנה פי כמה, והוא לא יודע על מה מדובר.

מיכאל מלכיאלי: במקום לשלם 30 שקלים הוא משלם 300 שקלים.

מיכאל מלכיאלי: אני חושב, ואני קורא לממשלה לחשוב עוד פעם לפני שהם מתנגדים להצעה כזאת.

מיכאל מלכיאלי: אני לא מבין למשל את חברי סיעת רע"מ, שהולכים להתנגד לזה.

מיכאל מלכיאלי: אני שואל אותך, ווליד, האם כל אדם שאתה מייצג, שמקבל דרישת תשלום מהבנק, הוא מבין מה הבנק רוצה ממנו?

מיכאל מלכיאלי: אני שואל את חבר הכנסת כלפון, שסיפר לכולם שהוא רוצה לדאוג לצרפתים: אתה הולך להתנגד לחוק?

מיכאל מלכיאלי: אתה הבטחת לציבור שלך שתנגיש את משרדי הממשלה לאותם לאנשים.

מיכאל מלכיאלי: אתה, כלפון, כשתבוא להצביע נגד, מה תגיד להם יום אחרי זה?

מיכאל מלכיאלי: זו הייתה משמעת של קואליציה?

מיכאל מלכיאלי: משמעת של קואליציה של מה?

מיכאל מלכיאלי: להתנגד ולהפריע לאותם אנשים?

מיכאל מלכיאלי: אני לא מצליח להבין את כל אותם אנשים.

מיכאל מלכיאלי: גם בישראל ביתנו – יש הרבה עולים שאתם מספרים שאתם מייצגים אותם.

מיכאל מלכיאלי: חבר הכנסת סובה, יש לכם הרבה עולים שאתם מייצגים, שמשלמים היום קנסות פעם ועוד פעם מבנקים, מרשויות מקומיות, מכבישי אגרה.

מיכאל מלכיאלי: מה תגיד להם?

מיכאל מלכיאלי: התנגדתי לחוק של מלכיאלי כי הוא נמצא באופוזיציה?

מיכאל מלכיאלי: מה תגיד לו?

מיכאל מלכיאלי: זו הצעת חוק שגם אתה, מהמפלגה של שר האוצר, יודע שהיא לא עולה כסף.

מיכאל מלכיאלי: היא בסך הכול תעזור לאותם אנשים שאתה הבטחת לייצג אותם.

מיכאל מלכיאלי: אתה ורע"מ, שהבטחתם לציבור הערבי במדינת ישראל, שלא כולם דוברי עברית – מה תגידו לאותם אנשים?

מיכאל מלכיאלי: שיש לכם קשיים בתמיכה של חוק מהאופוזיציה?

מיכאל מלכיאלי: איזו מין תשובה זו?

מיכאל מלכיאלי: ואני אומר יותר מזה: תקדמו הצעת חוק ממשלתית.

מיכאל מלכיאלי: גברתי השרה, את יושבת בוועדת שרים, אבל כשאתם ישבתם בוועדת שרים, מה חשבתם?

מיכאל מלכיאלי: הרי אתם אנשים שיש להם שכל.

מיכאל מלכיאלי: מה חשבתם?

מיכאל מלכיאלי: כשאת הסכמת ליושב-ראש הוועדה להתנגד, מה אמרת לו? יש ציבור עולים שבחר בכם, שמקבלים עיקולים, מקבלים ריביות, משלמים הון תועפות לנוטריון ועורך דין.

מיכאל מלכיאלי: איך את, כחברת ממשלה, איך הסכמת לזה?

מיכאל מלכיאלי: אני לא מצליח להבין את כל מי שמייצג פה עולים.

מיכאל מלכיאלי: האם יש צביעות קואליציונית שלפני הבחירות אומרים משהו אחד, ואחרי הבחירות משהו שני?

מיכאל מלכיאלי: אצל ראש הממשלה כבר התרגלנו לזה, אבל אין פה סיעה אחת עם אומץ, שבאה ואומרת: לנו יש דאגה לציבור שאנחנו מייצגים אותו, לציבור החלש?

מיכאל מלכיאלי: ואני מסיים, אדוני היושב-ראש, ואני קורא - - -

אחמד טיבי: שאלה אחת:

אחמד טיבי: האם החוק שלך חל גם על אזרחים ערבים?

מיכאל מלכיאלי: חד-משמעית כן.

אחמד טיבי: תסביר את זה.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה להסביר: אדם ערבי שגר ברהט או בכל מקום, כל עיר, כל כפר, כל יישוב ערבי, שהיום מקבל דרישת תשלום בעברית ולא מבין את זה ולכן גונז את המסמך הזה – יש לו ריביות ועיקולים על החשבון שלו.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק הזאת תעשה סדר – שכל ערביי ישראל יקבלו דרישת תשלום בערבית.

איתן גינזבורג: תודה.

מיכאל מלכיאלי: מי שדובר אמהרית – בשפה שלו, הרוסים – בשפה שלהם.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר עוד פעם לסיעת רע"ם: תתעשתו על עצמכם, זה הציבור שבחר בכם.

מיכאל מלכיאלי: נתתם לו - -

אמיר אוחנה: גם בסח'נין?

מיכאל מלכיאלי: גם בסח'נין, בכל מקום.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא לכלפון – עמדת מעל כל במה ואמרת: אני הנציג הצרפתי.

מיכאל מלכיאלי: איפה הנציג הצרפתי עכשיו בהצבעה - -

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: - - ברח והתקזז?

מיכאל מלכיאלי: איפה נציגי ישראל ביתנו, שהבטחתם לעולים?

מיכאל מלכיאלי: מה הבטחתם להם?

מיכאל מלכיאלי: לשלוח אותנו למריצות?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, זמנך עבר.

איתן גינזבורג: תודה רבה לך.

איתן גינזבורג: אני מתכבד להזמין את סגן שרת הכלכלה חבר הכנסת יאיר גולן להשיב על הצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עד עשר דקות.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, לפני שאני אגיב להצעת החוק הזאת – אני כבר אומר ברמה מקדימה שהיא הצעת חוק שיש בה טעם ויש בה היגיון, והיא מסוג הדברים שנכון שבבית הזה יעלו לדיון ונכון שיתייחסו אליהם ברצינות, ואני מתכוון להתייחס לזה ברצינות.

יאיר גולן: אבל לפני שאני מתייחס לנושא החשוב שהעלה חבר הכנסת מלכיאלי, אני רוצה לומר שאנחנו ניצבים כאן היום אחרי לילה קשה, לילה שבו חבר כנסת אחד צועק לחבר כנסת אחר: מחבל, מחבל, מחבל.

קריאה: על מה אתה מדבר?

קריאה: מה הקשר?

יאיר גולן: מי שלא היה בעצרת אתמול בהבימה אז שיתרשם ממה שהיה שם.

דסטה גדי יברקן: מה הקשר להצעת החוק?

ינון אזולאי: מה שאתה עושה עכשיו - - -

יאיר גולן: אם זו לא הסתה, אז אני לא יודע מה זו הסתה.

קריאות: - - -

יאיר גולן: וחבר כנסת אחר אומר: נסגור את בג"ץ.

יאיר גולן: נמנה את השופטים.

יאיר גולן: את מנדלבליט ושי ניצן צריך להכניס לכלוב קופים.

יצחק פינדרוס: - - -

יאיר גולן: אני כבר לא מתייחס לשפה הירודה, אני מתייחס למה קרה לדמוקרטיה הישראלית, שאם זה המקום שאליו הגענו - - -

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

שלמה קרעי: מה עם להיכנס - - -

יאיר גולן: ולכן, חברים - - -

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: מה עם להיכנס באימ-אימא של הרבנות?

יאיר גולן: ולכן - - -

איתן גינזבורג: תודה, חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: אדוני גם לא יושב במקומו וגם צועק מתא הסדרנים.

איתן גינזבורג: תודה.

יאיר גולן: ולכן, אי-אפשר לעמוד פה, על הדוכן המכובד הזה, מבלי להתייחס לדברים שמנקרים את העין, דוקרים את הלב, והם בלתי נסבלים בעליל בציבוריות הישראלית, ואחד דינם – להיעלם מחיינו.

דוד אמסלם: אתה שכחת מה עשית בבלפור, אה?

יאיר גולן: אתם תיעלמו מחיינו.

יאיר גולן: אתה הראשון שתיעלם מחיינו - -

דוד אמסלם: - - שחסמת את - - - ואתה מסית ומדיח.

יאיר גולן: - - וככל שיקדם, כן ייטב.

יאיר גולן: אתה מזהם את הזירה הציבורית, וגם אתה מזהם את הזירה הציבורית.

קריאה: - - - תתבייש לך.

קריאה: אתה לא מתבייש?

קריאות: - - -

יאיר גולן: יש דרך לנהל שיח ציבורי, לא בצעקות לחבר כנסת מכהן: מחבל, מחבל, מחבל.

יאיר גולן: מה זה?

יאיר גולן: מה זה צריך להיות?

אופיר כץ: זו הסתה.

יאיר גולן: עכשיו אני אתייחס להצעת החוק: כפי שאמרתי - -

אריה מכלוף דרעי: יאיר, זה לא מכובד "להיעלם מחיינו".

אריה מכלוף דרעי: זה לא מקובל.

דסטה גדי יברקן: פוליטית אתה מתכוון?

אריה מכלוף דרעי: "להיעלם מחיינו", זה לא מכובד.

יאיר גולן: מה לא מכובד?

יאיר גולן: לא הבנתי.

יאיר גולן: אני מאחל את זה, אני לא מאיים, חס וחלילה.

יאיר גולן: אם דבריי נתפסו כאיום – אני לא מאיים.

יאיר גולן: אני מאחל שהדברים האלה ייעלמו מחיינו.

דוד אמסלם: הוא הכפיש אותי.

דוד אמסלם: אתה לא שומע מה הוא אמר?

אריה מכלוף דרעי: זה משהו אחר, זה נכון.

יאיר גולן: אז אני מתקן את דבריי: שהדברים האלה ייעלמו מחיינו כי הם צריכים להיעלם מחיינו.

יאיר גולן: בסדר, הלאה.

דוד אמסלם: אני מבין שאתה לא שומע, לא רואה.

איתן גינזבורג: אני לא יודע אם שמת לב, אדוני אמסלם, הוא תיקן את דבריו.

דוד אמסלם: כדי לא לתת לי לעלות.

איתן גינזבורג: הוא תיקן את דבריו בלי קשר אליי.

איתן גינזבורג: תפנה לחבר הכנסת דרעי וגם תבדוק על מה מדובר - - - תודה.

דוד אמסלם: הוא הכפיש אותי.

דוד אמסלם: האוזן שלך הרי לא שומעת - - -

איתן גינזבורג: היא שומעת.

יאיר גולן: אני ממש נרגש מרמת הרגישות שלך, חבר הכנסת אמסלם, כאשר אתה עומד כאן ומטיח בחברי כנסת אחרים דברים שהאוזן לא יכולה לסבול.

דוד אמסלם: תשאל מה הוא אמר קודם - - -

יאיר גולן: אז אני לא חושד בך, לא בנפש עדינה ולא באיזו אנינות של מה שנקרא שאתה לא יכול לסבול את דבריי הקשים.

יאיר גולן: יש גבול לצביעות.

יאיר גולן: אני עכשיו אתייחס להצעת החוק הרצינית של חבר הכנסת מלכיאלי - - -

דוד אמסלם: הוא הזכיר אותי, אני מבקש הודעה אישית.

איתן גינזבורג: הזכרה של אדם אינה מקנה לו הודעה אישית, אדוני.

דוד אמסלם: אתה שמעת מה הוא אמר?

איתן גינזבורג: אני שמעתי מה הוא אמר, שמעתי גם שהוא חזר בו, ואני אומר לך שעל פי התקנון, הזכרה של שמו של אדם במליאה לא מקנה לו הודעה אישית.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יאיר גולן: חברים, תנו לי להתייחס ברצינות - - -

דוד אמסלם: הוא הכפיש אותי.

דוד אמסלם: הוא לא אמר לי: דודי אמסלם, מה שלומך?

דוד אמסלם: אבל אתה, לא אכפת לך כי אתה חלק מהקנוניה הזאת.

דוד אמסלם: תעשה ככה, תעשה.

קרן ברק: הוא לא אמר דודי המלך.

יאיר גולן: הצעת החוק הזאת, הצעת החוק הזאת - - -

דוד אמסלם: אתה תלך לטלוויזיה ותגיד: אני ישר, אנחנו צדיקים, תראו מה אומרים.

דוד אמסלם: נשמה - - -

יאיר גולן: הרי אתה הקוזק שנגזל סדרתי.

יאיר גולן: אתה תמיד מלין שיוצאים נגדך אבל בעצם מי שנוקט בשפה הכי בוטה, הכי אלימה, הכי בלתי מתקבלת על הדעת, זה אתה עצמך.

יאיר גולן: אז מה אתה רוצה?

קרן ברק: לא, לא, מילים יפות הן לא פחות אלימות.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: בואו נתמקד בהצעת החוק.

איתמר בן גביר: - - -

יאיר גולן: אוה, עוד עדין נפש.

איתמר בן גביר: - - -

יאיר גולן: עוד עדין נפש.

איתן גינזבורג: סגן השר, בוא נתמקד בהצעת החוק.

איתמר בן גביר: - - -

יאיר גולן: הרי אתה לא צריך להיות כאן בכלל.

יאיר גולן: בסדר.

יאיר גולן: הלאה.

יאיר גולן: אני מכאן - - -

קריאות: - - -

דוד אמסלם: - - - את התקנון, אתם.

יאיר גולן: אתם עכשיו נתלים – בתקנון אתם נתלים.

יאיר גולן: זה המומחיות שלך, להיתלות בתקנון.

דוד אמסלם: אתם עושים מה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: אתה לא נותן לי לעלות - - - ואתה צדיק גדול - - - מצליח.

דוד אמסלם: אנחנו.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, אני מנסה להתייחס להצעת החוק של חבר הכנסת מלכיאלי.

משה ארבל: - - - ההליכים.

יאיר גולן: חבר הכנסת מלכיאלי, אני רוצה לומר לך, כמו שאמרתי, יש הרבה היגיון - -

דוד אמסלם: - - - זה הבן אדם הזה.

יאיר גולן: - - בהצעת החוק שהעלית.

יאיר גולן: אני חושב שהנושא של תרגום של אך ורק השם והכתובת איננו מספק באמת – ככה אני הבנתי מלשון החוק – ונודף מזה ריח – אולי לא בצדק, אולי לא בצדק, אני אומר כפי מה שאני הבנתי, יכול להיות שניתן להעביר את זה בקלות – אבל כפי שהיא נראית כרגע זה נראה כאילו התרומה העיקרית היא לצורך פטור ממס ותיאומי מס, ולא להבנת הטופס על כל סעיפיו, או כל הטפסים על סעיפיהם השונים.

יאיר גולן: ולכן, יכול להיות שנדרשת פה פעילות של הבהרה והסדרה.

יאיר גולן: אבל כמו שאמרתי, איני יכול לומר שאין היגיון בדברים.

יאיר גולן: לכן, אני חושב שמה שנדרש הוא לשבת יחדיו על הדברים, ולהגיש בפני הבית המכובד הזה הצעות חוק משותפות, אופוזיציה וקואליציה, ובאמת לעשות סדר בעניין.

יאיר גולן: הרי אין פה אחד בבית, לטעמי, שהוא נגד העלייה ונגד טיפול מיטבי בעולים חדשים במדינת ישראל.

- - -

יאיר גולן: אני חוזר, חבר הכנסת אשר, אני חוזר ואומר, כפי שההצעה מנוסחת כרגע היא איננה נותנת מענה למה שכביכול - - -

בשביל זה יש ועדה.

יש ועדה.

יאיר גולן: היא איננה נותנת מענה כפי שבאמת המענה צריך להינתן.

יאיר גולן: ולכן אני אומר שאין די בתרגום השם והכתובת, אלא צריך לתרגם את הטופס.

זאת קריאה טרומית.

יאיר גולן: מעבר לכך, יש מורכבויות.

יאיר, יאיר, זאת רק קריאה טרומית.

טרומית.

אחר כך בוועדה משפצים את זה.

אני לא מבין את זה.

יאיר גולן: מעבר לכך, יש פה מורכבויות נוספות, האם נוקטים אך ורק בשפות הרשמיות של מדינת ישראל?

יאיר גולן: האם מתרגמים את זה במגוון רחב של שפות?

יאיר גולן: איך זה מתבצע?

יאיר גולן: מה הן הנגזרות הנוהליות, התקציביות והאחרות שנובעות מתוקף ההצעה הזאת?

יאיר גולן: ואני מציע שנעביר את ההצעה דרך מסננת יותר עדינה; שנוכל באמת להביא בפני הבית הצעת חוק שתעשה את הטוב ביותר למען אזרחי ישראל, ובכללם למען כל אזרחי ישראל העולים החדשים היקרים שלנו, שכן ירבו וכן יגיעו יותר ויותר.

יופי.

יאיר גולן: אני מעריך שבמשרדי ניתן יהיה לדון בנגזרות – למרות שזה לא עיסוקנו המרכזי – יהיה ניתן לדון בנגזרות הרלוונטיות, ולהביא בפני הבית, כפי שציינתי, הצעת חוק בשלה יותר, שעליה נוכל להצביע ולהגיע לקונצנזוס מלא.

יאיר גולן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, סגן השר, חבריי חברי הכנסת, סגן השר יאיר גולן היקר, תשמע, כל מה שאמרת פה זה נכון: ההצעה לא בשלה, לא מושלמת – צודק; צריכים לבחון מה ההיקף – צודק; האם יש עלויות?

מיכאל מלכיאלי: צודק.

מיכאל מלכיאלי: בדיוק בשביל זה יש את ועדות הכנסת.

מיכאל מלכיאלי: פעם היה בכנסת ישראל איזה מישהו, איזה שר כזה, שאמר: ככתבו וכלשונו.

מיכאל מלכיאלי: הסבירו לו שמעולם חוק – מי שמכיר את הפרלמנט, אני לא הרבה שנים פה – אבל כל חוק שעבר בוועדת שרים עד הקריאה השלישית עובר שינויים.

מיכאל מלכיאלי: מטייבים אותו.

מיכאל מלכיאלי: יש לכם הרי רוב בוועדות.

חיים כץ: אין להם רוב.

חיים כץ: אין להם רוב.

מיכאל מלכיאלי: בוועדות יש להם רוב ענק.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר שאם הצעת החוק הזאת הגיונית, אם הצעת החוק הזאת מיטיבה עם האנשים החלשים, עם העולים, המשמעות של חוק – של להביא אותו בטרומית – זה כיוון של ממשלה.

מיכאל מלכיאלי: ואני שואל את כל חברי הקואליציה שנמצאים כאן, אתם שהבטחתם ליוצאי אתיופיה הנגשה – שר החוץ יאיר לפיד, אתה שלפני הבחירות הוצאת סרטונים ודיברת על הנגשה לעולים, איך אתה הולך להתנגד לזה?

מיכאל מלכיאלי: כלפון, שהבטיח לנו הרצאות לעולים מצרפת; רע"מ, אתם שהבטחתם לרשויות הערביות, לאזרחים הערבים, איך אתם הולכים להתנגד לזה?

מיכאל מלכיאלי: כלפון, אני קורא לך, אתה, שהבטחת ליהודים מצרפת לדאוג להם, מה תגיד להם?

מיכאל מלכיאלי: שעידית סילמן לא הסכימה לי?

מיכאל מלכיאלי: איזה מין תירוץ זה?

מיכאל מלכיאלי: כל חברי הקואליציה שהבטחתם ורצית לדאוג לעולים, לדאוג לכל המקומות.

מיכאל מלכיאלי: ואני רוצה להגיד, רבותיי, אני מבין שיש משמעות למשמעת סיעתית.

מיכאל מלכיאלי: אני מבין את זה – לקואליציונית, אני קורא לסיעת רע"ם, תצאו החוצה מהמליאה, אל תהיו כאן להצביע נגד החוק הזה.

מיכאל מלכיאלי: החוק הזה, אם תפילו אותו, זה מזיק לאנשים שלכם.

מיכאל מלכיאלי: אני יודע, אתם לא יכולים לתמוך, תעשו מעשה אמיץ ותצאו החוצה.

מיכאל מלכיאלי: זה לא פחות חשוב מחוק החשמל, זה חוק שעוזר שלא יהיו ריביות, לא יהיו קנסות, לא יהיו עיקולים.

מיכאל מלכיאלי: אין סוף אזרחים ערבים פנו אליי, מקבלים עיקולים, ואין להם דרך להתמודד עם זה.

מיכאל מלכיאלי: אני מנצל את השניות האחרונות וקורא לחברי סיעת רע"מ, תעשו - - -

אמיר אוחנה: רגע, רגע, מלכיאלי, גם בסח'נין?

מיכאל מלכיאלי: גם בסח'נין, ובכל מקום.

מיכאל מלכיאלי: תעשו מעשה אמיץ, תצאו החוצה.

מיכאל מלכיאלי: אל תתמכו, אבל אל תצביעו נגד.

מיכאל מלכיאלי: להצביע נגד זה נגד ערבים; להצביע נגד זה נגד צרפתים; זה נגד עולים; נגד אתיופים.

מיכאל מלכיאלי: כנסת ישראל שתצביע נגד זה יורקת בפרצוף של מאות אלפי עולים.

מיכאל מלכיאלי: אני קורא לכם, חברי הקואליציה, תתעשתו על עצמכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מלכיאלי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: על כן, אנא תפסו את מקומותיכם, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הגנת הצרכן, שמספרה פ/199 – מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 55.

איתן גינזבורג: במקרה הזה אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1757/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: ואנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני ביקשתי הודעה אישית.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום.

דוד אמסלם: אבל אני ביקשתי הודעה אישית.

איתן גינזבורג: אני שמעתי שביקשת, גם אחרים ביקשו, ואני לא מאשר אותה.

דוד אמסלם: מה התשובה שלך?

איתן גינזבורג: שאני לא מאשר אותה.

דוד אמסלם: לא מאשר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת חוק לעידוד תחבורת אופניים של חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: לרגע חשתי שיש פה תקרית פוליטית.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: המציע מבקש להציג את הצעת החוק כשיש שקט במליאה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברת הכנסת שיר סגמן, חבר הכנסת טופורובסקי, סגן השר גולן, חבר הכנסת סובה, יבגני סובה, זה מפריע.

איתן גינזבורג: לא שמעת.

איתן גינזבורג: סגן השר גולן, סגן השר סגלוביץ', אנא.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, כבוד השרים, ובפרט חברתי שרת התחבורה מרב מיכאלי, לפני שבוע עמדה כאן על הדוכן – חברת הכנסת מיכל רוזין, הדברים מיועדים גם לאוזניים שלך.

יריב לוין: לפני שבוע עמדה כאן על הדוכן השרה להגנת הסביבה תמר זנדברג, ואלה הדברים שהיא אמרה, ואני מצטט: "שרת התחבורה ביקשה שאשיב בשמה להצעת החוק - - - התשובה היא כזאת: התחבורה הקלה – אופניים, קורקינטים, סגוויי לסוגיהם, הופכים בערים ברחבי העולם לכלי התחבורה המרכזיים לתנועה.

יריב לוין: לקידום התחבורה הקלה יש חשיבות רבה למציאות התחבורתית הקשה שבה אנו נמצאות היום.

יריב לוין: התחבורה הקלה היא נדבך משמעותי וקריטי לצמצום העומס בכבישים, מובילה להפחתת השימוש ברכב פרטי, והיא הרבה יותר סביבתית, מביאה לצמצום פליטת גזי חממה".

יריב לוין: היא ממשיכה ואומרת – שוב, בשמה של שרת התחבורה – "לפיכך אנחנו צריכים לעשות כל שאפשר" – כן, אתה שומע, אדוני היושב-ראש – "כדי לעודד את השימוש בכלים האלה".

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק שמונחת כאן היא הצעת חוק שהגיש בשעתו, הוביל ויזם חבר הכנסת לשעבר דב חנין.

יריב לוין: את שומעת, חברת הכנסת מיכל רוזין?

יריב לוין: חברת הכנסת רוזין, לא יעזור לנסות להתעלם.

יריב לוין: כדאי שתקשיבי, כי זה נוגע גם אלייך אישית.

יריב לוין: הצעת החוק הזאת שיזם בשעתו חבר הכנסת דב חנין – הוא ביקש ממני להיות שותף איתו ולנסות להוביל אותה – היא הצעת חוק שנחתמה, אדוני היושב-ראש, בידי שורה ארוכה של חברי כנסת מכל הקשת הפוליטית, כי אין בה שום עניין פוליטי.

יריב לוין: יש בה רק עניין לטובת כלל אזרחי המדינה באשר הם; לטובת הסביבה; לטובת הבריאות של כולנו; לטובת הפחתת הפקקים; לטובת הניידות; לטובת הבריאות של אזרחי ישראל.

יריב לוין: חתמו עליה, אדוני, נשיא המדינה דהיום, וחבר הכנסת דאז, יצחק הרצוג, איש מפלגתה של שרת התחבורה, איש מפלגת העבודה; חתמה עליה השרה תמר זנדברג; חתם חבר הכנסת דאז ג'מאל זחאלקה; חתם עמיר פרץ, חתמה השרה קארין אלהרר; חתמה חברתי שמדברת בטלפון, חברת הכנסת מירב בן ארי – חתמת על הצעת החוק הזאת את, כולנו יחד חתמנו; חתמה על הצעת החוק הזאת חברת הכנסת זהבה גלאון.

יריב לוין: את שומעת, חברת הכנסת רוזין?

יריב לוין: חברת הכנסת זהבה גלאון חתמה על ההצעה; וגם את, חברת הכנסת מיכל רוזין, גם את חתומה כאן על ההצעה הזאת, גם את.

יריב לוין: אפילו אדוני יושב-ראש הכנסת מיקי לוי, גם אתה חתום על הצעת החוק הזאת, שכפי שאמרתי יזם חבר הכנסת דב חנין.

יריב לוין: בסעיף המטרה של הצעת החוק כתובים בדיוק אותם דברים, גברתי שרת התחבורה, שאמרה כאן בשמך השרה זנדברג בשבוע שעבר, ואני אקריא אותם.

יריב לוין: זה כמעט אחד לאחד כאילו העתקתם את הדברים מכאן:

יריב לוין: מטרת החוק "לעודד ולהגביר את השימוש באופניים ככלי תחבורה למען בריאות הציבור, והגנה על הסביבה, על ידי יצירת תשתית לרכיבה בטוחה ונוחה על אופניים; שילובם במערכות התחבורה הקיימות ויצירת תמריצים כלכליים לעידוד השימוש באופניים".

יריב לוין: מה רע בזה?

יריב לוין: למה יש להתנגד כאן?

יריב לוין: מה זאת הצביעות הזאת, החוצפה הזאת לבוא ולדבר גבוהה-גבוהה רק בשבוע שעבר על הגנת הסביבה ועל עידוד תחבורת האופניים, ואחר כך להתנגד?

יריב לוין: ואני אגיד לכם מה יש בהצעת החוק הזאת, שאתם מתנגדים לה, אחרי שחתמתם עליה: "נוסע באוטובוס ציבורי בקו שירות בין-עירוני יהיה רשאי להוביל עימו אופניים, ולא יידרש לתשלום נוסף" – באמת, נורא ואיום אם הדבר הזה יתקבל.

יריב לוין: באוטובוס שמיועד להסעת 40 נוסעים ויותר בקו שירות בין-עירוני יהיה תא מטען שמאפשר הובלת אופניים.

יריב לוין: הרי איך נעודד שימוש באופניים אם אי-אפשר להגיע איתם למקום שצריך?

יריב לוין: עוד קובע החוק ש"בכל מרכז תחבורה יוקצה שטח חנייה לאופניים" – באמת אסון גדול אם הדבר הזה יקרה.

יריב לוין: קובע החוק שהשר יקבע – מסמיך את השר, לא קובע איזו קביעה תקציבית מראש – "תמריצים לעידוד רכיבה על אופניים" – אתם מתנגדים לזה; החוק קובע עידוד לתכנון, פיתוח וסלילה של מסלולי אופניים – נורא ואיום, איזה אסון, איזו הצעת חוק נוראה שצריך להיאבק בה, לנהל בה מלחמת חורמה.

יריב לוין: והרשימה היא ארוכה.

יריב לוין: עכשיו אני אומר לך, אדוני יושב-ראש הישיבה, אי-אפשר, גברתי שרת התחבורה, אדוני ראש הממשלה החליפי, חברת הכנסת רוזין וחברת הכנסת בן ארי שכולכם כל כך – תראו כמה הם עסוקים – מתביישים, לא מסוגלים אפילו להקשיב ולשמוע את הדברים.

יריב לוין: אחת בטלפון, אחת מדברת עם כל אחד מזדמן, שרק מצליחה למצוא שיישב לדבר איתה.

יריב לוין: השרה מיכאלי, היא כל כך עסוקה.

יריב לוין: אתה יודע מה, אדוני היושב-ראש, תסתכל, תראה את הבושה הזאת, תסתכל - -

קטי קטרין שטרית: יריב, מה שרואים מכאן לא רואים משם.

יריב לוין: - - תראה את הבושה הזאת.

מירי רגב: - - - אין דבר אחד והיא לא נתנה קרדיט.

מירי רגב: זאת אחת שכאילו מדברת בעד נשים.

מירי רגב: לא יודעת לתת קרדיט לנשים.

מירי רגב: גם מעתיקה וגם לא אומרת - - - ב.

מירי רגב: היא לא מבינה מה זה תפיסת הקישוריות.

מירי רגב: הרי תפיסת הקישוריות שקידמנו מדברת בדיוק על מה שאתה מדבר - - -

איתן גינזבורג: גברתי, קריאת ביניים זה בסדר.

איתן גינזבורג: נאום ביניים זה לא מקובל במחוזותינו.

מירי רגב: - - - שפשוט לא מבינות כלום - - -

דוד אמסלם: נהיית לנו עכשיו צדיק גדול?

דוד אמסלם: כשמכפישים אותנו אתה לא - - - אתה הרי איתם גם.

דוד אמסלם: אתה עם החליפה יושב לי למעלה – גם.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כמה צביעות וכמה ציניות יכולות להיות.

יריב לוין: הרי מי שהגיש את ההצעה זה חבר הכנסת דב חנין.

יריב לוין: הסיבה שאני הגשתי אותה זה כי הוא, בשעתו, רתם אותי למהלך הזה.

יריב לוין: לכן אני ממשיך אותו ומביא אותה לכאן.

יריב לוין: למה מתנגדים לזה?

יריב לוין: על מה ולמה?

יריב לוין: למה?

יריב לוין: איזו סיבה יש להתנגד לדבר הזה?

יריב לוין: מה, לפגוע בציבור של מאות אלפי רוכבי אופניים?

מירי רגב: - - -

יריב לוין: לעודד אנשים להשאיר את האופניים בבית ולנסוע ברכב הפרטי שלהם?

יריב לוין: איזה היגיון יש בדבר הזה?

יריב לוין: לאן עוד אפשר להגיע?

יריב לוין: עכשיו, שלא תהיה טעות: אני הודעתי לשרת התחבורה, ואני מודיע גם כאן:

יריב לוין: אני מוכן לתאם את כל הנוסח; אני מוכן מראש לוותר על סעיפים שמעוררים בעיה אמיתית – אם יש כאלה.

יריב לוין: אני מוכן מראש.

יריב לוין: אני מוכן יותר מזה: שתבוא שרת התחבורה ותגיד, אתה יודע מה, אני יודעת לחיות רק עם שני מרכיבים בחוק – נסכים גם לזה.

יריב לוין: בוא נתקדם, בוא נעשה משהו חיובי; בוא נעשה משהו שכולם כאן יכולים להתאחד סביבו, שלא ייאמן שיש לגביו מחלוקת; שלא העליתי בדעתי שיכול להיות שתהיה התנגדות.

יריב לוין: אגיד עוד דבר, אדוני: תראו, הממשלה הזאת כבר התעמרה בפריפריה, כאשר היא אישרה את השערורייה הזאת של אגרת הגודש, שבאה ומונעת בעצם – או מכבידה על אנשי הפריפריה שמבקשים לבוא למרכז כדי ללמוד, כדי לעבוד, כדי לבלות.

יריב לוין: אבל עכשיו מסתבר שזה לא רק התעמרות בתושבי הפריפריה, עכשיו מתעמרים בכולם – גם בתושבי הפריפריה וגם בתושבי תל אביב.

יריב לוין: בואו תסבירו לתושבי תל אביב למה אתם מתנגדים לחוק הזה.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: מה אתם רוצים?

יריב לוין: לקרוא להם לעבור לנסוע ברכב?

יריב לוין: בכל הפקקים האלה?

יריב לוין: או לשלם אגרת גודש אתם רוצים שאנשים ישלמו?

יריב לוין: תראה, אדוני, אני לא זוכר שדיברו ככה במליאה בטלפון כל הזמן.

יריב לוין: ששר שאמור להשיב להצעת חוק בענייני משרדו מדבר בטלפון, תוך כדי הדיון במליאה.

יריב לוין: חברת כנסת יושבת כאן, מדברת כל הזמן.

יריב לוין: לאן הגענו?

יריב לוין: אז נכון, הדברים הם קשים, אני מטיח כאן אמת קשה מאוד על צביעות נוראה, על התעמרות באזרחים רבים משיקולים פוליטיים קטנוניים, על לקיחת הצעה שהיה עליה קונצנזוס מוחלט ולהפוך אותה פתאום למשהו במחלוקת.

יריב לוין: אני בכל זאת רוצה לפנות מכאן לכל אחת ואחד מכם, אנשי הקואליציה - -

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

יריב לוין: - - אין שום סיבה להתנגד להצעת החוק הזו.

יריב לוין: אני מתחייב לא לעשות ולא לקדם אותה באופן שלא יהיה מתואם באופן מלא עם שרת התחבורה.

יריב לוין: אני מציע שנתאחד כולנו ונתמוך בחוק הנכון הזה, שכולם כאן, מכל קצות הבית, תמכו בו בעבר וחתמו עליו.

יריב לוין: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת לוין.

איתן גינזבורג: תענה שרת התחבורה והבטיחות בדרכים חברת הכנסת מרב מיכאלי.

מירי רגב: בואו נשמע את הפנינים שלה.

מירי רגב: את הפניניות שלה.

מירי רגב: בוא נשמע.

איתן גינזבורג: השרה מיכאלי.

יריב לוין: בסדר, אני מסכים.

יריב לוין: יש בקשה לעשות עוד ניסיון להגיע להסכמה.

יריב לוין: אני מסכים.

איתן גינזבורג: אז תשובה והצבעה במועד אחר?

יריב לוין: אני מסכים.

איתן גינזבורג: אם כך, על פי דעת המציע, תשובה והצבעה על הצעת החוק תימסר במועד אחר.

מירי רגב: למה הסכמת?

מירי רגב: סוף-סוף היינו יכולים לשמוע את הפנינות שלה.

מירי רגב: [הצעת חוק פ/1053/24]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק שלילת זכויות למעורב בטרור (תיקוני חקיקה), שמספרה פ/1053, של חברות הכנסת קרן ברק ואורית סטרוק.

איתן גינזבורג: תנמק חברת הכנסת קרן ברק.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

קרן ברק: שנייה אחת, הפתעת אותי.

איתן גינזבורג: ממתי את צריכה דפים?

קרן ברק: אני חשבתי שיש לי עוד רבע שעה לפחות.

קרן ברק: מזל שאני פה.

איתן גינזבורג: נכון, אחרת היינו ממשיכים.

קרן ברק: מה היית עושה?

איתן גינזבורג: ממשיך הלאה.

קרן ברק: באמת?

קרן ברק: מדלג?

איתן גינזבורג: כן, ככה זה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות.

קרן ברק: רגע, לפני כן, אתה יודע מה עוד?

קרן ברק: שאם מכפישים מישהו - - -

איתן גינזבורג: רגע, רגע, עשר הדקות התחילו.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

קרן ברק: אני אתחיל בדברים שאמר אורן, אחיו של החייל משה תמם, במכתבו לשר אמיר אוחנה, שהיה השר לביטחון פנים: כתוצאה מאוזלת יד של ממשלת ישראל לא רק שרוצח אחי האהוב עומד להתגורר ממחר במרחק חמש דקות נסיעה מביתנו, אלא שברגעים אלה ממש כבר נערכים בבאקה אל-גרבייה לחגיגות ענק, שבהן – תחת דגל פלסטיני – יאדירו את פועלו מעורר ההשראה, למען ילמדו ממנו גם הדור הזה וגם הדורות הבאים.

קרן ברק: כיהודי, כישראלי וכשר לביטחון פנים במדינת ישראל, אני פונה אליך בבקשה ובדרישה למנוע בכל אמצעי נדרש את קיומן של החגיגות האלה.

קרן ברק: הוסיפה קרובת משפחה שלו: אם אזרח ישראלי שחבר לארגון טרור של אויבי המדינה ובשמו רצח חייל צה"ל, סמל למדינת ישראל, ובוודאי כזה שממשיך להתהדר בהישג הגדול שלו – אם הוא, לא ראוי שתישלל אזרחותו, אנחנו לעולם לא נצליח למגר את הטרור.

קרן ברק: הטרור לא מבחין בין דם לדם.

קרן ברק: מיגורו ושמירה על ביטחון ישראל, כמו גם על מצפן ערכי ומוסרי, הוא אינטרס של כולנו.

קרן ברק: חברים וחברות, מדינת ישראל מידרדרת מדחי אל דחי.

קרן ברק: לא רק שיש ממשלה, שבה חברים ארגונים אנטי-ישראליים, אנטי-ציוניים – האם לא היה צורך שלפחות הממשלה הזו תנסה לאזן – אם יושבים כחלק מהממשלה מפלגות אחיות של התנועה האסלאמית, שכל רצונן הוא להשמיד את מדינת ישראל, אז המינימום זה שלפחות אנחנו נשמור על עצמנו.

קרן ברק: אמרה פה לפני כן, נדמה לי שרת התחבורה, כשהיא דיברה על מדינה – היא דיברה על זה בהקשר של החוק של מאיר יצחק הלוי – אבל שיש איזשהם גבולות של דמוקרטיה שצריך לשים כדי לשמור על הדמוקרטיה.

קרן ברק: היא אמרה את זה בהקשר אחר, בעברות שקורות באינטרנט.

קרן ברק: אז אני מדברת על דברים הרבה הרבה יותר משמעותיים: של מדינה שצריכה להתמודד מול טרור – טרור שבא מבחוץ, וטרור שבא מבפנים.

קרן ברק: המאורעות שקרו לנו במאי האחרון, שהראו לנו איך ארגוני טרור פנים-ישראליים, שיושבים בתוכנו, בתוך הערים המעורבות, אבל מקבלים תשלום על הפעולות שלהם מהרשות הפלסטינית – פועלים נגד המדינה שבה הם חיים.

קרן ברק: זאת אומרת, זאת בגידה מוחלטת במדינה שלנו.

קרן ברק: זה מערער את כל היסודות של קיום המדינה שלנו, כמדינה יהודית ודמוקרטית וכמדינה בכלל.

קרן ברק: אם אנחנו ניתן לארגוני טרור לשלוט במה שקורה כאן – וזה מה שקורה כאן בפועל – אז אנחנו במו ידינו מחסלים את מדינת ישראל.

קרן ברק: מחסלים את מדינת ישראל.

קרן ברק: נקודה.

קרן ברק: בוודאי שמחסלים את מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

קרן ברק: ולכן יש משהו, שלי הוא לא ברור: איך יכול להיות שאזרחים שפועלים נגד המדינה מקבלים על זה כסף מהמדינה; מקבלים על זה כסף גם מהרשות הפלסטינית, על פעולות הטרור שלכם, אבל גם ממשיכים לקבל את הזכויות הסוציאליות, כאילו הם אזרחי המדינה.

קרן ברק: א"ב של דמוקרטיה מתגוננת הוא שמי שפועל נגד המדינה שבה הוא חי, יישללו לו הזכויות שלו כאזרח המדינה, כי הוא זה שפעל נגד המדינה.

קרן ברק: אז אנחנו חייבים לשלול ממנו – הוא פעל נגדנו, אנחנו נשלול ממנו.

קרן ברק: לא יכול להיות אחרת.

קרן ברק: אין שום מנגנון הרתעה אחר.

קרן ברק: מכיוון שאנחנו רואים ששום פעולה אפקטיבית לא עוצרת את הפעולות האלה, אני טוענת שזאת זכותה של מדינת ישראל כדמוקרטיה מתגוננת, שבה קבוצות ויחידים אזרחי המדינה לוקחים חלק פעיל במעשי טרור וזורעים פחד ובהלה בציבור, וגם מסיבים נזק רק לתשתיות של המדינה.

קרן ברק: הם גם פוגעים בנפש, וגם פוגעים בתשתיות ובשירותים חיוניים, ובנפשם וגופם של האזרחים.

קרן ברק: הצעת החוק מבקשת לקבוע כי זכויות לגמלאות מסוימות, מכוח חוק הביטוח הלאומי, והזכות למימון שירותי בריאות מכוח חוק ביטוח בריאות ממלכתי, של אזרח ישראלי שנמצא אשם במעשה טרור, כהגדרתו בחוק המאבק בטרור, יישללו, ככל שהוכח שהוא מקבל תשלום מהרשות הפלסטינית במישרין או באמצעות גורם אחר, כשכר או כתגמול בעבור ביצוע מעשה הטרור.

קרן ברק: בכך מוצע ליצור זיקה ברורה בין קבלת שכר עבור ביצוע מעשה הטרור לבין הזכות לזכויות סוציאליות, שכן אזרח או תושב שמוכח שקיבל תשלום מהרשות הפלסטינית בעבור ביצוע מעשה הטרור, ראוי להיחשב כמי שוויתר מיוזמתו על זכויותיו הסוציאליות מטעם המדינה.

קרן ברק: נוסף לכך מוצע שמי שהורשע בעברת ביטחון חמורה מתוך מניע לאומני או בזיקה לפעילות טרור, ונגזרו עליו חמש שנות מאסר, לא יהיה זכאי לגמלאות מסוימות מכוח חוק הביטוח הלאומי.

קרן ברק: הרציונל שעומד הוא שתושב או אזרח ישראלי שפעל מתוך אידיאולוגיה החותרת תחת קיומה של המדינה, לא יזכה מאותה מדינה לתנאים סוציאליים.

קרן ברק: הרי מה אומר לעצמו צעיר?

קרן ברק: צעיר אומר: אני רוצה להיות חלק מהמדינה.

קרן ברק: אם הוא פועל נגד אותה מדינה שבה הוא חי, עושה פעולת טרור ואחרי זה יושב בכלא, אבל מקבל את כל הזכויות הסוציאלית, הוא ומשפחתו, למה שהצעיר הבא לא יעשה בדיוק אותו דבר?

קרן ברק: ויותר מזה, בחגיגות שראינו - - -

אבי דיכטר: - - - שחבר כנסת - - - שישב כאן, באולם הזה, סיפק לו 12 טלפונים לכלא, לרוצח של תמם, כדי שימשיך את הטרור מהכלא - - -

קרן ברק: חבר הכנסת דיכטר הוסיף פה משהו אחר, שחבר כנסת מאחת המפלגות שעדיין יושבות כאן בכנסת סיפק לרוצחו של משה תמם גם טלפונים.

קרן ברק: זאת אומרת, הוא גם קיבל זכויות סוציאליות.

קרן ברק: וגם חבר כנסת כאן – אני אינני בטוחה שחברים שיושבים כאן ואינם מישירים פה מבט הם לא יצרני הרוצחים הבאים של חיילים פה במדינת ישראל.

קרן ברק: כן, איימן, אני מדברת אליכם.

קרן ברק: לא בטוח.

קרן ברק: כי מה קורה - -

קריאות: - - -

קרן ברק: - - מה קורה במצב שבו רוצח חייל גם מקבל את הזכויות, גם מקבל מחברי כנסת מהמפלגות פה טלפונים, באמת עושה עבירות ביטחוניות, וגם אחר כך מגיע לכפר כשהוא משוחרר ועושים לו חגיגות, חגיגות?

קרן ברק: צעיר ערבי מאותו כפר רואה את החגיגות האלה שעושים לגיבור שהשתחרר מהכלא על רצח חייל.

קרן ברק: מה הצעיר הערבי הזה באותו כפר חושב לעצמו: איך גם אני אהיה גיבור?

קרן ברק: גם אני רוצה.

קרן ברק: ילד בן 10, 12, 14 רואה כאלה חגיגות בכפר שלו, ואומר: גם אני רוצה שיעשו לכבודי כאלה חגיגות.

קרן ברק: איך אני משיג את זה?

קרן ברק: איך אני משיג את החגיגות האלה?

קרן ברק: ומה הוא עושה?

קרן ברק: הוא שואל: מי זה הגיבור הגדול הזה שהגיע עכשיו?

קרן ברק: אומרים לו: הוא רצח חייל.

קרן ברק: הוא אומר: וואו, כזו שמחה גדולה, והוא גם קיבל כסף כל הזמן, וגם חברי כנסת נתנו לו טלפונים, וגם המשפחה לא נהייתה ענייה, נהייתה עשירה יותר.

קרן ברק: אולי לא עשירה יותר, אבל קיבלה בדיוק את אותם סכומים ממדינת ישראל.

קרן ברק: אנחנו במו ידינו מייצרים את הטרור, אנחנו במו ידינו מייצרים את הצעיר הבא שירצח חייל.

קרן ברק: כי הצעיר הזה רואה גיבור תרבות, שחוזר לכפר שלו כגיבור תרבות, ורוצה להיות בדיוק כמוהו, הוא רוצה בדיוק את אותו כבוד.

קרן ברק: וכדי לקבל את אותו כבוד הוא צריך לרצוח חיילים שלנו.

קרן ברק: ואם אנחנו לא נשמור על עצמנו כמדינה דמוקרטית מתגוננת ונשלול את הזכויות של מי שמעורב בטרור, אנחנו כורים לעצמנו את הקבר, כמובן מטפורית, של מדינת ישראל כמדינה בכלל, וכמדינה יהודית ודמוקרטית.

קרן ברק: אני מבקשת מכם, כל מי שהמדינה הזאת חשובה לו, גם אם אתם בקואליציה, כל מי שהמדינה הזאת חשובה לו, אני מבקשת, תתמכו בחוק הזה.

קרן ברק: זה חוק חשוב נגד הטרור ונגד הגברת הטרור.

קרן ברק: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת ברק.

איתן גינזבורג: תשיב השרה תמר זנדברג בשם שר המשפטים.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: חברות וחברים, חברות וחברי הכנסת, שר המשפטים ביקש שאשיב בשמו להצעת החוק כדלהלן: הצעת חוק שלילת זכויות למעורב בטרור (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, אשר יזמו חברות הכנסת קרן ברק ואורית סטרוק - - אני משיבה לך, חברת הכנסת ברק.

תמר זנדברג: אה, בסדר, זה לא מעניין אותך.

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: גם צורה, אוקיי.

תמר זנדברג: אני משיבה לך, יזמת הצעת חוק.

תמר זנדברג: - - מבקשת לשלול ממי שהורשע בעבירת טרור, כהגדרתה בחוק המאבק בטרור, התשע"ו–2016, וגזר דינו היה חמש שנות מאסר לפחות, כמה קצבאות הניתנות מכוח חוק הביטוח הלאומי, התשנ"ה–1995, והן: גמלת נפגעי עבודה ונכות מעבודה, קצבת אבטלה, קצבת אזרח ותיק (זקנה), גמלה מתאונות כמו תאונות דרכים, זכויות עובדים בפשיטת רגל וגמלת שארים.

תמר זנדברג: כמו כן, מוצע לשלול גמלאות אלו ממי שהורשע בעבירת טרור והוכח להנחת דעתו של שר הפנים כי הוא מקבל כספים - - -

קרן ברק: לא שומעים אותך.

תמר זנדברג: אז תהיו בשקט.

תמר זנדברג: מאחורייך מדברים, שם מדברים.

תמר זנדברג: אין לי איך להגביר.

קרן ברק: יש לך שם כפתור, תגביהי את זה.

תמר זנדברג: להגביה?

תמר זנדברג: לא, אם אני אגביה זה לא - - -

איתן גינזבורג: אבל נוח לה כך, חברים.

אריה מכלוף דרעי: - - -

קרן ברק: אנחנו לא שומעים.

תמר זנדברג: לא, זה לא עניין של נוח.

איתן גינזבורג: בסדר, נדאג לכך שיהיה שקט גם בשורה מאחורייך.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט גם ביציעים.

תמר זנדברג: חברים, הפה שלי נמצא פה, המיקרופון פה.

תמר זנדברג: אין מקום יותר טוב מזה.

קרן ברק: הוא לא בגובה של הפה.

תמר זנדברג: עכשיו יותר טוב?

קריאה: לא ככה - - -

תמר זנדברג: חברים, אבל אין יותר לאן ללכת.

קרן ברק: אבל - - - זה לא יהיה באותו גובה.

איתן גינזבורג: תמר, ככה, ככה.

תמר זנדברג: זה מה שעשיתי, הם אומרים לא.

תמר זנדברג: ככה?

איתן גינזבורג: בדיוק כך, זהו.

איתן גינזבורג: It’s the best you can do.

תמר זנדברג: חבר הכנסת דרעי, עכשיו שומעים?

תמר זנדברג: לא, אוקיי.

תמר זנדברג: דווקא בדרך כלל אני לא ידועה בתור אישה חרישית במיוחד, אבל המיקרופון שלי נמצא כרגע מול הפה.

איתן גינזבורג: נראה לי שהדיון ביחס לגובה המיקרופון מיצה את עצמה.

תמר זנדברג: מוצה.

קרן ברק: - - - תביני שזה לא מול הפה.

תמר זנדברג: עוד מוצע במסגרת הצעת החוק שאדם שהורשע בעבירה כאמור לא יהיה זכאי לביטוח בריאות ממלכתי.

תמר זנדברג: חשוב לציין כי לפי הצעת החוק, שלילת הגמלאות אינה תחומה בזמן.

תמר זנדברג: בראשית דבריי אציין כי בחודש יולי האחרון החליטה ועדת השרים לענייני חקיקה להתנגד להצעת החוק, נוכח הקשיים המשמעותיים שהצעת החוק מעוררת, ובכלל זה כמה קשיים משפטיים שאותם אבקש להציג.

תמר זנדברג: ראשית, לשם השוואה, בסעיף 326 לחוק הביטוח הלאומי נקבע כי מי שהורשע בעבירת טרור חמורה על פי חוק, אשר בוצעה מתוך מניע לאומני או מתוך זיקה לפעילות טרור, עבירת ביטחון, ובשל כך נגזרו עליו עשר שנות מאסר לפחות, יפחית המוסד לביטוח לאומי 50% מהגמלאות שצוינו.

תמר זנדברג: הסדר זה טומן בחובו איזונים פנימיים כך ששלילת הזכויות הסוציאליות תיעשה באופן מידתי ותואם לתכלית הרתעתית מפני ביצוע פעילות טרור, וכן בהתאם לחומרת העבירה.

תמר זנדברג: צריך לציין פה, אולי, שאני מניחה שיש עבירות חמורות מאוד נוספות: רצח, אונס.

תמר זנדברג: יש עבירות חמורות משלל סיבות.

תמר זנדברג: דווקא בעבירה הזו נשללו כבר 50% מהגמלאות שציינת – תשובת שר המשפטים.

קרן ברק: אבל למה 50%?

קרן ברק: אדם רוצה להשמיד את מדינת ישראל, למה שניתן לו משהו?

תמר זנדברג: לעומת זאת, הצעת החוק מבקשת לשלול באופן מוחלט את הגמלאות האמורות, ולתקופה בלתי מוגבלת.

תמר זנדברג: היא מרחיבה את ההוראה גם למי שהורשע בעבירת טרור הנחשבת לקלה, שהעונש לצידה הוא של חמש שנות מאסר ומעלה.

תמר זנדברג: כמו כן, היא מאפשרת להסתפק בשיקול דעתו של שר הפנים בלבד ביחס לשלילת גמלאות ממי שהורשע בעבירת טרור והוכח שקיבל כספים מהרשות הפלסטינית כתגמול.

תמר זנדברג: עוד יצוין כי התנאי המקדמי לשימוש בשלילת הגמלה מתחום הביטחון הסוציאלי הוא עצם הזכאות לקבלת הגמלה.

תמר זנדברג: לכן, השימוש בשלילת הגמלה אינו אפקטיבי כלפי אסירים שאינם זכאים לה מלכתחילה.

תמר זנדברג: נוכח האמור סברנו כי בהצעת החוק נעדרים איזונים משפטיים, הן ביחס לתכלית המבוקשת והן ביחס לחומרת העבירה.

תמר זנדברג: בית המשפט העליון בשבתו כבית המשפט הגבוה לצדק נדרש לסוגיית שלילת גמלאות לצורך מאבק בטרור ובפשיעת הביטחון, וקבע בבג"ץ 3390/19, עדאלה ואחרים נגד הכנסת ואחרים, כי ההסדר הקבוע בסעיף 325 לחוק הביטוח הלאומי ולפיו ניתן לשלול קצבאות מהוריו של קטין שהורשע בעבירת ביטחון, אינו חוקתי ופוגע בשוויון.

אורית סטרוק: - - -

תמר זנדברג: למה את חושבת?

אורית סטרוק: - - -

תמר זנדברג: למה את חושבת שאני בקושי מצליחה לקרוא?

תמר זנדברג: אני בוגרת - - -

אורית סטרוק: זה נשמע כאילו את לא ממש מבינה על מה - - -

איתן גינזבורג: גברתי, אני חושב שהאירוע הזה לא ממש מכובד.

תמר זנדברג: לדעתי, ההערה שלך מאוד לא במקום מכיוון שאני מבינה היטב מה שאני קוראת.

אורית סטרוק: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סטרוק, רגע, אני עוצר את השעון.

איתן גינזבורג: היא באמצע קריאת דברים, את מתקרבת אליה כאילו יש פה אירוע.

איתן גינזבורג: אני מבקש לאפשר לה לומר את דבריה.

איתן גינזבורג: בסדר, אמרת את דברייך, קריאת הביניים נשמעה.

איתן גינזבורג: תודה, גברתי.

אורית סטרוק: - - - היא קוראת משהו שהוא לא בתחום שלה - - -

תמר זנדברג: חברת הכנסת סטרוק, את אומרת פה שני דברים שאינם קשורים זה לזה.

תמר זנדברג: א.

תמר זנדברג: אכן - - -

אורית סטרוק: - - -

תמר זנדברג: לא, לא, אבל זה מה שמשום מה בחרת לגשת אליי.

אורית סטרוק: קראת טקסט שהוא לא מוכר לך.

תמר זנדברג: אז אני אענה לך.

אורית סטרוק: את לא שוחה בו ואת גם לא צריכה לשחות בו, הוא לא שלך.

תמר זנדברג: אני אענה לך.

תמר זנדברג: קודם כול, את אומרת שני דברים שאינם קשורים זה לזה.

אורית סטרוק: אין לך מושג, הבנתי - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סטרוק, אנא, שבי במקומך, בבקשה.

תמר זנדברג: דברייך הובנו, ומכיוון שאין לך מיקרופון אני אחזור עליהם לציבור וגם אענה לך אגב כך.

תמר זנדברג: אמרת שני דברים שאינם קשורים זה לזה.

תמר זנדברג: דבר שני שאמרת, אכן אני מקריאה תשובה בשמו של שר המשפטים.

תמר זנדברג: הקדמתי ואמרתי בתחילת דבריי – אולי לא היית באולם, או שהיית ולא שמעת כי אולי המיקרופון לא היה מכוון טוב.

תמר זנדברג: התחלתי ואמרתי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שר המשפטים ביקש שאשיב בשמו להצעת החוק כדלהלן.

תמר זנדברג: אומנם זה אינו תחום משרדי - - -

קרן ברק: להגביה - - -

תמר זנדברג: תהיו בשקט.

איתן גינזבורג: רק שנייה, גברתי, רק שנייה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

תמר זנדברג: חלאס להגיד לי להגביה.

תמר זנדברג: אני לא רוצה להגביה, תהיו בשקט, מה זה?

תמר זנדברג: פעם רביעית שאת אומרת לי להגביה, אני לא אגביה את הדוכן כי זה לא קשור.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סגמן, שיר סגמן.

עופר כסיף: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת כסיף, חבר הכנסת עופר כסיף.

איתן גינזבורג: זה מפריע.

איתן גינזבורג: אתם מדברים וזה מפריע.

קטי קטרין שטרית: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת שפע - - - בבקשה.

תמר זנדברג: כולם אומרים לי להיות בשקט כי אני צועקת, את רואה?

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשבת במקום, הרעש הזה מפריע.

דוד אמסלם: מה קורה עם בעלך, עם התפקיד שסידרת לו?

דוד אמסלם: הוא מקבל גם תוספת רכב, מקבל ביגוד?

תמר זנדברג: אז חברת הכנסת סטרוק, שעליה אני לא אפסח, אמרה שאני מקריאה תשובה שהיא לא מתחום משרדי, ואכן את צודקת.

תמר זנדברג: אמרתי בתחילת הדברים שנתבקשתי להשיב להצעת החוק.

תמר זנדברג: אבל הדבר השני שאמרת – וכאן נעלבתי באופן אישי, אני חייבת לומר – את הצעת לי משקפים, הצעת שהאופטומטריסט שעשה לי את המשקפים עשה עבודה לא טובה.

תמר זנדברג: אכן אני באמת הרכבתי לאחרונה, בשנה האחרונה, משקפי ראייה, דבר שמעיד על גילי המתקדם.

תמר זנדברג: אבל אין זה אומר שהמשקפיים לא עושים את עבודתם נאמנה, והם אכן עושים.

תמר זנדברג: לכן אני מקריאה.

תמר זנדברג: עוד דבר שאמרת – שגם ממנו נעלבתי באופן אישי, זה ללא קשר לגילי – הצעת שאני לא מבינה את מה שאני קוראת.

תמר זנדברג: כאן אני רוצה לומר לך שאני בוגרת לא מעט שנות לימוד, עם הבנה גבוהה במה שאני קוראת, והגם שהתשובה היא לא בשם המשרד שלי ולא בשם משרדי כשרה להגנת הסביבה, אני מבינה היטב את מה שאני קוראת.

בנימין נתניהו: בממשלה הזאת, שנות הלימוד, התארים, אנחנו - - -

תמר זנדברג: במיוחד שנות לימוד בבית ספר יסודי, שם רכשתי את מיומנות הקריאה והבנת הנקרא.

קרן ברק: בממשלה הזאת יש בית ספר יסודי, אבל יותר מזה - - -

תמר זנדברג: אני פשוט בגרתי שנות לימוד - - -

בנימין נתניהו: אנחנו חושבים שעברת את זה.

קרן ברק: - - - השכלה אקדמית.

תמר זנדברג: אה, תודה רבה לך.

קרן ברק: אבל תורי - - -

איתן גינזבורג: יש לה עוד זמן.

איתן גינזבורג: היא יכולה למצות את כל זמנה.

בנימין נתניהו: השכלה זה תנאי הכרחי, היא לא תנאי - - -

תמר זנדברג: אני רק אגיד לסיום שההצעה לשלול את הזכאות לקבלת שירותים מכוח חוק ביטוח בריאות ממלכתי מעוררת קשיים ניכרים ובכלל זה קשיים משפטיים.

תמר זנדברג: ההצעה חלה גם על הגרעין הקשה שנכלל בביטוח בריאות ממלכתי, היא אינה מוגבלת בזמן וחלה גם על מי שהורשע בביצוע עבירה קלה.

תמר זנדברג: נוסף על כך, מאחר שהשימוש בסנקציה רלוונטי יותר לאנשים חולים ולא לאנשים בריאים, הרי הוא אינו מתיישב עם מדיניות הענישה שבמסגרתה מחלה נחשבת לנסיבה מקילה.

תמר זנדברג: לסיום, ומבלי להיכנס בעובי הקורה – אה סליחה, שימוש בגמלאות ככלי ענישה אינו מתיישב עם עקרונות יסוד בענישה הפלילית, בין היתר ככלי ענישה כלפי מי שסיימו את תקופת המאסר שלהם, מכיוון שהצעה אינה מוגבלת בזמן.

תמר זנדברג: על כן הוא סותר את תכליותיו של חוק הביטוח הלאומי בישראל כחוק שנועד להבטיח זכויות סוציאליות.

תמר זנדברג: השימוש בכלי זה אינו אלא פתח למדרון חלקלק בדבר הרחבת גבולותיו של הסדר הקיים כיום בדין הישראלי לעניין שלילת גמלאות באופן שאינו מקובל בעולם המערבי.

תמר זנדברג: ולסיום, ומבלי להיכנס בעובי הקורה - -

אבי דיכטר: מה אנחנו צריכים להבין בתור חברי כנסת?

אבי דיכטר: מה אנחנו צריכים להבין?

אבי דיכטר: שמצד אחד את תומכת - - - ומצד שני לא לתבוע מהם את הביטוח הלאומי.

אבי דיכטר: אפשר להבין שמבחינתך להיות מחבל זה דבר נכון.

תמר זנדברג: - - הצעת החוק עלולה לעורר קשיים ביחס לדיני זכויות האדם שבמשפט הבין-לאומי וביחס לדיני התפיסה הלוחמתית בדין הבין-לאומי ובכלל זה ביחס להגנות הכלכליות הניתנות לאסירים הכלואים בבתי המאסר בישראל.

קרן ברק: זה מקצוע.

תמר זנדברג: לנוכח כל הקשיים שהציגה הצעת החוק, ועדת השרים לענייני חקיקה החליטה להתנגד להצעת החוק, ועל כן אבקש מחברות וחברי הכנסת להצביע נגד.

תמר זנדברג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרה תמר זנדברג, שעמדה בדיוק בזמן שהוקצב לה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת קרן ברק להשיב.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת ברק.

קרן ברק: תמר, שימי לב, תמר, תראי, אמריקה.

קרן ברק: יש כפתור, לוחצים, עולה.

קרן ברק: מדברים, שומעים.

קרן ברק: אמריקה.

קרן ברק: פטנט מטורף.

תמר זנדברג: את גבוהה.

קרן ברק: פטנט מטורף.

קרן ברק: את דיברת ככה.

קרן ברק: לא משנה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

קרן ברק: אולי היה עדיף שדיברת ככה, כדי שלא כולם ישמעו את – אומנם יש לך השכלה – אבל את השטויות שאמרת פה.

קרן ברק: צר לי, לא צר לי, היה לי די ברור ששר המשפטים, שמתהדר בימניותו, שלח את הסמן – לא הכי קיצוני, כי ברוך השם, לממשלה הזאת יש סמן עוד יותר קיצוני, שזה רע"מ – אבל את הסמן הכי קיצוני בתוך הממשלה, לא בקואליציה אבל בתוך הממשלה, שזה מרצ, לבוא ולתת את התשובות.

קרן ברק: למה?

קרן ברק: כי הוא פחדן.

קרן ברק: שר המשפטים פחדן.

קרן ברק: במקום לבוא לפה ולהסביר לציבור למה הוא, שטוען שהוא ימני, ממשיך לשלם זכויות סוציאליות לאנשים שעוסקים בטרור, אז הוא שלח את תמר זנדברג, שממילא בעד תשלום, לא רק בעד תשלום זכויות סוציאליות, גם בעד תשלומי המשכורות על ידי הרשות הפלסטינית.

קרן ברק: זאת אומרת שהיא גם רוצה שיקבלו פעמיים, גם יקבלו את הכסף מהרשות הפלסטינית וגם יקבלו את הכסף ממדינת ישראל בעד זכויות סוציאליות.

קרן ברק: כמו שאומרים, מרצ והממשלה הזאת הופכים את המחבלים למקצוע נדרש, למקצוע מבוקש.

קרן ברק: אתה מקבל המון כסף כדי להיות מחבל, גם מהרשות הפלסטינית וגם ממדינת ישראל.

קרן ברק: הבעיה היא שהבדיחה היא על חשבוננו.

קרן ברק: הבעיה היא שהכסף שאנחנו משלמים מממן טרור.

קרן ברק: הבעיה היא שהכסף הזה יוצר מחבלים עתידיים.

קרן ברק: כי כמו שאמרתי קודם, אותו רוצח של משה תמם, שמגיע לכפר שלו ועושים לו חגיגות – רואה כל צעיר ערבי איך החגיגות האלה ורוצה גם חגיגות עבור עצמו.

קרן ברק: הוא רוצה גם להיות כזה מורם בכפר שלו והוא שואל: איך הופכים להיות כאלה גיבורים?

קרן ברק: אומרים לו, רוצחים חייל ישראלי, הכי פשוט.

קרן ברק: רוצחים חייל ישראלי.

קרן ברק: גם המשפחה שלך תקבל את הכסף מהרשות הפלסטינית וגם המשפחה שלך תמשיך לקבל כסף ממדינת ישראל.

קרן ברק: למה?

קרן ברק: כי אנחנו פראיירים, כי אנחנו חותרים תחת עצמנו.

קרן ברק: כי אנחנו מעודדים טרור ואנחנו מעודדים את הדור הבא של הטרוריסטים במו ידינו.

קרן ברק: אז אני מבינה שאת מרצ זה משרת ואני מבינה שאת רע"מ זה משרת, אבל מה קורה עם שאר חברי הקואליציה כאן?

קרן ברק: כן, אמילי, אתם לא יכולים להמשיך לשלם כסף לתומכי טרור ולהפוך אותם למקצוע נדרש.

קרן ברק: חברים, תתעשתו.

קרן ברק: יש לנו מדינה אחת, מדינת ישראל.

קרן ברק: אין לנו עוד מקום אחר, וצריך להציל אותה מייד ולשלול את הזכויות הסוציאליות למי שעוסק בטרור.

קרן ברק: זה המינימום של המינימום של המינימום, זה לא הרבה מדי.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת ברק.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה, ההצבעה תהיה הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: אם כך, נצביע.

איתן גינזבורג: מי בעד הצעת החוק?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: << יור >>

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 48

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 48, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק לא התקבלה.

הצעת חוק-יסוד: [הצעת חוק פ/72/24; נספחות.

הצעת חוק-יסוד: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק-יסוד: בית המשפט לחוקה, של חבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אדוני, אני קיבלתי את ההודעה, ואני לא מקבל אותה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, לא כל אזכור שם של חבר כנסת נותן אוטומטית הודעה אישית.

איתן גינזבורג: הודעה אישית, תקראו בתקנון, היא במקרים מאוד מאוד ספציפיים.

איתן גינזבורג: ולא יקרה מצב שכל אדם שמזכיר פה שם של חבר כנסת יקנה לאותו חבר כנסת זכות לעלות לדוכן ודיבור של חמש דקות.

איתן גינזבורג: זו לא מטרת הסעיף בתקנון.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איימן עודה: - - -

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, קודם שאדבר על הצעת החוק החשובה והקריטית הזו לעתידו של העם היהודי כאן בארצנו, אני רוצה לדבר על רעידת אדמה שמתרחשת בימים אלו.

שלמה קרעי: יש כאלו שעוצמים עיניים ואוטמים אוזניים וממשיכים בשלהם.

שלמה קרעי: כתוב שרשעים אפילו על פתחי גיהינום אינם שבים.

שלמה קרעי: וזה בדיוק מה שקורה כאן.

שלמה קרעי: בהדלפה יזומה או לא יזומה, מנדלבליט מודה שהוא ביצע פיגוע ענק בדמוקרטיה ובשלטון החוק.

שלמה קרעי: מה הוא אומר למעשה?

שלמה קרעי: שהמטרה שלו הייתה להפיל את נתניהו.

שלמה קרעי: הוא מאשר בקולו בדיוק את מה שעד המדינה חפץ אמר השבוע במשפט, שתיק 4000 הוא תיק הזוי ופוליטי, שלא היה בא לעולם אלמלא כיהן נתניהו כראש הממשלה.

שלמה קרעי: מנדלבליט מדבר על סכנה לדמוקרטיה?

שלמה קרעי: הוא עשה את הפיגוע הגדול ביותר בתולדות הדמוקרטיה.

שלמה קרעי: המציא עבירה, איים על עדים ותפר תיקים נגד ראש ממשלה, שנבחר ברוב גדול על ידי הציבור.

שלמה קרעי: הוא זה שגרר אותנו לארבעה סביבי בחירות והביא אותנו למצב החמור הזה בתולדות ישראל.

שלמה קרעי: יושבים כאן שניים, שאחד מהם גנב את המנדטים, והממשלה שלהם נשענת על תומכי טרור – דבר שלא היה כמוהו בכנסת ישראל.

שלמה קרעי: הוא מדבר על פגיעה בדמוקרטיה?

שלמה קרעי: הוא בעצמו האשים את שי ניצן שתפר לו תיק ותפס אותו בגרון.

שלמה קרעי: זה, אגב, אותו שי ניצן, שתפרו לו עכשיו ג'וב בספרייה הלאומית.

שלמה קרעי: ג'וב, שלפי מאמר שפרסמה הפרופ' למשפטים טליה איינהורן באתר מידה, הוא בכלל ג'וב לא חוקי.

שלמה קרעי: הספרייה הלאומית קמה על פי חוק, ויש לה שני תפקידים שהיא יכולה למנות שם: מנהל כללי ומנהל אקדמי.

שלמה קרעי: אין בחוק רקטור.

שלמה קרעי: אבל תפרו לו תיק.

שלמה קרעי: תפרו לשי ניצן, שתפר תיקים – הוא קיבל תיק כשאין לו שום כישורים, שום דבר שקשור לספרייה הלאומית.

שלמה קרעי: העיקר ששי ניצן יהיה רגוע ויקבל גם הוא ג'וב.

שלמה קרעי: שי ניצן מכהן בג'וב מושחת ללא סמכות חוקית.

שלמה קרעי: גם בנט מכהן בג'וב מושחת ללא סמכות חוקית, ללא לגיטימציה.

שלמה קרעי: וגם מנדלבליט, שיש לו תיק פתוח, וממתין לבירור דין, מכהן כיועץ משפטי ללא סמכות חוקית.

שלמה קרעי: ועכשיו, מנדלבליט מגיע ומנסה להתרפס בפני הברנז'ה, בפני עיתון הארץ.

שלמה קרעי: לפי מחקר שערך המכון הישראלי לדמוקרטיה – שהוא לא בדיוק החבר שלנו; הוא לא מהצד הימני של המפה הפוליטית – לפי המחקר שלהם, רוב הציבור מאמין שמדובר כאן בתיקים פוליטיים, שהביאו בסופו של דבר להחלפת שלטון בדרך מושחתת ואנטי-דמוקרטית, ותוך הנדסת תודעה משולבת של מנדלבליט, שי ניצן והתקשורת המגויסת.

שלמה קרעי: והם לא מסתפקים בזה.

שלמה קרעי: הם מביאים לנו חוקים אנטי-דמוקרטיים כדי לחסום את בחירת הציבור.

שלמה קרעי: שר המשפטים, שלא עובר את אחוז החסימה, מנסה לקבוע מה הציבור יבחר ומה לא.

שלמה קרעי: והיום עלית על כולנה: הביאו לכאן חוק לסתימת פיות הימין ברשתות החברתיות, שהן כמעט המקום היחיד שהימין היום עדיין יכול להתבטא.

שלמה קרעי: ולא רק זה.

שלמה קרעי: יושב-ראש הכנסת החליט שהוא יושב-ראש הקואליציה לעניין הזה, והוא נתן לשרה לעלות כאן בניגוד לנוהג ובניגוד לתקנון.

שלמה קרעי: אבל ליושב-ראש האופוזיציה, שביקש להגיב ולומר את מה שיש לו בעניין החוק האנטי-דמוקרטי הזה, אותו הוא חסם וסתם לו את הפה.

שלמה קרעי: חוק לסתימת פיות שעובר כאן בכנסת בתוך סתימת פיות.

שלמה קרעי: הרי, רבותיי, גם בין בני אדם יש שיח לא מכבד ולפעמים פוגע.

שלמה קרעי: אז מה?

שלמה קרעי: בכל דבר אתם מערבים שופט?

שלמה קרעי: ברור לכולם שכל המטרה של גדעון וחבריו היא להמשיך את שלטון המיעוט שלהם, שהם קיבלו ולקחו לעצמם, ללא מנדט מהעם, לאורך זמן.

שלמה קרעי: הם עושים את זה תוך פגיעה קשה באלה שלא חושבים כמותם, ותוך פגיעה בחופש הביטוי ובזכות לבחור ולהיבחר.

שלמה קרעי: עכשיו, אני רוצה לעבור להצעת החוק שעומדת לפנינו.

שלמה קרעי: למעשה מדובר כאן – הצעת חוק של בית משפט לחוקה – בהצעת חוק לשינוי שיטת בחירת השופטים והגדרת סמכויותיהם.

שלמה קרעי: לא מדובר כאן במשהו שאין בו הסכמה.

שלמה קרעי: זה משהו שיש עליו קונסנזוס, שבעבר אותו ימין, שהיה בעבר ובגדת בערכיו, בעבר האמין שצריך לשנות את שיטת הבחירה; האמין שבג"ץ לא מייצג כאן את העם; שלא ייתכן שבג"ץ לוקח לעצמו סמכויות, והופך את עצמו לנבחר-העל, כאילו הוא שואב את הרוח שלו מאיזו מועצת חכמים או מאילו ערכים אוניברסליים, שהם גוברים על הדמוקרטיה, שהם גוברים על בחירתם העם.

שלמה קרעי: אז הצעת החוק הזו קובעת שיש לשנות את שיטת בחירת השופטים.

שלמה קרעי: למעשה, לתת לשופטי בג"ץ להתעסק בתפקידם כבית משפט עליון לערעורים, ולהקים כאן בית משפט חדש.

שלמה קרעי: תקראו לו: בית משפט לחוקה; תקראו לו בית דין גבוה לצדק; תקראו לו בית משפט לחוקי-יסוד – תקראו לו איך שאתם רוצים – אבל השיטה שלו תהיה שיטה שנהוגה כמעט בכל מדינה דמוקרטית בעולם.

שלמה קרעי: שיטה שבה שופטים עוברים שימוע פומבי כאן בוועדת החוקה של הכנסת.

שלמה קרעי: הם ייבחרו במליאת הכנסת על ידי נבחרי העם.

שלמה קרעי: גם מוגדרות הסמכויות של השופטים האלו: הם לא יכולים לבוא ולפסול חוקי-יסוד; הם לא יכולים לבוא ולהתוות מדיניות בניגוד לנבחרי הציבור; הם יכולים לבוא ולהעביר ביקורת שיפוטית, זה בסדר, אבל את המילה האחרונה אומרים נבחרי הציבור.

שלמה קרעי: זו דמוקרטיה.

שלמה קרעי: מי שלא מבין שנבחרי הציבור הם המילה האחרונה בדמוקרטיה, לא מבין כלום והמקום שלו לא בבית הזה.

שלמה קרעי: מדינת ישראל נמצאת בעשור האחרון בצומת חוקתי הקורע את העם ואת נבחריו.

שלמה קרעי: מצד אחד, ממשלה וכנסת נבחרות, שמבקשות לשנות סדרי עולם בנושאים מסוימים, שחלקם קבועים מיום הקמת המדינה.

שלמה קרעי: אבל מן הצד השני, פסילה שיטתית או פרשנות חריגה מצד בית המשפט העליון בשבתו כבית משפט גבוה לצדק, אשר מונע שינויים אלו מסיבות רבות – בעיקר מהסיבות שנוגדות את השקפתו.

שלמה קרעי: זאת הסיבה העיקרית.

שלמה קרעי: זה אסון לדמוקרטיה ולמדינת ישראל.

שלמה קרעי: כשבא קומץ קטן ואומר: אנחנו נקבע מה הערכים הראויים כאן במדינת ישראל; לא הציבור יקבע, לא נבחרי הציבור יקבעו –אנחנו: היועץ המשפטי לממשלה ויועצים משפטיים אחרים במשרדים, שמעיזים לסכל מדיניות של נבחרי ציבור.

שלמה קרעי: בימים אלו, ואף זמן רב קודם לכן, ניטש ויכוח עז שמגיע בעיקר מלמטה, מאזרחי המדינה, בדבר הצורך להחזיר את האיזון הראוי בין הרשות השופטת לשתיים האחרות.

שלמה קרעי: במדינה דמוקרטית הריבון הוא העם, באמצעות נבחריו, והם אלו שקובעים את הנורמה, את החוק.

שלמה קרעי: ברוב מדינות העולם מוגבל המחוקק באמצעות חוקה שנועדה להעניק יציבות ולמנוע מצב של רוב מקרי בפרלמנט שישנה לחלוטין את ערכי המדינה, מצב של רוב מקרי כמו שיש לנו היום.

שלמה קרעי: אנשים שגנבו את המנדט, והם עושים ככל העולה על רוחם, בלי מנדט אמיתי מהעם.

שלמה קרעי: כאשר נעשית ביקורת על החקיקה, היא חייבת להיעשות לאור בחינה של החוקה, כשאצלנו לאור בחינה של חוקי-היסוד.

שלמה קרעי: לא ייתכן מצב ששופטים יבואו ויגידו שיש להם סמכות לבטל גם חוקי-יסוד.

שלמה קרעי: אומרים לנו: הינה, בית המשפט אישר לנתניהו להיות ראש ממשלה גם תחת כתב אישום.

שלמה קרעי: בטח, תודה רבה באמת.

שלמה קרעי: למה מי אתם בכלל שתבואו ותגידו לעם מה מותר לכם לקבוע, את מי מותר לכם לבחור ואת מי אסור לכם לבחור?

שלמה קרעי: גדעון סער היום מנסה לעשות את זה באופן אנטי-דמוקרטי, אבל בדמוקרטיה אמיתית העם הוא הריבון; העם הוא זה שבוחר וקובע מי יהיו המנהיגים שלו.

שלמה קרעי: ולכן אני מציע כאן להקים בית משפט לחוקה; לבטל את סמכויותיו של בית המשפט העליון בשבתו כבג"ץ, ולתת לשופטים לעבור כאן שימוע, לייצג את כל קצוות הקשת הפוליטית במדינת ישראל, ולהיבחר כאן במליאת הכנסת, תוך הגדרת התפקיד הברור, כדי להכניס איזון ראוי בין הרשויות האלה, ולהחזיר את הדמוקרטיה למדינת ישראל.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שלמה קרעי.

איתן גינזבורג: ישיב בשם שר המשפטים, שר הבינוי והשיכון והשר לענייני ירושלים ומורשת, השר זאב אלקין.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עד עשר דקות לרשותך.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, האמת שאני הקשבתי לחבר הכנסת קרעי, כי חשבתי שעשר דקות זה בהחלט זמן ראוי להציג את התזה המהפכנית של בית משפט לחוקה, אבל נדמה לי שרק בדקה השביעית הוא החליט להקדיש את תשומת הלב לנושא של הצעת החוק.

חיים כץ: החמישית.

זאב אלקין: אני ספרתי שביעית.

זאב אלקין: הסתכלתי על - - -

חיים כץ: לא.

חיים כץ: יש לך את הזמן.

זאב אלקין: גם לי יש.

חיים כץ: - - - את הסרט.

חיים כץ: חמישית.

זאב אלקין: הם כנראה מראים אותו דבר, חבר הכנסת כץ.

שלמה קרעי: היה כתוב: 7, וזה הדקה הרביעית, אלקין.

חיים כץ: כשעוד לא 7.

זאב אלקין: היה כתוב שנשארו לך, חבר הכנסת קרעי, קצת פחות מארבע דקות, אז זאת הדקה השביעית של נאומך, כי היית מוגבל לעשר.

אמיר אוחנה: אין ספק שצריך לדון בשאלה הזאת עוד תשע דקות.

זאב אלקין: בהחלט.

זאב אלקין: בהחלט.

שלמה קרעי: תשיב לגופו של עניין, השר.

זאב אלקין: קודם אני אנסה להבין לגופו של איזה עניין, כי הצפת פה הרבה עניינים, שהקשר בינם לבין הצעת החוק הוא מקרי בלבד.

שלמה קרעי: הקשר הוא הפיגוע שאתם מנסים לעשות לדמוקרטיה.

שלמה קרעי: זה הקשר.

שלמה קרעי: הפיגוע שמנדלבליט עשה לדמוקרטיה ושאתם ממשיכים לעשות.

איתן גינזבורג: בוא ניתן לשר להשיב.

זאב אלקין: קודם כול, לגבי הפיגוע שאנחנו – אני מנסה להבין.

זאב אלקין: תכף אני אתייחס גם להצעת החוק, אבל מדבריך לא הבנתי – אנחנו מנסים לעשות לדמוקרטיה פיגוע?

זאב אלקין: מנדלבליט כבר עשה לדמוקרטיה פיגוע, עוד לפני שקמנו?

זאב אלקין: מתי בדיוק בלוח הזמנים הזה קרה האירוע הנוראי הזה, של פיגוע וחיסול הדמוקרטיה הישראלית?

שלמה קרעי: תשאל את גדעון סער, הוא יסביר לך.

זאב אלקין: תאמין לי, אני לא צריך את ההמלצה שלך כדי לדבר עם גדעון סער.

זאב אלקין: אנחנו מדברים.

זאב אלקין: תודה רבה לאדוני.

זאב אלקין: אני מנסה להבין מה העמדה של אדוני.

זאב אלקין: האם זה פיגוע שכבר נעשה?

שלמה קרעי: פיגוע שנעשה ואתם ממשיכים את הפיצוצים המשניים.

זאב אלקין: קודם כול, אני תכף אתייחס – בכל זאת אי-אפשר שלא – להצעת החוק עצמה וגם לדברים מאוד מוזרים, בעיניי, שמצאתי בתוכה, אבל כרגע אני רוצה רק להתייחס לנקודה אחת מרכזית.

זאב אלקין: הרי אתה באת ואתה טוען שאם כבר יש מוסד שמתערב בנושא של החקיקה, בנושא של הכנסת, אז ראוי שהמוסד הזה ייבחר על ידי הדמויות הנבחרות ולא במנגנונים אחרים.

זאב אלקין: אני תכף אתייחס לנוסחת הבחירה שאתה הצעת כאן.

זאב אלקין: אבל כשהקשבתי לך, לפיגוע שעשה אביחי מנדלבליט – שאגב אני מאוד מעריך ומכבד אותו – אבל אם אני הולך לפי שיטתך, זה דווקא מינוי שאושר על ידי הדרג המדיני, והוא היה אפילו מועמד מועדף, אתה יודע על ידי מי, על ידי ראש מפלגתך, אז יש פה איזושהי קושיה.

זאב אלקין: אם הדרג המדיני הוא זה שצריך למנות את האנשים שיכריעו על גורלה של המדינה הזאת בבית משפט לחוקה, כדבריך, ומצד שני - - -

שלמה קרעי: לא שמעת את ההמשך: תוך הגדרת הסמכויות שלהם.

זאב אלקין: מצד שני אתה טוען שלמעשה לא פחות מפיגוע לדמוקרטיה הישראלית הוא תוצאה של מינוי שהובל על ידי בנימין נתניהו כראש ממשלה, בשבתו אז, משהו לא מסתדר לי.

זאב אלקין: הייתכן שבנימין נתניהו אחראי לפיגוע הכי גדול בדמוקרטיה הישראלית?

זאב אלקין: האם זאת טענתך?

שלמה קרעי: תוך הגדרת סמכויות.

זאב אלקין: מה זה קשור להגדרת סמכויות?

שלמה קרעי: היועמ"ש נתן לעצמו סמכויות.

זאב אלקין: חבר הכנסת קרעי, זה כרגע בכלל לא קשור לסמכויות.

זאב אלקין: אתה טוען שבנימין נתניהו הוביל למינוי יועץ משפטי לממשלה, שהיה קודם מזכיר ממשלה, שהוא מינה אותו במו ידיו, והאיש הזה הוא פיגוע לדמוקרטיה הישראלית?

שלמה קרעי: נכון.

זאב אלקין: אז זה מעלה תהיות לגבי שיקול הדעת.

שלמה קרעי: בוודאי שהייתה טעות.

זאב אלקין: אני סבור שאביחי מנדלבליט היה מינוי מעולה, גם למזכיר ממשלה וגם מינוי טוב ליועץ משפטי לממשלה.

שלמה קרעי: אף אחד לא ידע את מה שמנדלבליט עשה.

אמיר אוחנה: אגב, זה אכן מעלה תהיות, והתשובה לתהיות כנראה מצויה בכספות.

אמיר אוחנה: שמענו שהיום הייתה שרפה, אני מקווה שמשהו בכספות לא נשרף שם.

זאב אלקין: חבר הכנסת אוחנה, שוב, אם איש ציבור כל כך מנוסה כמו בנימין נתניהו ממנה בן אדם לתפקיד מזכיר ממשלה – אחד מהחשובים שיש – אחר כך מוביל את המינוי שלו לתפקיד היועץ המשפטי לממשלה, מתוך הבנה עד כמה התפקיד הזה הוא משמעותי ומרכזי, ואתה טוען שהאיש הזה הוא - - -

שלמה קרעי: אז מה, גם אותך היא מינה לשר, גם אז זאת הייתה טעות.

שלמה קרעי: מה זה אומר?

שלמה קרעי: שטעויות לא נעשות?

זאב אלקין: כנראה שיש בעיה גדולה בשיקול הדעת של בנימין נתניהו.

זאב אלקין: גם את גדעון סער הוא מינה לשר בכיר - -

שלמה קרעי: נכון.

שלמה קרעי: גם אז זו הייתה טעות.

זאב אלקין: - - גם אותי הוא מינה לשר.

זאב אלקין: גם את אביגדור ליברמן הוא מינה בזמנו למנכ"ל משרד ראש הממשלה ולשר לא פעם ולא פעמיים.

שלמה קרעי: אף אחד אין לו רוח הקודש, ואף אחד לא יודע מה אתם מחביאים בארון.

זאב אלקין: את נפתלי בנט הוא מינה לשר ביטחון בממשלתו, ולפני זה, בזמנו, לראש הסגל שלו, ואני יכול להמשיך את הרשימה הארוכה של אנשים שיושבים בצד הזה של האולם.

זאב אלקין: אז אולי אתה צריך לשאול את עצמך?

זאב אלקין: אולי יש בעיה מהותית, מובנית, בשיקול הדעת של מנהיג מפלגתך?

שלמה קרעי: אף אחד לא יודע מה אתם מחביאים בארון.

אופיר כץ: לך יש בעיה עם אנשים שאין להם הכרת הטוב.

אופיר כץ: לך יש בעיה עם אנשים שאין להם הכרת הטוב - - -

זאב אלקין: כדאי שתתפוס שיחה איתו על זה, איך יכול להיות שכל כך הרבה אנשים שהוא מינה, הם בעיניך כזה כישלון גדול, ואם זה נכון שהוא ימשיך למנות אנשים אחרי הדבר הזה.

שלמה קרעי: הוא גם מינה הרבה אנשים טובים.

שלמה קרעי: אף אחד לא יודע מה אתם מחביאים בארון.

שלמה קרעי: מנדלבליט לא גילה ששי ניצן תופס אותו בגרון וכן הלאה וכן הלאה.

זאב אלקין: אני מציע לך בכל זאת, לפני שאתה - - -

אופיר כץ: גם מתפקדי הליכוד לא חשבו שתעבור כל כך מהר לעוד מפלגה.

אופיר כץ: גם הם טעו – אז מה?

אופיר כץ: גם שיקול הדעת שלהם לא טוב?

זאב אלקין: דווקא שיקול הדעת של מתפקדי הליכוד הוא בסדר, הבעיה זה מה שבן אדם - - -

אופיר כץ: אתה מסכים איתי שאם הם היו חושבים שאתה עובר מפלגה, הם לא היו מצביעים לך.

אופיר כץ: נכון?

אופיר כץ: אז מה אתה אומר?

אופיר כץ: גם שיקול הדעת שלהם לא טוב?

זאב אלקין: תאמין לי, חבר הכנסת אופיר כץ, אתה יודע כמוני מה לא מעט מפעילי הליכוד, וגם היושבים לצדך בספסלים האלה של האולם אומרים על מה שקורה היום בליכוד כשמדברים בארבע עיניים, או כשהם מדברים עם אנשי תקשורת בארבע עיניים.

זאב אלקין: תאמין לי.

אופיר כץ: בגלל זה הוא מביס בפריימריז.

זאב אלקין: אפילו ארבע דקות אתה לא עונה.

זאב אלקין: למה?

זאב אלקין: אני דווקא חושב שאני מדבר מאוד לגופו של עניין, כי אני מביא דוגמה איך הדרג הנבחר, לשיטתך, ממנה מישהו שהוא פיגוע לדמוקרטיה.

זאב אלקין: תחשוב אם הוא היה ממנה אותו לבית משפט לחוקה, מה היה קורה אז?

שלמה קרעי: עכשיו יש פה פרדוקס.

שלמה קרעי: כשאני דיברתי זה לא היה לגופו של עניין, כשאתה משיב על זה, זה לגופו של עניין?

זאב אלקין: אני משיב על מה שדיברת, מה לעשות?

זאב אלקין: בשביל זה עליתי.

זאב אלקין: דיברת לא לגופו של החוק, אני משיב לך לגופו של מה שדיברת, עכשיו אני גם אתייחס לחוק.

זאב אלקין: אתה מציע כאן, בדברי החקיקה שהצעת, מהפכה בהקמה של בית משפט לחוקה.

זאב אלקין: קודם כול, כנראה שסוף-סוף יש דעה אחידה בינך לבין חבר הכנסת לוין, שיש חוקה במדינת ישראל, כי אותי חבר הכנסת לוין תמיד לימד – הוא טען שאין דבר כזה חוקה למדינת ישראל.

זאב אלקין: אז אם אין חוקה, איך יכול להיות בית משפט לחוקה?

זאב אלקין: איך שני הדברים האלה מתכתבים?

זאב אלקין: לכן יהיה לי מאוד מעניין לדעת אם חבר הכנסת לוין יצביע בעד הקמת בית משפט לחוקה, כשהוא חושב שהחוקה לא קיימת.

זאב אלקין: אבל במסגרת הצעת החוק הזאת, תסתכל למשל איזה מנגנון מינוי אתה מציע.

זאב אלקין: לא יודע אם חברי כנסת שהולכים להצביע נתנו על זה את הדעת.

זאב אלקין: המנגנון שהצעת החוק מציעה להרכב של בית משפט לחוקה הוא מנגנון של שלושה שופטים שייבחרו על ידי ועדה לבחירת שופטים – אגב, אותה ועדה שהיום בוחרת את כל שופטי העליון.

זאב אלקין: אז בהיבט הזה אין שינוי כל כך מיוחד.

זאב אלקין: רגע, עכשיו הנקודה הבאה.

זאב אלקין: שופט הכשיר לשמש כדיין או רב עיר – שהוא ימונה בכלל על ידי מועצת הרבנות הראשית.

זאב אלקין: זו הצעה - - -

שלמה קרעי: לא קראת.

שלמה קרעי: תקרא את ההמשך, כולם - - -

זאב אלקין: קורא.

זאב אלקין: קורא.

זאב אלקין: הרי מליאת הכנסת בסוף משקפת יחסי כוחות בנקודה מסוימת, אני רק משקף לך את התמונה הזאת.

זאב אלקין: אחר כך קאדי בבית דין שרעי, ואחר כך קאדי מד'הב.

זאב אלקין: אחרי זה, חמישה שופטים שייבחרו על ידי הממשלה ועוד שני שופטים שייבחרו על ידי האופוזיציה, וכל זה יתפקד במשך עשר שנים.

זאב אלקין: עכשיו תאר לעצמך, אם חס וחלילה מדובר במציאות שלפי ראות עיניך תהיה כאן ממשלה שלא תהיה לרוחך, איך תיראה התמונה של הבחירה לפי הנוסחה הזאת?

זאב אלקין: יהיו פה חמישה נציגי המחנה שאתה נגדו; שני נציגי מחנה שיהיו מחנה כשיטתך, אבל גם עם המינוי שלהם יכולה לקרות טעות, כמו שהצגת לנו כאן לגבי אביחי מנדלבליט, לשיטתך; שלושה שופטים – על ידי ועדה למינוי שופטים, שגם הם לא יהיו – אם תהיה ממשלה שלא לרוחך, אז יהיה רוב בוועדה למינוי שופטים, בוודאי שלא לרוחך; עוד שלושה אנשי דת, שלא ברור מה הם עושים כאן לפי המבנה, אבל נניח – אחד מוסלמי, אחד דרוזי, ואחד יהודי.

זאב אלקין: וכל זה עשר שנים קדימה.

זאב אלקין: זאת אומרת שעם רגע הבחירה מתקיים, לצורך העניין, כשיש כאן למשל ממשלת שמאל נטו, אתה מקבל בית משפט לחוקה – תעשה חשבון יחד איתי – שמונה על שניים ושלושה אנשי דת.

זאב אלקין: אני חושב שאפילו בטענות הכי קשות מול בית המשפט העליון, הימין לא טען שאלה הם יחסי הכוחות בתוכו.

זאב אלקין: עכשיו, זה המבנה שאדוני מציע כאן.

זאב אלקין: וזו דוגמה מה קורה שמטפלים בנושא כל כך רציני כלאחר יד, בהצעת חוק פרטית שנכתבת בלי שיקול דעת ובלי מחשבה איך העסק הזה עובד.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

איתן גינזבורג: בבקשה.

זאב אלקין: עוד פעם, הכול לשיטתך.

זאב אלקין: אתה מציע כאן לכונן מערכת, שאם זה קרה בנקודה מסוימת של הזמן – אגב, לשיטתך, גם אותנו אתה רואה כממשלת שמאל.

זאב אלקין: אז אפילו הכי גרוע, אתה מעביר פה שממשלה שהיא נוראית בעיניך תמנה שמונה נציגים מטעמה לבית המשפט לחוקה.

שלמה קרעי: - - -

זאב אלקין: אתה תמנה שניים, במקרה הטוב.

זאב אלקין: וגם תטעה בהם כמו בכל המינויים הקודמים.

זאב אלקין: ואחר כך, זאת המערכת שבמשך עשור לפחות תחליט על פסילת החוקים.

איתן גינזבורג: לא שמעתי שהיה - - - כשנתתי ליריב לוין עוד כמה דקות.

זאב אלקין: אני חייב להגיד שזאת הצעה מוזרה.

שלמה קרעי: תן גם לי.

יואב קיש: לא השתכנעתי.

איתן גינזבורג: השר מסיים, תן לו לסיים.

שלמה קרעי: - - -

איתן גינזבורג: אל תעשה לי את החשבונות, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, נא לסיים.

זאב אלקין: לכן, בעיניי, זאת הצעה נורא מוזרה, לא בשלה לחלוטין.

זאב אלקין: ולכן הדיון בסוגיה הזאת – באיזו דרך צריכים להתבצע טיפול וסידור של מערכת היחסים בין הכנסת לבין בית משפט העליון או איזשהו מוסד אחר שאתה מציע להקים – המקום של זה הוא לא בחקיקה פרטית מהסוג הזה, שמביאה לתוצאה מוזרה ביותר, אלא בקידום של חוק-יסוד: החקיקה.

זאב אלקין: זה מה שצריך לעשות.

זאב אלקין: שם צריך להסדיר את מערכת היחסים הזאת, אבל לא בדרך רשלנית מהסוג הזה, שהיא לא רצינית, ואפילו לשיטתך, תביא לתוצאה הרבה יותר גרועה מהמצב הקיים היום.

זאב אלקין: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, לשר אלקין.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

איתן גינזבורג: לאחר מכן, נעבור להצבעה.

שלמה קרעי: מה שרשלני כאן, השר אלקין, זאת הממשלה שלך.

שלמה קרעי: הממשלה שאין לכם שום מכנה משותף אידיאולוגי, ואתה יודע לאן הם מושכים אותך – למכירת כל הערכים שהאמנת בהם פעם.

שלמה קרעי: אתה כנראה לא קראת את הצעת החוק עד הסוף.

שלמה קרעי: נכון שיש כמה גופים שמציעים שופטים, אבל מי שבסוף, בסוף, בוחר את השופטים כולם, זה כאן במליאת הכנסת, בהצבעה חשאית.

שלמה קרעי: כולם עוברים שימוע בוועדת החוקה של הכנסת, כולם נשאלים שאלות.

שלמה קרעי: כולם צריכים לענות ולהסביר מה האג'נדה שלהם – הכול שקוף, לא בחדרי חדרים, לא קומבינות שממנים את מי שרוצים לתפקידים שרוצים.

שלמה קרעי: לא כמו שאתם מיניתם את כל החבר'ה שלכם, עד מס' 20 כמעט, בתקווה חדשה, לג'ובים.

שלמה קרעי: זו לא ארץ הקומבינות הבלתי-מוגבלות.

שלמה קרעי: לא כמו שגדעון סער, יושב-ראש המפלגה שלך, מינה את הבחור שיכריע לגבי ראש עיריית חדרה אם הוא צריך לפרוש או לא לפרוש, כאשר הוא חבר מפלגתו ואיש אמונו.

שלמה קרעי: זו לא ארץ הקומבינות.

שלמה קרעי: אנחנו כאן רוצים שקיפות, אנחנו כאן רוצים דמוקרטיה.

שלמה קרעי: רוצים שזה יהיה כאן בכנסת בהצבעה חשאית.

שלמה קרעי: הרי ברור לך, למרות שאתם ממשלת שמאל, שכשיבוא לכאן שופט שמאלי, פרוגרסיבי, בתוך הקואליציה שלך, יהיו כאלה שיצביעו נגדו, כי מאחורי הפרגוד, אדם הולך עם הלב שלו, עם האמונות שלו.

שלמה קרעי: כלפי חוץ הוא רוצה ג'וב, הוא מוכר את הערכים, אבל מאחורי הפרגוד זה אחרת.

שלמה קרעי: וכשהציבור שומע מה שיש לשופטים האלה לומר, מפעילים לחצים על הנבחרים שלהם, ויש לחץ תקשורתי, ולכן זאת הדרך הטובה ביותר.

שלמה קרעי: אם יש לך הצעה אחרת טובה יותר, תבוא, תתכבד, תציג אותה.

שלמה קרעי: זו רק קריאה טרומית, זה לא הקמת בית המשפט היום.

שלמה קרעי: תבוא, תדבר, אולי הצעתך תתקבל.

שלמה קרעי: אבל להשאיר את המצב כמו שהוא היום – ואתה יודע עד כמה הוא גרוע, אתה יודע מה קורה בבג"ץ, אתה יודע איזה פרוגרסיבים הם, אתה יודע שחיות יכולה לקום בבוקר ולקבוע כאן שתהיה זכות שיבה לפלסטינים.

זאב אלקין: - - -

שלמה קרעי: בטח.

שלמה קרעי: אתה הפכת להיות שמאלני על מלא.

שלמה קרעי: פרוגרסיבי זו לא מילת גנאי.

שלמה קרעי: אתה כבר עברת מלא מלא לשמאל.

שלמה קרעי: אפשר למנות אותך כבר לבית המשפט.

שלמה קרעי: אפשר כבר לתת לך מינוי לבג"ץ.

שלמה קרעי: מה שקורה זה שאתם מכרתם את כל הערכים שלכם.

שלמה קרעי: אתם מוכנים – כן, קדמה במובן של בג"ץ, אתה יודע בדיוק מה המשמעות שלו.

שלמה קרעי: קדמה זה אומר מדינת כל אזרחיה.

שלמה קרעי: קדמה בבג"ץ זה אומר שאין מדינה יהודית ואין דמוקרטיה.

שלמה קרעי: אתה יודע את זה יותר טוב מכולם.

שלמה קרעי: אין מישהו שיודע את זה יותר טוב ממך.

שלמה קרעי: ולכן, אם באמת נשאר משהו שאתה מאמין בו, תבואו, תביאו את זה לדיון בוועדה.

שלמה קרעי: תדברו על זה דיון ציבורי אמיתי.

שלמה קרעי: למה אתם מתנגדים?

שלמה קרעי: למה אתם רוצים לתת את המושכות בידיים של כאלו שמעולם לא נבחרו?

שלמה קרעי: למה אתם ממשיכים לתת כוח ליועץ משפטי שיכול לסכל את בחירת העם?

שלמה קרעי: כל המטרה שלכם היא להמשיך ולשלוט על ידי המיעוט גם כשאתם תהיו מיעוט במנדטים.

שלמה קרעי: אתם מנסים לסכל את בחירת העם, למנוע מהעם את הזכות לבחור ולהיבחר, ולתת כוח לפקידים שאתם ביחד איתם באותה כנופיה.

שלמה קרעי: תתביישו לכם, אתה וכל חבריך.

שלמה קרעי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה, אנא שבו במקומותיכם.

איתן גינזבורג: מי בעד הצעת חוק-יסוד: בית משפט לחוקה, ומי נגד?

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 38

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: << הצח >> הצעת חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק ועישון (תיקון – ביטול החרגת העיתונות המודפסת), התשפ"א–2021 << הצח >> [הצעת חוק פ/1485/24; נספחות]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק ועישון (תיקון – ביטול החרגת העיתונות המודפסת), התשפ"א–2021.

איתן גינזבורג: של חבר הכנסת מוסי רז.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא אדוני להנמקת הצעת החוק, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מביא היום הצעת חוק שתחסוך ותציל חיי אדם.

מוסי רז: אני מביא היום הצעת חוק שהעברתי, אדוני היושב-ראש, בקריאה טרומית ב-28 באוקטובר 2001, לפני יותר מ-20 שנה.

מוסי רז: פה אחד החליטה כל הכנסת להצביע בעדה.

מוסי רז: ואני מקווה שגם היום לא יהיה פה איש ולא אישה שיחשבו שיש משהו קודם לחיי אדם – לא יודע אם זאת אופוזיציה או תמיכה בטייקונים או תמיכה בחברות סיגריות או כל דבר אחר – וכולם, כל מי שנמצא פה, יצביע בעד הצעת החוק הזאת.

מוסי רז: על מה אני מדבר?

מוסי רז: אני מדבר על מלחמה בסיגריה, שהיא הרוצחת הגדולה בהיסטוריה.

מוסי רז: בכל שנה מתים בעולם 5 מיליון איש מנזקי עישון, מתוכם 8,000 בישראל.

מוסי רז: מתוך אלה מאות – כנראה בערך 800 – מתים מעישון פסיבי.

מוסי רז: על מנת שנבין מה זה עישון פסיבי, נעשה מחקר בישראל שבו בדקו את השתן לילדים, ונמצא שלשליש מהם יש שרידי ניקוטין בשתן.

מוסי רז: גם ההורים שאומרים לכם שהם לא מעשנים ליד הילדים – אל תהיו בטוחים בזה.

מוסי רז: הם כנראה כן מעשנים, לא תמיד, ליד הילדים.

מוסי רז: מזמן, עוד באלף הקודם, מדינות אירופה כולן הוציאו איסור פרסום גורף על סיגריות.

מוסי רז: זו הסיבה שכבר לפני 21 שנה הצעתי את הצעת החוק הזאת – איסור פרסום גורף.

מוסי רז: ממחקרים שנעשו עולה שאיסור הפרסום עצמו מוריד את העישון ביותר מ-4%.

מוסי רז: גם ישראל התחילה לצעוד בכיוון הזה, ואכן, כפי שאמרתי, ב-2001 ההצעה הזאת עברה כאן בקריאה טרומית, ולאחר מכן ב-2002 – בקריאה ראשונה.

מוסי רז: אבל מאז נעצרנו.

מוסי רז: לחצים שהופעלו ממקומות כאלה ואחרים עצרו את כל העניין.

מוסי רז: בכנסת העשרים, ביום הלפני אחרון של שנת 2018, עברה הצעת חוק חשובה שיזם חבר הכנסת איתן כבל, ועמדו מאחוריה גם חבר הכנסת יהודה גליק ואחרים, שקבעה איסור פרסום.

מוסי רז: אבל לא הסכימו לקבל את ההצעה שלי להחיל אותה על העיתונות הכתובה.

מוסי רז: אני יודע שהדבר מוצג לחלק מחברי הכנסת בשיחות כאילו הוועדה הסכימה שלא צריך להטיל את האיסור על העיתונות הכתובה.

מוסי רז: זה לא נכון.

מוסי רז: מה שהיה זה הנחתה של השר אז, שר הבריאות, בשל רצון לתמוך בעיתון מסוים, ואולי גם בעיתונים אחרים.

מוסי רז: זאת לא הייתה הסכמה, זאת לא הייתה קבלה.

מוסי רז: אומרים שאת העיתונות הכתובה קוראים רק מבוגרים.

דוד אמסלם: - - -

מוסי רז: בסדר, תרשום לעצמך את הנקודה השחורה הזאת, חבר הכנסת אמסלם.

מוסי רז: אומרים שאת העיתונות הכתובה קוראים רק מבוגרים, ועליהם זה לא משפיע.

מוסי רז: אז אני שואל, אדוני היושב-ראש, אם זה לא משפיע, מדוע חברות הסיגריות מוצאות לנכון להשקיע מיליוני דולרים בשנה בפרסום בעיתונות הכתובה?

מוסי רז: הם לא שמעו על ההמצאה הזאת, שמספרים כאן שזה לא משפיע?

מוסי רז: לא, הן יודעות טוב מאוד שזה משפיע.

מוסי רז: זה נותן מהוגנות, כביכול, לתופעה של העישון.

מוסי רז: זה גורם לזה שאם מפרסמים מודעה כזאת בהארץ או בידיעות אחרונות או ביתד נאמן, אז זה בסדר.

מוסי רז: זה בסדר לעשן.

מוסי רז: לא ולא.

מוסי רז: חברות הטבק יודעות טוב מאוד למה הן מפרסמות בעיתונים.

מוסי רז: הן יודעות טוב מאוד שזה מגדיל את המכירות שלהן, שזה מדרדר אנשים לעשן, שזה מדרדר אנשים לקחת את התופעה הזאת שגורמת גם למוות.

מוסי רז: הן יודעות את הדבר הזה טוב מאוד.

מוסי רז: מחקרים שנעשו בעולם –הבאנו את זה כבר בכנסת החמש-עשרה – הראו שהפרסום עצמו בעיתונות הכתובה בלבד מוריד את שיעור העישון ב-2.5%.

מוסי רז: אני לא יודע אם גם פה זה יהיה 2.5%, או 1.5% או 2% או 3%.

מוסי רז: זה לא חשוב.

מוסי רז: אפילו אם יציל בן אדם אחד.

מוסי רז: אתם יודעים מה 2.5% מ-8,000 איש?

מוסי רז: זה 200 איש בכל שנה שאפשר להציל ממוות באמצעות חקיקה כזאת.

מוסי רז: אני מודע ללחצים, אדוני היושב-ראש, ואני יודע שפנו לחברי כנסת.

מוסי רז: פנו גם אליי, והינה אני נותן כאן גילוי – אני מתכוון לשבת גם עם נציגי חברות הסיגריות והטבק, וגם קבעתי איתם פגישות.

מוסי רז: אני מציע שמי שישב איתם ייתן לזה גם גילוי נאות, שנדע שהוא ישב איתם.

מוסי רז: אני מתכוון לשבת גם עם המוציאים לאור של העיתונים, ואני לא משווה בין הדברים.

מוסי רז: משום שלנו, כחברה דמוקרטית, יש אינטרס שהעיתונים במדינה ישגשגו ויהיו חזקים – מימין, משמאל, חרדיים וחילוניים.

מוסי רז: ויכול להיות שאפילו צריך לחשוב איזה פיצוי אפשר לתת להם.

מוסי רז: אבל אסור, בשם זה שאנחנו רוצים להגן על העיתונים - - -

אמיר אוחנה: מוציאים לאור של עיתונים.

אמיר אוחנה: מוסי רז, אתה שומע מה אתה אומר?

מוסי רז: כן, אני שומע מה אני אומר.

מוסי רז: זה בסדר גמור.

מוסי רז: אני מציע שגם אתה תשב איתם, אם הם לוחצים עליך.

אמיר אוחנה: לא, דווקא לא פנו אליי.

מוסי רז: זה בסדר גמור.

אמיר אוחנה: אני לא פגשתי אף אחד.

אמיר אוחנה: אבל אני רוצה להגיד לך משהו אחר על החוק הזה.

מוסי רז: מי שיפנה אליי בעניין הזה, אני אשב איתו ואתן לזה גילוי נאות, כפי שעשיתי כאן.

מוסי רז: היומן שלי שקוף, אתה יכול להסתכל מעכשיו קדימה ואחורה על כל הפגישות שלי.

מוסי רז: אני מציע שזה מה שיעשו כאן כולם, אבל שבשם הדאגה לעיתונות הכתובה, שהיא דאגה מוצדקת, ובשם הדאגה לחופש הביטוי, שהיא דאגה מוצדקת, ובשם הדאגה לפלורליזם בעיתונות הכתובה, שהיא דאגה מוצדקת, לא נוותר בעניין הזה.

אמיר אוחנה: איפה יאיר לפיד?

אמיר אוחנה: אני לא רואה אותו.

אמיר אוחנה: איפה הוא?

מוסי רז: כאן מדובר בחיי אדם, לא פחות ולא יותר.

מוסי רז: אני די בטוח, אדוני היושב-ראש, שלחברי הכנסת תהיה תבונה להצביע בעד ההצעה הזאת פה אחד, כפי שקרה בשנת 2001, כפי שקרה כמה פעמים בהמשך, ולהעביר את החוק הזה בקריאה ראשונה, שנייה ושלישית בקרוב.

מוסי רז: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מוסי רז.

איתן גינזבורג: ישיב שר הבריאות.

חיים כץ: יש הצמדה.

חיים כץ: [הצעת חוק פ/1387/24; נספחות.

חיים כץ: ]

איתן גינזבורג: סליחה, סליחה, יש הצמדה.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: הצעת חוק מוצמדת של חבר הכנסת עופר כסיף, שמספרה פ/1387.

איתן גינזבורג: תודה על תשומת הלב.

חיים כץ: ראית?

חיים כץ: אנחנו עוקבים.

אמיר אוחנה: מי יפצה את נוני?

איתן גינזבורג: אפילו לי מותר לטעות, חבר הכנסת כץ.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עופר כסיף: חברי הכנסת, אדוני השר, גברתי השרה.

קריאה: אתה מעשן?

עופר כסיף: אני?

עופר כסיף: לא.

עופר כסיף: הפסקתי ב-2005.

אמיר אוחנה: יש לו רק קול כזה.

עופר כסיף: נכון.

עופר כסיף: אומרים לי שזה מאז שנולדתי.

עופר כסיף: את זה אני לא זוכר.

עופר כסיף: מה שכן, עישנתי הרבה עד 2005, בעוונותיי.

עופר כסיף: הצעת החוק שלפני

עופר כסיף: כם לא רק שתתרום לבריאות הציבור, כפי שאמר חברי חבר הכנסת רז, אלא גם תתרום להיבט דמוקרטי אחד, ראשון במעלה, קרי החלשת הקשר הרעיל בין הון, עיתון ושלטון.

עופר כסיף: זה שנים רבות יש כתם של ניקוטין על העיתונות הישראלית.

עופר כסיף: בעוד שאסור לפרסם את רעל הטבק ומוצריו בשום אמצעי תקשורת אחר, העיתונות הכתובה מוחרגת מאיסור זה.

עופר כסיף: בכל הזדמנות שהייתה לבטל את ההחרגה נאבקו המוציאים לאור כנגד הביטול, ואף זכו לתמיכה של כמה פוליטיקאים שעבורם כל חבירה למוציאים לאור למען פרסום שווה יותר מאשר בריאות הציבור וטובתו.

עופר כסיף: כבר בשנת 2005 אשררה ישראל את חתימתה על אמנת המסגרת לפיקוח על הטבק של ארגון הבריאות העולמי.

עופר כסיף: סעיף 13(2) לאמנה קובע כך, ואני מצטט: "כל צד, בהתאם לחוקה ולחוקי-היסוד שלו, יתחייב להטיל חרם מקיף על פרסום, קידום וחסות מצד תעשיית הטבק, לרבות בכפיפות לסביבה המשפטית ולאמצעים הטכניים הקיימים, חרם מקיף על תקשורת, קידום וחסות מכל סוג שמקורם בשטחו.

עופר כסיף: מבחינה זאת, כל צד מתחייב לנקוט את האמצעים המשפטיים, המינהליים, האדמיניסטרטיביים ו/או אמצעים מתאימים אחרים, תוך חמש שנים מכניסתה לתוקף של אמנה זו, ולדווח על כך בהתאם, על פי סעיף 21".

עופר כסיף: עד כאן מתוך אמנת המסגרת לפיקוח על הטבק של ארגון הבריאות העולמי.

עופר כסיף: מכל המדינות שאסרו את פרסום מוצרי הטבק ישראל היא היחידה שהחריגה את העיתונות.

עופר כסיף: מדוע?

עופר כסיף: הרי ידוע שצעירים חשופים לעיתונות, ובכך חשופים גם לתעמולה של חברות הטבק.

עופר כסיף: מחקרים מראים שבמקומות שבהם נאסר פרסום מוצרי הטבק, ירד השימוש בהם.

עופר כסיף: העיתונות לא תקרוס ללא פרסומות הטבק.

עופר כסיף: מה שכן קורס הן ריאות האזרחים.

עופר כסיף: כ-8,000 ישראלים בשנה מתים מנזקי הטבק, ואותם מרכיבי דמוקרטיה הנרמסים תחת קשרי ההון שלטון עיתון.

עופר כסיף: הצעות חוק זהות הונחו על שולחן הכנסת העשרים-ושתיים על ידי חברת הכנסת יעל גרמן, ועל שולחן הכנסת ה-23 על ידי קבוצת חברי כנסת.

עופר כסיף: להכנת הצעת החוק סייעה העמותה לדמוקרטיה מתקדמת, ואני רוצה להודות לה כאן.

עופר כסיף: חברי הכנסת, היום זה היום להעביר סוף-סוף את החוק החשוב הזה.

עופר כסיף: זה הזמן גם לשים את בעלי ההון והעיתון בצד, ואת הציבור הרחב, את בריאותו ורווחתו, במרכז.

עופר כסיף: זה הזמן לגמול את העיתונות הישראלית מנגע הטבק.

עופר כסיף: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: שר הבריאות ישיב לשתי הצעות החוק במשותף.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אחת ההחלטות שאני שמח שקיבלתי בחיים הייתה שהפסקתי לעשן כבר לפני כמה שנים.

ניצן הורוביץ: אני חושב שעד היום יש לי בעיות בגרון כתוצאה מהעניין הזה.

ניצן הורוביץ: עישנתי הרבה מאוד שנים, ואני מאוד שמח שנפטרתי מההרגל המגונה הזה.

ניצן הורוביץ: אבל לצערי, עדיין שיעורי העישון והמחלות שנובעות מעישון במדינת ישראל – הנתונים הם קשים.

ניצן הורוביץ: חבריי מוסי רז ועופר כסיף הבהירו את הדברים, ואני חותם על כל מילה.

ניצן הורוביץ: בעניין הצעת החוק הזאת, ובעניין צעדים אחרים – אנחנו, כמשרד הבריאות, מחויבים לצמצם את העישון.

ניצן הורוביץ: אנחנו עושים את זה בדרכים שונות; גם קודמיי בתפקיד עשו את זה.

ניצן הורוביץ: אני מתכוון להמשיך ולהגביר את המאבק, כי באמת קשת המחלות שנובעת מעישון היא רבה מאוד.

ניצן הורוביץ: קודם כל זה הסבל לחולה עצמו ולמשפחה שלו, ואחר כך גם נטל על מערכת הבריאות.

ניצן הורוביץ: אם יש לנו יכולת לצמצם את העישון ולחסוך חיים, לחסוך מחלות, לחסוך סרטן ולחסוך אשפוזים, אז בוודאי שאנחנו צריכים לעשות הכול כדי לעשות את זה.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להגיד שקיימות עדויות מחקריות חותכות לכך שכל פרסום מגביר צריכה של מוצרי עישון ומוצרי טבק.

ניצן הורוביץ: העדויות האלה תואמות גם לתקנות של ארגון הבריאות העולמי, שישראל אשררה כבר לפני יותר מ-15 שנה.

ניצן הורוביץ: לפי הסעיף הזה באמנה – האמנה על הגבלת הטבק, וישראל היא צד לאמנה – מדינות שהן צדדים באמנה מכירות בכך שקביעת איסור מקיף על פרסום של מוצרי טבק יצמצם את צריכתם של אותם מוצרים.

ניצן הורוביץ: ועוד נכתב, שעל מדינות שהן צד לאמנה לקבוע איסור מקיף של כל פרסומת למוצרי טבק, קידום מכירות של מוצרי טבק ומתן חסות להם.

ניצן הורוביץ: המטרה של הצעת החוק של חברי הכנסת מוסי רז ועופר כסיף, שהצמיד, היא לתקן את חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק ועישון, שזה חוק מ-1983, ולבטל החרגה של פרסומים מסוימים מאיסור הפרסום שקבוע בחוק.

ניצן הורוביץ: אני חושב שזה צעד מתבקש נוכח המגמה של נתוני העישון שיש לנו בישראל.

ניצן הורוביץ: גם בעקבות הקורונה, צריך להגיד – גם בעקבות הקורונה – ועל רקע מחקרים שהצביעו על קשר בין עישון לבין תחלואה קשה ואפילו תמותה ממחלות שונות, כולל מקורונה – כולל מקורונה.

ניצן הורוביץ: העישון – וגם לזה יש מחקרים – נמצא, במחקרים שפורסמו לאחרונה, כמהווה גורם סיכון לתחלואה קשה בנגיף הקורונה.

ניצן הורוביץ: ולכן המשוואה בהקשר הזה היא פשוטה: צמצום החשיפה של צעירים וכלל הציבור לפיתוי הזה, שבפרסומי העישון ובצריכת הטבק על מוצריו השונים, מפחית את מספר המעשנים ואת מקרי המוות שנגרמים מעישון.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לומר שבשנת 2019 – אלה הנתונים שיש לי – חברות הטבק והניקוטין בישראל השקיעו משהו כמו 36 מיליון שקלים בפרסומות, חסויות, קידום מכירות, וזאת הייתה ירידה של 27 מיליון מהתקציב בשנה שקודם לכן.

ניצן הורוביץ: אלו נתונים שמעידים על הצלחה ועל השפעה משמעותית של חוק איסור פרסומות.

ניצן הורוביץ: בעקבות הכניסה לתוקף של החוק והגבלת השיווק על מוצרי טבק ועישון הוגבלה היכולת של תעשיית הטבק והניקוטין לפרסם בהיקפים גדולים.

ניצן הורוביץ: הדרישה החוקית – וזאת דרישה של משרד הבריאות – להסתיר או להצניע מוצרי עישון בנקודות מכירה גרמה לחברות להשקיע בסיוע לחנויות ברכישת מעמדים מותאמים ולהתקין אותם.

ניצן הורוביץ: העיתונות הכתובה עדיין נותרה ערוץ פרסום משמעותי של הסיגריות והטבק.

ניצן הורוביץ: יש גם פעילות פרסום באמצעות דיוור ישיר, עידוד לקוחות של חברות הטבק המעשנים לשמש סוכני פרסום ישירות מול החברים שלהם, בתמורה להטבות אישיות.

ניצן הורוביץ: זאת אומרת, הנתונים האלה, שאני מביא כאן, מראים בבירור שהגבלה אפקטיבית של פרסום מוצרי עישון וטבק עשויה להוריד באופן משמעותי את היקפי הצריכה של המוצרים האלה.

ניצן הורוביץ: לכן, הגבלה של פרסום מוצרי טבק ועישון צריכה להיות מקיפה וכוללת בכל אמצעי התקשורת – וזאת השורה התחתונה.

ניצן הורוביץ: אני שמח על הצעת החוק הזאת, ואני רוצה לציין פה לשבח את חברי מוסי רז, שכבר שנים פועל בעניין הזה, ולוחם בעישון.

ניצן הורוביץ: לפעמים מוסי, גם באירועים תנועתיים ומפלגתיים, מעלה את העניין הזה, גם מעיר לאנשים, והדבר הזה הוא בנפשו.

ניצן הורוביץ: אני חושב שזה מאבק ראוי, כי הוא מאבק להצלת חיי אדם.

ניצן הורוביץ: אני אומר לך יישר כוח גם על ההצעה הזאת.

ניצן הורוביץ: אני כמובן תומך בהצעה.

ניצן הורוביץ: אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעה בקריאה הטרומית, וכמו שהוסכם בוועדת שרים לענייני חקיקה, המשך הקידום ייעשה בתיאום מלא עם משרד הבריאות.

ניצן הורוביץ: זה מקובל עליכם, המציעים?

ניצן הורוביץ: עופר? יפה.

ניצן הורוביץ: אני רוצה גם להגיד עוד כמה מילים כלליות לגבי הצורך שלנו ברפואה מונעת, במהלכים שהם לטובת בריאות הציבור.

ניצן הורוביץ: כשאתה מסתכל על מערכת הבריאות, אתה רואה ש-90% ממה שנקרא בריאות זו לא רפואה של בתי חולים או קופות חולים.

ניצן הורוביץ: זה הכול, מה שנקרא, 90% נסיבות סביבתיות: איכות האוויר שנושמים; איכות התזונה; הפעילות הגופנית שאתה עושה; חומרים מסוכנים, שנמצאים בקרבת המגורים שלך או החיים שלך; הרגלי החיים שלך.

ניצן הורוביץ: ברגע שלאדם יש הרגלי בריאות והרגלים של חיים בריאים, הבריאות שלו משתפרת, הוא לא צריך להגיע לבתי החולים, הוא לא צריך להגיע לקופות.

ניצן הורוביץ: הוא פחות חולה.

ניצן הורוביץ: זה הדבר הבריאותי הטוב ביותר שאנחנו יכולים לעשות במסגרת מערכת הבריאות – למנוע מאנשים מלכתחילה להיות חולים.

ניצן הורוביץ: כל מה שמתכתב – אולי אפילו, אני חושב שהצרידות שלי, היושב-ראש, נובעת משנים רבות של עישון.

ניצן הורוביץ: אני לא בטוח, אבל אני חושב שיש קשר.

ניצן הורוביץ: בכל אופן, כל מה שאנחנו, במשרד הבריאות, יכולים לעשות כדי לגרום לאנשים להיות יותר בריאים ופחות חולים ולא להגיע בכלל למערכת הבריאות שלנו הוא דבר מבורך.

ניצן הורוביץ: בטח שהוא חיסכון כספי עצום, אם אנחנו לוקחים בחשבון את הוצאות הבריאות, בין היתר, כתוצאה מנזקי עישון או זיהום אוויר – כל הדברים הנשימתיים.

ניצן הורוביץ: אני גם באופן אישי מחויב לעניין הזה, זה חשוב לי.

ניצן הורוביץ: חלק מההזנחה של ענייני בריאות שהייתה בשנים האחרונות, גם בגלל הקורונה וגם בגלל הוואקום הפוליטי, הנושא הזה לא טופל, הנושא הזה הוזנח.

ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים עכשיו לקדם אותו, אנחנו רוצים להוביל שינויים גם ביחס למה שנקרא "סיגריות אלקטרוניות" וכל מיני מוצרי עישון אחרים, כי הדברים האלה מזיקים לבריאות.

ניצן הורוביץ: כל מה שמזיק לבריאות – אנחנו נילחם בו.

ניצן הורוביץ: לכן, חברי הכנסת, אני חושב שאפשר גם אופוזיציה וקואליציה להתאחד סביב העניין הזה.

אחמד טיבי: אנחנו - - - בעד.

ניצן הורוביץ: יפה מאוד.

ניצן הורוביץ: הנה, גם המלצה של ד"ר טיבי, שהוא רופא בעצמו.

ניצן הורוביץ: זה דבר שהוא באמת למען הבריאות, ואני גם קורא לכל מי שצופה או שומע אותנו: הפסיקו לעשן.

ניצן הורוביץ: מי שמעשן, תאמינו לי, זה רק בריאות.

ניצן הורוביץ: אפשר פשוט לנשום בצורה הרבה יותר טובה, הינה, כמו שאני חוויתי בחיי.

ניצן הורוביץ: תודה רבה ובהצלחה לכולנו.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר ניצן הורוביץ.

איתן גינזבורג: ביקש להתנגד להצעת החוק, לאור תמיכת הממשלה, חבר הכנסת נתניהו.

איתן גינזבורג: להצעת החוק של מוסי רז.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: במקרה הזה זמנך לא מוגבל – הוא עד שלוש דקות.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, חברות הכנסת, אני אינני נוהג להתבטא בדרך כלל לגבי חוקים ספציפיים.

בנימין נתניהו: אני מנצל את ההזדמנות שיש לי לומר משהו על החוק הזה, כדי לומר משהו דווקא על החוק שעבר כאן בקריאה טרומית בנושא צנזור הרשתות החברתיות.

בנימין נתניהו: החוק שהובא לכאן על ידי הקואליציה הדורסנית הזו, הוא סכנה גדולה לדמוקרטיה - - -

קריאה: - - -

אמיר אוחנה: אתה שקרן.

אמיר אוחנה: מי אמר את זה?

אמיר אוחנה: אתה שקרן.

בנימין נתניהו: - - ולחופש הביטוי.

אמיר אוחנה: אתה שקרן.

אמיר אוחנה: אני מבקש לעלות להודעה אישית אחר כך.

אמיר אוחנה: קואליציה של שקרנים.

ניצן הורוביץ: אתה אמור להתנגד לחוק.

בנימין נתניהו: ממשלת בנט-לפיד, יחד עם סער - -

גבי לסקי: אתה בעד עבירות באינטרנט?

בנימין נתניהו: - - מבקשת למעשה לצנזר את הרשתות החברתיות.

קריאה: - - - איפה - - -

בנימין נתניהו: הרשתות החברתיות – אני כבר אתייחס לזה – הרשתות החברתיות - -

גבי לסקי: את הבן שלך.

בנימין נתניהו: - - הן היום כיכר העיר - -

גבי לסקי: - - - לצנזר את הבן שלך, ברוך השם.

קריאה: כיכר הסתה.

בנימין נתניהו: - - וזה המקום היחיד, המקום היחיד שנותר שבו לימין יש עדיין חופש ביטוי מול התקשורת המגויסת של השמאל.

גבי לסקי: אמר זה שיש לו ערוץ טלוויזיה משלו.

עופר כסיף: יש לך עיתון, יש לך ערוץ, יש לך - - -

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברים, חברי הכנסת, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת לסקי, נא לשבת בבקשה.

איתן גינזבורג: נא לשבת בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: נא לשבת בבקשה, שניכם.

מאיר יצחק הלוי: - - -

גבי לסקי: - - -

שלמה קרעי: גם פה אתם לא נותנים לו לדבר?

איתן גינזבורג: אנא שמרו על השקט, בבקשה.

שלמה קרעי: מה קרה?

שלמה קרעי: גם פה אתם סותמים את הפה?

שלמה קרעי: תנו לדבר.

גבי לסקי: - - -

איתן גינזבורג: סליחה, גברתי.

איתן גינזבורג: נא לשבת בבקשה.

גבי לסקי: - - - תיק 4000 - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, יש גבול למה שהקואליציה הזאת מנסה לעשות.

בנימין נתניהו: הם רוצים - - -

איתן גינזבורג: אדוני, אדוני - - -

בנימין נתניהו: תקשיב לי אתה.

איתן גינזבורג: יושב-ראש האופוזיציה - - -

בנימין נתניהו: תקשיב לי אתה.

בנימין נתניהו: מנסים לסתום את הפיות בכל מקום - -

איתן גינזבורג: לא, אני לא סותם לך את הפה.

בנימין נתניהו: - - וגם במקום הזה, ולא יסתמו את הפה שלנו.

איתן גינזבורג: אני אפשרתי לך לדבר.

איתן גינזבורג: אפשרתי לך לדבר.

אמיר אוחנה: איתן, תן לו לדבר.

קרן ברק: איתן, תן לו לדבר.

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע לי.

קריאה: לך תעשה ראיונות בערוץ 14.

גלעד קריב: - - -

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קריב, תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

קריאה: מה זה קשור לפוליטיקה, אבל?

דוד אמסלם: תראה את כל הקרקורים של המתנשאים והמתחזים.

איתן גינזבורג: אני מבקש מכם, חברי הכנסת - - -

דוד אמסלם: הקרקורים.

דוד אמסלם: מה קרה?

דוד אמסלם: מפריע לכם?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אתה ביקשת להתנגד גם לחוק.

דוד אמסלם: מה?

דוד אמסלם: מה?

דוד אמסלם: עוד מעט אתם – נכון, אבל תראה את הקרקורים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אמסלם, אני מבקש לא לדבר יותר.

איתן גינזבורג: יש לך הזדמנות לדבר ואני מקווה שאתה באמת תתנגד לחוק.

איתן גינזבורג: אדוני יושב-ראש האופוזיציה, על פי התקנון אני אמור להוריד אותך, מכיוון שאתה צריך להתנגד לחוק הזה ולא לחוק אחר.

יואב קיש: לא נכון.

בנימין נתניהו: לא - - -

איתן גינזבורג: ולכן, אדוני - -

דוד אמסלם: - - -

איתן גינזבורג: - - אני אאפשר לך להגיד את דבריך.

יואב קיש: - - - הוא לא הולך להצביע בעד.

איתן גינזבורג: אל תפריעו לי.

איתן גינזבורג: אני אתן לך לסיים את דבריך, ואני מבקש מכם לא להפריע לו.

איתן גינזבורג: אני מבקש מכם לא להפריע לו.

דוד אמסלם: מתי הורדנו מישהו שהתנגד אצלכם?

דוד אמסלם: מתי?

דוד אמסלם: אתה צבוע.

בנימין נתניהו: תודה.

יובל שטייניץ: התוכן של דבריו הוא לא לשיקולך.

דוד אמסלם: גם בזה מצנזרים אותנו.

יובל שטייניץ: הוא יכול להגיד מה שהוא רוצה - - -

דוד אמסלם: איתן, תכתוב לנו מה להגיד.

דוד אמסלם: תכתוב.

דוד אמסלם: תכתוב לנו מותר לנו לומר.

דוד אמסלם: תקרקרו, כל המתחסדים, תקרקרו.

בנימין נתניהו: אמשיך בדבריי.

בנימין נתניהו: דודי, עכשיו תורי.

בנימין נתניהו: תירגע.

קריאות: או, סוף-סוף.

קריאות: סוף-סוף.

בנימין נתניהו: שלא תטעו, אני מקשיב לו בקשב רב, ועכשיו אני מבקש מכולכם להקשיב לי בקשב רב.

עופר כסיף: - - - אתה תקשיב לעצמך.

איתן גינזבורג: תודה, חברי הכנסת.

בנימין נתניהו: ממשלת בנט-לפיד-סער איננה מסתפקת בתקשורת המגויסת, עכשיו היא רוצה גם לסתום לימין את הפה ברשתות החברתיות.

בנימין נתניהו: עכשיו, שיהיה ברור – כולנו נגד שיח אלים ופוגעני - -

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: - - בין אם הוא מתנהל ברשתות החברתיות - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת.

בנימין נתניהו: - - ובין אם הוא מתנהל בתקשורת - -

עופר כסיף: - - -

בנימין נתניהו: - - ובין אם הוא מתנהל בדיאלוג בין שני בני אדם.

דוד אמסלם: כל הלהקה.

בנימין נתניהו: יש הרבה דברים שקורים כך, כל הזמן, אבל כפי שאנחנו לא מצמידים שופט לכל שיחה בין שני בני אדם, כך אנחנו לא צריכים להצמיד שופט כדי לצנזר את הרשתות החברתיות.

בנימין נתניהו: פגיעה בחופש הביטוי ברשתות החברתיות היא פגיעה אנושה בדמוקרטיה.

בנימין נתניהו: לא פגיעה בדמוקרטיה, פגיעה אנושה בדמוקרטיה.

בנימין נתניהו: בכיכר העיר.

בנימין נתניהו: וגם כך, לצערי – אני אומר לכם, חברי האופוזיציה – גם כך, לצערי, מלאכתכם כבר נעשית על ידי חברות התקשורת שמצנזרות באופן שוטף.

אמילי חיה מואטי: - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אמילי מואטי.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מואטי, לא צורחים במליאה.

איתן גינזבורג: לא צועקים במליאה.

אמילי חיה מואטי: לא, זה לא צעקות.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

בנימין נתניהו: אבל בנט, לפיד וסער לא מסתפקים בתקשורת המגויסת, בצנזור שעושות חברות התקשורת לימין בתקשורת החברתית, הם מנסים עכשיו - -

עופר כסיף: כמה שקרים?

עופר כסיף: כמה שקרים אפשר?

בנימין נתניהו: - - לסתום גם את הפרצה הזאת.

עופר כסיף: אין לך - - -

בנימין נתניהו: מי שגנבו את הבחירות האחרונות ולא עוברים את אחוז החסימה - -

איתן גינזבורג: תודה, חברים.

איתן גינזבורג: אתם לא עוזרים לי.

בנימין נתניהו: - - מבקשים עכשיו – זה שייך לך.

בנימין נתניהו: מי שעברו את הבחירות האחרונות ולא עברו את אחוז החסימה מבקשים עכשיו לסתום לציבור את הפה, כדי לגנוב את הבחירות הבאות.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

בנימין נתניהו: זה לא יעזור להם.

בנימין נתניהו: אני קורא לכל מי שהדמוקרטיה באמת יקרה לו להתנגד לחוק הרע והאנטי-דמוקרטי הזה, להילחם בכל תוקף למען חופש הביטוי, שהוא נשמת אפה של דמוקרטיה אמיתית.

איתן גינזבורג: תודה.

בנימין נתניהו: אבל אם החוק הרע הזה בכל זאת יעבור - -

איתן גינזבורג: נא לסיים, אדוני.

בנימין נתניהו: - - חבריי ואני, כשנחזור להנהגת המדינה, אנחנו נפיל אותו, יחד עם חוקי איראן הנוספים, שהממשלה הרעה והאנטי-דמוקרטית הזאת מעבירה, כביכול בשם הדמוקרטיה.

בנימין נתניהו: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אמילי חיה מואטי: יש לך עיתון משלך.

איתן גינזבורג: ביקש להתנגד להצעת החוק גם חבר הכנסת אמסלם.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני – להצעת החוק של עופר כסיף.

גלית דיסטל אטבריאן: גדעון סער הוא העורך הראשי של התאגיד.

דוד אמסלם: כבוד הרב הרפורמי, כבוד הרב הרפורמי, מה בוער לך?

דוד אמסלם: תתעסק עם – איך אתם קבעתם, בית המקדש זה בית מטבחיים פרימיטיבי.

דוד אמסלם: עכשיו פתאום כל חודש אתה הולך לקבל שם את הצ'קים.

גלעד קריב: - - - אמסלם, הרי אתה הסכמת להקים - - -

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני קודם כול רוצה להתייחס להצעת החוק.

דוד אמסלם: מדוע אני מתנגד לה?

דוד אמסלם: במילה אחת: מתנגד בגלל שהתנגדתי גם בעבר.

דוד אמסלם: יואל חסון כפה את ההצעה.

דוד אמסלם: כל ההצעה הזאת היא קשקוש בלבוש אחד – כולה.

דוד אמסלם: שום דבר, דרך אגב, לא תורם לנושא העישון.

דוד אמסלם: כלום כלום.

דוד אמסלם: שום דבר.

דוד אמסלם: קחו את התקציב, דרך אגב, מהטבק, ושימו אותו בבתי הספר.

דוד אמסלם: אני חושב שזו בדיחה אחת עלובה, כל מה שקורה כאן בסיפור הזה, של חוק הטבק והמוצרים.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה, ברשותך אדוני, להיכנס לעוד נושא.

דוד אמסלם: קודם כול, אני מסכים עם ראש הממשלה – השמאל זה האנשים הכי אלימים - -

קריאה: מה ראש הממשלה, מה?

דוד אמסלם: - - הכי בריונים - -

קריאה: יושב-ראש האופוזיציה.

דוד אמסלם: - - והכי שקרנים שאני מכיר.

דוד אמסלם: אתם עוד תבטלו את הבחירות במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתם מסוגלים לדלג את מערכת הבחירות לעוד 20 שנה מהיום, בגלל שאין לכם אלוהים.

דוד אמסלם: אתם, אין לכם כללים, זה הפחד – אתם לא מבינים מה קורה בחוץ.

דוד אמסלם: צאו החוצה, שמעו מה אנשים חושבים עליכם.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: אבל אני רוצה לספר לחבריי: אתמול אני שמעתי הקלטה שהדהימה אותי, הדהימה אותי.

דוד אמסלם: מר בגין, היועץ מר מנדלבלוף עושה מסיבת עיתונאים.

דוד אמסלם: למי?

דוד אמסלם: לעיתון הארץ.

דוד אמסלם: אוסף את כל הכתבים, מדבר, תוך כדי משפט שמתנהל היום, ומספר להם: אני מוצא את עצמי באמצע מלחמה על הלגיטימיות של היועץ המשפטי.

דוד אמסלם: זה שונה, זה הדנ"א של עם ישראל ומדינת ישראל כמדינה דמוקרטית.

דוד אמסלם: אדוני היועץ המשפטי, אתה לקחת לעצמך תפקיד של נביא.

דוד אמסלם: אתה כולה בסוף מגיש כתב אישום, אתה חושב אם כן או לא, אם יש סיכוי או אין.

דוד אמסלם: מי אתה בכלל?

דוד אמסלם: אתה עושה את המלחמה של עצמך, מר מנדלבלוף, זה האירוע שלך.

דוד אמסלם: הרי אתה יודע שאתה אישית תשלם את הדין על הסיפור של ההפיכה שעשית במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני מבטיח לך, כשאנחנו נחזור – אני הגשתי הצעת חוק, גם בכל הנושא של פרשת הרפז.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: אתה אמרת שאוחזים אותך בגרון, לא אני.

דוד אמסלם: הרי אם זה אני הייתי, כל מערכת המשפט במדינת ישראל והבג"צים היו מבקשים לפתוח ועדת חקירה ממלכתית.

דוד אמסלם: הרי אתה העבריין הראשי בסיפור הזה.

דוד אמסלם: אז אתה פתאום, תוך כדי המשפט, אוסף את העיתון הכי טוב במדינת ישראל – עיתון הארץ – אומר להם מה להפיץ.

דוד אמסלם: אתמול בטלוויזיה אנחנו שומעים.

דוד אמסלם: ואף אחד עד היום לא עצר אותך, עד הבוקר.

דוד אמסלם: אתה צריך, לטעמי, להיות היום במגרש הרוסים.

דוד אמסלם: זה מה שקורה כשאתם נמצאים בשלטון.

דוד אמסלם: זה בימיכם, זה הרס הדמוקרטיה במדינת ישראל.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

דוד אמסלם: היועץ המשפטי הפך להיות הבן אדם האלים ביותר במדינת ישראל.

דוד אמסלם: הוא האירוע, הוא האלוהים, הוא המשפט, הוא הכול.

דוד אמסלם: הוא העם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אמיר אוחנה: אני מבקש הודעה אישית.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ראשית נצביע על הצעת חוק איסור פרסומת והגבלת השיווק של מוצרי טבק של חבר הכנסת מוסי רז, שמספרה פ/1485.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

אמיר אוחנה: אומרים פה שקרים, אני מבקש הודעה אישית ואתה לא נותן.

אמיר אוחנה: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 54

אמיר אוחנה: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54 , נגד – שניים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק שמספרה פ/1387, של חבר הכנסת עופר כסיף וקבוצת חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – אחד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי גם הצעת חוק זו עברה, ושתי הצעות החוק תועברנה לדיון בוועדת הכלכלה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2263/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (עבירות משמעת), התשפ"ב–2021, של חברת הכנסת ענבר בזק וקבוצת חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת ענבר בזק, בבקשה.

ענבר בזק: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה.

ענבר בזק: עוד דקות ספורות אתם תצביעו על הצעת החוק שהגשתי – הצעת חוק לתיקון פקודת הרופאים (עבירות משמעת), התשפ"ב–2021.

ענבר בזק: ראשית, ברצוני להודות לשר הבריאות ניצן הורוביץ על האוזן הקשבת ועל תמיכתו בהצעה.

ענבר בזק: ברצוני להודות גם לחברי הממשלה על תמיכתם בהצעה בוועדת השרים לענייני חקיקה.

ענבר בזק: אוסיף גם תודות ליו"ר סיעת יש עתיד, שר החוץ יאיר לפיד, על הרוח הגבית, ולצוות סיעת יש עתיד על העזרה והליווי המקצועי לאורך כל הדרך.

ענבר בזק: הצעת חוק תיקון פקודת הרופאים היא הצעת החוק הראשונה שלי, ומטבע הדברים זה רגע מרגש עבורי באופן אישי.

ענבר בזק: אבל יותר מכך, אני מקווה שזהו רגע של תיקון, רגע שמבשר את תחילתו של שינוי משמעותי עבור נפגעות ונפגעים.

ענבר בזק: הצעת החוק עוסקת בפגיעה מינית מסוג שקשה לנו אולי לעכל, יותר מאשר פגיעות אחרות – הפגיעה של רופא במטופל או במטופלת.

ענבר בזק: זאת פגיעה שיש בה הפרה של אמון מהסוג העמוק ביותר, שטומנת בחובה בעיה גדולה מאוד.

ענבר בזק: רופאים שעומדות נגדם תלונות על פגיעה מינית במטופלות או במטופלים, כולל בילדות או בילדים, ממשיכים לרוב לעבוד כרגיל לאורך כל ההליך המשפטי נגדם וגם לאחר הרשעתם, כאשר בין השאר לא קיים הליך אוטומטי לשלילת רישיונם הרפואי.

ענבר בזק: למעשה, אין כמעט מה שימנע מרופאים אלה להמשיך ולפגוע גם לאחר ריצוי עונשם.

ענבר בזק: בהתאם לנתונים שהגיעו אליי באמצעות הלובי למלחמה באלימות מינית וממידע על מקרים חמורים שאירעו בישראל ושהתפרסמו גם בתקשורת, עולה כי כיום רופאים אשר בעניינם עולה חשד כי ביצעו עבירות משמעת, לרבות תלונות שונות בגין הטרדות מיניות של מטופלים, בגירים וקטינים – ממשיכים לטפל במטופלים לכל הפחות עד לסיום ההליך המשמעתי בעניינם, ולעיתים גם אחרי שהורשעו.

ענבר בזק: פקודת הרופאים כפי שהיא קיימת היום מעמידה מספר מצומצם בלבד של הגבלות לאחר הליך משמעתי.

ענבר בזק: גם האפשרות להטיל הגבלות זמניות על רופא עד תום הבירור המשמעתי מצומצמת למקרים קיצוניים בלבד.

ענבר בזק: בפועל, המצב מראה שיש הרבה מקרים של חוסר טיפול במצב והפקרת מטופלים בידיהם של רופאים שפגעו.

ענבר בזק: הצעת החוק נועדה להסדיר את סוגיית הטיפול בעבירות המשמעת בקרב רופאים, באופן דומה לדרך שבה היא הוסדרה בעבר בקרב רוקחים בתיקון פקודת הרוקחים, 2016.

ענבר בזק: הצעה זו מקנה מגוון של כלים נרחב ורלוונטי, למשל ההגבלות באופן שבו מקבלים מטופלות ומטופלים, חובת נוכחות של אדם נוסף בחדר, חיוב בהשתתפות בטיפול, בהכשרות וכדומה.

ענבר בזק: עד כאן לגבי החוק.

ענבר בזק: עכשיו, ברשותכם, אבקש שתשמעו כמה מילים על דברים חמורים שהתרחשו במרפאות כאן בישראל בשנים האחרונות.

ענבר בזק: אני רוצה להזהיר ולהכין אתכם: אלה יהיו דברים שקשה לשמוע, אבל חשיבותם גדולה.

ענבר בזק: ד"ר יוסף קורקוס, רופא משפחה ורפואה משלימה הורשע באינוס ובמעשה מגונה במטופלות.

ענבר בזק: ביולי 1998 הגיעה לד"ר קורקוס מטופלת לטיפול בדיקור.

ענבר בזק: הוא הורה לה לשכב על מיטת הטיפולים בחולצה ותחתונים בלבד, נצמד אליה, התחכך בגופה, הכניס את ידו מתחת לחולצתה, הסיט את תחתוניה וביצע בה מעשים מגונים.

ענבר בזק: קורקוס נידון לשנת מאסר, שנה מאסר על תנאי ופיצוי כספי של 45,000 שקל.

ענבר בזק: רישיונו הותלה למשך שבע שנים מיום שחרורו.

ענבר בזק: עם סיום ההתליה עבר קורקוס לגור בצפון, וכיום, ככל הידוע לי, הוא מקבל מטופלות ללא כל השגחה ופיקוח.

ענבר בזק: כיום עומדת נגד ד"ר קורקוס תלונה נוספת שהגיעה אל משרד הבריאות.

ענבר בזק: ד"ר בני שכטר, רופא נשים ומטפל מיני, הורשע באוקטובר 2020 ונידון לשנה וחצי מאסר בפועל.

ענבר בזק: הוא הורשע בכך שנגע בגופן של נפגעות ובאיבר מינן במשך זמן ממושך, הפעיל מכשיר רטט על אזורים מוצנעים בגופן בלי הסכמתן, וביקש מהן לדרג את רמת ההנאה המינית.

ענבר בזק: במהלך ההליכים הפליליים המשיך ד"ר שכטר לקבל מטופלות כאשר הוא היה אמור ליידע אותן על ההליך הפלילי ולקבל אותן רק בנוכחות אדם נוסף בחדר.

ענבר בזק: על פי עדויות – הוא לא עשה כך, הוא המשיך לטפל ללא השגחה ופיקוח גם לאחר הרשעתו.

ענבר בזק: רישיונו של שכטר הותלה לשישה חודשים בלבד, והיום הוא ממשיך לקבל מטופלות.

ענבר בזק: ד"ר אלעד לאור, רופא משפחה, הורשע בפרסום ובהצגת תועבה.

ענבר בזק: בין השנים 2011 ל-2015 החזיק ד"ר לאור במחשבו 150,000 קבצים פדופיליים – תמונות וסרטונים שבהם מוצגים ילדים, לרוב בנים, בעירום מלא או חלקי, מקיימים יחסי מין עם ילדים ועם בגירים, תמונות של ילדים קטנים כפותים בתנוחות שונות ותמונות של אלימות מינית של מבוגרים כלפי קטינים.

ענבר בזק: על לאור נגזרו שישה חודשי עבודות שירות, מאסר על תנאי, קנס, צו מבחן לשיקום מונע וצו חילוט לחומרי התועבה.

ענבר בזק: רישיונו הותלה למשך שלוש שנים.

ענבר בזק: רוצים לנחש איפה ד"ר לאור נמצא היום?

ענבר בזק: מטפל, ממשיך לטפל ועוסק ברפואה.

ענבר בזק: אלו הם שלושה שמות, אך הרשימה ארוכה, והמציאות שבה רופא שהוגש נגדו כתב אישום, ואף הורשע בפגיעה במטופלים או במטופלות, ממשיך להימצא במצב שמאפשר לו לחזור ולפגוע היא פשוט בלתי נתפסת.

ענבר בזק: על רקע זה הגשתי את הצעת החוק לתיקון פקודת הרופאים, הצעה שמבקשת להשוות את הנהלים הקיימים כיום כלפי רוקחים שחשודים בפגיעה – גם על רופאים, כי אותם מטופלים, ומטופלות, שמוצאות את עצמן בחדר רופא חשופות ופגיעות, תחת ידיו של בעל סמכות שמרשה לעצמו לעשות בגופן כרצונו, זקוקות לנו, המחוקקים, שנגן עליהן במקום שבו אין אף אחד אחר שיגן.

ענבר בזק: אז אני קוראת לכם היום, חברי וחברות הכנסת הנכבדים, מהקואליציה ומהאופוזיציה, גברים ונשים, להצטרף אליי ולתמוך בהצעת חוק חשובה זו, להוסיף עוד לבנה בחומת ההגנה כנגד האלימות המינית בישראל, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת בזק.

איתן גינזבורג: ישיב שר הבריאות ניצן הורוביץ.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, וחברת הכנסת המציעה ענבר בזק, שזאת הצעת החוק הראשונה שהיא מגישה בכנסת – אז ברכות.

ניצן הורוביץ: את יודעת, אנחנו נפגשנו בהפגנה במוצאי שבת בצומת משגב, וככה, כל הסיטואציה הזאת, אם הייתי אומר שאני אענה כשר בריאות על הצעת חוק שלך כחברת כנסת – זו נראתה לי סיטואציה דמיונית, אבל הינה זה קרה.

ניצן הורוביץ: אני חייב גם להגיד שכחניכת השומר הצעיר את הגשת הצעת חוק ראויה מאוד.

ניצן הורוביץ: פקודת הרופאים מסדירה את העיסוק של רופאים ורופאות ומתייחסת, בין היתר, לאמצעי המשמעת שניתן לנקוט כנגד רופאים או רופאות שעשו אחת מהעבירות האמורות בפקודה.

ניצן הורוביץ: אמצעי המשמעת כוללים ביטול רישיון או התלייתו, נזיפה או התראה, אבל ייתכנו מצבי ביניים מורכבים שבהם אמצעי המשמעת הקבועים בפקודה לא תמיד נותנים מענה מדויק ומידתי בתוך הקשת הרחבה של פגיעות אפשריות.

ניצן הורוביץ: חברת הכנסת בזק פירטה כאן כמה מקרים קשים ואפילו מזעזעים.

ניצן הורוביץ: הצעת החוק שלה מבקשת לבצע רפורמה מקיפה בפרק המשמעת בפקודת הרופאים: שינוי עבירות המשמעת, שינוי מנגנון הגשת קובלנה וקבלת החלטה בדין משמעתי, הוספת עונשים ועוד.

ניצן הורוביץ: הצורך בשינוי בהוראות החלות על הדין המשמעתי של רופאים, שיצייד את משרד הבריאות בסנקציות נוספות כנגד רופאים שביצעו עבירות או התנהגויות בלתי הולמות מוכר למשרד הבריאות.

ניצן הורוביץ: מדובר בצעד חשוב ומתבקש בימים אלה.

ניצן הורוביץ: יחד עם זאת, המשרד עמל, יחד עם משרד המשפטים, על הצעת חוק ממשלתית בנושא.

ניצן הורוביץ: הצעת חוק זו כמעט זהה להוראות בחוקים דומים המסדירים רישוי מקצועות אחרים בתחום הבריאות, כגון רוקחים ומקצועות פארה-רפואיים אחרים.

ניצן הורוביץ: יש הבדלים משמעותיים בין מקצועות אלה לבין מקצוע הרפואה, גם מבחינת סוגי העבירות ומבחינת היקף העוסקים, היקף ההליכים, וסוגי הסנקציות הרלוונטיים.

ניצן הורוביץ: מה שרלוונטי לרוקחים מבחינת דיני המשמעת לא בהכרח מתאים לרופאים, ונדרשות הרבה התאמות כאן.

ניצן הורוביץ: על אף האמור, והגם שהצעת החוק הזאת דורשת ליבון של סוגיות רבות – והיא בהחלט נועדה לתכלית ראויה – היא עשויה לפתור שתי לקונות חשובות: האחת, סנקציות נוספות, שלא קיימות היום בלשון החוק – קנסות, הכשרות, חובת פיקוח ועוד; השנייה, להטיל מגבלות זמניות על בסיס יסוד סביר לחשד בעבירה, שזו גמישות שחשובה להבטחת שמירה על ביטחון הציבור בזמן בירור התלונה, במיוחד אם מדובר בחשדות חמורים.

ניצן הורוביץ: לכן אני קורא לחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית, ועל פי המוסכם בוועדת השרים לחקיקה – להכפיף את הצעת החוק לחקיקה ממשלתית שמקודמת, כאמור, על ידי משרדי הבריאות והמשפטים בימים אלו.

ניצן הורוביץ: אני רוצה להגיד, קודם כול, חזק ואמץ.

קריאה: - - -

ניצן הורוביץ: התחלתי רק לומר: חזק ואמץ לחברת הכנסת על הצעת חוק ראשונה וראויה מאוד.

ניצן הורוביץ: ולגבי הנושא עצמו, אנחנו יותר ויותר ערים בחברה למקרים של הטרדות מיניות, תקיפות מיניות; יכולות, אגב, גם להיות עבירות משמעת של רופאים בדברים אחרים, אבל היות שחברת הכנסת התייחסה לנושא הזה אז חשוב לי להגיד כאן משהו: אני מברך על כך שהמודעות לנושא הפגיעות והתקיפות המיניות הזאת עלתה בחברה הישראלית.

ניצן הורוביץ: אנחנו רואים יותר ויותר נשים, בעיקר, שמעיזות להתלונן, וטוב שכך.

ניצן הורוביץ: אני אומר ששום מקצוע לא חסין בפני העניין הזה, שום מוסד לא נקי מהדברים האלה, ואני כשר בריאות מחויב לעשות הכול כדי שמערכת הבריאות תתנהל ללא דופי, ביושר, בהגינות ובכבוד לכל המטפלים, המטפלות, המטופלים והמטופלות.

ניצן הורוביץ: אז תודה רבה, שוב, חזק ואמץ ויישר כוח.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר הבריאות.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק, את רוצה להשיב?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אם כך אנחנו – סליחה, נכון, חבר הכנסת קיש מבקש להתנגד.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש - - -

איתן גינזבורג: חס וחלילה, חס וחלילה - - -

איימן עודה: - - -

איתן גינזבורג: אין לי שום דבר, אדוני, דבר וחצי דבר, ואני חושב שאתה גם יודע את זה, לא היום ולא בכלל.

איתן גינזבורג: אם תרצה את נימוקיי אני אוכל להסביר לך למה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני פונה עכשיו באמת לקואליציה ולממשלה, שפשוט איבדה את דרכה.

יואב קיש: אתם דורסים את הדמוקרטיה פה בבניין הזה, בוועדות, שאתם שיבשתם את כל מה שהיה מקובל.

יואב קיש: ברוב קטן שיש לכם אתם פשוט מסרסים את ועדות הכנסת, אני גם אצביע נגד.

קריאה: היושב-ראש, זה מנוגד - - -

יואב קיש: זה לא מנוגד לשום דבר.

איתן גינזבורג: לא, זה לא, הוא רשאי להתנגד לחוק.

יואב קיש: תפסיקו לסתום לנו את הפיות.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: מותר לנו לדבר כשאנחנו על הפודיום.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: אני אגיד גם כל מה שאני רוצה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, הוא פנה אליי, לא אליך.

יואב קיש: נכון.

איתן גינזבורג: ולכן תן לי להשיב לו, ולא אתה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יואב קיש: בסדר.

משה ארבל: הוא פנה אליך כדי שתשתיק אותו.

יואב קיש: אבל תן לי גם לדבר.

איתן גינזבורג: אתה יכול לדבר, אבל כשהוא פונה אליי תן לי להשיב.

יואב קיש: אז תן לי את זמני.

יואב קיש: אז תשיב לו, ואני אקח את זמני.

איתן גינזבורג: בבקשה.

משה ארבל: אבל איתן, הוא פנה אליך כדי שאתה תשתיק אותו.

איתן גינזבורג: סליחה רגע, אדוני, אני הבנתי, אני יודע בדיוק מה הוא עשה - -

משה ארבל: בגלל זה הוא פנה אליך.

איתן גינזבורג: - - ואני השבתי לו - -

משה ארבל: בושה וחרפה.

איתן גינזבורג: - - ותן לי לנהל את הישיבה.

משה ארבל: מורשת מרצ.

משה ארבל: הוא פנה אליך כדי שאתה תסתום לו את הפה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: באמת, תודה רבה לך.

יואב קיש: אני מבקש שתיתן לי את הזמן - - -

משה ארבל: בושה וחרפה.

איתן גינזבורג: אני מתבייש ונכלם.

יואב קיש: אני מבקש שתיתן לי את הזמן כי אני רוצה – כי אני רוצה להשיב לשר הבריאות, יושב-ראש מרצ, מפלגה שחושבת שהיא דמוקרטית, אבל היא סותמת פיות, ואתם עושים ההפך מהדמוקרטיה.

יואב קיש: אתם עושים את זה פה, בבית הזה, בהתנהגות לאופוזיציה; אתם עושים את זה בחוקים הדרקוניים שלכם.

יואב קיש: אתם שכחתם מה זה להיות אופוזיציה, אתם כולכם שקר וצביעות.

יואב קיש: רק לדבר אתם יודעים, וכשהייתם באופוזיציה התלוננתם.

יואב קיש: שנייה אחת אתה יושב על הכיסא הזה ושכחת מה זו דמוקרטיה.

יואב קיש: אתם גם איבדתם את המוסר, הממשלה הזו איבדה את המוסר.

יואב קיש: מדינה שלוקחת לוחמי מג"ב שפעלו ומגיע להם צל"ש, ובמקום לתת להם צל"ש לוקחת להם את הנשק ועושה להם חקירה תחת אזהרה.

יואב קיש: ואתמול זוג ישראלים, זוג יהודים שכמעט עשו בהם לינץ' 50 פועלים ערבים, אתם מכניסים אותם – אחד בבית חולים והשני במעצר בית.

יואב קיש: אתם השתגעתם, איפה אתם נמצאים?

יואב קיש: זה לא מוסר, זה חוסר מוסר, אתם חסרי מוסר, זה מה שאתם.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי אתם מנסים לשנות את הזהות של המדינה.

יואב קיש: אתם מנסים להביא את מדינת ישראל למדינת כל אזרחיה.

יואב קיש: אנחנו במדינה יהודית דמוקרטית.

יואב קיש: המדינה הזו תשמור על הצביון שלה, אנחנו נילחם בכם ואני שמח מאוד לראות את האלפים, מעל 10,000 איש שהגיעו אתמול להפגנה.

יואב קיש: והציבור רואה את ההתנהגות שלכם, התנהגות חסרת מוסר, התנהגות אנטי-דמוקרטית, התנהגות פושעת פשיסטית.

יואב קיש: אתם סותמים את הפיות, גם במקום הזה אתם רוצים לסתום את הפיות.

יואב קיש: וממי?

יואב קיש: ממפלגת מרצ, ששכחה מה זה דמוקרטיה.

יואב קיש: אנחנו לא נסתום, אנחנו נמשיך לדבר, ואתם תשמעו את האמת בפרצוף, ואנחנו נילחם עד שננצח אתכם, ואתם תחזרו ותוותרו על הניסיון הנואל הזה לשנות את אופייה של המדינה.

יואב קיש: זה לא יצליח לכם, כי אנחנו יותר חזקים מכם, והעם איתנו.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד הצעת החוק?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 41

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 41, אחד נגד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה, ותועבר להמשך דיון בוועדת הבריאות של הכנסת.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2463/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק להתמודדות עם תופעת דמי החסות (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2021, של חברת הכנסת רות וסרמן לנדה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, הצגת החוק.

איתן גינזבורג: ברכות להצגת החוק הראשון שלך.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

רות וסרמן לנדה: כנסת נכבדה, תחושת ביטחון היא המדרגה הראשונה והבסיסית ביותר בחברה אזרחית ובמדינה ריבונית.

רות וסרמן לנדה: על בסיס מדרגה זו אנו בונים ובונות חיי חברה, תרבות, כלכלה, חיי משפחה ועוד.

רות וסרמן לנדה: בשנים האחרונות אני עוסקת רבות בקידום ופיתוח הפריפריה, שילוב קבוצות מיעוט בישראל וניסיון לגשר על מתחים בחברה.

רות וסרמן לנדה: בעשור האחרון חלה הידרדרות מוחשית בתחושת הביטחון, כתולדה של מדיניות של הזנחה ואוזלת יד רבת-שנים והחלשה שיטתית של מנגנוני אכיפת החוק.

רות וסרמן לנדה: אזרחים חשים פחד ממשי.

רות וסרמן לנדה: כחברה בוועדה לביטחון הפנים ויושבת-ראש השדולה למיגור האלימות והפשיעה בחברה הערבית, אני מתחייבת מעל במה זו להמשיך ולפעול ככל שביכולתי כדי לשקם את אותה תחושת ביטחון יקרה, שנפגעה אצל רבים, בעיקר באזורי הצפון והדרום בארץ, אך כמובן לא רק.

רות וסרמן לנדה: החוק הישראלי חל על כל חלקת אדמה בריבונות המדינה.

רות וסרמן לנדה: לא אקבל בשלוות נפש מציאות שבה אזרחים ואזרחיות במדינה חווים נורמה של פחד בביתם, ברחוב ובמוסדות הציבור השונים.

רות וסרמן לנדה: בנאום הבכורה שלי במשכן הצהרתי קבל עם ועדה כי חובתנו המוסרית, הערכית והחוקית היא להשיב את הביטחון לרחוב.

רות וסרמן לנדה: התחייבות זו עודנה בתוקף.

רות וסרמן לנדה: הצעת החוק שאותה אני מגישה בפניכם היום מתמקדת בהגברת תחושת הביטחון של אזרחי מדינת ישראל.

רות וסרמן לנדה: זו הצעת חוק שנכתבה לאחר שעות ארוכות של עבודה יחד עם מומחי משפט במשטרת ישראל.

רות וסרמן לנדה: תחילה מיפינו את הבעיות שבשטח, ולאחר מכן מיפינו את הפתרונות המתבקשים, ובמרכזם שינוי החוק כך שיותאם למציאות מאוד מאוד מורכבת: העבריינים לא מתוחכמים פחות מאיתנו, ועלינו להתחדש ולהתאים את החשיבה כל הזמן למציאות חדשה.

רות וסרמן לנדה: הצעת החוק הזו נותנת כלים חשובים וחדשניים לאכיפת תופעת דמי החסות הנרחבת.

רות וסרמן לנדה: התופעה הזאת, המוכרת גם בשם "פרוטקשן", הינה פשיעה הבאה לידי ביטוי בסחיטת כספים, לא תמיד תוך איום מפורש אך תמיד תוך ניצול אותה נורמה של פחד, שהשתרשה במשך שנים ברחוב הישראלי.

רות וסרמן לנדה: לצערי כיום מתקיימת תעשייה של חברות שמירה פיקטיביות אשר פועלות בצורה זו, אך השמירה היחידה שהן מספקות בפועל היא השמירה מהאלימות והפשיעה של עצמן.

רות וסרמן לנדה: ניקח לדוגמה את דוד, מסעדן בעיר נתניה.

רות וסרמן לנדה: לדוד ברור שאחד משלבי הקמת העסק הוא בירור מיהי אותה "חברת שמירה", במירכאות, במרחב, ויצירת קשר עם הגורמים הנכונים – למי עליו לשלם דמי פרוטקשן.

רות וסרמן לנדה: כמובן שאותו "מס" פלילי מתגלגל גם לצרכן, מה שהופך את נטל הפרוטקשן לנחלת הכלל.

רות וסרמן לנדה: כחלק מהצעת חוק זו, מוצע להעביר את הסמכות למתן הרישיונות לאותן חברות אבטחה, וכן את הפיקוח עליהן, ממשרד המשפטים למשרד לביטחון הפנים.

רות וסרמן לנדה: בכך יתאפשר שימוש בכלים אפקטיביים יותר לבדיקה ולשימוש במודיעין על אודות העבריינים שבחסות החוק קיבלו רישיונות לעבריינות.

רות וסרמן לנדה: כחלק מהצעת החוק המובאת היום להצבעה תוחמר הענישה באמצעות הגדרת העבירה כעבירת מקור בחוק איסור הלבנת הון, במקום מקומה הנוכחי בחוק חברות השמירה.

רות וסרמן לנדה: עבירה כזו, כחוק עבירת מקור, דינה 10 שנות מאסר לעומת שנה אחת, כפי שקיים כיום, או, תקשיבו טוב – 10,000 לירות, כך כתוב בחוק, שזה רק ממחיש עד כמה הוא ישן.

רות וסרמן לנדה: אך הבשורה הגדולה ביותר היום היא עבורכם, בעלי העסקים והחקלאים בישראל, ששם הדברים יצאו מכלל שליטה.

רות וסרמן לנדה: הצעת החוק הזו נוגעת לכל אותם בעלי עסקים, קטנים כגדולים, שהצעת החוק הזו מבקשת להסיר מעליהם את עול הפרוטקשן והקושי הבלתי-יתואר שאותו הם חווים.

רות וסרמן לנדה: הצעת החוק הזו מובאת בזאת לזכרם של כל אותם קורבנות טרור הפרוטקשן – באנו לשנות, וכן עשינו.

רות וסרמן לנדה: אבל זו רק ההתחלה.

רות וסרמן לנדה: אני רוצה להודות מאוד לשר המשפטים גדעון סער, שתמך בהצעה הזו; לשר לביטחון הפנים וסגן השר לביטחון הפנים, שראו לנגד עיניהם את מצב החירום ופועלים ללא לאות לתיקון המצב הנוכחי; לשר הביטחון, ראש הסיעה שלי, מר בני גנץ.

רות וסרמן לנדה: בלעדיכם זה לא היה קורה.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת רות וסרמן לנדה.

איתן גינזבורג: ישיב, בשם שר המשפטים, שר הבינוי והשיכון זאב אלקין.

איתן גינזבורג: בבקשה אדוני, עד עשר דקות.

איתן גינזבורג: אבל זה עד עשר דקות.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, אני בחרתי את רוב זמן הדיבור שלי היום להקדיש לחוק הקודם, ואני אתמצת בשני החוקים הבאים.

איתן גינזבורג: אם כי תמיד כשאתה מדבר נעים לשמוע, אז גם עשר דקות יהיו טובות.

זאב אלקין: הצעת החוק להתמודדות עם תופעת החסות (תיקוני חקיקה), התשפ"ב–2021, של חברת הכנסת רות וסרמן לנדה, שהוצגה כאן לפניי, מבקשת לטפל בתופעת הפרוטקשן באמצעות סדרת תיקוני חקיקה.

זאב אלקין: התיקונים המוצעים כוללים את תיקון חוק החוקרים הפרטיים ושירותי שמירה, התשל"ב–1972, והעברת האחריות עליו משר המשפטים לשר הבט"פ.

זאב אלקין: בנוסף, מוצעים תיקוני חקיקה בחוק העונשין, בחוק המאבק בארגוני פשיעה, בחוק איסור הלבנת הון, ובחוק זכויות נפגעי עבירה.

זאב אלקין: עם זאת, יתר התיקונים המוצעים במסגרת הצעת החוק מיותרים בעיקרם, ואינם משיגים את מטרת ההצעה, כפי שהיא – הענקת כלים חדשים להתמודדות עם תופעת גביית דמי חסות.

זאב אלקין: כך, למשל, העבירה החדשה המוצעת על נטילת דמי חסות לא מרחיבה מעבר לעבירה הקיימת של סחיטה ואיומים הקבועה בסעיף 428 לחוק העונשין.

רות וסרמן לנדה: אני פה.

זאב אלקין: ועדת שרים החליטה לתמוך בהצעת החוק בקריאה הטרומית בלבד בתנאי שסעיפים 2, 3 ו-5 להצעת החוק יימחקו, ובתנאי שהצעת החוק תוכפף ותוצמד להצעת החוק הממשלתית של המשרד לביטחון פנים כאשר ההצעה הזאת תוגש.

זאב אלקין: האם התנאים של ועדת שרים לחקיקה מקובלים עלייך?

רות וסרמן לנדה: - - -

זאב אלקין: אני לא שומע.

איתן גינזבורג: אנחנו לא שומעים.

רות וסרמן לנדה: לגבי הסעיפים בחוק, אנחנו נדון בהם, אבל ודאי שהיא תוצמד לממשלתית.

זאב אלקין: כמובן שבממשלה החליטו שהם תומכים בחוק בתנאי שאת מקבלת את עמדת ועדת שרים במלואה, אז השאלה אם זה מקובל עלייך.

זאב אלקין: העמדה בוועדת שרים בעקבות הדיון שהיה היא שהסעיפים 2, 3 ו-5 יימחקו.

רות וסרמן לנדה: מקובל.

זאב אלקין: מקובל.

זאב אלקין: מצוין.

זאב אלקין: אז היות שהתנאים של ועדת שרים לחקיקה מקובלים על המציעה, הממשלה קוראת לכנסת לתמוך בהצעת החוק, ולאשר אותה בקריאה טרומית, כמובן כפוף להתחייבויות של המציעה בהתאם לעמדת ועדת שרים.

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר אלקין.

איתן גינזבורג: ביקשו להתנגד להצעת החוק כמה חברי כנסת, על כן אני אתן לחבר הכנסת אוסאמה סעדי להתנגד להצעת החוק, בבקשה.

קריאה: - - -

אוסאמה סעדי: עשר דקות.

אוסאמה סעדי: מה קרה לך, את מתנגדת שאני אדבר עשר דקות?

איתן גינזבורג: עליזה אישרה לך עשר דקות.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כבוד סגן השר, תראו, אנחנו סובלים מהתופעה הזאת של דמי חסות, פרוטקשן, ואנחנו אומרים שנים שצריך להיאבק בתופעה הזאת, שפוגעת במשטר, פוגעת בעסקים, פוגעת באזרחים.

מופיד מרעי: בעיקר באזרחים.

אוסאמה סעדי: בעיקר באזרחים, אמרתי.

אוסאמה סעדי: אבל לפי הצעת החוק הזאת האזרח שנאלץ, מאיימים עליו, לשלם דמי חסות הוא גם עובר עבירה פלילית שדינה שלוש שנים?

מירב בן ארי: לא.

אוסאמה סעדי: מה לא?

מירב בן ארי: תסבירי לו, איפה היא?

אוסאמה סעדי: מה לא, מה לא, מה לא?

אוסאמה סעדי: תקראי את החוק, מירב, אל תקפצי.

מירב בן ארי: אני שאלתי אותה גם, בגלל זה.

אוסאמה סעדי: זה החוק.

מירב בן ארי: אני שאלתי אותה.

אוסאמה סעדי: אבל זה החוק.

מירב בן ארי: אני ורם שאלנו אותה.

אוסאמה סעדי: אבל זה החוק.

מירב בן ארי: והיא ענתה.

אוסאמה סעדי: זה החוק.

וליד טאהא: מירב, מקבל החסות – עשר שנים, נותן החסות – שלוש שנים - - -

מירב בן ארי: לא, אז - - -

אוסאמה סעדי: מירב, מירב - - -

מירב בן ארי: - - -

קריאה: מה את מנהלת משא ומתן - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בן ארי, חברת הכנסת בן ארי, חברת הכנסת בן ארי, פונה אלייך הדובר.

אוסאמה סעדי: אני אומר לך, תקראי את החוק: "הנותן חסות בדרך של איומים, הפחדה, סחיטה - - - דינו – מאסר שלוש שנים; המקבל דמי חסות - - - עשר שנים".

מירב בן ארי: אוקיי, תעלי ותסבירי את זה.

אוסאמה סעדי: מה לא? זה מה שכתוב.

אוסאמה סעדי: אבל מה להסביר?

אוסאמה סעדי: זה כתוב.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, מירב - -

רות וסרמן לנדה: חבר הכנסת אוסאמה סעדי - - -

אוסאמה סעדי: - - אנחנו נגד התופעה הזאת של הפרוטקשן, נגד התופעה של דמי חסות, אבל איך שאמר השר אלקין, גם בחוק הקיים – מירב, גם בחוק הקיים יש היום עבירות של סחיטה באיומים, ויש עבירות שנותנות מענה.

אוסאמה סעדי: עם כל הכבוד, חוק כזה לא צריך להיות פרטי.

אוסאמה סעדי: אני בקשר עם סגן השר סגלוביץ', נפגשנו איתו.

מירב בן ארי: אני יודעת.

אוסאמה סעדי: הוא אמר שהממשלה מקדמת הצעת חוק מקיפה בעניין דמי החסות, בעניין הפרוטקשן.

מירב בן ארי: נכון, נכון.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר, אנחנו לא צריכים להעניש את האזרח המסכן, את בעל העסק, שבאים ומאיימים עליו - - -

וליד טאהא: הוא מוענש, הוא מוענש.

אוסאמה סעדי: הוא מוענש פעמיים.

אוסאמה סעדי: הוא מוענש פעמיים.

אוסאמה סעדי: אז באים להעניש אותו עכשיו במאסר בפועל?

אוסאמה סעדי: לאן הגענו?

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת סעדי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

מירב בן ארי: רגע.

איתן גינזבורג: את לא יכולה לענות, מכיוון שהממשלה תומכת בהצעת החוק שלך.

יוראי להב-הרצנו: היא כן יכולה.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: ביקשתי להתנגד.

איתן גינזבורג: אבל רק אחד התנגד.

יוראי להב-הרצנו: איתן, היא כן יכולה.

איתן גינזבורג: לא, אחד.

יוראי להב-הרצנו: איתן, היא יכולה להשיב לו כדי לשכנע אותו.

מירב בן ארי: כשמשהו לא ברור אפשר להסביר.

איתן גינזבורג: נכון, סליחה, את יכולה.

מירב בן ארי: תסבירי את זה.

מירב בן ארי: גם אנחנו שאלנו את השאלה הזאת.

מירב בן ארי: אני לא מבינה את זה, רם ואני שאלנו.

מירב בן ארי: נטפל בזה בוועדה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

רות וסרמן לנדה: חבר הכנסת אוסאמה סעדי, אני אשמח להשיב לך, אם תרצה להקשיב.

רות וסרמן לנדה: נותן החסות, הכוונה מי שנותן את ה"חסות", לא את דמי החסות.

רות וסרמן לנדה: מי שכאילו נותן את האבטחה.

רות וסרמן לנדה: חבר הכנסת עודה, אני לא רואה את החבר שלך אוסאמה סעדי.

וליד טאהא: מי מקבל החסות?

קריאה: הפושע.

וליד טאהא: מי מקבל החסות?

וליד טאהא: הפושע נותן את החסות.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לענות לך.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לענות לך.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לענות לך.

קריאות: - - -

רות וסרמן לנדה: אבל שמעתי שאתה חושב שהניסוח לא מוצלח.

רות וסרמן לנדה: תודה.

רות וסרמן לנדה: שמעתי.

רות וסרמן לנדה: שמעתי.

רות וסרמן לנדה: עכשיו אני מנסה לענות לך.

רות וסרמן לנדה: יכול להיות שזה לא ברור: נותן החסות – לא נותן דמי החסות, אלא מי שנותן את האבטחה כביכול, העבריין, הוא זה שיישא בנטל או בעול של הענישה.

קריאות: - - -

רם בן ברק: זה כנראה לא ברור, ונתקן את זה בוועדה, זה הכול.

רם בן ברק: אתם צודקים, זה לא ברור.

מירב בן ארי: אפשר לתקן את זה בוועדה.

קריאה: - - -

רות וסרמן לנדה: למה, אני מאוד נהנית מהשיח הזה, הכול בסדר.

רות וסרמן לנדה: מעבר לזה שזה – אבל אני לא יכולה את כולכם ביחד.

רות וסרמן לנדה: היא שאלה שאלה מאוד פשוטה.

איימן עודה: יש שר עם כוונה טובה.

איימן עודה: אני מאמין שיש לכולנו כוונה טובה, אבל אולי תידחי את זה, להעלות את זה בשבוע הבא להצבעה?

רות וסרמן לנדה: בשום אופן לא.

רות וסרמן לנדה: תודה על ההצעה, אבל בשום אופן לא.

רות וסרמן לנדה: זה יוצמד לממשלתי.

רות וסרמן לנדה: מי שיקבל את עשר השנים זה בעל הבית, העבריין.

רות וסרמן לנדה: איש הביניים יקבל את מספר השנים המופחת.

רות וסרמן לנדה: אבל נותן החסות הוא בעצם מי שנותן את האבטחה.

רות וסרמן לנדה: תודה.

רות וסרמן לנדה: אוסאמה, אתה נראה מאוד לא רגוע.

רות וסרמן לנדה: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: חברים, אם כך אנחנו עוברים להצבעה, הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: נא לשבת במקומותיכם.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 38

איתן גינזבורג: נמנעים – 2

איתן גינזבורג: בעד – 38, אין מתנגדים, שני נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה, ותועבר לאיזו ועדה?

עאידה תומא סלימאן: אדוני היושב-ראש, יש שני נמנעים.

מירב בן ארי: לוועדה לביטחון הפנים.

איתן גינזבורג: ועדת החוקה?

איתן גינזבורג: הוועדה לביטחון הפנים?

מירב בן ארי: פנים, ברור.

קריאות: יש נמנעים.

אחמד טיבי: יש שני נמנעים.

איתן גינזבורג: אמרתי, שני נמנעים.

איתן גינזבורג: אני אמרתי את זה, מה לעשות.

איתן גינזבורג: הצעת החוק תועבר לדיון בוועדת הכנסת כדי לקבוע את הוועדה שתמשיך לדון בהצעת חוק זו.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2115/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת חוק החברות הממשלתיות (תיקון – ייצוג הולם בתאגידים ממשלתיים וגופים סטטוטוריים), התשפ"א–2021 של חברת הכנסת ג'ידא רינאווי זועבי.

מיכל רוזין: - - -

איתן גינזבורג: למה שאוסיף אותך?

איתן גינזבורג: את לא הצבעת.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רוזין תומכת בהצעת החוק אך אי-אפשר להוסיף את שמה לתומכים.

מיכל רוזין: אמרתי – לפרוטוקול.

איתן גינזבורג: אז אמרתי עכשיו.

איתן גינזבורג: הינה, הודענו לעם ולאומה כולה שאת תומכת בהצעת החוק.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רוזין, רק אם ההצבעה לא נקלטה וישבת במקומך אפשר להוסיף את שמך.

איתן גינזבורג: זה שלא הגעת בזמן אבל נכחת באולם, לא מקנה לך את זכות ההצבעה.

איתן גינזבורג: את צריכה לשבת ליד לוח ההצבעות.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

איתן גינזבורג: את צריכה להתחיל לדבר מעכשיו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, היום אני יודעת להגיד כי מתקיים פה דבר גדול: העברנו תקציב בצורה חלקה; אישרנו 5 מיליון שקל לטובת מלגות לסטודנטים ערבים; הבאנו הצעות חוק חשובות לחברה הערבית, כולל חוק החשמל, אשר ידאג לחבר עשרות אלפי משפחות לרשת החשמל הארצית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אך לא מדובר רק בהישגים, אלא במשהו שמרגיש קצת מעבר לכך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לאן שלא תסתכלו על הקואליציה – הקואליציה הנוכחית – תוכלו לראות חברות וחברי כנסת ערבים מכל המפלגות מובילים מהלכים פוליטיים, ולוקחים חלק ממשי ומרכזי בתוך מוקדי החלטה אחרים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: למעלה מ-20 שנה אני עובדת עם הרשויות המקומיות הערביות ועם הצעירים והצעירות מהחברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת, כחברת כנסת אני מזהה כי זהו הזמן שבו יש חלון הזדמנויות אמיתי לקידום מעמד הביניים בחברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: וכן, יש מעמד ביניים בחברה הערבית, שמתחיל להתחזק ולהתפתח.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מצב פוליטי זה מהווה קרקע פורייה לביצוע תוכניות עבודה חדשות, תוכניות עומק שיכולות להשפיע על המציאות שנים קדימה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: החוק שהגשתי ויעלה היום להצבעה הוא ביטוי ישיר לאותן תוכניות, והוא בא לתקן את חקיקת הייצוג ההולם שעברה בכנסת ישראל בשנים האחרונות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בשנים האחרונות ניסו להעביר מגוון חוקים והחלטות שנועדו לייצר שוויון בהעסקת אוכלוסיות שונות – הרבה פעמים אלו אוכלוסיות מוחלשות ואוכלוסיות מודרות מהשירות הציבורי – אך קבעו רף העסקה של 12% במשרדי הממשלה השונים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כמו הרבה מהחקיקה בזמנו, גם הפעם זה היה לא מספיק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא היה מספיק כי לא לקחו בחשבון חלק משמעותי מהשירות הציבורי:

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברות ממשלתיות וגופים סטטוטוריים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: קשה לאמוד מהי כמות הכוח וההשפעה האדירים שיש לאותם גופים על חיינו ברמה היום-יומית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: למרות זאת, אותו חוק של ייצוג הולם פשוט לא חל עליהם, והם אינם מחויבים לו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אתם מבינים את האבסורד?

ג'ידא רינאוי-זועבי: דווקא במקומות שיש להם יש השפעה ישירה על כלל חיי האזרח, לא חלה חובת גיוון תעסוקתי של כלל האוכלוסיות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה לא שאין צורך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לפי דוח שנערך במרכז הישראלי לדמוקרטיה, נראה כי דווקא שם יש הדרה כמעט מוחלטת של החברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בחברות כמו רכבת ישראל, חברת החשמל, עמידר שיעור העובדים הערבים לא עולה על 2%.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם מסתכלים על הדרג הבכיר בחברות האלה, השיעורים לא מגיעים למספרים של אפס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נתונים נוספים מראים כי בדואר ישראל יש למעלה מ-5,500 עובדים ורק 250 מהם הם ערבים; בחברת החשמל יש למעלה מ-11,000 עובדים ורק 81 עובדים ערבים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כמו שאמרתי, אם תבחנו את הנתונים לפי דירוג של פקידות בכירה – כמה מנהלים ומנהלות ערבים יש ברשויות האלה – הנתונים מגיעים לאפס.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חברותיי, חברי הכנסת, קם בחברה הערבית דור חדש שאינו מסתפק רק בהגשמת שאיפותיו ברמה הפרטית, אלא רוצה להתפתח ולקחת חלק מרכזי כדי להשפיע.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת כשיש קואליציה שיודעת לשתף פעולה עלינו לעמוד לצידו ולחזק אותו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני שמחה שהחוק הזה הוא בשיתוף פעולה עם חבריי גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה; גם מש"ס, גם מתקווה חדשה וגם ממפלגת העבודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היטיבה לתאר זאת יוזמת "האם ראית את האופק לאחרונה?", שתלתה בחודשים האחרונים שלטים רבים ברחבי הארץ עם הסיסמה "שותפים לגורל, שותפים לממשל".

ג'ידא רינאוי-זועבי: חובתנו אנו, המנהיגות והמנהיגים, לסייע לדור החדש לממש את שאיפותיו ולקדם אותו לקחת חלק במוקדי קבלת ההחלטות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לאחר שתושלם העברתו הסופית של החוק המציאות תתחיל להשתנות, ועל גופים ציבוריים – חברות ממשלתיות ורשויות סטטוטוריות, שבעבר לא היו חייבים לדאוג לייצוגם של ערבים, אנשים עם מוגבלויות, בני החברה האתיופית, חרדים ועולים חדשים – דין חברות ממשלתיות וגופים סטטוטוריים יהיה כדין משרדי הממשלה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בהמשך יהיו עוד מהלכים שעלינו לעשות, כמו: קידום, ייצוג הולם וגיוון תעסוקתי גם למגזר הפרטי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: גם חברות עסקיות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עלינו לגרום למנכ"לים בחברות העסקיות, דרך שיח וגם דרך חקיקה, להבין כי קיים צורך אקוטי לקדם גיוון תעסוקתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם נסתכל על מחקרים גם מהארץ וגם מחו"ל רואים שבענף ההייטק, נכון לשנת 2020, רק 5% מהעובדים הם מהחברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מחיר האי-שילוב הוא אדיר: רק בחודש יולי האחרון נכתב בעיתון גלובס כי מחיר הדרת האוכלוסייה הערבית במשק עולה למדינה 40 מיליארד שקל בשנה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ביטוי יכולותיו ושאיפותיו של הדור הצעיר במגוון אפשרויות תעסוקה יביא בהכרח לקידום החברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אנו חיים היום בעידן שבו אנחנו מבינים כי גיוון תעסוקתי מביא למינוף ולהצלחה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תסתכלו כמה משקיעים בנושא הזה בחברות הייטק גדולות בעולם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: דחיפה בכיוון הזה תביא לא רק למינוף הפוטנציאל של כלל החברה, אלא גם לקידום שוויון אמיתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בהזדמנות הזאת אני ארצה גם להודות מקרב לבי לשותפיי, ובהם גם לשר במשרד האוצר חמד עמאר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תמיכתו בחוק והליווי שהעניק לי לאורך הדרך היו חשובים, ואני מעריכה אותו על כך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היום, חבריי חברי הכנסת, ביכולתנו להתחיל להעביר שינוי עומק ולהתחיל את מלאכת הבנייה של חברה צודקת יותר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת ג'ידא רינאווי זועבי.

איתן גינזבורג: ישיב – נכון, יש הצעות מוצמדות.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1599/24]

איתן גינזבורג: יש הצעת חוק מוצמדת של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, איימן עודה ועופר כסיף.

איתן גינזבורג: תנמק חבר הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: בינתיים נברך את חברי מועצת הנוער והשגרירים הצעירים מאור יהודה ומחולון שהגעתם לכנסת ישראל.

איתן גינזבורג: ברוכים הבאים תהיו.

איתן גינזבורג: מקווים שתלמדו על הדמוקרטיה הישראלית ושאתם נהנים מהביקור שלכם בכנסת.

איתן גינזבורג: ברוכים הבאים.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, כדי להבין למה אנחנו מדברים על ייצוג הולם בחברות ממשלתיות צריך להזכיר לעצמנו שחברות ממשלתיות הן חברות שהן חלק מהמגזר הציבורי.

עאידה תומא סלימאן: הן עוסקות בתקציבי מדינה, והן עוסקות בכספים של כולנו, בכספי הציבור שמגיע לכולנו להיות חלק גם מהניהול שלהם וגם ליהנות מהם.

עאידה תומא סלימאן: האוכלוסייה הערבית, עד עכשיו היא לא מיוצגת – לא באופן הולם ולא אפילו חצי הולם – במגזר הציבורי, בשירות הציבור וגם בחברות הממשלתיות.

עאידה תומא סלימאן: מתוך כ-70 חברות ממשלתיות, שמעסיקות כ-53,000 עובדים, רק 1% או כמה עשיריות האחוז הם עובדים ערבים.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מתקבל על הדעת.

עאידה תומא סלימאן: זה לא יכול להיות המצב הנורמלי, שבו הצעירים שלנו מנסים להתקדם ולהגיע למשרות עבודה וגם לתרום בניהול החברות האלה, ואין להם את האופציה הזו.

עאידה תומא סלימאן: חשוב לי להדגיש שהצעת החוק הזו הוגשה בכנסת ה-20 על ידי חבר הכנסת, חברנו, יוסף ג'בארין, אשר עסק המון בעניין של הייצוג ההולם של החברה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: הוא גם העלה אותה להצבעה במליאה, והיה סיכום בינו לבין השר אז ועם הממשלה לתמוך, כאשר נתבקש לדחות את ההצבעה לתקופה מסוימת.

עאידה תומא סלימאן: לצערנו, או לא לצערנו, נפלה הממשלה אז, ולא התקיימה ההבטחה הזו לתמוך בהצעת החוק.

עאידה תומא סלימאן: היום אנחנו רואים, אני וחבריי – חבר הכנסת איימן עודה, חבר הכנסת עופר כסיף – את החשיבות לפעול למען השגת הבטחת ייצוג הולם כזה.

עאידה תומא סלימאן: אני יודעת שמאמצים רבים היו בנושא של ייצוג האוכלוסייה הערבית גם בשירות הציבורי וגם בחברות ממשלתיות.

עאידה תומא סלימאן: את הוועדה הוביל בזמנו – ועדה מיוחדת שהוקמה – חבר הכנסת אחמד טיבי – היא פעלה, אם אני לא טועה, בשתי קדנציות, נכון?

עאידה תומא סלימאן: – ועסקה בנושא הזה לתקופה די ארוכה.

עאידה תומא סלימאן: הגיע הזמן להפוך את זה לחוק בתוך ספר החוקים של מדינת ישראל ולתקן את העוול הזה.

עאידה תומא סלימאן: זכות הצעירים והצעירות לקבל הזדמנויות עבודה - -

איתן גינזבורג: תודה.

עאידה תומא סלימאן: - - וגם להיות חלק מבניית המדיניות של הגשת השירותים על ידי החברות.

עאידה תומא סלימאן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2333/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: עוד מוצמדת:

איתן גינזבורג: הצעת חוק שמספרה 2333, של חבר הכנסת איימן עודה, שיעלה וינמק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת מהקואליציה והאופוזיציה, בשעה טובה יש תמימות דעים לקדם את הייצוג ההולם והשוויוני לאוכלוסייה הערבית בחברות הממשלתיות.

איימן עודה: חבר הכנסת גפני שאל אותי על החרדים.

איימן עודה: אנחנו מן הסתם בעד שוויון לכל האוכלוסיות.

איימן עודה: לפני כמה שנים עברה הצעת חוק שקוראת לשוויון לבני העדה הדרוזית.

איימן עודה: מבחינתנו מגיע שוויון לכולם – גם לדרוזים, גם למוסלמים, גם לנוצרים, לשכבות המוחלשות.

איימן עודה: – העיקר שיהיה שוויון לכל האוכלוסיות במדינה.

איימן עודה: ועכשיו הגיע תורה של האוכלוסייה הערבית בכלל, אחרי 72 שנים מאז קום המדינה ועד עכשיו.

איימן עודה: מהו המצב הקיים?

איימן עודה: שיעור האוכלוסייה הערבית בחברות הממשלתיות פחות מ-1.5%.

איימן עודה: אני רוצה לתת לכם כמה דוגמאות.

איימן עודה: למשל בדואר אחוז האוכלוסייה הערבית הוא פחות מ-2%.

איימן עודה: בחברת החשמל הוא עומד על 1.5%.

איימן עודה: במקורות הוא עומד על 1.2% – פחות מ-1.5%.

איימן עודה: הצעת החוק הזו מקדמת שוויון מלא.

איימן עודה: צריך גם לומר שהייתה הצעת חוק מלפני כ-20 שנה לייצוג הולם בשירות המדינה.

איימן עודה: בזמנו אחוז האוכלוסייה הערבית היה 2%, והוא עלה ל-11% – עלייה טובה אך לא מספקת בכלל.

איימן עודה: חברנו אחמד טיבי היה יו"ר ועדה של ייצוג הולם במשך כמה שנים והצליח לקדם מפה ומשם, וזה גם חשוב.

איימן עודה: אני מקווה שאחרי העברת החוק, שיזמו אותו מהרשימה המשותפת, חברתי עאידה תומא ואנוכי, וממרצ חברת הכנסת ג'ידא זועבי רינאוי, אני מקווה שהיום נצליח להעביר את ההצעה הכל-כך חשובה הזו ונעבור למישור אחר לגמרי, שיקדם שוויון מלא וייצוג הולם של אזרחים ערבים בחברות הממשלתיות.

איימן עודה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: השרה תמר זנדברג, בבקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: אני חייבת לומר שזה רגע חשוב בתולדות הכנסת, ואני רוצה להסביר למה ואני רוצה להודות לחברי הכנסת – לחברתי ג'ידא רינאוי זועבי, לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן וחבר הכנסת איימן עודה, שהעלו את ההצעות האלה.

תמר זנדברג: זאת לא פעם ראשונה ולא שנייה ולא שלישית ולא רביעית וגם לא חמישית – ואני יכולה להמשיך – שהצעות החוק, זו ספציפית ומן הסוג הזה, עולות כאן בנושא ייצוג הולם בחברות ממשלתיות, בתאגידים וכו'.

תמר זנדברג: על חשיבות הייצוג ההולם אין צורך להכביר מילים, ובאמת ששלושת

תמר זנדברג: כם תיארתם את הדברים בדבריכם.

תמר זנדברג: אני חושבת שכל אוכלוסיית מיעוט – נשים, ערבים, חרדים, יוצאי אתיופיה – כל אוכלוסיית מיעוט זקוקה - -

יצחק פינדרוס: איפה בנט, שבא להצביע נגד לפני חודש?

תמר זנדברג: - - למנגנון, לכלי הסטטוטורי של ייצוג הולם, כדי לקבל בחזרה זכויות ותיקון עוול שנעשה.

תמר זנדברג: והרבה פעמים, כשאמרו לנו – בתולדות התנועה הפמיניסטית, כל פעם שהציגו ייצוג הולם, לכל אוכלוסייה ולכל קבוצת מיעוט מופלה – אמרו לנו, מה, זה לפי כישורים, זה לא לפי מוצא, זה לא לפי מגדר, זה לא לפי שום דבר כזה.

תמר זנדברג: כן, רק כאשר יש כל כך הרבה גברים יהודים, מאוכלוסיית הרוב, סימן שההתמנות היא לפי מגדר – רק לא המגדר הנשי אלא המגדר הגברי; ולא לפי קבוצת המיעוט הערבי, אלא בגלל שאתה יהודי.

תמר זנדברג: כי אחרת מה?

תמר זנדברג: המוכשרים הם רק יהודים?

תמר זנדברג: הם רק גברים?

תמר זנדברג: לא, נכון?

תמר זנדברג: זה לא הגיוני.

יצחק פינדרוס: מה הצבעתם לפני חודש על אותה הצעה?

יצחק פינדרוס: מה הצבעתם באותה הצעה?

יצחק פינדרוס: צביעות.

תמר זנדברג: לכן, ייצוג הולם וכלי של ייצוג הולם הוא כלי מאוד מאוד חשוב להבטיח – הוא כלי של המיעוט המוחלש להבטיח שמירה על זכויותיו ותיקון עוול.

תמר זנדברג: רמה מה?

תמר זנדברג: ההצעה הזו, כפי שאמרתי, עלתה כאן הרבה מאוד פעמים, ומעולם לא התקבלה, מכיוון שתמיד היו - -

יצחק פינדרוס: כי את הצבעת נגד.

תמר זנדברג: - - מכיוון שתמיד היו כאלה שאמרו שזה לא הזמן או שזה לא הכלי הנכון או שזה עולה כסף, שזה יעכב הליכים אחרים.

תמר זנדברג: גם את זה אנחנו תמיד מכירים; את אלה שנאבקים בעוולות כאלה, במיוחד בייצוג.

תמר זנדברג: תמיד זה נדחה לסוף, תמיד יש משהו יותר חשוב.

תמר זנדברג: תמיד יותר חשוב להרוויח כסף, יותר חשוב לזרז הליכים, יותר חשוב לעשות הרבה מאוד דברים.

תמר זנדברג: עד שהגעתם אתם, חברי הכנסת, ולחצתם ונלחמתם, גם מול התנגדויות שגם עכשיו עוד קצת צריך טיפה עוד לעבוד קצת עם המרפקים כדי להעביר את זה.

תמר זנדברג: והינה, לראשונה ועדת השרים לחקיקה, אני גאה לומר, החליטה לתמוך בהצעת החוק הטרומית, כמובן בכפוף להסכמות, בכפוף להצעת חוק ממשלתית בנושא שתשולב, ובכפוף לחזרה לדיון בוועדת השרים לענייני חקיקה.

תמר זנדברג: אלה באמת התניות קצת נוקשות, אבל אני רוצה לומר שיחסית לפעמים שהצעות מן הסוג הזה ניסו להתקדם כאן הרבה מאוד שנים – הצעות באמת ראויות וחשובות – זאת הבקעה מאוד מאוד חשובה.

תמר זנדברג: אני גאה לבקש מחברות וחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק.

תמר זנדברג: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לשרה.

מיקי לוי: חבר כנסת גפני, אתה ביקשת להתנגד.

מיקי לוי: בבקשה.

יצחק פינדרוס: צביעות, כמות השקר והצביעות בזה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, גברתי השרה, אני מבקש לספר לחברי הכנסת שהחוק הזה הוא חוק שהוא חוק מצוין באופן עקרוני.

משה גפני: בממשלה הקודמת אנחנו הגשנו הצעת חוק – בממשלה הקודמת, לא ממשלת הריפוי והשינוי – של ייצוג הולם במשרדי הממשלה ובדירקטוריונים.

משה גפני: העברתי את זה בקריאה השנייה והשלישית, והסכמה של ועדת שרים לחקיקה.

משה גפני: הכול היה בסדר.

משה גפני: עד שהגעתי עם הצעת חוק לפני חודש וחצי שמדברת על חברות ממשלתיות.

משה גפני: הבאתי דוגמה של אדם חרדי שעובד בנמל אשדוד, ורוצים להביא לשם עובדים חרדים, ואמרתי: אבל אין ייצוג הולם ואין את היכולת לעשות את זה, וביקשתי שיתמכו בחוק הזה; כמו שהממשלה הקודמת תמכה בחוק של דירקטוריונים ושל משרדי הממשלה, שזה יהיה גם על מה שעכשיו מציעים, חברות ממשלתיות.

משה גפני: אני רוצה לספר לך, אדוני היושב-ראש:

משה גפני: הקואליציה גייסה את כל חבריה והביאה את ראש הממשלה.

משה גפני: הוא כנראה היה עסוק במלחמה עם איראן או שהוא היה עסוק עם ג'ו ביידן על משהו.

משה גפני: הביאו אותו בכל הכוח, בגלל שהפער היה של מנדט אחד או שניים לכאן או לכאן, ואסור, חס וחלילה, שהחוק של ייצוג הולם בחברות ממשלתיות יעבור, בגלל שהוא שלי, ואני, לא עלינו, באופוזיציה.

משה גפני: אז מביאים את ראש הממשלה, והיה פער של שני קולות כדי שהחוק הזה יעבור.

משה גפני: אבל ממשלת הריפוי והשינוי והעומד בראשה באו להצביע נגד.

משה גפני: גברתי השרה, אני לא יודע אם היית בהצבעה או לא, אבל אם את נאמנה לקואליציה, היית צריכה לבוא ולהצביע נגד.

משה גפני: וכנראה זה מה שעשית.

תמר זנדברג: אני לא חברת כנסת.

תמר זנדברג: אני בחוק הנורבגי, אני לא חברת כנסת.

משה גפני: בסדר – הכול בסדר.

משה גפני: את יודעת מה, שלמה המלך אומר: יוסיף דעת, יוסיף מכאוב.

משה גפני: הלוואי ולא הייתי יודע את כל הדברים האלה, את ההתנהגות הזאת.

משה גפני: אי-אפשר לעמוד פה עם סיסמאות ולדבר על ייצוג הולם ועל שילוב ערבים ושילוב חרדים ושילוב עולים חדשים, ולהצביע נגד.

משה גפני: אין מציאות כזאת.

משה גפני: אנחנו לא בבניין אקדמי שבו אנחנו אומרים דברי פילוסופיה, אנחנו בבניין שמצביעים.

משה גפני: אין שום דבר אחר שמשתווה להצבעה.

משה גפני: ובהצבעה נכשלתם, בהצבעה הצבעתם נגד.

קריאה: - - -

משה גפני: למה את מפריעה לי?

משה גפני: תאמיני לי, אני יודע בדיוק.

משה גפני: חבל על הדיבורים האלה.

משה גפני: אתם לא מאמינים בייצוג הולם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, תודה.

מיקי לוי: משפט סיכום.

יצחק פינדרוס: - - - צבועים.

משה אבוטבול: - - -

משה גפני: משפט סיכום.

משה גפני: אני הייתי מדבר באריכות, אין לי את הזמן לזה, על החשיבות של החוק הזה.

משה גפני: אבל אני איאלץ להצביע נגדו בגלל שהייתי צריך לדבר נגד, בגלל שאתם צבועים.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': יש שלוש הצעות חוק.

בצלאל סמוטריץ': אני גם אצביע נגד, נגד שלושתן.

מיקי לוי: החוק השני.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אחד המאפיינים של הממשלה הזאת זה היכולת להפוך שחור ללבן, לבן לשחור, טוב לרע, רע לטוב, אמת לשקר, שקר לאמת, ואת הכול באמצעות איזה סיפור דמיוני שאין לו שום קשר למציאות.

בצלאל סמוטריץ': הכול יפה, הכול טוב: שילוב, ייצוג הולם, שוויון.

בצלאל סמוטריץ': תגידו לי, חבורת תומכי טרור, יש לכם ייצוג הולם בקרב מגני הטרור והאלימות?

בצלאל סמוטריץ': יש לכם ייצוג הולם בשירות האזרחי?

בצלאל סמוטריץ': עזבו שירות בצה"ל.

בצלאל סמוטריץ': אתם הרי לא מוכנים לשאת באף אחת מהחובות של המדינה היהודית.

קריאה: - - -

בצלאל סמוטריץ': אתם לא מוכנים לשירות אזרחי, אתם לא מוכנים לגנות טרור ואלימות, אתם רואים במדינה הזאת נכבה, ואז אתם רוצים לחלוב את עטיניה ולהתפרנס ממנה.

בצלאל סמוטריץ': אין גבול לצביעות.

בצלאל סמוטריץ': תהיו לפחות עקביים.

בצלאל סמוטריץ': אי-אפשר לשאוב כל היום מים מבאר ואז לירוק לתוכה, וזה מה שאתם עושים.

בצלאל סמוטריץ': כן, אתם רוצים לכבוש מבפנים, גברתי השרה, את השירות הציבורי, את החברות הממשלתיות.

בצלאל סמוטריץ': וכשאנחנו הגשנו כאן לפני חודשיים הצעת חוק שביקשה לקבוע שמי שמגלה הזדהות עם טרור ואלימות לא יוכל להשתלב בשירות הציבורי, אתם סירבתם והפלתם את ההצעה הזו.

קריאה: - - -

בצלאל סמוטריץ': ופעם אחר פעם אחר פעם בתקופת הפרעות שלכם במבצע שומר החומות, אותם רוקחים ורופאים, כן, המשתלבים הנהדרים - -

איימן עודה: - - -

בצלאל סמוטריץ': - - אבירי השוויון, שמצטלמים עם מחבלים ששובתים רעב בבתי החולים - - -

איימן עודה: - - -

איתמר בן גביר: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, חבר הכנסת בן גביר, חבר הכנסת עודה, חבר הכנסת בן גביר, אני, נראה לי, מסתדר.

בצלאל סמוטריץ': - - אותם אחים ורוקחים שמפרסמים בפייסבוק שלהם פוסטים של שירי הלל לרוצחים – אתם לא מוכנים להוציא אותם החוצה מתוך השירות הציבורי.

איימן עודה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, חבר הכנסת עודה, שב, בבקשה.

מיקי לוי: שב, תודה.

בצלאל סמוטריץ': תחליטו.

בצלאל סמוטריץ': אם מדינת ישראל היא נכבה, אז אל תרצו להשתלב ולהתפרנס ממנה.

בצלאל סמוטריץ': וזו הצביעות שלכם עכשיו.

בצלאל סמוטריץ': אם הייתה לכם טיפה הכרת הטוב, הייתם מורידים את הנעליים ומנשקים את הרגליים של המדינה הזו.

בצלאל סמוטריץ': כמה טוב, כמה אור, כמה שפע.

איימן עודה: - - - בושה וחרפה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, שב.

מיקי לוי: חברת הכנסת סלימאן, שבי, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, שקט.

בצלאל סמוטריץ': כמה זכויות, כמה טוב יש לכם.

בצלאל סמוטריץ': תסתכלו 360 מעלות מסביב.

בצלאל סמוטריץ': תצעקו, תצעקו, כי אתם יודעים שאני אומר אמת.

וליד טאהא: אתה גזען.

בצלאל סמוטריץ': אני לא גזען - -

עאידה תומא סלימאן: - - אתה - - -

מיקי לוי: שקט, שקט.

מיקי לוי: שבי, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': - - אני נגד תומכי טרור, אני נגד כפויי טובה, שמוציאים דיבתה של המדינה זו רעה בשקרים בכל העולם, שתומכים במי שתובע את המדינה ואת לוחמיה בבית הדין הבין-לאומי בהאג בהאשמה של פשעי מלחמה, ואז רוצים להשתלב בשוויון בשירות הציבורי.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שקט.

בצלאל סמוטריץ': חבורת כפויי טובה.

בצלאל סמוטריץ': אתם תסתכלו 360 מעלות מסביב.

וליד טאהא: גזען, פשיסט - - -

איימן עודה: יאללה - - -

עאידה תומא סלימאן: הוא לא רוצה - - -

מיקי לוי: משפט לסיכום.

בצלאל סמוטריץ': אני מסיים, אדוני היושב-ראש.

בצלאל סמוטריץ': הפריעו לי הרבה.

בצלאל סמוטריץ': תראו את האחים שלכם בכל אחת מהמדינות, בעוני, בדלות, בלי זכויות - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': - - בלי חירות, בדיקטטורה ובטרור, ופה אתם חיים כמו מלכים.

מיקי לוי: תודה, תודה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

בצלאל סמוטריץ': תגידו תודה למדינה היהודית ותפסיקו להיות כפויי טובה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ', אתה מעבר כבר הרבה זמן.

מיקי לוי: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': הפריעו לי, חצי מהנאום לא יכולתי לדבר.

מיקי לוי: לא, אבל לא הפסקת לדבר דקה.

מיקי לוי: תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': לא הפסקתי לדבר.

בצלאל סמוטריץ': אתם כפויי טובה.

בצלאל סמוטריץ': והסיבה היחידה - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': רק משפט אחרון.

מיקי לוי: לא, לא.

בצלאל סמוטריץ': משפט אחרון, באמת משפט, משפט, משפט סיכום, משפט סיכום.

מיקי לוי: לא, לא, לא.

מיקי לוי: אבל כבר עשית את משפט הסיכום, וזה לא בסדר.

מיקי לוי: אתה לא בסדר.

בצלאל סמוטריץ': משפט סיכום, משפט סיכום.

בצלאל סמוטריץ': אמרה בצדק השרה תמר זנדברג, שההצעה הזו עלתה המון המון פעמים ולא עברה.

מיקי לוי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': היא עוברת עכשיו - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סמוטריץ', תודה רבה.

בצלאל סמוטריץ': - - וזו הממשלה היהודית-פלסטינית הראשונה, כפי שהגדיר אותה טיבי, והיא עובדת אצלכם, כפויי טובה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: זה לא בסדר.

מיקי לוי: כבר כמה פעמים ביקשתי ממך ולא רציתי להוריד אותך בכוח.

בצלאל סמוטריץ': לא, הפריעו לי חצי מהזמן.

מיקי לוי: לא, עזוב.

מיקי לוי: לא הפסקת לדבר אפילו דקה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת אזולאי.

וליד טאהא: גזען, פשיסט.

קריאה: - - -

עופר כסיף: אתה גזען, פשיסט, אתה פשיסט - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: שב.

מיקי לוי: חבר הכנסת עודה, קריאה ראשונה.

איתמר בן גביר: מחבל.

אוסאמה סעדי: מה זה?

עאידה תומא סלימאן: - - קורא מחבל - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר.

איתמר בן גביר: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, שקט.

מיקי לוי: אני אוציא אותך.

מיקי לוי: שקט.

איתמר בן גביר: למה - - -

מיקי לוי: כן, גם אותך וגם אותו.

איתמר בן גביר: - - -

מיקי לוי: קריאה שנייה, חבר הכנסת בן גביר.

גלעד קריב: מי היחיד שהורשע?

איתמר בן גביר: חבורת מחבלים, חבורת מחבלים - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: חבר הכנסת טאהא, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - -

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, מופע צביעות כאן ועכשיו נמצא בכל שבוע מחדש כשהאופוזיציה מעלה חוק, דוחים לנו אותו בשביל שאחר כך יבואו מהקואליציה ויגישו את ההצעה הזו.

ינון אזולאי: לפעמים זה בהצעה ממשלתית, לפעמים זה בהצעה של חבר כנסת מהקואליציה, ואז אנחנו נצטרך כביכול להיצמד אליה.

ינון אזולאי: חבר הכנסת הרב גפני הרי העלה את זה בעבר, לא מזמן.

ינון אזולאי: והורידו לו את זה.

ינון אזולאי: ופתאום, אופס, אתה רואה את הצעת החוק בתוך חצי שנה כבר עולה עוד פעם.

ינון אזולאי: אבל הצביעות היום חגגה עוד פעם, השבוע.

ינון אזולאי: ואדוני היושב-ראש, אני אגיד לך את זה פה, יש לי הצעת חוק של העצמאים.

ינון אזולאי: אתם זוכרים את הצעת החוק לתת דמי אבטלה לעצמאים?

ינון אזולאי: הרב גפני, אתה הגשת.

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: זה נדחה לשבוע הבא.

מיקי לוי: אני דחיתי.

גלעד קריב: - - -

יעקב מרגי: הלו - - -

ינון אזולאי: בוא, בוא.

ינון אזולאי: רפורמי, תשב בשקט.

יעקב מרגי: - - -

ינון אזולאי: רפורמי, שב בשקט.

ינון אזולאי: צא החוצה.

מיקי לוי: לא, לא.

מיקי לוי: עזוב.

ינון אזולאי: תתבייש לך.

ינון אזולאי: חתיכת רפורמי, תעוף מפה.

מיקי לוי: ינון, ינון.

יעקב מרגי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת מרגי.

ינון אזולאי: תסתום את הפה.

ינון אזולאי: תעוף מפה.

ינון אזולאי: רפורמי קטן.

גלעד קריב: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת מרגי.

ינון אזולאי: רפורמי קטן.

ינון אזולאי: רפורמי קטן.

גלעד קריב: לא שואל אותך.

גלעד קריב: רפורמי קטן, רפורמי גדול - - -

ינון אזולאי: רפורמי קטן.

ינון אזולאי: קטנצ'יק.

מיקי לוי: נא להוציא.

ינון אזולאי: תסתלק מפה.

ינון אזולאי: תסתלק מפה.

גלעד קריב: - - -

ינון אזולאי: אדם שכל עמוד השדרה שלך נובע משנאה.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב.

ינון אזולאי: אתה כזה קטן, חסר עמוד שדרה.

ינון אזולאי: תתבייש לך.

ינון אזולאי: תעוף מפה.

גלעד קריב: - - - רק מגינה עליך ועל מעמדך - - -

ינון אזולאי: תצא מפה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: תסתלק, תסתלק.

ינון אזולאי: תתבייש לך.

גלעד קריב: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת ינון אזולאי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי.

גלעד קריב: לא אותך - - - אני לא שואל אותך איפה אני הולך.

ינון אזולאי: תתבייש לך.

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, שב, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת - - -

יעקב מרגי: - - -

ינון אזולאי: שב כבר.

ינון אזולאי: נמאס לראות אותך.

ינון אזולאי: נמאס.

ינון אזולאי: תתבייש לך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: אתה לא יודע מה זה יהדות.

ינון אזולאי: אתה לא יודע מה זה - - - מה אתה עושה פה?

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי.

ינון אזולאי: מה אתה עושה פה, חוץ משנאה?

ינון אזולאי: מה אתה עושה פה?

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, סיים את הזה שלך עכשיו.

מיקי לוי: רד.

קריאות: - - -

ינון אזולאי: אתה לא יודע – אז זו הצביעות שאתה חוגג, זו הממלכתיות שלך.

מיקי לוי: רד, בבקשה.

מיקי לוי: רד, בבקשה.

ינון אזולאי: אני לא ארד.

ינון אזולאי: תתבייש לך.

מיקי לוי: לרדת בבקשה, למטה.

ינון אזולאי: אתה כזה קטן, גם אתה משתתף בחגיגה שלו.

מיקי לוי: תודה רבה לך.

ינון אזולאי: - - - דבר איתו.

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

מיקי לוי: רד, בבקשה, למטה.

מיכל רוזין: תוריד אותו, תוריד אותו.

ינון אזולאי: בושה וחרפה.

מיקי לוי: תתבייש.

מאיר פרוש: - - -

מיקי לוי: פשוט, חבר הכנסת אזולאי.

מיקי לוי: פשוט בושה.

ינון אזולאי: תתבייש לך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מאוד מודה לך על המילים הקשות.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: ממש מילים תרבותיות.

מיקי לוי: כל הכבוד.

מיקי לוי: כל הכבוד.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת פינדרוס, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: חברת הכנסת מיכל, קריאה ראשונה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת – מספיק.

מיקי לוי: כולכם – אבל אני רוצה להגיד לכולם משהו אחד.

מיקי לוי: אני מבקש שקט במליאה.

- - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, בבקשה.

מיכל רוזין: - - -

מיקי לוי: אז די.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד משהו לכולנו.

מיקי לוי: את ההתנהגות הזו רואים כל אזרחי מדינת ישראל.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, עכשיו תהיה בשקט.

ינון אזולאי: לא - - -

מיקי לוי: אתה תהיה בשקט.

מיקי לוי: אתה תהיה בשקט.

מיקי לוי: המילים שאמרת מכאן הן לא יאות, ואני אוריד אותך פעם - - -

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: שב.

מיקי לוי: אני קורא לך פעם ראשונה.

מיקי לוי: שב.

מיקי לוי: שב.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

ינון אזולאי: - - -הוא, בגלל - - - נתת לו את - - - במקום להעיף אותו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, קריאה ראשונה.

ינון אזולאי: במקום להעיף אותו מכאן.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, שב.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: קריאה שנייה.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, קריאה שנייה.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: מספיק עם זה.

מיקי לוי: זה לא מכבד את עצמך.

אבל הוא הפריע לו.

הוא הפריע לו.

ינון אזולאי: נתן לו - - -

מיקי לוי: קראתי לשניכם, אבל אתה מעל הדוכן הפלגת עם המיקרופון.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: הגיע הזמן - - -

יעקב מרגי: - - - צורח על כל דובר, אף פעם לא השתיקו אותו.

יעקב מרגי: הוא חצוף.

מיקי לוי: חבר הכנסת מרגי, יש לי להגיד – חבר הכנסת מרגי, שבו.

מיקי לוי: אני מדבר אל כל פורום - - -

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: אני מדבר אל כל פורום – אל תפריע לי.

מיקי לוי: אני מדבר אל כל פורום חברי הכנסת.

מיקי לוי: המילים הקשות שנאמרות במליאה – אזרחי מדינת ישראל צופים בכל אחד ואחד מכם.

מיקי לוי: לאף אחד - - -

שלמה קרעי: הם ראו אותך - - -

מיקי לוי: קרעי, שב בשקט.

שלמה קרעי: והבינו - - -

מיקי לוי: קרעי, שב בשקט.

מיקי לוי: קרעי, שקט.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: קרעי, שקט.

ינון אזולאי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, קריאה שלישית.

מיקי לוי: תצא, בבקשה, החוצה.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

מיקי לוי: כנראה הבקשות השקטות שלי לא מועילות לך.

ינון אזולאי: כנראה ההתנהגות שלך מועילה - - -

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

מיקי לוי: תודה רבה על האמירות האישיות.

מיקי לוי: ממך לא ציפיתי.

קריאה: אתם רודפים אותו.

מיקי לוי: ממך לא – צא, בבקשה, החוצה.

מיקי לוי: החוצה.

גם אותו אתה צריך להוציא.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר.

אני יוצא לבד.

מיקי לוי: יופי.

מיקי לוי: עלא כיפאק.

מיקי לוי: נהדר.

אותו תוציא.

אותו.

מיקי לוי: תצא, בבקשה, החוצה.

נראה אותך גיבור.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד לכם משהו.

מיקי לוי: האמירות, ההתנהגות של כל אחד ואחד מאיתנו, מכל קצוות הקשת – אזרחי מדינת ישראל רואים אותנו.

שלמה קרעי: אזרחי ישראל ראו אותך לפני שנה.

מיקי לוי: קרעי, קרעי.

שלמה קרעי: - - -

מיקי לוי: קרעי, תהיה בשקט כשאני מדבר.

שלמה קרעי: גם להגיד "תהיה בשקט" זה לא ממלכתי.

מיקי לוי: אתה תהיה – קריאה ראשונה, קרעי.

אורית סטרוק: אתה, דיברנו - - - קריאה ראשונה.

מיקי לוי: אני פונה לכל - - -

- - -

מיקי לוי: אשר, יצאת.

מיקי לוי: אתה יצאת.

תוציא אותו קודם.

מיקי לוי: אשר, צא החוצה.

תוציא אותו.

מיקי לוי: צא החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד לכולנו, מסתכלים על כולנו בשידור ישיר.

מיקי לוי: וכל אחד - - -

שלמה קרעי: - - -

מיקי לוי: קרעי, תפסיק.

מיקי לוי: מסתכלים על כל אחד מאיתנו, על הקללות, על הצעקות, על ההתנהגות, על הרמת היד.

שלמה קרעי: היה להם ממי ללמוד.

מיקי לוי: קרעי, קריאה שנייה.

מיקי לוי: כדאי שכל אחד ואחד מאיתנו ייקח את עצמו בידיים, יסתכל על עצמו ויגיד: עד כאן.

מיקי לוי: אנחנו – אני אומר את זה לכולנו.

יעקב מרגי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת מרגי.

יעקב מרגי: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת מרגי, אני אומר את זה לכולנו.

מיקי לוי: אני לא אומר את זה לאדם כזה או אחר.

מיקי לוי: אני אומר את זה לכולם, מכל קצות הקשת.

מיקי לוי: אני מבקש בכל לשון של בקשה: מספיק עם השנאה הזו.

מיקי לוי: אפשר לדבר, אפשר להיות יריבים פוליטיים, אפשר להגיד כמעט הכול, כמעט.

מיקי לוי: יש דברים שנאמרים שגובלים בפלילים, ואני לא אסבול אותם.

מיקי לוי: כדאי שכל אחד מאיתנו, כל מי שיושב כרגע באולם, ייקח את זה לתשומת ליבו.

מיקי לוי: מספיק עם ההתנהגות וההתנהלות הזו, כי אזרחי המדינה צופים בנו.

מיקי לוי: אתם אנחנו, כולנו איננו מוסיפים כבוד לכנסת ישראל.

מיקי לוי: אני מאוד אודה לכם אם כל אחד ייקח את הדברים שלי לתשומת ליבו.

מיקי לוי: תודה רבה.

שלמה קרעי: אתה יודע למה אין ממנים פרנס על הציבור אלא אם כן קופה של שרצים תלויה לו מאחוריו?

שלמה קרעי: כדי - - -

מיקי לוי: אנחנו עוברים – חבר הכנסת קרעי, מספיק.

מיקי לוי: כרגע סיימת – חבר הכנסת קרעי, מספיק.

שלמה קרעי: כנראה שכל - - - אתה עצמך עשית את אותם דברים פי כמה וכמה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, קריאה שלישית.

מיקי לוי: החוצה.

שלמה קרעי: יש הצבעה עכשיו.

מיקי לוי: החוצה.

שלמה קרעי: יש הצבעה.

מיקי לוי: החוצה.

שלמה קרעי: הצבעה.

מיקי לוי: החוצה.

שלמה קרעי: אני לא יכול להצביע?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אתה תצא.

מיקי לוי: וכשאני אצביע, אתה תיכנס.

מיקי לוי: עכשיו תצא.

משה אבוטבול: מיקי, אתה בסוף תישאר לבד.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, תודה.

מיקי לוי: הבנתי.

אורית סטרוק: שלמה, אפשר לבוא?

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, מספיק.

מיקי לוי: הרגע ביקשתי, דיברתי אל ליבך.

משה אבוטבול: אל ליבי?

משה אבוטבול: אתה דיברת עם כולם.

מיקי לוי: דיברתי אל ליבך.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים – ואפשר להכניס את חבר הכנסת קרעי ואת כל מי שהוצא מהמליאה, לצורך ההצבעה.

מיקי לוי: אני אמתין דקה אחת כדי שכולם ייכנסו.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי נכנס.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעת החוק הראשונה של חברת הכנסת רינאוי זועבי וקבוצת חברי הכנסת.

מיקי לוי: נא לשבת, בבקשה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 47

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 47, נגד – שמונה.

מיקי לוי: ההצעה עוברת לוועדת החוקה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק השנייה של חברת הכנסת - - -

בצלאל סמוטריץ': רגע, ועדת הכספים.

בצלאל סמוטריץ': ועדת הכספים.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: ההצעה עוברת לוועדת הכנסת.

קריאה: לקביעת ועדה.

מיקי לוי: כדי שתקבע כמובן לאיזו ועדה זו תנותב.

מיקי לוי: הצעת חוק החברות הממשלתיות, חברי הכנסת סלימאן, עודה וכסיף.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 44

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 44 בעד, נגד – שמונה.

מיקי לוי: ההצעה עוברת לוועדת החוקה.

משה אבוטבול: לא, לא.

משה אבוטבול: לכספים.

משה אבוטבול: לכספים.

מיקי לוי: כספים.

מיקי לוי: תועבר לוועדת הכנסת כדי שתקבע.

מיקי לוי: הצעת חוק החברות הממשלתיות, של חבר הכנסת עודה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 42

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 42, נגד – עשרה.

מיקי לוי: ההצעה תועבר לוועדת החוקה.

משה גפני: ועדת הכספים.

מיקי לוי: גם הצעה זאת תועבר לוועדת הכנסת כדי שתקבע לאיזה ועדה היא תועבר.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/2112/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק המכר (דירות) (תיקון – חובת מסירת תוכניות הדירה לקונה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אורי מקלב וקבוצת חברי הכנסת, בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

משה גפני: אני אמרתי שלא ועדת החוקה - - -

מיקי לוי: אבל אמרתי, חבר הכנסת גפני, העברתי את כל השלוש, על פי בקשתכם, לוועדת הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת מקלב.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: חברי הכנסת הנוספים הם חברי הכנסת גפני, יעקב אשר ויצחק פינדרוס, ששותפים יחד איתי בהצעת החוק.

אורי מקלב: והחוק בא לחייב מוכר דירה להעביר לקונה בעת מכירת הדירה את תוכנית הדירה ואת תוכניות הקונסטרוקציה, החשמל והאינסטלציה של הדירה על גבי תקליטור או בדואר אלקטרוני.

אורי מקלב: אולי הדברים שמובנים מאליהם לא תמיד נעשים בשטח.

אורי מקלב: אדם קונה דירה, משקיע את מיטב כספו, מקבל פנים של דירה, אבל הוא לא מקבל מפרט מה קורה בכל התשתיות שאופפות את הדירה עצמה, והוא לא יודע מה נעשה בהן.

אורי מקלב: האם מישהו היה מסכים, האם מישהו מדמיין לעצמו שקבלן שמוכר בניין, מוכר דירות, לא מוסר את המפתחות של חדר המכונות של המעלית?

אורי מקלב: כמו שיצרן רכב או מוכר רכב, חדש ודאי, לא משווק ולא מוכר רכב בלי לתת את ספר הרכב.

אורי מקלב: מה שאנחנו מבקשים בסך הכול – שהקבלנים ייתנו עם מסירת הדירה את תוכניות הקונסטרוקציה שכל כך חשובות לקונה, גם מבחינה בטיחותית – כשהוא בא לשפץ את הדירה שלו ולהזיז קירות, שידע מה עשו, ולא שאותו מהנדס יצטרך לנחש, אולי כאן עובר קיר תמך, לא עובר קיר תמך, ועוד תשתיות שהן קריטיות עבור הדירה.

אורי מקלב: באותה מידה זה גם תוכניות החשמל וגם תוכניות האינסטלציה – וכשלאדם יש פיצוצים, הוא לא צריך להרים את כל הדירה.

אורי מקלב: זה בא לתת שקיפות במכירת הדירה, בא לתת ביטחון לצרכנים, לצרכן, לקונה הזה שיש לו – בדבר הכי יקר, ושיש לו משמעויות כלכליות וגם בטיחותיות ממעלה ראשונה.

אורי מקלב: שתהיה לו בטיחות במה שהוא קונה, וכשהוא בא לשפץ הוא יוכל לא לסכן את עצמו, לא לסכן את הסביבה ולא להכביד עליו בעלויות גדולות.

אורי מקלב: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השר אלקין, בבקשה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אני מרגיש את עצמי טיפה לא נעים כאן על הדוכן, אני חייב להודות, כי דיבר כאן לא מזמן חבר הכנסת ינון אזולאי, שהלין על כך שהממשלה הזאת לא מאשרת חוקים של חברי הכנסת מהאופוזיציה.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: זה לא על זה.

יעקב מרגי: זה לא מה שהוא אמר - - - תדייק.

ינון אזולאי: לא על זה דיברתי.

יעקב מרגי: תדייק.

זאב אלקין: הקשבתי.

זאב אלקין: הקשבתי היטב.

יעקב מרגי: אבל עכשיו אתה לא מדייק.

ינון אזולאי: על זה שהורידו - - -

קרן ברק: אז הוא לא מדייק.

מיקי לוי: אני ניצלתי כלי – והזהירו אותי – של הצמדה של חבר הכנסת גפני וחבר הכנסת עודה, אם אינני טועה - -

יעקב מרגי: אבו שחאדה.

מיקי לוי: - - למרות שלא עברה חצי שנה.

יעקב מרגי: וגם של עידית סילמן ומיכל וולדיגר.

מיקי לוי: והזהירו אותי: אל תיתן.

מיקי לוי: אמרתי: אני רוצה להושיט יד לשלום.

משה גפני: אדוני השר, אני מציע לך לא להיכנס לזה.

משה גפני: אלה שני - - -

מיקי לוי: דקה.

מיקי לוי: דקה.

מיקי לוי: אני מדבר על הצד הטכני, חבר הכנסת גפני, לא על החוקים.

מיקי לוי: שנייה.

מיקי לוי: הזהירו אותי לא לנצל את הכלי הזה אלא כשהוא ניתן פעם בחצי שנה, שנה.

מיקי לוי: אמרתי: בכל זאת אני מוכן.

מיקי לוי: חבר הכנסת ינון אזולאי – אותו סיפור, אמרתי: בשבוע הבא.

מיקי לוי: זה הכול, זה כל הוויכוח.

מיקי לוי: על זה עכשיו חטפתי דברים אישיים, ואני מוחל.

מיקי לוי: בבקשה.

זאב אלקין: תודה.

זאב אלקין: אני רק רוצה לציין לפני שאני אעבור תכף להצעת החוק של חבר הכנסת מקלב – אני אחסוך לכם את המתח ואגיד שהממשלה תומכת בהצעת החוק, אומנם בתנאים מסוימים שתכף אני אעבור עליהם, אבל בהחלט תומכת.

זאב אלקין: זה כאמור לא נכנס לכלל הזה.

זאב אלקין: אני רציתי לציין, כמי שישב במקרה בוועדת השרים לחקיקה האחרונה, שחבר הכנסת ינון אזולאי היה שיאן החקיקה בוועדת השרים האחרונה לחקיקה, ואושרו לו שתי הצעות חוק - - -

משה גפני: למה לא אישרתם את הצעת החוק שלי לייצוג הולם, והשבוע – כן?

זאב אלקין: חבר הכנסת גפני, אתה מציע פה מתכונת מעניינת לכנסת, משהו חדש.

זאב אלקין: אולי, אדוני היושב-ראש, אפשר לשקול לחשוב על זה.

זאב אלקין: שעת שאלות ותשובות על ועדת השרים לחקיקה.

זאב אלקין: זה עוד לא היה, אבל אפשר לנסות.

משה גפני: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, תודה.

קרן ברק: אנחנו נשמח.

מיקי לוי: תודה.

משה גפני: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, די.

משה גפני: זו הממשלה הכי רעה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

זאב אלקין: תודה רבה, חבר הכנסת גפני, אז בשם הממשלה הכי רעה שיכולה להיות, ואני בכלל מופתע שאתה מדבר איתי, כי לא בטוח שמותר, אני רוצה - - -

קרן ברק: הוא לא מדבר אליך, זה לא על הדוכן.

זאב אלקין: זה לא על הדוכן, אוקיי.

משה גפני: לא הבנתי.

זאב אלקין: שמעתי גם שאסור להגיד לנו שלום ואסור לדבר איתנו, אז אני מקווה – חבר הכנסת מקלב עבר על הכלל הזה בגלוי וביודעין, אבל אני רוצה לדעת שאתה לא עושה את זה בהיסח הדעת.

משה גפני: בסדר.

משה אבוטבול: זה לסובב גם את הסכין.

משה גפני: כל אחד מכם יעשה את חשבון הנפש שלו, לא עלינו.

משה גפני: כל אחד מאיתנו עושה.

זאב אלקין: חבר הכנסת גפני, גם כשאני מנסה לתמוך בהצעת החוק של חברך לסיעה, אתה עדיין מתעקש להפריע לי?

מה, אתה עושה טובה?

זאב אלקין: אפילו בהצעת חוק שלך – הינה, מתקן אותי חבר הכנסת מקלב, ובצדק.

קריאות: - - -

אם זה חוק לא טוב, אל תעביר אותו.

זאב אלקין: זאת גם הצעת חוק שלך, כי גם אתה רשום שם, חבר הכנסת אשר.

אופיר אקוניס: נו, אז תענה כבר.

קריאות: - - -

זאב אלקין: אני מנסה, לא נותנים לי.

אופיר אקוניס: תתקדם.

- - - זה של אבא שלך?

אופיר אקוניס: די, נו, יעקב.

זאב אלקין: גם כשבאים לתמוך, אתם כועסים.

- - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, תודה.

- - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, תאפשר לשר אלקין להשיב.

זה לא שלנו בכלל.

מיקי לוי: אתה לא יכול לנאום שלוש דקות מהמקום, מה לעשות.

מיקי לוי: בבקשה.

זאב אלקין: שוב, חוק המכר (דירות) מ-1973, כידוע, מחייב את הקבלנים להעביר לרוכשי הדירות מפרט של הדירה, כולל נתונים רבים על אודותיה, לרבות תוכניות הדירה.

זאב אלקין: מטרת הצעת החוק היא להרחיב את הדרישות מהקבלן, כפי שמבקש חבר הכנסת מקלב, כך שיעביר לידי הרוכשים, בנוסף למפרט, את תוכנית הקונסטרוקציה של הדירה, את תוכנית החשמל של הדירה ואת תוכנית האינסטלציה והסניטריה של הדירה, כך שבמקרה עתידי שבו הרוכשים יבקשו לערוך שינויים בדירה, יהיו בידם התוכניות והם לא יידרשו לשלם על חוות דעת של אנשי מקצוע.

זאב אלקין: לעניין החובה להעברת תוכנית הדירה, הרי נכון להיום תוכנית כאמור מצורפת כחלק מהמפרט, ולכן זה כמובן לא דורש חקיקה חדשה, זה כבר מתקיים.

זאב אלקין: נכון, היא קיימת בחוק, ולכן התוספת הזאת שאתה מציע בהיבט הזה מיותרת.

זאב אלקין: לגבי התוכניות האחרות, נכון להיום באמת אין הוראות שמסדירות את רישומן של תוכניות, בוודאי ובוודאי לא את רמת הרזולוציה שלהן.

זאב אלקין: כדי שניתן יהיה לקבוע הוראות, כפי שאתה מציע, כמובן הדרך הנכונה בסוף תדרוש להתקין תקנות במסגרת החוק, שבהן יהיה אפשר לתת פירוט מדויק איזה סוג תוכניות הקבלן מתבקש למסור.

זאב אלקין: למשל, חבר הכנסת מקלב, אני מניח שזה לא חדש לך שיש התנגדות גדולה מאוד של הקבלנים להצעת החוק בטענה, שחלקה מוצדקת, שהרבה פעמים נעשים שינויים תוך כדי הבנייה באתר עצמו, ולא תמיד קיימות תוכניות של השינויים האלה איפה בדיוק עוברת הצנרת, איפה בדיוק עוברים הדברים.

קריאה: - - -

זאב אלקין: זאת גמישות שנדרשת בשוק הבנייה.

זאב אלקין: וניסיון להצמיד צלם ומודד לכל יום של בנייה באתר הוא ניסיון לא מוצלח, כי הוא כמובן ייקר מאוד.

זאב אלקין: ולכן, בניסוח של הצעת החוק, יהיה צורך גם לדייק מה בדיוק נדרש, באיזו רמת רזולוציה, באיזו רמת גמירות דעת.

זאב אלקין: כי שוב, תוכנית זה דבר אחד, לפעמים בפועל זה משתנה, זה עולם הבנייה.

זאב אלקין: לנסות להפוך אותו לבית מרקחת לא יצליח, בטח לא בשלב הזה של היעדר טכנולוגיה בעולם הבנייה שלנו.

זאב אלקין: וכמובן ישנם לא מעט דברים שהדרך הנכונה להסדיר אותם היא לא בחקיקה אלא בתקנות.

זאב אלקין: לכן החוק יוכל לפתוח פתח בסופו של דבר לכך שיותקנו תקנות מפורטות שיגדירו את הנושא.

זאב אלקין: לאור העובדה שהרעיון המרכזי, לדעת אנשי המקצוע, בהחלט יש בו הרבה מההיגיון, ומצד שני יש פה הרבה סוגיות שצריכים לתת עליהן את הדעת, ובניסוח של החוק תהיה פה עוד הרבה עבודה וצורך לדייק, וגם להחליט מה נשאר בגוף הצעת החוק ומה יעבור לעולם התקנות – ועדת השרים לחקיקה החליטה לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית בתנאי שהמשך החקיקה וגם נוסח החוק יהיו בהסכמה עם משרד הבינוי והשיכון ומשרד המשפטים.

זאב אלקין: האם המציע מקבל את התנאי הזה?

אורי מקלב: כן.

זאב אלקין: מצוין.

זאב אלקין: אם כך, הממשלה קוראת לתמוך בהצעת החוק.

זאב אלקין: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 42

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 42.

מיקי לוי: אין מתנגדים.

מיקי לוי: הצעת החוק עברה כפי שהציג אותה חבר הכנסת מקלב, ובאישורו של שר השיכון תועבר לוועדת הכלכלה.

מיקי לוי: הודעה לחבר הכנסת מהצד.

מיקי לוי: חבר הכנסת ינון, בבקשה, הודעה אישית מהצד.

מיקי לוי: אני מתנצל, טעות שלי, בבקשה, הודעה אישית מלמעלה.

אופיר אקוניס: אולי תעשה הודעות אישיות בכלל אחרי כל חוק, ואז נגמור את העניין.

מיקי לוי: אני מכבד אתכם.

מיקי לוי: אבל חבר הכנסת אופיר, זה בא מהצד הזה, אני מכבד את הבקשות.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השרות והשרים, אם יש פה, אני שמעתי את דבריו של השר זאב אלקין.

ינון אזולאי: אז קודם כול, להגיד שגם השבוע ומייד לאחר מכן אני אעלה את הצעת החוק שלי.

ינון אזולאי: אני גם הודיתי באופן אישי לשרה מירב כהן, ואני אודה לה אחר כך בחוק.

ינון אזולאי: אבל רק להבין על מה באתי והתלוננתי פה – על הצביעות.

ינון אזולאי: אמר היושב-ראש, הוא בא והסביר את הנושא של חוק העצמאים.

ינון אזולאי: היה פה את הרפורמי ההוא שקפץ פה, שכל פעם שאנחנו עולים הוא קופץ.

ינון אזולאי: קפיץ-קפוץ, אין לו מה לעשות, כי יש לו קוצים שהוא חייב לקפוץ.

ינון אזולאי: אני אגיד לכם דבר אחד: חוק העצמאים שלי היה בהצמדה ביחד עם הרב גפני, שהגיש את החוק עם אבו שחאדה, וגם אני.

ינון אזולאי: שלושתנו העברנו את החוק בהצמדה לרב גפני.

ינון אזולאי: הפילו לנו את החוק.

ינון אזולאי: הקואליציה הפילה לנו את החוק – חוק דמי אבטלה לעצמאים, הפילו לנו.

ינון אזולאי: שבועיים, שלושה, לא זוכר בדיוק.

ינון אזולאי: אחרי זה, החוק אומר שחצי שנה לא מעלים חוק, זה נכון.

ינון אזולאי: לא העלו את החוק, בסדר, אין בעיה, אנחנו כבר שכחנו מזה.

ינון אזולאי: אמרנו בסדר.

ינון אזולאי: תוך כדי, אנחנו מייד מגישים את החוק עוד פעם, שלי גם הגיש, כנראה יומיים אחרי הרב גפני ואבו שחאדה.

ינון אזולאי: פתאום אנחנו רואים הצעת חוק ממשלתית שאביר קארה רצה לקדם, של חוק – חוק אבטלה לעצמאים.

ינון אזולאי: כן, ניחשתם נכון.

ינון אזולאי: מה היה?

ינון אזולאי: פתאום באים לוועדת הכנסת, יושבים שם, ואז אומרים ליושב-ראש: אתה לא יכול חצי שנה.

ינון אזולאי: הוא אומר: כתוב בנסיבות מיוחדות.

ינון אזולאי: טוב, מה הנסיבות המיוחדות?

ינון אזולאי: כנראה שאביר קארה רוצה.

ינון אזולאי: כנראה זה לחץ מהקואליציה.

ינון אזולאי: אלה סיבות מאוד מיוחדות, שקודם כול זה שלו, אבל זה מאוד מיוחד.

ינון אזולאי: סליחה, זה היה חוק של ולדימיר, נכון.

ינון אזולאי: אני מתקן, חוק של ולדימיר.

ינון אזולאי: אני מסכים איתו, והוא מכיר גם את הדבר הזה.

ינון אזולאי: ואז, כשהעלו באותו שבוע, הצמידו את החוק של הרב גפני ושל אבו שחאדה.

ינון אזולאי: אמרו: טוב, אם אתם כבר מצמידים, נעשה את זה ביחד.

ינון אזולאי: שלי עדיין לא היה.

ינון אזולאי: דיברתי עם יושבת-ראש הקואליציה עידית סילמן, והיא אמרה לי: ינון, זה בסדר, זה בהבנה, גם שלך יגיע.

ינון אזולאי: זה הגיע השבוע לוועדת שרים.

ינון אזולאי: בוועדת שרים מעלים אותו, אישרו אותו, ושוב תודה, כן.

ינון אזולאי: אני לא הרמתי טלפון ליושב-ראש, כי הייתי בטוח שזה צריך לבוא מאותו עיקרון.

ינון אזולאי: הרי אנחנו לא צבועים פה, אנחנו רוצים הכול ישר.

ינון אזולאי: היושב-ראש לא מעלה אותו.

ינון אזולאי: אני רואה אותו בסדר-היום של אתמול ופתאום הוא יורד.

ינון אזולאי: אומר לו הסגן, יעקב מרגי חברי: אין דבר כזה לא להעלות את זה, אתה חייב להעלות את זה כמו שעשית, אותו דבר.

ינון אזולאי: אני לא מבין מה הצביעות – איזה פעם שלישית נותנים לנו לאופוזיציה.

ינון אזולאי: אף אחד לא נותן לנו לא פעם ראשונה, לא פעם שנייה, לא פעם שלישית.

ינון אזולאי: כשנתנו לקואליציה, חייבים לתת לנו, ושלא יספרו לנו סיפורים.

ינון אזולאי: אנחנו לא סוג ב'.

ינון אזולאי: אנחנו אופוזיציה גאה ולא סוג ב'.

ינון אזולאי: אנחנו סוג א'.

ינון אזולאי: אז לא יכול להיות שיבוא פה היושב-ראש ויגיד לי: תשמע, חצי שנה, אני עושה טובה.

ינון אזולאי: לא עושים לי טובה.

ינון אזולאי: הינה אני אומר: לא עושים לי טובה.

ינון אזולאי: חצי שנה – לא.

ינון אזולאי: אם נותנים לשניים, צריך לתת גם לי.

ינון אזולאי: אני לא מבקש טובות.

משה ארבל: תגיד מה הוא עושה לו.

ינון אזולאי: אני לא מבקש טובות מאף אחד.

ינון אזולאי: אני מבקש מה שמגיע לי בזכות ולא בחסד.

ינון אזולאי: בזכות ולא בחסד.

ינון אזולאי: תביא לי חוות דעת משפטית אחרת, שאומרת שמגיע להם ולהפלות אותי – אתה יודע מה, אז אל תפלה אותי.

ינון אזולאי: אני מוכן לזה.

ינון אזולאי: אני בא היום ומבקש בצורה הכי מכובדת ומנומסת, ואומר לך: תביא לי.

ינון אזולאי: תעלה לי את זה היום, לא בשבוע הבא.

ינון אזולאי: מה, למלחמת אגו אנחנו הולכים פה?

ינון אזולאי: מלחמת אגו?

ינון אזולאי: ואני אומר לך: תן לי את זה השבוע, זה חשוב לי.

ינון אזולאי: ואתה – לא, בגלל שכנראה הייתה לך מלחמה בנשיאות שיעקב מרגי כעס בשבילי, אז כנראה זה הגיע למקום הזה.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: ממש לא.

ינון אזולאי: בסדר.

ינון אזולאי: יכול להיות שלא.

ינון אזולאי: אם יעקב מרגי רוצה, שיגיש אחר כך - - -

מיקי לוי: ממש לא.

מיקי לוי: ממש לא.

משה ארבל: לא.

משה ארבל: בגלל שהיוזם מס' 2 של החוק - - - משה ארבל.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: אני לא מאמין שזה בגלל זה, כי אני מוביל את זה.

משה ארבל: הם לא יודעים.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: זה, אני לא יודע.

ינון אזולאי: אני לא מסכים.

ינון אזולאי: אני אגיד לך דבר אחד.

ינון אזולאי: אני יודע שהיום לא העלית לי את זה פה בגלל האגו, ובגלל זה אני באתי וביקשתי.

ינון אזולאי: ביקשתי ממך, ועכשיו כשאני עולה ומעלה את זה, מה אתה עושה?

ינון אזולאי: קם הרפורמי משם זועק, צועק, אתה לא אומר לו לשבת.

מיקי לוי: לא יפה.

מיקי לוי: ינון.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: סליחה.

ינון אזולאי: אתה לא אומר לו לשבת.

ינון אזולאי: אני מוכן לעצור, לשמוע.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: זה לא יפה מה שאתה מכנה אותו, זה לא מכובד.

מיקי לוי: בשבילך.

ינון אזולאי: מה לא מכובד, שהוא רפורמי?

ינון אזולאי: הוא אומר שהוא רפורמי.

ינון אזולאי: סליחה, צודק.

מיקי לוי: הוא חבר כנסת בכנסת ישראל.

ינון אזולאי: סליחה, צודק.

ינון אזולאי: אומר היושב-ראש, לא מכובד להיות רפורמי.

ינון אזולאי: אמר את זה, לא אני.

ינון אזולאי: אמר: לא יפה שאני מכנה אותו רפורמי.

מאיר פרוש: הוא מתגאה בזה - - -

משה גפני: - - - מעליבה.

ינון אזולאי: בסדר.

ינון אזולאי: שיתבע אותי על הוצאת דיבה.

ינון אזולאי: אני רק רוצה להגיד – נשארו לי עוד 20 שניות, אני לא רוצה לקחת מזה.

ינון אזולאי: כשהוא עמד שם וזעק, לא אמרת לו אפילו פעם אחת לצאת.

ינון אזולאי: לא קראת לו אפילו פעם אחת לסדר כשהוא עומד וצועק, וצועק, וצועק.

ינון אזולאי: אבל כשאנחנו משם לשנייה – אתה צועק עלינו.

ינון אזולאי: אתה כועס עלינו.

ינון אזולאי: וכשאני באתי ואמרתי לך, אמרתי לך: אתה לא ממלכתי, בגלל זה אני אמרתי לך את זה, כי הממלכתיות צריכה להיות לשני הצדדים.

ינון אזולאי: לא צריכה להיות לצד אחד.

ינון אזולאי: על זה אני כעסתי, על זה אני זעקתי ועל זה אנחנו מתלוננים, על האפליה הזאת ועל האפליה שעשית לי עם חוק העצמאים.

ינון אזולאי: זה לא מכובד ולא מקובל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תרד, בבקשה.

מיקי לוי: אני אנצל את זכותי להגיב, כי הדברים היו מופנים אליי.

מיקי לוי: אז קודם כול, חבר הכנסת מרגי הגן עליך ורצה שתעלה, אז אל תאשים אותו.

ינון אזולאי: נכון.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אבל אני ישבתי בשקט כשאתה דיברת.

משה ארבל: הבעיה - - -

מיקי לוי: אבל אל תפריע לי, ארבל.

משה ארבל: - - -

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אל תפריע לי.

מיקי לוי: אל תפריע לי.

מיקי לוי: אל תפריע לי בבקשה.

משה ארבל: - - -

מיקי לוי: אני מבקש ממך לא להפריע לי, כי אני לא רוצה לקרוא אותך.

מיקי לוי: שתיים – אתה עצמך מודה שהחוק שלך הגיע אחריהם, ולא היה מוכן באותו זמן להיות מוצמד אליהם.

משה ארבל: הוא היה - - -

מיקי לוי: הרגע אתה אמרת - - -

משה ארבל: הוא היה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, פעם אחרונה שאתה מפריע לי כיושב-ראש.

מיקי לוי: פעם אחרונה.

משה ארבל: מה, זה איום?

מיקי לוי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

מיקי לוי: תיתן לי לדבר.

מיקי לוי: אין לך נימוס כבר.

מיקי לוי: תיתן לי לדבר.

משה ארבל: אתה תלמד אותי נימוסים?

מיקי לוי: כן.

משה ארבל: חצוף.

שלמה קרעי: מיקי, "פעם אחרונה" זה נשמע כמו איום.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת ארבל, מכיוון שכינית אותי חצוף – תצא החוצה.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

שלמה קרעי: אתה מצפצף על הדמוקרטיה.

מיקי לוי: קרעי, שמעתי אותך.

שלמה קרעי: תוציא גם אותי - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, החוצה.

מיקי לוי: החוצה, כי כשאתה - - -

משה ארבל: - - -

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לך תבדוק את התקנון.

מיקי לוי: במקרים קיצוניים, במקרים קיצוניים אני לא צריך לקרוא שלוש קריאות.

מיקי לוי: החוצה.

משה ארבל: אתה בריון - - -

מיקי לוי: הינה, עוד פעם "בריון".

משה ארבל: תקרא לי שלוש פעמים.

משה ארבל: מה אתה מתעקש?

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

משה ארבל: תקרא לי פעם שנייה ושלישית ואני אצא.

מיקי לוי: "בריון", "חצוף".

מיקי לוי: במקרים קיצוניים מותר לי להוציא אותך בלי שלוש קריאות.

מיקי לוי: קראת לי "בריון" ו"חצוף".

מיקי לוי: החוצה.

שלמה קרעי: זה לא נכון, אתה הוצאת אותו לפני כן.

משה ארבל: אתה אלים, אתה אלים.

מיקי לוי: אני אלים, פעם נוספת.

מיקי לוי: אני נורא מודה לך על התרבות שאתה מפגין במליאה.

מיקי לוי: פשוט נהדר.

שלמה קרעי: אדוני, אתה מפגין כאן התנהלות בריונית.

מיקי לוי: אדון קרעי, בבקשה, החוצה.

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: אתה לא תקרא לי בריון.

מיקי לוי: החוצה.

שלמה קרעי: לא קראתי לך בריון.

מיקי לוי: החוצה.

שלמה קרעי: לא קראתי לך בריון.

מיקי לוי: אני אומר לך עכשיו, החוצה.

שלמה קרעי: אמרתי שאתה מתנהג התנהגות בריונית.

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: הבנתי, בבקשה, החוצה.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא לא אמר כלום.

מאיר פרוש: למה כולם - - - ליושב-ראש?

מאיר פרוש: למה כולם - - - ליושב-ראש?

מיקי לוי: ולכן, גם אתה הודית, חבר הכנסת ינון, שהחוק שלך הגיע רק יומיים אחרי.

מיקי לוי: וכשהוא הגיע פעם נוספת, הזהירו אותי: אל תעשה שימוש בכלי הזה, כי זה יפתח פתח.

מיקי לוי: ובכל זאת, חבר הכנסת ביטן אמר: עזוב, בוא תדחה אותו לשבוע הבא, ותאשר אותו.

מיקי לוי: אמרתי: אתה יודע מה, בסדר.

מיקי לוי: כל הסיפור הוא, במקום היום – בשבוע הבא.

מיקי לוי: על זה כל המילים הקשות?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/408/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום: הצעת חוק האזרחים הוותיקים.

מיקי לוי: חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: הוויכוח הוא לא על שבוע הבא או השבוע.

ינון אזולאי: הוויכוח הוא על אגו, ולי אין אגו.

ינון אזולאי: זה הוויכוח האמיתי, ואני אמרתי את זה מראש, שאני מוכן לעשות הכול.

ינון אזולאי: ביקשתי.

ינון אזולאי: אתה יודע מה, אני גם אמרתי שאם יהיה שינוי בסדר-היום, תכניס גם אותו.

ינון אזולאי: גם לזה לא הסכמת.

מיקי לוי: הבנתי, תודה רבה.

ינון אזולאי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה לך.

ינון אזולאי: תודה גם לך.

ינון אזולאי: אני מאוד מעריך אותך כיושב-ראש, וחבל לי שזה היה צריך להגיע למקומות כאלה, אבל מה נעשה, לפעמים המציאות זועקת.

יעקב מרגי: ממשיכים בסדר-היום.

יעקב מרגי: תשחרר אוויר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת יעקב מרגי, איזה רוגע אתה מנחיל לנו פה.

ינון אזולאי: איזה כיף.

יעקב מרגי: תודה.

ינון אזולאי: תן עוד אחד כזה.

ינון אזולאי: גבירותיי השרות.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אתה מאשר לנו להיכנס?

ינון אזולאי: כן, כן, זה דיון חדש.

ינון אזולאי: אתם יכולים להיכנס.

יעקב מרגי: אתם יודעים, מעירים את תשומת ליבי שמי שהוציא אותך – צריך לשאול אותו.

יעקב מרגי: זה נהוג ככה.

יעקב מרגי: לא, אני מבקש, אני מבקש.

יעקב מרגי: כן כן כן, זה כך, זה כך.

משה ארבל: - - - התקנון, תשאל אותו.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, תכבדו את זה.

יעקב מרגי: אל תאתגרו אותי, תכבדו את זה.

יעקב מרגי: מזכירת הכנסת מפנה את תשומת ליבי – היושב-ראש שהוציא הוא יאשר, זה יהיה מכובד יותר.

משה ארבל: התקנון אומר שלוש קריאות.

שלמה קרעי: איפה התקנון - - -

ינון אזולאי: אגב, זה גם נושא חדש.

שלמה קרעי: אל תיכנע לבריונות, להתנהלות הבריונית כלפי - - -

יעקב מרגי: סליחה, מזכירת הכנסת - - -

שלמה קרעי: איפה זה כתוב בתקנון?

יעקב מרגי: אני עוצר את הדיון.

יעקב מרגי: שנייה.

קרן ברק: שיישאר פה היושב-ראש.

קרן ברק: הוא לא יכול גם לצאת וגם לקבל החלטות בטלפתיה.

קרן ברק: אין דבר כזה.

קרן ברק: הוא יכול לחזור.

יעקב מרגי: תודה, קרן.

יעקב מרגי: היושב-ראש מאשר להחזיר את מי שהוצא, לכן הוויכוח מיותר.

יעקב מרגי: הוויכוח התייתר.

יעקב מרגי: אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת ינון אזולאי להציג את החוק.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: רק תזכרו, ביקשתם שהיושב-ראש יהיה ממלכתי, ואני הולך להיות ממלכתי.

יעקב מרגי: אז נא לאפשר את הדיון, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה הופך להיות חריג בכנסת.

יעקב מרגי: אני חריג בכלל בנוף.

יעקב מרגי: לא רוצה ללמוד, לא רוצה להתקלקל.

יעקב מרגי: לא קוראים קריאות ביניים בעמידה, כפי שעשה גלעד קריב, ועל זה הייתה המהומה קודם.

קרן ברק: אתה בטעות תחזיר את הכבוד לכנסת.

יעקב מרגי: קרן ברק, לפני הקריאה הראשונה.

יעקב מרגי: לפני, לפני.

יעקב מרגי: ואחר כך יהיה לחלופין.

קרן ברק: מוותרת.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, מונחת לפנינו הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – חידוש אוטומטי של הנחה בארנונה), התשפ"א–2021.

ינון אזולאי: אני אתחיל דווקא בתודה רבה לשרה מירב כהן.

ינון אזולאי: כידוע, היא שמה את האזרחים הוותיקים בראש מעייניה, עוד לפני שהיא הגיעה לכנסת.

ינון אזולאי: כולנו ראינו, גם בהיותה חברת כנסת וגם בהיותה השרה לשוויון חברתי, שהיא לוקחת את זה כמה צעדים קדימה, ומסייעת לאותם אזרחים ותיקים.

ינון אזולאי: אני חייב להגיד לך שגם ברחוב יודעים ומפרגנים.

ינון אזולאי: אני חייב להגיד תודה רבה גם על עצם ההסכמה להעלות.

ינון אזולאי: לא כל שר מסכים שיעלו הצעה – שאני מבין שלך יש הצעה כזאת, שהיא הצעת חוק ממשלתית.

ינון אזולאי: תודה רבה לך.

ינון אזולאי: כיום, רובם המכריע של האזרחים הוותיקים נדרשים בהגשת הנחה בארנונה בכל שנה מחדש.

ינון אזולאי: אתם צריכים לראות אותם כל שנה.

ינון אזולאי: תלכו לאגף הגבייה בעיריות ותראו אנשים, אזרחים ותיקים, מבוגרים, מי עם מקלו ומי בכיסא גלגלים.

ינון אזולאי: כל אחד, ניצולי שואה, כולם הולכים ומגישים את הבקשה להנחה בארנונה.

ינון אזולאי: אני חייב להגיד לכם, יש לי סבתא, אזרחית ותיקה, שתחיה, אימא של מו"ר אבי ז"ל, סבתא פרלה, גרה ברכסים.

ינון אזולאי: רק לחשוב על זה שכל שנה היא צריכה ללכת, לגשת, לראות אותה במקום הזה, שהיא צריכה לחכות.

ינון אזולאי: אני אומר: איפה והדרת פני זקן שלנו?

ינון אזולאי: והדרת פני זקן, שנצטווינו עליו בתורה, זה להסתכל על הדרת הפנים של אותו זקן, אותו אדם.

ינון אזולאי: לפני שיודעים בכלל אם הוא תלמיד חכם, לא תלמיד חכם – הוא אדם מבוגר, הוא אדם זקן.

ינון אזולאי: החובה שלנו כמצווה בתורה: והדרת פני זקן.

ינון אזולאי: מצווה הגיונית להסתכל על הדרת הפנים שלו, על כל שנה ושנה מחייו, על חוכמת החיים שלו.

ינון אזולאי: ועם זה אנחנו צריכים ללכת ולהסתכל – זאת המראה של החיים שלנו, אותם אנשים.

ינון אזולאי: לצערי, יש אנשים שלא זוכים ולא יכולים להגיע.

ינון אזולאי: לפעמים גם הביורוקרטיה בסופו של דבר הורגת אותם.

ינון אזולאי: אותם אזרחים ותיקים, רק 4% מתוכם, משתנה המצב שלהם לטובה.

ינון אזולאי: רוב האזרחים נשארים אותו הדבר.

ינון אזולאי: רוב האזרחים לא קמים בוקר אחד ונעשים יותר צעירים, אלא הולכים ומזדקנים.

ינון אזולאי: לכן, כאשר אנחנו אומרים לאותו אזרח ותיק: אנחנו מבקשים ממך ללכת להגיש בקשה להנחה בארנונה, אם יש לו ילד שיכבד אותו ויעשה את זה – מה טוב; אם לא, הוא יכול לשלם אלפי שקלים.

ינון אזולאי: לא פעם טיפלתי במקרים של הנחות בארנונה בעיר אשדוד.

ינון אזולאי: ללשכה שלי מגיעים מקרים של אנשים מבוגרים, שלא יודעים, במיוחד כשטבלת ההנחות משתנה.

ינון אזולאי: הם לא יודעים על מה מדובר בכלל.

ינון אזולאי: היו מקרים שהגיעו לחוב שהצטבר להם לאלפי שקלים, וזה גרם להם לבעיות עם הוצאה לפועל.

ינון אזולאי: מפה הדרך קצרה לעיקולים.

ינון אזולאי: אותם קשישים, שבקושי נשאר להם משהו, גם את זה הם צריכים להוציא, עד שיקבלו אותם ויעשו להם הנחה?

ינון אזולאי: אנחנו כחברה חייבים קודם כול בהכרת הטוב לאותם אנשים, לאותם סבא וסבתא שלנו.

ינון אזולאי: גם אנחנו, בעזרת השם, נגיע לשם בשיבה טובה.

ינון אזולאי: אבל לא יכול להיות שלא נדאג להם בדבר שאפילו לא עולה לנו כסף.

ינון אזולאי: זה לא עולה לנו כסף, מכיוון שזאת הנחה שמגיעה להם.

ינון אזולאי: יכול להיות שיש כאלה שיגידו: בסופו של דבר, זה עולה לעיריות.

ינון אזולאי: במה זה עולה לעיריות?

ינון אזולאי: שאותו אחד שלא הגיש יצטרך לשלם מלא.

ינון אזולאי: אבל את זה אנחנו רוצים למנוע, שהוא לא יגיע למצב שהוא לא מגיש; שהוא לא יגיע למצב שבו הוא נזקק לשירותי העירייה בשביל שאולי ירחמו עליו אחרי שהוא כבר צובר את החוב.

ינון אזולאי: אני רוצה לספר לכם סיפור על הרב אריה לוין, שבערב סוכות הגיע למאה שערים.

ינון אזולאי: נכנס לאחת החנויות, שעשתה באותו זמן הסבה ממכירת ספרים למכירת ארבעת המינים.

ינון אזולאי: הוא נכנס, ביקש אתרוג, בחר אתרוג, שם אותו בכיס ומייד רץ.

ינון אזולאי: אדם שהכיר את רב אריה לוין הגדול, אומר לו: תגיד לי, איפה והדרת שלך?

ינון אזולאי: אתה, רב אריה לוין הגדול לוקח את האתרוג והולך איתו?

ינון אזולאי: אמר לו: תראה, כתוב בתורה פעמיים והדרת: והדרת פני זקן, וכתוב שפרי עץ הדר.

ינון אזולאי: אומר: פרי עץ הדר, אני לוקח את פרי עץ הדר, את ההידור של האתרוג, עם זה אפשר להסתדר.

ינון אזולאי: פרי עץ הדר, אתה יודע, מוציאים על זה הרבה כסף.

ינון אזולאי: תיקח, תלך, הכול בסדר.

ינון אזולאי: הדרת פני זקן – אני רץ לבית החולים למצורעים.

ינון אזולאי: שם אני מהדר את ההידור האמיתי של והדרת פני זקן.

ינון אזולאי: שם אני עושה את זה באמת באמונה.

ינון אזולאי: זה היה הרב אריה לוין, שהוא רץ לאותו מקום.

ינון אזולאי: רץ למקום הזה, של איפה אפשר לעשות עוד איזו מצווה.

ינון אזולאי: וכשאני מסתכל, אני אומר: גברתי השרה, את מקיימת והדרת פני זקן במעשייך.

ינון אזולאי: עצם זה שאנחנו עוד זוכרים את התמונה של כל המכשירים, שעשקו אותם הביטוחים, הבאת אותם לוועדה, זה רק מראה עד כמה את חיה בתוכם.

ינון אזולאי: המצווה של והדרת פני זקן היא מצווה נגישה, אבל את מנגישה את זה יותר, את עושה את זה יותר, ועל כך מגיע יישר כוח.

ינון אזולאי: לכן, ההצעה הזאת נולדה באמת לאור פניות רבות.

ינון אזולאי: אני גם רוצה להודות ליועץ שלי גיל גולן.

ינון אזולאי: הפניות האלה הביאו את ההצעה הזאת.

ינון אזולאי: זו הצעה שהיא טובה, הצעה שהיא מדהימה.

ינון אזולאי: ודבר אחרון.

ינון אזולאי: היום חל יום השנה של הרב שמעון כהן, זה מו"ר חמי, זכרונו לברכה.

ינון אזולאי: הלילה יחול יום השנה.

ינון אזולאי: אדם שברמ"ח אבריו ושס"ה גידיו דאג לאנשים, ותמיד בראש ובראשונה הייתם רואים סביבו אנשים זקנים, שהוא שולח פעם מעטפה, פעם לוקח מהם דברים בשביל לעזור ולסייע להם.

ינון אזולאי: כשאני מסתכל מהמקום הזה שאני בא – אם זה מצד אחד מו"ר אבי, זכרונו לברכה, שלימד אותי מה זה והדרת פני זקן, מצד שני מו"ר חמי, שהיום זו האזכרה שלו, אני אומר: זה המסלול.

ינון אזולאי: מעט הדוגמה – אולי זה גם יהיה לעילוי נשמתם – ואני חייב להמשיך בדרך הזאת.

ינון אזולאי: גברתי השרה, תודה רבה.

ינון אזולאי: ואגב, תודה רבה גם לצביקה – אני קורא לו צביקה שלנו.

ינון אזולאי: אדם מדהים.

ינון אזולאי: צביקה אינבינדר, שעבדנו ביחד.

ינון אזולאי: תודה רבה לך.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

יעקב מרגי: תשיב להצעת החוק השרה מירב כהן.

יעקב מרגי: בבקשה גברתי.

מירב כהן: כבוד היושב-ראש, מזכירת הכנסת הנכבדה, תודה רבה.

מירב כהן: קודם כול, זה כיף גדול בעבורי לשתף פעולה, אופוזיציה וקואליציה כאחד, למען הזקנים בישראל.

מירב כהן: כך צריך להיות ותמיד נשמח לעבוד ביחד למען מטרות כל כך חשובות.

מירב כהן: אנחנו גם מקדמים הצעת חוק ממשלתית, שבאה לתת מענה לסוגיה מאוד כואבת, שכפי שכבר נאמר פה, נולדה מפניות ציבור, מכאב של אנשים, מקושי של אנשים.

מירב כהן: אני יכולה לומר שזו סוגיה שהמוקד שלנו, המוקד לאזרחים ותיקים, 8840*, מקבל הרבה מאוד פניות בדיוק בנושא הזה, ואנחנו כאן כדי לעזור לאנשים האלה.

מירב כהן: אז הסיפור הוא כזה: היום אזרחים ותיקים יכולים לקבל או הנחה של עד 30% בארנונה בכפוף למבחן הכנסה, או 100% הנחה בארנונה, אם הם זכאים לקצבת אבטחת הכנסה.

מירב כהן: בשני המקרים האלה, אנשים מבוגרים נדרשים מדי שנה להגיע לרשות המקומית ולהוכיח מה רמת הכנסתם.

מירב כהן: יש רשויות שבהן הפרוצדורה היא יחסית פשוטה יותר, זו רק הצהרה, ויש רשויות מקומיות שזה ממש להביא עכשיו טפסים ונתונים – וזו ביורוקרטיה לא קטנה שבסופו של יום פוגעת בחלשים ביותר, שהרבה פעמים פשוט לא מקבלים את ההנחה שמגיעה להם על פי חוק.

מירב כהן: אז מה בעצם אנחנו הלכנו ועשינו?

מירב כהן: עשינו שיעורי בית.

מירב כהן: הלכנו לרשות המיסים וביקשנו מהם לעשות בדיקה מדגמית בכמה מקרים רמות ההכנסה של האזרח הוותיק כל כך משתפרות כך שממצב שהוא זכאי להנחה בארנונה, פתאום הוא כבר לא זכאי.

מירב כהן: והם גילו שרק ב-4% מהמקרים המצב הכלכלי של האזרח הוותיק בכלל משתנה.

מירב כהן: זאת אומרת, אנחנו מטרטרים 96% מהציבור של הזקנים בגלל 4%.

מירב כהן: זה לא מידתי ולא סביר.

מירב כהן: אחרי משא ומתן ודיונים, גם עם מרכז השלטון המקומי – וזה המקום להודות ליושב-ראש השלטון המקומי, חיים ביבס - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת והיועצים, לא שומעים את השרה.

מירב כהן: - - וגם שיח עם כל הדרג המקצועי במשרד הפנים – וזה המקום להודות גם לשרת הפנים אילת שקד ולמנכ"ל משרדה, יאיר הירש.

מירב כהן: בהתחלה הייתה לזה התנגדות, כי אנשים מפחדים שיהיו רמאויות, שזה יעלה פתאום הרבה כסף, כי רחמנא ליצלן, אנשים יקבלו את מה שמגיע להם.

מירב כהן: אבל אני באמת חייבת לומר שהייתה פתיחות מצד השותפים השונים, והגענו להסכמה במתכונת הבאה: מגיל 75 מספיק שבן אדם יוכיח את רמת הכנסתו פעם אחת, הוא יקבל אוטומטית, עד סוף חייו בשיבה טובה, את אותה הנחה בארנונה.

מירב כהן: לא נבקש מאותם אנשים להגיע שוב ולהוכיח מה רמת הכנסתם.

מירב כהן: אנחנו נחסוך להם את הטרטור הזה.

מירב כהן: מגיל פרישה ועד גיל 75 הזכאים יבואו אחת לשלוש שנים במקום בכל שנה.

מירב כהן: זאת אומרת, מגיל 75 הפטור יינתן אוטומטית, ומגיל פרישה ועד גיל 75 הם יבואו אחת לשלוש שנים, במקום פעם אחת בכל שנה.

מירב כהן: אני חושבת שיש בזה הקלה משמעותית.

מירב כהן: כמובן שאם הרשות המקומית מגלה שאדם לא דיווח על שיפור בהכנסותיו, היא יכולה – בהתראה מראש תוך שהיא נותנת לו את האפשרות להגיב – גם להודיע לו שאותה הנחה תישלל ממנו.

מירב כהן: אנחנו כמובן עושים מהלך שהוא מידתי.

מירב כהן: הצעת החוק הזו תיטיב עם מאות אלפי אנשים מבוגרים במדינת ישראל, בדגש על החלשים ביותר, שזכאים להנחות בארנונה.

מירב כהן: בעבורם זו תהיה קלה ביוקר המחיה.

מירב כהן: אני חושבת שבדיוק כפי שעשינו עבודת מטה בנושא הזה ובדקנו איך אנחנו יכולים להקל במהלכים הביורוקרטיים; איך אנחנו יכולים לעשות חיים קצת יותר פשוטים לחלשים ביותר; בדיוק באותו אופן אנחנו צריכים להמשיך לפעול בתחומים נוספים.

מירב כהן: למשל, כל עולם המס.

מירב כהן: הטבות מס שהמדינה היום מעניקה לפורשים הן הטבות בשווי של מאות אלפי שקלים, ורק מביני דבר, שיש להם יועצים, יכולים לקבל את ההטבות האלה.

מירב כהן: למה?

מירב כהן: אנחנו רוצים שכולם יקבלו.

מירב כהן: אנחנו רוצים שאלה שהכי זקוקים לזה יקבלו.

מירב כהן: לכן את אותו מנגנון של פישוט הביורוקרטיה אנחנו רוצים להעתיק לעוד תחומי חיים.

מירב כהן: זו עבודת המטה שכיום מנוהלת מהמשרד לשוויון חברתי, והלוואי ואנחנו נצליח להביא בשורות בתחומים נוספים.

מירב כהן: אז שוב, תודה למשרד הפנים, לשרת הפנים ולמנכ"ל משרדה.

מירב כהן: תודה ליושב-ראש השלטון המקומי, שבלעדיהם הצעת החוק הזו לא הייתה מבשילה.

מירב כהן: אנחנו נשמח תמיד, חבר הכנסת אזולאי, לעשות שיתופי פעולה למען הזקנים בישראל, כי זו החובה של כולנו.

מירב כהן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה לשרה לשוויון חברתי השרה מירב כהן.

יעקב מרגי: ביקש להתנגד להצעת החוק חבר הכנסת איימן עודה.

יעקב מרגי: בבקשה אדוני, אני נותן לך חמש דקות, אתה תנמק כמה שאתה יכול.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, זה רק שלשום נפתלי בנט, ראש הממשלה, עמד על תצפית מול רהט – לא נכנס לרהט – כמו מושל צבאי, ואמר שאנחנו עוברים מהגנה להתקפה בנגב.

איימן עודה: זה רק אתמול אילת שקד, השרה גזענית ביותר בממשלה הזו, זה רק אתמול היא אמרה שהיא תהרוס בתים של האזרחים הערבים בנגב.

איימן עודה: חברים, זה היום.

איימן עודה: היום, לו ראיתם את כוחות, מה שנקרא הביטחון, הכוחות שנכנסים לביר הדאג', לכפר שהפך להיות כביכול מוכר, ואיך הרסו את הבתים שם.

איימן עודה: אני מאשים אתכם אתם, חברי הקואליציה כולכם.

איימן עודה: זה גם המתנחל נפתלי בנט, אבל לא רק, ולא רק ימינה.

איימן עודה: אני מאשים את העבודה; אני מאשים את מרצ; אני מאשים את כחול לבן; אני מאשים את תקווה חדשה; אני מאשים את רע"מ, את אל-ווחדה.

איימן עודה: כולכם שותפים להריסת הבתים בנגב.

איימן עודה: אתם, אתם, שותפים להריסת בתים של אנשים נזקקים, של אנשים עניים, באמצע החורף.

איימן עודה: מדובר על משילות בנגב.

איימן עודה: אני אגיד לכם מה זה משילות בנגב.

איימן עודה: משילות בנגב זה ביטחון.

איימן עודה: ביטחון זה הכרה בכפרים הבלתי-מוכרים.

איימן עודה: ביטחון זה שאנשים יחיו בכבוד, בשוויון.

איימן עודה: זהו הביטחון האסטרטגי, זוהי המשילות האסטרטגית.

איימן עודה: אני מאשים את הממשלה הזו, שהיא הגרועה ביותר בעבור תושבי הנגב.

איימן עודה: הגרועה ביותר.

איימן עודה: תושבי הנגב לא ראו ממשלה יותר גרועה להם מממשלת נפתלי בנט ואיילת שקד, וכל השותפים שלה.

יואב קיש: עם זה אנחנו מסכימים.

איימן עודה: אנשים פשוטי העם, עניים, חיים בכפרים בלתי מוכרים ללא מים, ללא חשמל.

איימן עודה: לעבור מהגנה להתקפה?

איימן עודה: להרוס להם בתים?

איימן עודה: כמה גזענות, כמה גזענות, כמה גזענות.

איימן עודה: אני רוצה להגיד לתושבי הנגב: כמו שנאבקנו יחד נגד פראוור וניצחנו את פראוור.

איימן עודה: עכשיו מנסים להחזיר את פראוור על ידי, כביכול, הכרה בשלושה כפרים, יחד עם כינוס 70% מתושבי הנגב – כמו שאתמול איילת שקד דיברה בנגב: להחזיר את פראוור.

איימן עודה: אבל כמו שעשינו לפני כמה ימים באבו תלול.

איימן עודה: ההפגנה הענקית שהייתה באבו תלול נגד הממשלה הגזענית הזאת היא הדרך להביא להכרה בכפרים.

איימן עודה: כמו שתושבי הנגב ידעו לעשות, כמו שהצליחו - -

מירב בן ארי: למה אתה לא מדבר על הפשע, על הסמים?

יעקב מרגי: מירב בן ארי, תודה.

מירב בן ארי: - - -

איימן עודה: - - לרבות הממשלה הגזענית ביותר.

איימן עודה: את חלק מהממשלה.

איימן עודה: את חלק מהממשלה הגזענית.

איימן עודה: את לא שונה מאף אחד מהם.

מירב בן ארי: מה זה קשור לגזענות?

מירב בן ארי: אין להם חיים, אתה - - -

איימן עודה: - - - וננצח אתכם.

איימן עודה: את חלק מהגזענות הזאת.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: פינדרוס תודה.

שלמה קרעי: - - -

יצחק פינדרוס: אל תערבבי - - -

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

יעקב מרגי: אתה רוצה להשיב?

יעקב מרגי: בבקשה.

שלמה קרעי: מירב, את הורסת את הקואליציה.

מירב בן ארי: - - - נמאס מהשקר שלכם.

מירב בן ארי: די - - -

יעקב מרגי: מירב, תירגעי.

יעקב מרגי: עזבי, מושכים אותך לשם.

יעקב מרגי: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

ינון אזולאי: תודה רבה אדוני היושב-ראש, כבוד השרים.

ינון אזולאי: איימן עודה, אני מנצל את הבמה הזאת בשביל לשכנע אותך שלא תערבב את שני הדברים.

ינון אזולאי: זאת הזכות שלי לעלות לשכנע עוד פעם, שאולי תצביע בעד.

ינון אזולאי: זאת הצעת חוק שנוגעת לכל המגזרים, אז אני מבקש – קודם כול, אתה צודק.

ינון אזולאי: אנחנו מסכימים.

ינון אזולאי: אנחנו מסכימים על חלק מהדברים, אבל זה דבר שאתה לא יכול לעשות, תשמע.

ינון אזולאי: אני רק רוצה, אדוני היושב-ראש, אני – אתה יודע, כשפוגעים בחברים שלי זה קשה לי.

ינון אזולאי: אתה, היושב-ראש, אתה לא רצית להכניס את משה ארבל ושלמה קרעי.

ינון אזולאי: אני רק רוצה לקרוא לך את הסעיף של קריאה לסדר והוצאה מישיבה.

ינון אזולאי: אז ככה - - -

יעקב מרגי: תרשה לי להשיב לך אחרי זה.

קריאה: - - -

יעקב מרגי: לא להפריע לו, בבקשה.

ינון אזולאי: אני רק מקריא, תגיד מה שאתה רוצה: "הוצא חבר הכנסת מישיבה כאמור בסעיף קטן זה, רשאי הוא ייכנס לאותה ישיבה, אם הרשה זאת יושב-ראש הישיבה ולצורך הצבעה בלבד".

ינון אזולאי: אני מבקש לא לפגוע בחברי משה ארבל.

ינון אזולאי: גם שלמה קרעי חבר שלי, נכון?

ינון אזולאי: לא לפגוע בהם.

ינון אזולאי: כי אנחנו כאופוזיציה נלחמים באמת בשביל להיות ביחד.

ינון אזולאי: אני רוצה – אתה יודע מה?

ינון אזולאי: אבל תהיה ממלכתי ותמשיך להיות ממלכתי, זה חשוב מאוד.

יעקב מרגי: תודה.

ינון אזולאי: איימן, שכנעתי אותך, איימן?

שלמה קרעי: רגע - - -

יעקב מרגי: שנייה, אני אשיב לך.

יעקב מרגי: רבותיי חברי הכנסת, אחד הדברים שאנחנו מלינים פה, אנחנו, הוא שמעבר לתקנון יש גם נוהג שנהגו כאן בכנסת.

משה ארבל: אין נוהג.

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: משה, אל תפריע לי.

יעקב מרגי: תן לי לדבר - - -

משה ארבל: - - -

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: אתה צודק, הפרו – אבל תן לי לומר את זה, אני.

יעקב מרגי: אל תפריע לי.

יעקב מרגי: אז באותה סיטואציה אם תפריע לי אני אוציא אותך.

יעקב מרגי: תן לי לומר מה שאני רוצה.

יעקב מרגי: אנחנו הלנו על כך שמנהגים חשובים שהיו בבית – נוהג שהיה כאן הופר ברגל גסה, פעם אחר פעם עוד בתחילת הקואליציה הזאת.

יעקב מרגי: אני, ביום שני – אם אתם זוכרים, היה מקרה כשניהלתי את הישיבה עם הסיפור של ועדה מיוחדת לעניין הקנביס?

יעקב מרגי: הורדתי זאת מסדר-היום.

יעקב מרגי: יושב-ראש הכנסת ביקש את רשותי, למרות שלא היה חייב.

יעקב מרגי: אז רבותיי, נכון.

יעקב מרגי: הדין ייקוב את ההר, אם הולכים – אני מבין את התסכול.

יעקב מרגי: אם הדין ייקוב את ההר לאורך כל הסקאלה, אז בואו נהפוך את זה, אבל לא חרבה ירושלים רק על - - -

שלמה קרעי: מה אתה מדבר?

שלמה קרעי: הם עושים להם את זה כל יום, כל שעה.

יעקב מרגי: נכון, אמרתי זאת.

יעקב מרגי: אמרתי זאת.

שלמה קרעי: אז מה?

שלמה קרעי: איך זה שמזכירת הכנסת, כשאין סעיף בתקנון.

שלמה קרעי: זה בניגוד לתקנון מה שהיא אמרה לך.

יעקב מרגי: אמרתי, אמרתי – נכון שראש הישיבה יכול להחזיר.

יעקב מרגי: הפנה את תשומת ליבי לתקנון, רבותיי, אבל יש נוהג.

יעקב מרגי: היה נהוג - - -

דוד אמסלם: אבל להגיד "כך נהגנו", רק קח בחשבון שבגישה הזאת, כשנקים ממשלה אתה לא תהיה סגן יושב-ראש - - -

יעקב מרגי: אני גם לא רוצה להיות יושב-ראש, לא רק סגן.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת החוק – הצעת חוק האזרחים הוותיקים (תיקון – חידוש אוטומטי של הנחה בארנונה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת ינון אזולאי.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 49

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו 49, לא היו מתנגדים ולא היו נמנעים.

יעקב מרגי: הצעת החוק אושרה ותעבור לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/1547/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

יעקב מרגי: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום דמי ביטוח לאומי מופחתים לסטודנט במוסד להשכלה גבוהה מחוץ לישראל), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי.

יעקב מרגי: היא פעילה היום, ואנחנו – ביקשו.

קריאה: - - -

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת.

יעקב מרגי: נא לשמור על השקט במליאה.

יעקב מרגי: בבקשה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הינה נתון שבוודאי לא יצא לכם להכיר.

קריאה: לא שומעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לא שומעים, לא שומעים.

יעקב מרגי: שנייה, שנייה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, יועצים.

יעקב מרגי: אפשר לשוחח, אבל בלחש, בלחישות.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: למעלה מ-60% מהרופאים החדשים בארץ הם אלו שלמדו בחו"ל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: רוב-רובם מגיעים מהחברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תואר בחו"ל עבור צעירות וצעירים אלו הוא לא תמיד משהו חווייתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: רבים מהם נאלצים לעזוב לתקופה ארוכה את הבית, את המשפחה, את החברים וכל זאת רק על מנת שיהיה בידם את היכולת להגשים את השאיפה לתעודה אקדמית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: במידה רבה, לאור המשבר החמור בכוח האדם, נראה כי צעירים וצעירות אלו הם העתיד של הרפואה, של הסיעוד ושל הריפוי בעיסוק בישראל, בוודאי כאשר מספר הסטודנטים שמתקבלים ללימודים נותר כה נמוך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: השנה לדוגמה, על פי אתר Ynet, מתוך אלפי בקשות שהוגשו יתחילו את לימודי הרפואה שלהם רק כ-800 סטודנטים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נוסף על כך, על פי הדוח האחרון שפרסם משרד הבריאות, בישראל יש השיעור הגבוה ביותר במערב של רופאים המוכשרים מחוץ למדינתם, זאת בזמן ששיעור המסיימים לימודי רפואה בישראל הוא דווקא מהנמוכים במערב.

ג'ידא רינאוי-זועבי: למרות הכול, ולמרות הקשיים הקיימים כאשר לומדים בחו"ל, הצעירים הערבים בוחרים לחזור לעבוד כאן, ומהווים במידה רבה את הבסיס למערכת הבריאות במדינה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אך לא רק בעתיד הרפואה מדובר, אלא בתופעה בעלת השלכות, רחבה הרבה יותר: התופעה היא שיש צעירות וצעירים שהאקדמיה עדיין נעולה בפניהם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בשנת 2012 חלקם של הסטודנטים הערבים מתוך אלו הלומדים בחו"ל עמד בערך על 40% בעוד שחלקם במוסדות האקדמיים בישראל עמד רק על 11.5%.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אם תסתכלו במוסדות האקדמיים בישראל תראו כי יש מעט מאוד מרצים ומרצות מהחברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כך גם המצב כשמדברים על שיעור הדיקנים, והנתונים הופכים עגומים ככל שעולה ערך המשרה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על אף הנתונים המראים בבירור כי אין הזדמנות שווה להיכנס לאקדמיה הישראלית, בכל זאת ממשיכים להערים עוד ועוד קשיים על צעירים אלו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כך נראית אפליה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: למה אפליה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: כי לרובם הבחירה ללמוד בחו"ל היא איננה בחירה אלא אילוץ.

ג'ידא רינאוי-זועבי: עובדה שרבים מתוכם בוחרים לחזור ולתרום לכלכלה במגוון דרכים ודרך מגוון של מקצועות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: האילוץ ללמוד בחו"ל מגיע מכמה סיבות: רבים מהם פשוט מתקשים לעמוד בתשלומים הרבים והגבוהים שגובות מכללות פרטיות; בקבלה לאוניברסיטאות ישנו מחסום הפסיכומטרי, מבחן שברור לכולם כי אינו משקף כמעט בכלל את יכולות הסטודנטים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: קושי נוסף על חיי הסטודנטים שלומדים בחו"ל הוא בתשלום דמי הביטוח הלאומי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כאשר היום תעבור הצעת החוק שלי, נביא לשוויון ולצדק בתשלומי הביטוח הלאומי בין סטודנטים הלומדים בחו"ל לבין חבריהם הלומדים בישראל, כי ממש אין היגיון לכך שסטודנט שלומד כאן ומשלם בחודש 24 שקלים וסטודנט שנאלץ ללמוד בחו"ל משלם 73 שקלים בחודש.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה פשוט לא הגיוני.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הצעה זו היא רק צעד אחד בדרך.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על הממשלה, על מערכת הבריאות ועל מערכת החינוך להתעורר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש להבין שזו העת לשינוי המגמה, לשינוי חשיבה, לשינוי בסדרי העדיפויות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בשנת 2011 החלה להבין זאת המועצה להשכלה גבוהה: אנשיה הכינו תוכנית לקידום הצעירים הערבים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: צעד זה הוא התחלתי, אבל אינו מספיק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: על משרד החינוך לבחון לעומק בניית מוסדות אקדמיים חדשים ולהעניק מלגות נוספות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בנוסף, יש לחשוב מחדש על המבחנים הפסיכומטריים, שאינם מותאמים לחברה הערבית ואינם משקפים את הפוטנציאל הקיים בשכבות החלשות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: זה הזמן.

ג'ידא רינאוי-זועבי: יש תקציב, יש ממשלה מתפקדת ויש חברי כנסת ושרים מהחברה הערבית, שבאו ליצור שינוי אמיתי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לפני כשבועיים העברנו בוועדת הכספים 5 מיליון שקלים לטובת מלגות לסטודנטים ערבים שלומדים בישראל - -

דוד אמסלם: דרך אגב, מה עם היהודים?

ג'ידא רינאוי-זועבי: ליהודים יש הרבה מאוד מלגות - -

דוד אמסלם: איפה?

ג'ידא רינאוי-זועבי: - - שאין אליהן, לצערי הרב, שום נגישות לסטודנטים הערבים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סטודנט ערבי, אין לו שום נגישות לאלה שלומדים, שהם סטודנטים יהודים.

דוד אמסלם: איפה?

דוד אמסלם: תגידו לנו איפה?

דוד אמסלם: את ומנסור עבאס, אמרתי לכם.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה, עם כל הכבוד, עם כל הכבוד, יש אפליה מובנית שצריך להסדיר אותה.

דוד אמסלם: אנחנו מבקשים שוויון זכויות ליהודים.

דוד אמסלם: בממשלה שלכם אנחנו מבקשים שוויון זכויות.

יעקב מרגי: דודי, תודה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: סליחה, עם כל הכבוד.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היום אנחנו גם נתחיל לטפל בנושא של סטודנטים ערבים שלומדים בחו"ל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/606/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: יש עוד הצעת חוק מוצמדת, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יעקב מרגי: לאחר מכן ישיב במשותף שר הרווחה.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

עאידה תומא סלימאן: את האמת, אני יכולה להבין עכשיו חברי וחברות כנסת קודמים, שהיו להם תמיד סיפורים לספר על איך חוקקו את החוק.

עאידה תומא סלימאן: כלומר, הסיפור מאחורי החוק, כמה גלגולים עבר, כמה ניסו, מתי נכשלו ואיך סוף-סוף הצליחו.

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד שלחוק הזה גם כן יש סיפור.

עאידה תומא סלימאן: חשוב מאוד לספר אותו, כדי שנדע ונלמד ונדע איך אפשר להשתפר גם בעשיית החקיקה שלנו.

עאידה תומא סלימאן: קודם כול, חשוב להדגיש: תלמידים, סטודנטים, שנוסעים לחו"ל כדי ללמוד וכדי לחזור ולתרום לחברה שלהם ולעבוד במשרות שהן גם משפרות חיים, הם הסטודנטים, הבנים והבנות שלנו.

עאידה תומא סלימאן: בתקופה שהם נמצאים בחו"ל חייבים גם לשלם את הביטוח הלאומי, בסכומים יותר גבוהים מהסטודנטים שלומדים בארץ, ובנוסף לכך גם משלמים לשירותים רפואיים במדינות שהם נמצאים בהן, כדי שיוכלו לקבל את השירותים הרפואיים.

עאידה תומא סלימאן: וכמובן, קופות חולים גובות את הסכומים שהן צריכות לגבות מהביטוח הבריאותי, ולא נותנים את השירות לסטודנטים האלה.

עאידה תומא סלימאן: אז אני חושבת שהגיע הזמן לתקן את העוול הזה, וטוב היום.

עאידה תומא סלימאן: אומנם היה אפשרי לעשות את זה כבר ב-2016, כאשר הגשתי את הצעת החוק שדיברה אז לפטור אותם מלשלם ביטוח לאומי.

עאידה תומא סלימאן: בזמנו התנהל משא ומתן עם הממשלה.

עאידה תומא סלימאן: חבר הכנסת ביטן לא נמצא עכשיו באולם, אבל ניהלנו את זה מולו, והוא אמר בצורה הכי ברורה: עאידה, יכול להיות, אם אתם מדברים על הנחה, אפשר להשוות את המצב עם הסטודנטים שלומדים בישראל, אבל לפטור טוטלית זה בלתי אפשרי.

עאידה תומא סלימאן: כך הגשנו עוד הצעה – אני וחבר הכנסת אוסאמה סעדי – שמדברת על הנחה ולא על פטור שלם, ועברה בקריאה טרומית והתחלנו לנהל משא ומתן עליה.

עאידה תומא סלימאן: לכן, יש לי שתי הצעות, כי יש הצעה שמדברת על ההנחה, וההצעה השנייה, שגם כן עברה בשבוע שעבר, מדברת על הגדרות: מה זה מוסד אקדמי בחו"ל, שאפשר לתת לסטודנטים בו את ההנחה.

עאידה תומא סלימאן: כך שאנחנו לומדים לאט-לאט שצריך, כנראה, לעבוד מאוד קשה ולא להתייאש, כי הסטודנטים שלנו – מגיע להם את ההנחה הזו; כי למשפחות שרוצות לתרום לחברה ילדים שהתחנכו וגדלו וקיבלו השכלה גבוהה, מגיעה להן ההנחה הזו.

עאידה תומא סלימאן: טוב שאנחנו עושים את זה סוף-סוף.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ואכן, כפי שרואים בהצעת החוק, מ-2018 יש ניסיונות של כל חברי הכנסת בכל כנסת וכנסת להגיש את הצעת החוק הזו.

יעקב מרגי: ואת יודעת מה, גם לא מובן מאליו שמציינים את זה, כי לאחרונה ראיתי הרבה חוקים שלנו שהועתקו ולא ציינו את זה.

יעקב מרגי: אז כל הכבוד שציינתם.

יעקב מרגי: ישיב לשתי הצעות החוק במשולב, שר הרווחה מאיר כהן.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו בדרך כלל יודעים לתת קרדיט, חבל שאחרים לא.

יעקב מרגי: שלא כולם.

יעקב מרגי: תודה.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, אני מעלה על נס את הממלכתיות שלך, מזה הרבה מאוד שנים, כסגן יושב-ראש הכנסת.

מאיר כהן: אדוני.

יעקב מרגי: תודה.

מאיר כהן: אני חושב שחשוב להגיד את זה - -

יעקב מרגי: תודה, תודה.

מאיר כהן: - - כי שימשנו יחד באותו תפקיד.

מאיר כהן: לפני שאני אומר, אגיד משפט אחד: עלה לכאן איימן עודה, חבר הכנסת.

מאיר כהן: אני לא אדבר בלהט שאתה דיברת, אני רק אגיד דבר אחד:

מאיר כהן: אנחנו נטפל בפשיעה וגם בכבודם של הבדואים – אבל גם בפשיעה.

מאיר כהן: ואני חייב להגן – אתמול הייתי כל היום עם שרת הפנים.

מאיר כהן: היא ממש לא הייתה גזענית.

מאיר כהן: היא לא מהמפלגה שלי, אבל צריך להגן על כבודם של אנשים.

מאיר כהן: היא הייתה והיא הקשיבה ברוב קשב, במתינות, וניסינו לפתור את הבעיות הכי אנושיות.

מאיר כהן: לעלות כאן ולהגיד שאתמול היא גילתה גזענות זה לא הוגן.

מאיר כהן: תעשה חשבון עם עצמך.

מאיר כהן: הצעת החוק מבקשת לקבוע כי סטודנט - - -

איימן עודה: אני לא מקבל את כל מה שאמרת.

איימן עודה: לא מקבל בכלל.

איימן עודה: היא כן גזענית ואתמול הייתה גזענית.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

מאיר כהן: הביקורת שלך הייתה מיותרת, אבל היה בריא ומאושר.

איימן עודה: מה שאתה אומר - - -

מאיר כהן: הצעת החוק שבנדון מבקשת – אתה יודע, ככל שתצעק, אתה יודע שטעית.

מאיר כהן: אז בוא, תירגע.

יעקב מרגי: איימן, תן לשר להשיב.

יעקב מרגי: תן לשר להשיב.

שלמה קרעי: אתם מצביעים איתם והם יוצאים - - -

יעקב מרגי: נא לא להפריע.

יעקב מרגי: חברת הכנסת שיר.

יעקב מרגי: אתי חוה עטייה, מה זה?

מאיר כהן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי כנסת נכבדים, הצעת החוק שבנדון מבקשת לקבוע כי סטודנט שאינו עובד או עובד עצמאי, הלומד במוסד לימודים מוכר בארץ או בחו"ל, ישלם דמי ביטוח מופחתים, בשיעור שיקבע השר, על מנת להקל על אוכלוסייה זו ולעודד רכישת השכלה גבוהה.

מאיר כהן: ראוי להדגיש, אדוני, כי כבר כיום מכיר המחוקק בחשיבותה של ההשכלה הגבוהה ומעניק לאוכלוסיית הסטודנטים הלומדים בישראל הקלה בתשלום דמי הביטוח ביחס לאוכלוסיות אחרות שאינן עובדות.

מאיר כהן: סטודנט משלם כיום דמי ביטוח לאומי בסכום מזערי, העומד על שליש מהסכום למי שאינו עובד.

מאיר כהן: בסך הכול הסטודנט משלם 24 שקלים וחשוב מאוד, כי שומרים - - -

קריאה: אז למה - - -

מאיר כהן: שנייה, שנייה, שנייה – 24 שקלים בכדי לשמור על זכויותיו.

מאיר כהן: משכך, ההצעה מאפשרת למעשה להרחיב את ההנחה האמורה אף לסטודנטים הלומדים בחו"ל.

מאיר כהן: העלו את זה שני חברי כנסת, גם איימן עודה וגם ג'ידא רינאווי זועבי.

מאיר כהן: אני רוצה להגיד שהנתונים של הביטוח הלאומי הם: 70% מהסטודנטים שלומדים בחו"ל הם יהודים ו-30% הם ערבים.

עאידה תומא סלימאן: נכון.

מאיר כהן: כך שחבל מאוד שכל הזמן לוקחים את ההצעה הזאת לכיוונים הלא-נכונים.

מאיר כהן: למרות זאת, למרות זאת, אני מבקש לשבת עם אנשים הביטוח הלאומי, לשבת איתנו ולקבוע מה ההנחה ואיזו הנחה תהיה.

מאיר כהן: אנחנו נעביר את זה בטרומית, אבל אני מאוד מבקש מכם, אני מאוד מבקש מכם לתאם את זה ביחד עם הביטוח הלאומי.

מאיר כהן: יש שם בחור טוב, לשבת איתו, ואנחנו נקבל החלטה ונמשיך עם הצעת החוק, תודה רבה לכם.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אני כבר ישבתי איתו - - -

מאיר כהן: מצוין, תהיי ברוכה, אם ישבת איתו – ישבת איתו.

מאיר כהן: מזה ירוויחו כל האנשים.

מאיר כהן: אני מבקש לתמוך בהצעת החוק.

יעקב מרגי: יש כבר, יש כבר, תודה.

יעקב מרגי: להצעות החוק ביקשו להתנגד שני חברי כנסת.

יעקב מרגי: הראשון שבהן, חבר הכנסת אחמד טיבי, בבקשה, אדוני, זה לגבי ההצעה של ג'ידא רינאווי זועבי.

יעקב מרגי: עכשיו, לגבי ההצעה של עאידה תומא סלימן – חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' ביקש להתנגד.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, ההצעה הזאת עברה ביוני על ידי חבר הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי.

יעקב מרגי: עמדות היועצים – יש פעילות יתר שם, זה מפריע.

יעקב מרגי: חברי הכנסת הנגבי וקריב, לא נותנים גב לדובר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: את ההצעה הזאת העברנו אוסאמה סעדי ואני בחודש יוני האחרון בטרומית.

אחמד טיבי: אותה הצעה, חבר הכנסת מאיר כהן, בתמיכתך.

מאיר כהן: יהיה המשך - - - זה יהיה.

אחמד טיבי: דקה, אני אסביר לך, יש דברים שהתפתחו עם הזמן.

אחמד טיבי: באוקטובר, בדיוני התקציב, השר כהן, אני הגשתי 11,000 הסתייגויות.

יעקב מרגי: סדרנים, נא להסתובב בעמדות היועצים ולהשתיק את כל מי שמדבר בקול.

אחמד טיבי: מרגי, תן להמשיך.

אחמד טיבי: כבר הבנת.

אחמד טיבי: לא היה קל לקואליציה לשמוע 11,000 הסתייגויות ולכן אוסאמה ואני ביקשנו לממן את הצעת החוק הזאת, וסיכמנו – עם יוגב, ראש אגף התקציבים, ועם אלכס קושניר – באוקטובר שעבר על 12 מיליוני שקלים כמימון להצעת החוק הזאת, כי זו העלות התקציבית.

אחמד טיבי: בדקנו.

אחמד טיבי: בתמונה היה גם מאיר שפיגלר, מנכ"ל הביטוח הלאומי הדינמי, המצוין והמקצועי.

אחמד טיבי: הייתה פגישה ותהיה עוד פגישה גם עם משרד האוצר, כי השר חמד עמאר בתמונה, ועם הביטוח הלאומי, ואין ספק – אגב, כדי שאהיה הוגן, גם בקדנציה הקודמת גם אוסאמה וגם עאידה העבירו את אותה הצעה בטרומית.

אחמד טיבי: עכשיו, כל חברי הכנסת מעבירים את ההצעה הזאת והדבר החשוב ביותר הוא שבאוקטובר סיכמנו על המימון.

אחמד טיבי: לא קל היה לבטל 11,000 הסתייגויות, בכל זאת יש לזה מחיר.

אחמד טיבי: נכון?

יעקב מרגי: ודאי.

אחמד טיבי: אתה היית בוועדה.

אחמד טיבי: זה היה המחיר.

אחמד טיבי: עכשיו, אדוני היושב-ראש, כמה זמן יש לי?

יעקב מרגי: יש לך חצי דקה ועוד דקה על ההפרעות שלי.

אחמד טיבי: דקה על ההפרעות.

יעקב מרגי: בבקשה.

אחמד טיבי: היום הרסו כוחות המשטרה בביר הדאג', חבר הכנסת מאיר כהן.

אחמד טיבי: לפני כמה ימים הייתה – הנחיתו כוחות משטרה באמצעות מסוקים באבו סבילה.

אחמד טיבי: מדובר ביחס נורא לערבים הבדואים בנגב.

אחמד טיבי: אבל השיא היה כאשר ראש הממשלה הגיע לשם, תצפת על רהט מרחוק, יחד עם המפכ"ל ושרים נוספים, ועם ראש מנהלת הבדואים, ואמר שהוא יטפל בפשיעה הערבית.

אחמד טיבי: סגלוביץ', אתה מטפל בפשיעה הערבית או בפשיעה בחברה הערבית?

אחמד טיבי: אין פשיעה יהודית, אין פשיעה בריטית, אין פשיעה ערבית.

אחמד טיבי: יש פשיעה ביישובים היהודיים, פשיעה ביישובים הערביים, ופשיעה בסקוטלנד.

אחמד טיבי: זה יהיר, זה מתנשא - -

יעקב מרגי: תודה, נא לסיים.

אחמד טיבי: - - וזה עוין.

אחמד טיבי: אתם נמצאים בשלטון - -

יעקב מרגי: תודה.

אחמד טיבי: - - בגלל אלפי הקולות שהצביעו בנגב.

אחמד טיבי: אל תהיו כפויי טובה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת אחמד טיבי.

יעקב מרגי: מתנגד שני, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', להצעתה של עאידה תומא סלימאן.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אדוני שר הרווחה, השר כהן, אדוני שר הרווחה, אתה יודע את הערכתי אליך, הרבה, במגוון תחומים, אבל על מה שאמרת קודם צריך להגיד: נו, באמת.

בצלאל סמוטריץ': הרי אם ההצעה כל כך טובה מדוע היא לא עברה בעבר?

בצלאל סמוטריץ': מדוע הייתם צריכים לתת אותה כאתנן להסרת ההתנגדויות, כפי שתיאר כאן אחמד טיבי – 11,000 התנגדויות בוועדת הכספים לתקציב המדינה.

בצלאל סמוטריץ': זו הצעה שממשלה הזו משלמת כאתנן לרשת ביטחון שהיא מקבלת מהרשימה המשותפת.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לשאול יותר מזה: אם ההצעה הזו כל כך נכונה, מדוע, השר מאיר כהן, מדוע בחור ישיבה – שאגב אסור לו לעבוד – משלם 129 שקלים בחודש, מאיפה אני לא יודע, ואז הוא צובר חובות ומשלם ריביות והצמדה, ואף אחד לא חושב שצריך לתת לו תשלום מופחת.

בצלאל סמוטריץ': אגב, החוק אוסר עליו לעבוד אז על מה בדיוק הוא אמור לשלם?

בצלאל סמוטריץ': זאת הצעת חוק שהיא – שוב, כמו הצעת החוק הקודמת – פרס לתומכי טרור כפויי טובה שיוצאים נגד מדינת ישראל, מוציאים דיבתה רעה, תומכים בטרור, מגדירים את מדינת ישראל נכבה, לא מפסיקים לתקוף אותה ולהכפיש אותה במקום להיות בעלי הכרת הטוב ולומר תודה ולשמוח על זה שהם זוכים לחיות בה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו הם רוצים שהסטודנטים שלהם יוכלו ללכת ללמוד בג'נין, וברמאללה, ובירדן – ואני יודע איפה?

בצלאל סמוטריץ': באוניברסיטאות אסלאמיות, ויחזרו אחר כך לאומנים קיצוניים – ותוך כדי די גם להמשיך לקבל הטבות מהמדינה, לשלם תשלומים מופחתים שלא כמו אזרחי ישראל האחרים.

בצלאל סמוטריץ': לשלם תשלומים מופחתים, וכן, ניר אורבך יצביע בעד כי הוא צריך את שרידות הקואליציה, כי בלי זה אין לו שרידות פוליטית אז הוא ישלם אתנן לאחמד טיבי ולאיימן עודה ולעאידה תומא סלימאן.

בצלאל סמוטריץ': ככה כל החברים האחרים בקואליציה שמוכרים את מדינת ישראל, שגורמים לחברה הערבית לעבור תהליכי אסלאמיזציה מסוכנים, שהם רעים לחברה הערבית פנימה, והם מתפוצצים אחר כך בפרצוף של החברה היהודית.

בצלאל סמוטריץ': אתם מסכנים את מדינת ישראל - -

עאידה תומא סלימאן: - - - אתה גזען - - -

בצלאל סמוטריץ': - - הפכתם אותה לבת ערובה.

בצלאל סמוטריץ': כן, ויאיר לפיד, הרי ברור שהוא יבוא להצביע בעד ההצעה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': הוא כמעט לא כאן בכנסת, אבל הוא יבוא אבל להצביע בעד ההצעה הזו, כי היא חשובה לו, כי זאת רשת הביטחון ושיתוף הפעולה עם הרשימה המשותפת.

בצלאל סמוטריץ': אגב, יאיר לפיד חייב את הרשימה המשותפת, כי הוא מפחד שאילת שקד, כמו שהיא רומזת, תפרק את הקואליציה רגע לפני שהוא ייכנס לתפקיד.

בצלאל סמוטריץ': אז ברור שהוא ייקח את איימן עודה ואחמד טיבי ויגיד: אם לאילת שקד מותר לשבת עם מנסור עבאס, לי מותר לשבת עם אחמד טיבי ואיימן עודה.

בצלאל סמוטריץ': אז הוא צריך את הקשרים, אז הוא בא עכשיו להצביע.

בצלאל סמוטריץ': ושוב, זה חוק רע אמיתי, מכיוון שהוא יעודד את הערבים בישראל לצאת לאוניברסיטאות אסלאמיות קיצוניות בעולם, ולחזור לאומנים קיצוניים ומסוכנים - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

בצלאל סמוטריץ': - - והוא אתנן שהממשלה משלמת, לשרידותה, לרשימה המשותפת.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה, נא לשבת.

יעקב מרגי: ההצבעה אלקטרונית על הצעת חוק ביטוח לאומי (תיקון – תשלום דמי ביטוח מופחתים לסטודנט במוסד להשכלה גבוהה), של חברת הכנסת ג'ידא רינאוי זועבי.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: הצבעה מס' 14

יעקב מרגי: בעד ההצעה להסיר מסדר-היום את הצעת החוק – 40

יעקב מרגי: ההצעה להעביר את הצעת חוק ביטוח לאומי (תיקון – תשלום דמי ביטוח מופחתים לסטודנט במוסד להשכלה גבוהה מחוץ לישראל), התשפ"א–2021, לוועדה שתקבע ועדת הכנסת נתקבלה.

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו 55, נגדה – 40, אין נמנעים.

יעקב מרגי: הצעת החוק אושרה.

יעקב מרגי: עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – תשלום ביטוח לאומי מופחתים לסטודנט במוסד להשכלה גבוהה), התשפ"ב–2021, של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 54

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: חברי הכנסת נא לשמור על השקט בזמן ההצבעה.

יעקב מרגי: בעד הצעת החוק הצביעו 54 חברי כנסת, נגדה – 42.

יעקב מרגי: אי לכך, אף הצעת חוק זו אושרה, והן יעברו להידון בוועדת העבודה והרווחה.

קריאה: - - - כספים - - -

יעקב מרגי: כספים?

יעקב מרגי: ועדת הכנסת תכריע בסוגיה זו.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/2019/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא שעל סדר-היום: הצעת חוק גירוש משפחות מחבלים, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אלי כהן.

יעקב מרגי: חברת הכנסת בראשי, זה מפריע.

יעקב מרגי: קטי שטרית.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, תדע כל אם ערבייה כי אם בנה יעשה פיגוע, היא ובני משפחתה ימצאו את עצמם - -

יעקב מרגי: עליזה בראשי.

אלי כהן: - - מופקדים בידי לוחמי צה"ל, שיגרשו אותם הרחק מכאן.

אלי כהן: אם לטרור אין גבולות, אז גם המשפחות של הטרוריסטים יועברו מעבר לגבול.

אלי כהן: הצעת החוק שאני מניח כאן היום בפניכם היא הצעת חוק שנועדה להציל חיים של יהודים רבים.

אלי כהן: כולנו רואים את גל הפיגועים שבא עלינו במהלך השבועות האחרונים.

אלי כהן: רק הבוקר הזה, כשאימא יוצאת עם ילדיה, באה מישהי לדקור אותה.

אלי כהן: לפני כשבוע נרצח אליהו קיי זכרו לברכה, והצעת החוק הזאת נועדה לכך שאותו מחבל, שבני משפחתו תמכו במעשה שלו, ידעו על המעשה שלו, תהיה לשרת הפנים האפשרות לבוא ולגרש אותם.

אלי כהן: אני בעבר כיהנתי כחבר הקבינט הביטחוני-מדיני.

אלי כהן: אחד הדברים המשמעותיים למחבלים זה מה יהיה על משפחותיהם לאחר שהם מבצעים את אותו פיגוע.

אלי כהן: אם אנחנו רוצים חבילת הרתעה שלמה, היא צריכה לכלול שני מרכיבים: מרכיב אחד זה להרוס את הבית של המחבל.

אלי כהן: המרכיב השני זה לבוא ולגרש את המחבל.

אלי כהן: לכן, אם אנחנו נתמוך ונקדם את המהלך הזה, אנחנו נציל חיים של לא מעט יהודים, שמותקפים אך ורק בגלל היהדות שלהם.

אלי כהן: אנחנו שומעים לאחרונה לא מעט תירוצים, שחלק מאותם מבצעי פיגועים מבצעים את זה בגלל סיבות משפחתיות.

אלי כהן: הדבר הזה הוא מגוחך, אבל אתם יודעים מה?

אלי כהן: בואו נניח שהם מבצעים אותם בגלל סיבות משפחתיות – אז הגיע הזמן שגם המשפחה שלהם תשלם מחיר.

אלי כהן: לא רק נחסל את המחבל, אלא אנחנו גם נגרש את המשפחה שלו.

אלי כהן: הטרור לא מכיר גבולות, הטרור גם לא מכיר קווים אדומים.

אלי כהן: לכן, זה כלי חשוב למלחמה בטרור, כאשר נבדק שהחשש היחיד של המחבלים זה מה יהיה על בני משפחותיהם לאחר הפיגוע.

אלי כהן: ללא ספק הדבר הזה ישפיע.

אלי כהן: מערכת המשפט במדינת ישראל כבר הכירה בכך שהרס בתי המחבלים הוא חיוני להרתעה.

אלי כהן: יש כאלה שדיברו על הרס בתי המחבלים כסוגיה של נקמה.

אלי כהן: אז זו לא רק נקמה, זה גם כלי חשוב מאוד במסגרת ההרתעה.

אלי כהן: לכן, אותו דבר, גם הכלי הזה של גירוש המשפחות הוא משמעותי מאוד.

אלי כהן: ידע כל מחבל, שאם הוא יצא לפיגוע, אם הוא חושב לאחר מכן שהחיים של המשפחה שלו טובים יותר, הוא טועה.

אלי כהן: אם הוא יבצע פיגוע, לא רק שהבית של המשפחה לו ייהרס, אלא היא גם תגורש מכאן.

אלי כהן: אם מחבלים ידעו שהמשפחות שלהם מגורשות, אז הם יחשבו טוב מאוד לפני שהם יבצעו את אותם פיגועים.

אלי כהן: תג המחיר הזה, שאנחנו רוצים לקבוע היום, הוא תג מחיר חיוני אחרי 70 שנה של מאבק בטרור כאן, במדינת ישראל, מדינת היהודים.

אלי כהן: כן, מדינת היהודים.

אלי כהן: אסור לנו שיותקפו יהודים אך ורק בשל יהדותם – וזה מה שקורה במהלך השבוע האחרון, פעם אחר פעם אחר פעם.

אלי כהן: לכן אני בא ואומר שאם הם חושבים שהפיגוע יעניק למשפחות שלהם כבוד, אז טעות בידם.

אלי כהן: הוא ישית עליהם חרפה ובושה, הם יגורשו מכאן ויחפשו חיים אחרים.

אלי כהן: אגב, אנחנו רואים במהלך הימים האחרונים את השרה אילת שקד, ואת נפתלי בנט, מטיילים בדרום.

אלי כהן: אפשר לומר על זה "הרצחת וגם ירשת"?

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשבת ולשמור על השקט.

יעקב מרגי: יבגני סובה, חבר הכנסת, לא מפנים גב לנואם.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, רק בתחילת השבוע ראינו את חוק החשמל השערורייתי שהעבירה אילת שקד.

אלי כהן: החוק הזה, למעשה, בא ומוכר את הנגב.

אלי כהן: עכשיו, הם הולכים לנגב מתוך מטרה שהם רוצים לטשטש את כל מה שהם עושים, אבל זה לא יעזור להם.

אלי כהן: תבינו, אנחנו נמצאים במדינה דמוקרטית, אבל חברי ימינה מפחדים משני דברים: דבר אחד שהם מפחדים ממנו הוא בחירות.

אלי כהן: הדבר השני שהם מפחדים ממנו זה להסתובב ברחוב.

אלי כהן: רק בדיקטטורות המנהיגים מפחדים להסתובב ברחוב, מכיוון שהם לא נבחרו, מכיוון שהם חוששים.

אלי כהן: והינה, זה אותו דבר מה שקורה בנושא הזה בימינה.

אלי כהן: אני רק אוסיף ואציין, ואני ארענן - -

יעקב מרגי: מאי גולן.

יעקב מרגי: חברת הכנסת מאי גולן.

אלי כהן: - - אני אציין – חבר הכנסת אורבך, אני רוצה להזכיר לך שאתה חתום על הצעת החוק הזאת.

ניר אורבך: - - -

אלי כהן: חבר הכנסת, כן, אתה חתום.

אלי כהן: אתה חתום אדון אורבך.

ניר אורבך: - - -

אלי כהן: אתה חתום.

אלי כהן: בחודש מאי האחרון, בכנסת ה-24, חתמת על הצעת החוק הזאת.

ניר אורבך: - - -

אלי כהן: אגב, לא רק אתה חתמת, כל ששת הנוכלים של ימינה חתמו על הצעת החוק הזאת.

קריאות: - - -

אלי כהן: מי שחתם על הצעה כזאת זה גם מתן כהנא, זאת גם אילת שקד, שבטח תשלח עכשיו איזה נורבגי או איזה שר אחר לבוא להצביע בשמה.

אלי כהן: עידית סילמן, יושבת-ראש הקואליציה, גם את חתומה על הצעת החוק הזאת.

יעקב מרגי: תודה.

ניר אורבך: - - -

אלי כהן: אדון אורבך, אתה רק צריך לדעת, ההתנגדות שלך להצעת החוק הזאת, המשמעות שלה שיהיו עוד פיגועים, אבל אתם לא יכולים לעשות שום דבר בלי ההסכמה של מנסור עבאס.

ניר אורבך: - - -

איתן גינזבורג: - - -

אלי כהן: אתה יודע למה?

אלי כהן: אתם רועדים מבחירות.

אלי כהן: אתם חוששים מבחירות.

אלי כהן: למה מכרת את הערכים שלך?

אלי כהן: לפני שלושה חודשים חתמתם על ההצעה הזאת.

אלי כהן: מה קרה?

אלי כהן: מה קרה בשלושה חודשים?

אלי כהן: אתה יודע מה?

אלי כהן: נהייתם שפוטים של עבאס, זאת הסיבה - -

איתן גינזבורג: מה שקרה - - - ממשלה.

אלי כהן: - - בגלל שאתם שפוטים של עבאס - -

יעקב מרגי: איתן, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

אלי כהן: - - בשביל זה אתם - - - עשיתם.

אלי כהן: ואני גם שומע אותך, איתן גינזבורג, שעולה כאן באמת להיות היושב-ראש.

אלי כהן: אז אדון גינזבורג, גם עליך תהיה אחריות ברגע שיהיה בנושא הזה פיגועים.

אלי כהן: אז אני אומר לכם, חברים יקרים, אמר ראש הממשלה הראשון דוד בן-גוריון: "תדע כל אם עברייה כי הפקידה את בניה בידי מפקדים הראויים לכך".

אלי כהן: אני מציע בנוסף, שתדע כל אם למחבל שאם בנה יבצע פיגוע היא תופקד בידי לוחמי צה"ל שיגרשו את בנה ואת משפחתה הרחק מכאן.

אלי כהן: מי שרצח, משפחתו תשלם מחיר.

אלי כהן: מי שחושב שדם יהודי הפקר, משפחתו תשלם מחיר ותגורש מכאן.

גבי לסקי: - - -

אלי כהן: לכן, מי שרוצה - - -

יעקב מרגי: תודה, גבי לסקי.

אלי כהן: גבי, אני יודע שאתם כבר לא בעד מדינה יהודית ודמוקרטית.

אלי כהן: גבי, אתם הורדתם את המילה ציונות.

אלי כהן: אתם בעד מדינת כל אזרחיה.

אלי כהן: והצעת החוק הזאת, אדון הרצנו, מה שהיא אומרת, שאם המשפחה של המחבל תמכה בטרור היא לא צריכה להיות במדינת ישראל, נקודה.

אלי כהן: ככה יוצרים עמדה.

גבי לסקי: - - -

יוראי להב-הרצנו: - - -

אלי כהן: לכן, מי שאכפת לו מהחיים של היהודים במדינת ישראל; מי שרוצה למנוע את הפיגועים הבאים, אז אני קורא לו לתמוך בהצעת החוק החשובה הזאת.

אלי כהן: גם המל"ל וגם השב"כ אמרו שהיא חשובה מאוד להרתעה.

אלי כהן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת אלי כהן.

יעקב מרגי: ישיב להצעת החוק השר עודד פורר בשם שרת הפנים.

משה ארבל: פורר, אתה הצבעת לא מזמן - - -

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: עשר דקות עומדות לרשותך.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש - - -

דוד אמסלם: אורבך, החליפו לך את המעטפות?

דוד אמסלם: האוטו, האוטו - - -

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני משיב להצעת החוק הזו בשם שרת הפנים איילת שקד, ולכן אני אקריא את תשובתה.

עודד פורר: עניינה המרכזי של ההצעה שבנדון הוא גירוש בני המשפחה הגרעינית של מחבל פעיל טרור, לצורך מניעתי והרתעתי של מחבלים פוטנציאליים.

עודד פורר: בהצעת החוק דנן אין התייחסות לדרך הקבועה בחוק כיום לביטול מעמד של אזרח תושב קבע, שיפר אמונים למדינת ישראל.

עודד פורר: כיום - - -

משה ארבל: פורר, איפה אילת שקד?

משה ארבל: איפה אילת שקד?

משה ארבל: השר פורר.

יואב קיש: למה אתה עונה במקום שקד?

יואב קיש: אין לה את האומץ להגיע לפה?

יעקב מרגי: תודה.

משה ארבל: אילת שקד, איפה היא?

עודד פורר: תשמע, אני עוד לא קיבלתי - - -

משה ארבל: איפה אילת שקד?

עודד פורר: חבר הכנסת ארבל, עוד לא קיבלתי - - -

דוד אמסלם: הילד השקט.

יעקב מרגי: תן לו להשיב, שאלת, תן לו.

יעקב מרגי: תן לו להשיב.

עודד פורר: עוד לא קיבלתי את ה-GPS שמוצמד לשרים, שמעדכן אותי איפה כל אחד נמצא.

גלית דיסטל אטבריאן: למה היא מתחבאת?

קריאות: - - -

יעקב מרגי: תודה.

עודד פורר: אני יודע איפה אני נמצא.

יואב קיש: יש לה כאב בטן.

יואב קיש: היא לא יכולה, כי יש לה כאב בטן.

עודד פורר: ביקש ממני חבר הכנסת ארבל, כבר העיר לי בפעם הקודמת על נושא התשובות לשאילתות.

עודד פורר: בדקתי, צדקת.

דוד אמסלם: עודד, האמת היא שכבר אני מבין - - - חבר שלך, אתם רציתם להוציא אותו להורג - - -

עודד פורר: היום אני פה משיב על כל השאילתות שהיה עליהן פיגור, ואני גם חושב שהערתך הייתה צודקת בזמנו.

עודד פורר: גם סידרתי את הנושא הזה לפחות אצלי.

עודד פורר: זה היה בתום לב.

יואב קיש: עודד, היית בעד מוות למחבלים, מה קרה?

עודד פורר: אני עדיין בעד מוות למחבלים.

עודד פורר: לא הייתי.

עודד פורר: אני עדיין בעד.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לאפשר לשר להשיב.

עודד פורר: נמשיך.

יעקב מרגי: אופיר אקוניס.

עודד פורר: כיום, בהתאם לסעיף 11 לחוק האזרחות וסעיף 11א לחוק הכניסה לישראל, לאחר ביטול - - -

דוד אמסלם: - - - עונש מוות למחבלים.

יעקב מרגי: דודי, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

עודד פורר: - - המעמד ניתן לגרש את מי שבעל מעמד במקום אחר.

עודד פורר: לגבי מי שייוותר ללא מעמד, יינתן לו מעמד חלופי בישראל בהתאם לסעיפים אלו.

עודד פורר: לאור העובדה שלא ניתן לגרש אזרח ישראלי, ככל הנראה הכוונה של מציע החוק היא הרחבת אפשרות ביטול האזרחות לבני משפחה, לצורך גירושה מהארץ.

אלי כהן: עודד, חתמת על החוק.

אלי כהן: עודד, בכנסת ה-23 חתמת על החוק, לרענן את זיכרונך.

יעקב מרגי: אלי, הוא משיב לך.

עודד פורר: אני מקריא כרגע את תשובתה של השרה אילת שקד.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל איפה אילת?

עודד פורר: ואחר כך אני אתייחס.

אורית סטרוק: אתה תגיד אחר כך את דעתך?

יעקב מרגי: אורית סטרוק, לא קוראים בעמידה.

יעקב מרגי: נא לשבת.

עודד פורר: אני אגיד גם את דעתי.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל איפה אילת?

יעקב מרגי: לא קוראים קריאות ביניים בעמידה.

עודד פורר: אני אגיד לכם גם את דעתי.

עודד פורר: הכול בסדר.

גלית דיסטל אטבריאן: למה אילת שינתה את דעתה?

גלית דיסטל אטבריאן: למה?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לאפשר לשר להשיב.

גלית דיסטל אטבריאן: אילת הבטיחה שהעמדות שלה לא ישונו.

גלית דיסטל אטבריאן: הבטיחה.

יעקב מרגי: גלית, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

עודד פורר: הממשלה ביקשה מהמציע לדחות את הדיון בהצעת החוק כמה חודשים כדי שאפשר יהיה לבוא איתו בדין ודברים על ניסוחה גם מול המשרדים השונים.

עודד פורר: המציע מתעקש להעלות אותה היום להצבעה, בטרם הממשלה קבעה את עמדתה בהצעת החוק.

משה ארבל: והיום נקרע קריעה בשמעון הצדיק.

משה ארבל: היום נקרע קריעה.

עודד פורר: לכן, ככל שלממשלה אין עמדה וועדת השרים לא קבעה את עמדתה בעניין, הקואליציה תצטרך להתנגד.

גלית דיסטל אטבריאן: אדוני היושב-ראש, מי זה איש השמאל הזה, ואיפה פורר?

גלית דיסטל אטבריאן: מה קרה לפורר?

גלית דיסטל אטבריאן: הוא נעלם.

עודד פורר: לכן, עכשיו אם ירצה המציע, אני אוכל גם להתייחס - - -

יואב קיש: איפה עודד פורר?

יואב קיש: איפה הוא?

עודד פורר: פה, פה, פה.

גלית דיסטל אטבריאן: מי זה איש השמאל הנחמד הזה שעומד פה?

יעקב מרגי: תודה, גלית.

עודד פורר: אני חושב שיש מקום, המציע, חבר הכנסת כהן, אני חושב שבהחלט יש מקום להחמיר את הענישה ולהרחיב את רף הסמכויות שניתנו.

אורית סטרוק: - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לשבת.

אורית סטרוק: למה לא הורסים את הבית של - - -

יעקב מרגי: אורית, נא לשבת.

אורית סטרוק: יש פיגוע אחרי פיגוע אחרי פיגוע, הבית של - - -

יעקב מרגי: אורית סטרוק, נא לשבת.

אורית סטרוק: - - -

יעקב מרגי: אורית סטרוק, נא לשבת, תודה.

בצלאל סמוטריץ': - - -

יעקב מרגי: לא קוראים קריאות ביניים בעמידה.

בצלאל סמוטריץ': - - - גירוש משפחות.

בצלאל סמוטריץ': אבל הקמת ממשלה עם עבאס, אין לך ברירה.

עודד פורר: אני אחזור ואומר, עמדתי בעניין, אדוני חבר הכנסת כהן, המציע, עמדתי בעניין לא השתנתה.

קריאות: - - -

בצלאל סמוטריץ': - - - להצביע נגד.

יעקב מרגי: ששש.

עודד פורר: אני חושב שיש מקום באמת - - -

יואב קיש: פעם היית איש ימין, פורר.

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

קריאות: - - -

עודד פורר: פעם הייתם נותנים לי להשלים משפט.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, תנו לו.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: הוא מציע.

יעקב מרגי: רגע, בצלאל סמוטריץ', שמעו אותך, זאת קריאת ביניים.

יעקב מרגי: אבל זאת קריאת ביניים, והוא לא מצליח להשלים משפט.

בצלאל סמוטריץ': - - -

יעקב מרגי: לא, אל תשאל.

בצלאל סמוטריץ': - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': - - - בנט - - -

יעקב מרגי: נא לאפשר לשר להשיב.

גלית דיסטל אטבריאן: בנט - - -

יעקב מרגי: גלית דיסטל.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

יעקב מרגי: גלית דיסטל, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

דוד אמסלם: איפה אילת השקד?

יעקב מרגי: גלית, תודה.

אורית סטרוק: תהרסו את הבית של המחבל - - -

דוד אמסלם: השרה הילד השקט.

יעקב מרגי: תודה, דודי.

יעקב מרגי: בבקשה.

עודד פורר: אז, חבר הכנסת כהן, כפי שכבר אמרתי, עמדתי בעניין לא השתנתה, ואני חושב שבהחלט יש מקום להצעת החוק הזאת.

יואב קיש: השתנת.

עודד פורר: רק מה?

עודד פורר: צריך לנסח ולעמוד אל מול המשרדים כדי להגיע לנוסח המוסכם.

עודד פורר: אני בהחלט מציע לך שוב, דווקא בגלל - - -

גלית דיסטל אטבריאן: אז למה חתמת על ההצעה לפני שנה?

אלי כהן: שלושה שבועות אתה מסכים?

עודד פורר: דווקא בגלל - - -

אלי כהן: אתה חתום על הצעת חוק זהה.

אלי כהן: מילה במילה.

עודד פורר: אני אומר לך שוב, אני חושב שיש מקום לדיון כדי לנסות להגיע להסכמות.

אלי כהן: שלושה שבועות.

קריאה: יש מקום לתקן את העניין תוך 48 שעות, ככה ליברמן אמר.

עודד פורר: אם אתה מעוניין לדחות בשלושה שבועות, בהחלט אני אשמח.

עודד פורר: אני אשמח.

עודד פורר: אני חושב שיש - - -

יואב קיש: אם מה?

יואב קיש: מה אמרת?

עודד פורר: אם הוא יסכים לדחות בשלושה שבועות כדי לנהל את הדיון, אני אשמח.

עודד פורר: אני מקווה שנגיע להסכמות.

עודד פורר: אין שאלה בעניין הזה.

עודד פורר: אני במובן הזה - - -

בצלאל סמוטריץ': - - - שלושה שבועות - - -

אלי כהן: שלושה שבועות.

עודד פורר: זאת זכותך.

עודד פורר: אתה יכול - - -

דוד אמסלם: אתה בעד המחבלים האלה?

אלי כהן: זאת לא זכות, זה היה סגור.

עודד פורר: לא, לא, אל תכניס לי מילים לפה, דודי.

דוד אמסלם: אני שואל אם אתה בעד המחבלים.

עודד פורר: אני יכול לומר שיש מקום למצות את התהליך מול הממשלה.

דוד אמסלם: הרי אתה יודע שזה האוריגינל, זה מה שצריך.

עודד פורר: מה?

דוד אמסלם: אתה יודע שזה מה שצריך.

עודד פורר: אני חושב שנוסח הצעת החוק לא טוב, משום שצריך לתקן את הניסוח.

קריאה: לתקן?

קריאה: כן?

קריאה: זה - - - שלכם בוועדת שרים.

עודד פורר: אני חושב שיש מקום לתקן את הניסוח הזה.

עודד פורר: אני חושב שבתוך העניין הזה יכול להיות שנגיע להסכמות.

עודד פורר: אם נגיע להסכמות, בהחלט.

עודד פורר: אם לא נגיע להסכמות, אז לא נגיע להסכמות.

עודד פורר: לכן, ככל שהמציע לא ירצה לדחות את ההצבעה כדי שיהיה דיון, אני אבקש לקיים את ההצבעה.

עודד פורר: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת המציע, אתה רוצה להשיב?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יואב קיש: עודד, פעם היית איש ימין, איפה נעלמת?

יואב קיש: יש לך שותפים שעשו לך ניתוח לשמאל, העבירו אותך לשמאל.

קריאה: איפה הימים שהיית בימין?

אלי כהן: זה שעברתם מפה לפה לא אומר שהפכתם לימניים.

אלי כהן: נשארתם אותם שמאלניים שהייתם.

יואב קיש: עונש מוות.

יואב קיש: על החוק הזה חתמת.

יואב קיש: לאן נעלמתם?

יואב קיש: לאן?

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אלי כהן: כאן, אגב, קרתה להם תקלה שהם לא תכננו.

אלי כהן: איילת הנעלמת, שחתומה על הצעת החוק, דאגה לא להיות כאן.

אלי כהן: אבל מה הטעות שקרתה להם?

אלי כהן: הם שלחו את השר עודד פורר, שחתום גם הוא על הצעת החוק.

אלי כהן: הם לא שמו לב לנושא הזה.

אריה מכלוף דרעי: - - -

אלי כהן: והצעת החוק הזאת, חבר הכנסת דרעי, היא מילה במילה אותו דבר.

אלי כהן: והינה, כאן, נמצא ראש הממשלה נפתלי בנט, ואני רוצה לשאול אותך: כשעיסאווי פריג', שר בממשלה שלך מתנגד לגבות את לוחמי מג"ב, האם קראת אותו לסדר?

אלי כהן: התשובה היא לא.

אלי כהן: כי אתה שומר על הכיסא שלך.

אלי כהן: האם ג'ידא רינאוי זועבי ממרצ, שהתנגדה לגנות את הפיגוע, והתנגדה לגבות את לוחמי מג"ב, שחיסלו את המחבל – קראת לה?

אלי כהן: לא.

אלי כהן: למה לא קראת לה?

אלי כהן: כי בזכות רע"מ, שארבעה מהם תומכי חמאס, אתה נמצא בכיסא שלך.

אלי כהן: זאת הפעם הראשונה בממשלת ישראל שיש 11 חברי כנסת בקואליציה שלא מאמינים במדינה יהודית ודמוקרטית - -

גלית דיסטל אטבריאן: אלי נפתלי יותר חשוב מהמדינה.

גלית דיסטל אטבריאן: נפתלי רצה להיות ראש ממשלה - - -

יעקב מרגי: גלית, את מפריעה לאלי.

אלי כהן: - - זאת פעם ראשונה שיש ארבעה חברי כנסת תומכי חמאס.

אלי כהן: אגב, זה לא משנה בכלל אם עבר כסף מרע"מ לחמאס או לא עבר כסף.

אלי כהן: זה לא משנה בכלל.

אלי כהן: עצם זה שהם תומכי חמאס.

אלי כהן: אני אגיד לכם משהו: אדון בנט, אתה היית איתי בקבינט, ואתה יודע שהחמאס רוצה להשמיד את מדינת ישראל.

אלי כהן: אתה יודע את זה.

אלי כהן: אתה יודע שהם לא רוצים שום פשרה.

אלי כהן: אבל מה קורה, בשביל הכיסא שלך אתה מוכן למכור הכול.

אלי כהן: היום בבוקר, אדון בנט, נדקרה אימא רק בגלל שהיא יהודייה.

אלי כהן: זאת הסיבה היחידה.

אלי כהן: אליהו קיי, זכרו לברכה, נרצח רק בגלל שהוא יהודי.

אלי כהן: אפילו לא כינסת את הקבינט ותקרא להרס בית המחבל שלו שייעשה מהר.

קטי קטרין שטרית: הוא יאבד את הכיסא.

יעקב מרגי: תודה.

קטי קטרין שטרית: הוא יאבד את הכיסא.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לא להפריע.

אלי כהן: חבר הכנסת אבוטבול - -

דוד אמסלם: - - -

אלי כהן: - - אני רוצה לעדכן אותך במשהו שנפתלי בנט יודע אותו.

דוד אמסלם: - - -

אלי כהן: חבר הכנסת אבוטבול, אני רוצה לעדכן אותך במשהו שבנט יודע אותו, ואני אגיד לך במה.

קטי קטרין שטרית: - - -

אלי כהן: הדוחות של השב"כ אומרים - - -

מאי גולן: - - -

קריאות: - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, הוא לא יוכל לסיים את דבריו אם תמשיכו לצעוק, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: לפחות לנחם את המשפחות - - -

יעקב מרגי: אתן מפריעות לחבר שלכם.

קטי קטרין שטרית: - - - את המשפחות.

יעקב מרגי: קטי, את לוקחת לו את רשות הדיבור?

קטי קטרין שטרית: - - -

יעקב מרגי: בבקשה.

אלי כהן: חבר הכנסת אבוטבול, רציתי להגיד לך משהו.

מאי גולן: - - -

יעקב מרגי: לא אבוטבול.

יעקב מרגי: הוא לא פה, אבוטבול.

יעקב מרגי: פטין מולא.

אלי כהן: חבר הכנסת פטין מולא - -

מאי גולן: - - -

יעקב מרגי: מאי גולן, תודה.

יעקב מרגי: מאי גולן.

יעקב מרגי: תודה.

אלי כהן: נפתלי בנט יודע, והוא קרא את דוחות השב"כ, שאם רוצים להציל חיים של יהודים, צריך שני דברים: דבר אחד זה להרוס את הבתים, והדבר השני – לגרש את המשפחות שלהם.

יעקב מרגי: תודה.

אלי כהן: בעצם הרפיסות שלכם, בעצם החולשה שלכם אתם מזמינים את הפיגוע הבא.

דוד אמסלם: - - -

יעקב מרגי: אסור לי להגיד תודה?

יעקב מרגי: דודי, אתה רוצה לנהל אותי?

יעקב מרגי: אל תנהל אותי.

יעקב מרגי: בבקשה.

אלעזר שטרן: - - -

יעקב מרגי: הפריעו לו דקתיים.

יעקב מרגי: אתה רוצה שאני אתן לו ארבע דקות?

יעקב מרגי: אל תנהל אותי, השר שטרן.

יעקב מרגי: אל תנהל אותי.

יעקב מרגי: לפחות שתהיה לכם יושרה.

יעקב מרגי: אתם יודעים בדיוק כמה זמן הפריעו לו.

יעקב מרגי: אז אל תנסו לאתגר אותי ביושרה שלי.

אלעזר שטרן: - - -

יעקב מרגי: זה לא משנה מי מפריע.

יעקב מרגי: מה, יש כללים חדשים בבית הזה?

יעקב מרגי: בבקשה, נא לסיים.

יעקב מרגי: יש לך תוספת של דקה.

אלי כהן: אלעזר שטרן, שר המודיעין, אז אני רוצה לעדכן אותך:

אלי כהן: בחומר הסגול שאתה קורא כל יום – אני מניח שאתה בחור רציני ואתה קורא – בחומר הזה אתה תקרא עד כמה ההצעה הזאת חשובה להרתעה, עד כמה ההצעה הזאת תציל חיים של יהודים.

אלי כהן: אבל זה לא מעניין אתכם.

אלי כהן: והינה, מה קרה?

אלי כהן: בחודש מאי האחרון מגיעה מפלגת ימינה, שעשתה את מעשה ההונאה הגדול ביותר וכולה חתומה על ההצעה הזאת מילה במילה – חתומה עליה אילת שקד, חתום עליה ניר אורבך, חתום עליה אביר קארה, חתומה עליה עידית סילמן, חתומים אחד-אחד.

אלי כהן: מה קרה בשלושה חודשים?

אלי כהן: מה השתנה בשלושה חודשים?

אלי כהן: השתנו שני דברים.

אלי כהן: אתה מפחד משלושה דברים: אחד, אתה מפחד מעבאס; הדבר השני – אתה מפחד מבחירות; והדבר השלישי – אתה מפחד להסתובב ברחוב.

יעקב מרגי: נא לסיים.

אלי כהן: נשמע לך הגיוני - -

יעקב מרגי: תודה.

אלי כהן: - - שאתה מפחד להסתובב ברחוב?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לסיים, אלי.

יעקב מרגי: הוספתי לך זמן.

יעקב מרגי: מספיק.

יעקב מרגי: תודה.

אלי כהן: רק בדיקטטורות מפחדים להסתובב ברחובות.

יעקב מרגי: משפט סיום.

יעקב מרגי: תודה.

אלי כהן: משפט סיום.

אלי כהן: אחרון.

יעקב מרגי: משפט סיום.

אלי כהן: לכן אני קורא גם לך, עידית סילמן - - -

יעקב מרגי: נא לסיים, נא לסיים.

עידית סילמן: אדוני היושב-ראש, הזמנים - - -

אלי כהן: אני קורא לך גם, עידית סילמן - - -

אלעזר שטרן: - - - הגזמת.

יעקב מרגי: אלעזר שטרן, אני מסביר לך, רק הוויכוח שהיה לו עם איתן גינזבורג וניר אורבך היה דקה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: נא לסיים.

אריה מכלוף דרעי: מה זה "הגזמת"?

אריה מכלוף דרעי: מה זה "הגזמת"?

אלי כהן: במה הגזים?

אלי כהן: במה הגזים?

יעקב מרגי: אלי, תודה.

אלעזר שטרן: - - -

אריה מכלוף דרעי: מה זה "הגזמת"?

אריה מכלוף דרעי: תכבד אותו, תכבד אותו.

אלעזר שטרן: - - -

אריה מכלוף דרעי: תכבד אותו.

אריה מכלוף דרעי: חצוף אחד.

אלעזר שטרן: - - -

אריה מכלוף דרעי: אתה חצוף.

יעקב מרגי: תודה.

אלי כהן: אז אני אומר גם לעידית סילמן, שחתומה על הצעת החוק - - -

קריאה: אלוף בצה"ל - - -

אלי כהן: ומשפט אחרון לחבר הכנסת פורר - -

יעקב מרגי: משפט סיום.

אלי כהן: - - שזיכרונך לא יבגוד בך: אתה חתום על הצעת החוק הזאת.

יעקב מרגי: אלי, תודה.

יעקב מרגי: אמרת את זה.

יעקב מרגי: תודה.

אלי כהן: לכן אם אתה תתחייב שבעוד שלושה שבועות אתם תתמכו, או לפחות אתה או הנציגים של המפלגה שלך בוועדת שרים יתמכו בהצעת החוק הזאת, שתציל חיים של יהודים, אני אסכים לשלושה שבועות.

אלי כהן: אם לא, נעשה הצבעה.

אלי כהן: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

יעקב מרגי: נא לא להפריע.

דוד אמסלם: - - - אם הוא מסכים.

דוד אמסלם: מה הוא אומר?

יעקב מרגי: הוא השיב בשלילה.

יעקב מרגי: נא לשבת.

יעקב מרגי: גם הממשלה וגם האופוזיציה ביקשו הצבעה שמית.

יעקב מרגי: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

קטי קטרין שטרית: אלי, שעם ישראל ידע, שעם ישראל ידע מי מעודד טרור.

יעקב מרגי: לא מפריעים בזמן ההצבעה.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

יעקב מרגי: דודי.

יעקב מרגי: אנחנו בזמן הצבעה.

יעקב מרגי: דודי אמסלם, אנחנו בזמן הצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת): משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – נגד

קריאות: בושה, בושה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת):

ירדנה מלר-הורוביץ: ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד

קריאות: - - -

יעקב מרגי: קטי שטרית.

יעקב מרגי: דודי אמסלם, בזמן ההצבעה, יש גבול.

יעקב מרגי: מזכירת הכנסת מתאמצת.

יעקב מרגי: מירי רגב, תודה.

יעקב מרגי: קטי – אני אקרא אותך לסדר.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת): זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד

קריאות: בושה, בושה, בושה - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, תודה.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לאפשר את ההצבעה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אלי כהן, מלכיאלי, תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח

קריאות: - - -

יעקב מרגי: גלית דיסטל, אנחנו באמצע הצבעה.

יעקב מרגי: אנחנו באמצע ההצבעה.

יעקב מרגי: מאי גולן, כנ"ל.

יעקב מרגי: אני אומר לכם עכשיו, לא משנה מי, מי שיקרא באמצע ההצבעה, אני אקרא אותו לסדר.

יעקב מרגי: אני אקרא אותך לסדר עכשיו, נא לא להפריע, נא לא להפריע.

יעקב מרגי: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד

קריאות: - - -

יעקב מרגי: תודה.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: מאי גולן, מאי גולן, את הצבעת, נכון?

יעקב מרגי: אני אקרא אותך.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד

קריאות: - - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, תודה.

יעקב מרגי: בסדר, מחיתם, תודה.

יעקב מרגי: מאי גולן, תודה.

יעקב מרגי: פעם שביעית אני מזכיר את שמך.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – נגד

קריאות: - - -

יעקב מרגי: נא לשבת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת כלפון, לשבת.

יעקב מרגי: תודה.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: יום טוב כלפון, יום טוב כלפון, תודה.

יעקב מרגי: מאי גולן.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד

קריאות: - - -

יעקב מרגי: אדוני, אתה בגדר מועד בקריאות ביניים בעמידה.

יעקב מרגי: אלי כהן, נא לשבת.

יעקב מרגי: חיים ביטון, נא לשבת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי–זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

יעקב מרגי: נא לקרוא שנית בשמות חברי הכנסת שלא השתתפו בהצבעה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

יעקב מרגי: סדרנים, להושיב את העומדים.

יעקב מרגי: שיקלי, לא מפנים גב.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אלכס קושניר – אינו נוכח שמחה רוטמן – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת

יעקב מרגי: יש חברי כנסת שלא השתתפו בהצבעה, לא הצביעו, ומעוניינים להצביע?

יעקב מרגי: אין.

יעקב מרגי: תמה הצבעה, נא להגיש לי את התוצאות.

יעקב מרגי: קטי שטרית ומאי גולן, עכשיו קיבלתי הודעה בווטסאפ: כששתיכן קוראת קריאות ביניים ביחד, זה עובר על התקן בחוק הרעש.

מאי גולן: ומה אומר התקן על ראש ממשלה מכהן - - -

יעקב מרגי: לא עומדת לך הזכות לשאול אותי שאלה כרגע.

יעקב מרגי: תודה.

מאי גולן: לא, לא.

מאי גולן: גם לזה צריך להיות.

קריאה: הוא מטריד אותנו.

מאי גולן: הוא מטריד עם שילוב הידיים המאיים, לוקח אחורה - - - מה זה אומר?

יעקב מרגי: יש כאלה שלוקחים את זה כמחמאה.

יעקב מרגי: את יודעת כמה אנשים היו רוצים שראש הממשלה יסתכל עליהם.

מאי גולן: תלוי איזה ראש ממשלה.

מאי גולן: זה לא בדיוק ראש ממשלה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: כמו במטווח ירי, אוזניות אנחנו צריכים.

קטי קטרין שטרית: מרגי, מי שעשה את הרעש הכי גדול זה הנציגים המובחרים והנבחרים של סיעת ש"ס.

קטי קטרין שטרית: סיעת ש"ס מגלה פה מנהיגות אדירה בקול רם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אמרתי לך, צריך אטמים, כמו במטווח.

קטי קטרין שטרית: מרגי, אגיד לך את האמת.

קטי קטרין שטרית: עם מאי אני - - -

יעקב מרגי: בעד הצעת חוק גירוש משפחות מחבלים, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אלי כהן הצביעו 45 חברי כנסת, נגדה – 57 חברי כנסת.

יעקב מרגי: אי לכך, הצעת החוק לא עברה.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/2107/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק איסור לשון הרע (תיקון – ביזוי אדם מחמת משקל), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת גילה גמליאל.

יעקב מרגי: תשובה כמובן והצבעה במועד אחר.

יעקב מרגי: בבקשה, גברתי.

יעקב מרגי: עשר דקות לרשותך.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מזכירת הכנסת, השיח הישראלי והכבוד ההדדי בין החלקים בחברה שלנו הם נושאים שאנחנו עוסקים בהם לא מעט בתקופה האחרונה.

גילה גמליאל: הרצון ליצור סביבה מכילה וטובה לאזרחי ישראל מתחיל בשיח מכבד אחד כלפי השני.

גילה גמליאל: חוק איסור לשון הרע מגדיר כי לשון הרע היא דבר שפרסומו עלול לבזות אישה או איש בשל גזעם, מוצאם, דתם, מקום מגוריהם, גילם, מינם, נטייה המינית או מוגבלות.

גילה גמליאל: החוק, לצערי, מתעלם כיום מביזוי בני אדם בשל משקלם.

גילה גמליאל: החברה הישראלית, ובני הנוער בפרט, סובלים היום מהקנטות והעלבות רק בשל היותם כבדי משקל, רק בשל מראה גופם.

גילה גמליאל: אותה העלבה, בין אם במציאות ובין אם ברשתות החברתיות, פוגעת בעולמם של ילדים ובני נוער ופוגעת בדימוי העצמי של אנשים.

גילה גמליאל: אותו אידיאל יופי – ובעצם בשנת 2021 ההתמכרות לרשתות החברתיות ותופעות הפוטושופ וכל הפילטרים רק מעצימות את סוגיה זו.

גילה גמליאל: חוק איסור לשון הרע מתייחס לביזוי בני אדם בגין סיבות שונות.

גילה גמליאל: המטרה של הצעת החוק שאני מביאה להצבעה במליאה היום – ההצבעה בסוף לא תתקיים, היא תידחה, אבל הנושא יעלה על סדר-היום והצבעה ותשובה יהיו במועד אחר – היא לעשות את המובן מאליו, ולקבוע בחוק כי ביזוי אדם בגלל משקל, הוא לשון הרע לכל דבר ועניין.

גילה גמליאל: התופעה הפסולה הזו, כאילו אדם בעל משקל עודף הוא בעל תכונות שליליות, מעידה בעיקר עלינו כחברה ועל אותם אנשים שמנסים לבזות את כבדי המשקל.

גילה גמליאל: אותו סטריאוטיפ בא לידי ביטוי בתרבות הפופולרית, כאשר דמויות כבדות משקל בסדרות ובסרטים נתפסות כמושא ללעג וכחסרי מזל.

גילה גמליאל: ואז, אז אותו אדם כבד משקל שצופה בסרטים, איש או אישה, בשר ודם, צריכים להתמודד ולהכיל את הסטריאוטיפ, ואת הלעג שהם חווים במציאות היום-יומית.

גילה גמליאל: אפליה זו, אשר מכונה בשפת העם "שמנופוביה", באה לידי ביטוי בהתייחסות מילולית פוגענית ומעליבה, וכן בהיעדר יחס שוויוני בקבלה לעבודה, במתן שירות ועוד.

גילה גמליאל: השמנופוביה רווחת בחברה, במסגרות התעסוקה, במסגרות החינוך ואף בחיק המשפחה.

גילה גמליאל: ישנן כמה דוגמאות על קצה המזלג.

גילה גמליאל: למשל, ידוע כי חברת ביטוח סירבה לאחרונה לבטח אישה מפאת היותה כבדת משקל.

גילה גמליאל: פשוט לא ייאמן.

גילה גמליאל: כל המוזכר לעיל מוביל להשלכות מרחיקות לכת על נפשם של כבדי המשקל באשר הם, ילדים ומבוגרים.

גילה גמליאל: מכל אלו ניתן לראות כי יש הכרח בהוספת הסייג של איסור אפליה על רקע משקל.

גילה גמליאל: ואכן, מחקרים מראים כי ישנם הבדלים מובהקים בשכר בין עובדים רזים לשמנים, וכי עובדים שמנים נוטים להתקדם פחות מעובדים רזים בעבודה.

גילה גמליאל: באשר לגברים, כבדי משקל מרוויחים בממוצע 3% פחות, ונשים כבדות משקל מרוויחות כ-6% פחות מעמיתותיהן לעבודה.

גילה גמליאל: חברותיי וחבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שאני מביאה היום חוצה קואליציה ואופוזיציה.

גילה גמליאל: ואני רוצה גם לברך את חברי חבר הכנסת מוסי רז, שגם הוא מגיש את הצעת החוק הזו, וביחד נקדם אותה.

גילה גמליאל: היא מדברת עלינו כבני אדם ועל איך ראוי שהחברה שלנו תתנהג.

גילה גמליאל: יחד אנו יכולים לתקן עוול נוראי שנוצר בעת הנוכחית ולהגן על כבדות וכבדי המשקל מפני לעג וביזוי.

גילה גמליאל: כולנו בני אדם.

גילה גמליאל: אנחנו חייבים לזכור שגם אלה שנראים – בכל צורה אנחנו אוהבים אותם וצריכים לאהוב אותם כחברה.

גילה גמליאל: לאף אחד ולאף אחת לא מגיע שיביישו אותם רק בגלל המראה או הצורה החיצונית שלהם.

גילה גמליאל: הכבוד ותחושת השייכות לא נגמרים רק בשבטיות, מחנאות ובהקצנה של השיח הפוליטי.

גילה גמליאל: למעשה, אלה מתחילות בכבוד היום יומי בין בני האדם.

גילה גמליאל: ולכל בן אדם, לא משנה אם רזה או שמן, מגיע לחיות בכבוד, ללא חשש מהעלבה או ביזוי.

גילה גמליאל: אנחנו יכולים לעגן את הזכות הכול כך חשובה הזאת בספר החוקים.

גילה גמליאל: אני הבנתי שבוועדת השרים לענייני חקיקה היה דיון ארוך בנושא.

גילה גמליאל: התבקשתי לקיים הידברות על מנת לקדם את החוק ובמשך חודש להגיע להסכמות.

גילה גמליאל: כולי תקווה שאכן כך יהיה, ואני חברי מוסי רז נבצע את ההידברות הזו עם הממשלה, בתקווה שאכן יסכימו ויאפשרו כבר בחודש הבא את ההצבעה בעד החוק החשוב הזה.

גילה גמליאל: תודה רבה.

גילה גמליאל: [הצעת חוק פ/1167/24; נספחות.

גילה גמליאל: ]

יעקב מרגי: תודה רבה לחברת הכנסת גילה גמליאל.

יעקב מרגי: להצעת החוק הזו הוצמדה הצעת חוק זהה של חבר הכנסת מוסי רז.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: שלוש דקות עומדות לרשותך.

מוסי רז: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני חושב שחברת הכנסת גילה גמליאל הביעה הדברים בצורה יפה, ולכן אני מאוד אקצר.

מוסי רז: בעצם מה שמוצע – חוק לשון הרע אוסר כבר היום לבזות אדם בשל גזעו, מוצאו, דתו, מקום מגוריו, גילו, מינו, נטייתו המינית, או מוגבלותו.

מוסי רז: שמנופוביה – ביזוי אנשים על רקע המשקל שלהם – היא דבר מאוד מאוד חמור.

מוסי רז: אנחנו יודעים שזה נפוץ ופוגעני בעיקר כלפי נשים, בעיקר כלפי קטינים, ועוד יותר כלפי קטינות.

מוסי רז: אנחנו יודעים שיש לזה תופעות מאוד מאוד שליליות.

מוסי רז: יודעים שזה פוגע גם בקבלה למקומות עבודה ובכושר ההשתכרות.

מוסי רז: יש מקום להוסיף את הנושא הזה לחוק העונשין.

מוסי רז: אני חושב, אני מגיש כאן בעצם הצעה שבכנסת הקודמת הגישה חברתי, השרה היום תמר זנדברג, יחד עם השרה לשעבר חברת הכנסת גילה גמליאל.

מוסי רז: השרה זנדברג תומכת בזה.

מוסי רז: אכן יש ויכוח בוועדת השרים, אני לא יודע בדיוק מהו.

מוסי רז: אני חושב שאפשר למצוא את הדרך לקדם את הדבר הזה, לתועלתם של רבים בישראל שמבזים אותם על לא עוול בכפם, כי הם לא אשמים בזה.

מוסי רז: זה בדיוק כמו דת, גזע, מין וכו', שזה לא דבר שאדם בחר בו או אישה בחרה בו.

מוסי רז: ולכן צריך לתקן את הדבר הזה.

מוסי רז: אני אקצר.

מוסי רז: יש עוד סדר-יום ארוך.

מוסי רז: את הדבר הזה פשוט צריך להעביר.

מוסי רז: תתקבל תשובה, אז אולי, נראה, אני ארצה גם להשיב.

מוסי רז: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: כפי שאמרנו, על ההצעות החוק האלה תשובה והצבעה במועד אחר.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/1989/24]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק למניעת פגיעה במדינת ישראל באמצעות חרם (תיקון – מניעת זכאות לפרס), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אופיר כץ.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: וגם להצעת החוק הזו תשובה והצבעה במועד אחר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אופיר כץ: שר אין לנו?

יעקב מרגי: יש שר תורן במליאה?

יעקב מרגי: תעצור שנייה.

יעקב מרגי: יש שר תורן במליאה?

יעקב מרגי: יועצי הקואליציה, נטע, יש שר תורן במליאה?

ינון אזולאי: - - -

יעקב מרגי: אתה יכול, אם תרצה, לדבר או לעצור.

יעקב מרגי: כשיבוא השר, אתן לך את עשר הדקות שלך.

יעקב מרגי: איך שאתה רוצה.

יעקב מרגי: אתה רוצה לדבר?

יעקב מרגי: להתחיל?

יעקב מרגי: לא משנה לי.

ינון אזולאי: שתיים-שלוש.

אופיר כץ: אה, בסדר.

אופיר כץ: אני אחכה.

יעקב מרגי: טוב.

יעקב מרגי: תחכה.

יעקב מרגי: אם זה יתמשך, אני אכריז הפסקה.

יעקב מרגי: הינה השר.

יעקב מרגי: בבקשה.

אופיר כץ: אדוני השר, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, במשלי י"ז, פסוק י"ג, נכתב: "משיב רעה תחת טובה, לא תמוש רעה מביתו".

אופיר כץ: משמע, אדם שפוגע במי שתומך בו, ראוי שלא ישתדלו להיטיב לו.

אופיר כץ: הצעת החוק שמונחת לפניכם מבקשת למנוע מאדם אשר פוגע במדינת ישראל לקבל פרס מטעמה.

אופיר כץ: מדינת ישראל משקיעה כספים רבים בטיפוח המוסדות האקדמיים, במחקר, בהתחדשות, בפיתוח.

אופיר כץ: המדינה מעודדת בצורה תקציבית ישירה את החוקרים והמומחים להגיע למצוינות ולשיאים חדשים.

אופיר כץ: מדינת ישראל מאפשרת ותומכת במחקרים במגוון ערוצים: מענקי מחקר אישיים, מענקים לרכישת ציוד, למימון סדנאות וכינוס ולפרסום ספרים.

אופיר כץ: בנוסף, המדינה מעניקה פרסים שנועדו לתמרץ את האקדמיה להגיע לתגליות פורצות דרך ולהביע את הגאווה של המדינה באנשים שהיא מטפחת.

אופיר כץ: אך לצערי, התעוררה תופעה שבה ועדות הפרס בוחרות להעניק פרסים ממשלתיים לאלו שמזיקים למדינת ישראל.

אופיר כץ: זה פשוט מגוחך.

אופיר כץ: לא הגיוני שמי שפוגע במעמדה של מדינת ישראל, מעודד חרם ותומך בגופים שפועלים נגדנו יקבל פרס מטעם המדינה.

אופיר כץ: אני רוצה לפרט לכם על המקרה האחרון של פרופ' גולדרייך, שהיה אמור לקבל את הפרס.

אופיר כץ: אני רק רוצה לצרף כמה דוגמאות, באיזו פעילות הוא גם עסק: חתם על עצומה שמאשימה את ישראל בטבח של חפים מפשע; חתם על עצומת תמיכה בסרבני גיוס; פנה לפרלמנט הספרדי על מנת שיכירו בפלסטין; חתום על בקשה לא לכלול את אוניברסיטת אריאל במועצה הישראלית להשכלה הגבוהה, וקרא לאיחוד האירופי לא לאפשר תוכניות מחקר הממומנות על ידה ולשתף פעולה עם אוניברסיטת אריאל; חתם על עצומה להחרים מוצרים מההתנחלויות; הדובדבן שבקצפת, פנה לפרלמנט הגרמני על מנת לבטל את ההכרה בתנועת ה-BDS כתנועה אנטישמית, כאקט של תמיכה בארגון.

אופיר כץ: בואו נדבר רגע על ארגון ה-BDS, ארגון שנוסד על מנת לקדם חרם על מדינת ישראל, להפיץ שקרים ושנאה ברחבי העולם ולעודד אנטי-ציוניות כעיקרון בסיסי.

אופיר כץ: הפעילים שלה הבינו שלרתום את החברה האזרחית זו הדרך לגרום למדינות המערב להשפיע על ישראל, לגרום לנזקים כלכליים ולפגוע בחופש הפעולה הצבאי שלה.

אופיר כץ: לכן בשנים האחרונות מתנהל קמפיין מאורגן, מתוכנן ומתואם היטב, שנועד לייצר דה-לגיטימציה לישראל.

אופיר כץ: מדובר פה על נזקים אדירים למעמדה של ישראל, עד כדי כך שהוקם משרד ייעודי לטיפול בכך – המשרד לנושאים אסטרטגיים, שעכשיו הממשלה העבירה אותו למשרד החוץ, לצערי.

אופיר כץ: לאחרונה המשרד הזה הוציא דוח שמציג איך עשרות פעילי טרור הפכו לפעילים מרכזיים ב-BDS.

אופיר כץ: כמה דוגמאות: לילה ח'אלד, מחבלת שהייתה מעורבת בחטיפת מטוסים.

אופיר כץ: ח'אלד מקיימת בשנים האחרונות קשרים גם עם פעילי טרור, ושימשה כמתווכת בין מפקדת החזית העממית בסוריה לבין חוליית טרור של החזית העממית בירושלים שהקימה תשתית מבצעית לבצע פיגועי ירי, חטיפה ועוד.

אופיר כץ: ח'אלד מגייסת לארגוני ה-BDS כספים ותומכת בקמפיין.

אופיר כץ: שעואן ג'בארין, ששימש כאחד מבכירי החזית העממית ונמצא בקשרים שוטפים אל מול פעילי החזית ביו"ש.

אופיר כץ: ג'בארין נשפט והורשע למספר שנות מאסר בגין פעילותו הצבאית בארגון.

אופיר כץ: בנוסף, הוא היה מעורב בגיוס מחבלים עבור החזית העממית, והיה כלוא בישראל תשעה חודשים.

אופיר כץ: שעואן הוא מהבולטים בהובלה ובתמיכה בארגון ה-BDS, ומכהן כמנכ"ל ארגון הנמצא בקואליציית ה-BDS.

אופיר כץ: קיימים גם מחקרים שהראו על קשר ישיר של פעילי BDS עם קרנות אסלאמיות, שמימנו את החמאס, את הג'יהאד האסלאמי ואת אל-קאעידה.

אופיר כץ: אתם מבינים?

אופיר כץ: אתם מבינים את היקף הפגיעה במדינת ישראל?

אופיר כץ: הארגונים האלו הבינו שהם לא יוכלו להכניע את ישראל בטרור, ולכן פיתחו סוג חדש של טרור – מחבלים בחליפות.

אופיר כץ: המדינה נלחמת בזה יום-יום – בהחרמות, בהנדסת התודעה השקרית של אותם טרוריסטים, שמתחפשים לפעילי זכויות אדם, ואנחנו ניתן פרס למי שתומך בהם?

אופיר כץ: אין אפילו סיבה הגיונית אחת לפאר ולרומם אזרח הפועל להכפשתנו בעולם, לא משנה כמה הוא טוב במתמטיקה או בספרות.

אופיר כץ: אני רוצה בהזדמנות זו לחזק את שר החינוך לשעבר יואב גלנט, שנלחם עבור מניעת מתן הפרס לגולדרייך.

אופיר כץ: וגם את שרת החינוך הנוכחית, שתמכה בהחלטתו.

אופיר כץ: זה המבחן של הממשלה הזו, של הממשלה שלכם.

אופיר כץ: השרה תמכה בביטול הפרס למי שפוגע בישראל.

אופיר כץ: אם תמנעו מהצעת חוק הזו לעבור, אתם עושים צחוק מעצמכם, אתם עושים צחוק מהציבור, אותו ציבור שאתם דואגים לפמפם לו שאתם לא שמאל.

אופיר כץ: זה הזמן שלכם להוכיח שיש לכם גבולות, שאתם לא תאפשרו ותעודדו נזק למדינת ישראל.

אופיר כץ: אני החלטתי לא להעלות להצבעה היום את החוק, בכפוף להתחייבות כי תוך שלושה שבועות היא תעלה לדיון חדש ותתקיים הידברות עם הממשלה.

אופיר כץ: מי שמבקש לפגוע בלגיטימיות של מדינת ישראל, על כל חלקיה – בנגב, בגליל, בגולן, וביהודה ושומרון, אינו ראוי לקבל פרס מטעמה.

אופיר כץ: נקודה.

אופיר כץ: מדובר פה על קיומנו.

אופיר כץ: מדובר פה על ציונות.

אופיר כץ: מדובר פה על בניין הארץ, על לאומיות.

אופיר כץ: העברת הצעת החוק הזו היא חשובה לכל מי שמדינת ישראל יקרה לליבו.

אופיר כץ: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת אופיר כץ.

יעקב מרגי: כפי שאמרנו, תשובה והצבעה במועד אחר.

יעקב מרגי: [הצעת חוק פ/1573/24; נספחות.

יעקב מרגי: ]

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעת חוק יום ציון ממלכתי לוועידת סן רמו, התשפ"א–2021, של חברת הכנסת קטי קטרין שטרית.

יעקב מרגי: כנ"ל – גם כאן תשובה והצבעה במועד אחר.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

קטי קטרין שטרית: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר – הוא נמצא?

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: כן.

יעקב מרגי: נמצא פה השר.

קטי קטרין שטרית: החלטות ועידת סן רמו תקפות ורלוונטיות עד היום, אבל למרות חשיבותו המכרעת, הפרק החשוב הזה בהיסטוריה שלנו, בהיסטוריה היהודית, נשכח.

קטי קטרין שטרית: לפני 101 שנים הסתיימה בעיירה סן רמו האיטלקית ועידה בין-לאומית שקיבלה החלטות היסטוריות, בעלות השפעה אדירה על הקמת המדינה היהודית בארץ ישראל.

קטי קטרין שטרית: במאמץ דיפלומטי מפרך הצליחה התנועה הציונית להביא את הקהילה הבין-לאומית, לא רק לתמיכה בבית לאומי, אלא בהכרה מהותית ביהודים כעם הראוי להגדרה עצמית במולדתו ההיסטורית.

קטי קטרין שטרית: חשוב לי לעשות צדק היסטורי עם ועידת סן רמו.

קטי קטרין שטרית: האישור שקיבלנו בסן רמו אומץ על ידי חבר הלאומים, הוא המסמך המכונן של מדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: זה היה האירוע ההיסטורי שבו מדינות העולם החזירו לעם היהודי את הזכות לריבונותו על ארץ ישראל המערבית בשלמותה.

קטי קטרין שטרית: לצערי, ועידת סן רמו מוכרת פחות מהאירועים ההיסטוריים של הצהרת בלפור וההצבעה באו"ם בכ"ט בנובמבר, שערכם המשפטי קטן לעומת החלטותיה.

קטי קטרין שטרית: להזכיר שהמנדט על פלשתינה כולל את ארץ ישראל בשתי גדות לירדן, כפי שז'בוטינסקי קבע – "שתי גדות לירדן / זו שלנו – זו גם כן", ואת רמת הגולן.

מאי גולן: אתה מקבל גם שירה, גם נאום וגם חוק צודק.

יעקב מרגי: תודה, מאי גולן.

יעקב מרגי: תודה.

עודד פורר: שירת נשים.

קטי קטרין שטרית: ועידת סן רמו החליטה שניהול ארץ ישראל יופקד זמנית בידי המנדט הבריטי, כדי להקים בבוא העת בית לאומי לעם היהודי.

קטי קטרין שטרית: אלא שהבריטים הפרו בשנת 1946 את המנדט שניתן להם, כאשר העניקו למלך עבדאללה 77% מהשטח שהוקצה ליהודים בוועידת סן רמו.

קטי קטרין שטרית: ד"ר חיים ויצמן ז"ל, ראש ההסתדרות הציונית העולמית, השפיע על ועידת סן רמו לאשרר את הצהרת בלפור על הזכויות הלאומיות הבלעדיות של העם היהודי על ארץ ישראל.

קטי קטרין שטרית: למה אני רוצה את זה?

קטי קטרין שטרית: כי המשמעות של החוק הזה רלוונטית לימינו, והיא החוק הבין-לאומי העומד לצד ההתיישבות היהודית גם ברמת הגולן, גם ביהודה ושומרון.

קטי קטרין שטרית: אי-אפשר להאשים אותנו כאילו כבשנו במלחמת ששת הימים את יהודה ושומרון שלא כדין, כי לפי החוק הבין-לאומי השטחים האלה הם חלק מהבית הלאומי של היהודים.

קטי קטרין שטרית: טיעון משפטי זה גם מתאים מאוד כרגע לכתב ההגנה שלנו באישומים שמאשימים אותנו בבית הדין הבין-לאומי בהאג, הוא גם תשובה ניצחת לתנועת ה-BDS ולאויבינו המנסים לנתק את הזיקה המשפטית בין היהודים למולדתם ההיסטורית.

קטי קטרין שטרית: ההחלטות בוועידת סן רמו התקבלו לפני 101 שנים, והן תקפות ורלוונטיות עד היום.

קטי קטרין שטרית: הפרק החשוב הזה בהיסטוריה שלנו נשכח.

קטי קטרין שטרית: ולפעמים אני תוהה אם גורמים פוליטיים בארץ, בישראל, השכיחו אותו במכוון, כי הוא עוסק בארץ ישראל השלמה ובשתי גדות לירדן.

קטי קטרין שטרית: ולסיכום חברים: לפני 101 שנה התאספו בעלות הברית לכנס בסן רמו.

קטי קטרין שטרית: בין ההחלטות שקיבלו, הם אימצו והחלו ליישם החלטה קודמת שהתקבלה בשנת 1917, את הצהרת בלפור.

קטי קטרין שטרית: אירוע היסטורי זה היה לאחת מאבני היסוד של הקמת הבית היהודי לעם היהודי.

קטי קטרין שטרית: יש לנו את הכוח ואת הזכות להמשיך ולבנות את הפלא הזה שנקרא מדינת ישראל ולהגן על הזכויות שלנו, של העם שלנו בארצנו.

קטי קטרין שטרית: אני מצירה על כך שרבים בישראל אינם מכירים את המשמעות העצומה של ועידת סן רמו.

קטי קטרין שטרית: ולכן אני מבקשת לחוקק יום מיוחד לציון ועידת סן רמו.

קטי קטרין שטרית: מצטרפים אליי שני חברי כנסת מהקואליציה שביקשו להצטרף לחוק הזה, ואני מברכת על כך.

קטי קטרין שטרית: ולכן הסרתי כרגע את החוק הזה.

קטי קטרין שטרית: ואני רוצה להגיד לך, הרב פרוש, אתמול הייתי בהפגנה, שהשמאל אמר שהיו שם רק 1,500.

קטי קטרין שטרית: תכפיל את זה בהמון כפולות.

קטי קטרין שטרית: אתה זוכר את ההפגנות שהיו בבלפור עם 500 אנשים?

קטי קטרין שטרית: המדינה במחאה – זה מה שפתח את כל הכותרות.

קטי קטרין שטרית: מה שהיה משותף לכל האנשים שהגיעו אתמול, אתה יודע מה היה משותף?

קטי קטרין שטרית: שכולם אכפת להם, והם רוצים מדינה יהודית.

קטי קטרין שטרית: אין לנו מדינה אחרת.

קטי קטרין שטרית: יש לנו מדינה אחת, ועליה אנחנו צריכים לשמור, ולחוקק את חוק ועידת סן רמו ייתן לנו חזקה אמיתית על זכותנו המלאה על מדינת ישראל.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

יעקב מרגי: בנוסף לחזקה הראשונה של פרשת בראשית בספר בראשית.

יעקב מרגי: את מסכימה איתי, נכון?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: כפי שאמרתי, תשובה והצבעה במועד אחר.

יעקב מרגי: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בעניין סרסור בסוהרות ובחיילות חובה על ידי מפקדים בשירות בתי הסוהר לסיפוק אסירים ביטחוניים << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעה לסדר-היום בנושא: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בעניין סרסור בסוהרות ובחיילות חובה על ידי מפקדים בשירות בתי הסוהר לסיפוק אסירים ביטחוניים, מס' 992, של חבר הכנסת אופיר סופר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: תמתין, נברר את זה, יואב.

יעקב מרגי: אני בודק אם זה אפשרי.

קטי קטרין שטרית: - - - איפה יושבת-ראש מעמד האישה?

קטי קטרין שטרית: איפה?

קטי קטרין שטרית: סרסרו בבנות, סרסרו בבנות שלנו, עם מחבלים צמאי דם.

קטי קטרין שטרית: בושה וחרפה.

מאי גולן: - - - אם זה היה איש ימין - - - אין גבול לצביעות שלכם - - -תגבו את זה גם, נכון - - - אתם צבועים ושקרנים - - -

יעקב מרגי: חברת הכנסת מאי גולן, תודה.

יעקב מרגי: מאי גולן.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: מוסי רז, יש דברים שלא צריך.

יעקב מרגי: הם זועקים בפני עצמם, לא צריך לדאוג לזעקה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: סגן השר, אני צריך לדעת אם יש הסכמה או אין הסכמה.

יעקב מרגי: לדחות הצבעה צריכה להיות הסכמה.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: אתם רוצים חמש דקות הפסקה?

קריאות: כן.

קטי קטרין שטרית: היושב-ראש, אנחנו - - -

יעקב מרגי: ברשות המציעים, אני יכול להביא את ההצעה לסדר-היום הבאה עכשיו.

קטי קטרין שטרית: לא.

קטי קטרין שטרית: לא, אתה לא משנה את הסדר כבר.

יעקב מרגי: תקשיבי, זו לא תוכנית כבקשתך, יש סדר-יום.

יעקב מרגי: הם רוצים לבוא לקראתכם – ואת, יש לך עוד דרישות.

קטי קטרין שטרית: כן.

קטי קטרין שטרית: איך - - - את זה, איך - - -

יעקב מרגי: אין בעיה.

יעקב מרגי: אופיר.

יעקב מרגי: אני משתגע מכם.

יעקב מרגי: אופיר, נא לעלות.

יעקב מרגי: סליחה, יואב קיש.

יעקב מרגי: בוא, סליחה.

יעקב מרגי: אתה ממילא הולך לדבר עשר דקות, בעשר דקות תמצאו את הזמן.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: תעלה, תציג את ההצעה לסדר-היום.

יעקב מרגי: אנחנו חוזרים לסעיף בסדר-היום – הצעה לסדר-היום בנושא:

יעקב מרגי: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בעניין סרסור בסוהרות ובחיילות חובה על ידי מפקדים בשירות בתי הסוהר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבריי השרים, מי שנמצא פה, לא נראה לי שיש כאן מישהו.

יעקב מרגי: יש שר.

אופיר סופר: סליחה.

אופיר סופר: לא ראיתי.

אופיר סופר: סליחה.

אופיר סופר: פרשיית הסוהרות – השימוש בסוהרות, בעיניי, אדוני השר, יצר את התרבות הארגונית שהביאה אותנו לבריחה מכלא גלבוע.

אופיר סופר: אני לא רואה אפשרות לנתק בין פרשיות הסוהרות לבריחה מכלא גלבוע.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, יש לנו כאן בעיה ערכית, יש לנו כאן בעיה פיקודית, ויש לנו כאן בעיה מבצעית במלחמה אל מול הטרור.

אופיר סופר: אני חשבתי שהשר לביטחון הפנים, כשכרגע פתאום אנחנו רואים כולנו שהשיח מתעורר, יראה בוועדת החקירה הממשלתית שלו – שאך טבעי שהיא תעסוק בסוגיה הכל-כך בסיסית הזאת של השימוש הכל-כך בזוי בסוהרות להשגת צרכים מודיעיניים.

אופיר סופר: לצערי אני מקבל דיווחים על הטלת וטו, ולא תקום ועדה כזאת, כי כנראה לשר לא נוח כל כך להתנהל מול השב"ס או מול הפרקליטות.

אופיר סופר: ואני שואל אתכם, חבריי חברי הכנסת, איזה מסר, איזה מסר זה מעביר לאם העברייה?

אופיר סופר: איזה מסר זה מעביר למי שנמצא בחזית?

אופיר סופר: את מי שאנחנו שולחים להתמודד כל פעם מחדש?

אופיר סופר: את אותן לוחמות, את אותן שוטרות, את אותן סוהרות.

אופיר סופר: אז יש לנו פטנט חדש, אדוני היושב-ראש, קוראים לו: הפרקליטות.

אופיר סופר: אם הפרקליט יחליט לפתוח את החקירה מחדש, אז פתרנו את הבעיה.

אופיר סופר: כאילו הבעיה היא של – כמעט אמרתי "ראש הממשלה" – כאילו הבעיה היא של הפרקליט; הבעיה היא של ראש הממשלה, הבעיה היא שלנו, כמנהיגים.

אופיר סופר: הבעיה היא שלנו, כמנהיגי ציבור.

אופיר סופר: הפרקליטות לא יכולה להיות זאת שתחליט אם חוקרים את השוטרים שחיסלו את המחבל או אם פותחים מחדש את החקירה של הסוהרות, ובזה זה נגמר.

אופיר סופר: אני אומר את זה כי זה הפך להיות סגנון, כי לאחר שנחקרו השוטרות, אז היו תדרוכים שמקורבים של ראש הממשלה הביעו חוסר נחת מהעניין הזה.

אופיר סופר: ראש הממשלה, לוחמים רבים ציפו לשמוע אותו בקולו אומר:

אופיר סופר: לא יחקרו לוחמים במח"ש בגלל שהם חיסלו מחבל.

אופיר סופר: אותו דבר הסיפור אם יחליט הפרקליט לפתוח מחדש או לא, זה לא פוטר אותנו מלהתבונן בהיבט הארגוני, המהותי, על הסוגיה הזאת הכל-כך ערכית, וכל כך משמעותית לטיפול.

בצלאל סמוטריץ': אתה לא מבין שמנסור עבאס לא מרשה להם, כי הוא מגן על המחבלים שיושבים בבתי הכלא וסרסרו בסוהרות אתה לא מבין?

בצלאל סמוטריץ': זה כל הסיפור, זאת הצביעות.

אופיר סופר: אנחנו נגיע גם לזה.

אופיר סופר: אני שואל סגן השר סגלוביץ' – אנחנו מדברים על אחריות; אני שואל, איפה האחריות שלנו כנבחרי ציבור?

אופיר סופר: אנחנו חונכנו כולנו בצה"ל כמפקדים, כלוחמים, שאנחנו דואגים גם ללוחמים, דואגים לפצועים, דואגים לשוטרים, לשוטרות, לסוהרים, ואיכשהו זה שאנחנו שוכחים אותם, בעיניי הכול שזור כחוט אחד.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, יש בקואליציה במיוחד חברות כנסת, רבות, שהסוגיה הזאת מאוד מאוד נוגעת אליהן, ומאוד כואבת.

אופיר סופר: ואני באמת עומד כאן ובכנות רבה מעריך את מאמציהן.

אופיר סופר: היו כאלה שהניחו לי אבני דרך למתי כן בעיניהן תקום ועדת חקירה פרלמנטרית כזו.

אופיר סופר: היו כאלה גם שקיבלו אומץ לב תקשורתי והביעו את הדברים האלה בתחנות כאלה, בראיונות כאלה ואחרים – שהן כן רואות צורך שתקום ועדת חקירה פרלמנטרית שתעסוק בטייטל הזה של הפגיעה בסוהרות.

אופיר סופר: אני אגיד לכם.

אופיר סופר: גם אני רוצה לנהוג באחריות בעניין הזה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת, נא לשמור על השקט.

אופיר סופר: וגם אני, בנושא כל כך רגיש, כל כך משמעותי, כל כך ערכי, רוצה לנהוג באחריות בעניין הזה.

אופיר סופר: ואני בטוח שגם אם ההצעה הזאת תיפול היום, וזה יגיע ביום אחר על ידי הקואליציה, הקואליציה תתמוך.

אופיר סופר: נכון, לא שאלתי את עאידה תומא סלימאן אם היא תצביע בעד או נגד.

אופיר סופר: שאלה.

אופיר סופר: חבר הכנסת עבאס, אני חושב שזאת שאלה מה אומר האסלאם בעניין הזה.

אופיר סופר: אבל אני, תוך כדי העבודה היום, מגלה שלחברי כנסת ערבים, רובם, תהיה בעיה לתמוך כאן, כי מבחינתם כנראה השאלה היא לא הפגיעה בבנות, לא הפגיעה בסוהרות, לא הפגיעה בחיילות; מבחינתם השאלה היא הפגיעה במחבלי גלבוע.

אבתיסאם מראענה: אתה שקרן, אתה שקרן - - -

אופיר סופר: מי אמר את זה?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

בצלאל סמוטריץ': - - -

יעקב מרגי: נא לשבת, סמוטריץ'.

יעקב מרגי: בבקשה.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: מאי גולן, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

יעקב מרגי: תאפשרו לו לדבר.

יעקב מרגי: בסדר, שמעתי, שמתי לב.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: יואב.

יעקב מרגי: פטין מולא, אתה מקנא במאי גולן?

יעקב מרגי: אני אתן לך בנדיבות.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אופיר סופר: חבריי חברי הכנסת, אנחנו תכף נשמע גם מה תצביע חברת הכנסת - - -

יעקב מרגי: ברגע שאתה פונה אליה, היא תענה לך, ואני לא אוכל להעיר לה.

אופיר סופר: חבריי, יש כאן שאלה ערכית מן המעלה הראשונה, ואתם צריכים לבחור פה צד – האם אתם בצד שדואג לאותן לוחמות, לאותן סוהרות, או שאתם בצד שדואג לאותם מחבלים בגלבוע?

אופיר סופר: האם אתם בצד הישראלי או בצד של הטרור?

יעקב מרגי: מירב בן ארי, שומעים אותך.

אופיר סופר: אני חושב, חבריי, אוי לנו לאותה בושה, אוי לנו לאותה כלימה, שלכאן הגענו.

אופיר סופר: מי שיצביע נגד היום, בהצבעה הזאת, במו ידיו - -

קריאה: במו ידיה, במו ידיה.

אופיר סופר: - - ובמו ידיה, בונה חומות של תקווה.

אופיר סופר: בונה את חומות התקווה של הטרור.

אופיר סופר: חומות התקווה המבישות כל כך של המחבלים בכלא הישראלי.

אופיר סופר: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: ישיב סגן השר לביטחון פנים יואב סגלוביץ'.

יעקב מרגי: חברת הכסת אבתיסאם, כשתעלי לדבר ומישהו יעשה לך יאללה, יאללה, יאללה, את לא תרגישי בנוח.

יעקב מרגי: זה גם לא סגנון.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הנושא שהעלה חבר הכנסת אופיר סופר הוא ללא ספק - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, עליזה בראשי.

יעקב מרגי: בבקשה.

יואב סגלוביץ': - - הנושא שהעלה חבר הכנסת אופיר סופר - -

יעקב מרגי: קרן ברק, נא לשבת.

יואב סגלוביץ': - - כל מילה לגבי החשיבות של העניין, גם כמי שעוסק באופן אישי – עסק לפחות בכנסת – בנושא של פגיעות מיניות ואלימות כנגד נשים.

יואב סגלוביץ': אבל הפתוס שליווה את הדברים שאמר חבר הכנסת סופר, לא בהכרח מתאים לנסיבות.

יואב סגלוביץ': הסתכלתי טוב על התאריכים, וזה לא איזה גילוי שנודע אתמול.

יואב סגלוביץ': בצד הזה של הבית יושבים אלה שהיו אחראים על אותה תקופה.

יואב סגלוביץ': אבל אני אמרתי יותר מפעם אחת - - -

קטי קטרין שטרית: לא נכון, לא נכון.

יעקב מרגי: תודה, קטי.

קטי קטרין שטרית: לא נכון, לא נכון.

קטי קטרין שטרית: שיפסיקו להאשים אותנו.

קטי קטרין שטרית: הפרקליטות סגרה את זה.

קטי קטרין שטרית: זה לא נכון.

יואב סגלוביץ': חברת הכנסת שטרית.

קטי קטרין שטרית: זה לא נכון.

קטי קטרין שטרית: תדייק, תדייק, יואב.

יואב סגלוביץ': אני מציע לך לקרוא את ההצעה לסדר-היום והבקשה לוועדת חקירה.

קטי קטרין שטרית: אבל אתם כל הזמן הייתם נאורים.

יואב סגלוביץ': אני מציע לך לקרוא לפני שאת קופצת, אבל אם קופצת, זה בסדר.

יואב סגלוביץ': יש לך על מה לקפוץ, כי הנושא עצמו - - -

קטי קטרין שטרית: יואב, תסביר מה אתם יכולים לעשות, תסביר מה אתם יכולים לעשות.

יעקב מרגי: קטי, נא לשבת, תודה.

יואב סגלוביץ': אני לא זוכר, אי-פעם, שעצבנתי אותך כל כך, חברת הכנסת שטרית, אני מנסה לדבר בצורה רגועה.

יואב סגלוביץ': אני פונה לחבר הכנסת אופיר סופר.

יואב סגלוביץ': אמרתי לחבר הכנסת אופיר סופר, שכרגע יש כמה תהליכים שמתנהלים במקביל.

יואב סגלוביץ': התהליך הראשון, יש פה תהליך של בדיקה מחדש שנעשה למעשה בפרקליטות לגבי התיק.

יואב סגלוביץ': במקביל לעניין הזה, הוועדה לביטחון פנים עסקה בזה ותמשיך לעסוק בזה.

יואב סגלוביץ': פניתי אליך טרם הדיון, או למעשה בבוקר, כשנדברנו, וזה עומד בתוקף גם עכשיו.

יואב סגלוביץ': מאחר שהנושא הזה הוא נושא חשוב, אני לא חושב שזה יהיה נכון בשלב הזה, בשל העובדה הזאת שאמרתי, שיש בדיקה – להמתין.

יואב סגלוביץ': כשנגיע לשלב אחרי ההחלטה של הפרקליטות בערר, נקבל כאן את ההחלטה מה הוא המקום הנכון.

יעקב מרגי: חבר הכנסת אקוניס, זה מתחת לדובר.

יעקב מרגי: אתם מנהלים שיחה וזה מפריע.

יואב סגלוביץ': זאת הצעה שאמרתי ליד הספסלים, אני אומר אותה גם מעל הדוכן.

יואב סגלוביץ': אם חבר הכנסת סופר מעוניין או רוצה לדחות את זה בחודש, אני מבטיח לך, כפי שאתה גם יודע.

יואב סגלוביץ': אני לא אתעלם.

יואב סגלוביץ': אני חושב שזה יהיה לא נכון להצביע על העניין הזה עכשיו.

קריאה: מה יהיה בעוד חודש?

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת סופר בעוד חודש מהיום, אנחנו נדע – אני מניח, אני מקווה שאולי קודם – מה ההחלטה בעניין אותו תיק, שיש עליו ערר כרגע, וכל החומרים נמצאים שם.

יואב סגלוביץ': גם כך, היום, לא ניתן לבצע שום דבר בכנסת הזאת, גם אם נרצה.

יואב סגלוביץ': לכן, זאת ההצעה.

יואב סגלוביץ': מאחר שהעניין הזה, לא שהוא לא נמצא על סדר-היום.

יואב סגלוביץ': אני אומר עוד פעם, אני פונה לחבר הכנסת סופר, אני מקווה שאתה מקשיב.

שלמה קרעי: תפסיקו למסמס את זה.

יואב סגלוביץ': חברים, בואו.

בצלאל סמוטריץ': אני שואל באמת, יואב, הרי יש הפרדת רשויות.

בצלאל סמוטריץ': הם מנהלים חקירה, הכנסת מנהלת.

בצלאל סמוטריץ': מה הבעיה עם זה?

בצלאל סמוטריץ': אני שואל באמת את סגן השר.

יעקב מרגי: בצלאל, תודה.

בנימין נתניהו: בצלאל, הם חושבים - - -

יואב סגלוביץ': לכן אני אומר לחבר הכנסת אופיר סופר, אני לא יודע אם אפשר בתקנון לדחות בכמה דקות, שהוא יתלבט.

יואב סגלוביץ': אם לא, ניתן את התשובה הרשמית.

יואב סגלוביץ': זאת ההצעה שהייתה ליד הדוכן.

יעקב מרגי: אופיר, יש הצעה.

יעקב מרגי: יש לך תשובה להצעה?

אופיר סופר: אני לא מצליח להבין משהו בהצעה.

אופיר סופר: אני רוצה להסביר.

יעקב מרגי: אין מנגנון כזה.

יעקב מרגי: הוא הציע הצעה – כן או לא?

יואב סגלוביץ': ההצעה היא מאוד פשוטה, על מנת שאני לא אתן תשובה סדורה, מדוע כך או מדוע כך.

שלמה קרעי: אתם ממשלת הונאה, אי-אפשר להאמין למילה שלכם.

שלמה קרעי: תצביעו בעד.

יעקב מרגי: קרעי, תודה.

יואב סגלוביץ': הצעתי לדחות את העניין משיקולים ענייניים.

יואב סגלוביץ': שמענו את חבר הכנסת סופר – לדחות את ההצבעה למועד.

יואב סגלוביץ': אני חושב שזאת הצעה, שהיא נכונה בנסיבות האלה.

יואב סגלוביץ': עד אז, תיגמר אותה בדיקה שנעשית בפרקליטות, ולאחר מכן נמשיך.

יואב סגלוביץ': זאת הייתה ההצעה.

יואב סגלוביץ': הצבעה תמיד אפשר להצביע.

יואב סגלוביץ': אני חושב שהיא נכונה בנסיבות האלה.

יואב סגלוביץ': זאת ההצעה שיש.

יואב סגלוביץ': אם ההצעה הזאת תיענה מעל הדוכן, אז בבקשה.

יואב סגלוביץ': ואם לא – אתן תשובה מסודרת.

יעקב מרגי: חבר הכנסת המציע.

יעקב מרגי: חבר הכנסת המציע, אופיר סופר.

יעקב מרגי: אופיר, גש למיקרופון.

יעקב מרגי: אופיר, מה התשובה?

אופיר סופר: אני עולה להשיב.

יעקב מרגי: לא, אתה לא עולה.

יעקב מרגי: מקסימום אני אתן לך מהצד לומר לי כן או לא.

קריאה: יואב, אני הגשתי אז את - - -

אופיר סופר: - - -

קריאה: נו אופיר, שבוע-שבועיים - - - אתם עושים טעות.

יעקב מרגי: אנחנו ניגשים להצבעה.

יעקב מרגי: בבקשה, סגן השר, תסיים את הדברים, נעבור להצבעה.

יעקב מרגי: אם זה נועד למצות את התהליך, עוד יותר טוב.

יעקב מרגי: אין לי בעיה.

יעקב מרגי: טוב, אופיר, יש לך תשובה?

יעקב מרגי: יש תשובה להצעה של סגן השר?

יעקב מרגי: אני צריך לשמוע ממך את התשובה.

יעקב מרגי: אני אתן לך מקסימום דקה מהצד.

יעקב מרגי: אופיר, אני אגש להצבעה.

יעקב מרגי: אנחנו ניגשים להצבעה.

אופיר סופר: רק שנייה, אני רוצה לדבר.

אופיר סופר: אני רוצה להגיד משהו.

יעקב מרגי: לא, אתה לא יכול לדבר.

יעקב מרגי: אתה רוצה להשיב להצעה שלו?

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: נא לפתוח לו מיקרופון דקה.

יעקב מרגי: בבקשה, אופיר.

יעקב מרגי: לפתוח מיקרופון לאופיר סופר, בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': הוא יענה אחרי שהשר מסיים.

יעקב מרגי: ואם הוא ישאל אותו שאלה, אני אגיד לו שוב לעלות?

יעקב מרגי: מה, אתם רוצים לנהל את זה מחדש?

יעקב מרגי: כל אחד נהיה פה יועץ, אני לא מבין.

יעקב מרגי: בבקשה, אופיר סופר, או שאני עובר להצבעה.

יעקב מרגי: פתוח, דבר.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, אני יכול לדבר קצת בשקט?

יעקב מרגי: יש לך דקה.

יעקב מרגי: דבר.

אופיר סופר: אני רוצה לומר כזה דבר.

אופיר סופר: אני התרשמתי במהלך התהליכים – ואני לא אומר, חלילה, לגבי אנשים מסוימים – שבדרג האמיתי שמקבל את ההחלטות לא היה מאמץ אמיתי.

אופיר סופר: סגן השר, אני בוודאי לא מתכוון אליך אישית, חלילה, אני אומר את זה.

אופיר סופר: ומי שמכיר אותי יודע שבעניין הזה פי וליבי שווים.

אופיר סופר: אבל אני אומר כזה דבר: אני קיבלתי תשובות כמו – ועדת החקירה הפרלמנטרית לא יכולה לחקור כי היועץ המשפטי אמר.

אופיר סופר: אבל במשפט קודם לכן נאמר, לא על ידי סגן השר – במשפט קודם לכן נאמר שוועדת חקירה ממשלתית כן יכולה לעשות את זה במקביל.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ולכן?

יעקב מרגי: ולכן?

אופיר סופר: כל מה שאני רוצה – בואו נקדם את זה צעד אחד קדימה, ואם צריך לעצור כדי לאפשר לפרקליטות לבחון את זה בשבועיים הקרובים, אז נצביע עכשיו ואחר כך נתקדם הלאה.

אופיר סופר: אם כנים אתם, תעשו את זה.

יעקב מרגי: עוברים להצבעה בבקשה.

יעקב מרגי: הוגשה בקשה על ידי האופוזיציה להצבעה שמית, לכן, מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

יעקב מרגי: שמית.

יעקב מרגי: שמית.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

יעקב מרגי: תרכזו את כל הבושות בסוף.

יעקב מרגי: אל תבזבזו אותן, תשאירו אותן לסוף, לתוצאה.

יעקב מרגי: בבקשה, נא להמשיך.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד

קריאות: - - -

שלמה קרעי: העיקר ועדת הקנביס.

יעקב מרגי: תודה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק–הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד

קטי קטרין שטרית: בושה.

קטי קטרין שטרית: בושה.

קטי קטרין שטרית: תתביישי.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חברי הכנסת.

יעקב מרגי: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד

קטי קטרין שטרית: איך, יוליה, איך?

קטי קטרין שטרית: איך? איך? איך?

קטי קטרין שטרית: אני נקרעת, הלב שלי נקרע.

יעקב מרגי: קטי, פעילות יתר היום.

יעקב מרגי: תודה.

קטי קטרין שטרית: לא הגיוני, בנות בנות 17, סרסו בהן, והם יכולים להצביע נגד.

קטי קטרין שטרית: בושה וחרפה.

קטי קטרין שטרית: על כיסא עור – זה מה שמעניין אותם.

קטי קטרין שטרית: הבנות האלה, שבוכות, הרסו להן את החיים.

קטי קטרין שטרית: איך אתם מסוגלים?

קטי קטרין שטרית: אין לכם לב?

קטי קטרין שטרית: יש לכם בנות.

קטי קטרין שטרית: תתביישו לכם.

יוליה מלינובסקי: - - -

יעקב מרגי: קטי, את זועקת מדם לבך, זהו.

יוליה מלינובסקי: - - -

יעקב מרגי: יוליה, נא לשבת.

קטי קטרין שטרית: תתביישי לך, עם מחבלים.

יעקב מרגי: נא לשבת.

יעקב מרגי: היא יושבת.

יעקב מרגי: אסור לך לקרוא קריאות ביניים בעמידה.

יעקב מרגי: כן, תשבי, כן.

יעקב מרגי: וכשהיושב-ראש פונה אליך, תתייחסי בכבוד.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: תקראי קריאת ביניים, לא נאומים.

יעקב מרגי: תקראי.

יעקב מרגי: מאי גולן, תודה.

קטי קטרין שטרית: אלו הבנות שלנו.

קטי קטרין שטרית: אלו הבנות שלנו, תתביישו לכם.

קטי קטרין שטרית: בושה וחרפה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

קטי קטרין שטרית: תחייך, מנסור.

קטי קטרין שטרית: מנסור מסתכל עליכם.

קטי קטרין שטרית: אתם משרתים את מנסור עבאס.

קטי קטרין שטרית: גועל נפש.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד

אחמד טיבי: גברתי - - - אני מבקש לבטל את ההצבעה - - - את זה לפרוטוקול.

אחמד טיבי: אני נמצא ומבקש לא - - -

יעקב מרגי: אי-אפשר.

אחמד טיבי: לפני שבועיים אתם ביטלתם הצבעה בגלל קיזוזים.

יעקב מרגי: מי זה "אתם"?

יעקב מרגי: מי ישב בראש הישיבה?

אחמד טיבי: לא יודע.

אחמד טיבי: לא יודע.

אחמד טיבי: היה תקדים.

יעקב מרגי: אנחנו נבדוק.

יעקב מרגי: אני לא אומר את זה נחרצות, אני אבדוק זאת.

יעקב מרגי: אני אבדוק את זה.

יעקב מרגי: אם ניתן לבטל את ההצבעה, נבטל.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, אני הצבעתי בקיזוז וביטלו לי את ההצבעה.

יעקב מרגי: צריך לבדוק אם באמת ביטלו לך.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי–זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד

יריב לוין: בושה וחרפה.

יואב קיש: סרסור בסוהרות.

יואב קיש: אין בושה לך בושה, מיכל.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יעקב מרגי: נא לקרוא שנית בשמות חברי כנסת שלא השתתפו בהצבעה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת נפתלי בנט – אינו נוכח ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח עופר כסיף – אינו משתתף בהצבעה חיים כץ – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת עידית סילמן – נגד

יואב קיש: סילמן נגד.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: חרפה לעם ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: עידית, לא מתאים לך, עידית.

יעקב מרגי: תודה, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אלכס קושניר – אינו נוכח מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

יעקב מרגי: יש מי מחברי הכנסת שלא הצביע ומעוניין להצביע?

יעקב מרגי: אין.

יעקב מרגי: תמה ההצבעה, נא להגיש לי את התוצאות.

יעקב מרגי: חבריי חברי הכנסת, סגן יושב-ראש הכנסת, סעיף קטן (5) בסעיף 36 לתקנון - - -

אחמד טיבי: - - -

יעקב מרגי: לידיעת כולם עכשיו: "חבר כנסת שאמר את הצבעתו או שאמר שאינו משתתף בהצבעה אינו רשאי לשנות את אמירתו לאחר שחבר הכנסת הבא אחריו נקרא להצביע".

יעקב מרגי: נקודה.

אחמד טיבי: הם אמרו, מהקואליציה - - -

יעקב מרגי: אמרתי קודם שנפרצו כמה גדרים, וכדאי מאוד לחזור מייד לתלם.

אחמד טיבי: למען ההגינות, מכובדי היושב-ראש, אמר - - -

יעקב מרגי: חבריי, הסעיף הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בעניין סרסור בסוהרות ובחיילות חובה על ידי מפקדים בשירות בתי הסוהר לסיפוק אסירים ביטחוניים: בעד הצביעו 41 חברי כנסת, נגד – 46 חברי כנסת.

אמיר אוחנה: כל הכבוד, בנות.

אמיר אוחנה: כל הכבוד.

קריאות: בושה, בושה.

משה ארבל: יום שחור.

יעקב מרגי: אי לכך, ההצעה לסדר-היום לא עברה, ואנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום, שאף הוא הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית – בעניין תקצוב החסר עבור תלמיד בחינוך מוכר שאינו רשמי ובמוסד פטור לעומת תלמיד בחינוך הממלכתי, של חבר הכנסת מאיר פרוש, ולזה תשובה והצבעה במועד אחר – ככה רשום בסדר-היום.

יעקב מרגי: רבותיי, נא לשחרר לחץ, למה אתם בקפיץ?

יעקב מרגי: הודעה למזכירת הכנסת בטרם חבר הכנסת פרוש יציג את הצעתו.

יעקב מרגי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק הנכים (תגמולים ושיקום) (תיקון מס' 31 והוראת שעה), התשפ"ב–2021; הצעת חוק העונשין (תיקון מס' 144 והוראת שעה) (החמרת הענישה בעבירות אלימות נגד קטין או חסר ישע), התשפ"ב–2021.

אלינור ימין: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת:

אלינור ימין: הצעת חוק הבחירות (דרכי תעמולה) (תיקון מס' 38), התשפ"ב–2021, מטעם ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אלינור ימין: תשובות שרת החינוך על מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בנושאים אלו: הצעתה של חברת הכנסת ענבר בזק בנושא פרסום ושיווק בעייתי של סיגריות אלקטרוניות העלול לעודד רכישה של מוצרים אלה ולהטעות את הציבור והאכיפה המתקיימת בנושא; הצעתם של חברי הכנסת אוסאמה סעדי, ענבר בזק, שמחה רוטמן, שירלי פינטו קדוש ואורלי לוי אבקסיס בנושא השלמת פערים בשנת הלימודים תשפ"ב לתלמידים לקויי למידה ודיסלקציה לאוד נזקי הלמידה מרחוק.

אלינור ימין: מסקנות ועדת הבריאות בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת מופיד מרעי, אחמד טיבי וטטיאנה מזרסקי בנושא:

אלינור ימין: כישלון וחוסר מוכנות מערכת הבריאות בישראל במענה לטיפול בכוויות.

אלינור ימין: מסקנות ועדת החינוך, התרבות והספורט בעקבות דיון מהיר בהצעתם של חברי הכנסת אופיר סופר ואופיר כץ בנושא מחסור חמור במורים לפיזיקה ברחבי הארץ ובייחוד בפריפריה.

אלינור ימין: תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה למזכירת הכנסת.

יעקב מרגי: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לנושא התקצוב החסר עבור תלמיד בחינוך מוכר שאינו רשמי ובמוסד פטור לעומת תלמיד בחינוך הממלכתי << הלסי >>

יעקב מרגי: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא:

יעקב מרגי: הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לנושא התקצוב החסר עבור תלמיד בחינוך מוכר שאינו רשמי ובמוסד פטור לעומת תלמיד בחינוך הממלכתי, מס' 1010, של חבר הכנסת מאיר פרוש.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: כמובן, עשר דקות לרשותך, ותשובה והצבעה במועד אחר.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ברצוני להתחיל בשורה התחתונה.

מאיר פרוש: ילד בחינוך הממלכתי מתוקצב ביותר מכפול מילד שלומד בחינוך המוכר שאינו רשמי, ועוד יותר מזה במוסדות הפטור.

מאיר פרוש: זאת, בניגוד לנאמר בתקנות החינוך שהמדינה עצמה קבעה, וברור שזה פוגע ישירות בילדים.

מאיר פרוש: זו אפליה קשה, שהדעת אינה יכולה לסבול.

מאיר פרוש: נכון, ההורים ששולחים את ילדיהם למוסדות האלה רוצים עצמאות חינוכית יותר גדולה וזו בחירתם, אך הפער בתקציב אינו מידתי.

מאיר פרוש: הוא שערורייתי, וגם עומד בניגוד למה שהמדינה עצמה קבעה.

מאיר פרוש: מי שלומד בתלמוד תורה או מי שלומד בבית ספר במוכר שאינו רשמי, יהודי או ערבי, מקבל תקצוב עלוב שאין לו שום ערך, והוא מעין נדבה שתורמים למנהלי המוסדות.

מאיר פרוש: ושוב צריך לזכור שבסופו של דבר מאחורי התקציב הזה עומדים תלמידים, והם לא מקבלים את מה שהם צריכים לקבל.

מאיר פרוש: כל שר חינוך במדינת ישראל – בעבר, בהווה ואני מקווה שגם בעתיד – היה חותם על תיקון העוול הגדול והאפליה למוסדות החינוך המוכשר והפטור, ולכל הפחות היה מיישם את המתווה של המלצות ועדת שושני, שעליו נרחיב בהמשך, אך במשך השנים הם תמיד נתקלו בסירוב מפקידי האוצר, שמוצאים את הדרך להתעמר ולנגוס כמה שיותר בתקצוב של ילד שלומד במוסדות המוכר שאינו רשמי ובמוסדות הפטור, לעומת ילד שלומד בממלכתי או בממלכתי דתי.

מאיר פרוש: עוד לפני שנצלול למספרים ולדרך התקצוב של מוסדות המוכש"ר והפטור, אנו צריכים להבין שהמדינה גילתה שהיא יכולה ומוכנה לממן תקציבית נושאים רבים בסכומים אסטרונומיים שלכל הדעות הם פחות חשובים, בלשון המעטה, מהנושא החינוכי.

מאיר פרוש: ולמרבה הפלא, פקידי האוצר מוצאים תמיד את הדרך למצוא את הסעיפים הנכונים כדי לתקצב את כל מה שהיה באג'נדה של אותם פקידים.

מאיר פרוש: הסיבה היא, כנראה, שאנחנו לא יישרנו קו עם השמאל, אז פקידי אוצר שהינם משויכים לשמאל או שהם אוהדי האליטות החליטו להתעמר בילדים שלנו.

מאיר פרוש: הראיה הטובה ביותר לכך זה החינוך המיוחד בציבור החרדי, ילדים בעלי צרכים מיוחדים שמתוקצבים בחסר.

מאיר פרוש: ואנחנו ישבנו עם פקידי האוצר אחרי הבחירות של סבב א', שהיו לפני כשנתיים, והמשא ומתן עם הליכוד התקדם אז, ואמרנו ואפילו התחננו אליהם: תניחו את כל השיקולים בצד.

מאיר פרוש: ילד מיוחד יש לו צרכים מיוחדים.

מאיר פרוש: חייבים לתקצב אותו כמו שמתקצבים ילד כזה חילוני.

מאיר פרוש: והם בשרירות לב סירבו, בטענה שאין כסף בקופה בעבור זה.

מאיר פרוש: ואני שואל: רק בגלל שהוא ילד חרדי לא מגיע לו לקבל את מה שמגיע לילד מיוחד חילוני לקבל?

מאיר פרוש: האם זאת מדינה שיש לה שני סוגי אוכלוסיות?

מאיר פרוש: זו שערורייה של ממש.

מאיר פרוש: שמענו במהלך השנים הרבה תירוצים למה לא לתקצב מוסדות חרדיים.

מאיר פרוש: המרכזית שבהם הייתה של מפלגות השמאל – העבודה ומרצ – שטענו שלחרדים לא מגיע תקצוב, כי הם אינם משרתים בצבא.

מאיר פרוש: אבל עכשיו, בממשלה הזאת, שחברות בה מפלגות השמאל, העבודה, מרצ ויש עתיד, הינה, אין להם בעיה לתת תקציבים של עשרות מיליארדים לציבור שאינו משרת בצבא.

מאיר פרוש: לנו, חלילה, אין בעיה עם זה, אבל זה מלמד על הצביעות הגדולה של מפלגות השמאל, שזעקו ודרשו במשך כל השנים שלחרדים לא יתנו תקצוב מהמדינה, כי הם אינם משרתים בצבא.

מאיר פרוש: כדי להבין טוב את האבסורד והאפליה של הילדים שלומדים במוסדות המוכש"ר והפטור, איכנס בקצרה למספרים ולאפליה הגדולה כלפיהם.

מאיר פרוש: ועדת שושני שדנה בשנת תשס"ב, 2002, בנושא התקציב של המוסדות האלה, קבעה שילד שלומד במוסד מוכר שאינו רשמי יתוקצב ב-75% מילד שלומד בחינוך הממלכתי, וילד שלומד במוסדות הפטור יתוקצב ב-55% מילד בחינוך הממלכתי.

מאיר פרוש: למעשה, שיעור התקציב בפועל נמוך משמעותית.

מאיר פרוש: אחת מהסיבות העיקריות לכך היא שפקידי האוצר מצאו דרך לא לתקצב את מוסדות המוכש"ר והפטור תחת השם: "תקצוב שעות תוספתיות".

מאיר פרוש: יש שעות הכי אלמנטריות שיש בכל מסגרת חינוך והם חלק בלתי נפרד מסדר-היום של מוסד חינוכי, כמו שעות תמרוץ בעבור כיתות גדולות, שעות תגבור לימודים בעבור תרבות ישראל, שעות טיפוח, שעות תפילה, שעות יום חינוך אורך ועוד קטגוריות רבות, שפקידי האוצר החליטו שאלה שעות תוספתיות, ורק בתי ספר בממלכתי והממ"ד מקבלים אותם.

מאיר פרוש: זה לא נחשב, כביכול, בתוך אותם 100% שהילד מקבל, אלא תוספת שילד שלומד במוסדות המוכש"ר והפטור, לשיטתם, לא אמור לקבל.

מאיר פרוש: זו בושה וזלזול באינטליגנציה שלנו.

מאיר פרוש: כך שלפי כל חישוב של מיטב משרדי רואי החשבון שעוסקים בעניין, התקציב של ילד בחינוך הרשמי הוא 15,782 שקלים, וילד בחינוך המוכר שאינו רשמי אמור לקבל 75% מהחינוך הרשמי, כלומר 11,387, כאשר בפועל הוא מקבל 5,505 שקלים – כ-30% מהתקציב שמקבל הילד בחינוך הממלכתי.

מאיר פרוש: כך גם ילד שלומד במוסדות הפטור אמור לקבל תקציב של 55% מילד בחינוך הממלכתי, כלומר 8,680 שקלים.

מאיר פרוש: בפועל הוא מקבל הרבה הרבה פחות.

מאיר פרוש: מלבד זה יש דברים רבים שילדים חרדים אינם זכאים להם, או לא מקבלים כמו שילד בחינוך הממלכתי מקבל.

מאיר פרוש: ניקח לדוגמה את נושא הקב"סים במגזר החרדי.

מאיר פרוש: תקופת הקורונה הייתה קשה מאוד – במיוחד בתחילתה.

מאיר פרוש: היה חוסר ודאות והייתה תקופה שהתלמידים נשארו בבתים וכתוצאה מכך הייתה נשירה של תלמידים ממערכת החינוך.

מאיר פרוש: במגזר הכללי יש קב"סים, שתפקידם לדאוג ולהיות בקשר עם התלמידים שיש להם פוטנציאל נשירה, אבל במגזר החרדי כמעט ואין תקנים לקב"סים.

מאיר פרוש: ואני שואל: האם אין ילדים שנושרים במערכת החינוך החרדית?

מאיר פרוש: מדוע להתעלם מהם?

מאיר פרוש: מדוע להתעמר בהם, רק בגלל שהם ילדים חרדים?

מאיר פרוש: אני רוצה לומר – זה לא רק חרדים.

מאיר פרוש: זה גם אצל הערבים.

מאיר פרוש: תשמעו טוב: מתוך 115 אלף תלמידים שלומדים בעיר ירושלים במוסדות החינוך החרדים יש 12 קב"סים שאחראים על נושא הנשירה אצלם, ואילו בחינוך הממלכתי שמונה 65 אלף תלמידים – 50 אלף תלמידים פחות מהחרדים, יש 17 קב"סים.

מאיר פרוש: במערכת החינוך של הערבים שמונה כ-100,000 ילדים יש שני קב"סים.

מאיר פרוש: אני חוזר: אצל הערבים יש שני קב"סים בלבד על 100,000 ילדים.

מאיר פרוש: זה לא פרופורציונלי, זה לא מידתי, וזה מלמד שרואים אותנו כאזרחים סוג ב' במקרה הטוב, וקשה להבין איך משחקים כך בחינוך של הילדים.

מאיר פרוש: למה זה?

מאיר פרוש: כי פקידים באוצר הם בעד האליטות.

מאיר פרוש: אגב, כשמדובר בפיקוח על מוסדות המוכש"ר והפטור, שם תמצאו מערכת פיקוח גדולה יותר, שיודעת להגיע לכל מוסד ולהתריע על ליקויים וגם לסגור מוסדות חינוך.

מאיר פרוש: גם ילד שלומד ברשתות החינוך כמו החינוך העצמאי ומעיין החינוך התורני – שאמורים לקבל 100% לפי החוק כמו הממלכתי – מתוקצבים בחסר גדול כי אינם רשאים להיות שותפים ברפורמות של משרד החינוך כמו אופ"ק חדש, כך שישנו פער גם בין רשתות החינוך למוסדות הממלכתיים.

מאיר פרוש: האבסורד גדול שבעתיים כאשר רואים את הדוח של מחלקת המחקר של הכנסת, שישנם מוסדות במזרח ירושלים שהינם בהגדרה של מוכר שאינו רשמי, שכן נמצאים ברפורמת אופ"ק חדש ומתוקצבים על כך.

מאיר פרוש: גם דוח המבקר שיצא לפני כחצי שנה, אשר בדק באופן מדגמי בחמש רשויות מקומיות את ההשקעה הממוצעת בתלמיד שלומד בחינוך הממלכתי, שמסתכמת ב-1,000 ש"ח עד 6,000 ש"ח בעבור כלל התלמידים ברשות, אל מול ההשקעה שהסתכמה בממוצע ב-257 שקלים עד 2,567 שח לתלמיד המוכש"ר תושב הרשות.

מאיר פרוש: עוד נכתב בדוח המבקר, כי בכל הקשור למבנים ותשתיות קיימים פערים במצאי המבנים והתשתיות שבהם פועלים מוסדות החינוך המוכש"ר ברשויות המקומיות שנבדקו.

מאיר פרוש: לחלק ממוסדות המוכש"ר אין מגרשי ספורט, ולרובם אין אולמות כינוסים ואין כיתות מחשבים.

מאיר פרוש: אפשר לראות את הזלזול של האוצר בילדים החרדים.

מאיר פרוש: המחוז החרדי הוא הגדול ביותר מבין כל המחוזות החינוך במשרד החינוך, אבל המשאבים והכלים שהוא מקבל פחותים בצורה דרמטית מכל המחוזות האחרים, שהם קטנים משמעותית מהמחוז החרדי, שמונה קרוב לחצי מיליון ילדים.

מאיר פרוש: זה נשמע הגיוני?

מאיר פרוש: הדוגמאות על האפליה המשוועת הן רבות וייקח שעות לפרטן.

מאיר פרוש: אתן לכם המחשה עד כמה האוצר הוא זה שפוגע בנו.

מאיר פרוש: כולנו זוכרים את בהלת הקורונה לפני כשנתיים.

מאיר פרוש: העולם השתנה; המדינה נכנסה לחרדה והיה ברור שצריך לפתוח את הברז ולהציל את מה שאפשר, וכמו שכל משרדי הממשלה קיבלו תוספות, גם משרד החינוך קיבל תוספת.

מאיר פרוש: שר החינוך הקודם יואב גלנט הציג תוכנית ודרש בעבור משרד החינוך יותר מ-4 מיליארד שקל.

מאיר פרוש: מיליארד שקל, הוא אמר, אני מייעד עבור ילדי החינוך החרדי.

מאיר פרוש: פקידי האוצר במקרה הזה לא העזו לצייץ ולהתנגד.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: כי הם פחדו שיאשימו אותם בריבוי הקורונה, ובפועל ילדי החינוך החרדי קיבלו את כל מה שמגיע להם – כמובן בסייגים שלהם.

מאיר פרוש: אני רוצה לומר לשרת החינוך: ועדת חקירה פרלמנטרית שתקום, לא תמצא אשם אחד מכל אלה שכיהנו כשרי חינך בעבר, כי כמוך גם הם, כולם רוצים לתת לילדי ישראל בשווה.

מאיר פרוש: מי שמפריע אלה פקידים מסוימים באוצר, שיש להם את האג'נדות שלהם, כמו בעד השמאל ובעד האליטות.

מאיר פרוש: לכן אני פונה ומבקש להקים ועדת חקירה פרלמנטרית שתצלול לעומק הסוגיה ותבחן את האפליה הנוראית, ותגיש את מסקנותיה כנדרש.

מאיר פרוש: תודה

יעקב מרגי: תודה רבה לך, חבר הכנסת פרוש.

יעקב מרגי: כפי שאמרנו – תשובה והצבעה במועד אחר.

יעקב מרגי: << הלסי >> יידוי אבנים על אוטובוסים באזור הנגב << הלסי >>

יעקב מרגי: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: יידוי אבנים על אוטובוסים באזור הנגב, מס' 1020, 1022, 1024, 1029, 1043 ו-1098.

יעקב מרגי: ראשון חברי הכנסת – חבר הכנסת יריב לוין.

יעקב מרגי: הראשון שבהם.

יעקב מרגי: אתה יודע מה זה התואר ראשון שבהם?

ינון אזולאי: - - - זו הזכות שלו.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, אני אפתור את המחלוקת ביניכם בכך שיש רק ראשון אחד וזה הראשון לציון.

יריב לוין: על זה אפשר להגיע להסכמה.

יריב לוין: תודה רבה, כבוד השר, כבוד סגן השר שאני מבין שישיב להצעה לסדר-היום.

יריב לוין: אני חושב שהנושא הזה הוא באמת לא נושא פוליטי.

יריב לוין: הוא נושא שמחייב טיפול מעמיק של כולם.

יריב לוין: וצריך לומר – אמר בכנות רבה שר הרווחה מאיר כהן – אני גר בנגב 60 שנה, יש כאן בהחלט עליית מדרגה.

יריב לוין: מעולם לא היה מצב כזה.

יריב לוין: ואני רוצה באותה כנות לומר שהבעיות בדרום – בעיות המשילות ובעיות הביטחון האישי – התחילו כבר לפני שנים ארוכות וממשלות רבות ניסו להתמודד איתן ולא תמיד בצורה המיטבית.

יריב לוין: וצריך לומר באופן חד וברור שאם רוצים להמשיך באותו קו של כנות, המצב היום הוא הרבה יותר גרוע ממה שהיה רק לפני חודשים ספורים.

יריב לוין: כפי שאמר השר מאיר כהן, יש עליית מדרגה משמעותית מאוד ואני חושב שהדבר הזה איננו מקרי.

יריב לוין: הוא נובע מכך שהממשלה הזו משדרת חולשה רבתי לכל אורך הקו, והחולשה הזו מתורגמת מחיזבאללה בצפון דרך החמאס בדרום ועד גורמי הפשיעה והטרור בתוכנו, כמין רישיון להעצים את אירועי הטרור האלה – והם אירוע טרור לכל דבר ועניין.

יריב לוין: צריך לומר בעניין זה גם דבר נוסף:

יריב לוין: שהממשלה משדרת מסר מאוד מסוכן, שמי שפורע חוק בסופו של דבר משלימים עם מה שהוא עושה ומרוויחים.

יריב לוין: הראיה הטובה ביותר היא חוק החשמל, שאתם מקדמים במרץ ובתשוקה ובהתלהבות כל כך גדולה, בברכת שרת הפנים אילת שקד, שהייתה אמורה להיות זאת שעומדת על המשבר.

יריב לוין: היא בעצם אומרת לעברייני הבנייה: כדאי לכם לבנות באופן בלתי חוקי; כדאי לכם לפלוש לאדמות מדינה.

יריב לוין: אם כל זה מותר, אז למה אסור לזרוק אבנים על איזה אוטובוס?

יריב לוין: ולמה אסור לגבות דמי חסות.

יריב לוין: והרשימה היא כמובן ארוכה מאוד.

יריב לוין: לכן, אני חושב, אדוני סגן השר, שהטיפול בתופעות הללו לא יכול להתבצע ולא יכול להתחיל בלי, קודם כול, מסר חד וברור שיוצא מהממשלה לכל רוחב הגזרה, שאומר: רבותיי, מי שהוא עבריין, מי שהוא טרוריסט, ישלם מחירים, ולא נשלים עם זה.

יריב לוין: נצביע היום נגד גירוש מחבלים ובעצם נכשיר בחוק החשמל את כל המצב הבלתי-נסבל הזה.

יריב לוין: לכן, אני חושב ומבקש לא רק שנדבר על הנושא הזה, אלא לשמוע מאדוני אם הממשלה מתכוונת לשנות את מדיניותה ובראש ובראשונה לסגת מחוק החשמל.

יריב לוין: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יצחק פינדרוס.

יעקב מרגי: סגן השר, יש רשימת דוברים.

יעקב מרגי: לאחריו, חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

אופיר כץ: בגלל שהוא ש"סניק - - -

יעקב מרגי: לא, אני עובד לפי הנחיות.

יעקב מרגי: אתה יודע, אסור לחשוד בכשרים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

יעקב מרגי: אני מאוד מודה לכם על המחמאה.

יעקב מרגי: זה מאתגר אותי.

יעקב מרגי: בבקשה, שלוש דקות לרשותך.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, הצעה לסדר-היום היא הצעה לסדר-היום שיכלה לבוא גם ביום רגיל, אבל אני חושב שהיום היא צריכה לבוא ביתר שאת וביתר עוז.

יצחק פינדרוס: התחושה שלנו כחברי כנסת, וגם כחברי אופוזיציה – ואני יכול לומר את זה, ואני אומר את זה פעם אחר פעם: כחברי אופוזיציה מרצון.

יצחק פינדרוס: אף אחד לא הכריח אותנו להיות באופוזיציה, אולי בניגוד לאחרים, יש כאן אנשים שיודעים את זה – התחושה שלנו בסוף זה שאין מישהו בסוף שמוביל בממשלה הזאת החלטות שהן משמעותיות, וזו דוגמה קלאסית.

יצחק פינדרוס: הנושא של הבדואים שמגיעים לכבישים בנגב מוכר הרבה שנים במדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: גם זו אחת הסיבות שהשר אלקין קיבל החלטה לעשות את כסיף לעיר חרדית, כי אולי זה ימנע קצת את ההתרחבות של כסייפה, ומשם באה גם התנגדות של הרבה מהחברים בציבור החרדי.

יצחק פינדרוס: אבל בסוף, מישהו צריך לשים לב: מעבירים יום אחד חוק חשמל, מדברים על ההסדרה בנגב, מדברים על הכול.

יצחק פינדרוס: חיים שם אזרחים והאזרחים האלה סובלים.

יצחק פינדרוס: כשהיו האירועים בקיץ האחרון, אנשים היו במצור, אנשים לא יכלו לנסוע בכבישים האלה, אנשים לא יכלו לעבור.

יצחק פינדרוס: צריך לעשות עם זה משהו.

יצחק פינדרוס: אני אומר את זה כמי שנמצא בעיר העתיקה מעל 40 שנה, ומכיר את זה שמכילים את האירועים האלה.

יצחק פינדרוס: לוקח עשרות שנים, לא יום, לא יומיים, לא שנה, לא חודש, לא חודשיים, מכילים את האירועים האלה, לוקח עשרות שנים לצאת מהם.

יצחק פינדרוס: אז משטרת ירושלים דואגת שקו 3 וקו 1, כשיש קצת מתיחות, יחסמו את העיר העתיקה מהצד השני וייכנסו באין כניסה, כי זה הסטטוס קוו: עכשיו זורקים פה אבנים.

יצחק פינדרוס: אם לא נתעורר ונתעשת עכשיו כשאנחנו נותנים את התחושה הזאת, אנחנו נותנים את התחושה הזאת, אי-אפשר לברוח מזה, לא שחוק החשמל הולך לעזור לבדואים בהשתלטות בנגב, אני לא מאלה שמאמינים בזה, אבל זה נותן את האווירה.

יצחק פינדרוס: זו הסיבה שהתנגדתי, כי זה נותן את האווירה.

יצחק פינדרוס: אם בזמן הזה לא נעשה צעדים אופרטיביים קשים כדי לעצור את התופעה הזאת, אני אומר לך, כמו שאנחנו בעיר העתיקה סובלים עד היום – והיום בבוקר ישבתי עם אנשי הר הזיתים שסובלים עד היום מהדבר הזה – כל הנגב יסבול, כל הנגב יסבול.

יצחק פינדרוס: ראינו את זה היום, דרך אגב, בכל ההצבעות.

יצחק פינדרוס: אנחנו משדרים לאזרחי ישראל חולשה.

יצחק פינדרוס: אנחנו משדרים לאזרחי ישראל חולשה בנושא של – לא יכולתי לחשוב על חוש הומור יותר גדול מאשר להעמיד פה את עודד פורר.

יצחק פינדרוס: אולי הדבר הגדול יותר שהוא היה יכול לעשות זה לשלוח את איווט ליברמן, לא יודע למה הוא שלח את עודד פורר להסביר למה הוא לא יצביע בעד גירוש מחבלים.

יצחק פינדרוס: לא יכולתי לחשוב על רעיון יותר הזוי מהתנגדות של ממשלה של שמאל ואנשים פלורליסטים לוועדת חקירה על פגיעה בסוהרות אחרי שהתיק נסגר.

יצחק פינדרוס: הרי זה לא איזשהו תיק חדש, זה תיק שנסגר על ידי הפרקליטות, כבר קיבלו את יומם הפרקליטות.

יצחק פינדרוס: חבר'ה, תתעשתו, המשמעויות של הדברים האלה הן משמעותיות, איזה מסר אנחנו מוסרים לאזרחי ישראל.

יצחק פינדרוס: אם לא נתעשת ונעשה משהו אמיתי, אופרטיבי, חזק עם הדבר הזה – אנחנו נבכה לדורות.

יצחק פינדרוס: עזוב, ההוא ייסע עם צ'קלקה לרעננה; ההוא כן יקבל רוטציה, לא יקבל רוטציה; ההוא יהיה שר המודיעין; ההוא יהיה שר לענייני – הכול בסדר, בסוף אזרחי ישראל יסבלו: יסבלו בנגב, יסבלו מהתשובות שקיבלתי משרת התחבורה על גולן, יסבלו חיילות, שיידעו שילכו לצבא - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

יצחק פינדרוס: - - ואף אחד לא יגן עליהן.

יצחק פינדרוס: ויסבלו שוטרות שיהיו סוהרות ואף אחד לא יגן עליהן, ויסבלו נפגעי טרור - -

יעקב מרגי: תודה.

יצחק פינדרוס: - - שידעו שלמחבלים לא יעשו כלום, תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; חבר הכנסת ינון אזולאי, ואחריו – חבר הכנסת מיכאל ביטון, אם יהיה נוכח, ואף אחמד טיבי.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין, יריב, יישר כוח על ההצעה לסדר-היום – הראשון, היוזם, הכול ביחד.

יעקב מרגי: הוא מתעקש, אתה מבין, הוא לא מוותר, הוא לא מוותר אין לו מנוחה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

ינון אזולאי: אני לפחות תלמיד שלך בכמה דברים וזה אחד מהם.

יעקב מרגי: תודה.

ינון אזולאי: להתעקש.

ינון אזולאי: הנושא הזה הוא נושא שכמו שאמרת הוא כבר עשר שנים ואף יותר.

ינון אזולאי: הנושא הזה הוא נושא כאוב בדרום.

ינון אזולאי: רק השבוע ירי בבאר שבע.

ינון אזולאי: נהג בדואי מכסייפה מספר שכשהוא נוסע כנהג באוטובוס, הוא לא יודע מתי הוא יחטוף את האבן, והוא עלול להתהפך עם 60 נוסעים.

ינון אזולאי: האבן יכולה לפגוע, אם זה בדואי, אם זה יהודי, בכל אחד.

ינון אזולאי: אני רוצה להגיד לכם, אני מכיר את הפזורה הבדואית.

ינון אזולאי: אני הייתי שם ב-2013, הייתי מנהל האזור מטעם סיעת ש"ס.

ינון אזולאי: אני מכיר את הבדואים שם.

ינון אזולאי: הייתי תחת שרביטו של מו"ר אבי, זיכרונו לברכה, שהיה מרכז את כל נושא המגזר הערבי.

ינון אזולאי: וכשאנחנו מדברים על הבדואים, אני חייב להגיד לכם דבר אחד, יש היום את סלאם אל-אטרש, שהוא ראש המועצה בנגב.

ינון אזולאי: האנשים שם, יש המון המון אנשים שרוצים לחיות כמו כולם.

יעקב מרגי: רובם.

ינון אזולאי: רובם.

ינון אזולאי: מה זה, רובם כאלה שרוצים לחיות בשקט ובשלווה.

ינון אזולאי: אני כרגע לא נכנס למקום שגרים, כך או כך, שצריך להסדיר את זה.

ינון אזולאי: אני חושב שצריך להסדיר, וצריך להגיע למקום שיגיעו למגורים בצורה מסודרת, כדי שישלמו כולם מיסים בצורה הטובה, הנכונה והראויה.

ינון אזולאי: בואו נשים את הדברים בצורה הכי ברורה שיש.

ינון אזולאי: אבל דווקא בגלל שאנחנו אומרים שכולם רוצים להגיע למקום של לפרנס את המשפחה שלהם, כמו אותו ע' מכסייפה, שכנראה מפחד להשתמש בשם שלו.

ינון אזולאי: מה הוא אומר?

ינון אזולאי: אני רוצה לפרנס את הילדים שלי, רוצה להביא לחם הביתה, והנהג היהודי אומר אותו דבר.

ינון אזולאי: הנהגים היהודים אולי חוטפים יותר, ואנחנו כיהודים שעוברים שם יותר מזוהים, ולכן אנחנו חוטפים יותר, כי הוא לא יזרוק על בדואי אחר.

ינון אזולאי: כתוצאה מהיידוי – הוא לא שם לב – הוא זורק גם על הבדואי.

ינון אזולאי: המשילות בנגב צריכה לחזור.

ינון אזולאי: צריכה להיות שם יד קשה.

ינון אזולאי: אומר לי סלאם אל-אטרש, והיום הוא גם התראיין, הוא אומר: אנחנו רוצים שהמשטרה תיכנס ותעשה סדר; אנחנו רוצים שייכנסו ומי שעבריין שיקבל את העונש שלו.

ינון אזולאי: לכן אני אומר: הדבר הזה צריך להיפסק אחת ולתמיד.

ינון אזולאי: שגם להם יהיה טוב, כי כשלהם טוב, גם לנו בתוך הארץ שלנו בפנים, טוב לנו.

ינון אזולאי: הסדרה.

ינון אזולאי: צריכה להיות הסדרה וחייבת להיות הסדרה, אבל אם ניקח להם את הנשק מתוך המגזר שלהם, ניתן להם עונשים חמורים ולא נשחרר אותם אחרי שנה ואחרי חצי שנה, שזה עונש מאסר – שבעצם רובו בעונשים של חצי שנת מאסר – ורוב התיקים כבר נסגרים.

ינון אזולאי: לכן אני אומר, אם ננהג ביד ברזל, יד קשה - -

יעקב מרגי: תודה.

ינון אזולאי: - - עם אותם עבריינים – המשילות תחזור.

ינון אזולאי: לא לוותר, לא להתפשר, כי כולנו רוצים לחיות בשלום, תודה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מיכאל מרדכי ביטון – איננו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – איננו נוכח.

יעקב מרגי: ישיב, סגן השר לביטחון פנים, יואב סגלוביץ', בבקשה, אדוני.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת יריב לוין אמר שזה לא נושא פוליטי, ואז הפליג בפוליטיקה.

יואב סגלוביץ': אתה צודק, זה לא נושא פוליטי, אבל מה כן בפוליטיקה?

יואב סגלוביץ': סדרי העדיפויות של ממשלה זה פוליטי.

יואב סגלוביץ': זה פוליטי, מדיני, לא משנה איך יקראו לזה.

יואב סגלוביץ': וסדרי העדיפויות של הממשלה הזאת, שלא הייתה פה לפני עשר שנים, זה לטפל בפשיעה ביד ברזל.

יואב סגלוביץ': זה כן הנושא, ובאופן אישי, מעבר לזה שאני משיב פה על השאילתה, קיבלתי מינוי מהממשלה להיות אחראי לפעילות הכוללת למיגור הפשיעה באופן כללי, גם בפשיעה בדרום.

יואב סגלוביץ': מה שקורה בחודשים האחרונים – ופה ההזדמנות, כי נשאלה שאלה ואני אהיה קונקרטי – מה שקורה עכשיו מבחינת פעילות מערכת האכיפה בהיבט הרחב שלה לא קרה הרבה מאוד שנים אחורה.

יואב סגלוביץ': זה לא קרה הרבה מאוד שנים אחורה, לא משנה למה.

יואב סגלוביץ': העובדה היא שהמצב הוא כזה וצריך להוביל בו שינוי.

יואב סגלוביץ': ופה אני לא יכול להסתכל לשום מקום, והאחריות של הממשלה והאחריות גם שלי באופן אישי.

יואב סגלוביץ': ולכן לא רק המשאבים הכספיים, הכלכליים, שהגיעו להעצים את כוחות המשטרה אחרי התקציב – שיש שם, לא מספיק, אבל יש שם – אלא גם הרתימה של כלל מערכות האכיפה למאבק הזה, דבר שלא קרה בגלל מערכות האכיפה האחרות כמו רשות המיסים, איסור הלבנת הון, נותני שירותים פיננסיים - - -

יריב לוין: - - -

יואב סגלוביץ': תכף נגיד הכול.

יואב סגלוביץ': בסוף, צריך לייצר פה מערכת רחבה, שלזה אני מסכים.

יואב סגלוביץ': צריך יד ברזל מול עבריינות, ומצד שני לייצר אופק לאותם אנשים נורמטיביים, שזה רוב הציבור הישראלי.

יואב סגלוביץ': זה לא רק בדרום.

יואב סגלוביץ': מאחר שאנחנו אומרים דברים כלליים, אז זה נכון לצפון ולמרכז.

יואב סגלוביץ': ואני פחות אוהב באופן אישי את הביטוי "משילות" כי זה משהו כללי כזה.

יואב סגלוביץ': לייצר חוק וסדר, שיהיה מצב ברור לכולנו, לא משנה היכן, שלא יהיה מצב שצדיק ורע לו, רשע וטוב לו.

יואב סגלוביץ': זה הבסיס לכל מדינת חוק דמוקרטית, ועל זה אנחנו פועלים.

יואב סגלוביץ': אני אנסה להיות מאוד מאוד קונקרטי במה אנחנו פועלים.

יואב סגלוביץ': פה עלתה שאילתה ספציפית לגבי הנושא – אני אגיד כמה דברים כלליים ואז אנסה לתת תשובה מדויקת לגבי הנושא של יידוי אבנים, שמצד אחד זה אירוע מאוד קשה לאיתור וטיפול.

יואב סגלוביץ': באמצע הלילה נוסע אוטובוס או רכב אחר ונזרקת אבן.

יואב סגלוביץ': מצד שני, זה אירוע מסוכן בצורה בלתי רגילה, ומספיק אירוע אחד, שניים, עשרה, לא משנה, שמייצרים תחושת חוסר ביטחון טוטלי בכבישים, גם אם סטטיסטית זה אחד לאני לא יודע כמה.

יואב סגלוביץ': אנחנו יודעים שיידוי אבנים עובר לצערי ממקום למקום, זה יכול להיות איזה תקופה ב-443 – ולכן אני מטפל בו וגם אפשר לטפל בו.

יואב סגלוביץ': זה לא משהו שהוא גזרת גורל, צריך להתמקד ולעשות עבודה.

יואב סגלוביץ': אני אומר למציעים כי אני חושב שחשוב לנהל את הדיונים האלה בכנסת, גם פה וגם בוועדה, כי מבחינתי, נכון שאני מהרשות המבצעת ואני צריך לתת הסברים אבל זה גם הרבה פעמים רוח גבית שמקבלים, גם מהכנסת, גם ברעיונות, גם בוועדות.

יואב סגלוביץ': אני רוצה להגיד לכם שמה שקורה בחודשים האחרונים במאבק בפשיעה לא קרה הרבה מאוד שנים במובן החיובי של המילה, גם מבחינת מעצרים, גם מבחינת תהליכים.

יואב סגלוביץ': וזה – אני מאמין באופן אישי, וזה קורה לשמחתי – התחלה של לתת מכות קשות בכיס של העבריינים, זו הדרך האמתית לפגוע בעבריינות הקשה.

יואב סגלוביץ': זה לא ייתן תשובה לכל ילד שזורק אבן בכביש, אבל זה כן נותן תשובה למנועים הכלכליים.

יואב סגלוביץ': פשיעה חייבת מנוע כלכלי, ואם אתה לא פוגע במנוע הכלכלי, אתה מצמיח עוד ועוד פושעים.

יואב סגלוביץ': זה עיקר העשייה בזמן האחרון בכל הארץ – צפון, דרום, מרכז.

יואב סגלוביץ': מעצרים רבים, ואם אני אלך רגע לדרום, בחודשים האחרונים פועלות כרגע שלוש מפקדות משימתיות, שאחת מהן היא מפקדה שעוסקת בצירים.

יואב סגלוביץ': מפקדה של מחוז דרום של המשטרה שעושה פעילות בצירים בעיקר באמצעים שפחות הפעלנו בעבר – כי בכל זאת זריקות אבנים זה קצת יותר בעייתי – בעיקר באמצעות אופנועים, וגם באמצעות דבר שנכנס ממש בחודשים האחרונים, שנקרא יחידת רקיע.

יואב סגלוביץ': בקיצור, העבודה גם עם מל"טים, על מנת לכסות שטחים גדולים.

יואב סגלוביץ': צריך להבין שאנחנו מדברים פה על שטחים עצומים, ובסוף אי-אפשר לשים ניידת בכל מקום והטכנולוגיה נכנסה לתוך האירוע הזה.

יואב סגלוביץ': זו מפקדה ספציפית שעוסקת בביטחון בצירים.

יואב סגלוביץ': היא עובדת משהו כמו חודשיים וחצי.

יואב סגלוביץ': נשאלנו שאלה לגבי – אני אתן קצת נתונים: קודם כול, בבסיס, השאלה מוצדקת.

יואב סגלוביץ': יש פה עלייה.

יואב סגלוביץ': גם לא סתם קמה המפקדה הזאת, כי זיהו שם את העלייה הזאת.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, ניסיתי קצת לבודד – זה לא בידוד של הפעילות אבל כן לבודד ולעשות קצת נתונים סטטיסטיים ולהבין באיזה מצב אנחנו נמצאים.

יואב סגלוביץ': אז שמתי איזשהו ניתוח כשבידלתי את שומר החומות, שזה אירוע נפרד, ולראות מה קורה בשגרה העבריינית מעבר לאירוע של שומר החומות.

יואב סגלוביץ': ובתוך זה אתן כמה נתונים ואז אגיד כמה מילים נוספות לעניין.

יואב סגלוביץ': למעשה, מתחילת השנה – ועוד פעם, אני מוציא הצידה את האירועים של שומר החומות – היו 30 אירועים של זריקות אבנים.

יואב סגלוביץ': בדקתי יותר לעומק את מה שביקשתם בשאילתה על החודשיים האחרונים – אז בחודשיים האחרונים היו שבעה מקרים של יידויי אבנים, חלקם זכו לכיסוי תקשורתי יותר גדול, חלקם – ליותר קטן.

יואב סגלוביץ': וכמו שנאמר גם קודם, אחת הבעיות הגדולות או אחת העובדות הידועות היא שלא יודעים בדיוק על מי זורקים לעיתים.

יואב סגלוביץ': בדרך כלל נכנסים למשהו אחד, והסתכלתי ועניין אותי לדעת גם מאיפה הגיעו האוטובוסים.

יואב סגלוביץ': אז יש פה אוטובוס של אגד ועוד אוטובוס של אגד, ויש טיולי מחפוז ויש מובילי ערערה ומסיעי דימונה.

יואב סגלוביץ': כלומר בוודאי שאותם עבריינים שמתנהגים בדברים האלה, רואים וזורקים.

יואב סגלוביץ': אני יכול להגיד לכם בזהירות הראויה, בואו נגיד, בגלל הסמיכות בזמנים, שחלק מהאירועים האלה קרו גם בעקבות פעילות משטרתית מואצת שקורית בעקבות אותה הפעילות של מסלול בטוח בחלק מהאזורים שיש בהם מיקוד פעילות.

יואב סגלוביץ': אלא שזה לא מצדיק את העניין, רק ברור לי לחלוטין, ואולי קצת קשה לומר מה שאני אומר, אבל מבחינה עובדתית, כשיש פעילות משמעותית מסיבית, וזה נכון בהרבה מקומות, יש לעיתים תגובת נגד גם של גורמים עברייניים.

יואב סגלוביץ': אני לא מתרגש מזה, זה חלק מהטיפול.

יואב סגלוביץ': אז קודם כול, יש עלייה, והיו שבעה אירועים כאלה, חבר הכסת לוין והחברים, בחודשיים האחרונים.

יואב סגלוביץ': אני יכול להבטיח לכם שהנושא הזה של הצירים הוא נושא שיש עליו קשב מיוחד, ולא סתם אמרתי, גם באמצעים, וזה גם יגבר בזמן הקרוב.

יואב סגלוביץ': צריך להבין שלמרות שעבר תקציב המדינה, אנחנו כרגע עושים ממה שיש.

יואב סגלוביץ': כלומר, עוד לא הגיעו השוטרים הנוספים וכל האמצעים החדשים הנוספים.

יואב סגלוביץ': מותחים את האיברים של משטרת ישראל לאורך ולרוחב.

יואב סגלוביץ': הטיפול בפשיעה התעצם - - -

יעקב מרגי: השאלה אם זה עוד מאותו דבר או שהולך להיות משהו חדש?

יואב סגלוביץ': לא, זה לא עוד מאותו דבר.

יעקב מרגי: מבחינת כוח השיטור.

יואב סגלוביץ': מבחן התוצאה בסוף הוא באמת בנתונים ובמה אנשים אומרים או מה אנשים מרגישים – לא אומרים, מה הם חשים.

יואב סגלוביץ': אבל ללא ספק, אם מדברים על הדרום, הולך להיות תגבור של משהו כמו 300 שוטרים לאזור הנגב פלוס פעילויות נוספות.

יעקב מרגי: 300 עם אופי מיוחד - - -

יואב סגלוביץ': תראו, יכולות תחנות משטרה נוספות.

יואב סגלוביץ': יש עיבוי של נקודות משטרה נוספות בתכנון, אבל גם חלק מהפעילות השתנתה.

יואב סגלוביץ': זה לא רק המספר אלא אופי הפעילות, היחידות שפועלות ושילוב הכוחות.

יואב סגלוביץ': כלומר, אם היום משטרת ישראל פעלה במקומות מסוימים, בלי לפגוע באף אחד מהגורמים האחרים, קצת לבד – כל גופי האכיפה, ולא רק גופי האכיפה, כל משרדי הממשלה.

יואב סגלוביץ': אני היום מנהל לדוגמה בעניין הזה מבצע ממשלתי.

יואב סגלוביץ': ולא סתם אני אומר מבצע כי בכל יום חמישי אני יושב עם כל ראשי גופי האכיפה, אבל לא רק אלה שאנחנו קוראים להם גופי אכיפה.

יואב סגלוביץ': זה כל משרדי הממשלה כי אם יש מישהו שמבצע עבירות לדוגמה, ובביצוע העבירות שלו הוא מזהם את מי התהום, אז בוודאי שזה לא המשטרה, זה המשרד לאיכות הסביבה או משרדים נוספים שמשתתפים בפעילות הזאת, כי יש הרבה מאוד גופים שיש להם יכולות אכיפתיות.

יואב סגלוביץ': זה הרעיון המסדר של כל הפעילות הזאת, אבל עדיין המשטרה היא הפעילות המרכזית.

יואב סגלוביץ': בסוף צריכים לראות יותר שוטרים.

יואב סגלוביץ': האם יהיו מספיק שוטרים בזמן הקרוב?

יואב סגלוביץ': לא מספיק למה שהייתי חושב שצריך אבל יותר ממה שהיה בעבר.

יעקב מרגי: ברשותך, אני אחדד את השאלה שלי: כאיש הנגב, האופי של השיטור ביישובים הערביים או בנגב בפרט – תוך זמן קצר זה הופך להיות כמו שיטור קהילתי.

יעקב מרגי: אז כששאלתי אם זה עוד מאותו דבר, אם זה עוד משטרה כחולה רגילה – לא מטיל דופי, לא מזלזל, אני חושב שצריך להיות - - -

יואב סגלוביץ': תראו, עוד פעם, אני לא איכנס לכל הפרטים אבל צריך עוד מהכול.

יואב סגלוביץ': תראו, יש פה כמה תהליכים טובים שקרו או קורים, מתרחשים, שלא התחילו אתמול בבוקר אבל הם תהליכים.

יואב סגלוביץ': זה לא נולד מהיום שאני הגעתי או מישהו אחר הגיע.

יואב סגלוביץ': זה תהליך אבל הוא תהליך חיובי.

יואב סגלוביץ': אם בעבר, בחלק מהמקומות, גם ביישובים הערביים לא רצו משטרה, היום הדרישה לשירותי משטרה היא אמיתית וכנה.

יואב סגלוביץ': אומרים: תבואו.

יואב סגלוביץ': כלומר, כבר פה יש שינוי מאוד משמעותי.

יואב סגלוביץ': האתגר שלנו הוא להגיע, להגיע חכם, להגיע מקצועי, להגיע חזק ולתת שירות מצד אחד, ובזה אתה צודק, לתת שירות.

יואב סגלוביץ': בכל הארץ אנחנו צריכים לתת שירות יותר טוב כמשטרה, לצורך העניין, אבל במקום שצריך מערכת אכיפה אגרסיבית ונשכנית – צריכים לייצר אותה.

יואב סגלוביץ': ובעניין הזה אני אומר לחבר הכנסת לוין ולשאר המציעים, גם באופן אישי אני אומר לך, לכם, אני שם את כל-כולי על מנת שיהיה שיפור בעניין הזה.

יואב סגלוביץ': אעקוב אחרי הסיפור הזה, גם נוכל לדבר בלי כל קשר לשאילתה.

יואב סגלוביץ': הנושא הזה של הצירים הוא נושא מרכזי בפעילות, בוודאי במחוז הדרומי, יש שם היערכות שלמה אל מול הצירים.

יואב סגלוביץ': אני מקווה, מאמין ויודע שיהיה פה שינוי.

יואב סגלוביץ': ואני גם בהזדמנות קרובה אדווח.

יעקב מרגי: מה אתה מציע?

יואב סגלוביץ': מבחינתי לוועדת הבט"פ, זה מקום מתאים.

יואב סגלוביץ': נראה לי שזאת אכסניה נכונה.

יעקב מרגי: המציעים?

יריב לוין: למען האמת, אני חושב שאפשר להסתפק.

יריב לוין: התשובה הייתה מאוד מפורטת - - -

יעקב מרגי: אפשר להסתפק.

יעקב מרגי: על דעת כל המציעים.

יריב לוין: ואני מניח שבעוד כמה חודשים - - -

יעקב מרגי: אתה המציע הראשי, כי גם בפועל נשארת כאן.

יריב לוין: אני מעריך שבעוד כמה חודשים אפשר יהיה לבחון את התוצאות.

יואב סגלוביץ': גם זה.

יואב סגלוביץ': וחוץ מזה אני גם פה.

יואב סגלוביץ': מספיק שאפילו - - -

יריב לוין: אני מוכן להסתפק בתשובה.

יעקב מרגי: אני חושב שאם על דעת כל הצדדים להסתפק בהצעה – ותודה רבה למציעים.

יעקב מרגי: אין הצבעה.

יעקב מרגי: << הלסי >> התנהלות מח"ש בחקירות שוטרים << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום.

יעקב מרגי: הצבעה לסדר-היום בנושא: התנהלות מח"ש בחקירות שוטרים, מס' 1063, 1070, 1076 ו-1086.

יעקב מרגי: ראשון הדוברים – חבר הכנסת אופיר כץ.

יעקב מרגי: ומאחר שהוכרע לגבי הדיון הקודם – היוזם, ראשון המציעים והיוזם.

יעקב מרגי: ינון אזולאי לא כאן.

יעקב מרגי: נעשה את זה בשבילו.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, חבריי השרים, קודם כול, אני רוצה להודות לחברי גדי יברקן, שהוא הגיש את זה כהצעה לסדר, אני – לדיון מהיר, ובסוף הוא בצעד חברי ויתר לי.

אופיר כץ: אז – להגיד לו פה תודה.

אופיר כץ: במהלך ההשלמה לקורס בהיותו בירושלים התעורר צ'רלי בבוקר לקול צעקות ברחוב.

אופיר כץ: הוא ירד לרחוב וראה מחבל ערבי חמוש בסכין שנמלט לאחר שרצח את החיילת איריס אזולאי ואת אלי אלטרץ, זכרם לברכה.

אופיר כץ: הוא קרא למחבל לעצור.

אופיר כץ: המחבל לא עצר, וצ'רלי ירה באקדח לעבר רגליו.

אופיר כץ: התפתח ביניהם מאבק שבו הצליח המחבל המתועב לדקור את צ'רלי ולרצוח אותו.

אופיר כץ: כמעט כל אחד כאן מכיר את החשש, את הפחד שמלווה אותנו כשהיקרים שלנו יוצאים לשמור על ביטחון המדינה.

אופיר כץ: נכון, הם לובשים את המדים, ונכון, הם גיבורים, אבל כל אחד מהם הוא גם ילד של מישהו, ילדה, הורה, או אח או אחות, והם צריכים לחזור הביתה בשלום.

אופיר כץ: והתפקיד שלנו, חבריי, אנחנו חברי הכנסת, הוא לדאוג שיהיו בידיהם כל הכלים לשמור על עצמם, לשמור על חייהם ועל חיי נוספים.

אופיר כץ: אני קורא מכאן לבטל את הנוהל המסוכן והמטופש הזה של חקירה באזהרה ללוחמינו על גבורותיהם.

אופיר כץ: ואני אומר: כל לוחם שיפעל כך, שידע שאני וחבריי נילחם על מנת לגבות אותו.

אופיר כץ: אתם הגאווה שלנו.

אופיר כץ: אני מבקש להעביר את הדיון לוועדת הפנים.

אופיר כץ: איתמר, בסדר?

אופיר כץ: ועדת הפנים?

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: בוא נראה בסוף, חכה.

אופיר כץ: לא, לא דיברנו - - -

יעקב מרגי: הדובר הבא, חבר הכנסת איתמר בן גביר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מספרים לנו שזה הנוהל, שכך עובדת המחלקה לחקירת שוטרים.

איתמר בן גביר: שוטר יורה, וגם אם זה מוצדק הוא מוזמן לחקירה, נחקר.

איתמר בן גביר: מה אתם רוצים?

איתמר בן גביר: ככה סיפרו לנו בימים האחרונים.

איתמר בן גביר: אבל את השקר הזה צריך להפריך.

איתמר בן גביר: השקר הזה הוא פשוט ניסיון לזרות חול בעיני הציבור.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: בגלל שהוא נער גבעות?

איתמר בן גביר: מה?

יעקב מרגי: בגלל שהוא נער גבעות?

איתמר בן גביר: הפתרונים לשוטרים, אבל הם לא נחקרו.

איתמר בן גביר: הם לא נחקרו באזהרה, לא באותו יום, לא יום למוחרת, לא יומיים אחר כך, לא שלושה ימים אחר כך.

איתמר בן גביר: אני שואל, אדוני היושב-ראש, נער גבעות – לא חוקרים?

איתמר בן גביר: ולהבדיל אלף אלפי הבדלות, מחבל בן עוולה שהגיע לרצוח, שם יש חובת חקירה.

איתמר בן גביר: איזה מוסר כפול, איזו אפליה, איזו בושה, איזו חרפה.

איתמר בן גביר: אגב, צריך לדעת שהסיפור של השוטרים הצדיקים שעשו מה שהיו צריכים לעשות, וטיפלו במחבל כפי שצריך לטפל במחבל – הם לא לבד.

איתמר בן גביר: אני במשרדי מקבל מפעם לפעם עוד שוטרים ועוד חיילים ועוד אנשי משטרה שמספרים על ההתעללות, הפגיעה, ועל החקירה של מח"ש כלפיהם.

איתמר בן גביר: קח לדוגמה חיילת, שוטרת מג"ב, שהייתה - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

איתמר בן גביר: - - שנתיים בסדיר, שלוש שנים בקבע, זומנה לחקירה במח"ש.

איתמר בן גביר: יותר משבע שעות היא נחקרה שם, למה?

איתמר בן גביר: בגלל שהגנה על עצמה מפני איזה מחבלת ערבייה שהיא בת של מוכתר.

יעקב מרגי: תודה.

איתמר בן גביר: אז הבת של המוכתר הפעילה את הקשרים.

יעקב מרגי: תודה.

איתמר בן גביר: אני אסיים, אדוני, יכולתי כאן להקריא כל מיני דוגמאות, אבל זה לא הסיפור.

יעקב מרגי: אני אתן לך הצעה לפעם הבאה.

יעקב מרגי: מתוך המכסה – אם זה נושא שחשוב ואתה רוצה להאריך בו, אתה יכול מהמכסה של הצעות החוק להפוך הצעה לסדר רגילה, לא דחופה, ויש לך עשר דקות.

איתמר בן גביר: בסדר גמור, אדוני, אני מקבל.

איתמר בן גביר: אני רק אומר לסיום שההתנהלות הזאת של מח"ש לא יכולה לעבור בשתיקה.

איתמר בן גביר: ואני חושב שעם כל העניין צריך לקבוע גבולות, הגיע הזמן להקים גוף חלופי למח"ש ולסגור את המחלקה לחקירת שוטרים.

איתמר בן גביר: תודה.

יעקב מרגי: מי יחקור את החוקרים.

יעקב מרגי: חבר הכנסת כלפון, בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

יום טוב חי כלפון: תודה, אדוני היושב-ראש.

יום טוב חי כלפון: חבריי חברי הכנסת, האירוע שהתרחש, לצערנו, בשבת הוא אירוע שיכול לחזור על עצמו בכל רגע נתון ובכל מקום במדינת ישראל; לצערנו הרב, במציאות הביטחונית שבה אנו חיים – לא רק בחצי השנה האחרונה, כפי שאני שומע מספסלי האופוזיציה, אלא, לצערנו, כבר 100 שנים שבני עוולה מבקשים לרצוח יהודים באדמה הזאת, בארץ ישראל.

יום טוב חי כלפון: מי שמגן עלינו מפני אותם בני עוולה אלה השוטרים והחיילים שלנו.

יום טוב חי כלפון: אני רוצה לדבר כאן מנקודת המבט שלי כחייל קרבי שגם עמד בסיטואציות האלה.

יום טוב חי כלפון: יש לך שבריר שנייה לקבל החלטה, וזאת החלטה של חיים ומוות שלך, של החברים שלך, של האזרחים שאתה מגן עליהם.

יום טוב חי כלפון: שבריר שנייה.

יום טוב חי כלפון: הוא נוטרל, הוא לא נוטרל, הוא שוכב על הרצפה.

יום טוב חי כלפון: לא יכול להיות שבשבריר השנייה, ברגע הכל-כך קצר הזה, מה שיעבור בראש של החייל או של השוטר זה שהוא יועמד לדין או יוזמן לחקירה באזהרה לאחר מכן במח"ש.

יום טוב חי כלפון: הוא יתחיל להסס, אדוני היושב-ראש.

יום טוב חי כלפון: הוא יתחיל לשאול את עצמו שאלות – ואנשים יירצחו, ימותו, בגלל זה.

יום טוב חי כלפון: ההשלכות של הזימון לחקירה של כל הפעילות של מח"ש באירועים האלה הן השלכות הרסניות ומסוכנות לביטחון ישראל; כי בזה מדובר, אדוני היושב-ראש – בביטחון ישראל.

יום טוב חי כלפון: כולנו מסכימים על כך שצריך לשמור על טוהר הנשק, וצה"ל ומג"ב – מדובר בכוחות הביטחון המוסריים ביותר בעולם.

יום טוב חי כלפון: ברוך ה', אין אצל החיילים והשוטרים שלנו אנשים שפוגעים בטוהר הנשק, ב-99.9% מהמקרים.

יום טוב חי כלפון: לכן, אני מבין את הרצון לשמור על טוהר הנשק, אבל, חלילה, אנחנו צריכים לזכור, קודם כול, באיזו מציאות אנחנו חיים.

יום טוב חי כלפון: אנחנו חיים במציאות של טרור, במציאות של מחבלים בכל רגע ובכל מקום.

יום טוב חי כלפון: לכן, לא יעלה על הדעת – ואני לא מקבל את הטיעון של "נוהל קבוע ושגרתי", אדוני היושב-ראש.

יום טוב חי כלפון: אז, סליחה, חברים מהמחלקה לחקירת שוטרים ומהפרקליטות – אם יש נוהל כזה, צריך לבטל אותו.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לחבר הכנסת יום טוב חי כלפון.

יעקב מרגי: חבר הכנסת הרב מאיר פרוש, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: לאחר מכן ישיב השר עודד פורר בשם שר המשפטים.

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך, בבקשה.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת כלפון הזכיר את המקרה המזעזע, שבו בשבת אחר הצוהריים, הבחור אברהם אלמליח, בדרכו מהכותל, מוצא את עצמו מול ערבי שרוצה לדקור אותו – ומה שקרה בהמשך, והזעם הציבורי שהיה סביב העניין הזה עם החקירות.

מאיר פרוש: אני רוצה גם לדון ולדוש בעניין הזה של מח"ש.

מאיר פרוש: אני רק מזכיר שזה קרה מול הבית שלי לפני שנה או שנתיים, כאשר נער בעל צרכים מיוחדים – יכול להיות שהוא צעק, או לא התנהג בדיוק כמו שאדם רגיל מתנהג ליד שוטרים, אבל כל אחד שמכיר אותו יודע לומר שאותו נער נראה כאחד שהוא לא מן השורה, שיש לו בעיות - -

יעקב מרגי: עם מוגבלות.

מאיר פרוש: - - וזה מח"ש, ומח"ש סגר את זה.

מאיר פרוש: אני אומר את זה כי אני רוצה לקשר את זה עם ההמשך.

מאיר פרוש: המשנה אומרת – ואני אומר מראש: אני לא מגדיר את מדינת ישראל כמלכות.

מאיר פרוש: זאת מדינה בשלטון של יהודים, אבל אני לא מגדיר אותה כמלכות – המשנה אומרת: "אלמלא מוראה של מלכות איש את רעהו חיים בלעהו".

מאיר פרוש: זאת אומרת, אם האזרחים לא יפחדו ולא יהיה להם המורא של המלכות, של המדינה, יכול להיות שנגיע למצב ש"איש את רעהו חיים בלעהו".

מאיר פרוש: יותר מדי אנשים במדינה פה מרגישים שאין מה לפחד – המלכות הזאת, המדינה הזאת, לא נוהגת כפי שהיא צריכה לנהוג.

מאיר פרוש: וזה מגיע במקרה של אברהם אלמליח הפצוע – ה' ישלח לו רפואה שלמה – ובעוד מקרים שמזכירים אותם כל הזמן.

מאיר פרוש: אני מזכיר עוד מקרה שמתגלגל בימים האחרונים.

מאיר פרוש: יש אמירה – ואין לי שום דבר אישי; פעם, כשהייתי צריך לשבת באיזושהי פגישה עם היועץ המשפטי לממשלה – בכל הכבוד, אני לא יודע להגיד עליו משהו, אם אני רוצה לדבר בגנותו.

מאיר פרוש: אבל יש אמירה של יועץ משפטי לממשלה – ככה פורסם – שהוא ראה בהתנהגות של ראש הממשלה לשעבר נתניהו סכנה לשלטון הדמוקרטי; אז הוא אומר בעצם אמירה שהיה מותר לו לומר, כיועץ המשפטי לממשלה, מאחר שהוא רואה בזה סכנה לדמוקרטיה.

מאיר פרוש: אז גם, נניח, אם לא בדיוק במאה אחוז צריך להגיש כתב אישום נגד נתניהו, בשביל להציל – כמו שהוא קורא לזה "חסדי שמים" – את הדמוקרטיה; יכול להיות שנטיית הלב שלו הייתה שכדי להציל את הדמוקרטיה מותר לנו ללכת נגד נתניהו בדרך הזאת.

מאיר פרוש: זה גם אחד הדברים שגורם לכך, שאלמלא מוראה של מלכות איש את רעהו חיים בלעהו.

מאיר פרוש: יותר מדי אנשים יושבים - -

יעקב מרגי: נא לסיים.

מאיר פרוש: מה?

יעקב מרגי: כשנהנים עובר מהר.

מאיר פרוש: - - יותר מדי אנשים יושבים שם בקודקודים, וההתנהלות שלהם גורמת לכך שהציבור במדינה חושב שהמלכות הזאת היא לא מלכות ראויה, המלכות הזאת היא לא בסדר – היא נוהגת בדברים עדינים ורגישים, לא כפי שצריך לנהוג, ואז מצפצפים עליך.

יעקב מרגי: תודה.

מאיר פרוש: יש מריבות, חלילה, תבוא מלחמת אחים.

מאיר פרוש: איש את רעהו חיים בלעהו.

מאיר פרוש: רבותיי, והוא – אני מזהיר את עצמי - -

יעקב מרגי: תודה.

מאיר פרוש: - - ומזהיר את עצמי ומזהיר את כולם.

מאיר פרוש: תודה.

יעקב מרגי: כפי שאמרנו, ישיב השר עודד פורר בשם שר המשפטים.

עודד פורר: אדוני היושב בראש, חבריי חברי הכנסת, אני דווקא רוצה להתחיל לא מהתשובה שביקש ממני שר המשפטים להביא בשמו, אלא מהדברים שאמר חבר הכנסת פרוש שהביא את המשנה, באבות ג', משנה ב'.

עודד פורר: חבר הכנסת פרוש, הבאת רק את הסיפא של המשנה - - -

יעקב מרגי: "הוי מתפלל בשלומה של מלכות".

עודד פורר: "הוי מתפלל בשלומה של מלכות".

עודד פורר: אז אם אתה מתייחס במובן הזה – ואני מסכים ש"אלמלא מוראה איש את רעהו חיים בלעהו" – מעניין אותי אם בבית הכנסת שלך, בשבת, אומרים תפילה לשלום המדינה, אבל זה רק שאלה.

מאיר פרוש: יש לי תשובה.

מאיר פרוש: כמו בבית הכנסת של ליברמן, כך - - -

עודד פורר: אני יכול להגיד לך שבבית הכנסת שאני מתפלל בו - - -

מאיר פרוש: - - -

עודד פורר: אני יכול להגיד לך שבבית הכנסת שאני מתפלל בו לא פעם, בבית הכנסת הגדול ברחובות, אומרים תפילה לשלום המדינה - -

מאיר פרוש: - - - ליברמן - - -

עודד פורר: - - ולשלומם של חיילי צה"ל.

עודד פורר: אני יכול להבטיח לך שגם בבית הכנסת בנוקדים – ואני מציע לאדוני שיצטרף פעם אחת לתפילה בנוקדים – אין לי ספק, שאומרים שם גם תפילה לשלום המדינה.

מאיר פרוש: - - -

עודד פורר: בעניין הזה אני מסכים איתך לחלוטין.

עודד פורר: אני חושב שהדיון הזה הוא דיון חשוב מאין כמוהו.

עודד פורר: אני גם מודה לחברי הכנסת על הדיון, משני טעמים: 1.

עודד פורר: זאת ההזדמנות – ואני חושב שהיא חשובה.

עודד פורר: אני חושב שגם היה ברור פה.

עודד פורר: שימו את כל ההתנגחויות הפוליטיות שנייה בצד – הגיבוי ללוחמים שלנו הוא דרמטי וחשוב.

עודד פורר: הוא היה בפה מלא מהרגע הראשון, בוודאי, באירוע האחרון.

עודד פורר: ואני אומר בכל אירוע, ואני רוצה פה גם להעביר - - -

אופיר כץ: בפה מלא - - -

עודד פורר: בפה מלא.

עודד פורר: אני לא יודע יותר מהפה המלא, שגם אני, גם ראש הממשלה, גם שרים אחרים - - -

אופיר כץ: - - -

עודד פורר: אני חייב לומר בהקשר הזה, חבר הכנסת כץ, שאין שאלה - - -

אופיר כץ: עודד, אין ספק בגיבוי שאתה נותן להם.

יעקב מרגי: בוא נשמע את התשובה.

עודד פורר: אין שאלה בכלל - - -

אופיר כץ: אני מדבר על השותפים שלכם, שעד עכשיו לא - - -

עודד פורר: אין שאלה בכלל לא רק לגבי זכותם אלא גם לגבי חובתם של הלוחמים להגיב, ולהגיב מהר.

עודד פורר: אני רוצה לחזק את ידיהם, אני באמת חושב שהתגובה המהירה הזאת, תוך שניות – מי שלא חווה אירועים ביטחוניים לא מבין כמה הדבר הזה מורכב.

עודד פורר: יישר כוח ללוחמות וללוחמים, ואני חושב שיש פה אמירה מאוד חשובה, ומבחינתי היא חוצה פוליטיקה.

עודד פורר: עכשיו אני רוצה להתייחס לדברים, כפי שביקש ממני שר המשפטים.

עודד פורר: בפניותיהם, חברי הכנסת ביקשו לדון בקריטריונים ובנהלים המאפשרים למחלקה לחקירות שוטרים לקחת לוחמים לחקירות באזהרה.

עודד פורר: בהתאם לפסיקת בית המשפט העליון, המדיניות הנוהגת על ידי מערכת אכיפת החוק ככלל היא שבכל אירוע שבו נגרם מותו של אדם מתחייבת חקירה של האירוע.

עודד פורר: ככל שהמוות נגרם כתוצאה מפעילות שוטרים, מבוצעת החקירה על ידי המחלקה לחקירות שוטרים, כמקובל.

עודד פורר: זאת פרט למקרים שבהם ברור כי לא עולה חשד לביצוע עבירה פלילית כלשהי.

עודד פורר: ותוך כך, גביית גרסה מאדם שהביא למוות מחייבת ככלל העמדתו על זכויותיו – כלומר, אזהרתו.

עודד פורר: לאחר החקירה מתקבלת החלטה אם לגנוז את התיק אם לאו.

עודד פורר: יובהר כי כל האירועים כולם מדווחים מיידית למחלקה לחקירות שוטרים ונבדקים על ידה.

עודד פורר: אני חושב - - -

יעקב מרגי: ברשותך, אדוני היושב-ראש - - -

איתמר בן גביר: - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע, רגע, חבר הכנסת בן גביר, לא עומדת לי הזכות?

יעקב מרגי: אם הייתי ח"כ מן השורה הייתי הולך להצעה נוספת.

יעקב מרגי: השאלה היא כזו: מזה זמן רב מדברים על התנהלות מסוימת בתוך מח"ש.

יעקב מרגי: היה ויכוח בין הסגן לראש מח"ש.

יעקב מרגי: השאלה אם שר המשפטים – וזה אירוע מכונן.

יעקב מרגי: של תחושות.

יעקב מרגי: אני לא מבקש פה - - -

עודד פורר: אני אגיד לך, ואני אגיד לכם יותר מזה - - -

יעקב מרגי: השאלה אם זה לא אירוע מכונן שהגיע הזמן לבדוק אותו.

אופיר כץ: אלא אם כן ברור שאין שום עבירה.

אופיר כץ: מה יותר ברור מהמקרה הזה שלא הייתה עבירה?

אופיר כץ: הם צריכים לקבל צל"ש.

אופיר כץ: אז פה - - -

עודד פורר: אני מסכים עם אדוני.

עודד פורר: אני רוצה להציע למציעים הצעה בנושא הזה.

עודד פורר: אני מניח שתרצו להעביר את זה לאחת הוועדות.

עודד פורר: אם יש ועדה שאתם מעדיפים - - -

איתמר בן גביר: ביטחון פנים.

יעקב מרגי: ביטחון פנים.

עודד פורר: ביטחון פנים.

עודד פורר: מהיכרותי עם יושבת-ראש הוועדה בנושא הזה, אני חושב שראוי לקיים שם דיון.

יעקב מרגי: הצעה הוגנת.

עודד פורר: ומעבר לזה, אני גם – עוד לא יצא לי לשוחח עם שר המשפטים מאז המקרה, אבל אני חושב שהנושאים האלה חשובים מאין כמותם, ולו כדי באמת לנטוע חזרה – אני אומר לכם, עוד מהימים שאני הייתי חייל בצה"ל זאת סוגיה שתמיד עלתה, זו לא סוגיה שעלתה פה פעם ראשונה.

עודד פורר: הנושא הזה חייב לרדת מסדר-היום.

עודד פורר: גיבוי מלא ללוחמים במקרים כאלה, ושאף אחד לא יחשוב פעמיים, כשרץ אליו מישהו עם סכין או עם איום אחר, מה הוא צריך לעשות.

עודד פורר: תודה.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

יעקב מרגי: מי שמצביע בעד – בעד העברת הנושא לוועדה לביטחון פנים, ומי שיתנגד כמובן מצביע בעד הסרה מסדר-היום.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: ארבעה חברי כנסת הצביעו בעד, חבר כנסת אחד התנגד, אין נמנעים.

יעקב מרגי: ההצעה לסדר-היום הועברה לדיון בוועדה לביטחון פנים.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: << הלסי >> פגיעה בנכים הקשים ובשילובם בשוק העבודה << הלסי >>

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף האחרון של ההצעות לסדר-היום – יש עוד שאילתות – הצעה לסדר-היום בנושא: פגיעה בנכים הקשים ובשילובם בשוק העבודה, מס' 1037, של חבר הכנסת עופר כסיף.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: וישיב – השר יואל רזבוזוב או עודד?

עודד פורר: אני, אני.

יעקב מרגי: עודד פורר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, שלוש דקות לרשותך.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, אדוניי השרים – אין חברי כנסת, כך שאני צריך לומר "השרים".

עופר כסיף: אין חברי כנסת, זהו.

יעקב מרגי: למה, למה, רגע, אתם נורבגים?

יעקב מרגי: אז אתה ואני מצילים את כבודה של הכנסת.

עופר כסיף: יפה, אוקיי.

עופר כסיף: רבותיי, אחד הסעיפים ההזויים והאכזריים ביותר בחוק ההסדרים הוא סעיף 21, המקשה על נכים עובדים לקבל פטור ממס הכנסה גם אם מדובר באדם ששיעור נכותו הכולל הוא מעל 90%.

יעקב מרגי: שני סייגים בעייתיים הוסיפו שם.

עופר כסיף: כן.

עופר כסיף: זאת בניגוד למה שהיה נהוג לפני כן.

עופר כסיף: העבודה לאדם היא מעבר למקור פרנסה, היא חלק מהווייתו האנושית, ממה שמגדיר אותו.

עופר כסיף: ותתפלאו, אבל אני רוצה לצטט מ"הקפיטל" של מרקס בהקשר הזה.

עופר כסיף: אני יודע שכולם מאוד יתפלאו מזה שאני עושה את זה.

עופר כסיף: מרקס כתב ב"הקפיטל" כך - - -

עודד פורר: הוא התפקד למפלגה שלכם?

עופר כסיף: מה?

עופר כסיף: לא שמעתי.

עודד פורר: שאלתי אם הוא התפקד למפלגה שלך.

עופר כסיף: אנחנו לשלו, האמת.

עופר כסיף: אז אני מצטט מ"הקפיטל".

עופר כסיף: הוא כותב כך: העבודה היא קודם כול תהליך שבין האדם והטבע.

עופר כסיף: "העכביש מבצע כמה עשיות שיש בהן משום דמיון לפעולות האורג, ודבורה בונה את תאי השעווה שלה, ומביישת בכך לא אחד מן הבנאים מבני האדם.

עופר כסיף: ואולם גדול כוחו של הגרוע בבנאים מכוחה של המעולה שבדבורים – בכך שהלה עמד ובנה כבר את התא במוחו, לפני שהוא בא לבנותו בשעווה.

עופר כסיף: ולא זה בלבד שגורם הוא" – האדם – "לידי שינוי צורתו של הטבעי" – שימו לב, זאת הפואנטה – "מגשים הוא גם בטבעי זה את תכליתו הוא".

עופר כסיף: עד כאן הציטוט.

עופר כסיף: במקום שהמדינה תעודד נכים להגשים עצמם בעבודה בעזרת הפטור ממס הכנסה, אשר היה נהוג עד לא מכבר, בין הקריאה הראשונה לקריאה השנייה והשלישית של חוק ההסדרים וללא דיון מעמיק בוועדת העבודה והרווחה, סייגה הממשלה את הפטור ממס רק לאנשים שלפחות אחת מנכויותיהם הינה בשיעור של 40% לפחות.

עופר כסיף: כך יכול להיווצר מצב שבו נכה קשה, רב נכויות, אשר הגיע לשיעור נכות כולל של 90% ומעלה אך אף אחת מנכויותיו אינה מגיעה לשיעור של 40%, לא יזכה לפטור זה וייאלץ לשלם מס הכנסה מלא על הכנסותיו מעבודה.

עופר כסיף: לשם ההמחשה, ייתכן שאדם יהיה אילם, עיוור באחת מעיניו, כבד שמיעה, נכה בגפיו ועוד; קשייו התפקודיים של אדם זה ברורים ושיעור נכותו הכולל עולה בהרבה על 90%, אך הוא לא יזכה לפטור ממס הכנסה, מכיוון שאף לא אחת ממגבלותיו הגיעה כשלעצמה לכדי 40%.

עופר כסיף: חברי הכנסת, כאשר שאל תיאו ואן גוך את אחיו, הצייר הגדול וינסנט - - -

יעקב מרגי: מכובדי, במסגרת שלוש דקות אתה רוצה לתת לנו הרצאה מלומדת בסופו של יום עמוס - - -

עופר כסיף: אז תיתן לי עוד 20 שניות?

יעקב מרגי: בבקשה.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: כאשר שאל תיאו ואן גוך את אחיו, הצייר הגדול וינסנט, מהו ציורו האהוב עליו, ענה האומן: הציור הבא.

עופר כסיף: זהו האדם במהותו.

עופר כסיף: ההומו פאבר.

עופר כסיף: האדם היוצר ומבטא את עצמו ביצירתו.

עופר כסיף: מדינת ישראל חייבת לעודד את אזרחיה לייצר וליצור, ולהגשים בכך את עצמם ואת אנושיותם באופן מיטבי.

עופר כסיף: זה נכון לגבי כולם, וזה נכון שבעתיים לגבי הנכים הקשים.

עופר כסיף: אני מבקש להעביר את הנושא דווקא לדיון בוועדת הכספים, משום שהסעיף המדובר הוא סעיף מחוק ההסדרים ושם זה הכי מתאים.

יעקב מרגי: אבל זה תוקן בוועדת העבודה.

יעקב מרגי: אני נכנסתי לסוגיה הזו.

יעקב מרגי: גם אני חשבתי לתומי על ועדת הכספים.

יעקב מרגי: התברר שבחוק ההסדרים הסעיף הזה תוקן בוועדה של אפרת רייטן, ועדת העבודה, ואני חושב שזו האכסניה הטבעית שלו.

עופר כסיף: אוקיי, בסדר גמור.

יעקב מרגי: הביטוח הלאומי סמוך על שולחנה של ועדת העבודה.

עופר כסיף: בסדר גמור, מאה אחוז.

עופר כסיף: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני השר.

יעקב מרגי: ישיב השר עודד פורר, בשם שר האוצר.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

עודד פורר: חברי הכנסת – אני רואה שהתרבינו, יש חברי כנסת.

יעקב מרגי: אוסאמה סעדי הצטרף אלינו.

יעקב מרגי: כנראה יש לו שאילתות.

יעקב מרגי: אשתו ודאי לא זרקה אותו מהבית.

עודד פורר: חברי הכנסת, אדוני היושב בראש, אדוני השר, במסגרת התוכנית הכלכלית לשנים 2021–2022 נקבע כי רק נכים אשר להם ליקוי עיקרי של לפחות 40% יהיו זכאים לפטור ממס הכנסה, לפי סעיף 9(5) לפקודה, וזאת מבלי לפגוע בזכאות לפטור של האוכלוסייה אשר הייתה זכאית לו עד למועד חקיקת החוק.

עודד פורר: בנוסף, נקבע כי נכה אשר לו נכות של 90% ומעלה יהיה זכאי לפטור ממס, ללא קשר למספר הליקויים, בניגוד למצב הקודם שבו נכה עם 90% נכות שמקורם בליקוי אחד לא היה זכאי לפטור.

עודד פורר: צעד זה אמור להקל משמעותית על הביורוקרטיה ומיצוי הזכויות של נכים בעלי לקות עיקרית גבוהה אשר אינם מגיעים ל-100%.

עודד פורר: כמו כן, נקבע כי על מנת להיות זכאי לפטור, על הנכה להיות בעל ליקוי עיקרי של 40% נכות לפחות, זאת על מנת למקד את ההטבה באוכלוסיית הנכים בעלי ליקויים משמעותיים.

עודד פורר: מהלך זה צפוי לחסוך באופן משמעותי את מספר הפניות לוועדה, לאפשר לביטוח הלאומי להתמקד בנכים בעלי שיעור הנכות הגבוה המצדיק את מתן ההטבה, ולהפחית את זמני ההמתנה לוועדות הרפואיות בקרב הנכים, שכן ככל שהליקוי העיקרי נמוך יותר כך מספר הוועדות הרפואיות הנדרשות לקבלת הפטור גבוה יותר.

עודד פורר: יש לציין, וחשוב לזכור, אדוני חבר הכנסת כסיף, במסגרת תקציב המדינה לשנים 2021–2022 ניתנה תוספת של 2.7 מיליארד שקלים בעבור העלאת הקצבאות לכלל אוכלוסיית הנכים, וביניהן לקצבת הנכות הכללית, קצבת ילד נכה, קצבת שירותים מיוחדים וכן תוספת לנכים הקשישים ולנכים המונשמים.

עודד פורר: לאור העובדה שבהחלט אני חושב שיש פה נושא שכמו ששמעתם גם מהתשובה דורש ירידה לפרטים ולעומק, וככל שישנם דברים שדרוש ללבן אותם, אני חושב שהנכון ביותר הוא להעביר את ההצעה באמת לוועדת העבודה והרווחה, שהיא הוועדה שדנה בנושאים הללו.

עודד פורר: תודה, אדוני.

יעקב מרגי: אין לנו אלא רק להודות לך, כי יכולת גם לדרוש להסיר את זה מסדר-היום.

יעקב מרגי: המציע?

קריאה: מקובל.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים להצבעה.

יעקב מרגי: מי שמצביע בעד, בעד דיון בוועדה העבודה והרווחה.

יעקב מרגי: הצבעה.

יעקב מרגי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4

יעקב מרגי: נמנעים – אין

יעקב מרגי: ארבעה חברי כנסת הצביעו בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

יעקב מרגי: המשך הדיון בוועדת העבודה והרווחה.

יעקב מרגי: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום: סעיף השאילתות.

יעקב מרגי: שאילתה ראשונה של חבר הכנסת אוסאמה סעדי לשר החקלאות ופיתוח הכפר.

יעקב מרגי: הוא ישיב על השאילתה: המימון לגרעינים תורניים בערים מעורבות.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אוסאמה סעדי: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, מדובר בשאילתה שהיא מ-10 ביוני 2021.

אוסאמה סעדי: כמעט חמישה חודשים עברו מאז השאילתה, ולכן כמובן אחרי זה בשאילתה הנוספת אנחנו נעדכן את השאלה בהתאם.

אוסאמה סעדי: למרות התקציב ההמשכי, אז עדיין דיברנו, אדוני השר, על תקציב המשכי, המימון לגרעינים תורניים בערים המעורבות הוכפל, כך שמתוך 140 גרעיני משימה שתוקצבו בשנת 2020 על ידי משרד החקלאות, 65% הם גרעינים תורניים ועמותות לחיזוק הזרם הדתי הלאומי.

אוסאמה סעדי: ברצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: האם ידוע למשרדך על כך? 2.

אוסאמה סעדי: אם כן, מדוע קיימת אפליה זו?

אוסאמה סעדי: מדוע לא מוזרמים תקציבים באותה מידה לתושבים הערבים?

עודד פורר: תודה, אדוני.

עודד פורר: אני לפני כן, אדוני היושב-ראש, ואולי אני רואה שגם שואל השאילתה הבאה פה - - -

יעקב מרגי: יש לך רצף של שאילתות.

עודד פורר: כן.

עודד פורר: אני רוצה לומר כי ציינת את התאריך.

עודד פורר: אני חושב שזה לא בסדר.

עודד פורר: הייתה תקלה אצלי במשרד.

עודד פורר: העיר את תשומת ליבי חבר הכנסת משה ארבל, כי אני לא הכרתי, שעומדות בתור הרבה מאוד שאילתות, כי אמרו: נאסוף שאילתות.

עודד פורר: אמרתי להם: אין דבר כזה.

עודד פורר: פעם בחודש אני צריך להגיע לכאן.

עודד פורר: אם הייתה רק שאילתה אחת בחודש – אני אענה רק על שאילתה אחת, אם יהיו חמש שאילתות, נענה על חמש שאילתות.

יעקב מרגי: יישר כוח.

עודד פורר: מקבל.

עודד פורר: אני חושב שזה לא ראוי שהממשלה מתעכבת כל כך הרבה זמן במענה לשאילתות.

יעקב מרגי: כי לעיתים קרובות תוקפים את חברי הכנסת שלא נשארים לשאילתות.

יעקב מרגי: אחת הסיבות היא שזה כבר כמעט לא רלוונטי.

עודד פורר: אני אומר, אני ביקשתי אצלי במשרד פעם בחודש, ככל שתהיינה שאילתות.

עודד פורר: אבל גם אם תהיה שאילתה אחת.

עודד פורר: אני חושב, זה אלמנטרי בעיניי.

יעקב מרגי: מאה אחוז.

עודד פורר: חבר הכנסת סעדי, בהחלטת ממשלה מס' 32 הוחלט על הקמת משרד ההתיישבות והתמיכה בגרעינים.

עודד פורר: התוכנית הועברה, אני מדבר על הממשלה הקודמת כמובן, ואז הועברה התוכנית לטיפולו של משרד ההתיישבות ביום 1 בינואר 2021.

עודד פורר: תמיכות משרד החקלאות ניתנו בשנים 2015 עד 2020, והן ניתנו באופן שוויוני על ידי ועדת תמיכות לכל גרעיני המשימה שעמדו בתנאי הסף אשר עסקו בפעילות ובעשייה חברתית חיובית.

עודד פורר: התמיכה אושרה מדי שנה בהתאם לתנאים שנקבעו בנוהל תמיכה לפי סעיף 3א, ללא בדיקה מגזרית כזו או אחרת.

עודד פורר: חלקם אף ניתנו לגרעינים הפועלים בערים מעורבות, שגם בהן התבצעה פעילות חברתית מבורכת של גרעיני משימה לטובת תושבי היישוב שבו הם מתגוררים.

עודד פורר: העשייה החברתית שנתמכה על ידי משרד החקלאות ופיתוח הכפר בעבר לא נועדה לחיזוק פנימי של מגזר כזה או אחר, וכל עניינה היה תרומה חברתית, וכך קרה גם בפועל.

עודד פורר: וכמו שציינתי גם בתחילת התשובה, מיום כניסתי למשרד, לפחות, הנושא לא נמצא תחת האחריות של משרד החקלאות.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: השואל, שאלת המשך.

אוסאמה סעדי: כפי שאמרתי, וכבוד השר אמר שבאמת עברה כמעט חצי שנה מאז השאילתה, ובינתיים כל הנושא הזה של הגרעינים התורניים עבר ממשרד החקלאות, שאז היה בסמכות שלו, למשרד ההתיישבות.

אוסאמה סעדי: אבל אני רוצה להגיד לך, אדוני השר, ושמעתי, אמרת פעילות מבורכת לטובת העיר, לטובת תושבי העיר.

אוסאמה סעדי: אנחנו בתקופה האחרונה עדים לכך שהגרעינים התורניים האלה, בעיקר בערים המעורבות, בין אם זה בלוד, ברמלה, ביפו, בעכו, הם מקור לשנאה, מקור להסתה, מקור לחיכוך בתוך היישובים האלה.

אוסאמה סעדי: ואם היינו צריכים עדות, אדוני, כבוד היושב-ראש, אז תחקיר ערוץ 13 על ההתארגנויות שהיו ועל ההתארגנות שעדיין מתארגנים, בין גם ארגון להב"ה לבין חלק מחברי הכנסת כאן לבין הגרעינים האלה, בכדי לתקוף ערבים ובכדי לרצוח אפילו ערבים, אז אני אומר, אפילו הגיע הזמן להוציא את כל הארגונים האלה, בעיקר ארגון להב"ה.

אוסאמה סעדי: ולכן, אנחנו, ברשימה המשותפת, הפנינו בקשה לשר המשפטים ולממשלה שהגיעה העת להוציא את הארגון הזה מחוץ לחוק.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

עודד פורר: אדוני, חבר הכנסת סעדי, אתה כמובן קושר מין בשאינו מינו, וערבבת פה בין בעיה אחת ותחקיר לכאורה שפורסם באחד מערוצי התקשורת לבין נושא – אני לא ראיתי את התחקיר, אני אומר לך את האמת.

אוסאמה סעדי: - - - צריך לראות את זה.

יעקב מרגי: גם תחקיר הוא לכאורה, עד שזה ייחקר.

עודד פורר: ועדיין, גם תחקיר הוא לכאורה.

עודד פורר: אבל אני רק אומר בהקשר של גרעיני המשימה, אני מוחה על אמירתך לגבי גרעיני המשימה ביישובים, בין המעורבים ובין הלא-מעורבים.

עודד פורר: אני חושב שפעילות מבורכת של קבוצות אוכלוסייה שרוצות לבוא ולהיות חלק מהקהילה ולתרום, אני יכול לומר לך מההיכרות שלי, לא על חשבון אף אחד.

אוסאמה סעדי: - - - על חשבון, זה מה שקורה.

עודד פורר: להפך, אם באים ורוכשים דירות וערך הסביבה עולה, גם ערך הנדל"ן באזור הרבה פעמים עולה, ומייצרים פעילות חברתית ומייצרים פעילות משימתית, זאת מהות הפעילות.

עודד פורר: זאת המהות שנבדקת בנושא הזה.

עודד פורר: הנושא, כמו שאמרתי לך, לא נמצא תחת סמכותי.

עודד פורר: אני לא מחליט היום האם לתקצב אותם ביתר או בחסר.

עודד פורר: אבל אני חושב שלהטיל דופי בקבוצות של אנשים שבאים ורואים ערך בזה שבעיר כמו לוד או בעיר כמו עכו או בשכונות בשדרות או בשכונות בכל עיר ועיר – אגב, אני חושב שיש משמעות לחזק את המרקם החברתי, בין אם זה בשיעורים של סיוע בבתי הספר, בין אם זה בשיפוצים.

עודד פורר: ולכן, ככל שישנה, אם ישנה בעיה נקודתית או שמישהו נוהג שלא כדין ולגבי הדברים האחרים שהזכרת, תחקיר כזה או אחר, יש גופי חקירה במדינת ישראל.

עודד פורר: אני לא נמנה על אחד מהם.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: כבוד השר יישאר איתנו לשאילתות הבאות.

יעקב מרגי: חבר הכנסת מוסי רז: משלוחים חיים, שאילתה מס' 102.

מוסי רז: כבוד השר, לפני שבוע – זה לפני חמישה חודשים, ותודה על התשובה שנתת בעניין המועד – פורסמו נתונים מטרידים על היקף המשלוחים החיים לישראל במחצית הראשונה של 2021.

מוסי רז: על פי נתוני משרדך, במחצית הראשונה של 2021, כך פורסם, הובלו לנמלי ישראל 501,656 טלאים ועגלים.

מוסי רז: מדובר בעלייה חדה של כ-59% לעומת אשתקד.

מוסי רז: ברצוני לשאול: 1.

מוסי רז: מה הסיבה לעלייה במספר של העגלים המגיעים במשלוחים חיים?

מוסי רז: 2.

מוסי רז: כיצד פועל משרדך לבלום את התעשייה המסוכנת הזו?

יעקב מרגי: בבקשה.

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: לגבי השאלה הראשונה, מה הסיבה לעלייה ביבוא המקנה, אשיב כי מבחינת נתוני היבוא שבידינו עולה שהביקוש לבשר טרי נמצא במגמת עלייה במדינת ישראל בשנים האחרונות באופן כללי.

עודד פורר: בכל שנה ושנה הציבור דורש יותר ויותר בשר טרי.

עודד פורר: אבל ניכר שהסיבה לעלייה ביבוא מקנה בקר וצאן לישראל דווקא במחצית הראשונה של 2021, בהשוואה לשנה הקודמת, קשורה גם להתאוששות מצב המשק ממשבר הקורונה שהיה באותם חודשים אשתקד, והעלייה הקיימת מאז תחילת השנה בצריכה הכללית במשק.

עודד פורר: לעניין השני, כיצד משרדך פועל לבלימת התעשייה – שאתה החלטת שהיא מסוכנת, בשאלתך – ראשית, לא מדובר בתעשייה.

עודד פורר: מדובר בחקלאות, גידול חקלאי לכל דבר ועניין.

עודד פורר: היבוא נועד בסופו של דבר לספק את צורכי הציבור בישראל למזון מן החי ואת הביקוש לבשר טרי, הואיל והשוק המקומי אינו יודע לספק כיום את הביקוש הזה, בין באמצעי כזה ובין באמצעים של בשר מצונן, שהתוקף שלו הוא קצר יחסית.

עודד פורר: וגם פה צריך לזכור, בנושא של הבשר המצונן, שכשאני מדבר על שחיטה כאן בארץ לעומת שחיטה בחו"ל, עולה גם הנושא של בשר לא כשר ודרישה לצריכה של בשר לא כשר, ובכל שחיטה ישנו גם בשר שהולך למי שצריך בשר לא כשר.

עודד פורר: יצוין כי מלכתחילה אפשרויות היבוא של בעלי חיים ממדינות אחרות הן מוגבלות, בין מסיבה גיאופוליטית ובין מטעמים של אי-עמידה בדרישות וטרינריות, והצורך להגן על בריאות הציבור ולמנוע את החשש מפני התפרצות מחלות.

עודד פורר: עוד נציין שעלייה בביקוש לבשר טרי הובילה גם היא לעלייה ביבוא של בשר מצונן וקפוא, וכי אנחנו במשרד החקלאות פועלים – אני אומר את זה שוב, אני חושב שזה גם ישפיע על יבוא המשלוחים החיים – להסיר את המגבלות על יצוא של בשר מצונן ועל יבוא של בשר מצונן, כי היום, בהשוואה, מבחינת האישורים של משרד הבריאות, מספר ימי התוקף שניתנים לבשר מצונן שמייבאים לכאן נמוך יותר מימי התוקף נותנים במדינות אחרות.

עודד פורר: ואני לא רואה, אפרופו רפורמות אחרות שעשינו, סיבה שאנחנו ננקוט אחרת - - -

יעקב מרגי: נחמיר יותר מהן.

עודד פורר: נהיה יותר חמורים ממדינות אחרות.

עודד פורר: באופן כללי, באשר לנושא המשלוחים החיים, זה נושא שנמצא על סדר-היום שלי, אני בוחן אותו מכל הזוויות.

עודד פורר: יש פה הרבה מאוד היבטים.

עודד פורר: אחד, היבט חשוב מאוד, שנמצא גם הוא בסדר עדיפויות גבוה אצלי בכל הפעילות שלי במשרד, זה נושא צער בעלי החיים.

עודד פורר: מהצד השני צריך כמובן לשקול את השיקולים האחרים, שכוללים את היכולת שלנו לספק בשר טרי לשוק, את היכולת שלנו לדאוג שלא תהיה פה עליית מחירים דרמטית, וכן שנוכל לענות על הביקוש.

עודד פורר: הוא נמצא בבחינה.

עודד פורר: אני גם מקיים שיח בשיתוף ציבור, לא רק שיח מול הארגונים השונים, בין אם זה ארגוני צער בעלי החיים, ובין אם זה המגדלים או המפטמים, אלא גם עם הציבור עצמו.

עודד פורר: ואני מניח שאנחנו נקבל החלטות בתקופה הקרובה.

יעקב מרגי: שאלת המשך.

מוסי רז: אין לי שאלה.

יעקב מרגי: אוקיי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: השאילתה הבאה, מס' 141, של חבר הכנסת עופר כסיף: אגרת סימון צאן.

עופר כסיף: תודה רבה, אדוני.

עופר כסיף: אדוני השר, ההתעמרות במגדלי הצאן בישראל ממשיכה.

עופר כסיף: לצד השתלטות יבואני המשלוחים החיים כעת מוחלת אגרה שערורייתית, העלולה למוטט את הענף.

עופר כסיף: ברצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: האגרה תגביר השחיטה השחורה.

עופר כסיף: כיצד בכוונתך לטפל בנושא?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: כיצד בכוונתך להבטיח כי אף חקלאי ישראלי לא יסגור את עסקו?

עופר כסיף: תודה.

עודד פורר: תודה על השאלה, חבר הכנסת כסיף.

עודד פורר: באופן כללי אני אגיד, קודם כול, במאמר מוסגר, שהמדיניות שלי והרצון שלי זה להפחית אגרות ולצמצם אגרות ולפשט את היכולת לפעול ולעשות עסקים או חקלאות במדינת ישראל עם כמה שפחות רגולציה.

עודד פורר: לא תמיד תסכימו איתי, דווקא מהצד שלך, חבר הכנסת כסיף, בנושא הפחתת רגולציה ומעורבות מדינה במשק ובניהול המשק.

עודד פורר: אבל במקרה הזה בהחלט אני חושב שיש מקום להקלות.

עודד פורר: יחד עם זאת, צריך לזכור שהאגרה הזאת זאת אגרה מתוקף תקנות קיימות, תקנות מחלות בעלי חיים, שקובעות את חובת סימון הצאן ואופן הביצוע, וקבעו בתקנות אגרה בסך של 10 שקלים שיש לשלם עבור הסימון.

עודד פורר: על אף הקבוע בתקנות, האגרה הזאת לא נגבתה עד כה על ידי השירותים הווטרינריים – שלא בסמכות, שכן לא נמצאו החלטה או סימוכין לפטור מתשלום אגרת הסימון.

עודד פורר: משנודע הדבר, הודענו על התחלת הגביה כדין, והודענו שנעשה את זה רק מ-30 ביוני 2022, כדי לתת שהות למגדלים להתארגן.

עודד פורר: כלומר, לא גבינו מהם עד עכשיו אגרה.

עודד פורר: מיוני 2022 אמורים לגבות אגרה, שהיא לטובת הפיקוח והסימון של הצאן, העברתו לשחיטה, הפיקוח על ידי יחידת הפיצו"ח במשרד החקלאות – וכמובן הפיקוח הזה ימשיך ללא תלות באגרה.

עודד פורר: יחד עם זאת, כפי שאמרתי, אני מקווה שעד אז אנחנו נוכל כבר להיות עם תקנות מקילות, שיעודכנו ויתאימו לשוק של 2021, ולא של 1978.

יעקב מרגי: שאילתה נוספת או עוברים לשאילתה הבאה, עופר?

עופר כסיף: תודה על התשובה, אדוני.

עופר כסיף: אני רוצה לחזור על השאלה הראשונה, בנושא של השחיטה השחורה.

עופר כסיף: יצא לי לדבר עם לא מעט מגדלי צאן בחודשים האחרונים.

עופר כסיף: ואחד מהדברים שבאמת מטרידים אותם, ואני חושב שצריכים להטריד את כולנו, זה שיש, כך נראה, גידול במספר בעלי החיים הנשחטים באופן לא חוקי ולא מפוקח.

עופר כסיף: אז אני שואל אם יש מידע מדויק על זה ומה ניתן לעשות לגבי זה.

עודד פורר: ככל שיש לנו מידע על זה, יחידת הפיצו"ח פועלת, אם זה בעקבות תלונה שמגיעה או בעקבות מידע מודיעיני כזה או אחר שמגיע.

עודד פורר: השחיטה השחורה הזאת מדאיגה גם אותי, מכל הסיבות הקיימות – תברואתיות, בריאותיות, סביבתיות.

עודד פורר: יש פה נזק שהוא נזק לשוק, כמו כל שוק שחור.

עודד פורר: אנחנו נגד שוק שחור בין אם זה בשחיטה שחורה, בין אם זה במקומות אחרים שזה קורה בהם.

עודד פורר: לכן הנושא הזה הוא באחריות הפיצו"ח, נמצא על סדר-היום.

עודד פורר: אני לא מכיר נתונים שחורגים ממה שהכירו עד כה.

עודד פורר: יחד עם זאת, האתגרים שעומדים בפני יחידות הפיקוח שלנו הם מאוד משמעותיים.

עודד פורר: צריך להבין שאני רואה בשחיטה השחורה חלק מהפשיעה החקלאית.

עודד פורר: שחיטה שחורה פוגעת במי שעובד כדין ומנהל את העסק שלו כדין, ולכן זה בהחלט נושא שאנחנו נלחמים ונילחם בו.

יעקב מרגי: אנחנו נעבור לשאילתה מס' 181, אף היא של חבר הכנסת עופר כסיף: חומרי הדברה בפירות וירקות מיובאים.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

עופר כסיף: תודה, אדוני.

עופר כסיף: לעיתים פירות וירקות המיובאים מחו"ל מתגלים כמכילים חומרים אסורים.

עופר כסיף: רצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: מה נעשה עם משלוחים המכילים חומרים אסורים למאכל בישראל?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: מי הגורם המפקח והאחראי לוודא כי משלוחים אלו אינם נמכרים, אף שנמצאו בהם חומרים מזיקים?

עודד פורר: תודה, חבר הכנסת כסיף.

עודד פורר: בדיקת שאריות חומרי הדברה בתוצרת חקלאית טרייה שמיובאת לישראל היא באחריות שירות המזון הארצי של משרד הבריאות.

עודד פורר: מפקח מטעם משרד הבריאות הוא שאחראי על דיגום משלוחים של תוצרת חקלאית טרייה לשאריות חומרי הדברה ועל פסילת התוצרים במקרים הנדרשים.

עודד פורר: בנושא מזיקים ומחלות, בדיקה פיטוסניטרית של בריאות הצמח של התוצרת החקלאית המיובאת והמיוצרת בארץ היא באחריות מפקחי השירותים להגנת הצומח – ובביקורת משרד החקלאות.

עודד פורר: המפקחים אחראים על דיגום תוצרת ובדיקה כי אינה נגועה במזיקים ובמחלות ועל פסילת תוצרת במקרים נדרשים.

יעקב מרגי: שאלת המשך?

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: אני רוצה לשאול שאלה קצת שונה, בתקווה שתוכל להשיב עליה.

עופר כסיף: החטיבה למחקר ואסטרטגיה במשרד החקלאות פרסמה מסמך שבו נאמר כי יבוא פירות וירקות יצמצם את הייצור החקלאי בהיקף שבין 35% ל-50%, סדר גודל של 8 מיליארד שקל.

עופר כסיף: מה המענה שתיתן לפגיעה האדירה במגדלים המקומיים לאור הממצאים האלה?

עודד פורר: תודה, אדוני חבר הכנסת כסיף.

עודד פורר: אני אשמח להעביר לך את הנייר של אותה טיוטה.

עודד פורר: לא פרסם את המסמך הזה משרד החקלאות, הוא עבר לעיוני ביום שבת, ערב ההצבעה על התקציב, ובמסמך התגלתה שורה ארוכה של טעויות, אי-דיוקים – ואני מדבר על נתונים גולמיים – שיצרו שרשרת של הנחות מוטעות.

עודד פורר: לכן היה פה איזשהו ניסיון – שגם היום מנוצל על ידי גורמים אינטרסנטיים בהקשר הזה כדי להלך אימים על הציבור.

עודד פורר: אני חייב לומר שמסמכים דומים התרוצצו בפורומים כאלה ואחרים כשביקש אז משרד החקלאות, יחד עם שר האוצר, לפתוח את שוק היבוא של החמאה.

עודד פורר: אני לא יודע אם אדוני זוכר, אבל באותה שיטה של מי שאתה התפקדת למפלגתו, שוק החמאה היה מתוכנן לחלוטין.

יעקב מרגי: על זה נאמר בשבילך: כל מה שתאמר יהווה ראיה כנגדך בעתיד.

עופר כסיף: אנחנו ממהרים.

עופר כסיף: רוצים מתישהו לצאת מפה.

עודד פורר: שוק החמאה היה מתוכנן לחלוטין במדינת ישראל בשנת 2018, והמדינה קבעה כמה חמאה כל אחד ייצר, איפה הוא ייצר את החמאה, באיזה מחיר הוא ימכור את החמאה, מתי.

עודד פורר: המדינה, מה שנקרא, ניהלה את העניינים כמו שהמדינה יודעת לנהל את העניינים, ובגלל זה במדינת ישראל של שנת 2018 לא הייתה חמאה על המדפים.

עודד פורר: ואזרחי ישראל – איפה החמאה, איפה החמאה?

עודד פורר: נכנסים לסופר ואין חמאה, ואין חמאה.

יעקב מרגי: פה כולנו הצטרפנו, כי פה היה מאבק מול יצרנים, שניצלו וחילקו את המשאב הזה של השומן בצורה לא נכונה ולא צודקת.

עודד פורר: בא שר האוצר דאז, לא אני עשיתי את זה – בא שר האוצר דאז כחלון, יחד עם מי שהיה שר החקלאות, כמדומני זה היה אורי אריאל, ופתחו את שוק החמאה ליבוא.

עודד פורר: האיומים שהושמעו בפני מנכ"ל משרד החקלאות דאז היו שפתיחת שוק החמאה ליבוא משמעותה קריסת משק החלב במדינת ישראל וצפי לסגירה של 50% מהמשק.

עודד פורר: אם תבחן את הנתונים, תגלה שמה שקרה אחרי שפתחו את השוק ליבוא – מבחר המוצרים על המדף עלה.

עודד פורר: אין, לא היה מאז מחסור בחמאה.

יעקב מרגי: אתה גולש לשאלה הבאה בלי להרגיש.

עודד פורר: המחיר, לא רק שלא עלה, אלא כשמודדים את המחיר לקילו, הוא ירד, והצריכה הישראלית – מה קרה?

עודד פורר: השוק נפתח, צורכים יותר חמאה וצרכו יותר חמאה ברמה כזאת שהייצור המקומי כמעט ולא נפגע וגם הייתה עוד חמאה שהיא חמאה מיבוא, ובסוף, כשמסתכלים על - - -

אורי מקלב: זה לא בריא, אדוני.

עודד פורר: זה כבר משהו אחר.

עודד פורר: כשמתמקדים באור, חבר הכנסת כסיף - - -

אורי מקלב: דואגים לבריאות - - -

עודד פורר: חבר הכנסת כסיף, כשמתמקדים באור, האור גדל.

עודד פורר: כשנותנים לשוק לגדול, כולם בסופו של דבר נהנים מהפרוספריטי הזה.

עופר כסיף: אתה יודע שאנחנו חלוקים בזה.

עודד פורר: אני מכיר את עמדתך, שרוצה שכולם יהיו יותר למטה וככה נצמצם את הפערים.

עודד פורר: אני רוצה להרים את כולם יותר למעלה.

עופר כסיף: לא - - -

יעקב מרגי: תודה.

עודד פורר: הניסיון החברתי שנעשה עד עכשיו בשיטתך הכלכלית, במדינות מסוימות, לא צלח.

עודד פורר: עשו את זה במקומות גדולים יותר ממדינת ישראל, ולא הייתה הצלחה גדולה.

עופר כסיף: אדוני, אני חולק על חלק גדול מהדברים שאמרת, אבל זה לא הזמן לצערי להיכנס לזה.

עופר כסיף: אני אשמח מאוד לדבר איתך ולהתווכח איתך בנושא.

עופר כסיף: אני רק רוצה להזכיר שאני הגשתי גם שאילתה ישירה, ספציפית, בנושא של החמאה והפיקוח עליה והתוצאות של הסרת הפיקוח, ואני ממתין לתשובה, ואז נמשיך להתווכח.

עופר כסיף: תודה.

עודד פורר: בשמחה.

עופר כסיף: תודה על התשובה המפורטת, בכל אופן.

יעקב מרגי: נעבור לשאילתה הבאה - - -

עודד פורר: אני גם אבקש ממשרדי להעביר לך את כל הריג'קטים על אותו מסמך שעליו דיברת, כי הוא עכשיו הופץ מחדש, אותו מסמך מאוגוסט.

עודד פורר: אני אשמח להעביר.

עופר כסיף: רוב תודות.

יעקב מרגי: שאילתה מס' 194, של חבר הכנסת יריב לוין – הרפורמה בחקלאות.

יריב לוין: תודה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי כנסת, למען האמת, אדוני היושב-ראש, אני מרגיש די מגוחך אפילו להקריא את השאילתה, לאחר שהעיכוב במתן התשובה כבר חצה את רף 100 הימים.

יריב לוין: שמעתי את הדברים שאמר השר קודם, אני מקווה שהם גם יתורגמו למעשים, כי נדמה לי שזה בלתי סביר על פניו.

עודד פורר: בלתי סביר בעליל.

עודד פורר: אין מחלוקת בעניין הזה.

יריב לוין: בכל אופן אני אקרא את השאילתה כפי שהוגשה אי שם בזמנו.

יריב לוין: במסגרת חוק ההסדרים מוצעת רפורמה שעתידה לפגוע פגיעה קשה בחקלאות ובחקלאים.

יריב לוין: רצוני לשאול: 1.

יריב לוין: האם משרדך מודע לנזקי הרפורמה?

יריב לוין: 2.

יריב לוין: אילו פעולות נעשות כדי למנוע מצב שבו ישראל תהיה תלויה באספקת מזון מבחוץ?

יריב לוין: 3.

יריב לוין: אילו נזקים עתידים להיגרם לשמירה על הקרקע?

עודד פורר: תודה.

עודד פורר: חבר הכנסת לוין, אני חייב לומר שעדיין השאילתה רלוונטית.

יעקב מרגי: אקטואלית.

עודד פורר: היא רלוונטית כי הנושא בהחלט נמצא על סדר-היום במשא ומתן שלנו מול הארגונים השונים של החקלאים.

עודד פורר: גם השאלות הן במקומן, והן השאלות ששאלתי את עצמי כשיצאתי לדרך עם הרפורמה שנוגעת לחקלאות.

עודד פורר: היא נוגעת לענפי הפירות והירקות, מה שנקרא "בצומח", והיא נוגעת לענף הלול.

עודד פורר: צריך להתחיל קודם כול ממה הייתה האסטרטגיה עד עכשיו.

עודד פורר: מדברים על ביטחון במזון, סוגיה סופר-משמעותית וסופר-חשובה, שהייתה השאלה הראשונה ששאלתי את משרד החקלאות כשנכנסתי למשרד: מה ההגדרות במשרד החקלאות לביטחון במזון.

עודד פורר: אז לכל אחד ששאלתי הייתה תשובה אחרת.

עודד פורר: אחד חושב שתפוחים יותר חשובים ממלונים, ואחד חושב שעגבניות יותר חשובות ממלפפונים, אבל לא נעשתה עבודה בנושא ביטחון במזון עד עכשיו.

עודד פורר: ואחד הדברים הראשונים שאנחנו עושים ברפורמה הזאת זה בדיוק הכניסה לעולם הזה, של הגדרת הביטחון במזון.

עודד פורר: מה אנחנו רוצים מעצמנו, קודם כול.

עודד פורר: הרי מדינת ישראל לא מגדלת היום את כל הסחורה שהיא צורכת, היא גם לא יכולה, גם הרבה מאוד מהסחורה תלויה בשרשרת אספקה כזאת או אחרת.

עודד פורר: זאת אומרת, אם אני מדבר על מזון מהחי, המזון בכלל מגיע – אין לי פה את היכולת לייצר מזון מן החי, לכן יש מאגרים וכו'.

עודד פורר: זה נושא שאחרי הרבה מאוד שנים נמצא על סדר-היום הציבורי, ואנחנו בחודשים האחרונים בהחלט גם נוכל להציג עבודה, שאני חושב שראוי שכל מדינה מודרנית תעשה אותה, בטח נוכח מה שראינו, ובתוך זה השיקולים האלה גם נכנסו אל תוך הרפורמה.

עודד פורר: כי כשאני מדבר על ביטחון במזון, ביטחון במזון זה קודם כול שתהיה חקלאות ישראלית ושיעבדו את הקרקע, והחשיבות של האחיזה בקרקע ועיבוד האדמה היא דרמטית.

עודד פורר: רק מה, צריך להבין את המצב הנתון היום, לפני הרפורמה.

עודד פורר: המצב הנתון היום הוא שהגיל הממוצע של החקלאי במדינת ישראל הוא 65 וצפונה.

עודד פורר: ואתה אומר: אם הגיל הממוצע הוא 65 וצפונה, כלומר, אם אני צריך להסתכל לא על החקלאות בשנת 2021, אלא אני צריך לבוא ולחשוב מה תהיה החקלאות הישראלית ב-2031, ב-2041, ב-2050, מה יקרה בעשורים הקרובים, ואתה רואה את הגיל הממוצע של החקלאי, אתה מבין שיש דור צעיר שלא נכנס לחקלאות – לפני הרפורמה, זה לא קשור למה שאני עושה עכשיו במשרד החקלאות.

עודד פורר: מצד שני, משבר האקלים, שכולם מדברים עליו, שהגיע לכאורה בהפתעה, אז כולם מדברים ברמת איכות הסביבה.

עודד פורר: אדוני היושב-ראש, מדברים, גם יש החלטות שהממשלה קיבלה: הפחתת הפחמן וכו'.

עודד פורר: כנראה שחתימת הפחמן של מדינת ישראל לא תשפיע על המשבר העולמי בתחומי האקלים, ואני אומר את זה באנדרסטייטמנט כמובן.

עודד פורר: גם מבחינת הקצב, נניח שכל העולם כולו יפסיק את פליטות הפחמן לחלוטין – היכולת שלנו לחזור אחורה עם משבר האקלים היא כזאת שאנחנו לא יודעים מה תהיה ההשפעה, ומדובר על תהליכים שהם תהליכים של שנים.

עודד פורר: מה אנחנו כן יכולים לעשות, או יותר נכון חייבים לעשות?

עודד פורר: אנחנו חייבים לעשות את האדפטציה למשבר האקלים.

עודד פורר: האדפטציה למשבר האקלים אומרת שאנחנו צריכים להבין איך מגדלים היום חקלאות בעולם שבו בכל שנה אנחנו מכריזים שזאת השנה הכי חמה שהייתה אי פעם, ובכל שנה אנחנו מופתעים מחדש.

עודד פורר: אותם אירועים, אני מדבר על התחממות, וצריך להבין שזה עוד יותר מההתייבשות – כי אנחנו יצרנו לעצמנו עצמאות מים, ומשק המים פה מנוהל בצורה באמת מעוררת כבוד כשאני מסתכל כלפי העולם, גם עם התפלה, גם עם מחזור מים ומים מושבים, שחוזרים לחקלאות – אז כשמסתכלים על ההתחממות, היא יוצרת מצב שבו יש גידולים שגודלו בעבר בהרבה מאוד מקומות, ואי-אפשר להמשיך ולגדל אותם, לא רק בישראל, בכל העולם.

עודד פורר: אז ברור לחלוטין שמדינת ישראל לא תדע להאכיל את כל העולם ולגדל מזון עבור כל העולם, אפילו היום היא לא מגדלת את כל המזון עבור עצמה.

עודד פורר: מה אנחנו כן נוכל לעשות, אדוני היושב-ראש?

עודד פורר: אנחנו נוכל ללמד את העולם איך לגדל בעולם של אקלים משתנה, איך לגדל ולעשות חקלאות בעולם שבו יש התחממות גלובלית וצריך חקלאות מדברית יותר ויותר.

עודד פורר: למדינת ישראל היה חזון כזה בעבר, ואנחנו נשענים היום באיזה מקום קצת על אדי המחקר של העבר.

עודד פורר: אם אני אקח את המכון לחקר הים באילת, שהיה פורץ דרך בזמנו – תסתכל קצת מה עושות השכנות שלנו.

עודד פורר: הן השקיעו בזה, כבר עקפו אותנו בסכומי ההשקעה.

עודד פורר: אנחנו עדיין קדימה, גם עם המרכז הבין-אוניברסיטאי שם – אנחנו עדיין קדימה, רק שאם לא נחזור לרמות השקעות כאלה פורצות דרך אז יעקפו אותנו ונישאר מאחור.

עודד פורר: ועל זה מדברת הרפורמה בחקלאות.

עודד פורר: היא אומרת – כמה פרמטרים: אחד, אנחנו בהדרגתיות נפתח את השוק לתחרות, כי לא סביר שקילו ענבים לאזרחי ישראל בקיץ יעלה 40 שקל כי יש קרטל ששולט בשוק הזה.

עודד פורר: ולא סביר שהאישורים שניתנו ליבוא ענבים ממדינות מסוימות, מטעמים של הגנת הצומח – הגנת הצומח אומרים: אתם יכולים לייבא, אבל רק בחודשים מסוימים שבהם אין את התוצרת המקומית, מתוך רצון; זה הרי שימוש בהגנת הצומח כדי להגן על התוצרת המקומית.

עודד פורר: ולא סביר שאנחנו ממשיכים להשתמש בהגנה המכסית כהגנה על החקלאות, כשכל העולם כבר עובר לשיטות אחרות, ואנו מקבלים על זה ביקורת גם מארגוני הסחר וגם מה-OECD.

עודד פורר: עכשיו, זה לא אומר שאני לא מגן על החקלאים.

עודד פורר: וזה לא אומר שאני לא מגן על החקלאות.

עודד פורר: זה רק אומר שההגנה תתבצע בדרך אחרת.

יעקב מרגי: שאלה, תאפשר גם – התחושה היא כזו שהולכים לפתרון הקל.

עודד פורר: לא.

עודד פורר: לא.

יעקב מרגי: השאלה היא אם רק החקלאים הם סיבת יוקר - - -

עודד פורר: ממש לא.

עודד פורר: ממש לא.

עודד פורר: אני גם אמרתי, והתחלתי ואמרתי.

עודד פורר: לא דיברתי עד עכשיו – אני לא יודע כבר כמה זמן אני מדבר - - -

יעקב מרגי: אתה מדבר הרבה.

עודד פורר: עד עכשיו לא דיברתי על יוקר המחיה בכלל.

עודד פורר: דיברתי על משבר האקלים, דיברתי על הצורך בלהתאים את החקלאות לחקלאות חדשה.

עודד פורר: אבל כדי שהיא תהיה חקלאות חדשה, היא גם חייבת להיות חקלאות תחרותית, כי כשאין לי תחרות – וחבר כנסת לוין, בוודאי, לפחות מעולם המושגים שאני יודע שהוא מאמין בו, מבין שכשאין תחרות אנחנו הולכים אחורה.

עודד פורר: והכי קל לי להיות היחיד שמגדל מוצר מסוים, ושאף אחד לא יתחרה בי.

עודד פורר: זה הכי קל.

עודד פורר: אני לא מכיר מישהו שהוא מונופול שרוצה שיפרקו את היכולת שלו בעניין הזה.

עודד פורר: עכשיו, אנחנו עושים את זה בתהליך מאוד מאוד מדוד, על פני חמש שנים, ולמעט מוצרים מסוימים.

עודד פורר: יהיו עשרה מוצרים שבשנה הראשונה – אני מדבר עכשיו על התוכנית שהוצגה בממשלה אז, כיום אנחנו עדיין דנים על הפרטים; אני יכול להגיד לך שלפחות בחלק מהדברים ישנן הסכמות, וזה על המוצרים האלה, למשל.

עודד פורר: לא סביר שאנחנו נגן על מוצר כמו אננס, עם אחוזי מכס מאוד מאוד גבוהים, שוואללה, במדינת ישראל זה לא בהכרח צריך להיות מוצר הדגל, כנראה שלא בביטחון המזון שלנו וגם לא מבחינת מה שמתאים לגדל במדינת ישראל, למרות שמגדלים כאן אננס, ואני חייב לומר שאננס מצוין, בבקעה.

יעקב מרגי: כמות רישיונות היבוא לאותו ענף – לדוגמה, אננס - - -

עודד פורר: זו הגנת הצומח.

יעקב מרגי: רגע, אנחנו נתקלנו קודם, לפני שדיברנו - - -

עודד פורר: שמיטה.

יעקב מרגי: לא שמיטה.

יעקב מרגי: עזוב אותי שמיטה.

יעקב מרגי: אני יודע על כמה שחקנים חדשים שרצו להיכנס לתחומים מסוימים, ומשרד החקלאות – אני אומר לך, הייתה תחושה של זדון, גובל אני לא רוצה להגיד לך במה – גרר רגליים במתן אישורים ורישיונות.

עודד פורר: אני אומר את זה עוד פעם.

עודד פורר: זה המשרד שלי היום, אבל אני גם מסתכל איפה ישנן בעיות.

עודד פורר: נתתי לך את הענבים כדוגמה.

עודד פורר: נתתי לך דוגמה שמישהו רצה, בשנת השמיטה, עכשיו, לייבא, וקיבל תשובה, שאמרו לו: אין לך מה לדבר איתנו שלוש שנים.

עודד פורר: לא סביר, לא סביר מבחינת התנהלות.

עודד פורר: אנחנו פותרים את זה בתוך הרפורמה.

עודד פורר: אנחנו מדברים מצד אחד על הורדה מכסית, הדרגתית, על שאר המוצרים על פני חמש שנים.

עודד פורר: צריך להבין, בשנה הראשונה בחלקם זה 10% בכלל, לא בהכרח הסיכון הכי גדול.

עודד פורר: מצד שני, תקציב משרד החקלאות בתקציב המדינה שאושר כאן, 2021–2022, הוא הגדול ביותר שהיה אי פעם באופן דרמטי, משמעותי; תקציב שמופנה פעם אחת למענקים – אני מדבר עוד לפני הפיצוי שיינתן לחקלאים בגין הפתיחה לתחרות – מענקים שיינתנו לטובת רכישה של ציוד טכנולוגי חדש, שימוש בכלים טכנולוגיים חדשניים, מענקי התייעלות; נושאים שלא היו מעולם בהיקפים האלה בתוך המשרד.

עודד פורר: פעם שנייה, השקעה במחקר ופיתוח בהיקפים שלא היו.

עודד פורר: צריך להבין, הישיבה הראשונה שלי במשרד החקלאות, כשנכנסתי – מכון וולקני הוא אולי ספינת הדגל של המחקר החקלאי בישראל, באמת, אני אומר, וממוקם גם במקום מצוין בעולם.

עודד פורר: אבל זה לא יכול להמשיך להיות ככה, אם בישיבה הראשונה שלי מגיע אליי מנהל מכון וולקני לפגישה, ואומר: תשמע, בשבוע הבא אין לנו כסף להדליק את האור, כי יסגרו לנו את החשמל, בגלל ההתעללות התקציבית שהייתה עד עכשיו.

עודד פורר: זה נפתר כמובן באותו רגע וגם התקציב שונה דרמטית.

עודד פורר: אי-אפשר לנהל חקלאות בלי תוכנית רב-שנתית.

עודד פורר: זה, אגב, החשיבות גם של העברת תקציבים: השקעה דרמטית במחקר ופיתוח שתיתן את הפיצוי על כל הנושא הזה.

עודד פורר: בנוסף, שינויי חקיקה, שאני גם כחבר כנסת ניסיתי לקדם את חלקם בעבר, והיו תקועים הרבה מאוד שנים: חוק סימון מוצרים, מבחינת סימון ארץ המקור.

עודד פורר: אני אומר לכם, נלחמתי על זה גם מול הפקידות במשרד האוצר והמשפטים.

עודד פורר: אמרתי: לא מעניין אותי, אם אני רוצה שוק חופשי, אני רוצה שהצרכן ידע מאיפה העגבנייה שהוא קונה ומאיפה המלפפון שהוא קונה.

עודד פורר: ואין בעיה.

עודד פורר: יכול להיות שיהיה אחד שיסכים לשלם את הדלתא על עגבנייה מסוימת ממקום מסוים.

עודד פורר: הוא יגיד: אני רוצה דווקא לשלם יותר.

עודד פורר: למה לא?

עודד פורר: למה כשאתה קונה מכונת כביסה זה ככה, ודווקא מה שאתה מכניס לעצמך לגוף, אתה לא יודע מאיפה הוא מגיע?

עודד פורר: אתה תחליט שאתה לא רוצה מוצרים ממדינה מסוימת.

עודד פורר: תחליט, הצרכן יבחר.

עודד פורר: סימון המוצרים הוא נושא סופר קריטי, חשוב מאוד לטובת היצרן הישראלי.

עודד פורר: הקמת מטה תוצרת הארץ במשרד החקלאות, כפי שקיים במשרד הכלכלה, לעידוד צריכה של תוצרת מקומית וגם להגברת היצוא כלפי חוץ.

עודד פורר: כי אם אני אסתכל על שוק היצוא של התמרים, של הדרים, אנחנו נלחמים מול מדינות אחרות.

עודד פורר: יש לנו מוצרים טובים, שגם יודעים להתחרות במדפים עם מקומות אחרים, רק אף אחד לא משווק את זה.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: אתה היית שר התיירות, אדוני, אתה יודע כמה קמפיינים עשה משרד התיירות בעולם כדי לשווק את מדינת ישראל.

עודד פורר: למה שברוסיה, כמו שעושים קמפיין: תבואו להיות תיירים בישראל – לא יהיה קמפיין על התמר הישראלי?

עודד פורר: ואז תהיה דרישה מהשוק המקומי לתמר ישראלי, ימכרו יותר.

עודד פורר: זה בדיוק הסיוע מהמקומות האחרים.

עודד פורר: חוק עידוד השקעות הון בחקלאות: חוק עידוד השקעות הון בחקלאות היה מופלה לעומת חוק עידוד השקעות הון בתעשייה.

עודד פורר: זה הולך להיות מתוקן.

עודד פורר: זה תוקן כבר בהחלטת הממשלה, ואנחנו היום בשלבים האחרונים של הגשת החקיקה לכנסת.

עודד פורר: ונוסף על זה, היום אנחנו דנים על הפיצוי – לא הפיצוי, אלא התמיכה שתינתן לחקלאים כתמיכה ישירה כנגד אותה הגנה מכסית שירדה.

עודד פורר: יש לנו היום שיג ושיח מול הארגונים החקלאיים על זה.

עודד פורר: אני חושב שאנחנו גם בדרך להבנה לגבי איך לתמוך נכון בשנה הראשונה, כדי שזה לא יהיה באמת סתם כסף לחלק אלא כסף שילך שוב לטובת התייעלות ויכולת ייצור והגדלת התפוקה.

עודד פורר: אני מאוד מאוד מאמין שהרפורמה הזו היא לא נחמדה בשביל לעשות רפורמה, היא must.

עודד פורר: אם לא נעשה אותה אנחנו נהיה במקום אחר.

יעקב מרגי: עדיין לא נגעת בכשל שוק של הרשתות.

עודד פורר: עכשיו, לגבי כשל השוק של הרשתות: זאת פעם ראשונה, אחרי הרבה שנים, שיושבת ועדה משותפת של משרד האוצר, משרד החקלאות ומשרד הכלכלה, ועדה שהוקמה בהתאם להחלטת הממשלה, שאושרה, שבודקת את כל שרשרת הערך, מההתחלה עד הסוף; מפרקת את הכול: אחד- אחד-אחד-אחד.

עודד פורר: אני חושב שכולנו ראינו מה עושה רשות התחרות היום בהקשר הזה של שמירה על תחרות מול רשתות השיווק.

עודד פורר: המאבק הזה מול יוקר המחיה, ועכשיו אני כן מתייחס ליוקר המחיה, הוא לא בחזית אחת; הוא בכל החזיתות, ולאורך כל הדרך.

עודד פורר: הוא לנגד עינינו.

עודד פורר: יש דברים שאנחנו יכולים להשפיע עליהם, יש דברים שאנחנו יכול להשפיע עליהם פחות.

עודד פורר: ואני חייב לומר שדווקא פה, לטובת היצרן הישראלי, או החקלאי הישראלי, מחירי ההובלה עלו ב-700% בשנתיים האחרונות.

עודד פורר: אז מה אתם חושבים, שכל כך קל לייבא לפה?

עודד פורר: ובסוף, גם אתה כצרכן, תרצה עגבנייה שגדלה בשדה, שקטפו אותה אתמול, ולא תרצה משהו שהפליג באונייה שבוע.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: אין ספק שהתשובה מפורטת.

עודד פורר: אם תרצה שאני ארחיב, אני יכול עוד קצת.

יעקב מרגי: בבקשה, חבר הכנסת יריב.

יריב לוין: תודה על התשובה הבאמת-מפורטת.

יריב לוין: אני לא איכנס עכשיו לדיון בכל הנקודות שהעלית, ואני מוכרח להודות שבחלקן אני חושב אולי קצת אחרת.

יריב לוין: אבל בכל זאת, שני עניינים: אחד, לא התייחסת לנושא שעלה בשאילתה המקורית שנוגע לשמירה על הקרקע; בסוף לחקלאות יש ערך עצום בהיבט הזה.

יריב לוין: אגב, לא רק בשטחי הגידול, אלא גם בעובדה שהרבה מאוד מושבים, גם קיבוצים שיש בהם חקלאות, נמצאים דווקא באזורים פריפריאליים, שחשוב מאוד שהם ימשיכו לשבת שם ולשמור על הקרקע.

יריב לוין: הערה שנייה, בתוך כל הדברים האלה נשכח ציבור אחד, וזה ציבור החקלאים.

יריב לוין: אפשר להגיד שהם פשוט ייעלמו כי אם אתה אומר שהגיל הממוצע הוא כך גבוה, אז אולי הנחת העבודה היא שפשוט הם יותשו על ידי - - -

עודד פורר: לא.

עודד פורר: הם ייעלמו אם לא נעשה כלום.

יריב לוין: אני אומר, יותשו על ידי המדיניות הממשלתית וייעלמו.

יריב לוין: אבל אני אומר שאנחנו מוכרחים לדאוג לציבור הזה בשני היבטים.

יריב לוין: אחד, לדאוג שבאמת יהיו חקלאים, ותהיה חקלאות שאפשר לחיות ממנה.

יריב לוין: הדבר השני, והלא-פחות חשוב, לדאוג שמי שעד היום עבד בחקלאות, ובמידה מסוימת ההסדרים הקיימים מבטיחים את פרנסתו לימי פנסיה – ואלה אנשים שאין להם פנסיות אחרות כפי שכולנו יודעים – חייבים למצוא להם פתרון.

יריב לוין: ואם התחושה, למשל, בענף הלול בימים אלה ממש, היא תחושה של אסון והתמוטטות כללית של כל הענף על יושביו, התוכנית חייבת לבוא עם פתרון אמיתי למי שעסק עד היום בחקלאות, ועם אופק אמיתי, כדי לדאוג שיהיו כאלה שימשיכו לעסוק בחקלאות.

יריב לוין: ושני האלמנטים האלה, כמו אלמנט שמירת הקרקע, נדמה לי שלא זכו להתייחסות בתשובה.

יריב לוין: אני מקווה שיש להם כן התייחסות בתוכנית ובמדיניות.

יריב לוין: אשמח באמת לשמוע.

יריב לוין: תודה.

עודד פורר: תודה, אני אתייחס.

עודד פורר: אני חושב שהעלית פה כמה נקודות חשובות, ואדגיש אותן גם.

עודד פורר: אחת, לגבי שמירה על הקרקע.

עודד פורר: קודם כול, חשוב להבהיר, הרפורמה הזאת תהיה רפורמה עם האצבע על הדופק.

עודד פורר: אם נראה ירידה, כך מופיע גם בהחלטת הממשלה, שהממשלה אישרה.

עודד פורר: אם תהיה ירידה של 10% בגידולים, אנחנו חוזרים אחורה בחלק מהצעדים שעשינו, כדי לא לפגוע, שלא יהיה מצב שבו אנחנו באמת רואים מחסור בעיבוד הקרקע.

עודד פורר: זה פעם אחת.

עודד פורר: פעם שנייה, תמיכה לחקלאים, שתינתן במקומות שלא ניתנו עד עכשיו – כל מה שפירטתי קודם – כדי לשמור אותם באמת.

עודד פורר: כדי להכניס דור צעיר לחקלאות – צריך להבין, אם החקלאות תמשיך להיות כפי שהיא הייתה עד היום – הגיל הממוצע הוא כזה כי היא לא הייתה אטרקטיבית לדור הצעיר.

עודד פורר: היא הייתה חקלאות נסמכת, שלא בונים אותה כחקלאות.

עודד פורר: בונים אותה, צריך לבנות אותה בתמיכות, במענקים.

עודד פורר: כשאני אומר חדשנות, זה לא מספיק.

עודד פורר: צריך לתת את המענקים האלה, כפי שנתנו בענפים אחרים, אגב.

עודד פורר: בתעשייה נתנו את זה, עשו את זה.

עודד פורר: גם כאן אנחנו הולכים לעשות את זה, כדי להכניס אותה לדור הצעיר.

עודד פורר: כשאני מסתכל על משבר האקלים, כמו שאמרתי לך, החקלאות הישראלית לא תוכל לייצר את המזון עבור כל העולם, אבל היא תוכל ללמד את כל העולם איך לייצר מזון.

עודד פורר: זה יכול למשוך את הדור הצעיר, כי מפה יכולים לבוא גם benefits כלכליים משמעותיים, שמסתכלים כלפי חוץ.

עודד פורר: אם אני רוצה למשוך את הדור הצעיר, אני צריך להפוך את החקלאות לאטרקטיבית, למשהו שהוא עם חזון צופה פני עתיד.

עודד פורר: אני אומר לך, בעיניי, אנחנו הולכים לכיוון הזה באופן חד-משמעי.

עודד פורר: בנוסף, גם בתקנות שמסייעות למתנדבים ולצעירים בחקלאות – עשינו.

עודד פורר: העברנו החלטת ממשלה – מתנדבים לחקלאות.

עודד פורר: לקחנו את התקציב שהיה בעבר 13 מיליון שקל לטובת ארגוני הצעירים שמתנדבים בחקלאות.

עודד פורר: הגדלנו אותו מ-13 מיליון שקל בשנה ל-20 מיליון בבסיס, בהחלטת ממשלה משוריינת שלוש שנים קדימה, לכלל הארגונים, כדי למשוך ולהכניס דור צעיר לחקלאות.

עודד פורר: הנושא זה נמצא בנפשנו.

עודד פורר: מילה על ענף הלול.

עודד פורר: זה כרגע ענף שעושה באמת הרבה מאוד רעש, כי הספינה שלהם מטולטלת באמת בים סוער.

עודד פורר: אני מבין את החששות של מישהו שעולמו מתנהל שנים בצורה מסוימת, ופתאום אומרים לו: שמע, זה הולך להתנהל אחרת.

עודד פורר: לצערי, יש גורמים אינטרסנטיים גם בתוך הענף, שמייצרים בכוונה הלהטה בתוך השטח.

עודד פורר: האמירה שלי ברורה, היא מגובה גם בתקציב, גם בהחלטת הממשלה בדיוק לנקודות שדיברת.

עודד פורר: לא יהיה אחד שזאת הייתה פרנסתו או הפנסיה שלו, ופתאום בגיל 70 או בגיל 65 אומרים לו: מעכשיו, העולם שחיית בו ארבעים שנה נעלם, תסתדר.

עודד פורר: ממש לא.

עודד פורר: להפך.

עודד פורר: לאנשים האלה תהיה תמיכה קדימה, נוסף על מה שמובטח למי שהוא צעיר.

עודד פורר: יש הבדל, אם אני לוקח בחור בן 30 או בחור בן 65.

עודד פורר: מה לעשות, יש הבדל.

עודד פורר: ויש הבדל אם אני לוקח מישהו שעשה השקעות לפני שלוש שנים ללולים חדשים, שדרג את עצמו והלך עם המערכת, ופתאום משנים את העולם.

עודד פורר: גם שם צריך לדעת איך לתת את המענה הזה אל מול ההלוואות.

עודד פורר: התוכניות האלה קיימות.

יעקב מרגי: יש כבר תקציב לשדרוג הלולים?

עודד פורר: שדרוג הלולים הוא באמצעות מענקים, אבל אני מדבר עוד לפני זה.

יעקב מרגי: הבנתי, הבנתי.

יעקב מרגי: זה ספציפית בגלל השינויים.

עודד פורר: אני מדבר – עוד פעם, להסתכל על הבן אדם.

עודד פורר: גם בלולים – צריך להבין – יש אינטרס בריאותי ותברואתי ממדרגה ראשונה.

עודד פורר: אני לא רוצה להמשיך לפרט, ואני גם לא רוצה להלך אימים, אבל יש פה נושא שמחייב החלטות קשות, להוציא את הלולים מתוך היישובים.

עודד פורר: אי-אפשר להמשיך למרוח את זה.

עודד פורר: מורחים את זה מאז 2007.

יעקב מרגי: כן, הממשלה החליטה, אבל לא תקצבה.

עודד פורר: מורחים את זה מאז 2007.

עודד פורר: בתהליך הזה, כדי לעשות אותו הכי מהר צריך לעשות אותו גם הכי נכון, צריך לייצר גם חלופות.

עודד פורר: יש חלופות, והן גם נמצאות על השולחן – החלופה של האגרו-וולטאים, השימוש בסיוע בהקמה של מערכות סולריות, שגם הן מהוות הכנסה לאותו משק, ויש להן גם ערך כלכלי שנשאר, אם מישהו מחליט למכור את המשק או לא למכור את המשק.

עודד פורר: יש פה תהליך מאוד מאוד מדוד.

עודד פורר: הרצון שלי – לצערי, ההנהגה שלהם הופכת את זה פעם אחר פעם לעניין של תכנון.

עודד פורר: זה לא ה-issue.

עודד פורר: זה באמת לשבת ולדבר, כדי להסתכל לאנשים האלה בעיניים.

עודד פורר: אחת, שאף חקלאי לא ייפגע.

עודד פורר: שתיים, לייצר את האינסנטיב שימשיך לגור שם.

עודד פורר: ולא רק שימשיך לגור שם, שהדור הצעיר שלו יגור שם.

עודד פורר: לא שהילדים יעברו, או רוב הילדים, ובסוף יישאר ילד אחד כדי לשמור על המשק.

עודד פורר: אני רוצה שכל הילדים יעברו לגור שם.

עודד פורר: אני אומר לך, אני מסתכל על זה בשני הכובעים שלי, גם כשר החקלאות, אבל גם כשר לפיתוח הנגב והגליל.

עודד פורר: אני חושב שהעובדה שחלק מהגורמים מהלכים אימים על האנשים האלה כדי להתסיס אותם – קצת חבל.

עודד פורר: שמע, אני סופג לא מעט, ואני מקבל את זה באהבה.

עודד פורר: אני מבין את האנשים האלה.

עודד פורר: עולמם כרגע מיטלטל.

עודד פורר: אבל הינה, אני מנצל את הבמה הזאת גם כדי להגיד להם – גם דרכך וגם פה – להגיד להם: אני מחויב לדאגה לכם, מבחינה זאת שלא תיפגעו.

עודד פורר: גם שתמשיכו לעסוק בחקלאות, ובוודאי, הפנסיה שלכם והאנשים בגילאים המבוגרים, הכנסתם תובטח.

עודד פורר: אני מחויב לזה.

מיקי לוי: יש שאלת המשך?

עודד פורר: לא, זאת הייתה שאלת ההמשך.

מיקי לוי: אוקיי, בסדר.

מיקי לוי: תודה רבה לשר החקלאות.

מיקי לוי: חבר הכנסת אורי מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אורי מקלב: מכובדי השר, השאילתה נוגעת לביטול חובת רישיון לדיג ספורטיבי.

אורי מקלב: לדיג ספורטיבי ליחיד – חכה מסירה, רשת מהחוף – נדרש רישיון בעלות של 194 ש"ח, למרות שהוא ניתן אוטומטית ללא דרישה להכשרה או קורס, ללא כל תנאי סף או דרישה אחרת.

אורי מקלב: בעשור האחרון הממשלה החליטה על ביטול רגולציות מיותרות.

אורי מקלב: ברצוני לשאול, אדוני השר, מדוע לא תבוטל הדרישה החוקית מזמן המנדט לרישיון לדיג ספורטיבי ליחיד?

אורי מקלב: אתה מבין שזה לא בדיוק ענף הספורט שאני מתמצא בו.

אורי מקלב: קוראים לזה דיג ספורטיבי, והכוונה לדיג פשוט, כשאזרח עולה על סירה בחופשה שלו, ומבצע דיג להנאתו.

עודד פורר: אני קצת יותר מתמצא, אדוני, במה שקשור לים.

עודד פורר: אני אומר, לא כשחיין, שירתי בחיל הים כמפקד דבור בסיירת דבורים הרבה שנים.

עודד פורר: מכיר את הנושא הזה.

עודד פורר: רישיון דיג נדרש בהתאם לקבוע, כמו שאמרת, בפקודת הדיג – בשיעור ראשון במשפטים, מה ההבדל בין פקודה לחוק?

עודד פורר: פקודה זה עוד מימי המנדט הבריטי – וניתן לתקופה של עד שנה.

עודד פורר: אני מדגיש את זה, כדי שבסוף תבין מה כוונתי.

עודד פורר: הרישיון ניתן לטובת ניצול משאב טבע מתחדש שבתוכו נקבעים תנאים וכללים המהווים חלק בלתי נפרד ממדיניות המשרד בנוגע לפעילות הדיג בישראל, כולל הדיג הספורטיבי.

עודד פורר: שוב, צריך להבין, יש לפעמים שמירה באזורים מסוימים.

עודד פורר: לא בכל מקום אתה רוצה שידוגו, כמו שמורת טבע וכמו נושאים אחרים.

עודד פורר: יחד עם זה, המשרד פעל כבר לצמצום הביורוקרטיה.

עודד פורר: הליך הבקשה היום מקוון, בלי לשלוח טפסים בדואר או להגיע פיזית למשרד החקלאות.

עודד פורר: אבל אני חייב לומר, אני לא רואה בזה די.

עודד פורר: אנחנו נמצאים בהרבה מאוד תהליכים במשרד, אחד מהם – אני מקווה שנספיק – יגיע בהחלט בחודשים הקרובים לכנסת.

עודד פורר: זה הטיפול בנושא של פקודת הדיג.

עודד פורר: בכלל, פקודות צריכות להפוך לחקיקה, להתאים אותן לעולם הקיים.

עודד פורר: יידרש רישיון, יכול להיות שנקל שם מאוד ברגולציה.

עודד פורר: עם זאת, אנחנו צריכים לדעת מי דג, איפה הוא דג.

עודד פורר: למה?

עודד פורר: כי יש מקומות שאנחנו לא רוצים שידוגו בהם, ויש עונות שאני לא רוצה שידוגו במקומות מסוימים.

עודד פורר: את זה מסדירים, את זה מסדירים באמצעות רישוי.

עודד פורר: אני מסכים איתך, בהחלט הדברים האלה כולם ייבחנו בחקיקה שנביא.

עודד פורר: כרגע זה מתוקף פקודה, ואני מסכים איתך, צריך לעדכן את הפקודה הזאת לחוק, שהוא מימי מדינת ישראל 2021 ולא המנדט הבריטי.

עודד פורר: אין מחלוקת.

אורי מקלב: דיברנו שזה רק פעם בעשר שנים.

עודד פורר: נכון.

עודד פורר: יהיו כמה וכמה שינויים.

עודד פורר: שאלת המשך?

עודד פורר: הוא מבקש שאלת המשך, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: בבקשה.

אורי מקלב: כל מה שאתה אומר לגבי הגבלות, זה לא קשור לרישיון שאתה צריך להנפיק.

אורי מקלב: זה בקשר לשאלה.

עודד פורר: כשאתה רוצה לפקח על משהו, אתה חייב שיהיה איזשהו רישוי.

עודד פורר: אני חייב לדעת מי הכתובת, מי דג לא בסדר, או שאנשים לפחות יודעים את הכללים.

אורי מקלב: בכל אופן, אתה יודע שהיום, אם אתה עושה רישיון, אתה צריך לשלם רישיון שלם, 198 שקל, אפילו שזה תקף רק לחודש, אם אתה עושה את זה עכשיו, בדצמבר.

אורי מקלב: האמת, אני רציתי לשאול אותך את שאלת ההמשך על הנושא של קרן החקלאים, שהתברר שהיום הם מקבלים סכום מועט מכיוון שב-2019 היה - - -

עודד פורר: קרן השמיטה, אתה מתכוון?

אורי מקלב: קרן השמיטה.

אורי מקלב: קרן החקלאים לשמיטה, והיום קרן השתלמות.

אורי מקלב: לא מחשיבים את זה שהיום יש מספר לא גדול של חקלאים שאפשר לתת להם את מלוא הסכום, אבל מכיוון שב-2019 היו חקלאים רבים, לא נותנים את הכול.

אורי מקלב: אם תענה על זה, בסדר, אבל השאלה הדחופה שיש לי לשאול אותך, שהגיעה אליי ממש בשעה האחרונה, שצפוי מחסור – כך אומרים – צפוי מחסור בגזר לשומרי שמיטה, מכיוון שיש חשש במשרד החקלאות שגזר שהגיע לשמיטה דלף לשוק הכללי.

אורי מקלב: אבל אני מבין שגם אם יש חשש כזה, אתה יודע את המשמעות של מחסור בגזר לקראת שנת שמיטה, שתפעל לראות שזה לא יהיה על חשבון – גם אם צריך למצוא מי שעשה את זה, אם עשו את זה, לא על חשבון סגירת היבוא עכשיו, מה שיכול לגרום למחסור.

אורי מקלב: עצם האמירה כבר יכולה לגרום למחסור.

עודד פורר: כן, אמירה לפעמים גוררת אנשים לאגרנות.

עודד פורר: אני לא מכיר – אני חייב לומר, חבר הכנסת מקלב, אני לא מכיר את הסוגיה הזאת מבחינת מחסור בגזר.

עודד פורר: אליי לא הגיעה.

עודד פורר: ככל שישנו משהו, אני מבקש שתפנה קודם כול, באופן ישיר למנכ"לית שלי.

עודד פורר: היא קיבלה הנחיה בנושא הזה של שמיטה, לתת עדיפות למענים הנדרשים.

עודד פורר: ככל שישנה בעיה ואתה לא מקבל שם תגובה, דבר איתי.

עודד פורר: בעניין הזה, כל מה שאני יכול לעשות כדי לפתוח, כדי לאפשר, שלא יהיה פה מחסור בשום דבר – עוד פעם, כשאני חוזר לרפורמה שאותה אנחנו מובילים, בסוף השוק הזה צריך להיות פתוח, ואז בעונות מסוימות, כמו עונה כזאת, לא צריך כל הזמן לבוא למשרד החקלאות כדי שיבואן יוכל לייבא לפה גזר בעונה שבה אין גזר מקומי.

עודד פורר: זה חלק מהפישוט שאותו אנחנו רוצים להוביל, אבל נקודתית לשנה הזאת, ככל שישנה בעיה, תציף אותה.

אורי מקלב: - - -

עודד פורר: כנ"ל גם לגבי הקרן.

עודד פורר: אני לא מכיר.

עודד פורר: לא הכרתי את הפנייה הזאת, היא לא הגיעה אליי עד עכשיו.

עודד פורר: תעביר לי את הפרטים.

עודד פורר: זה בהחלט נושא חשוב, אני רואה בו חלק מהמשימות החשובות שנמצאות על סדר-היום שלנו.

עודד פורר: תודה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו נפנה לשאילתות הבאות.

עודד פורר: תודה, אדוני.

מיקי לוי: תודה רבה, שר החקלאות.

מיקי לוי: שאילתה מס' 195, מאת חבר הכנסת יריב לוין.

מיקי לוי: ישיב סגן שר הביטחון, בבקשה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר, חברות וחברי הכנסת, המזון בבסיסי צה"ל – לאחרונה פורסמו תחקירים בנוגע לטיב המזון הירוד המוגש בבסיסי צה"ל בארץ.

יריב לוין: חיילים נמצאים שעות וימים ארוכים בבסיסים, הפתוחים והסגורים כאחד, ומזון הינו צורך בסיסי שעל הצבא לספק.

יריב לוין: רצוני לשאול: 1.

יריב לוין: מה בכוונתך לעשות בדבר ממצאי התחקיר?

יריב לוין: 2.

יריב לוין: מה בכוונתך לעשות לשם שיפור התזונה של חיילי צה"ל?

אלון שוסטר: תודה, חבר הכנסת לוין.

אלון שוסטר: הנושא שמובא כאן הוא חשוב מאוד ונדון בכנסת כבר פעמיים בוועדת חוץ וביטחון, שבה הוצגה הסוגיה בפירוט, לרבות מהלכים לשיפור מערך המזון.

אלון שוסטר: בשנים האחרונות חלו תמורות רבות בצריכת המזון ובצורך למענה בריא, מזין, מגוון, שמותאם לצרכים השונים – הם יכולים להיות אידיאולוגיים, כמו צמחונות, טבעונות, דתיים, כשרויות מגוונות, או בריאותיים – צליאק, אלרגיות.

אלון שוסטר: כמו כן חלו החמרות ברגולציה ובפיקוח.

אלון שוסטר: כל זאת הוביל לצורך בביצוע התאמות ויצירת דיפרנציאליות במדיניות מענה ההזנה בצה"ל.

אלון שוסטר: מורכבות עולם המזון בצה"ל ודינמיות מענה המזון מושפעים מאוד ממכלול מרכיביו, בעיקרם תקציב, כוח אדם, מערך הזנה, כולל תשתיות, ציוד, מיכון, אמצעי אספקה, אחסנה ועוד.

אלון שוסטר: כדי להשיג איכות במענה ההזנה נדרשת ראייה כוללת של תחום המזון ועמידה בכל מרכיב.

אלון שוסטר: במהלך החודשים האחרונים מקודמת באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בצה"ל, אט"ל, תוכנית "מהפכה במטבח" – זה נשמע כמו איזושהי תוכנית טלוויזיה, אבל עסק רציני, כי הצבא באמת צועד על קיבתו – אשר מטרתה לשפר את המענה התזונתי בצה"ל, הכוללת בין היתר הכפלת מספר הטבחים בקצה המבצעי, השלמת נגד מטבח בכל מוצב פלוגתי, מקצוע הכשרות של חיילי החובה, הפצת סרטוני הדרכה לטבחים, שיפור וקידום מערכת לניהול המזון למנהלי המטבחים והפעלה של אנשי מילואים לטובת שיפור המענה הניתן בשגרה ובחירום.

אלון שוסטר: לשם יישום התוכנית בוצעו כמה מופעים, ובהם שיחה בראשות ראש אט"ל, לכלל מפקדי המטבחים; בוצעו שני ימי למידה אשר עסקו בהטענת ידע, בהכרת המטבח המוסדי ובביצוע סיעור מוחות מקצועי של הרפרנטים שעוסקים בתחום התזונה בצה"ל כדי ללמוד ביחד ולחשוב ביחד איך אפשר לשפר את איכות המזון, להקטין את הבזבוז ולעמוד בדרישות שמשתנות.

אלון שוסטר: בהמשך מתוכנן להתקיים כנס ספקים בראשות קצין לוגיסטיקה ראשי, הקל"ר, לטיוב המענה במטבחים המאוזרחים.

אלון שוסטר: כמו כן, בוצעו 70 ביקורות בזק במטבחים ובחדרי אוכל, מתוכן 17 ביקורות במטבחים מאוזרחים וביחידות.

אלון שוסטר: היחידות נדרשו לטפל בליקויים שנמצאו.

אלון שוסטר: בנוסף, קיים מוקד פניות המזון בצה"ל, הוא תוגבר בכוח אדם לשיפור המענה לכל פנייה באופן מיידי.

אלון שוסטר: צה"ל ממשיך בהטמעת רפורמת המזון, שהיא בעיקר אזרוח המטבחים הצה"ליים, שגובשה בשלהי 2020 והחלה במימוש באפריל השנה, וכן בתיקוף מודל הקיום במזון שביסס סל תזונה בריאה.

אלון שוסטר: משק המזון נמצא במיקוד העשייה של מרכז האספקה האחוד מאז הקמתו בשנה האחרונה, וימשיך לפעול למתן מענה לפערים מובנים ומתן פתרונות הזנה ייחודיים לנוכח מגמות וצרכים מתפתחים.

אלון שוסטר: חלק מהתהליכים כבר מורגשים ביחידות הקצה.

יריב לוין: תודה, אדוני סגן השר, על התשובה, אבל נדמה לי שגם אתה יודע שאלה הרבה מאוד מילים שהתרגום שלהן למצב פשוט בסיסי הוא שחיילים לא יהיו רעבים ויאכלו אוכל מזין – אולי לא גורמה, אבל לפחות בטעם סביר.

יריב לוין: הדברים האלה לא יובילו לשם.

יריב לוין: בכל פעם יש איזה פתרון קסם אחר – פעם דיברו על אזרוח המטבחים, עכשיו אני שומע על תוספת טבחים ועל סרטוני הדרכה.

יריב לוין: אבל אני חושב, אדוני סגן השר, שאי אפשר להתעלם קודם כול מדבר אחד: יש בצבא אפליה קשה מאוד בנושא המזון.

יריב לוין: לא הרי המצב בבסיסי חיל האוויר לדוגמה כהרי מצבם של החיילים ביחידות החי"ר.

יריב לוין: אני אומר יותר מזה – חיילים ביחידות החי"ר פשוט סובלים מרעב, אין דרך אחרת להגדיר את הדבר הזה.

יריב לוין: פשוט אין אוכל.

יריב לוין: ברמה הזאת.

יריב לוין: גם מבחינה כמותית, גם בוודאי מבחינת האיכות והמגוון של האוכל.

יריב לוין: אז אם מישהו עושה את זה בכוונה כדי שחיילי החי"ר יהיו מסוגלים בתנאי שטח קשים לסבול במשך שנתיים וחצי בלי אוכל, זה בסדר, אז שיבוא ויגיד שזו המדיניות הצה"לית ולא יספר לנו על קורסים ועל טבחים ועל סרטונים.

יריב לוין: אבל אם זה לא המצב – ואני מניח שזה לא המצב, ואף אחד לא חושב שמהרעבת חיילי החי"ר אנחנו נקבל צבא יותר טוב – אני חושב שהאפליה הזו חייבת להיפסק.

יריב לוין: ומכיוון שאני לא מאלה שחושבים שהדרך לפתור אפליה היא על ידי זה שמורידים את אלה שלמעלה למטה, אני חושב שצריך לתת פתרון.

יריב לוין: אם יודעים לתת פתרון של מזון סביר וטוב בבסיס חיל האוויר, אין סיבה שלא ייתנו אותו בבסיסים של גבעתי.

יריב לוין: שום סיבה בעולם.

יריב לוין: ומעבר לדבר הזה, אני חושב שאי-אפשר כנראה באמצעים הכספיים הקיימים או במה שמוקצה לטובת העניין הזה כרגע לספק מזון באיכות שאמור להיות מסופק.

יריב לוין: והפתרון הוא שאין ברירה, הנושא הזה חייב לעלות במדרגות סדרי העדיפויות התקציביים ולקבל פשוט תקציב הולם שיאפשר לחיילים לאכול כפי שצריך.

יריב לוין: אני אומר לך, אדוני סגן השר, אי-אפשר לשלוח את הילדים שלנו לצבא ואחר כך להעמיד אותם במצב הבלתי-נסבל הזה שבו הם פשוט רעבים, אין מילה אחרת לומר את זה.

אלון שוסטר: תודה.

אלון שוסטר: אני לא מכיר, ודאי, את המצב בכל יחידה ויחידה.

אלון שוסטר: אתה יודע, לכל אחד יש את נהג המונית שלו או מוכר החמוצים שממנו הוא למד מה קורה בשטח.

אלון שוסטר: לי יש שני ילדים שמשרתים במסלולים ביחידות קרביות.

אלון שוסטר: אני לא יכול לומר שהם רעבים.

אלון שוסטר: אני יודע שיש סיפורים שמגיעים מעת לעת, והדבר הנכון ביותר, אחרי שאני יודע שיש היערכות משמעותית ויש רצון טוב – ודיברת, אדוני, על אפליה; מכיוון שיצא לי במילואים לשרת בחיל האוויר ובסדיר הייתי ביחידת חי"ר, בנח"ל צנחנים, אני מכיר את ההבדל – ברור, יש תנאים שונים, שהם לא נובעים מאיכות המזון אלא מהתייחסות, אולי, של מפקדים.

אלון שוסטר: אני חושב שראוי מאוד שחיילינו – איך נגיד, הם לא רק גיבורים וחכמים, אלא הם גם מאוד בריאים וצריכים לאכול כמו שצריך, וכמובן שאין שום כוונה לנסות להכשיר אותם לתנאי קרב ממושכים בלי אוכל.

אלון שוסטר: זה ודאי לא צריך להיות.

אלון שוסטר: אני חושב שהתשובה הכי אינטליגנטית שיש לי כרגע היא שאשמח לקבל כל נתון, כל נתון על מצב – לא על אוכל טיפה'לה תפל, אלא על מצב שמעת לעת שומעים עליו – של מחסור באוכל וצורך של הורים להגיע ולהביא אוכל.

אלון שוסטר: זה שווה בדיקה, ואנחנו צריכים להיות ערים לזה, להיות רגישים לזה.

אלון שוסטר: בצבא לא מצפים לאוכל גורמה, אבל בוודאי לאוכל – קודם כול, אוכל משביע.

אלון שוסטר: אנחנו רוצים שהוא יהיה גם בריא ובוודאי בכמות מספקת.

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין, בבקשה.

מיקי לוי: ציר 60, כן?

מיקי לוי: בבקשה.

יריב לוין: באזור ציר 60 הרשות הפלסטינית מצופפת את הבנייה גם מעבר לשטחי A, ובכך סוגרת על הישובים היהודיים בית חגי, עתניאל ושמעה.

יריב לוין: הדבר מהווה השתלטות על שטחים חיוניים ופוגע גם בתחושת הביטחון של התושבים.

יריב לוין: אני מבקש לשאול: 1.

יריב לוין: מה נעשה להפסקת הבנייה הפלסטינית?

יריב לוין: 2.

יריב לוין: מה נעשה לחיזוק ההתיישבות היהודית באזור?

מיקי לוי: אתה חושב שניתן לחבר את זה גם לשאילתה של שטחי B, חבר הכנסת לוין?

יריב לוין: כן, אדוני היושב-ראש, אין בעיה.

יריב לוין: מקסימום תהיה איזושהי שאלת המשך, אז אני אעשה אותה.

יריב לוין: אז גם אקריא ברשותכם את השאילתה הנוספת, שנוגעת לשטחי B ביהודה ושומרון.

יריב לוין: לאחרונה הרשות הפלסטינית משתלטת באופן שיטתי על שטחי B באמצעות בנייה מסיבית.

יריב לוין: רצוני לשאול: 1.

יריב לוין: מה עמדת הממשלה בעניין? 2.

יריב לוין: מדוע לא נעשה דבר כדי לעצור את הבנייה הפלסטינית בשטחים אלה?

יריב לוין: 3.

יריב לוין: מדוע לא מקודמת בנייה יהודית לשם עצירת השתלטות פלסטינית זו?

אלון שוסטר: אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי הכנסת שאיתנו וחבר הכנסת לוין, הבנייה הפלסטינית בשטחי B כשלעצמה אינה אסורה.

אלון שוסטר: סמכויות התכנון הפורמליות בשטחים האלו הועברו לרשות הפלסטינית במסגרת הסכמי אוסלו, שאנחנו מכבדים.

אלון שוסטר: בהתאם, גם סמכויות האכיפה מכוח דיני התכנון והבנייה נמצאות באזור זה בידי הרשות הפלסטינית.

אלון שוסטר: לצד זאת, במקרים חריגים המינהל האזרחי מבצע מעת לעת פעולות אכיפה בשטחי B, בייחוד כאשר מדובר על מפגעים שהם חוצי גבולות, שמשפיעים על שטחי C או על שטחי מדינת ישראל.

אלון שוסטר: כך לדוגמה במצב של סכנה לפגיעה במקורות מים או זיהום אוויר.

אלון שוסטר: במקביל, המינהל האזרחי נוקט הליכי אכיפה בשטחי C נגד הבנייה החוקית באזור שהתכוונת אליו – באזור כביש 60, ציר 60 – בדומה להליכי האכיפה האחרים נגד בנייה בלתי חוקית באזורים אחרים ביהודה ושומרון.

אלון שוסטר: הליכי האכיפה הללו כוללים הוצאת צווים להפסקת עבודה או להריסה, תפיסת טובין, והכול בהתאם לנסיבות ולהוראות הדין.

אלון שוסטר: בנוסף, פעולות האכיפה נערכות כמובן בהתאם לסדרי העדיפות ולמשאבים המצויים בידי רשויות האכיפה באזור.

אלון שוסטר: אני מזכיר שרק לאחרונה, עם גיבוש התקציב, השגנו עוד סכום מסוים של כסף כדי להגביר את היכולת של האיתור ושל האכיפה בין השאר למשימות האלה בדיוק.

אלון שוסטר: באשר לסוגיות פיתוח ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון, בהתאם למדיניות כלל ממשלות ישראל מאז הסכמי אוסלו, פיתוח ההתיישבות הישראלית מרוכז – או אם תרצה מצטמצם – בשטחי C בלבד.

אלון שוסטר: הטיפול בסוגיות אלו נעשה בהתאם לקווי היסוד של הממשלה, תוך שימור הסטטוס קוו המדיני בכל הנוגע לאזור יהודה ושומרון.

יריב לוין: אדוני סגן השר, מי שיאזין לדברים עוד עלול לחשוב שבאמת נעשית איזושהי אכיפה נגד בנייה פלסטינית בלתי חוקית.

יריב לוין: היא לא קיימת – לא בשטחי C, שיש עליהם השתלטות בהיקפים עצומים, ולא בשטחי B.

יריב לוין: אומר, אדוני סגן השר, יותר מזה: בניגוד לרשות הפלסטינית, שמנהלת מדיניות מוכוונת, עם תוכנית פעולה, עם תכנון לטווח ארוך, עם השקעת כספים – אגב, לא פעם גם ממקורות זרים – בהשתלטות ובחיתוך בעצם של הרצף היהודי במקומות שהרצף הזה יכול להתקיים, גם מהתשובה של אדוני עולה שלנו אין שום מדיניות, שום תכנון, שום דבר.

יריב לוין: מקווים שאולי מישהו במינהל קצת יאכוף משהו.

יריב לוין: אני מציע, אדוני, שיבדוק את הנתונים המספריים, העובדתיים: כמה בתים בלתי חוקיים נבנו, לצורך העניין, בשנה האחרונה, אל מול כמה הריסות בוצעו, כמה הפסקות בנייה נעשו.

יריב לוין: אדוני יראה שהפערים הם שמיים וארץ ואין בעצם שום אכיפה.

יריב לוין: יש כאילו רישום שיש אנשים שמטפלים בזה, אבל בפועל המשאבים, האמצעים וגם הגיבוי, אגב, שיש להם לעשות את זה, הם מוגבלים מאוד.

יריב לוין: אבל יש כאן תופעה אחת שהיא חמורה במיוחד: יש מדיניות מוכוונת של הרשות הפלסטינית – ואני הייתי מבקש מאדוני להיכנס לעניין הזה באופן באישי ולבדוק את הדברים – שנועדה לעטוף יישובים יהודיים קיימים בטבעת חנק, ובדרך הזו בעצם לא רק לחנוק את יכולת ההתפתחות העתידית שלהם אלא לייצר עליהם איום ביטחוני רציף, שיפגע בחיים היום-יומיים של מי שגר בהם.

יריב לוין: הדבר הזה נעשה גם באמצעות בנייה בלתי חוקית ממש בצמוד לכבישים ולדרכי הגישה, וגם באמצעות ניצול העובדה שחלק מהיישובים האלה גובלים בשטחי B ולכן בונים ממש צמוד דופן אליהם באופן מכוון בנייה פלסטינית, שוב, בתהליך שהוא מוכוון על ידי הרשות הפלסטינית והוא מנותק מאיזה יישוב פלסטיני קיים או מאיזשהו צורך אמיתי שאיננו הצורך המוכוון הזה.

יריב לוין: אני הייתי, עוד פעם, מבקש מאדוני פשוט לבדוק את הדבר הזה, להיכנס אליו.

יריב לוין: יש מקומות שבהם צריך לטפל באופן מיידי ובחומרה, משום שאחרת המשמעות היא אסון, לא רק ברמה של השטח וברמה המדינית – פשוט אסון ברמה של הביטחון האישי של האנשים שחיים ביישובים האלה.

אלון שוסטר: אני אגיד שתי הערות:

אלון שוסטר: אם תרצה אעביר לך את המידע שזורם אליי מארגוני זכויות אדם או שמאל על דוחות של הריסה ופינוי.

אלון שוסטר: והם באים בטענה על כך שהדברים מתקיימים.

אורית סטרוק: שמאל, שמאל.

אלון שוסטר: המינהל עובד.

אלון שוסטר: המינהל עובד, הוא עובד בקצב.

אלון שוסטר: אני אמרתי מראש – אתה יודע, זה לא עניין של השנה האחרונה – אין לו מספיק כוח אדם.

אלון שוסטר: הוא פועל באופן אנורקטי מבחינת כוח אדם, יש חוסר עצום.

אלון שוסטר: אני מסכים שיש עוד הרבה מה לעשות, אגב, לא רק בהקשר של הפלסטינים, אבל הרבה מאוד בקשר לפעולה של הפלסטינים.

אלון שוסטר: אני רוצה לקבוע שאנחנו לא נסכים ואנחנו נעשה את כל מה שאפשר, על פי הערכת מצב של מה שקורה בשטח.

אלון שוסטר: כמובן שהצירים צריכים להיות מאובטחים, וטבעות חנק סביב יישובים – אסור שיתקיימו.

אלון שוסטר: אשמח לקבל מידע קונקרטי על מקומות, כי לפעמים יש הרבה רעש על מקום מסוים שצריך לטפל בו.

אלון שוסטר: זה מה שאני יכול לומר כרגע.

אלון שוסטר: הנושא הוא חשוב.

אלון שוסטר: כדי לשמור על שקט ועל ביטחון, על יציבות, על כלכלה משגשגת ועל דו-קיום בשטח הזה, אנחנו צריכים לעשות בדיוק את הדברים שאנחנו מסכימים עליהם.

אלון שוסטר: אני מקווה שיהיה לנו את הכוח המספיק, את כוח האדם, ואת הנחישות.

אלון שוסטר: אני מקווה שהם יבינו שכך ראוי שיקרה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת יריב לוין?

מיקי לוי: זהו?

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לא, יכולת פעמיים, כי אלה היו שתי שאילתות.

יריב לוין: שאלתי את מה שמותר - - -

מיקי לוי: תודה לך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שאילתה מס' 262 – חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: ערב טוב, אדוני השר.

אורית סטרוק: קודם כול, יש טעות – אני רק אומרת למזכירות – בכתיבה של השאילתה, כפי שהיא מופיעה אצלי.

אורית סטרוק: אנחנו לא שאלנו ככה.

אורית סטרוק: אני תכף אגיד מה הטעות.

אורית סטרוק: אני כתבתי: פורסם שסיכמת עם מחמוד עבאס על רישומם של 5,000 חסרי מעמד במרשם האוכלוסין הפלסטיני.

אורית סטרוק: אתם, במזכירות, טעיתם וכתבתם:

אורית סטרוק: עם חבר הכנסת מחמוד עבאס.

אורית סטרוק: אז מנסור עבאס הוא, לצערנו הרב, חבר כנסת ומחמוד עבאס, ברוך השם, הוא עוד לא חבר כנסת.

מיקי לוי: אנחנו חוזרים בנו.

אורית סטרוק: אוקיי.

אורית סטרוק: אין הרבה הבדלים, אבל בכל זאת הוא עוד לא זכה להיות.

אורית סטרוק: בכל אופן, פורסם שסיכמת – הכוונה ששר הביטחון בני גנץ סיכם עם מחמוד עבאס, הכוונה לאבו מאזן, על רישומם של 5,000 חסרי מעמד במרשם האוכלוסין הפלסטיני.

אורית סטרוק: ברצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: באזרחים של אילו מדינות מדובר?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: האם מעמדם החדש יאפשר להם להביא לשטחי הרשות הפלסטינית בני משפחה נוספים ממדינות אחרות?

אורית סטרוק: 3.

אורית סטרוק: אם כן – באיזה היקף?

אורית סטרוק: 4.

אורית סטרוק: אם לא – כיצד זה יימנע?

אורית סטרוק: 5.

אורית סטרוק: באיזה פורום התקבלה ההחלטה לאשר לרשות הפלסטינית את הרישום הזה?

אורית סטרוק: תודה.

אלון שוסטר: אוקיי.

אלון שוסטר: ראשית, חברת הכנסת סטרוק – אני מצר על ההערה לגבי חבר הכנסת מנסור עבאס.

אלון שוסטר: אני שמח שערבים ישראלים שותפים בפרלמנט הישראלי.

אלון שוסטר: אשר לשאלה, אני רוצה להדגיש, קודם כול, שבתום עבודת מטה שהתקיימה בנושא ביחידת מתאם פעולות הממשלה בשטחים אושר על ידי שר הביטחון – זה הפורום שעסק בנושא, עדכונים ברישומים של כ-4,000 פלסטינים במרשם האוכלוסין הפלסטיני.

אלון שוסטר: יש לציין כי האישור הינו עבור 1,200 בקשות של חסרי זהות לרישום האוכלוסין ברשות הפלסטינית – כלומר, שלא יודעים מאיפה בדיוק הם באים, או אנחנו לא יודעים – המתגוררים בשטחי יהודה ושומרון, ואישור לביצוע של שינוי מען ל-2,800 פלסטינים שנולדו ברצועת עזה ועברו להתגורר בשטחי יהודה ושומרון לפני 2007.

אלון שוסטר: כלומר, אני מניח שהכוונה היא לפני תפיסת או השתלטות החמאס על רצועת עזה.

אלון שוסטר: אלו האנשים.

אלון שוסטר: אשר לשאלה מס' 2, יש להבהיר כי הרישום של התושבים במרשם האוכלוסין לא יאפשר לתושבים להביא לשטחי הרשות הפלסטינית בני משפחה ממדינות אחרות.

אלון שוסטר: כמו כן, יש להדגיש כי כלל התושבים שנרשמו מתגוררים כבר באזור.

אלון שוסטר: לא מדובר פה בפתיחת הגבולות, אלא ברישום של אנשים חיים שזכאים לזכויות אזרחיות מטעם הרשות.

אלון שוסטר: ההחלטה בעניין זה התקבלה על ידי השר, שר הביטחון, בהתאם לסמכותו, לאחר פגישה עם יושב-ראש הרשות הפלסטינית.

אלון שוסטר: למדינת ישראל – אני רוצה לחזק את העניין – יש עניין לחזק את הרשות הפלסטינית.

אלון שוסטר: זאת חובה הומניטרית וגם אינטרס ישראלי לשמירה על יציבות ביטחונית, כלכלית ואופק, אופטימיות; זה לא עניין שיש להסתיר אותו.

אלון שוסטר: להפך, יש לחזק אותו.

אלון שוסטר: אנו נמשיך להוביל מהלכים בתיאום עם הרשות הפלסטינית, כחלק מתפיסה של ביטחון ויציבות, המגיעים יחד עם כלכלה בריאה.

מיקי לוי: שאלת המשך?

מיקי לוי: בבקשה.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: אני רוצה למקד את השאלה שלי בתשובה על השאלה האחרונה, ובדברים הנוספים שאמרת.

אורית סטרוק: בעצם אתה אמרת ששר הביטחון החליט לאפשר על דעת עצמו את הדבר הזה.

אורית סטרוק: זה הדבר הראשון שאמרת.

אורית סטרוק: זאת אומרת, הוא לא הביא את זה לאיזשהו פורום יותר רחב, קבינט או ממשלה – הוא החליט את זה על דעת עצמו.

אורית סטרוק: וגם ציינת שיש למדינת ישראל אינטרס לחזק את הרשות הפלסטינית.

אורית סטרוק: עכשיו, אני מכירה חלק מחברי הממשלה, כולל את ראש הממשלה.

אורית סטרוק: אני לא שמעתי ממנו אף פעם שהוא חושב שחובה לחזק את הרשות הפלסטינית.

אורית סטרוק: שמעתי ממנו שהוא חושב שהרשות הפלסטינית היא רשות תומכת טרור, מעודדת טרור, מייצרת טרור, שמגישה נגדנו תביעות בהאג נגד קציני צה"ל, שמנהלת נגדנו מערכה על שטחי C – שאתה אמרת מקודם לחברי יריב לוין שאין לך כוח אדם לטפל במערכה הזאת, ויש לך אולי 50 תקנים.

אורית סטרוק: לרשות הפלסטינית יש 650 תקני כוח אדם, מרוב שהיא ענייה ומסכנה ואין לה כסף ואין לה כוח, שבהם היא כובשת יום-יום ושעה-שעה את השטח מתחת לרגלינו.

אורית סטרוק: זאת אומרת, היא לא כל כך חלשה, והיא משלמת משכורות למחבלים.

אורית סטרוק: למשל, המחבלת הזאת, שהבוקר פצעה אימא יהודייה שהלכה עם עגלת תינוק בשכונת שמעון הצדיק, והמחבלת רצה ודקרה אותה בסכין – היא תקבל משכורת מאבו מאזן, שאתה רוצה לחזק.

אורית סטרוק: עכשיו, אני יכולה להבין, כבוד השר שוסטר – אתה שר או סגן שר?

אורית סטרוק: סליחה על - - -

אלון שוסטר: תלוי.

אלון שוסטר: פעם אני קם ככה, פעם קם אחרת.

אורית סטרוק: אבל עכשיו מה אתה?

אורית סטרוק: אני רוצה לכבד אותך כפי שאתה.

אלון שוסטר: אני סגנץ.

אלון שוסטר: הסגן של גנץ.

אורית סטרוק: אז כבוד סגן השר שוסטר, אני יכולה להבין שאתה, כאיש שמאל, חושב שצריך לחזק את הרשות הפלסטינית.

אורית סטרוק: קצת קשה לי להבין את הדעה הזאת של אנשי השמאל, בגלל שהם רוצחים בנו ופוגעים בנו ומגישים תביעות נגד הקצינים שלנו בהאג, ואולי בגלל שאתם רוצים שהם גם ייקחו את הארץ, אז אתם רוצים לחזק אותם.

אורית סטרוק: אבל אני מתקשה להאמין שזה מה שנפתלי בנט חושב, או אילת שקד, או גדעון סער, או זאב אלקין.

אורית סטרוק: ולכן אני רוצה להבין איך יכול להיות שהחלטות כאלה מתקבלות על דעת אדם אחד בממשלה, שהוא במקרה שר הביטחון, ואין שום דיון בקבינט, אין שום דיון בממשלה?

אורית סטרוק: איך זה יכול להיות?

אורית סטרוק: תאר לעצמך, למשל, ששרת החינוך הייתה מחליטה מתי היא פותחת את שנת הלימודים בקורונה.

אורית סטרוק: כי עשו קבינט קורונה, וכולם דנו, ועמדתה של שרת החינוך גם נשמעה, אבל בסוף, קבינט הקורונה החליט.

אורית סטרוק: אז איך יכול להיות שעל שאלה כל כך קריטית – האם אנחנו מחזקים את הרשות הפלסטינית, שהיא רשות אויבת שלנו או שאנחנו דווקא רוצים להילחם בה?

אורית סטרוק: – מחליט איש אחד?

אורית סטרוק: גם אם הוא שר הביטחון.

אורית סטרוק: אלה שאלות שברומו של עולם.

אורית סטרוק: אלה השאלות הכי קריטיות למדינת ישראל.

אורית סטרוק: זאת השאלה שלי: מניין נטלתם את הסמכות לקבל החלטות הרות גורל כאלה?

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, זה נאום של שלוש דקות.

אורית סטרוק: תודה.

אורית סטרוק: אני סיימתי.

אורית סטרוק: אני סיימתי.

אלון שוסטר: כן, הבהרת את עמדתך.

אלון שוסטר: ובכן, ראשית, כפי שאמרתי – שר הביטחון פעל במסגרת סמכותו.

אלון שוסטר: זאת סמכותו.

אלון שוסטר: הוא יודע היטב מה חושבים שרי הממשלה, ובעיקר שרי הקבינט.

אלון שוסטר: יש לנו עניין גדול – כך סוברים כל חברי הממשלה – ביצירת יציבות.

אלון שוסטר: כדי לייצר יציבות בארץ ישראל המערבית, אם תרצה, ממערב לירדן, אנחנו צריכים ישות חזקה, שמסוגלת להשליט את הריבונות שלה, ולייצר איתנו, ולשמור איתנו על יחסי עבודה תקינים.

אלון שוסטר: למשל, מה שקשור בשיתוף הפעולה בתחום הביטחון.

אלון שוסטר: יש לנו עניין שבני האדם, כ-3 מיליון בני האדם ביהודה ושומרון, הפלסטינים, יחיו, יתפרנסו, שתשתית הרווחה והחינוך שלהם, הסביבה, תהיה סבירה.

אלון שוסטר: ולכן, אני חושב שיש היגיון מאוד מוצק, מאוד ברור, שלא נוגע לשאלות הקלאסיות של ימין ושמאל – מה עתיד ההסכם העתידי - - -

אורית סטרוק: כבוד סגן השר, אפשר לשאול שאלה קטנה-קטנה?

אלון שוסטר: זהו, אלה הדברים.

אלון שוסטר: אני לא יכול להוסיף מעבר לזה במסגרת הדיון הנוכחי.

מיקי לוי: תודה רבה על תשובתך.

אורית סטרוק: אבל אתה לא ענית – האם יש החלטת ממשלה - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, הוא ביצע את זה.

מיקי לוי: אם את רוצה, תכיני שאילתה חדשה.

אורית סטרוק: איך אתה הבנת אותו?

אורית סטרוק: הבנת - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת מאי גולן – חשש לזליגת מידע, בבקשה.

מאי גולן: כבוד סגן השר, על פי פרסומים בכלי התקשורת, עובד בכיר במינהל האזרחי נחטף על ידי הרשות הפלסטינית כשהוא מחזיק בידו מידע רגיש בדמות 30 עסקאות נדל"ן.

מאי גולן: ידוע לכול כי הימצאות שמותיהם של סוחרי הקרקעות, שחלקם שיתפו פעולה עם ישראלים בידי הרשות, מעמיד את חייהם בסכנה אמיתית.

מאי גולן: ברצוני לשאול: 1.

מאי גולן: מדוע הוחלט על קידומו של אותו בכיר אף שמסר מידע רגיש לרשות הפלסטינית?

מאי גולן: 2.

מאי גולן: האם קיים חשש לזליגת אותו מידע רגיש לגורמים עוינים?

מאי גולן: תודה רבה.

אלון שוסטר: תודה, חברת הכנסת גולן.

אלון שוסטר: עם קבלת הטענה אודות מעצרו ברשות הפלסטינית של עובד המינהל האזרחי, המועסק כמבקר עסקאות מקרקעין, החל המינהל האזרחי בבדיקת המקרה.

אלון שוסטר: הנושא עדיין נמצא בבדיקה של גורמי המקצוע במינהל האזרחי אל מול הגורמים הרלוונטיים ברשות הפלסטינית.

אלון שוסטר: יש להדגיש כי העובד אמון על עסקאות מקרקעין בין תושבים פלסטינים, ואין לו כל מעורבות בעסקאות שבהן מעורבים ישראלים.

אלון שוסטר: על כן, על אף מעצרו של העובד המקומי על ידי הרשות הפלסטינית, לא קיים חשש לזליגת מידע שנוגע למכירת קרקעות לישראלים.

אלון שוסטר: וכמו כן, בהמשך לשאלתך, נמסר לי כי העובד כלל לא קודם.

מאי גולן: כבוד סגן השר, מכיוון שאני יודעת שהתשובה שלך היא משהו שהוכן מראש, ודי צפיתי את התשובה הזאת, אני רציתי לספר לסגן השר שמה שקורה היום בעצם הוא שערבי לא יכול למכור ליהודי – ואני אומרת את זה הכי לא פוליטיקלי קורקט שיש – מכיוון שדינו הוא גזר דין מוות מיידי, ולכן מה שקורה הוא שישנו דבר שנקרא איש קש.

מאי גולן: ערבי מוכר אותו לערבי אחר, שמסכן את חייו, את חיי משפחתו, את חיי ילדיו, מכיוון שאין לו דרך אחרת, הוא איש הקש.

מאי גולן: ומכיוון שזה מסוכן אפילו ללכת לרשום בטאבו את השם, אותו איש קש מסתכן בכך, ואחרי זמן מה מוכר ליהודי, וכמובן מסתכן במה שקורה לו.

מיקי לוי: מה השאלה?

מאי גולן: השאלה היא קודם כול, איך קורה דבר כזה, וזה שאמרו לך שהוא לא קודם – זה לא נכון, כי הוא כן קודם.

מאי גולן: ואני שואלת אם זה היה קורה בצה"ל, למשל, הרי אלוף פיקוד כזה או אחר שהיה עושה את זה מייד היה מודח והיה ניתן לו עונש.

מאי גולן: איך זה קורה שהוא לא מקבל עונש, שזה לא בא לידי ביטוי, ושעדיין יש חקירה בנושא?

מיקי לוי: תודה.

מאי גולן: הרי ידוע לכול שהוא היה צריך להיות מפוטר מייד ושהדבר היה צריך לעלות לאיזשהו דין משמעתי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מאי גולן: תודה.

אלון שוסטר: אני לא הבנתי למה מגיע לו עונש על זה שעצרו אותו.

מאי גולן: מגיע עונש לזה שהעביר את המידע – לא לו.

מאי גולן: ממש לא לו.

אלון שוסטר: אה, אוקיי, אני כבר אומר שאם יש לך מידע שהוא שונה ממה שאני מסרתי, אני מבקש לקבל את המידע ולבדוק אותו.

מאי גולן: תקבל, יש.

אלון שוסטר: ובאופן כללי אני מבין שמדובר באדם שנעצר, ואנחנו לא קידמנו את הרעיון הזה – זה לא עניין שלנו - - -

מאי גולן: אתה יודע מה עצוב?

מאי גולן: שיש עמותות וארגונים שעשו מחקר הרבה יותר מקיף ממה שמשרד הביטחון, בראשות השר שלך, עשה – זה מה שעצוב.

מיקי לוי: תמסרי לו בבקשה את המסמכים, חברת הכנסת גולן.

אלון שוסטר: אני אשמח לבדוק אותם לעומק.

אלון שוסטר: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השאילתה הבאה, חברת הכנסת גולן, מס' 312, כניסת פלסטינים ללא היתר דרך פרצות בציר 55, בבקשה.

מאי גולן: כבוד סגן השר, פרצות בגדר מאפשרות לאלפי פלסטינים להיכנס לשטח ישראל ללא בדיקה, תוך היתכנות לכניסת גורמים עוינים וסיכון ביטחוני של אזרחי ישראל.

מאי גולן: וכל זה זוכה להתעלמות כמעט מוחלטת של צה"ל, על מנת – כמובן, כמו שכולנו יודעים – למנוע התחממות בגזרה.

מאי גולן: ברצוני לשאול: כיצד משרדך מתכוון לטפל בנושא, אם בכלל?

אלון שוסטר: הנושא הזה, קודם כול, חברת הכנסת גולן, נמצא בפוקוס שלנו.

אלון שוסטר: עניתי לא מזמן על שאלה דומה, ואני רוצה לענות שוב.

אלון שוסטר: אני אשמח אם תרצי להתייחס לדברים ולהשיב.

אלון שוסטר: פיקוד המרכז בפרט, וכוחות צה"ל, שב"כ ומשטרת ישראל בכלל, פועלים באופן יום-יומי למיגור תופעת כניסת פעילי טרור לשטח מדינת ישראל, וזאת באמצעות מגוון מאמצים ואמצעים מבצעים ומודיעיניים.

אלון שוסטר: גדר הביטחון היא נדבך אחד, או, אם לדייק, רק נדבך אחד מתוך האמצעים המרכיבים את המענה המבצעי השלם שניתן על ידי כוחות הביטחון למניעה של כניסת פעילי טרור ובעלי כוונות זדון פליליות למדינת ישראל.

אלון שוסטר: בקו התפר, כוחות צה"ל, בשיתוף משטרת ישראל, מתמודדים עם המעבר הלא-חוקי באמצעות תצפיות, ביצוע פטרולים בשטח והצבת מארבים.

אלון שוסטר: לצד זאת, מתקיים מאמץ מודיעיני מתמשך של צה"ל, שירות הביטחון הכללי, משטרת ישראל ומג"ב, שבאמצעותו מבוצעות פעולות שיבוש וסיכול יזומות של פעולות טרור.

אלון שוסטר: מובן כי מדובר במאמצים רציפים ומתמשכים לאורך זמן, שתוצאותיהם ניכרות בתקופה האחרונה בעלייה בתפיסה של שוהים בלתי חוקיים.

אלון שוסטר: האכיפה נעשית על פי – את שאלת על נושא האכיפה והמעבר של שב"חים שלא דרך המעברים – על פי תיעדוף תקציבי בריכוז כוחות מבצעיים ומודיעיניים.

אלון שוסטר: כלומר, לא בכל מקום ולא כל הזמן, אלא על פי שיקול ותיעדוף.

אלון שוסטר: אנחנו צריכים להגביר את שיתוף הפעולה בין הגורמים השונים שפועלים במרחב.

אלון שוסטר: זה נושא שצריך לעסוק בו.

אלון שוסטר: בתקופה הקרובה אצטרף אף אני למאמץ המשולב בקו התפר.

אלון שוסטר: פעולות ההגנה האפקטיביות כנגד טרור נעשות, חשוב להדגיש, בעומק השטח, באזורי המגורים, ההתארגנות והיציאה של פעילי הטרור.

אלון שוסטר: חשוב לי שדווקא בימים אלו, שהיו כמה פעולות טרור עממיות או עצמאיות בעיקרן, לא נשכח את הפעולה המאוד מסיבית, מאוד משמעותית, מאוד אפקטיבית של זרועות הביטחון, שמכסחים את היוזמות הללו, יוזמות הטרור הקשות.

אלון שוסטר: אנחנו לפעמים יודעים ולפעמים לא יודעים עליה, אבל העשייה היא עשייה מרובה ומאוד חשובה ומאוד מוצלחת.

אלון שוסטר: תוך הכרת המגבלות והיעדר ההרמטיות בעולם הסבוך הזה, ראוי לציין שכלל הפעולות שנעשות על ידי כוחות הביטחון כנגד הטרור הן אפקטיביות.

אלון שוסטר: סוגיית הגדר, שתמנע מעבר אדם, במתכונת שקיימת בגבולות מצרים ועזה, ומוקמת כעת בגבול הלבנון, הינה בעלת השלכות תקציביות גדולות מאוד.

אלון שוסטר: ניהול הסיכונים של מדינת ישראל מתבסס על הערכות מצב קבועות, שמעניקות בשלב הזה את העדיפות הברורה להשלמת הגדר והמיגון בצפון.

אלון שוסטר: אני אוסיף עוד בקשר לקו התפר, שבמקומות מסוימים, על פי הערכת מצב, אנחנו נותנים מענה מקומי במגוון דרכים.

אלון שוסטר: ושוב, המחשבה היא: טרור, פלילי, והשוהים הבלתי-חוקיים.

אלון שוסטר: לכל אחד יש את האתגר שלו, הסיכון שלו, והמענים שאנחנו נותנים.

מאי גולן: אני, אדוני סגן השר, הקשבתי קשב רב לתשובה שלך, וזה מאוד מתחבר לי לעובדה שאני מדברת עם האנשים האלה, שגרים שם באזור, כבר חודשים רבים.

מאי גולן: גם היום, לקראת השאילתה הזאת, דיברתי איתם – ואני רוצה להגיד לך, סגן השר, שיש שם אנשים שממש לא ישנים בלילות, חוששים לחייהם, לחיי משפחתם, לחיי ילדיהם הקטנים.

מאי גולן: באמת, לא מצליחים להשלים לילה מהפחד כי הם רואים בעיניים את הזליגה.

מאי גולן: עכשיו נשאלת השאלה, אתה יודע, מכיוון שאני מקשיבה לתשובה שלך, ואני הייתי רוצה להאמין לתשובה של משרד הביטחון שהקראת עכשיו, בסופו של יום אני יודעת שהפרצה הזאת לא נסתמת כי רוצים לתת איזשהו מעבר, כי רוצים שלא תהיה התחממות בגזרה; אבל נשאלת השאלה: האם תמורת השתקה של התחממות הגזרה אנחנו מוכנים לסכן חיי אדם, וזו שאלה שצריכה להישאל.

מאי גולן: וגם אם זה כן, התשובה צריכה להיות כן, אבל לא יכול להות שתושבי האזור שחיים שם יחיו באי-ידיעה.

מאי גולן: יואיל בטובו שר הביטחון ויגיד: אני לוקח את הסיכון הזה עליי – שתושבי האזור ידעו, כמו שתושבי שדרות יודעים שהם סוג של עורף למה שקורה פה במדינה עם הרקטות, שתושבי האזור הזה ידעו שלוקחים את חייהם - -

מיקי לוי: תודה.

מאי גולן: - - לא בצורה בטוחה לחלוטין.

מאי גולן: השאלה שלי היא אם תמורת השתקה מוכנים לסכן חיי אדם.

מיקי לוי: תודה רבה.

אלון שוסטר: חברת הכנסת גולן, תראי, אנחנו הולכים לפעמים לרופא ומתלוננים על מערכת הבריאות שהיא לא משקיעה מספיק בציוד, בתרופות, וחס וחלילה פוגעת באיכות החיים, ואולי אפילו בחיים עצמם.

אלון שוסטר: אנחנו מתלוננים על הכבישים, שבהם לא נעשות פעולות תשתית, או לא נעשות פעולות הסברה כדי למנוע את גדיעת החיים.

אלון שוסטר: אני חי, כמו שאת יודעת, באזור שבו לאורך שנים לא הייתה את אותה חומה תת-קרקעית, עם גדר מסיבית וחיישנים, שרק לאחרונה הסתיימה ושיפרה את המצב.

אלון שוסטר: בצפון לא הייתה גדר, כמו שאנחנו הולכים ומקימים אותה כרגע.

אלון שוסטר: אני אמרתי בדברי תשובתי שאנחנו לא יכולים להיות מרוצים מכך שגדר שנבנתה לפני כמעט 20 שנה, כדי לעצור פעולות טרור מסיביות מאוד, ועמדה במשימה שלה – אנחנו מתחזקים אותה, ואני מאוד מקווה שבשנים הבאות אנחנו נוכל – אחרי שנתפנה ממשימות נוספות, על פי תיעדוף – לחזור ולשפר את המציאות גם בקו התפר.

אלון שוסטר: ובינתיים נותנים מענים מקומיים על פי הערכות המצב.

מיקי לוי: סיימו את הגדר ברצועה, מתחילים בצפון.

מאי גולן: אתה יודע, כמי שגרה בדרום תל אביב, אני יודעת מה המהות של גדר - - - בגבול מצרים - - - בכך שהגיעו יותר מסתננים.

מאי גולן: לכן, אני אומרת - - -

מיקי לוי: מסתננים?

מיקי לוי: אין יותר מסתננים.

מיקי לוי: עכשיו מטפלים בצפון.

מאי גולן: בסדר, לתעדף את מי שחיים בסכנה.

מאי גולן: בואו תגידו להם - - -

מיקי לוי: בארבע עיניים אני בטוח שאני יכול להגיד לך איפה יש יותר סכנה, אבל בסדר.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, מכובדי סגן השר, כנסת נכבדה, דובר צה"ל פרסם תמונה של חייל הנשבע בספר הברית החדשה במהלך טקס השבעת טירוני שריון, מחזור 21, שהתקיים בלטרון.

איתמר בן גביר: ברצוני לשאול: 1.

איתמר בן גביר: האם צה"ל מחלק את הברית החדשה בטקסי ההשבעה?

איתמר בן גביר: 2.

איתמר בן גביר: מדוע צה"ל לא מתחשב ברגשות החיילים הדתיים ובני משפחותיהם?

איתמר בן גביר: האמת היא שזה מנוסח לא נכון: זה לא רק רגשות החיילים הדתיים – זה רגשות יהודים באשר הם יהודים.

אלון שוסטר: ובכן, הארת את עיניי לנושא שלא הכרתי, ומסתבר שצה"ל מעניק ספרים בטקס השבעה בהתאם לדתם ולאמונתם של החיילים.

אלון שוסטר: התמונה שאליה אתה מתייחס, חבר הכנסת בן גביר, צולמה אכן בטקס ההשבעה.

אלון שוסטר: אחרי בירור עולה כי החייל ביקש להישבע על ספר מביתו.

אלון שוסטר: ככלל, וככל שהמשימות המבצעיות מאפשרות זאת, צה"ל מתחשב ברגשות חייליו.

אלון שוסטר: בטקס השבעה ראוי לתת משקל מרכזי לרגשות החייל הנשבע אמונים לצה"ל, ומשקל נוסף, אבל משני, לתחושות סובביו.

איתמר בן גביר: אני אשאל שאלה נוספת, כי לא כל כך הבנתי:

איתמר בן גביר: כאשר אנחנו מדברים על חיילים נוספים, שהרגשות שלהם נפגעים – הרי אנחנו מדברים על חיילי צה"ל.

איתמר בן גביר: הוא חייל, וכבודו במקומו מונח ודאי, אבל יש חיילים נוספים.

איתמר בן גביר: הדבר השני שרציתי לדעת בנושא הזה, לאור מה שאדוני אומר, זה האם זה רק לפי בקשה, או כמו שציינת בתחילת הדברים, לפי דתו של בן אדם?

איתמר בן גביר: ואז אוטומטית אתם באים לאדם נוצרי ואומרים לו: קח את ספר הברית החדשה?

אלון שוסטר: אני לא יכול לומר לך אם צה"ל מחלק את ספרי הברית החדשה.

אלון שוסטר: אני יודע שצה"ל מוצא לנכון, כמו שאמרתי, לתת חשיבות רבה יותר, ממוקדת, לרגשותיו של אותו חייל שנשבע אמונים, והוא נשבע להקריב את כל-כולו לעיתים.

אלון שוסטר: לכן, גם אם הנושא גורם לאי-נוחות מסוימת למי שמתבונן – מותר, זה לגיטימי – החשיבות הגדולה, או הדגשת החשיבות, היא על מה שמרגיש החייל שצריך להישבע לצה"ל.

איתמר בן גביר: האם תוכל לעדכן אותי לגבי השאלה: האם צה"ל מחלק, או רק נענה ונעתר לבקשה?

אלון שוסטר: אם זה ממש חשוב לך, אני מוכן לבדוק את השאלה ולענות לך באופן עצמאי.

איתמר בן גביר: תודה.

מיקי לוי: אם יורשה לי, כשמסתערים והכדור פוגע, נראה לי שצבע הדם הוא אותו דם.

מיקי לוי: שניהם משרתים באותה יחידה בצבא ההגנה לישראל.

איתמר בן גביר: חד וחלק.

מיקי לוי: היו חברים שלי, מכל הדתות, שנפלו לידי.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, חד וחלק, וצריך לכבד.

איתמר בן גביר: ועדיין אני מזכיר שאנחנו מדינה יהודית, בהתחלה ובסוף.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: הברירה בידינו: האם לגייס אותם כאזרחי מדינת ישראל, כמתנדבים, או לא?

מיקי לוי: אני מעדיף לגייס אותם, לשלב אותם ולהילחם איתם שכם אל שכם.

איתמר בן גביר: אין בעיה, אבל כל זה לא אומר שצריך לחלק את ספר הברית החדשה.

אלון שוסטר: אגב, ההגדרה היותר טובה – ותחשוב על זה – היא מדינת היהודים הדמוקרטית.

אלון שוסטר: המדינה היא לא יהודית – המדינה היא מדינת היהודים, והיא דמוקרטית.

איתמר בן גביר: היא מדינת היהודים, קודם כול, ואחרי זה הדמוקרטיה באה.

איתמר בן גביר: ככה לפחות לימדו אותנו במגילת העצמאות – קודם יהודית, ואחרי זה דמוקרטית.

איתמר בן גביר: תודה.

מיקי לוי: זה נכון.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ט' בטבת התשפ"ב, 13 בדצמבר 2021, בשעה 16:00.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.