ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 78, 2021-11-24 00:00

מיקי לוי: בוקר טוב, היום יום רביעי, כ"ב בכסלו התשפ"ב, 24 בנובמבר 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה ליושב-ראש ועדת הכנסת, בבקשה.

): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

): חבריי חברי הכנסת, ועדת הכנסת החליטה בישיבתה היום כי חבר הכנסת יצחק פינדרוס יכהן כממלא מקום קבוע בוועדת הפנים והגנת הסביבה מטעם סיעת יהדות התורה, עד ליום י"א בטבת תשפ"ב, 15 בדצמבר 2021.

): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף הראשון בסדר-היום, שאילתות דחופות.

מיקי לוי: שאילתה ראשונה: סגן שר הביטחון אלון שוסטר ישיב על שאילתה דחופה מס' 73, של חבר הכנסת שיקלי, בנושא פרצות בגדר הביטחון.

מיקי לוי: בבקשה.

עמיחי שיקלי: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השר, בוקר טוב.

עמיחי שיקלי: גדר הביטחון פרוצה ומוזנחת לכל אורכה מצפון ועד דרום.

עמיחי שיקלי: מטרתה הייתה להיות מכשול אפקטיבי מפני פולשים ושוהים בלתי חוקיים, שכיום פורצים ומעורבים לא אחת בפלילים ובטרור - -

מיקי לוי: חבר הכנסת שיקלי.

עמיחי שיקלי: - - נכנסים ויוצאים באין מפריע מהפרצות שבגדר.

מיקי לוי: חבר הכנסת שיקלי, ברשותך, אם אפשר, יש את כל החומרים.

מיקי לוי: על פי התקנון אתה צריך להקריא בדיוק את השאילתה.

מיקי לוי: הוא יודע והוא ישיב, כי הוא ראה את כל מה שכתבת.

עמיחי שיקלי: אז לחזור?

מיקי לוי: קצר, קולע, מה שכתוב.

עמיחי שיקלי: אין בעיה.

מיקי לוי: ואם אין ברשותך, אני יכול לתת לך.

עמיחי שיקלי: אז למי שמצטרף אלינו עכשיו, גדר הביטחון פרוצה ומוזנחת, למרות שמטרתה היא להיות מכשול אפקטיבי מפני פולשים.

עמיחי שיקלי: כיום שוהים בלתי חוקיים המעורבים לא אחת בפלילים ובטרור נכנסים ויוצאים באין מפריע מהפרצות שבגדר.

עמיחי שיקלי: ברצוני לשאול, כבוד סגן השר: 1.

עמיחי שיקלי: מה הסיבה להזנחה? 2.

עמיחי שיקלי: האם בכוונת משרדך לפעול כדי לשקם את גדר הביטחון?

אלון שוסטר: תודה, היושב-ראש.

אלון שוסטר: קודם כול, השאלה היא חשובה, היא נשאלת מעת לעת.

אלון שוסטר: הזדמנות לענות.

אלון שוסטר: פיקוד המרכז בפרט וכוחות צה"ל, שב"כ ומשטרת ישראל בכלל פועלים באופן יום-יומי למיגור תופעת כניסת פעילי טרור לשטח מדינת ישראל באמצעות מגוון מאמצים ואמצעים מבצעיים ומודיעיניים.

אלון שוסטר: גדר הביטחון היא נדבך אחד מתוך האמצעים המרכיבים את המענה המבצעי השלם שניתן על ידי כוחות הביטחון למניעת כניסת פעילי טרור ובעלי כוונות זדון פליליות למדינת ישראל.

אלון שוסטר: בקו התפר כוחות צה"ל, בשיתוף משטרת ישראל, מתמודדים עם המעבר הלא-חוקי באמצעות תצפיות, ביצוע פטרולים בשטח והצבת מארבים.

אלון שוסטר: לצד זאת מתקיים מאמץ מודיעיני מתמשך של צה"ל, שירות הביטחון הכללי, משטרת ישראל ומג"ב, שבאמצעותו מבוצעות פעולות שיבוש וסיכול יזומות.

אלון שוסטר: מובהר כי מדובר במאמצים רציפים ומתמשכים לאורך זמן, אשר תוצאותיהם ניכרות בתקופה האחרונה בתפיסת שוהים בלתי חוקיים.

אלון שוסטר: האכיפה נעשית על פי תעדוף תקציבי וריכוז כוחות מבצעי ומודיעני בהתאם.

אלון שוסטר: אנחנו צריכים להגביר את שיתוף הפעולה בין הגורמים השונים שפועלים במרחב.

אלון שוסטר: בתקופה הקרובה אף אני אצטרף למאמץ המשולב בקו התפר.

אלון שוסטר: פעולות ההגנה האפקטיביות כנגד טרור נעשות בעיקרן בעומק השטח: באזורי המגורים, ההתארגנות והיציאה של פעילי הטרור, תוך הכרת המגבלות והיעדר ההרמטיות בעולם הסבוך הזה, שכבוד היושב-ראש מכיר אותו היטב.

אלון שוסטר: ראוי לציין שכלל הפעולות שנעשות על ידי כוחות הביטחון – בתקופה האחרונה בוודאי, וגם בשנים הקודמות – כנגד הטרור הן אפקטיביות למדי.

אלון שוסטר: גדר שתמנע מעבר אדם במתכונת שקיימת בגבולות מצרים ועזה ומוקמת כעת בגבול הלבנון, היא בעלת השלכות תקציביות גדולות מאוד.

אלון שוסטר: ניהול הסיכונים של מדינת ישראל מתבסס, אם כן, על הערכות מצב קבועות, שמעניקות בשלב הזה את העדיפות הברורה להשלמת הגדר והמיגון בלבנון, בצפון הארץ.

אלון שוסטר: אוסיף עוד בהקשר של קו התפר כי בסוגיות נקודתיות אנחנו נותנים מענה מקומי במגוון דרכים.

אלון שוסטר: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת שיקלי?

עמיחי שיקלי: כן.

מיקי לוי: שאלת המשך, בבקשה.

עמיחי שיקלי: כן.

עמיחי שיקלי: כבוד סגן השר, אני חושב שביטחונם האישי של תושבים – אם זה באזור מיתר, אם זה באזור היישוב אדרת, אם זה באזור ראש העין, עמק חפר – ביטחונם האישי של התושבים נפגע הרבה פעמים לא רק מפעולות טרור, כפי שציינת, אלא הרבה מכל מה שקשור בהיבט פלילי.

עמיחי שיקלי: ולכן אני רואה חשיבות אדירה בשיקום אותן פרצות.

עמיחי שיקלי: אני לא מדבר על מכשול כזה כמו שיש בגבול לבנון או כמו בגבול מצרים, אבל האם יש כוונה לעשות טיפול, נקרא לזה, בגדר הקיימת, כדי לשקם את הגדר הקיימת?

עמיחי שיקלי: לא להקים מערך חדש, אלא להתייחס בצורה רצינית למכשול.

עמיחי שיקלי: האם יש כוונה לשקם את הפרצות האלה, או שזה פשוט יישאר פרוץ?

אלון שוסטר: אני חושב שאמרתי דברים בצורה ברורה.

אלון שוסטר: כדי לייצר מצב של שיקום שעומד בפני עוצמתו של היחיד שמאוד רוצה לעבור, יש צורך בשדרוג שיש לו משמעויות תקציביות מרחיקות לכת.

אלון שוסטר: מה שהיה לא יחזיק מעמד.

אלון שוסטר: אני מקווה שזה יקרה בהמשך.

אלון שוסטר: יחד עם זאת, כרגע – אני אישית מכיר את המציאות במטה יהודה, מכיר במיתר, מכיר את הסוגיות לאורך הגדר.

אלון שוסטר: אמרתי שהנושא הזה גורם לי להיכנס פנימה ולנסות להיות חלק בתוך התיאום.

אלון שוסטר: יש פה תיאום שהוא בהחלט נחוץ.

אלון שוסטר: אני מקווה שנביא ברכה, ולא רק בתחום הטרור, כפי שאמרתי – לא הרמטי, אנחנו זוכרים, אבל משמעותי מאוד – אלא גם בתחום הפלילי, שהוא משמעותי לביטחון ובעיקר לתחושת הביטחון של התושבים, זה נכון.

עמיחי שיקלי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השאילתה הבאה, שאילתה דחופה מס' 75, מאת חברת הכנסת מיכל רוזין, בנושא צווי הרחקה לגברים אלימים.

מיקי לוי: ישיב סגן השר לביטחון הפנים חבר הכנסת יואב סגלוביץ', בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיכל רוזין: תודה.

מיכל רוזין: כבוד יושב-ראש הכנסת, כבוד סגן השר, השבוע ציינו בכנסת את יום המאבק באלימות נגד נשים.

מיכל רוזין: אני רציתי לשאול על צווי הרחקה לגברים אלימים: 1.

מיכל רוזין: כמה צווים מוצאים בשנה?

מיכל רוזין: 2.

מיכל רוזין: מהן הפעולות הננקטות למניעת הפרתם?

מיכל רוזין: 3.

מיכל רוזין: כמה צווים הופרו בשנתיים האחרונות, ומה שיעורם מכלל הצווים?

מיכל רוזין: תודה.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חברת הכנסת מיכל רוזין, צווי הגנה, שמטרתם להגן, באים מכמה כיוונים, ואני אנסה להסביר על אילו נתונים אני יכול להשיב ועל אילו נתונים פחות.

יואב סגלוביץ': למעשה אני אתן את הנתונים.

יואב סגלוביץ': הנתונים שאני אתן עכשיו הם נתונים שאולי הם לא מושלמים – כי הרבה צווים מוצאים, ולא כולם בהקשר של אלימות כנגד נשים.

יואב סגלוביץ': למעשה מדובר על סעיף 287, אותם צווים שיפוטיים, כי בעיקרון בהפרת צו יכולים להיות מקרים של הפרה לא בהכרח של צו שיפוטי אלא של החלטה כזו או אחרת של בעל סמכות.

יואב סגלוביץ': אני אומר את הדברים האלה כי הנתונים שאני הולך לתת אולי לא נותנים את התמונה המלאה אבל נותנים את התמונה המדויקת לגבי הנתונים של הפרת צו לפי סעיף 287(ב).

יואב סגלוביץ': אני אומר את זה לסיפור הזה.

יואב סגלוביץ': לפני שאני נותן את הנתונים, כאשר מגיע צו כזה לידי תחנת משטרה, הוא יכול להגיע מפני שהמשטרה מבקשת, או מישהו אחר, אבל זה מגיע בסופו של דבר לתחנת המשטרה.

יואב סגלוביץ': נעשים ביקורים רנדומליים, שבאים לבדוק אם אכן בעל הדבר באמת מקיים את הצו כהלכתו.

יואב סגלוביץ': עכשיו אעבור לנתונים עצמם: בשנת 2019 נפתחו 530 תיקים על הפרות צו.

יואב סגלוביץ': בשנת 2020 נפתחו 657 תיקים על הפרות צו.

יואב סגלוביץ': בשנת 2021 נפתחו 640 תיקים – נכון ל-23 בנובמבר.

יואב סגלוביץ': כלומר, זה עדיין לא סוף השנה, אבל אלה התיקים שנפתחו, ואני מדגיש שהם תיקים שקשורים להפרות צו.

יואב סגלוביץ': דבר אחד נוסף לגבי הנתונים: יכול להיות יותר מתיק אחד שנפתח בגין מישהו אחד שהפר.

יואב סגלוביץ': כלומר, יכול להיות נגיד פוגע, או מישהו, שמפר את הצו שלוש או ארבע פעמים.

יואב סגלוביץ': כלומר, זה לא בהכרח 640.

יואב סגלוביץ': אם אני נותן נתונים, 640 תיקים ב-2021, אלה לא בהכרח 640 אנשים, אלה כנראה פחות.

יואב סגלוביץ': זו בדרך כלל המציאות.

יואב סגלוביץ': אני יכול להגיד שהנתונים המדויקים לפי התיקים, עוד פעם, 287(ב), לא 287(א), שזה החלטות אחרות.

יואב סגלוביץ': אלה הנתונים.

יואב סגלוביץ': גם בהקשר הזה, הסיווג הוא על מנת להגיע לנתונים מדויקים ככל שניתן על השאילתה.

יואב סגלוביץ': הם באמת ניתנים – אני אגיד לך בדיוק איזה.

יואב סגלוביץ': עוד שנייה אחת – לא, זהו, לא פספסתי כלום, אלה הנתונים.

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין, בבקשה.

מיכל רוזין: תודה רבה על התשובה.

מיכל רוזין: קודם כול, אני באמת מציעה שאם מהשאילתה הזאת ומהשבוע הזה לפחות תצא בשורה שהמשטרה, מבחינת קטלוג הנושא, תוכל לומר כמה מצווי ההגנה הם בגין אלימות בתוך המשפחה, אלימות כלפי נשים, אני חושבת שזה יעזור לנו מול התופעה הקשה כל כך והמחרידה הזאת שאנחנו מתמודדים איתה – עלייה של 13% בתקופת הקורונה ובשנתיים האחרונות.

מיכל רוזין: אני רוצה לשאול בכל זאת כיצד בעצם נודע למשטרה על הפרת צו הגנה.

מיכל רוזין: אמרת שיש ביקורי פתע.

מיכל רוזין: אבל רוב המידע שמגיע למשטרה על הפרה של צווי הגנה, האם באמת הוא מאותם פיקוח וביקורים, או בעיקר בשל תלונה של האישה?

מיכל רוזין: משכך, מה קורה עם אותו מפוקח?

מיכל רוזין: איזה אמצעים נוקטת המשטרה כדי להגן על אותן נשים?

מיכל רוזין: האם מייד עוצרים אותו, האם מגיעים מייד?

מיכל רוזין: כלומר, מה האמצעים שננקטים?

מיכל רוזין: אנחנו יודעים שנושא האזיקון האלקטרוני, שעבר לא מזמן בכנסת בקריאה טרומית, עדיין תקוע.

מיכל רוזין: אז אשמח לדעת כרגע אילו אמצעים המשטרה נוקטת.

מיכל רוזין: תודה.

יואב סגלוביץ': לא, הפיקוח על הצווים האלה נעשה ככל הפיקוחים כולם.

יואב סגלוביץ': זה בדרך כלל מגיע ברמת התחנה, זה מגיע ברמת התחנה, זה מגיע כחלק מעבודת הפעילות השוטפת.

מיכל רוזין: מתלונה של האישה?

יואב סגלוביץ': לאו דווקא.

יואב סגלוביץ': כאשר הצו מגיע, אמרתי שיש ביקורים רנדומליים, זה לא משהו שקבוע בשעה או בזמן.

יואב סגלוביץ': יש מקרים, כמו שאת אומרת, שיש גם תלונה של אישה על הפרה.

יואב סגלוביץ': דרך אגב, יש היום תלונות על הפרה, שמסתבר שאולי יש פה דברים מאיימים, אבל הם לא נכנסים בגדר אותה הפרה שהייתה בצו שניתן.

יואב סגלוביץ': יש פה מנעד רחב מאוד.

יואב סגלוביץ': אבל יש מקרים, כמו שאת אומרת, שמגיעים בעקבות תלונה.

יואב סגלוביץ': היא אומרת, אסור היה לו להיות פה במרחק X ממני והוא הגיע אליי – שזה מקרה שהיא מרימה טלפון או מגיעה למשטרה – ויש את המקרים הנוספים שבהם זה נעשה בצורה רנדומלית.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, מבחינת הנתונים שנתתי, הם על אותם נתונים, נתונים של בין בני זוג.

יואב סגלוביץ': אלה הנתונים, זה לא באופן כללי.

יואב סגלוביץ': יש הרבה צווים שבכלל לא מגיעים לידיעת המשטרה כי הם צווים שנעשים בהליכים אחרים שלא מגיעים למשטרה, למרות שהם מוגדרים כצווים.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: נעבור לנושא השני: שאילתות רגילות לשר לביטחון הפנים, ישיב סגן השר חבר הכנסת סגלוביץ'.

מיקי לוי: שאילתה ראשונה, 243, של חבר הכנסת שלמה קרעי – חבר הכנסת קרעי איננו.

מיקי לוי: נעבור לשאילתה הבאה: שאילתה מס' 287, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי, על הרצח של סלים חסארמה, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד סגן השר.

אוסאמה סעדי: בתאריך 18 באוקטובר 2021 נרצח המנוח סלים חסארמה, בן 44 מהכפר בענה, מירי לעברו מכיוון הכפר דיר אל-אסד הסמוך לכפר בענה.

אוסאמה סעדי: והוא הנרצח ה-15 מבענה בשנתיים האחרונות מאותה משפחה.

אוסאמה סעדי: רצוני לשאול: 1.

אוסאמה סעדי: האם נעצרו חשודים?

אוסאמה סעדי: 2.

אוסאמה סעדי: מדוע עד היום לא פוענח הרצח?

אוסאמה סעדי: 3.

אוסאמה סעדי: מדוע לא פוענח אף מקרה רצח מ-15 המקרים?

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת סעדי, במקרה הספציפי הזה, הסיפור של מקרי הרצח בבענה הוא סיפור קשה, נתחיל בזה.

יואב סגלוביץ': הוא סיפור קשה, ולצערי מהלכים כאלה ואחרים של סולחות התפרקו גם הם.

יואב סגלוביץ': כלומר, זה אירוע שמלווה אותנו תקופה ארוכה.

יואב סגלוביץ': עכשיו לגבי השאלה הספציפית.

יואב סגלוביץ': לגבי הרצח, הוא לא פוענח ועדיין נמצא בחקירה.

יואב סגלוביץ': בדקתי טרם השאילתה את כל התיקים, שכל התיקים עדיין חיים ופעילים מבחינת הפעילות המשטרתית שלהם.

יואב סגלוביץ': אני רוצה להגיד שגם באזור הזה, בבענה, דיר אל-אסד, יש כוחות מאוד גדולים של משטרה שמושקעים בהקשרים האלה ובמעטפת שקורית שם, כי זה אירוע שמעבר לרצח – וזה נורא כשלעצמו, כל אדם שנרצח – אלא גם של הביטחון הכללי של האנשים שגרים באזור שלא מעורבים באותו סכסוך.

יואב סגלוביץ': אני יכול להגיד שלפחות במקרה אחד באותם מקרים – אכן לא פוענח המקרה האחרון; יש תיק אחד שיש כתב אישום שמתנהל כנגד רצח משולש שהיה ליד קיבוץ דן, רצח של שלושה אנשים, גם כן באותו סכסוך.

יואב סגלוביץ': יש כתב אישום שמתנהל, יש חשוד בתיק הזה, יש נאשם בתיק הזה והתיק הזה מתנהל בבית משפט.

יואב סגלוביץ': אני יכול להבטיח לך, ובאמצעותך – למי ששומע, למי שמקשיב, שמעשי הרצח האלה בבענה, אבל גם במקומות אחרים, לא ירדו מסדר-היום, לא ירדו בעבר, בוודאי לא ירדו כאשר אנחנו נמצאים בתפקיד שלנו, והמשטרה תעשה את כל מה שהיא מסוגלת.

יואב סגלוביץ': אני אומר דבר נוסף, שהנושא של מקרי רצח מהסוג הזה – אני אומר עכשיו משהו כללי, ברשותך, שהוא אינו דווקא על הרצח הזה – הוא משהו שאנחנו נצטרך לפצח אותו כנראה לא רק באמצעים הפליליים.

יואב סגלוביץ': באמצעים הפליליים בסוף צריך להגיע לחשוד ולהעמיד אותו לדין, אבל יש פה משהו שהוא עמוק יותר, שנצטרך ביחד כולנו, לא רק פה – איך מגיעים למצב הזה שמאירוע יחסית פעוט בתחילת הדרך מגיעים לשרשרת מעשי רצח נוראה כזו, שפוגעת לא רק במשפחות הקרובות אלא בכל תחושת הביטחון של התושבים באזור בענה, דיר אל אסד ועוד מקומות, כי זה לא רק שם.

יואב סגלוביץ': זה לגבי השאלה הממוקדת שלך, אדוני חבר הכנסת סעדי, בעניין.

מיקי לוי: שאלה נוספת?

אוסאמה סעדי: תודה, כבוד סגן השר.

אוסאמה סעדי: אנחנו, אני אישית מגיש שאילתות על כל הרציחות והפיענוח של הרציחות בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: הגשתי עכשיו על הרצח הזה של סלים חסארמה, ואני הייתי שם בכפר והייתי אצל המשפחות.

אוסאמה סעדי: באמת מדובר בסכסוך בתוך אותה משפחה, והסכסוך הזה גבה 15 קורבנות.

אוסאמה סעדי: ולפעמים הכתובת על הקיר, כך שחלק מהעניין זה למנוע את הרצח לפני שיקרה.

אוסאמה סעדי: אבל אם חס וחלילה קורה, אני שואל כאן באופן כללי על אחוז הפיענוחים, כי חלק מההרתעה נגד עבריינים ונגד ארגוני פשיעה זה לתפוס אותם ושיהיו מאחורי סורג ובריח למאסר עולם.

אוסאמה סעדי: אבל מתוך 113 תיקים בשנת 2020 אולי פוענחו 20%.

אוסאמה סעדי: סגן השר, היום כבר שברנו את השיא, אנחנו היום אולי ב-118, 119.

אוסאמה סעדי: גם אחוז הפיענוחים בשנת 2021 הוא לא זה.

אוסאמה סעדי: לכן, אין פה הרתעה מהבחינה הזאת.

אוסאמה סעדי: אני יודע שאתם עושים עוד ועוד מהלכים, ואנחנו תומכים בחלק מהמאבקים, אבל אם אנחנו לא נשים את היד על הפושעים האלה, על הרוצחים האלה, זה יימשך.

יואב סגלוביץ': קודם כול אני מסכים איתך.

יואב סגלוביץ': אחוז הפיענוח צריך לעלות, הוא נמוך מדי.

יואב סגלוביץ': עכשיו, לא על תקן של מתרץ תירוצים, בוא נראה את העובדות.

יואב סגלוביץ': יש כמה נושאים, ואני מסכים שבכל מה שקשור לפושעים ולארגוני פשיעה, או בכלל – כל רצח הוא רצח וכל בן אדם וכל קורבן הוא קורבן שווא בהקשרים האלה, ומשפחתו נפגעת.

יואב סגלוביץ': אני אומר שיש סוג של אירועים וסכסוכים – ובענה הוא דוגמה רעה אבל הוא דוגמה, שזה בתוך אותה משפחה.

יואב סגלוביץ': יש מקומות שפחות קל; במקומות האלה – אני מדבר בצורה הכי גלויה: בסכסוך מן הסוג הזה, בתוך המשפחה, לא מדובר בעבריינים בהיבטים הרגילים, זה לא איסוף מודיעין ולא הדברים האלה.

יואב סגלוביץ': קרה משהו נורא בחברה הערבית, וגם אותו צריך לשים על השולחן: פעם גם כשהיה סכסוך דמים היו נפגעים אנשים מהמעגל הראשון.

יואב סגלוביץ': כיום, לצערי, כאשר יש סכסוך – אני קורא לזה בין עבריינים, אבל בין משפחות, ביניהן – מה שקורה היום הוא שאנשים נקטלים ממעגל שני ושלישי ורביעי.

יואב סגלוביץ': לפעמים זה בן דוד של בן דוד, שגר במקום אחר בכלל.

יואב סגלוביץ': כן, זאת תופעה, אני שם את זה פה על השולחן.

יואב סגלוביץ': זו תופעה, והיא קשה.

יואב סגלוביץ': תפקידנו כמדינה למנוע את הכול.

יואב סגלוביץ': אני כן אומר שיש הבדל בין פיענוח של סכסוכים מן הסוג הזה – ואני אומר עוד פעם, פוענח פה בסופו של דבר, במאמצים אדירים שהשקיעו, אותו רצח משולש שהיה, רצח משולש, בקיבוץ דן.

יואב סגלוביץ': אבל אני לא איש בשורה היום.

יואב סגלוביץ': בהקשר הזה כן אהיה איש בשורה: עבריינים באשר הם עבריינים, כשהטיפול של המשטרה בהם הוא טיפול בעבריינים, כלומר כשמפעילים אמצעים חקירתיים, מודיעיניים, סיגינטיים ואחרים – יהיה שינוי, משמעותי.

יואב סגלוביץ': עדיין נישאר עם הבעיה הגדולה של הסכסוכים האלה, ועם האלימות והרצח שקורים בתוך המשפחה.

יואב סגלוביץ': גם פה, רצח בתוך המשפחה בחברה הערבית – רצח נשים; לא רצח בתוך המשפחה – רצח נשים הוא בסדרי גודל גדולים יותר.

יואב סגלוביץ': וגם פה נצטרך לעשות עבודה – אני אומר שנצטרך לעשות עבודה כי פה באמת אני רואה בעיקר שותפות, זה הרבה מעבר לרק משטרה בהקשר הזה.

יואב סגלוביץ': אני רוצה לסגור את העניין.

יואב סגלוביץ': אני מבטיח לך ולמי ששומע: מעשי הרצח הנוראיים בבענה לא יורדים מסדר-היום, גם אם עדיין בפיענוחים פוענחו רק שלושה מתוך 15 הנרצחים שציינת עד עכשיו.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: למרות שדילגנו על שאילתה מס' 243, אאפשר לחבר הכנסת קרעי להעלות את השאילתה.

מיקי לוי: אנחנו נחזור לאחור: משטרת ישראל סירבה לאפשר ליהודים להסתובב עם ספר תורה במרכז עכו, בבקשה.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: מכובדי סגן השר, משטרת ישראל סירבה לאפשר ליהודים להסתובב עם ספר תורה במרכז העיר עכו בשמחת תורה.

שלמה קרעי: המשטרה הציבה תנאים למשתתפים במקום להגן עליהם.

שלמה קרעי: בעיר בישראל, במדינה היהודית, לא צריך לחשוש או לקבל תנאים לקיים טקס דתי יהודי בחגי ישראל.

שלמה קרעי: רצוני לשאול: האם השר מודע לאירוע, ומה בכוונתו לעשות כדי שלא יישנה?

יואב סגלוביץ': חבר כנסת, זה המקרה הקלאסי שאין קשר בין השאילתה לבין העובדות.

יואב סגלוביץ': אז אני שמח שיש לי את ההזדמנות להגיד שמה שנשאל בשאילתה הוא נחמד – הוא לא קשור למציאות.

יואב סגלוביץ': והתשובה היא נורא פשוטה: טוב שהמשטרה הציבה תנאים.

יואב סגלוביץ': מדובר פה בתהלוכה של הכנסת ספר תורה.

יואב סגלוביץ': היו תנאים לתהלוכה, שאחד מהם זה לתת את המספר - - -

שלמה קרעי: מדובר בשמחת תורה, אדוני.

יואב סגלוביץ': בואו, חברים, בואו, מדובר בשמחה, מדובר בתהלוכה, ומשטרה נותנת, בוא, האמן לי שאני בקי יותר בפרטים משואל השאלה.

שלמה קרעי: אולי אתה לא מדבר על אותו אירוע.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אנחנו נאפשר לך שאלת המשך.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת קרעי, אתה גם, במירכאות – היושב-ראש לא נזף, אני אנזוף: אתה איחרת עם השאלה וגם השאלה היא לא על העובדות.

יואב סגלוביץ': יש לך סיפור, באת עם סיפור.

יואב סגלוביץ': אחרי שסיפרת סיפור, אני אגיד לך מה העובדות.

יואב סגלוביץ': העובדות הן שהמשטרה ביקשה בתהלוכה להגיד תנאים.

יואב סגלוביץ': אחד מהתנאים, בתהלוכה רצו שיהיה רכב עם כריזה.

יואב סגלוביץ': אמרו להם: תביאו את מספר הרכב.

יואב סגלוביץ': זה כל מה שאמרו להם, אלה התנאים.

יואב סגלוביץ': הייתה תהלוכה, היה אירוע, הוכנס ספר תורה, הכול בסדר, בא לציון גואל.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: מה, בכל זאת יש לך, חבר הכנסת קרעי?

מיקי לוי: הלוא - - -

שלמה קרעי: בוודאי.

שלמה קרעי: סגן השר מנותק מהעובדות.

יואב סגלוביץ': ברור.

שלמה קרעי: העיתונאי יאיר קראוס פרסם כך: "עדכון עם צאת החג" – זה לא הכנסת ספר תורה - - -

יואב סגלוביץ': אני נותן שאילתה לעיתונאים, אני שואל - - -

שלמה קרעי: אני לא הפרעתי לך, אדוני, תן לי להשלים את שאלת ההמשך.

שלמה קרעי: "עדכון עם צאת החג:

שלמה קרעי: התברר לי בחג שמשטרת ישראל סירבה לאפשר ליהודי עכו לרקוד עם ספרי תורה במרכז העיר, כפי שעושים מזה עשרות שנים, מחשש שהערבים יפגעו בהם.

שלמה קרעי: רק לאחר השתדלות והתחייבות של רב העיר שהוא ערב לביטחונם, אפשרה המשטרה למתפללים לצעוד בין בתי הכנסת בעיר".

שלמה קרעי: אם יש לך ביקורת על העיתונאים במדינת ישראל, אתה מוזמן לומר, אדוני סגן השר.

שלמה קרעי: אבל אלו העובדות כפי שפורסמו.

יואב סגלוביץ': יש לי, יש לי.

יואב סגלוביץ': בסדר, אוקיי, אז אני, אין לי ביקורת על עיתונאים, יש לי ביקורת על שואל שאלה: אם אנחנו פה בכנסת שואלים שאלה על סמך קטע בעיתון, אז אתן לך את התשובה לא על סמך קטע בעיתון.

שלמה קרעי: בוודאי, זה תפקידה של התקשורת.

יואב סגלוביץ': בסדר גמור - -

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת קרעי.

יואב סגלוביץ': - - אני שמח שאתה בעד תקשורת חופשית.

שלמה קרעי: בוודאי, לא כמוכם.

יואב סגלוביץ': ב-6 באוקטובר - - -

שלמה קרעי: להבדיל מכם.

מיקי לוי: די, חבר הכנסת קרעי.

יואב סגלוביץ': בסדר, תעלה את הסרטון אחר כך, בוא תקשיב לתשובה.

יואב סגלוביץ': ב-6 באוקטובר 2021, על פי הבקשה שהוגשה – לא על ידי רונן קראוס אלא רונן סרי, מטעם בית ספר קנדי, גרעין אומץ, להלן: המבקש, התבקש אישור לתהלוכה של 200 איש בין השעות 17:00 ל-18:30, בין בית הספר קנדי, גרעין אומץ, לבין בית הכנסת אברהם סרי ברחוב הגאולה.

יואב סגלוביץ': הבקשה כללה אישור לשימוש בכלי רכב עם מוזיקה.

שלמה קרעי: אדוני, אנחנו לא מדברים על אותו אירוע.

יואב סגלוביץ': משטרת ישראל, תחנת עכו, הגישה את הבקשה - - -

שלמה קרעי: זה מ-28 בספטמבר, אדוני, האירוע שאני מתאר הוא מ-28 בספטמבר, לא מ-6 באוקטובר.

שלמה קרעי: אני מדבר על שמחת תורה, אדוני סגן השר, אז עם כל ההתנשאות והזלזול שלך, אתה לא מחובר לעובדות, אתה לא יודע על מה אני מדבר בכלל.

מיקי לוי: לא, רק שנייה בבקשה, קרעי, יש כאן כנראה – בבקשה, סגן השר.

יואב סגלוביץ': אני מדבר על אירוע מ-6 באוקטובר.

שלמה קרעי: אז אתה לא מדבר על השאלה שלי.

יואב סגלוביץ': אם אנחנו מדברים על אירועים אחרים, נבדוק את האירוע האחר שאתה מדבר עליו, ואם הטעות נפלה אצלי - -

מיקי לוי: מאה אחוז.

יואב סגלוביץ': - - תקבל תשובה מסודרת.

יואב סגלוביץ': תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תעביר את האירוע לסגן השר עם תאריך.

מיקי לוי: הוא ישיב לך, אפילו באופן ישיר בכתובים.

מיקי לוי: תודה רבה, אנחנו עוברים לשאילתה הבאה, לשרת החינוך.

מיקי לוי: חבר הכנסת חיים ביטון – איננו.

מיקי לוי: סגנית השרה, נא תפסי מקומך.

מיקי לוי: את משוחררת מלהשיב.

מיקי לוי: לא לא לא, אין להחליף פתאום כששואל השאילתה שאל.

מיקי לוי: יש גבול לאיחור, שהוא כמעט חצי שעה.

מיקי לוי: אז גם חבר הכנסת - - -

יפעת שאשא ביטון: - - - עלתה שאילתה נוספת.

מיקי לוי: תראו, אי-אפשר כך.

מיקי לוי: אני עושה מאמצים אדירים לתת לאופוזיציה הרבה יותר לשאול, ככלי, מאשר לקואליציה – ב-75%–80%.

מיקי לוי: לא יכול להיות שחברי הכנסת לא יגיעו.

מיקי לוי: אני מאפשר את הדבר הזה, ואתם לא מגיעים ומאחרים.

מיקי לוי: אז בבקשה, אני לא מאפשר את השאילתה עכשיו.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, אם היית מאפשר לי את השאילתה שלי, אז הייתי פה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, אני משתדל לתת הרבה יותר, תיקח את הסך הכול הכללי.

אורי מקלב: זה דיון מהיר, ולא הספקתי - - - לכן הצמידו - - -

מיקי לוי: אני יודע שנתתי לך להיות שואל נוסף.

מיקי לוי: שרת החינוך, אם שואל נוסף, אאפשר.

מיקי לוי: אם חבר הכנסת ביטון יגיע, אני לא אאפשר לו.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת מקלב, השרה תנסה להשיב על שאלת המשך, למרות שהיא לא נתנה את התשובה המרכזית.

יפעת שאשא ביטון: אשיב בשמחה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: עוד שנייה, חבר הכנסת מקלב, בבקשה.

אורי מקלב: תודה, תודה גברתי השרה.

אורי מקלב: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, אנחנו מדברים על צמצום שעות תל"ן ושעות תל"ת לילדים על הרצף האוטיסטי ומוגבלויות אחרות, מחמש שעות לשעתיים שבועיות.

אורי מקלב: שעות תל"ן הללו צומצמו, והמשמעות היא שהם יושבים באפס מעשה כשעה וחצי בכל יום, ואני שואל אותך, בבקשה: האם משרדך אישר קיצוץ זה?

אורי מקלב: והאם משרדך יפעל להגדיל - - -

יפעת שאשא ביטון: טוב, זו בעצם השאילתה עצמה.

יפעת שאשא ביטון: אני אענה.

מיקי לוי: בבקשה.

אורי מקלב: אבל זה בסדר.

מיקי לוי: תודה רבה, שאלת המשך.

מיקי לוי: בבקשה, זאת הצעה לסדר-היום, בבקשה.

אורי מקלב: אני חושב שזה מקובל בעניין הזה.

מיקי לוי: מאה אחוז, אז היא כבר מגישה.

מיקי לוי: חצי שעה - - -

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת - - -

חיים ביטון: - - -

מיקי לוי: די, די, תכבדו את הכנסת.

יפעת שאשא ביטון: אני ממילא עונה.

יפעת שאשא ביטון: הוא שאל את השאלה, תקבלו תשובה.

יפעת שאשא ביטון: תקבלו תשובה, הכול בסדר.

מיקי לוי: הינה, למרות הכול השרה מתכוונת לתת לך תשובה.

מיקי לוי: אני אומר לכם, אני מאפשר לאופוזיציה, מתוך הכרה שהכלים שנמצאים בידי האופוזיציה מצומצמים – אני הייתי שם.

מיקי לוי: אני נותן לך הרבה יותר שאילתות, כ-75%–80% יותר מאשר לצד הזה.

מיקי לוי: לכן אני דורש – לא מבקש –שאתם תגיעו בזמן, כי אני מחייב את השרים להגיע ולהשיב לכם.

מיקי לוי: לא יכול להיות שרק היום שני חברי כנסת יאחרו, זה לא מכבד אתכם.

חיים ביטון: אדוני היושב-ראש, אתה מכיר שאני לא מאחר ולו בדקה - - -

מיקי לוי: אני לא מדבר עליך ספציפית, חבר הכנסת ביטון, אני מדבר באופן כללי.

מיקי לוי: אני עושה מאמצים לתת לכם פי כמה וכמה יותר.

מיקי לוי: בבקשה, גברתי השרה.

מיקי לוי: היא תשיב לך למרות הכול.

חיים ביטון: רק שאלה נוספת - - -

מיקי לוי: תאמין לי, אתם – בבקשה.

מיקי לוי: ברשותך, אני אאפשר לו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת מקלב, השאלה הנוספת למעשה מתכתבת עם השאלה המקורית, שאשיב עליה כמובן באריכות.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אפתח - - -

אורי מקלב: - - - לא תעני, אני אשאל אותך בעל פה.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אפתח ואומר שהילדים לא יושבים בחוסר מעש; הילדים מקבלים את כל השעות שלהם.

יפעת שאשא ביטון: ועכשיו אני אשיב באריכות.

יפעת שאשא ביטון: זו גם התשובה לשאילתה שלך, ואני מניחה שאתם תצאו מרוצים גם ממנה.

יפעת שאשא ביטון: נתחיל בכך שתל"ן היא תוכנית לימודים נוספת שמוסדרת בחוק חינוך ממלכתי, תוכנית שאינה מחויבת להפעלה בכל מוסדות החינוך, לרבות מוסדות החינוך המיוחד, אלא יכולה להתקיים לפי דרישת הורי התלמידים ובמימונם, או ביוזמת הרשות המקומית או במימונה.

יפעת שאשא ביטון: תל"ן מאריכה את יום הלימודים מעבר לשעות שנקבעו בתוכנית הלימודים במשרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: מה שאתם שואלים, חבריי חברי הכנסת, הוא בעצם על תל"ת, שהיא תוכנית הלימודים התוספתית, שמתקיימת בחינוך המיוחד.

יפעת שאשא ביטון: עכשיו, למה היא תוכנית לימודים תוספתית וזה לא כמו תל"ן שדיברתי עליה קודם?

יפעת שאשא ביטון: כי היא מתקיימת בעצם בכיתות של חינוך מיוחד שבהן אי-אפשר להאריך את יום הלימודים.

יפעת שאשא ביטון: למה אי-אפשר להאריך את יום הלימודים?

יפעת שאשא ביטון: כי יום הלימודים הוא ארוך ממילא.

יפעת שאשא ביטון: זה או בכיתות שבעצם לומדים בהן עד 17:00 או בכיתות שבהן יום הלימודים מסתיים ב-14:30, ואחר כך עד לשעה 18:00 יש בעצם מועדוניות.

יפעת שאשא ביטון: כך שאין באמת לאן למשוך את היום.

יפעת שאשא ביטון: לקראת שנת הלימודים הנוכחית, תשפ"ב, המשרד מצא לנכון לאזן בין הצורך לממש את שעות ההוראה במלואן ולקיים תהליכי הוראה ולמידה על ידי הצוות החינוכי והטיפולי – ובכלל זה כמובן תוכניות של הכנה לחיים, תוכניות התנסות בתעסוקה למבוגרים, שהן תוכניות משמעותיות וחשובות לקראת ההשתלבות של הבוגרים בקהילה – לבין הצורך לאפשר שעות העשרה גם לתלמידים הלומדים בבתי ספר שבהם לא ניתן להאריך את יום הלימודים.

יפעת שאשא ביטון: לכן, עדכנו את מכסת שעות התל"ת במתכונת רוחב: מחמש שעות לשעתיים.

יפעת שאשא ביטון: האיזון הזה כמובן נבחן פדגוגית אל מול כלל פעילויות ההעשרה הניתנות לתלמידי החינוך המיוחד, ונמצא שהוא נותן מענה ראוי לצורכי התלמיד.

יפעת שאשא ביטון: בוודאי ובוודאי שאין מדובר בחוסר מעש או בשעות שבהן לא לומדים, וכמובן שאין שום פגיעה בתלמיד מההיבט הזה.

יפעת שאשא ביטון: פעילויות ההעשרה ממשיכות להינתן ולהיות חלק משמעותי משעות היום של התלמיד בחינוך המיוחד, ואני אפרט: 1.

יפעת שאשא ביטון: מנהל בית הספר רשאי להוסיף פעילויות העשרה של עד 30% ממאגר שעות התקן שמתקצב משרד החינוך.

יפעת שאשא ביטון: פעילויות אלה מתבצעות על ידי צוות ההוראה של המוסד החינוכי במהלך יום הלימודים, והן מעבר לשעתיים שאושרו כשעות תוכנית לימודים תוספתית.

יפעת שאשא ביטון: 2.

יפעת שאשא ביטון: בבתי ספר רבים בחינוך המיוחד קיימים מתקני לימודים המאפשרים פעילויות העשרה מגוונות, כגון בריכות שחייה טיפוליות, פינות חי, גינון טיפולי, מתקני ג'ימבורי, מטבחים לימודיים וכו'.

יפעת שאשא ביטון: 3.

יפעת שאשא ביטון: לתלמידי החינוך המיוחד הממשיכים את יום לימודיהם במועדוניות של משרד הרווחה ניתנות פעילויות העשרה גם כן, במסגרת המועדונית.

יפעת שאשא ביטון: מועדוניות אלו פועלות כל יום מהשעה 14:30 ועד השעה 18:00.

יפעת שאשא ביטון: מה אנחנו בעצם אומרים כאן?

יפעת שאשא ביטון: אחד, הילדים מקבלים את כל שעות הלימודים, לא נפגעת להם שעה אחת ביום.

יפעת שאשא ביטון: מה שקרה בפועל זה שעל השעות שמתקצב משרד החינוך וממילא הילדים האלה נמצאים בתוך המערכת, נוספו שעות העשרה.

יפעת שאשא ביטון: זאת אומרת, שעת לימודים – במקום להתקיים כשעת לימודים התקיימה כתוכנית לימודים תוספתית.

יפעת שאשא ביטון: אגב, מי שמימן אותה הן הרשויות המקומיות.

יפעת שאשא ביטון: בנוסף, אגב.

יפעת שאשא ביטון: זה כפל תקצוב לשעה, בואו נגיד גם את הדבר הזה; כי פעם אחת משרד החינוך מתקצב אותה, היא נשארת במערכת, ופעם שנייה הרשות המקומית מתקצבת אותה, כי היא בעצם מביאה פעילות אחרת שהיא מחוץ לבית הספר.

יפעת שאשא ביטון: הנושא הזה עלה לדיון דווקא מהשטח, מקרב השלטון המקומי, שנדרש לשלם תשלום של אגרות חוץ מאוד מאוד גבוהות.

יפעת שאשא ביטון: לא כל רשות גם יכולה להרשות את זה לעצמה.

יפעת שאשא ביטון: פתחנו את הנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: צריך לומר שפתחו את זה עוד לפני שאני הגעתי, גם זה צריך להיאמר.

יפעת שאשא ביטון: פתחו את הנושא הזה, בדקו באמת את הדבר וראו שיש לנו כפל תקצוב על אותה שעה, שיש שעות העשרה שניתנות ממילא במסגרת השעות שנותן משרד החינוך כתקן, ולכן בשביל לייצר את האיזון ולאפשר בכל זאת משהו שיהיה אפשר להביא מחוץ לבית הספר, נתנו שעתיים במקום החמש.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה עושה שכל לכולם.

יפעת שאשא ביטון: התלמידים לא נפגעים ולו בשעה אחת.

מיקי לוי: רק שנייה.

מיקי לוי: שואל השאילתה המרכזית, בבקשה.

חיים ביטון: גברתי השרה, ראשית תודה רבה על התשובה המנומקת.

חיים ביטון: רק אני רוצה לומר לך שאנחנו לא שאלנו את השאלה הזאת מתוך חיטוט שלנו בנתוני משרד החינוך.

חיים ביטון: ברור לך שהדבר הזה עלה לנו מהשטח, מההורים.

חיים ביטון: חברי מר אבי מימרן, שהבן שלו גם כן – יש לו בן כזה, את יודעת, וגם לראש הממשלה החליפי יש בת כזאת, וגם הם דיברו בנושא הזה.

חיים ביטון: הנקודה היא פשוט שהנתונים שאמרת לכאורה לא עומדים במבחן המציאות.

חיים ביטון: נכון שהכסף הוא משופה לרשויות, העניין הוא שהרשויות הפסיקו לתת את זה.

חיים ביטון: יכול להיות שכל מה שאת אומרת נכון ברמה המספרית - - -

יפעת שאשא ביטון: הכסף לא משופה לרשויות, זה לא נכון.

יפעת שאשא ביטון: תכף אני אסביר איך זה עובד.

חיים ביטון: האמיני לי, אני שמעתי את מה שאמרת, אני מכיר את הנתונים, את יודעת, אני בחינוך כבר 21 שנה.

חיים ביטון: עובדתית, נכון לרגע זה, הילדים הללו, שהם הילדים האחרונים ברצף, הילדים על הרצף האוטיסטי – במצב הקיים, עובדתית, יכול להיות שבכל מה שאת אומרת את צודקת מספרית אבל עובדתית הם מוזנחים במשך כשעה וחצי-שעתיים כל יום, ויש מישהי או מישהו ששומרים עליהם בזמן הזה, ללא פעילות.

חיים ביטון: אז יכול להיות שמבחינת תוכנית – זה דברים שקורים, את יודעת – התוכנית שלך מוסדרת ומוצדקת.

חיים ביטון: עובדתית, ובדקתי את זה גם אתמול, הרשויות הפסיקו לתת את השירות הזה לילדים, ולכן יש ילדים אוטיסטים מוזנחים.

חיים ביטון: עובדתית.

חיים ביטון: אני מבקש, ברשותך – לא שאני מבקש שתיתני לי תשובה.

חיים ביטון: אולי תבדקי מול הרשויות עצמן למה זה קורה.

חיים ביטון: אולי את צודקת, אבל זה לא ירד לשטח.

יפעת שאשא ביטון: אז ראשית אני רוצה לתת תשובה, כי זה חשוב מאוד.

יפעת שאשא ביטון: עובדתית, כשאתה אומר שמישהו שומר על הילדים – אותם אנשים שממלאים את שעות התקן זה אותם מורים של הילדים, שמלווים אותם במשך כל יום הלימודים.

יפעת שאשא ביטון: צריך רגע לדייק ולומר – זה לא כסף שהרשויות מקבלות ומעבירות לבית ספר, חברים, זה כסף שהרשויות משלמות, כמו שמשלמים בתל"ן.

יפעת שאשא ביטון: אם אתה מכיר את מערכת החינוך כפי שאתה אומר, אז אתה יודע שגם את שעות התל"ן לא משרד החינוך משפה, אלא זה תשלומים שההורים משלמים, לפי מה שהם קובעים בתוך בית הספר.

יפעת שאשא ביטון: אותו כנ"ל לגבי תוכנית הלימודים התוספתית.

יפעת שאשא ביטון: מחליטים בין בית הספר לבין הרשויות שנותנים פעילויות – כמו רכיבה טיפולית או משהו אחר שרוצים להכניס לתוך בית הספר – והרשות המקומית משלמת את זה במסגרת העברת אגרה של תשלומי ילדי חוץ לתוך בית הספר או לרשות המקומית שמקבלת אותם.

יפעת שאשא ביטון: אז הסיפור הוא שלא הפחתנו שעות.

יפעת שאשא ביטון: לילדי החינוך המיוחד לא ירדה ולו חצי שעה ממערך יום הלימודים שלהם.

יפעת שאשא ביטון: פעילויות העשרה ניתנות גם במסגרת בית הספר.

יפעת שאשא ביטון: ואם יש בית ספר שלא פועל לפי מה שהוא צריך לפעול, תעביר אלינו נקודתית, ואנחנו כמובן נבדוק ונטפל.

יפעת שאשא ביטון: אבל על פניו התלמידים עצמם לא אמורים להיפגע.

יפעת שאשא ביטון: אני אגיד לך יותר מזה.

יפעת שאשא ביטון: כמי שנכנסה לכאן ואמרה שמבחינתה – שאני כשרת חינוך לא מוכנה שלא יהיו יותר פעילויות העשרה, אני חושבת שצריך שיהיה חינוך בבית הספר ולא רק מה שאנחנו נשאבים אליו, לכל המרוץ אחר ההישגים.

יפעת שאשא ביטון: כשאתה פנית אליי בדקת את זה באמת בחרדת קודש.

יפעת שאשא ביטון: אמרתי, אין דבר כזה שבמשמרת שלי אני פוגעת בלימודי העשרה של ילדים – בין אם זה בחינוך המיוחד ובין אם זה בחינוך הרגיל.

יפעת שאשא ביטון: קל וחומר, אגב, בחינוך המיוחד.

יפעת שאשא ביטון: גיליתי שיש גם 30% שהמנהלים בתוך בית הספר יכולים להקצות משעות התקן שאנחנו נותנים כמשרד ולהמיר אותן לפעילויות העשרה.

יפעת שאשא ביטון: אז צריך לבדוק מה קורה בבתי הספר שאתה מדבר עליהם.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכנה אישית לצלול פנימה ולראות שהדברים נעשים כמו שצריך.

מיקי לוי: תודה.

חיים ביטון: אני אשמח להעביר לך נתונים מדויקים מהשטח ואשמח לתגובתך.

חיים ביטון: תודה.

מיקי לוי: אבל חבר הכנסת מקלב, זה הפך להיות - - -

יפעת שאשא ביטון: לא.

יפעת שאשא ביטון: מקלב שאל את השאלה של חבר הכנסת ביטון, ששאל את השאלה.

יפעת שאשא ביטון: אבל בכיף, אני - - -

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: אם אפשר, קצר וקולע, כי זה קצת נמתח כמו מסטיק.

אורי מקלב: תודה רבה שאתה מאפשר להמשיך את אחוות הח"כים, אחוות חברי הכנסת.

אורי מקלב: גברתי השרה, זה לא על האוטיסטים אלא על העילוייסטים – זה אברכי הכולל.

אורי מקלב: כפי שאת תיקנת את התקנות, והתקנות קיימות במשרד החינוך, הם יכולים ללמוד מרחוק.

אורי מקלב: באופן מעשי, יש ביקורות בכוללים של אברכים שלומדים מרחוק והם הודיעו שהם לומדים מרחוק, ופוסלים את המוסדות האלה בגלל נוכחות חסר.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אתם ביקשתם.

יפעת שאשא ביטון: הדרישה הגיעה מהשטח.

אורי מקלב: כן, ללמוד מרחוק, ואנחנו מבקשים ללמוד מרחוק בתוכנית מסודרת.

אורי מקלב: אבל באופן מעשי הביקורות בשטח פוסלות מוסדות לימוד כאלה, שבהם לא כולם נמצאים כי הם הצהירו שהם לומדים מרחוק.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת מקלב, מה אתה מציע?

אורי מקלב: שאת תיתני הוראה לגופים המפקחים, שכנראה לא קיבלו את ההוראה הזו, ובאופן מעשי הם פוסלים.

יפעת שאשא ביטון: אה, אתה מדבר על פיקוח שלנו.

יפעת שאשא ביטון: אתה אומר: הביקורת.

אורי מקלב: כן, הפיקוח שלכם.

יפעת שאשא ביטון: לא הצלחתי להבין אם אני אחראית גם למי שנותן ביקורות.

יפעת שאשא ביטון: יש לי הרבה מה להגיד על אלה שנותנים ביקורות.

אורי מקלב: לא, לא, הפוך.

אורי מקלב: הפיקוח שלכם, האגף שלכם, או של עמוס צייאדה, או של מי שמתחתיו, שהוא - - -

יפעת שאשא ביטון: הנושא הזה ייבדק.

יפעת שאשא ביטון: זו הנחיה שלנו, אני אישרתי את זה לאור בקשה שעלתה מהשטח, גם כדי לקיים השוואת תנאים ביניכם לבין מוסדות אקדמיים אחרים.

יפעת שאשא ביטון: ייבדק.

אורי מקלב: יופי.

אורי מקלב: ומוסדות שנפסלו בשבוע האחרון, בשבועיים האחרונים, להפעיל אותם מחדש.

יפעת שאשא ביטון: ייבדק אם אכן נפסלו על זה או על רקע משהו אחר וככה תופסים גל גם על הנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: תודה לכם.

מיקי לוי: תודה רבה, שרת החינוך.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/2489/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים לסעיף הבא בסדר-היום: הצעות חוק לדיון מוקדם.

מיקי לוי: הצעת החוק הראשונה היא הצעה מס' פ/2489, הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (הטבות מס לעולים חדשים), של חבר הכנסת אלכס קושניר.

מיקי לוי: הצעת החוק קיבלה פטור מחובת הנחה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קושניר.

מיקי לוי: יש לי יום עמוס.

מיקי לוי: בבקשה.

אלכס קושניר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני באמת שמח על היום הזה, שאני סוף-סוף מצליח להציג את החוק שלי שמדבר על הטבות מס לעולים חדשים.

אלכס קושניר: אבל אני רוצה קודם כול לתאר לכם את המצב היום.

אלכס קושניר: אם תפתחו היום את פקודת מס הכנסה, תראו הטבות מס לעולים.

אלכס קושניר: אבל מה הבעיה?

אלכס קושניר: הבעיה היא שהטבות מס בנויות בצורה כזו שלעולים אין שום סיכוי לקבל אותן.

אלכס קושניר: למה?

אלכס קושניר: כי הטבות המס קבועות בהתחלה, כשהעולים לא מגיעים בכלל לסף המס בשכר שלהם, וככל שהשנים מתקדמות והם אמורים לעלות בשכר שלהם, הטבות המס נעלמות.

אלכס קושניר: התחלתי לטפל בסוגיה הזו עוד כשהייתי מנכ"ל משרד הקליטה, ניסיתי לראות איך אני מקדם את זה, אבל אחר כך – בחירות.

אלכס קושניר: לצערי הרב, האופוזיציה בממשלה הקודמת לא כל כך רצתה לקדם את הדבר הזה.

אלכס קושניר: מטרת החוק היא מאוד מאוד פשוטה: בסופו של דבר, כשעולה חדש מגיע לישראל, הוא חווה הרבה מאוד קשיים שאזרח ישראלי רגיל, לשמחתנו לא חווה.

אלכס קושניר: אם זו בעיית שפה, בעיית התאקלמות, אתגרים בנושא תרבות, אתגרים בנושא מציאת תעסוקה, אתגרים בנושא מערכת החינוך ושילוב של הילדים במערכת החינוך.

אלכס קושניר: המדינה באה ואומרת: אנחנו נאפשר להגדיל לך את ההכנסה הפנויה שלך על ידי זה שניתן לך נקודות זיכוי כדי שיהיה לך קל יותר.

אלכס קושניר: אבל בפועל, מספר העולים החדשים שזכאים להטבה הזו בשנים הראשונות שווה לאפס, כי הם פשוט, בגלל השכר הנמוך בכלל לא מגיעים להטבת המס.

אלכס קושניר: הצעת החוק שלי באה לתקן את העיוות הזה.

אלכס קושניר: אני גם מאוד מאוד שמח שהצעת החוק הבאה היא של חברי חבר הכנסת ולדימיר בליאק, שנוגעת באותו נושא.

אלכס קושניר: למרות שכרגע הצעות החוק אינן מוצמדות, אנחנו נשתף פעולה יחד עם הממשלה כדי שנוכל לקדם את זה, כדי שנוכל להשיג דבר אחד מאוד מאוד פשוט: הטבות אמיתיות למי שצריך – מסתכל עליי חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: אמרת שאתה משתף פעולה עם הממשלה - - -

אלכס קושניר: אתה יודע מה זה קבוצת זכאות ריקה?

מיכאל מלכיאלי: כן.

אלכס קושניר: זה בדיוק היה המצב – שיש לך הטבה שנכתבה כנראה תחת פלואורסצנט אבל אף אחד לא זכאי לה.

מיקי לוי: תגיד לו שלא הצלחת לקדם את זה ארבע שנים.

אלכס קושניר: משנת 2016, מאז שאני מנכ"ל משרד הקליטה, ומאז שאני חבר כנסת, וזה כבר חמש שנים, אני מנסה לקדם את החוק הזה.

מיכאל מלכיאלי: יש תקציב ויש חוק - - -

אלכס קושניר: ואני מאוד שמח שברגע שהגענו לשלטון, חבר הכנסת מלכיאלי, במסגרת שיתופי הפעולה וממשלת השינוי, אנחנו דואגים לכולם, גם לאזרחים החדשים שמגיעים למדינת ישראל וצריכים לקבל את כל הסיוע ואת כל הדברים שמגיעים להם, וסוף-סוף נעשה כאן צדק.

מיכאל מלכיאלי: אגב - - -

אלכס קושניר: אני מברך את שר האוצר אביגדור ליברמן, שדחף את זה בוועדת השרים לחקיקה, ואת כל השרים האחרים ששיתפו פעולה, גם יאיר לפיד.

אלכס קושניר: כולנו ביחד.

מיכאל מלכיאלי: - - -

ינון אזולאי: תברך גם את חמד עמאר.

קריאה: - - - לזכותו.

אלכס קושניר: אתה יודע, חמד עמאר יבוא עכשיו לדבר והוא יגיד מה הוא חושב על ההצעה הזו, אבל אנחנו בהחלט שמחים, וזו בשורה מאוד מאוד גדולה לעולים החדשים שהטבות המס יגיעו אליהם באמת ולא יישארו רק על הנייר.

אלכס קושניר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

אלכס קושניר: אני כמובן מבקש מחברי הכנסת, גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, לתמוך בהצעת החוק הזו שלי.

שלמה קרעי: אלכס, אבל היית בשלטון.

שלמה קרעי: היית מנכ"ל משרד הקליטה.

שלמה קרעי: האם נכשלתם?

שלמה קרעי: למה לא פרשתם מהממשלה על הרקע הזה?

אלכס קושניר: מי היה ראש הממשלה?

חמד עמאר: אתם בעד?

שלמה קרעי: אנחנו?

שלמה קרעי: מתלבטים.

קרן ברק: אני בעד, אני בעד.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השר במשרד האוצר חמד עמאר, בבקשה.

שלמה קרעי: אני רוצה להכניס גם את אשקלון לתוך החוק הזה.

קריאה: העולים של אשקלון בפנים.

קרן ברק: מי האורחים שלנו פה?

קרן ברק: אני מצטערת שלא - - - אוקיי.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מבין שגם הקואליציה וגם האופוזיציה מצביעים בעד החוק.

חמד עמאר: זה חוק מאוד חשוב, הוא נותן הטבות מס.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו אופוזיציה עניינית.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו בוחנים כל דבר לגופו.

חמד עמאר: אני אמרתי שהאופוזיציה מצביעה בעד.

חמד עמאר: זה אומר שהחוק הזה הוא חוק טוב, חוק שבא לשרת את העולים ולתת להם נקודות זיכוי.

חמד עמאר: אלכס, אנחנו צריכים לקדם את הצעת החוק בתיאום עם משרד האוצר, בתיאום עם משרד המשפטים, משרד העלייה והקליטה.

חמד עמאר: אחרי שהוא יעבור בטרומית ויוכן, הוא יוחזר לוועדת שרים על מנת לאשר אותו.

חמד עמאר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר חמד עמאר.

מיקי לוי: ובכן, אנחנו ניגשים להצבעה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: אנחנו נוסיף את שרת החינוך, את חברת הכנסת רוזין, לפרוטוקול, ואת חברת הכנסת אימאן ח'טיב.

מיקי לוי: הוספנו אתכן.

מיקי לוי: ובכן, בעד – 17, אף אחד לא נגד ואין נמנעים.

מיקי לוי: הוועדה המוסמכת לדון בהצעת החוק היא ועדת הכספים.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/419/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעת החוק הבאה:

מיקי לוי: הצעת חוק לתיקון פקודת מס הכנסה (דחיית מימוש נקודות זיכוי לעולה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת ולדימיר בליאק, בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: ישיב השר במשרד האוצר חמד עמאר.

ולדימיר בליאק: תודה, אדוני היושב-ראש.

ולדימיר בליאק: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אני מתכבד להציג את הצעת החוק לתיקון פקודת מס הכנסה, דחיית מימוש נקודות זיכוי לעולים.

ולדימיר בליאק: עידוד העלייה והקליטה מהווה מאז הקמת המדינה אחד הערכים החשובים למדינת ישראל, לממשלות ישראל לדורותיהן.

ולדימיר בליאק: כמובן שהמדינה משתמשת במכלול רחב של כלים לעידוד עלייה, אחד מהם הוא הטבות מס, ובין היתר, מתן נקודות זיכוי לעולים חדשים בשנים הראשונות לאחר הגעתם לישראל.

ולדימיר בליאק: בשנת 2021 ערכה השנתי של נקודת זיכוי הוא 2,616 שקלים.

ולדימיר בליאק: כל אזרח שהוא תושב ישראל לצורכי מס זכאי לשתי נקודות.

ולדימיר בליאק: אישה מקבלת חצי נקודה נוספת.

ולדימיר בליאק: מעבר לכך, על פי פקודת מס הכנסה היום, עולים חדשים זכאים לנקודות זיכוי נוספות ב-42 החודשים הראשונים, כאשר ב-18 חודשים מדובר בשלוש נקודות ב-12 חודשים לאחר מכן בשתי נקודות, וב-12 החודשים הנותרים בנקודת זיכוי אחת.

ולדימיר בליאק: ההטבה הכספית במס הכנסה ב-18 החודשים הראשונים אחרי העלייה יכולה להגיע ל-7,848 שקלים בשנה.

ולדימיר בליאק: אלא מה?

ולדימיר בליאק: לצערי, נוכחתי לדעת שלא כך המצב בפועל.

ולדימיר בליאק: אני יכול להעיד, חבריי, כי החל משנת 2009 ולמעשה עד כניסתי לכנסת, במקביל לפרקטיקה המקצועית שלי כרואה חשבון שימשתי בתור יועץ משרד הקליטה ליזמות.

ולדימיר בליאק: במשך יותר מעשור ליוויתי מאות רבות של יזמים, עולים חדשים ותושבים חוזרים, בתחילת דרכם.

ולדימיר בליאק: ראיתי מעט מאוד עולים אשר מצליחים לנצל את ההטבה המגיעה להם.

ולדימיר בליאק: מדוע?

ולדימיר בליאק: גם אני הייתי עולה חדש לפני 20 שנה, ואני מכיר את המציאות היטב.

ולדימיר בליאק: העולים עם הגעתם לישראל מתחילים ללמוד באולפן, ואם מועסקים – לרוב מדובר בעבודות מזדמנות עם שכר נמוך, במקרים רבים שכר מינימום.

ולדימיר בליאק: כמובן, במצב הזה או שהם לא מגיעים כלל לחבות במס או שהם משלמים סכומים נמוכים מאוד.

ולדימיר בליאק: ודאי אין להם אפשרות לנצל שלוש נקודות ואפילו שתי נקודות זיכוי, מכיוון שאז אנחנו מדברים על רמות השכר שהן הרבה מעבר לשכר הממוצע במשק, תלוי כמובן במגדר ובמצב האישי.

ולדימיר בליאק: ישנם גם כמובן מקרים אחרים, בעיקר בתעשיית ההייטק, שהעולה מייד מתחיל לעבוד והוא מצליח להשתכר סכומים גבוהים.

ולדימיר בליאק: אך בסופו של דבר, על פי הנתונים שאנחנו קיבלנו במהלך עבודה על הצעת החוק מרשות המיסים, פחות מ-30% מהעולים היום מצליחים לנצל את ההטבה.

ולדימיר בליאק: אני רוצה לומר משהו שהוא עקרוני עבורי.

ולדימיר בליאק: החקיקה שאנחנו מעבירים כאן אמורה להיות לא הצהרתית בלבד; החקיקה אמורה להיות אמיתית, אפקטיבית, להוות כלי שמסייע לכלל אוכלוסיית היעד, אחרת היא מפספסת את המטרה והופכת לאות מתה.

ולדימיר בליאק: התיקון לפקודת מס הכנסה שאני מציע היום נועד להפוך את ההטבה לעולים מאות מתה לכלי אפקטיבי בעידוד העלייה.

ולדימיר בליאק: הצעת החוק מאפשרת לעולה חדש לדחות את מימוש ההטבה של נקודות הזיכוי לתקופה של עד שלוש שנים מיום העלייה, ועל ידי כך להגדיל באופן משמעותי את מספר העולים הנהנים מנקודות הזיכוי הנוספות.

ולדימיר בליאק: על פי הבדיקות וההערכות שעשינו, כתוצאה מהשינוי אנחנו נוכל להעלות את אחוז העולים הנהנים מההטבה מפחות מ-30% כיום ל-70% לפחות, אולי אף יותר, רבותיי, ועל ידי כך הכלי הזה יהפוך להטבה לרוב העולים המגיעים לישראל.

ולדימיר בליאק: אני רוצה לציין עוד משהו.

ולדימיר בליאק: אנחנו לא ממציאים כאן שום גלגל.

ולדימיר בליאק: מנגנון הדחייה קיים גם היום, למשל עבור עולים שהם חיילים משוחררים, וגם יש אפשרות לבקש את שנת ההסתגלות לצורך הגדרת התושבות לצורכי מס.

ולדימיר בליאק: בהצעה הזאת אני מרחיב את האפשרות לכלל אוכלוסיית העולים.

ולדימיר בליאק: אני כמובן נמצא בשיח שוטף עם משרד האוצר, עם רשות המיסים, על מנת לדייק בהמשך הדרך את מנגנון יישום החוק ולמעשה להשיג את מטרותיו באופן מיטבי.

ולדימיר בליאק: חבריי חברי הכנסת, התיקון המוצע הוא דוגמה להצעה שנולדה מהשטח, מהפרקטיקה, ומכאן גם היתרון והערך שלו.

ולדימיר בליאק: אני רוצה להודות לשר האוצר אביגדור ליברמן, לשר במשרד האוצר עמאר ולראש הממשלה החליפי יאיר לפיד על התמיכה, וגם לחברי חבר הכנסת אלכס קושניר, שאנחנו עובדים בשיתוף פעולה מלא על ההצעה הזאת.

ולדימיר בליאק: עידוד העלייה הוא ערך משותף של כולנו.

ולדימיר בליאק: אין כאן קואליציה ואין כאן אופוזיציה.

ולדימיר בליאק: לכן אני מבקש מכל סיעות הבית לתמוך בהצעה בקריאה הטרומית ולהעביר אותה להמשך הדיון לוועדת הכספים.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת ולדימיר.

מיקי לוי: השר במשרד האוצר, בבקשה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גם בהצעה הזאת תומכות קואליציה וגם אופוזיציה תומכים.

חמד עמאר: לכן אני מבקש מכולם לתמוך.

חמד עמאר: אבל אנחנו צריכים – אתה שומע?

חמד עמאר: צריך להיות בתיאום עם משרד האוצר, משרד המשפטים, משרד העלייה והקליטה.

חמד עמאר: אחרי זה חוזר לוועדת השרים על מנת לאשר את זה בקריאה הראשונה.

חמד עמאר: אתה מסכים, נכון?

ולדימיר בליאק: אני בעד זה.

חמד עמאר: אני מבקש מכולם להצביע בעד.

מיקי לוי: תודה רבה, לשר חמד עמאר.

מיקי לוי: אם כך, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק לתיקון פקודת מס ההכנסה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

שלמה קרעי: תלמדו, תראו איך אנחנו ענייניים, קואליציה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: אוקיי, אנחנו נוסיף אותך.

מיקי לוי: שקט, שקט.

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי, אני באמצע הצבעה.

מיקי לוי: זה לא ראוי.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 20

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 21, כולל חברת הכנסת בזק – 21 בעד, אחד נגד.

מיקי לוי: אם כך, הצעת החוק עברה ותעבור לוועדת הכספים להמשך.

שלמה קרעי: מיקי, למה התנגדת?

מיקי לוי: נכון, אני עשיתי.

מיקי לוי: זה אני.

מיקי לוי: כמובן שזה בהיסח הדעת, כי הפרעתם לי.

מיקי לוי: אז אני לא יכול לחזור בי בהצבעה אבל אני חוזר בי לפרוטוקול.

קריאות: - - -

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: לרגע את מפריעה לי.

מיקי לוי: אז אני עושה טעות.

קריאה: באמת התכוונת להצביע בעד.

מיקי לוי: כמובן שהתכוונתי להצביע בעד.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1209/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק זכויות החולה, של חברת הכנסת לסקי, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת לסקי, בבקשה.

גבי לסקי: תודה רבה.

גבי לסקי: אדוני יושב-ראש הכנסת - - -

מיקי לוי: שקט במליאה, בבקשה.

מיקי לוי: מי שלא יושב, יתיישב במקומו.

מיקי לוי: בבקשה.

גבי לסקי: שוב, אדוני יושב-ראש הכנסת, חברי וחברות הכנסת – ואני רואה פה קבוצה מאוד מכובדת של נשים עושות שלום, אני מאוד מכבדת את נוכחותכן פה, והלוואי שיותר אנשים יקשיבו לכן כדי שנגיע לפתרון צודק באזור שלנו.

גבי לסקי: ערך השוויון הוא אחד הערכים המרכזיים שעליהם מושתת כל משטר דמוקרטי.

גבי לסקי: וכמה שזה מפתיע, ואף שמגילת העצמאות מבטיחה שוויון זכויות מלא בין כל אזרחיה, עדיין קיימים אפליה ואי-שוויון בתחומים רבים במדינה.

גבי לסקי: הצעת החוק שמונחת לפניכם נועדה למטרה אחת ברורה: לקבוע שבריאות היא זכות יסוד לכולם ולכולן באופן שוויוני, ללא אפליה.

גבי לסקי: ב-1 במאי 1996 התרחשה מהפכה במערכת הבריאות הישראלית.

גבי לסקי: ביום הזה הכנסת חוקקה את חוק זכויות החולה ועיגנה לראשונה את זכויותיו של אדם המבקש לקבל טיפול רפואי במדינת ישראל.

גבי לסקי: לנגד עניו של המחוקק עמד הצורך להגן על זכויותיהם של חולים ומטופלים, מתוך הבנה שכאשר אדם נזקק לטיפול רפואי, הוא חשוף יותר לפגיעות בזכויותיו.

גבי לסקי: זה נכון לגבי כל אדם וכל אישה, אבל זה נכון שבעתיים כאשר מדובר באנשים מקהילות מוחלשות אשר סובלים גם ככה מאפליה בכל תחומי החיים.

גבי לסקי: החוק הזה, כבוד היושב-ראש, שבין יוזמיו היו גם שניים מחברי סיעת מרצ דאז, השרים לשעבר רן כהן ויאיר צבן, קבע בפעם הראשונה את האיסור על אפליה במתן שירותים רפואיים מטעמי דת, גזע, מין, לאום, ארץ מוצא, נטייה מינית וגיל, ובכך היווה החוק צעד חשוב לקידום זכויותיהם של כל מי שנזקקו לטיפול רפואי, ובפרט מי שנתונים לסכנה לאפליה בקבלת השירותים.

גבי לסקי: עם זאת, 25 שנה לאחר חקיקת חוק זכויות החולה, טרם מוגרה האפליה בקבלת טיפול רפואי.

שלמה קרעי: גבי, אין חוק בישראל שאוסר על אפליה היום?

גבי לסקי: יש, אבל בישראל היום עדיין ישנן קבוצות רבות באוכלוסייה שעדיין חוששות בכל פעם שהן מגיעות לקבלת טיפול, והחובה שלנו כמחוקקים היא לשמור על זכויותיהן ולהתאים את חוק זכויות החולה, שהיה פורץ דרך בזמנו, לימינו אנו.

גבי לסקי: הצעת החוק שלי תרחיב את איסור האפליה בטיפול רפואי גם מטעמים של קבוצה אתנית, זהות מגדרית, מעמד אישי, הורות ורקע כלכלי.

גבי לסקי: כך נבטיח את השמירה על זכויותיהם של כל אחד ואחת.

גבי לסקי: כך למשל, הוספת האיסור על אפליה מטעמי זהות מגדרית תהווה צעד חשוב להגנה על קהילת הטרנס, קהילה אשר גם ככה סובלת מאפליה קשה בכל תחומי החיים.

גבי לסקי: רק בשבוע שעבר קיימנו דיון בוועדה למעמד האישה והשוויון המגדרי, במסגרת שבוע המודעות של הקהילה הטרנסית.

גבי לסקי: בדיון שמעתי את בנות ובני הקהילה מספרים על הקשיים העצומים והאפליה שהם חווים באופן יום-יומי ועל הצורך שלהם בביטחון.

גבי לסקי: החוק הזה שולח מסר לכל מטפל, לכל מוסד טיפולי, שהקהילה הטרנסית היא חלק מאיתנו, היא קהילה שווה, ולבנות ובני הקהילה מגיעה הגנה מפני אפליה ומגיע גם שוויון זכויות.

גבי לסקי: אם אינני טועה, זו הפעם הראשונה שהמחוקק נותן עיגון ספציפי קונקרטי לקהילה הטרנסית האוסר אפליה ומבטיח שוויון בטיפול רפואי.

גבי לסקי: דוגמה נוספת לאפליה חמורה בין מטופלים שהחוק נועד לפתור היא אפליה על רקע פערים חברתיים כלכליים.

גבי לסקי: אפליה זו מתבטאת בתשלומים לשם קיצור תורים במרפאות או בבתי חולים.

גבי לסקי: לפעמים אנשים שממש זקוקים לאותו טיפול רפואי אינם יכולים לעמוד בתשלומים נוספים והתורים מתרחקים.

גבי לסקי: החוק שלפני

גבי לסקי: כם נועד לשים סוף לאפליה גם על רקע זה ולהעמיד את השיקול הרפואי כשיקול הרלוונטי היחיד לצורך קביעת תורים.

גבי לסקי: אני רוצה להודות לשר הבריאות, חברי ניצן הורוביץ, שמחויב לקידום שוויון במערכת הבריאות, וכבר ראינו מעשים שמקדמים את איסור האפליה ואת השוויון, אם זה בתרומות דם ואם זה במתן ביטוח בריאות גם למי שהגיע לכאן כי הוא ברח מתופת.

גבי לסקי: אני רוצה להודות גם לשרה להגנת הסביבה, חברתי תמר זנדברג, אשר יזמה את הצעת החוק הזאת והניחה אותו על שולחן הכנסת.

גבי לסקי: אני בטוחה שעם העברת החוק נעשה עוד צעד אחד כדי להבטיח שוויון זכויות מלא לכל תושבי ותושבות הארץ.

גבי לסקי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, שר הבריאות.

מיקי לוי: בבקשה.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

ניצן הורוביץ: חברי הכנסת וחברת הכנסת המציעה, חברתי גבי לסקי, אני שמח על ההזדמנות להידרש כאן לחוק זכויות החולה, שהוא מהחשובים בספר החוקים הישראלי.

ניצן הורוביץ: זה החוק שמיישם הלכה למעשה את עקרונות כבוד האדם וחירותו במערכת הרפואית ואת תפיסת העולם שרואה את האדם במרכז ואת האדם כחזות הכול, הרבה יותר משיקולים כלכליים וכספיים למיניהם.

ניצן הורוביץ: החוק מקבע את מעמד המטופל כחלק משמעותי בהליך הרפואי וקובע כי יש לו בעלות על הליך קבלת ההחלטות בנוגע לבריאותו.

ניצן הורוביץ: חוק זכויות החולה הוא החוק המרכזי שמסדיר את זכויותיו של החולה בישראל – החולֶה, החולָה – כנגד חובות הרופא ושאר המטפלים וספקי שירותי הבריאות.

ניצן הורוביץ: זה חוק עקרוני לשמירה על זכויות האדם בישראל, והיום לא ניתן לדמיין את מערכת הבריאות בלעדיו.

ניצן הורוביץ: חשוב לי לציין שבין יוזמי החוק המקורי היו חבריי למפלגה, למרצ, השרים לשעבר רן כהן ויאיר צבן, מלוחמי זכויות האדם הגדולים שהיו במשכן הזה.

ניצן הורוביץ: ואך סמלי הוא – ובאמת יש פה סמליות יפה – ש-25 שנה לאחר שהחוק נחקק לראשונה חברתי חברת הכנסת גבי לסקי, לוחמת למען זכויות האדם בכל רמ"ח איבריה, מציעה לתקן אותו באופן שירחיב את ההגנה מפני אפליה במערכת הבריאות.

ניצן הורוביץ: מה שהחוק הזה מבקש לעשות זה להוסיף לסעיף 4 בחוק זכויות החולה, שעוסק באיסור אפליה בטיפול רפואי, עילות נוספות על העילות המנויות בו כבר כיום.

ניצן הורוביץ: מה שחברת הכנסת לסקי מבקשת להוסיף אלה עילות של איסור אפליה מחמת השתייכותו של המטופל או המטופלת לקבוצה אתנית מסוימת, לזהות מגדרית, השקפה, השתייכות מפלגתית, מוגבלות, מעמד אישי, הורות וכיוצא באלה.

ניצן הורוביץ: הוראות החוק מסדירות את החובות של העוסקים ברפואה, הסדרה שהכרחית לטובת ההגשמה של אידיאל סוציאלי מתקדם והבטחת כבוד האדם כערך חוקתי ועיקרי גם בתוך מערכת הבריאות.

ניצן הורוביץ: ערכי היסוד של מרצ מראשיתה התבססו על המאבק באפליה ובגזענות.

ניצן הורוביץ: על רקע המאפיינים החברתיים והמעמדיים של קבוצות שונות במארג החיים הישראלי אנחנו חייבים להבטיח את זכויותיהן של קבוצות הקצה, ועל ידי כך להביא לצמצום פערים בבריאות.

ניצן הורוביץ: אנחנו רוצים שמערכת הבריאות שלנו תהיה חסינה מאפליה, אבל לצערי זה איננו המצב כיום בשטח, ואין טעם, חברי הכנסת, לטמון את ראשנו בחול.

ניצן הורוביץ: עדיין יש קבוצות בישראל שחוות אפליה בבואן לקבל טיפול רפואי.

ניצן הורוביץ: לאפליה הזאת יש מחיר חברתי ובריאותי קשה, והיא מתבטאת בפערים בנגישות לשירותים רפואיים, בתחלואה גבוהה יותר ואפילו בתמותה גבוהה יותר.

ניצן הורוביץ: בחלקים מסוימים בחברה הישראלית רואים את הפערים בין פריפריה למרכז, בין פריפריה חברתית למרכז, וראינו את זה גם במשבר הקורונה.

ניצן הורוביץ: המשבר הזה שם זרקור על הפערים בחברה, ואנחנו רואים את זה גם בשיעורי ההתחסנות, התחלואה והתמותה מהנגיף הקורונה.

ניצן הורוביץ: ולכן, למערכת הבריאות יש תפקיד משמעותי בצמצום הפערים בחברה, בהקניית נגישות מלאה לכל הקבוצות בישראל למערכת הבריאות ובשיפור השירותים.

אופיר כץ: אדוני השר, למה - - -

ניצן הורוביץ: ובניגוד לממשלה הקודמת - - -

אופיר כץ: - - -

ניצן הורוביץ: בוא, אני משיב לך.

ניצן הורוביץ: כן, כן, אני יודע.

אופיר כץ: דה וינצ'י - - -

ניצן הורוביץ: כן, אני יודע.

ניצן הורוביץ: דה וינצ'י בנהריה, ידוע לי.

ניצן הורוביץ: אני יודע.

ניצן הורוביץ: תודה לך, שאתה מעלה זאת, כי מה קרה?

ניצן הורוביץ: הממשלה הקודמת מאוד מאוד קימצה בחלוקת המכשירים לפריפריה, ואנחנו עכשיו מביאים תקנות שישחררו חלק גדול מהמכשירים האלה, כולל רובוטי הניתוחים מסוג דה וינצ'י, ולא רק בנהריה אלא גם במקומות אחרים, כי שם צריך את זה.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לסכם - - -

אופיר כץ: מתי זה יהיה?

ניצן הורוביץ: אני חושב שבשבועות הקרובים.

ניצן הורוביץ: אני רוצה לסיים ולהגיד שהממשלה – חברת הכנסת לסקי.

ניצן הורוביץ: חברת הכנסת לסקי, הממשלה מציעה לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית, אבל, חברת הכנסת לסקי, המשך החקיקה ייעשה, כפי שהוחלט בוועדת שרים לחקיקה, בהסכמת משרדי הבריאות והמשפטים.

ניצן הורוביץ: מסכימה?

גבי לסקי: מסכימה.

ניצן הורוביץ: אוקיי.

ניצן הורוביץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אתה מבקש להתנגד.

מיקי לוי: בבקשה.

דוד אמסלם: - - - מדברים יפה - -- לא מתביישים אתה ולפיד.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כולם יודעים את דעתי על ממשלת ההונאה הזו: ממשלה רעה, ערלת לב, שפוגעת בחלשים, ביהדות ובציונות.

שלמה קרעי: אבל אני חייב להחמיא לכם: יש לכם קו ברור, ואתם הולכים איתו לאורך כל הדרך – קו של דה-לגיטימציה ויצירת נרטיב של שנאה ואפליה, כדי שיהיה לכם קל יותר לסתום פיות למי שלא חושב כמוכם.

שלמה קרעי: כמו החוק הזה, למשל, שהוא חוק מיותר.

שלמה קרעי: אפליה אסורה במדינת ישראל על פי חוק; מי שעובר על החוק, תעמידו אותו לדין.

שלמה קרעי: אם לא הייתם שבויים בידי גבי לסקי וחבריה מהשמאל הקיצוני, החוק הזה לא היה מגיע לכאן בכלל.

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: בראשי, אתם מפריעים לחבר הכנסת.

מיקי לוי: רק שנייה, חבר הכנסת.

מיקי לוי: דקה.

שלמה קרעי: תעצור את הזמן.

מיקי לוי: אני אוסיף לך.

מיקי לוי: אני מבקש שקט.

מיקי לוי: בראשי, איש מסיעתכם מדבר.

מיקי לוי: חבר כנסת מסיעתכם.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: אבל אתם מגבשים כאן נרטיב.

שלמה קרעי: נרטיב שאתם הקורבן של השנאה וההסתה – הקוזק הנגזל.

שלמה קרעי: הינה, עומד כאן ראש הממשלה החלופי, שקרא לנו ביום הזיכרון ליצחק רבין, זיכרונו לברכה, צאצאים אידיאולוגיים של יגאל עמיר.

שלמה קרעי: הוא מסית, הוא גורם לאפליה.

שלמה קרעי: ההתבטאויות שלכם כנגד הימין.

שלמה קרעי: וכמו החוק הזה, גם כל ה"עליהום" שלכם לגבי השנאה וההסתה הוא רק כדי לבצע דה-לגיטימציה לימין.

שלמה קרעי: זאת ממציאה תלונה, זה ממציא משפט, וכולכם ביחד עם בכי ונהי שטרם נראה כמותו, רק כדי לבצע דה-לגיטימציה למחנה שלם; רק כדי שיחד עם התקשורת ומערכת המשפט, שמאתרגים אתכם, תצליחו לחסל את המדינה היהודית והדמוקרטית.

שלמה קרעי: גידי אחראי לחיסול הדמוקרטיה במדינה, וטיבי מוחא כפיים לממשלת האחים המוסלמים ומשמש רצועת ביטחון שלכם.

שלמה קרעי: מקיימים כאן כנס על אלימות מתנחלים באותו רגע, באותו זמן, שבו נקבר יהודי – אלי קיי, השם ייקום דמו – שנרצח בטרור ערבי.

שלמה קרעי: מנסים להפוך את היוצרות.

שלמה קרעי: אתם מנסים לייצר מצג שווא כאילו יש כאן ימין אלים, ימין מפלה, כשאתם עושים בדיוק את ההפך.

שלמה קרעי: כל המטרה של החוק הזה, כל המטרה של כנסים מהסוג הזה, כל המטרה של המצאות תלונות שווא – הכול כדי לנסות לסתום פיות לימין, הכול כדי לבצע דה-לגיטימציה.

שלמה קרעי: מי שעובר על החוק, תביאו אותו למשפט; אל תמציאו כאן חוקים.

שלמה קרעי: אל תביאו דברים שהם מיותרים רק כדי לסתום פיות, רק כדי לייצר נרטיב של שנאה והסתה כלפינו.

שלמה קרעי: אז אנחנו נגד החוק המיותר הזה, נגד החוק שמנסה לסתם לנו פיות.

שלמה קרעי: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, נא לשבת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת, אנחנו עוברים להצבעה.

מיקי לוי: נא לשמור על שקט.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 50

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש לא הספיק להצביע.

מיקי לוי: בעד – 50, נגד – 23, הצעת חוק זכויות החולה עברה, ותעבור לדיון בוועדת הבריאות.

מיקי לוי: אני מוסיף את שרת החינוך – בעד, ואת חבר הכנסת מלכיאלי – נגד, לפרוטוקול בלבד.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/304/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

מיקי לוי: הצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (תשלום קנס בתשלומים), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת – אדוני היושב-ראש, קשה לדבר ברעש הזה.

מיקי לוי: אני מבקש בכל לשון של בקשה – סדרנים, נא להושיב את חברי הכנסת.

מיקי לוי: אני מבקש שקט.

מיקי לוי: הנואם לא יכול להביא את דבריו בפני המליאה.

מיכאל מלכיאלי: תבוא, תגיד את זה.

מיכאל מלכיאלי: קשה לך להגיד לי שאתה תומך בי?

מיכאל מלכיאלי: תגיד שזו תמיכה אישית.

מיקי לוי: בבקשה, שקט.

מיקי לוי: נא לשבת.

מיכאל מלכיאלי: תודה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הזאת נועדה לעזור בעצם לאנשים החלשים, אותם אנשים – הרי כולנו: אדם מקבל קנס, מהמשטרה, מהעירייה, אז האדם שיש לו כסף נותן את הכסף במיידי, משלם ויודע להיפטר מזה.

מיכאל מלכיאלי: האנשים שאין להם כסף, או הדחיינים, יודעים לקחת את הדוח הזה ולהעביר אותו הלאה, להגיד, בשבוע הבא אשלם, עוד שבועיים אשלם.

מיכאל מלכיאלי: מה שקורה בסוף במצב הנוכחי היום, אדוני היושב-ראש, זה שאותם אנשים אחרי זה משלמים ריבית, ומשלמים יותר, עד שהם מגיעים למצב של עיקול.

מיכאל מלכיאלי: הצעת החוק הזאת – ואני רוצה גם להודות לשר המשפטים, שהעביר אותה בוועדת השרים – נועדה לאפשר לכל אזרח לשלם את הקנסות בתשלומים ללא ריבית.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר שלום למשפחת כהן, שבאה והצטרפה אלינו כאן לדיון הזה, ואני מבקש את תמיכת כולם בחוק.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה על המיצוי של הצעת החוק.

מיקי לוי: ישיב להצעת החוק של חבר הכנסת מלכיאלי – הצהרה על ערר בשם שר המשפטים?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: מי משיב לה?

מיקי לוי: חבר הכנסת שטרן, אתה משיב?

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: הממשלה כמובן תומכת.

מיקי לוי: בבקשה.

אלעזר שטרן: חבר הכנסת מלכיאלי.

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, שב, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה.

אלעזר שטרן: אתה יודע, הודענו גם קודם, החוק הוא בתמיכת הממשלה.

אלעזר שטרן: אני מקווה שלפחות זה יוסיף לאווירה שאנחנו חושבים שצריכה להיות כאן בכנסת, אדוני היושב-ראש, שיש חוקים גם של האופוזיציה שהממשלה שמחה לתמוך בהם.

אלעזר שטרן: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ובכן, החוק בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 49

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 49.

מיקי לוי: אנחנו מוסיפים את חברי הכנסת סטרוק, מיכל, עלי סלאלחה, וסמי אבו שחאדה – גם אותך בעד.

מיקי לוי: כמובן, כולם בעד.

מיקי לוי: לפרוטוקול הוספנו את כולכם.

מיקי לוי: החוק עבר ויעבור להמשך טיפול בוועדת הכלכלה.

מיכאל מלכיאלי: - - - לא עובד.

מיקי לוי: לא עובד? מייד יבואו אליך.

מיקי לוי: אנחנו נוסיף גם את חבר הכנסת מלכיאלי, יוזם החוק – בעד.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1863/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק ההוצאה לפועל (תיקון – מסלול מקוצר חובה), של חברת הכנסת לזימי, בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה, חברת הכנסת לזימי.

מיקי לוי: חברי הכנסת, כל מי שמנהל דיונים אישיים, יש קפה נהדר בפרסה.

מיקי לוי: בבקשה לצאת.

מיקי לוי: כל מי שרוצה, בבקשה לצאת.

מיקי לוי: זה מפריע למהלך הדיון.

מיקי לוי: תתכבדו בקפה של ציונה.

מיקי לוי: תודה רבה.

נעמה לזימי: אין על הקפה של ציונה.

נעמה לזימי: תודה.

נעמה לזימי: כבוד יו"ר הכנסת, כנסת נכבדה, אורחים יקרים – יש פה ממש מלא רעש.

מיקי לוי: בבקשה, בבקשה, תמשיכי.

נעמה לזימי: החוק הזה הוגש במקור על ידי חברת הכנסת ושרת התחבורה מרב מיכאלי.

נעמה לזימי: זו גם הזדמנות לברך אותה פה במזל טוב ליום הולדתה.

נעמה לזימי: נפלא להעביר את החוק הזה החשוב שלך דווקא ביום הזה.

נעמה לזימי: בשנה האחרונה פתחה רשות האכיפה והגבייה 348,459 תיקי הוצאה לפועל והגישה 11,608 בקשות לחדלות פירעון.

נעמה לזימי: אלה מספרים אדירים ומדאיגים.

נעמה לזימי: על פי הנתונים, אחד מתוך עשרה אנשים בישראל הוא חייב בהוצאה לפועל.

נעמה לזימי: מאחורי המספרים עומדים אנשים שחייהם נקלעו לסחרור כלכלי קשה.

נעמה לזימי: הקורונה הביאה איתה את אחד המשברים הכלכליים החמורים בתולדות המדינה.

נעמה לזימי: עשרות אלפי עסקים נסגרו, ומאות אלפי אנשים נותרו ללא עבודה.

נעמה לזימי: המצוקה והחובות הכבדים הביאו רבים מהאזרחים למצב כלכלי קשה.

נעמה לזימי: המילה "חייב" בהוצאה לפועל משקפת תמונת מצב של אדם שלא מצליח לשלם את חובותיו ונקלע להליכי גבייה דרקוניים, שכוללים במקרים רבים הליכי עיקול נכסים ומגבלות קשות על התנהלותו הכלכלית.

נעמה לזימי: כתוצאה ממשבר הקורונה חלה האצה בקצב פתיחת התיקים.

נעמה לזימי: ברגע שנפתח נגדך תיק כזה, זה עוצר את כל החיים ומטיל צל כבד על כל ההתנהלות היום-יומית.

נעמה לזימי: תחום החובות מאפיין בעיקר אוכלוסיות מוחלשות ואוכלוסיות עניות, ולצערנו בשנים האחרונות הוא גדל בהתמדה.

נעמה לזימי: שיאניות ההוצאה לפועל הן הרשויות החלשות, אנשים ממעמד כלכלי נמוך ונמוך מאוד, שלא מסוגלים לשלם את החוב במסגרת הזמן שנקבעה, וכך החוב נגדם צובר ריביות וממשיך לתפוח.

נעמה לזימי: האנשים לא רוצים להתחמק מתשלום החוב; חלקם לא מסוגלים אפילו לעמוד בתשלום של כמה אלפי שקלים מדי חודש.

נעמה לזימי: המציאות הקשה הכניסה רבים לחובות גבוהים שהם אינם יכולים לעמוד בהם והשפיעה גם על החייבים שכבר היו בהליכי פשיטת רגל ואיבדו את היכולת לעמוד בהחזרים החודשיים שלא באשמתם.

נעמה לזימי: מטרת החוק היא לבלום את כמות הליכי ההוצאה לפועל, בעיקר לאור העובדה שמרבית התיקים נפתחו על חובות נמוכים, חובות של פחות מ-50,000 שקלים.

נעמה לזימי: כיום מאפשר חוק ההוצאה לפועל הסדר חיובים במסלול מקוצר, המסלול לגביית חובות נמוכים מ-25,000 שקלים.

נעמה לזימי: מאחר שאחוז סגירת התיקים במסלול המקוצר גבוה מזה שבמסלול הרגיל, והליך הגבייה בו מהיר ויעיל יותר, קיצור תקופת הגבייה ייטיב הן עם החייב, שעל חובו תצטבר פחות ריבית ויימנע ממנו תשלום שכר טרחה לעורך דין, והן עם הזוכה, שחובו ייפרע מהר יותר.

נעמה לזימי: כך שני הצדדים יוצאים נשכרים.

נעמה לזימי: במסגרת המסלול המקוצר, במקום שההוצאה לפועל תנקוט הליך גבייה משפטי היא פונה לחייב ומגיעה איתו להסדר תשלומים, ואם הוא עומד בפרק הזמן שהוקצב לכך, לא נפתחים נגדו הליכי גבייה משפטיים כלל.

נעמה לזימי: הצעת החוק שלי מציעה להגדיל את הסכומים שבהם ניתן לפעול במסלול החוב המקוצר המוגדר כיום בחוק, מ-25,000 ל-50,000 ש"ח.

נעמה לזימי: בנוסף, לשם התאמת החוב לזמן ההחזר, מוצע להאריך את זמן ההחזר משמונה חודשים ל-18 עבור חובות הגבוהים מ-25,000 ש"ח.

נעמה לזימי: עכשיו אני רוצה להגיד משהו אישי.

נעמה לזימי: בן זוגי, שיחיה, חווה את הסיפור של ההוצאה לפועל עם המשפחה שלו.

נעמה לזימי: הוא תמיד מספר לי שאחת החוויות הקשות שהיו לו בחיים הייתה לראות אנשים, נושים, מגיעים לבית שלו, מעקלים את הטלוויזיה ואת הרכוש ואת הכול.

נעמה לזימי: אבל החוויה הכי קשה הייתה לראות איך אימא שלו נלחמת על השטיח הפרסי שהם הביאו ומתחננת שלא ייקחו אותו.

נעמה לזימי: את התמונות הללו אנחנו חייבות וחייבים למנוע מהציבור והאזרחים, זו החובה שלנו, את חוויות החיים הקשות האלו.

נעמה לזימי: בתהליך הכנת החוק שוחחתי עם אנשי רשות האכיפה והגבייה וההוצאה לפועל.

נעמה לזימי: הופתעתי, אבל גם שמחתי לגלות שהם שותפים מלאים לתפיסה שלי.

נעמה לזימי: גם הם לא היו רוצים שההוצאה לפועל תהיה הזרוע האלימה של המדינה, גוף שפוגע בחלשים בחברה, באלו שנקלעו למצוקה ולחובות, לא פעם בגלל המערכת ובגלל המדינה; אלו שהמצב הזה פוצע אותם אפילו יותר.

נעמה לזימי: ההוצאה לפועל צריכה ויכולה להיות גוף חברתי – כן, כן – גוף צודק יותר ומכיל יותר; גוף ששואף לעזור, לרפא, להרים אנשים מתוך מצוקה וחולשה ולתת להם אפשרות לעמוד על הרגליים.

נעמה לזימי: בכוחנו לשנות את הפרדיגמה הציבורית הזו, לשנות את הרעיון שההוצאה לפועל היא גוף מאיים ומפחיד שאנשים מקשרים לטראומה ולאלימות.

נעמה לזימי: במקום זאת, ההוצאה לפועל יכולה להיות מוסד שעוזר לנשים ואנשים להשתקם, נותן להם הכוונה, ליווי וסיוע; גוף שלא רואה אותם כעבריינים רק מפני שהם בחובות או בעוני, אלא כבני אדם שזקוקים לעזרה.

נעמה לזימי: אסור לנו לתת יד להגברת קצב פתיחת התיקים בהוצאה לפועל.

נעמה לזימי: חובתנו לבוא לקראת בעלי החוב ולסייע להם לצאת מהמצב הקשה שאליו נקלעו שלא באשמתם.

נעמה לזימי: הרחבת המסלול המקוצר היא צו השעה.

נעמה לזימי: אני אסיים בשיר שכתבה איריס אליה, קוראים לו "בית אבי": ראשונה עוקלה הטלוויזיה / ואז הרהיטים; ספות / מיטות, פסנתר, / הספרים הוטמנו / בארגזים, גם המחברות / ועבודת השורשים / המרגשת, וכל האלבומים / לאט קמלו עצי השסק, השזיף, / התפוזים, הדשא / הגדר החיה / מתה בכוחות / עצמה.

נעמה לזימי: / ואז הונבנק הבית / הושכר, רוקן / כונס, נוכס ושוב / הושכר, ואז פונה / בפעם האחרונה / צבאו עליו נושים רבים / קשים וטורדניים כיתושים.

נעמה לזימי: / דבר לא נותר לי / מן הבית / עד שנמכר / ואז אבי.

נעמה לזימי: נוכח חשיבות החוק, אבקש את תמיכת חברי וחברות הכנסת.

נעמה לזימי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השרה ביטון, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני משיבה בשמו של שר המשפטים.

יפעת שאשא ביטון: הצעת החוק מבקשת להרחיב את המסלול המקוצר שבחוק ההוצאה לפועל.

יפעת שאשא ביטון: המסלול המקוצר הוא המסלול שבו ההוצאה באה בנעליו של הזוכה ופועלת במקומו לצורך גביית החוב.

יפעת שאשא ביטון: היא זו שיוזמת ומנהלת את הליכי הגבייה ועל כן יש התערבות מינימלית של הזוכה.

יפעת שאשא ביטון: תכליתו לקדם אכיפת חובות מהירה ויעילה בחובות בסכומים נמוכים, תוך צמצום תפיחת החוב של החייב בשל הוצאות משמעותיות המתווספות לחוב במסגרת ההליכים במסלול הרגיל, כגון שכר טרחת עורך דין.

יפעת שאשא ביטון: נכון להיום, המסלול המקוצר הוא מסלול וולונטרי, והזוכה יכול לבחור לפעול במסגרתו לגביית החוב, בהתקיים כמה תנאים.

יפעת שאשא ביטון: 1.

יפעת שאשא ביטון: מדובר בחיוב כספי שאינו עולה על 25,000 שקלים, למעט פסק דין למזונות, ומימוש משכון ומשכנתה.

יפעת שאשא ביטון: 2.

יפעת שאשא ביטון: לא ניתן בעניין החייב צו איחוד תיקים, או סך חובותיו בהוצאה לפועל לא עולה על 100,000 שקלים.

יפעת שאשא ביטון: 3.

יפעת שאשא ביטון: המסלול המקוצר מוגבל לשמונה חודשים, אשר לאחריהם, ככלל, החוב עובר למסלול גבייה רגיל.

יפעת שאשא ביטון: משרד המשפטים פועל בימים אלה לבחינה רוחבית של אופן הרחבת המסלול המקוצר, על מנת שזו תהיה מאוזנת ומידתית, ותשמור על תכליתו ויתרונותיו של המסלול המקוצר מבלי לפגוע ביכולתו להוביל לגבייה אפקטיבית לצמצום ההוצאות המתווספות לחוב של החייב.

יפעת שאשא ביטון: בשל מורכבות הבחינה הנדרשת, ועל מנת שזו אכן תוביל לתוצאות מיטיבות, הן עם הזוכים והן עם החייבים, משרד המשפטים סבור כי קידום שינוי המנגנון של המסלול המקוצר, צריך להיעשות במסגרת הצעת חוק ממשלתית, שאותה יקדם משרד המשפטים יחד עם רשות האכיפה והגבייה.

יפעת שאשא ביטון: לפיכך, מוצע בשלב זה, לתמוך בהצעת החוק במסגרת ההצעה הטרומית ובהמשך להכפיף אותה להצעת החוק הממשלתית שתקודם בנושא.

יפעת שאשא ביטון: המציעה מסכימה, נכון?

יפעת שאשא ביטון: חברת הכנסת נעמה לזימי, המציעה מסכימה להצעה שלנו, לחכות להצעת חוק ממשלתית?

נעמה לזימי: בהחלט.

יפעת שאשא ביטון: אני קוראת לחברי הכנסת לתמוך בהצעה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ביקש להתנגד חבר הכנסת סופר, בבקשה.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, בשלושת השבועות האחרונים – אדוני היושב-ראש, חשוב לי שאתה תכיר, כי אתה מעורב בשני הנושאים – פעלתי לקידומם של שני חוקים חשובים: האחד עוסק בנושא שנמצא בליבת העשייה שלי: הטיפול בנפגעי פוסט-טראומה בעקבות לחימה, ובפצועי לחימה בכלל.

אופיר סופר: הנושא השני, חבריי חברי הכנסת – השר דודי אמסלם, כדאי שתקשיב, זה משהו מעניין מה שאני הולך לומר – עוסק בנושא של הפרוטקשן והפשיעה החקלאית.

אופיר סופר: עכשיו, אני רוצה שתקשיב, תראה איזה סיפור אני שומע; מה אני מקבל מעיתונאים.

אופיר סופר: אני קיבלתי בקשה גם ממשרד הביטחון וגם דרך השר גדעון סער לנהל משא ומתן – וזה היה פה במליאה – על שני החוקים האלה.

אופיר סופר: החלטתי למשוך את שני החוקים האלה כדי לקדם אותם בזמן הקרוב.

אופיר סופר: אז היום גורמים בכירים בממשלה – גורמים בכירים בממשלה מעבירים מסרים שהם במשא ומתן, או מעבירים לי מסרים, שקידום החוקים שלי יהיה תלוי בחבירה שלי לקואליציה.

אופיר סופר: חבורה של הזויים, חבורה של מושחתים.

אופיר סופר: מי שהעביר את התדרוך הזה הוא אדם שפל, שלא ראוי בכלל לשבת על שום כיסא שמתחיל להיראות כמו של נבחר ציבור.

אופיר סופר: לקחת שני חוקים כאלה ולעשות בהם שימוש ציני כזה, שמתנה את הקידום של החוקים בחבירה לקואליציה, ביצירת שיתוף פעולה?

אופיר סופר: איך אתם רוצים שנעבוד איתכם?

אופיר סופר: אתם לא מתביישים?

אופיר סופר: אני מבקש, אדוני סגן השר, שתהיה התנערות של הממשלה, הגורמים הבכירים בממשלה, מהדבר הזה.

אופיר סופר: פשוט בושה וחרפה.

אופיר סופר: בושה וחרפה.

אופיר סופר: זה הגיע משני כתבים, ובעיניי זה חמור מאוד.

אופיר סופר: תודה רבה.

שלמה קרעי: זאת לא הפעם הראשונה, אופיר.

שלמה קרעי: זאת השיטה שלהם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: נא לשבת, חברי הכנסת.

מיקי לוי: אני מבקש לעבור להצבעה.

מיקי לוי: האופוזיציה ביקשה שמית.

מיקי לוי: עדיין שמית?

דוד אמסלם: אני מתנגד.

מיקי לוי: הייתה התנגדות אחת.

מיקי לוי: האופוזיציה, איפה חבר הכנסת קיש?

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין, הגישו בקשה.

מיקי לוי: עדיין שמית?

מיקי לוי: עדיין שמית.

מיקי לוי: לפיכך אנחנו עוברים להצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

מיקי לוי: נא לשבת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – בעד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – נגד רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת אבי מעוז – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת במליאה שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה, בבקשה לסכם.

מיקי לוי: הצעת חוק הוצאה לפועל: בעד – 53, נגד – 35.

מיקי לוי: לפיכך, אני קובע כי הצעת החוק עברה ותעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט להמשך דיון.

מיקי לוי: שרת התחבורה, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת לזימי, שבי במקומך.

מרב מיכאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מרב מיכאלי: אני רוצה לברך על הצעת החוק הזאת, משום שהיא עוד צעד חשוב מאין כמותו בשינוי הנדרש כל כך של החוק ושל המדינה בכל התפיסה הזאת של הוצאה לפועל.

מרב מיכאלי: הוצאה לפועל היא שריד לימים שבהם ההון והשלטון היו אחד, ואנשים היו בעלי חוב לעיתים באופן שבו הם פשוט היו ממשכנים את גופם בתור עירבון.

מרב מיכאלי: השאריות של זה היו מאסר בהוצאה לפועל, שאותו, לשמחתי, ביטלנו כבר בכנסת התשע-עשרה או בכנסת העשרים.

מרב מיכאלי: בכנסת התשע-עשרה ביטלנו כבר את המאסר בהוצאה לפועל, אחר כך העברנו הפטר בהוצאה לפועל, ואחר כך העברנו את חוק חדלות פירעון ושיקום כלכלי, שמקדם גם הוא את השפיות בהוצאה לפועל.

מרב מיכאלי: המדרגה הנוספת, של המסלול המקוצר, שמאפשרת לכל ה-96% מהחייבות והחייבים שלא מיוצגות ומיוצגים בהוצאה לפועל לקבל הזדמנות לא לחיות חיים של חוב, היא צעד מאוד מאוד חשוב.

מרב מיכאלי: יש לנו עוד רבים כאלה.

מרב מיכאלי: אני מברכת מאוד את חברתי, חברת הכנסת נעמה לזימי, על ההישג הזה - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מרב מיכאלי: - - ואני קוראת לך להמשיך ולעשות את השינויים האלה עד שבאמת נביא את זה לצדק חברתי אמיתי.

מרב מיכאלי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

דוד אמסלם: מה עם - - - נתניהו?

דוד אמסלם: כבר הצלחתם - - -

דוד אמסלם: [הצעת חוק פ/1709/24; נספחות.

דוד אמסלם: ]

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

מיקי לוי: הצעת חוק להנצחת זכרו של מנחם בגין, זכרו לברכה (תיקון – יום זיכרון ממלכתי), התשפ"א–2021, בתמיכת הממשלה, של חבר הכנסת יריב לוין.

מיקי לוי: בבקשה.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חברות וחברי הכנסת, במדינת ישראל כיהנו לאורך השנים - - -

מאיר כהן: - - -

מיקי לוי: יריב, לא שומעים אותך.

מיקי לוי: תרים טיפה – זה יהיה מולך.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: פשוט מסמנים לי מהמליאה.

יריב לוין: עכשיו שומעים יותר טוב?

יריב לוין: אומר לאדוני את האמת: אני לא חי באשליה שמישהו מקשיב.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: זה חשוב.

מיקי לוי: יקשיבו לך.

יריב לוין: זה לא היה נראה.

יריב לוין: כן, אולי חוץ - - -

אופיר אקוניס: זה לא יפה.

אופיר אקוניס: אני מקשיב.

אופיר אקוניס: באתי להקשיב.

יריב לוין: במקרה שלך אני מאמין.

יריב לוין: אם כן, אדוני, במדינת ישראל כיהנו לאורך השנים נשיאים וראשי ממשלה, וכבודו של כל אחד מהם וזכויותיו עומדים לו, אבל נדמה לי שיש מעטים שלא רק כיהנו בתפקידים הבכירים האלה אלא באמת השאירו אחריהם מורשת אמיתית, שהיא מורשת שמשפיעה על חייה של מדינת ישראל ותשפיע עליה לאורך דורות.

יריב לוין: אחד מהם, ובעיני רבים אפילו ראש וראשון להם, הוא ראש הממשלה לשעבר מנחם בגין, זיכרונו לברכה.

יריב לוין: נוצר המצב עם השנים – אני לא חושב שבכוונת מכוון כלשהי, אבל כך קרה – שדווקא מנחם בגין לא זכה לכך שיהיה יום מסודר, יום זיכרון ממלכתי, שבו לא רק יזכרו אותו – אני חושב שלמען האמת, אם לשפוט לפחות על פי הדברים שהוא עשה, אמר וכתב בחייו, אני לא בטוח שהוא עצמו היה כל כך מוטרד מן העניין הזה ושזה באמת היה בראש סדר העדיפויות שלו, אבל אני חושב שזה צריך להיות בראש סדר העדיפויות שלנו, משום שאנחנו חייבים את זה לא רק לו אלא קודם כול לילדים שלנו ולדור העתיד שלנו.

יריב לוין: אני חושב שמורשתו של מנחם בגין – זה לא רק ראוי אלא הכרחי, בטח בימים האלה, הכל-כך מתוחים, שיש בהם כל כך הרבה מחלוקות ופילוג – דווקא בתקופה הזאת ראוי ונכון שהיא תילמד בבתי הספר ותילמד במערך החינוך בצבא ובמקומות אחרים, משום שאני חושב שהדרך הזאת שהתווה לנו מנחם בגין הייתה נכונה אז, היא נכונה ביתר שאת והיום ותמשיך להיות נכונה גם בהמשך.

יריב לוין: המורשת הזאת של מנחם בגין היא גם מורשת מאוד מגוונת.

יריב לוין: בדרך כלל, אנשים משאירים אחריהם מורשת שמתמצה בתחום מסוים שבו הם באמת השפיעו ועסקו בו באופן מעמיק.

יריב לוין: אני חושב שהדבר היוצא דופן אצל מנחם בגין זה העובדה שהמורשת שלו משתרעת על תחומי חיים רבים ושונים זה מזה, החל מהמחויבות שלו לבניין הארץ, להתיישבות, המחויבות שלו לביטחון ישראל, לעמידת ישראל בזכות עצמה וברשות עצמה, עם יכולת קבלת החלטות עצמאית בכל מה שקשור לניהול ענייניה בכלל וענייני הביטחון שלה בפרט – דבר שהוא בטח רלוונטי בימים אלה – דרך המחויבות החברתית היוצאת דופן שלו, שבאה לידי ביטוי, ואולי זו הייתה גולת הכותרת שלה, בפרויקט שיקום שכונות שהובל בתקופת ממשלתו, והיו לו כמובן שותפים, ובהם שר החוץ לשעבר דוד לוי.

יריב לוין: אני חושב שכל הדברים האלה, כל אחד מהם הותיר חותם עמוק, ששינה תפיסות באופן עמוק בחברה הישראלית, וראוי להעמיק את ההבנה וההיכרות עם הדברים האלה.

יריב לוין: אבל בעיניי, מכל הדברים שהשאיר אחריו מנחם בגין יש דבר אחד שהוא אולי המסר והמורשת החשובים ביותר שהוא השאיר, והמורשת הזו רלוונטית היום יותר מתמיד, ואפשר לתמצת אותה באמת במילים ספורות: מלחמת אחים – לעולם לא.

יריב לוין: אני חושב שהעמידה הזו של מנחם בגין באירוע שהוא בעיניי האירוע הקשה ביותר שחוותה מדינת ישראל בכל שנותיה, אירוע הירי על האונייה אלטלנה, כאשר איש ירה באחיו בכוונת מכוון כדי לפגוע – אני אומר כאן באופן הברור ביותר: גם אחרי עשרות שנים אי-אפשר לטשטש את האמת.

יריב לוין: כי היו אלה שירו והיו אלה שירו עליהם, וזו אמת שאי-אפשר לטשטש אותה.

יריב לוין: אבל דווקא משום כך, העמידה של מנחם בגין, הנחרצת, הבלתי-מתפשרת, במבחן הכי קשה שיכול להיות, כאשר קורה אירוע מן הסוג הזה – הוא בא ואומר: רבותיי, זה הציווי העליון, כי אחרת הכול יתפרק ולא יישאר כאן שום דבר.

יריב לוין: לא הקמנו מדינה ולא ביקשנו לשוב ולקבץ גלויות כאן בארץ ישראל כדי להילחם אחד בשני.

יריב לוין: להתווכח – כן, לנסות לשכנע – כן, חילוקי דעות זה בוודאי לגיטימי, אבל לא להרים יד איש על אחיו.

יריב לוין: אני חושב שהמסר העוצמתי הזה, הכל-כך חשוב הזה, שאגב, יש לו שורשים עמוקים עוד שנים קודם, גם בתקופת הסזון – אני חושב שהדברים האלה חייבים להילמד.

יריב לוין: הם אולי המורשת הכי חשובה שמישהו השאיר לנו כאן.

אמיר אוחנה: רק שלשום נאמר כאן בכנסת באחת הישיבות: תנו לנו נשק – אנחנו נטפל בהם.

אמיר אוחנה: זה איש על אחיו.

יריב לוין: כן.

יריב לוין: אני חושב שזו דוגמה, ונדמה לי שזה לא רק שיח מהסוג הזה אלא אני מצטער לומר שהיו גם אירועים כאלה, לצערנו, בעבר.

יריב לוין: לכן, אני חושב שהצורך הזה הוא צורך שהוא לא צורך של מנחם בגין שיזכרו אותו.

יריב לוין: הוא צורך וחובה שלנו, מתוך המחויבות שלנו לדורות הבאים, לדור הצעיר הנוכחי ולדורות שיבואו אחריו, ללמוד את הדברים ולהכיר אותם וללכת לאורם.

יריב לוין: אני מוכרח גם לומר שהצעת החוק בעצם מסדירה שורה של דברים שצריכים ואני מקווה שיקרו באותו יום זיכרון, החל בדיון בכנסת, דרך לימוד בבתי הספר, במחנות צה"ל ועוד, וקיבלתי בקשה מהמשפחה, שבאה ואמרה שהטקס שמתקיים בבית הקברות לזכרו של מנחם בגין הוא בעיקרו טקס משפחתי ומבקשים להמשיך ולשמר את האופן שבו הדבר נעשה.

יריב לוין: לחלוטין, אני לא רק מכבד את הבקשה הזו, אני גם חושב שטעמיה מובנים לחלוטין ואני בוודאי גם נענה להם ומציע שבהמשך הליכי החקיקה אנחנו נסדיר ונבטיח את העניין הזה.

יריב לוין: בכלל, אני רוצה לומר כאן בהקשר הזה, בעיניי הטקסים הם לא מה שחשוב.

יריב לוין: אני חושב אפילו, אדוני היושב-ראש, ואתה בוודאי חווה את זה עכשיו בעוצמה גדולה, יש אולי אפילו הכבדת יתר בהיקפי הטקסים, לא אחת יש כמה טקסים באותו יום באותו עניין, ואותם אנשים נדרשים לשאת כמה נאומים באותו יום.

יריב לוין: אני חושב שזה לא מוסיף כבוד וגם לא מוסיף עניין, ובעיניי לפחות יש בכלל מקום לעשות איזו מחשבה בכל הנושא הזה, אבל בוודאי שהמטרה כאן היא לא לעשות טקסים לכבוד הטקס אלא ללמד מורשת שכל מי שיזכה ללמוד אותה אני חושב שירוויח, והחברה הישראלית כולה זקוקה לה, כפי שאמרתי, היום אולי אפילו יותר מתמיד.

יריב לוין: אני מבין ומבקש להודות לשר גדעון סער, יושב-ראש ועדת השרים לענייני חקיקה, שוועדת השרים החליטה שהממשלה תתמוך בהצעת החוק בכפוף לכמה התניות, ואני מניח שיציג אותן כאן השר אלקין שישיב בשם הממשלה, שהן מקובלות גם עליי.

יריב לוין: בעיקרן, כדי לחסוך את הצורך שאני אעלה להשיב, אני אומר שהבקשה היא לדחות לפרק זמן של כחצי שנה על מנת לאפשר לנסות להסדיר באופן כללי את הסוגיה הזאת, אני חושב שיש בה טעם רב ויש בה היגיון ובהחלט כדאי שהדבר יוסדר.

יריב לוין: אני אומר מניסיוני, רצונות כאלה היו לאורך השנים.

יריב לוין: לא בטוח שזה באמת יקרה, זה יהיה לא כל כך פשוט לעשות, ואני מקווה שבתוך הסדרה כזאת בכל אופן תימצא ההתייחסות המיוחדת למנחם בגין, מכל הסיבות שציינתי קודם.

יריב לוין: במידה שהדבר לא יסתיים נוכל באמת בתום חצי שנה לקדם את הצעת החוק הזו, להשלים את החקיקה ולעשות דבר שאני חושב שאין חולק שהוא חשוב ונכון לעשותו.

יריב לוין: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ישיב השר אלקין, השר המקשר, בבקשה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי השרים וחברי הכנסת, אני רוצה לברך את חבר הכנסת יריב לוין על היוזמה הנכונה והברוכה לתיקון שהוא מציע לחוק להנצחת זכרו של מנחם בגין.

זאב אלקין: אכן, כפי שהציג כאן חבר הכנסת לוין וכפי שנכתב בהצעת החוק, מטרת החוק, למעשה מטרת התיקון, זה לייצר כלים נוספים להנחלה של המורשת והערכים שבהם דגל מנחם בגין ולהעביר אותם לדורות הבאים.

זאב אלקין: לשם כך כאמור הצעת החוק מציעה להוסיף יום זיכרון ממלכתי בחוק להנצחת זכרו של מנחם בגין ולציין אותו כמובן מדי שנה ביום ד' באדר, יום פטירתו של מנחם בגין, שאגב בשנה הבאה אנחנו נציין 30 שנים לפטירתו, וכפי שאגב נאמר לנו בזמן הדיון בוועדת השרים, ייתכן שכבר השנה – למרות שהחוק עוד לא יחוקק, בגלל שזה תאריך עגול, חוק ההנצחה של ראשי ממשלה ונשיאים מאפשר לוועדת השרים לטקסים וסמלים לקיים יום כזה בתאריכים עגולים גם במסגרת החקיקה הקיימת.

זאב אלקין: לכן ייתכן, חבר הכנסת לוין, שמטרתך תושג גם השנה למרות שמלאכת החקיקה עוד לא תסתיים.

זאב אלקין: אני כמובן אתמוך בזה, ואני מניח שרבים וטובים בממשלה יתמכו בכך.

זאב אלקין: ההצעה לקיים את יום הזיכרון המיוחד בדרכים השונות כפי שנהוג ומקובל, יש לה גם טעם נכון בהשוואה לחוקי הנצחה אחרים.

זאב אלקין: מי שמשווה את החוק להנצחת זכרו של מנחם בגין לחוק להנצחת יצחק רבין או לחוק להנצחה של דוד בן-גוריון – באמת מייד בולט היעדר היום המיוחד הזה, שקיים בחוקים אחרים.

זאב אלקין: זה באמת מעניין היסטורית למה זה קרה, אני שאלתי את עצמי, לא הגעתי לתשובה.

זאב אלקין: חוששני שהנושא שאתה ציינת יכול להיות שהיה חלק מהעניין.

זאב אלקין: בכלל, מה שאפיין את מנחם בגין בחייו הוא דרכו הצנועה והייחודית, וגם את המשפחה.

זאב אלקין: זה מקרה מאוד ייחודי של למעשה טקס אזכרה או טקס משפחתי ולא טקס ממלכתי, ואני מניח שזה שאין יום מיוחד – יכול להיות שגם ידה של המשפחה הייתה בכך.

זאב אלקין: אבל ללא ספק, עם כל ההערכה לצניעות של מנחם בגין, זיכרונו לברכה, וצניעות משפחתו, ברור שזה כלי חשוב להנחלת המורשת ולכן נכון לתקן את זה, לקבוע את הכלים שהמדינה משתמשת בהם גם במקרים אחרים, ולמעשה להשוות את החוק להנצחת זכרו של בגין לחוקים אחרים.

זאב אלקין: זה היה אחד מהטעמים, ואכן, כמו שציינת, ועדת שרים השתכנעה לתמוך בהצעת החוק.

זאב אלקין: בכלל, מורשתו של מנחם בגין היא מורשת ענפה, אנחנו לא נרחיב עליה כאן.

זאב אלקין: אתה ציינת את הדברים המרכזיים, ואולי הבולט שבהם הוא באמת ההתעקשות הזאת, גם ברגעי המחלוקת הכי קשה שיש פוליטית ואפילו מעבר לפוליטית – התעקשות על האחדות והיכולת לשמור את המסגרת של אחדות העם.

זאב אלקין: אני חושב שבימים האלה זו דווקא מורשת שהיא מאוד מאוד נחוצה לנו.

זאב אלקין: הימים כידוע מתאפיינים במתיחות פוליטית גדולה מאוד ודווקא המורשת הזאת, שמנחם בגין הוכיח אותה ברגעי המבחן הכי קשים, גם כשהמחלוקת אפילו באה לידי אירועים מאוד מאוד טרגיים ואנשים שנהרגו, עדיין הוא ידע לעמוד על כך שהאחדות גוברת על הכול.

זאב אלקין: במורשת הזאת יש הרבה עקרונות, גם ההתנהלות בשיח הציבורי והפוליטי וגם ההתנהלות האישית, דווקא בהקשר של מה שנדון בכנסת רק השבוע, אדוני היושב-ראש, החוק שמדבר על הגבלת כהונה, אי-אפשר שלא לציין את המשפט המפורסם של מנחם בגין שנאמר בהקשר של כהונה שהתארכה של מנהיג דגול אחר, על כך ששלטון ממושך הוא סכנה לחירות האומה ולמוסר בניה והוא מוליד שחיתות.

זאב אלקין: אז כאן, בהיבט הזה, הכנסת, כשהיא למעשה התחילה לקדם - - -

יריב לוין: רק צריך להמשיך את המשך המשפט.

יריב לוין: לכן העם צריך בבחירות להחליט, לא - - -

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: נכון.

אמיר אוחנה: את זה הם רוצים לתקן.

מיקי לוי: לא, אין בעיה, אבל זה לא יסתור.

מיקי לוי: העם הוא אשר - - -

קריאה: הוא בדיוק התכוון להגיד את זה - - -

יריב לוין: - - -

מיקי לוי: זה בסדר.

זאב אלקין: הכנסת גם מייצגת את העם, כפי שאתה יודע, חבר הכנסת לוין, והיא יכולה לנקוט כלים כדי שהעיקרון הזה יהיה גם מבוסס מבחינה חוקתית.

יריב לוין: - - - צריך להיות - - -

זאב אלקין: אבל בסופו של דבר אין ספק שמדובר פה על הצעת חוק ראויה ביותר להנצחת המורשת של אחת מהדמויות הבולטות והמשמעותיות ביותר בהיסטוריה של מדינת ישראל ושל התנועה הציונית, וכאמור מהטעם הזה ועדת שרים רואה ברכה גדולה מאוד בקידום של הצעת החוק הזאת והחליטה לתמוך בה.

זאב אלקין: כפי שציינת, בצדק, היות שלוועדת שרים הגיעו פניות גם לגבי הנצחה של אישים שונים אחרים – גם ראשי ממשלה ונשיאים, וגם מחוץ למעגל הזה – הוקמה ועדה מיוחדת, צוות מיוחד בראשות שר התרבות והספורט, השר טרופר, שמנסה לארגן את כל הסוגיה הזאת, ולכן ועדת השרים ביקשה מהמציע, אחרי הקריאה הטרומית להמתין עד למושב הקיץ להשלמת עבודת הצוות ולראות אם בהמלצות של הצוות יכולים להיות גם צדדים שרלוונטיים לקידום הצעת החוק הזאת.

זאב אלקין: צריך להגיד שהמצב פה שונה מרוב המקרים שבהם מטפל הצוות, כי פה כבר קיים חוק להנצחה.

זאב אלקין: רוב מטרת הצוות זה לתת את הדעת על מיהן בכלל הדמויות שראויות להנצחה לאומית ומי לא ואיך – לבנות היגיון מאחד ברגע שזה חורג מרשימה של ראשי ממשלות ונשיאים.

זאב אלקין: ייתכן שחלק מההשלכות של עבודת הצוות תהיינה רלוונטיות גם כאן, למשל לגבי הסוגיה שציינת שאנחנו נמצאים היום במצב של חוקי הנצחה קיימים, ולמעשה נציגי ציבור נואמים על אותו נושא ואותו איש כמה פעמים.

זאב אלקין: לא בטוח שזה הפתרון הכי חכם והכי נכון, לכן ועדת השרים ביקשה ממך, כהתניה לקידום הצעת החוק, להמתין למושב הקיץ, ובמידה שיהיו המלצות לצוות של השר טרופר – לשלב את הדברים הרלוונטיים לתוך קידום החקיקה בהמשך.

זאב אלקין: אני מבין שהתנאי הזה מקבל עליך.

זאב אלקין: היות שכך, אני ממליץ לכנסת לתמוך בהצעת החוק, תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: מבקשת להתנגד להצעת החוק חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: מכובדי היושב-ראש, חברי, חבר הכנסת יריב לוין, מכובדי חבר הכנסת בני בגין, באופן מקרי, כביכול, קרה היום אירוע שקושר אותנו למנחם בגין, זיכרונו לברכה.

אורית סטרוק: האירוע היה שחבר הכנסת אחמד טיבי כינה אותי כמה פעמים בדיון בוועדת הכספים אויבת העם הפלסטיני, ככה הוא כינה אותי.

מיקי לוי: אבל זה לא קשור לנושא, את לא מכבדת - - -

אורית סטרוק: אני כבר אסביר למה זה קשור לנושא, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אבל את לא מכבדת את החוק.

אורית סטרוק: עכשיו, אני רוצה לומר מה היה אומר על זה מנחם בגין, אתם יודעים מה הוא היה אומר?

אורית סטרוק: הוא היה אומר - -

אמיר אוחנה: אין עם פלסטיני.

אורית סטרוק: - - בדיוק.

אורית סטרוק: מנחם בגין, זיכרונו לברכה, היה אומר שאני לא יכולה להיות אויבת העם הפלסטיני כי אין עם פלסטיני.

אורית סטרוק: נכון, חבריי מהליכוד?

אורית סטרוק: ככה בגין היה אומר: אין עם פלסטיני, וממילא אני לא יכולה להיות אויבת שלו.

אמיר אוחנה: גולדה, מפא"י.

אורית סטרוק: יותר מזה, הוא אמר שאין בכלל פלסטין, אין עם פלסטיני כי אין ארץ שנקראת פלסטין.

אורית סטרוק: יש ארץ ישראל, וארץ ישראל היא כולה שלנו, של עם ישראל, וניתנה לנו מבורא עולם.

אורית סטרוק: כמו שאמר שמעון החשמונאי, ועוד מעט חנוכה, "הארץ הזאת, לא ארץ נוכרייה לקחנו, ולא ברכוש נוכרים משלנו" – זאת הארץ שלנו.

אורית סטרוק: ממילא, מכיוון שאין ארץ פלסטינית, היה אומר מנחם בגין, גם אין עם פלסטיני ואני לא יכולה להיות אויבת של העם הפלסטיני.

אורית סטרוק: אז יש לנו ערביי ארץ ישראל, והשאלה היא אם ערביי ארץ ישראל רוצים להיות אזרחים נאמנים למדינה, או שכמו שאמר אתמול חבר הכנסת ווליד טאהא.

אורית סטרוק: בדיון על חוק החשמל – הוא אמר שנכון להביא את החוק הזה באמצעות גוף בין-לאומי כי הוא, ווליד טאהא, מבחינתו, הוא חי תחת כיבוש.

אורית סטרוק: ווליד טאהא, חבר בקואליציה שלכם, מעביר מטעמכם את חוק החשמל – לערבים ולא להתיישבות הצעירה – הוא חי תחת כיבוש.

גבי לסקי: - - -

אורית סטרוק: אני רוצה להגיד שכשם שמדינה פלסטינית, אם חס וחלילה תקום, תסכן את מדינת ישראל - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

מיקי לוי: לא, לא, אל תפריע.

אורית סטרוק: ככה הדברים של יועצו של ערפאת, אחמד טיבי, שכינה אותי אויבת העם הפלסטיני, ומכיוון שהחברים שלו יודעים איך להתנהג עם אויבים, לא כמונו - -

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

אורית סטרוק: - - הדברים האלה הם בבחינת הסתה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

אורית סטרוק: הוא הסית נגדי - -

מיקי לוי: בבקשה לסיים.

מיקי לוי: עכשיו.

אורית סטרוק: - - וזה חמור מאוד.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני אומר את דעתי האישית: היית יכולה לבחור חוק אחר ולהעלות את הדברים האלה, אבל בסדר, אם זו הדרך – בבקשה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק להנצחת זכרו של מנחם בגין, בתמיכת הממשלה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 41

מיקי לוי: נמנעים – אין

חיים כץ: אה, לא, לא, לא, אני הצבעתי אצל גלית דיסטל.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, את לא יכולה להצביע בעד, את לא יכולה לעשות חוכא ואיטלולא מהתקנון לגמרי.

מיקי לוי: את לא יכולה להצביע בעד, את ביקשת להתנגד.

משה אבוטבול: למה?

משה אבוטבול: שכנעת אותה.

משה אבוטבול: אחרי הדברים שלך היא השתכנעה.

מיקי לוי: זה פשוט לא בסדר.

משה אבוטבול: אבל היא השתכנעה מדברים שלך, אתה משכנע, היא השתכנעה.

מיקי לוי: לא, לא, שבי בבקשה, אל תבואי לכאן, שבי בבקשה, שבי בבקשה.

חיים כץ: אני הצבעתי אצל גלית דיסטל ולא אצלי.

מיקי לוי: אוקיי, אנחנו נתקן לפרוטוקול.

משה אבוטבול: אתה היית משכנע - - -

מיקי לוי: בעד – 41, נגד – אחד.

מיקי לוי: לכן הצעת החוק הזו עברה ותועבר לוועדת החינוך, התרבות והספורט, תודה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, הצעת חוק הדיור הציבורי (הגדלת המלאי), 2021 - - -

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת מנסור עבאס עשה אותו דבר בקנביס ולא הערת לו.

מיקי לוי: אם הייתי רואה אותו הייתי מעיר לו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, אל תבדוק את היושרה שלי, אם הייתי רואה, הייתי מעיר לו.

ינון אזולאי: הוא הצביע - - -

מיקי לוי: לא ראיתי את זה, אם הייתי רואה הייתי מעיר לו, אבל אי-אפשר, אי-אפשר שאנחנו נתנהג בניגוד לתקנון.

מיקי לוי: גם שם, אם זה נעשה, זה לא בסדר.

מיקי לוי: לא בסדר.

מיקי לוי: את עלית להתנגד, אחרת לא היית מקבלת, אחרת לא היית מקבלת.

מיקי לוי: שבי, בבקשה.

מיקי לוי: אמרתי שזה עבר לוועדת החינוך.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1615/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אני עובר להצעת חוק הדיור הציבורי (הגדלת המלאי), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, בבקשה.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מה שהצעת החוק הזו מבקשת זה מאוד מאוד פשוט: להגדיל את מלאי הדירות של הדיור הציבורי, כדי לסייע למשפחות הזכאיות לדיור ציבורי, אשר עומדות בקריטריונים – המאוד מחמירים ומאוד אכזריים – של משרד השיכון.

אורלי לוי אבקסיס: יש מטרה אחת לקריטריונים, לצמצם – אני אשמח מאוד אם יהיה קשב כי הנושא פה הוא נושא, לצערי הרב, של המון שנים.

אורלי לוי אבקסיס: המגמה של תפיסת העולם החברתית, ספינת הדגל החברתית של מדינת ישראל, של הדיור הציבורי, הייתה קורת גג למשפחות מעוטות יכולת; למשפחות עניות, למשפחות מרובות ילדים, שלא יכולות לאפשר לעצמן גם חיים מינימליים בכבוד וגם קורת גג בטוחה מעל הראש של הילדים, של הנכים, של הקשישים.

אורלי לוי אבקסיס: מדינת ישראל ראתה את הצורך הזה, אבל לצערי הרב עם השנים התור של הזכאים הלך וגדל ומספר הדירות הפנויות הלך וקטן.

אורלי לוי אבקסיס: מהמכירה – שהמטרה שלה הייתה כמובן טובה, חברתית, שתוכלנה אותן משפחות לגור באותו בית ילדותם במחיר שמביא בחשבון גם את השנים ששילמו שכירות ולכן יש הנחות מסוימות – לצערי הרב הכסף שנכנס מכל אותם מבצעי מכר הפך להיות קופה קטנה לכל מיני משרדים: סלילת כביש, שיפוץ מבני ציבור, שמירה, אבל לא למטרה ולרציונל שעמדו בבסיס המבצעים הללו.

אורלי לוי אבקסיס: במדינת ישראל, על פי הדוח שחיבר אלי אלאלוף בוועדה שבאה וקיבלה את הכותרת הגדולה: הוועדה למלחמה בעוני, נכתב שם שבכל רגע נתון חייבים שיהיו כ-100,000 דירות פניות בדיור הציבורי שבהן ישתכנו המשפחות העניות.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו תבינו, במדינת ישראל יש היום פחות מ-2% דירות של הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: במדינות אירופה המתקדמות – בין 14% ל-34% של דירות ציבוריות, אדוני היושב-ראש.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן, כאשר יש את זה יש לך גם מנעד – אתה יכול לעשות שם גם עזרה לזוגות צעירים, שלא צריכים להיות עניים, כמו שהיה בעבר.

אורלי לוי אבקסיס: במדינת ישראל, בזמן שאבא שלי היה שר השיכון, היה יכול זוג צעיר לקבל דירה מסובסדת לכמה שנים, ובזמן הזה צבר הון עצמי והיה יכול לצאת החוצה – הינה, אדוני היושב-ראש מעיד על עצמו – ולקבל מהמדינה ערבות מדינה למשכנתה של 95%.

אורלי לוי אבקסיס: אני רק אזכיר לכם שהדיור הציבורי היה לא רק לעניים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא נתן את מרווח הנשימה למעמד הביניים, לזוגות הצעירים, לאותן אוכלוסיות שנזרקו, לצערי הרב.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אז היה איזשהו אידיאל שיישבו את הגבולות הגיאוגרפיים של המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: רק מה, שכחו אותם שם, ולעיתים שכחו לתת להם את התנאים המיטיבים.

אורלי לוי אבקסיס: ולצערי הרב, אין שם בנים ממשיכים כמו בקיבוצים ליד, ואין שם הפשרת קרקעות שניתנות לדור הממשיך.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאנחנו רואים את העוולה הזאת, כשחשבנו שהתחלנו ליצור פתרון אמיתי – אדוני היושב-ראש, אפשר לומר הרבה דברים אבל הממשלות הקודמות, כן, גם עם בנימין נתניהו, העבירו החלטה שבכל בנייה ממשלתית, בכל פרויקט ממשלתי, יהיה ייעוד של עד 7% לדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא עולה למדינה כסף, המדינה משקללת את זה בתוך המחיר כי האדמה שלה, הקרקע, המיסים.

אורלי לוי אבקסיס: בסופו של דבר, כשהיא מוציאה את הפרויקטים האלה, היא יכולה לקבוע מה חשוב לה.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאנחנו רואים מה קורה – שר השיכון, בוועדה שדנה בנושא של פינויים אמר באופן חד-משמעי, ואני נותנת את התרגום: בשביל נזיד עדשים מכרתי בכורה.

אורלי לוי אבקסיס: כי פרויקטים ממשלתיים, שמתוכם מיועדים 7%, היו יכולים לפתור בעיות קשות, ארוכות טווח, לתת קורת גג לילדים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, ויתר השר אלקין על החלטה שכבר הייתה מקוימת והייתה בהחלטות ממשלה, ועליהן הוספתי, בהיותי חברת ממשלה אך לפני שנה, בהתעקשות גדולה – ואני חייבת לומר שבממשלה הקודמת זה עבר פה אחד – שכל תוכנית עתידית לשוק הדירות במדינת ישראל תכלול את הצורך בדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: תהיה תוכנית ארוכת טווח שתמדוד את הביקוש, תמדוד את התורים.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני, מה שמנסה לעשות היום השר אלקין זה לא באמת להביא פתרון, הוא מחק באחת הישגים שוואללה, לא היה קל להביא אותם.

אורלי לוי אבקסיס: גם ה-7% בכל פרויקט אבל גם בכל תוכנית עתידית של שוק הדירות במדינת ישראל להקציב את קורת הגג – בלתי נתפס בעיניי איך אנשים לא מבינים את הצורך.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה עם אותם ילדים שאתם מפנים?

אורלי לוי אבקסיס: לאן אתם מפנים אותם?

אורלי לוי אבקסיס: מישהו יודע אם יש להם קורת גג מעל הראש לאותו לילה, אפילו?

אורלי לוי אבקסיס: תכף החורף מגיע, הגשמים.

אורלי לוי אבקסיס: מה יהיה עם אותם ילדים?

אורלי לוי אבקסיס: ובכלל, מבחינה חינוכית, מישהו מבין מה עובר על ילד, ילד של מזוודות, שלא יודע מתי יזרקו לו את הדברים החוצה, ולא יודע אם יהיה לו איפה לישון, שלא לדבר על לארח חברים, שלא לדבר על הפניות שלו ללימודים; שלא לדבר על אותם נכים שאתם מוציאים החוצה כי אתם לא מביאים פתרונות; שלא לדבר על אנשים שמחפשים כמו קבצנים בפתח מי ילין אותם או את ילדיהם ללילה אחד או שניים.

אורלי לוי אבקסיס: איפה שירותי הרווחה?

אורלי לוי אבקסיס: איפה שירותי החינוך?

אורלי לוי אבקסיס: אז כשהיה לחץ של התקציב, השר אלקין דחה פינויים.

אורלי לוי אבקסיס: תכף הם יחזרו, אין פתרון אמיתי.

אורלי לוי אבקסיס: אם אתה מעוניין בפתרון אמיתי, תיקח, בבקשה, ואל תהרסו את מה שכבר הושג.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם אתה מאמין ש-7% מתוכניות ממשלתיות הם לא הרבה, זאת אומרת שאתה לא מאמין בתוכניות הדיור שלך, ואתה לא מאמין ביכולות שלך כשר שיכון.

אורלי לוי אבקסיס: כי אם אתה אומר לנו בוועדה: גם 7% זה כלום, זאת אומרת שאתה לא מתכוון לבנות, שאתה לא מתכוון להביא פתרונות אמיתיים, בשורות אמיתיות.

אורלי לוי אבקסיס: אני אספר לכם שכמי שמטפלת לאורך שנים בדיירי הדיור הציבורי, נתקלתי באירועים לא קלים.

אורלי לוי אבקסיס: נתקלתי בפינויים שבהם הייתי צריכה להפעיל את מנכ"ל משרד השיכון חגי רזניק, וייאמר לזכותו שהוא היה מגיע בעצמו, עם הרכב שלו, ועוזר לאנשים ושומע.

אורלי לוי אבקסיס: וכשאתה רואה את המראות האלה בעיניים, אתה לא יכול להישאר אדיש.

אורלי לוי אבקסיס: ולכן, ב-2018 הייתה החלטה חד-משמעית של מי שעמדו בראש משרד השיכון, השר גלנט וסגנו ג'קי לוי.

אורלי לוי אבקסיס: החליטו – סוף למדיניות הפינויים עד שלא תהיה החלטה אמיתית, שתדון לעומק של הקריטריונים.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע מי עמדה בראש הוועדה הזאת?

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, המלצתי עליה בעצמי לשר – שרת הכלכלה אורנה ברביבאי.

אורלי לוי אבקסיס: ובהיותה יושבת-ראש הוועדה, היא נפגשה עם השדולה לדיור ציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: נתנו לה את כל הנתונים, הסברנו לה, והיא אמרה לי: את יודעת שאני הייתי ילדה פולשת של דיור ציבורי, אני והאחיות שלי ואימא שלי, שהיא אם חד-הורית?

אורלי לוי אבקסיס: לא פינו אותנו, אבל אם לא הייתה לנו קורת גג מעל הראש, לא היינו שורדות, במילים שלה.

אורלי לוי אבקסיס: דוח אלאלוף למלחמה בעוני אומר: עשו ניסוי, לקחו כמה משפחות ונתנו להן כפתרון קורת גג – משפחות הכי קשות ברווחה, שבכל חודש מוציאים עליהן עשרות אלפי שקלים.

אורלי לוי אבקסיס: נתנו להן קורת גג מעל הראש.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע מה קרה?

אורלי לוי אבקסיס: 40% באופן מיידי הפסיקו לצרוך שירותי רווחה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה זה חסך לממשלה?

אורלי לוי אבקסיס: כמה זה חסך למדינה?

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מסתכלים על אימהות חד-הוריות עם מספר לא מבוטל של ילדים – ניקח לדוגמה של ריקי בן לולו, שהייתה אישה מוכה ונאלצה לברוח למקלט לנשים מוכות, וכשהיא יצאה מהמקלט היא גילתה שהבית נתפס על ידי המתעלל.

אורלי לוי אבקסיס: אתה רוצה לשמוע את האבסורד, אדוני היושב-ראש?

אורלי לוי אבקסיס: בית המשפט לקח לה את הילדים בסיוע הרווחה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע למה?

אורלי לוי אבקסיס: כי אמרו לה: את לא יכולה לקבוע קורת גג אמיתית לאורך זמן מעל הראש.

אורלי לוי אבקסיס: כמה המדינה שילמה בעבור כל ילד בסידור חוץ-ביתי?

אורלי לוי אבקסיס: למעלה מ-10,000 שקלים בחודש.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא בגלל שהיא הייתה אימא מזניחה, חלילה וחס, היא הייתה אימא טובה.

אורלי לוי אבקסיס: כל חטאה היה שהיא נישאה לבחור אלים שהתעלל בה.

אורלי לוי אבקסיס: ועד שהיא אזרה אומץ וברחה עם הילדים, לא היה לה לאן לחזור.

אורלי לוי אבקסיס: כמה המדינה הייתה חוסכת על חמישה ילדים כאלה?

אורלי לוי אבקסיס: השר ליצמן, השר לשעבר, תבין מה זה לנתק את הילדים, לזרוק אותם למסגרת לא בגלל שיש להם בית מתעלל ושאימא שלהם לא בסדר אלא בגלל שלא הייתה לה היכולת להחזיק.

אורלי לוי אבקסיס: והיא הייתה זכאית לדיור ציבורי, אבל כשהמדינה לא יכולה לתת, היא משלמת בכיס האחורי פי אלף, כי שכר דירה או השתתפות בשכר דירה – הרבה פחות מ-50,000 בחודש.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר לטפל במשפחות האלה, אפשר להסתכל לילד הזה בעיניים ולהגיד לו: יכול להיות לך עתיד טוב יותר.

מאי גולן: - - -

אורלי לוי אבקסיס: אפשר להבין את המשפחות האלה.

אורלי לוי אבקסיס: חברת הכנסת מאי גולן, כשאנחנו רואים את הילדים האלה שנזרקים החוצה, אנחנו יכולים לדעת לאן אנחנו מסלילים אותם, איזה עתיד אנחנו מייעדים להם.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבקשת מכם, חברי הכנסת, מהאופוזיציה ומהקואליציה, בואו נשים רגע את הפוליטיקה בצד.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אין תקציב, אין סכנה לממשלה, אין סכנה שהממשלה תיפול.

אורלי לוי אבקסיס: אתם קוראים לעצמכם ממשלת השינוי, אז אל תשנו לרעה.

אורלי לוי אבקסיס: בואו נחזיר את זה למה שהיה לפני שנכנסתם.

אורלי לוי אבקסיס: ההקצאה של עד 7% לפרויקטים ממשלתיים לדיור ציבורי – בואו נחזיר את ההחלטה שקיבלנו אך לפני שנה, והיית חבר בממשלה הזו, השר אלקין – שאומרת שלא ייתכן שבכל תוכנית לא תהיה התייחסות לדיור הציבורי, לצרכים של הדיירים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: כי מה אנחנו אומרים?

אורלי לוי אבקסיס: מה אנחנו בעצם אומרים?

אורלי לוי אבקסיס: החיים שלהם לא שווים, הם לא נספרים, והמדינה מעדיפה להוציא הרבה יותר כסף דרך המשרדים האחרים ובלבד שלא לתת את הפתרון הנכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני מסיימת במשפט אחרון – אדוני היושב-ראש מיקי לוי, אתה זוכר את התקופות שאבא היה שר שיכון.

אורלי לוי אבקסיס: אני פגשתי את מר יוסי הירש, הוא היה סגן מבקר המדינה לעניינים של דיור בכלל.

אורלי לוי אבקסיס: והוא בעיניים דומעות אמר לי – הוא כבר פנסיונר – הוא אמר לי, אורלי, אני מתבייש.

אורלי לוי אבקסיס: ואמרתי לו, למה?

אורלי לוי אבקסיס: הוא אומר, כי כשאבא שלך היה שר השיכון אני הוצאתי דוח על המתנה של משפחה שלושה חודשים עד שקיבלה את הדירה הראויה, הוצאנו דוח על משפחה שהמתינה שלושה חודשים.

אורלי לוי אבקסיס: הלוואי שנחזור למקום הזה, כי הילדים האלו, הפוטנציאל שלהם – הם העתיד של המדינה שלנו, אסור לנו לוותר על זה.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ישיב השר אלקין.

שלמה קרעי: אורלי, הם לא מתרגשים משיימינג.

שלמה קרעי: אף אחד לא עושה להם שיימינג.

שלמה קרעי: הם יצביעו נגד החלשים, נגד הנשים, אף אחד לא יפתח על זה מהדורות.

שלמה קרעי: אין מצעד הבושה ואין כלום.

אורלי לוי אבקסיס: אולי המצפון שלהם יעשה משהו.

שלמה קרעי: המצפון – קנו אותו - - -

זאב אלקין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

זאב אלקין: חבריי חברי הכנסת, קודם כול אני תכף אתייחס לגופה של הצעת החוק.

זאב אלקין: בימים האלה, בימי רביעי, מועלים כל מיני חוקים על סדר-יומה של הכנסת, ולעיתים הצעות החוק שעולות כאן עולות בכוונה להתריס או להביך את הצד האחד או את הצד השני.

אורלי לוי אבקסיס: - - - מהיום שנכנסתי לפוליטיקה אני מנסה - - -

זאב אלקין: אני הולך להחמיא לך, חכי שנייה.

זאב אלקין: חכי שנייה, למה את קופצת, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס?

זאב אלקין: החצי השני של המשפט שלי היה שדווקא במקרה הזה אין חשש לכך, כי אין ספק ששנים רבות, כמו שאני מכיר אותך, את פועלת בנושא הזה של הדיור הציבורי ודיירי הדיור הציבורי, זכאות לדיור ציבורי והסיוע בתחום הדיור למשפחות המוחלשות.

זאב אלקין: לכן גם אם אנחנו נהיה חלוקים לגבי הצעת החוק או חלק מהסעיפים שלה, אין לי ספק שאת מגישה את הצעת החוק מתוך אמונה מלאה שזאת הדרך הנכונה להגדיל את מלאי הדיור הציבורי במדינת ישראל.

זאב אלקין: ולכן, מבחינת המטרה אנחנו בהחלט מאוחדים.

זאב אלקין: אין גם ספק, וגם בזה את צודקת, שהמלאי של הדיור הציבורי במדינת ישראל היום הוא חסר.

זאב אלקין: אגב, בין השאר כתוצאה של החלטה שבעיניי הייתה לא מספיק מחושבת ומוטעית של הבית הזה, שאפשר מכירה בהנחה מאוד מאוד גדולה של המלאי הקיים של הדירות של הדיור הציבורי בלי לשאול את עצמו איך בדיוק יימצא הפתרון להחזר למלאי ואיפה יגור הדור הבא של המשפחות החלשות שיהיו זכאיות לדיור ציבורי.

זאב אלקין: אז מצד אחד הייתה פעולה מאוד טובה ונכונה: אמרו לאנשים, אם אתם גרים בדיור ציבורי, אנחנו נאפשר לילדים שלכם ליהנות מהדירה הזאת ולכן תוכלו לקנות אותה בזול, בהנחה מאוד מאוד גדולה, כמעט באפס עלות, ועל ידי זה להוריש את הדירה לילדים, שאחר כך היא תשמש להם בסיס; אבל הצד השני של ההחלטה היה שברגע שמוכרים דירה, אז הדירה איננה, ואז למשפחה שתבוא במקום, והיא ראויה לדיור ציבורי, כבר לא יהיה מה לתת.

זאב אלקין: אז אומנם אמרו שאם מוכרים, אפשר באותו כסף גם לקנות ואז לחדש את המלאי, ועם הפתרון הזה היו שתי בעיות: בעיה אחת, כידוע, במשך התקופה שדווקא היה שיא במכירה לא החזירו את הכסף לטובת רכישה של דירות לדיור הציבורי, ולכן המלאי לא התמלא בכלל אלא רק ירד.

זאב אלקין: אבל גם בשנים האחרונות – כבר הרבה שנים מחזירים את הכסף ממכירה לטובת הדיור הציבורי, אבל אדוני היושב-ראש, והוא לא מספיק, כי כשמוכרים דירה ב-80% הנחה, ממה שאתה מקבל אתה לא קונה דירה.

זאב אלקין: מחמש דירות שאתה מוכר אתה קונה בקושי דירה אחת.

זאב אלקין: ולכן בסופו של דבר, גם כשמחזירים את הכסף, ברור שזה לא יכול להביא להחזר של המלאי.

זאב אלקין: מדינת ישראל עברה פה תהליך שהוא מאוד מאוד מצער, ובסוף הביא לכך שכמות האוכלוסייה גדלה ויחד עם זה כמות הזכאים גדלה כל הזמן עם גידול האוכלוסייה.

זאב אלקין: מה לעשות, אנחנו לא מצליחים עדיין להביא את כולם למצב סוציו-אקונומי שכולם יוכלו לשכור או לרכוש דירה, והם צריכים סיוע מהמדינה.

זאב אלקין: מצד שני, כמות הדירות ירדה דרמטית בגלל המכירה, ולכן נמצא פה סד שבסוף מביא אותנו היום למצב שכבר על פי כללי זכאות – שהם מאוד נוקשים היום – ממתינות בתור לדיור ציבורי, כפי שכולנו יודעים, יותר מ-30,000 משפחות, וזה החסר המיידי.

זאב אלקין: שלא לדבר על זה שגם הקריטריונים ראויים לבחינה מחדש, ואנחנו בימים האלה עמלים על הקמת ועדה ציבורית שהיא זאת שבסופו של דבר צריכה לתת מענה, אחרי הרבה שנים שהקריטריונים היו מוקפאים, גם לנושא של השינוי בקריטריונים לזכאות לדיור ציבורי.

זאב אלקין: ולכן, אגב, אחד מהדברים הנכונים לעשות זה - - -

סמי אבו שחאדה: - - -

זאב אלקין: זאת אחת מהבעיות שיש, בהחלט.

זאב אלקין: אני תכף איכנס לסעיפים השונים של הגדלת המלאי, כפי שמציעה אותם חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, אבל אחד מהלקחים שצריכים ללמוד מהתהליך הזה בבית הזה זה כמובן לא לפעול לחידוש והארכה של מבצע המכירה – ומי שכבר היה יכול ורצה לקנות, קנה – שלא נמצא את עצמנו במצב שאנחנו נותנים דירה של דיור ציבורי, ובעוד כמה שנים היא נקנית ועוברת לשוק הפרטי.

זאב אלקין: זו הערה לבית הזה.

זאב אלקין: לגבי המנגנון של 7% שמציעה חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס כתוצאה מהשינוי שנעשה לאחרונה בהחלטות מועצת רמ"י, קודם כול, כדאי לדעת את המציאות.

זאב אלקין: אותו חזון שאת מדברת עליו, ההחלטה שבוטלה במועצת רמ"י, אומרת כך: "משרד הבינוי והשיכון, באישור הוועדה לתכנון ולפיתוח, רשאי לאשר" – אגב, גם בהצעת החוק הזאת שלך זו בסוף סמכות של השר להפעיל או לא – "לזוכה במכרז, בנוסף לאמור בסעיף 3.5, למכור למדינה דירות במחיר למשתכן שלא נרכשו לטובת הדיור הציבורי, וזאת במחיר שייקבע בין הצדדים, ולא יותר מהמחיר למ"ר שנקבע במכרז".

זאב אלקין: מספר יחידות הדיור שיימכרו למדינה בהתאם לסעיף קטן זה לא יעלה על 7% מכלל דירות מחיר למשתכן שפורסמו במכרז במתחם שיווק מסוים.

זאב אלקין: זאת הייתה ההחלטה שבוטלה, כפי שאת אומרת, בתמורה לנזיד עדשים.

זאב אלקין: ההחלטה הזאת קיימת משנת 2018.

זאב אלקין: האם שאלת את עצמך, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, כמה דירות – עוד לא התווספה דירה אחת לדיור הציבורי – כמה התווספו כתוצאה מהפעלה של הסעיף הזה?

זאב אלקין: הן כולן עוד בתהליך של שיווק, היתרים ובנייה.

זאב אלקין: אני עשיתי עבודת מטה כשנכנסתי לתפקיד - - -

אורלי לוי אבקסיס: רגע, זה שהם לא קיימו את ההוראה - - -

זאב אלקין: לא, הם קיימו.

זאב אלקין: ההוראה הייתה - - - הם קיימו.

אורלי לוי אבקסיס: יצאו פרויקטים.

אורלי לוי אבקסיס: יצאו פרויקטים, לא קיימו - - -

זאב אלקין: הרי ההחלטה הזאת מאפשרת לקבלן הזוכה, במידה שהוא ירצה למכור, כמות, לא יותר – אז אני עשיתי בדיקה מדוקדקת, אני אשמח לשתף אותך בנתונים כמה דירות בדיור הציבורי הולכות להיווצר במסגרת ההחלטה הזאת בתוך שלוש שנים, מ-2018 ל-2021.

זאב אלקין: התשובה היא מאוד מאוד פשוטה – המספר הסופי הוא 184 דירות בלבד מכל הסעיף הזה במשך שלוש שנים.

זאב אלקין: ולכן, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, כשאני ראיתי שזה הנתון, שבשלוש שנים של הפעלה של הסעיף הזה שקיים ברמ"י נוצרו 180 דירות לדיור הציבורי, שזו בדיחה, שזה כלום, אני נלחמתי בתקציב הזה כדי שמשרד האוצר יקצה כסף חי לרכישת הדירות בדיור הציבור.

זאב אלקין: הגענו לסיכום שהוא חסר תקדים להקצאת כסף ל-1,700 דירות של דיור ציבורי ועוד 3,000 יחידות של הדיור הציבורי לקשישים – בסך הכול תוספת של 4,700 יחידות.

זאב אלקין: אז כשמשרד האוצר אמר, אחרי הרבה מאבקים כנגד ההצעה שלי – הם רצו לשמור 7% כי זה לא עלה להם הרבה כסף, 180 דירות בשלוש שנים.

זאב אלקין: בסופו של דבר שר האוצר – וצריכים להגיד מילה טובה לזכותו – הכריע כעמדתי ולא כעמדת אגף התקציבים, ואמר: לא, הולכים לתקצוב של הרכישה, כי זה לא רציני.

זאב אלקין: אמרו: אבל התנאי הוא שנבטל את הסעיף הזה במועצת רמ"י.

זאב אלקין: אמרתי, אם יש לי סעיף שנתן לי 180 דירות בשלוש שנים, אני מעדיף בתקציב אחד 4,700.

זאב אלקין: בתקציב אחד.

זאב אלקין: אני לא מתבייש בהחלטה הזאת.

זאב אלקין: אני בטוח שזאת הייתה החלטה נכונה, כי אני מעדיף 4,700 ולא 184.

זאב אלקין: מאוד מאוד פשוט.

זאב אלקין: מתמטיקה מאוד מאוד פשוטה.

זאב אלקין: חוץ מזה, כשאני בונה – כשאני, משרד השיכון בונה וקונה – אנחנו נעשה את זה איפה שיש צורך אמיתי בדיור ציבורי.

זאב אלקין: הרי ההקצאה של 7% היא עיוורת.

זאב אלקין: למשל, לא צריך דירות לדיור ציבורי בדימונה.

זאב אלקין: יש לנו 130 דירות ריקות.

זאב אלקין: אנחנו מוכרים אותן כדי לקנות במקום אחר.

זאב אלקין: יש עוד מקומות כאלה.

זאב אלקין: לא צריך דירות ריקות במצפה רמון, משתמשים בהן לשוכרים.

אורלי לוי אבקסיס: למי אתה מוכר?

אורלי לוי אבקסיס: למי אתה מוכר?

אורלי לוי אבקסיס: זה יותר גרוע.

אורלי לוי אבקסיס: למי אתה מוכר, ללא זכאים?

אורלי לוי אבקסיס: אתה מוכר בשוק החופשי דירות של דיור ציבורי עכשיו?

זאב אלקין: בוודאי.

אורלי לוי אבקסיס: אסור לך.

זאב אלקין: ועוד איך מותר לי.

אורלי לוי אבקסיס: אסור לך.

זאב אלקין: ועוד איך מותר לי.

זאב אלקין: זו חובתי, כי אני קונה דירות של דיור ציבורי במקום שיש צורך.

אורלי לוי אבקסיס: אז גם את ההחלטה - - - אתה יותר - - - עכשיו.

אורלי לוי אבקסיס: אסור למכור דירות של דיור ציבורי לבעלי עסקים, לאקזיטים.

זאב אלקין: במקום 130 דירות ריקות בדימונה שאף אחד לא רוצה להיכנס אליהן, ובמקום דירות במצפה רמון, שמשכירים אותן לשוכרים ציבוריים - -

אורלי לוי אבקסיס: אתה צריך להגמיש קריטריונים.

זאב אלקין: - - והמדינה מרוויחה כסף, אבל זכאי דיור ציבורי נשארים בלי דירות, צריך להפסיק את כל החוזים עם השוכרים הציבוריים במקום שאין ביקוש, למכור את הדירות ולקנות איפה שיש תור ואיפה שיש צורך, ולתת לאנשים דירות.

זאב אלקין: זה מה שצריך לעשות.

זאב אלקין: במשך שנים כמעט 1,000 דירות בדיור הציבורי הושכרו במחיר שוק לשוכרים ציבוריים למיניהם.

זאב אלקין: אין שום היגיון בזה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אתה מוכר להם אותן.

זאב אלקין: אני מוכר אותן בשוק החופשי, ובכסף הזה מייד קונה דירה במקום שיש תור.

אורלי לוי אבקסיס: אני כבר אענה.

זאב אלקין: כי אני חושב שבדירה של הדיור הציבורי צריכה לשבת משפחה חלשה, ולא עמותה כזאת או אחרת, תהיה מכובדת ככל שתהיה, כי זה לטובת החלשים במדינת ישראל, ואנחנו נבצע את הפעילות הזאת.

זאב אלקין: ולכן בפתרון ובדרך שאת מציעה ללכת בה בסופו של דבר אנחנו לא נגיע לפתרון של המלאי לדיור ציבורי.

קריאה: - - -

זאב אלקין: אני מנסה לסיים, כן.

זאב אלקין: אני מקווה שהצלחתי לשכנע את רוב הבית בכך שבמצב כזה ועדת השרים לחקיקה לא ראתה לנכון לתמוך בהצעת החוק.

זאב אלקין: יחד עם זה, היא גם לא הצביעה נגד הצעת החוק, כי המטרה שאת מדברת עליה היא מטרה ראויה.

זאב אלקין: ולכן ועדת השרים ביקשה מהמציעה להמתין כמה חודשים.

זאב אלקין: ועדת השרים ביקשה מהמציעה להמתין כמה חודשים כדי שבשיח עם משרדי הממשלה, ובראשם משרד האוצר – לתת מענה לאותן בעיות ולאותם אתגרים שציינתי אותם כאן, שכרגע הצעת החוק לא מתייחסת אליהם.

זאב אלקין: אם המציעה תתעקש על ההצבעה, אז כמובן, היות שאין תמיכת הממשלה, אני קורא לכנסת לדחות את הצעת החוק.

זאב אלקין: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברת הכנסת לוי, בבקשה.

חיים כץ: תעלי, קחי את הזמן שלך, תני להם בראש.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, תראה, אני רוצה לומר לכם משהו לגבי מכירת דירות של דיור ציבורי לשוק החופשי.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתם נותנים את זה לאנשים שהם לא זכאים – תראה את האבסורד, וזה קרה גם בדימונה – מוכרים דירות לאנשים שמבחינתם זה אקזיט: קונים אותן בזול, ובדלת מסתובבת הבן-אדם שקנה את הדירות של הדיור הציבורי, איפה שכביכול אין זכאים כי הם לא עומדים בקריטריונים, משכיר אותן אחר כך, אפילו בלי שיפוץ מינימלי, לזכאים להשתתפות בשכר דירה.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, אדוני יודע כמה המדינה מוציאה השתתפות בשכר דירה?

אורלי לוי אבקסיס: 2.2 מיליארד שקלים בשנה.

אורלי לוי אבקסיס: בעשור זה 20 מיליארד שקלים – זה פותר לך את בעיית הדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: ביד אחת היא מוכרת לאדם שמבחינתו זה העסק הכי משתלם שיכול להיות, ומהצד האחר היא מממנת לו את הקנייה בזה שהיא שולחת לו זכאים להשתתפות בשכר דירה.

אורלי לוי אבקסיס: ה-2.2 מיליארד שקל השתתפות בשכר דירה בכל שנה לכל אותם אנשים שאתם אומרים שהם יוצאים מהרשימה; שהילד שלהם הגיע לגיל שהוא כבר לא מזכה כי הוא חייל; שהגיעו למצב שבו לא כל שלושת הילדים קטינים – אותה אם חד-הורית, מה קורה?

אורלי לוי אבקסיס: לא רק שהיא מתרסקת וההשתתפות בשכר דירה היא לא ריאלית, היא משלמת לאותו משקיע, שראה בדירה של הדיור הציבורי בוננזה.

אורלי לוי אבקסיס: מי משלם את אותה הלוואה שהוא לקח כדי לקנות את הדירות האלה?

אורלי לוי אבקסיס: הממשלה, אתם.

אורלי לוי אבקסיס: ואתה בא אליי ואומר לי: לא קיימו את ההוראה של הממשלה לגבי המחיר למשתכן והפרויקטים.

אורלי לוי אבקסיס: במקום לנזוף בהם – ברמ"י ובמשרד האוצר ובכל מי שאפשר לדבר הזה לקרות – אתה נותן להם פרס.

אורלי לוי אבקסיס: רמ"י מפשירים קרקעות בקיבוצים ברמה של 28 מיליארד שקל.

אורלי לוי אבקסיס: לא אני אמרתי, דה-מרקר אמרו.

אורלי לוי אבקסיס: מתנה.

אורלי לוי אבקסיס: בוננזה, לחברי קיבוצים.

אורלי לוי אבקסיס: הסכם קואליציוני עם מפלגת העבודה.

אורלי לוי אבקסיס: לאוכלוסייה הזו אתם דואגים.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישו לכם.

אורלי לוי אבקסיס: 28 מיליארד לפי דה-מרקר.

אורלי לוי אבקסיס: פה אנחנו מדברים על העניים ביותר במדינה.

אורלי לוי אבקסיס: ילדים שאתה קובע להם את העתיד שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מוציא בכל שנה 2.2 מיליארד שקל השתתפות בשכר דירה.

אורלי לוי אבקסיס: אתה ישן טוב בלילה כשההורים האלו לא ישנים?

אורלי לוי אבקסיס: אני מתפלאת עליכם.

אורלי לוי אבקסיס: כשאתם הולכים להרדים את הילד שלכם היום בלילה, כשאתם מכסים אותו, תדעו שבהצבעה הזו היום חרצתם את גורלם של אלפי ילדים לישון ללא קורת גג, ללא שקט נפשי.

אורלי לוי אבקסיס: יש לכם את ההזדמנות; זה בידיים שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: תוכלו לישון בשקט.

אורלי לוי אבקסיס: גם אצלי היו אירועים מסוימים שנלחמתי – הרי לשם מה הגענו לכנסת אם לא לשנות?

אורלי לוי אבקסיס: למעלה מעשור.

מיקי לוי: תדחי לחצי שנה, אולי - - -

אורלי לוי אבקסיס: הם סתם אומרים.

אורלי לוי אבקסיס: הוא ויתר על פרויקטים נהדרים שיכלו להכניס למלאי.

אורלי לוי אבקסיס: זה כואב לי.

מיקי לוי: משפט לסיכום.

מיקי לוי: תחשבי.

אורלי לוי אבקסיס: 13 שנה אני רואה את הילדים האלו יום-יום, שעה-שעה.

אורלי לוי אבקסיס: אני מטפלת בפניות הציבור שלהם, ואתם?

אורלי לוי אבקסיס: אתם רק מדברים.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה הזדמנות להביא משהו אמיתי.

אורלי לוי אבקסיס: חשבתי שהתקדמנו, כשהבאתי את ההחלטה לישיבת הממשלה, והיא התקבלה פה אחד.

אורלי לוי אבקסיס: שמחתי.

אורלי לוי אבקסיס: לא האמנתי שבתוך שנה יבוא שר שהיה חלק מהממשלה הזו, ויבטל את זה.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישו לכם.

מיקי לוי: אורלי, תבקשי עוד פעם חצי שנה.

מיקי לוי: אורלי, אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה שמית.

שלמה קרעי: בנט, מביאים אותך לחוקים בעייתיים - - -

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה שמית.

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד

שלמה קרעי: בנט, זה בעד החלשים, בעד המסכנים.

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: שקט בבקשה במליאה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, תודה.

מיקי לוי: בבקשה להמשיך.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד

אורלי לוי אבקסיס: - - - יש רגעים שבהם - - - כנסת - - -

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת לוי, בבקשה.

מיקי לוי: להמשיך.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת

אורלי לוי אבקסיס: עושה - - - רק לחברי כנסת שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: רק לחברים שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: 28 מיליארד שקלים.

מיקי לוי: חברת הכנסת לוי, תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, זה באמצע הצבעה, אי-אפשר להפריע, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, שקט בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אמיר אוחנה – בעד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת שנמצא במליאה ולא קראו את שמו?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה, נא לסכם בבקשה.

מיקי לוי: חוק הדיור הציבורי: בעד – 40, נגד – 44, לפיכך החוק לא עבר.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1799/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: תשומת ליבכם, הצעת החוק בעמוד האחרון, מס' פ/1799, הצעת חוק הביטוח הלאומי של חבר הכנסת יעקב ליצמן.

גילה גמליאל: עכשיו אני עולה.

מיקי לוי: אבל ביקשתם, אני לא יכול - - -

גילה גמליאל: אני לא ביקשתי.

מיקי לוי: אבל ביקשו מהאופוזיציה.

מיקי לוי: אתם חייבים להיות מסודרים בעניין.

מיקי לוי: חבר הכנסת ליצמן אינו חש בטוב ואני ניאותי להקדים אותו.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: כבר אני מודיע שהוגשה בקשה להצבעה שמית על החוק הזה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שאני מבקש להציג בפניכם באה להדגיש את המחויבות שלנו כהורים, כחברה, כמדינה, כלפי ילדי ישראל, שהם העתיד שלנו.

יעקב ליצמן: אני רואה חובה מוסרית לתמוך ולסייע בקיום המשפחות ברוכות הילדים, מכל האוכלוסיות והמגזרים, ללא אפליה.

יעקב ליצמן: לכן אני מציע להגדיל את קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: למען האמת, סכום הקצבה אפסי, והיה צריך להיות מוכפל, משולש ואף יותר.

יעקב ליצמן: אך אין מצב שנפקיר לגמרי את ההורים בתקופה כזו, לכן מוצע להתחיל לפחות בהגדלת סכום קצבאות הילדים ב-30%.

יעקב ליצמן: בימים של גזרות, העלאות מיסים והגברת יוקר המחיה אנו חייבים לתת ביטחון כלכלי ותזונתי לילדים שלנו, וכך נוכל לתקן עוול חברתי ומוסרי כלפי ההורים בישראל, שמתמודדים בימים אלו עם עליית מחירים בכל תחום, ויוקר מחיה שעולה ומקשה על נטל ההוצאות היום-יומיות.

יעקב ליצמן: אני לא מאמין לרגע שיהיו חברי כנסת שלא מוכנים לדאוג ולסייע לילדים.

יעקב ליצמן: אני רוצה להעיר כמה דברים.

יעקב ליצמן: היוקר, מה שקרה בימים האחרונים, אני מדבר על החד-פעמי – זה עובר את ה-30% כמעט.

יעקב ליצמן: מה שאני מבקש להוסיף, אני מכיר את הקואליציה הזאת, אני מכיר שהם לא נותנים שום דבר, ואני בטוח שבזה הם לא יוכלו לעמוד מול ההורים שמשוועים.

יעקב ליצמן: ואני מדבר גם על המגזר החרדי, גם על המגזר הערבי וגם על המגזר הכללי.

יעקב ליצמן: ילדים זה הדבר הראשון שצריך לדאוג לו.

יעקב ליצמן: הקיצוץ הוא נורא ואיום.

יעקב ליצמן: אני לא מדבר על מעונות הילדים, לא מדבר על החד-פעמי, לא מדבר על כל ההעלאות הנוראיות שיש פה בשוק – חשמל, מים, הכול עולה.

יעקב ליצמן: ולכן הדבר הראשון שאפשר כדי לעצור את עליית המחירים ולעזור למשפחות שלא ייפלו, זה תוספת קצבאות ילדים.

יעקב ליצמן: הכסף שאנחנו מדברים עליו, 30%, זה רק ההתחלה, ואני מקווה שאחר כך נוכל להוסיף.

יעקב ליצמן: כשנבוא אחר כך בחזרה לקואליציה נגדיל ונמשיך את ההעלאה של הקצבאות.

יעקב ליצמן: אני קורא במיוחד לקואליציה – גם לכם יש ילדים וגם אצל חלקכם יש משפחות ברוכות ילדים, גם לחלק מימינה.

יעקב ליצמן: רבותיי, אל תסגרו את העיניים ותלכו סגורים אחרי הקואליציה שלכם.

יעקב ליצמן: הם, לא מעניין אותם כלום.

יעקב ליצמן: ולכן אני בטוח ואני רוצה להיות בטוח שאתם כולכם תתמכו בחוק קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: אני רוצה להעיר על כמה דברים אחרים בנושא, אדוני היושב-ראש.

יעקב ליצמן: אני ציפיתי שהיושב-ראש אולי יגיב על מה שהשר אלקין אמר אתמול בוועדה.

יעקב ליצמן: הוא אמר אתמול בוועדה שהוא ביטל את שפיר כי לא עשיתי טוב – כשנכנסתי לתפקיד לא עשינו.

יעקב ליצמן: עכשיו, אני לא יודע אם זה פלילי או לא פלילי.

יעקב ליצמן: איזה מין מילים זה?

יעקב ליצמן: בגלל שלא ישבנו לפני שהוא נכנס לתפקיד?

יעקב ליצמן: אני ישבתי עם המנכ"ל שלו ועשינו את כל הדברים שצריך לעשות.

יעקב ליצמן: הוא בא ואומר שהוא ביטל את שפיר כי הוא לא יודע מה לעשות, כי לא ישבתי איתו.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת הזה, השר הזה, אלקין – הוא, לשיטתו, צודק במה שהוא עושה, כי הוא לא יודע אף פעם לפני בחירות לאיזו מפלגה הוא הולך.

יעקב ליצמן: פעם אחת הוא היה בליכוד, פעם אחת הוא היה אצל העולים, פעם אחת הוא חזר לליכוד, פעם אחת הוא עבר לגדעון סער.

יעקב ליצמן: הוא לא יודע פשוט.

יעקב ליצמן: אני בטוח שבפעם הבאה, וגדעון סער לא עובר את אחוז החסימה לפי הסקרים, הוא יחפש עוד.

יעקב ליצמן: אולי הוא ילך עם ברדוגו או מישהו אחר, לך תדע.

יעקב ליצמן: אז זה פשוט מצחיק שבן אדם אומר שהוא נקם במגזר החרדי בגלל הנושאים האלה.

יעקב ליצמן: אני לא יודע אם זה פלילי, אין לי מושג, זה ברור שזה לא אתי.

יעקב ליצמן: אבל לפחות דבר אחד: הוא אמר מי שהוא.

יעקב ליצמן: הוא הודיע לכל הציבור: מי אני – אני נוקם.

יעקב ליצמן: ואני אומר כל הזמן - - -

איימן עודה: אנחנו תומכים בהצעה שלך, אבל אנחנו צריכים לשמוע אותך.

יעקב ליצמן: אה, אוקיי.

יעקב ליצמן: אז אני בטוח שאלקין, שכבר במפלגה החמישית – לפי המצב שלו יכול להיות שהוא ייכנס גם אצל הערבים, אני לא יודע, אולי אתם רוצים לקחת אותו.

יעקב ליצמן: ליהדות התורה הוא לא ייכנס, אל תדאג.

יעקב ליצמן: עכשיו הוא בלי בושה, בלי בושה – הוא זה שנתן דירה אחת לביתר, בתירוץ שלא ביקשו, בתירוץ שלא ביקשו.

יעקב ליצמן: אפשר להגיד שהמתנחלים כן ביקשו או שהוא אמר להם לפני כן לבקש, והוא הולך כל הזמן כאן לתת לנו דירות ולהחליט בנושאים בשיכון.

יעקב ליצמן: הוא לא יודע מה זה שיכון.

יעקב ליצמן: אני עוקב אחרי ההחלטות שלו, אני לא רוצה לפרט יותר פרטים, כי זה לא הדיון, אבל אני חושב, עם כל הכבוד, שאת הנושא הזה היה צריך לגנות ולהוקיע אותו, כשבן אדם אומר שבגלל שלא עשו איתו שום פגישות לפני הכניסה לתפקיד אז הוא נוקם במגזר החרדי.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: איפה השר התורן?

מיקי לוי: השר אלי אבידר ישיב בשם הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה.

יעקב ליצמן: אלי, אלי.

דוד אמסלם: סליחה, תכריז מי עולה, אני לא מזהה.

דוד אמסלם: אני לא מזהה מי עולה.

שלמה קרעי: יש לו תיק ביד.

דוד אמסלם: רק שנייה, אזרח רגיל יכול לעלות לדבר?

דוד אמסלם: אני לא מזהה כל כך.

שלמה קרעי: יש לו תיק ביד, יש לו תיק.

מיקי לוי: בבקשה, השר אבידר.

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: עשר דקות.

אלי אבידר: עשר?

שלמה קרעי: אין לו זמן, יש לו הרבה עיסוקים, מספיק לו שלוש דקות.

אלי אבידר: דודי, דודי - - -

דוד אמסלם: לפי הקול עכשיו זיהיתי.

אלי אבידר: דודי, אתה יודע שבימים האחרונים כולם מדברים על מה שעשו לך בתקשורת - -

מאי גולן: מדברים עליו, לא על - - -

אלי אבידר: - - אבל הדבר האמיתי הוא שכל הזמן שולחים לי את הסרטון שנקרא הקרסוליים של אמסלם, שנתתי פה נאום.

אלי אבידר: תחזור אליו, אחלה נאום.

אלי אבידר: באמת, היה טוב, אתה ישבת פה.

דוד אמסלם: שמה?

דוד אמסלם: שהצבעתי על הקרסוליים?

אלי אבידר: לא, לא.

אלי אבידר: תקרא, יש סרטון בפייסבוק שנקרא הקרסוליים של אמסלם.

אלי אבידר: אחלה.

קרן ברק: כל אחד מאיתנו רואה עולם אחר.

קרן ברק: אתם רואים סרטונים מסוימים ואנחנו אחרים לחלוטין.

דוד אמסלם: שלח לי אותו.

אלי אבידר: אחלה, אחלה, אחלה דבר.

דוד אמסלם: היות שיש לך זמן, שלח לי אותו בפרטי.

אלי אבידר: בפרטי?

אלי אבידר: לא, הינה, אנחנו אומרים את זה לציבור.

אלי אבידר: יש סרטון - - -

דוד אמסלם: לא, שלח לי שאני אראה.

אלי אבידר: אה, בטח.

קרן ברק: אנחנו לא רואים את הסרטונים שאתה רואה.

דוד אמסלם: אני אוהב אותך, אתה יודע.

שלמה קרעי: תגיד, היה לך כל כך הרבה זמן להתכונן לנאום.

שלמה קרעי: זה מה שיש לך לומר לעם ישראל?

אלי אבידר: אני לא כל כך יודע, אתה יודע, התעוררתי בטעות לפני יומיים ב-01:00 לפנות בוקר, ועלה איזה חבר כנסת אצלכם שהתרברב שיש לו שעה, הוא צריך דברי תורה לפני.

אלי אבידר: אכל את הראש.

אלי אבידר: אחרי 20 דקות ירדתי, אמרתי, עזוב, זה בזבוז זמן.

אלי אבידר: הוא יושב מאחוריך.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, הצעת החוק שבנדון מבקשת להגדיל את סכום קצבאות הילדים באופן שבו תשולם קצבה בסכום הגדול ב-30% מן הסכום הבסיסי, העומד על סך 152 ש"ח.

אלי אבידר: במילים פשוטות, משמעות ההצעה היא שסכום הקצבה בעד הילד הראשון והחמישי ואילך יוגדל לסך של 198 ש"ח, וסכום ההקצבה בעד הילד השני, השלישי והרביעי יוגדל לסך 250 ש"ח.

אלי אבידר: הצעת החוק קובעת כי קצבת הילדים תהיה קצבה אוניברסלית, כלומר שאינה מותנית בצורך כלכלי או במבחני הכנסה – כך שעלייה בקצבת הילדים תהיה גם למי שנמצאים בעשירון העליון.

אלי אבידר: על פי נתוני מינהל המחקר של המוסד לביטוח לאומי, עלות ההצעה עומדת על סך של 1.7 מיליארד שקל בשנה.

אלי אבידר: מדובר בסכום גדול - - -

שלמה קרעי: פרומיל ממה שנתת למנסור עבאס.

קריאה: - - -

אלי אבידר: התגעגעתי.

אלי אבידר: התגעגעתי לקול שלך.

אלי אבידר: חבר הכנסת קרעי, דע לך שבעניין של מנסור עבאס, כל שקל זה ברכה.

אלי אבידר: אני אגיד לך למה.

אלי אבידר: כל שקל, חבר הכנסת קרעי - - -

עידית סילמן: אני צריכה את כל שבע הדקות - - -

שלמה קרעי: יש לו הרבה עיסוקים, תורידי אותו מהר.

שלמה קרעי: חבל על הזמן.

אלי אבידר: חבר הכנסת קרעי, תן לי להגיד לך משהו לגבי מנסור עבאס.

אלי אבידר: כל שקל שמושקע בו – ברכה.

אלי אבידר: אנחנו לפחות עושים זאת על השולחן ולא מתחת, כמו גנבים בלילה.

שלמה קרעי: בלי נאמנות אין אזרחות.

שלמה קרעי: תגיד, מי תופס אתכם בגרון?

שלמה קרעי: מי תופס אתכם בגרון?

אלי אבידר: אנחנו לפחות עושים את זה מעל השולחן ולא מתחת, כמו גנבים ורמאים בלילה.

שלמה קרעי: תגיד, מי תופס אתכם בגרון?

שלמה קרעי: מי תופס אתכם בגרון?

אלי אבידר: נחזור להצעת החוק של חבר הכנסת יעקב ליצמן.

אלי אבידר: יעקב, הוא מפריע לי לענות.

יעקב ליצמן: - - -

אלי אבידר: - - - אני יכול להפסיק, אני לא חייב.

אלי אבידר: אני לא חייב.

אלי אבידר: לא חייב.

אלי אבידר: לא חייב.

שלמה קרעי: אתה יכול להפסיק.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש - - -

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: שלום לך, אדוני השר.

אלי אבידר: מנסור עבאס.

אלי אבידר: תראה איזה יופי, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אני כבר דיברתי איתו, עוד לפני ששמת לב.

אלי אבידר: אתה יודע שאני יודע לדבר איתו בערבית, ואתה לא תדע להגיד לו מילה.

אלי אבידר: "מטבוחה" זה לא ערבית.

מאי גולן: אתה לא היחיד שיודע ערבית, אבידר.

מאי גולן: אל תתלהב.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי, תן לשר אלי אבידר להשלים את דברו.

שלמה קרעי: הוא עסוק, יש לו משרד לנהל.

אלי אבידר: מדובר בסכום גדול שניתן להשתמש בו בכלים יותר אפקטיביים ודיפרנציאליים כפי שעשינו כשהגדלנו את תקציב הביטחון התזונתי - -

קריאה: מושחתים, אתה והבוס שלך המושחתים הכי גדולים.

קריאה: שר בלי תיק, מבזבז כספי ציבור.

קריאה: תתביישו לכם.

אלי אבידר: - - וכשהגדלנו את השלמת ההכנסה לקשישים ל-70% מגובה שכר המינימום, וכשהגדלנו את התקציבים לפרויקטים מצוינים, כמו נושמים לרווחה, אשר מסייעים למשפחות נזקקות לעמוד על הרגליים מבחינה כלכלית.

אלי אבידר: חברי וחברות הכנסת, לאור דברים אלה, אבקש להתנגד להצעה, מאחר שמדובר בקצבה אוניברסלית, שאינה קשורה למבחן הכנסתו של הורה או למצבו הסוציאלי.

קריאה: - - -הנורבגי - - -

שלמה קרעי: מי הנורבגי שעושה לך את העבודה כשאתה עסוק במשרד?

שלמה קרעי: מי הנורבגי?

אלי אבידר: חבר הכנסת קרעי, הכניסה שלך למפלגת הליכוד בישרה יום מאוד חשוך, מאוד חשוך, בליכוד.

שלמה קרעי: אותך בעטו מכל המדרגות, אבידר.

שלמה קרעי: זה סימן שהמתפקדים הליכודניקים, יש להם שכל בראש, כי אותך בעטו מכל המדרגות.

אלי אבידר: אתה לא שווה כלום.

אלי אבידר: אין לך מה להציע.

אלי אבידר: אתה שופר של מישהו שהולך לעסקת טיעון, ואתה תיבחר בפריימריז במקום 800.

אלי אבידר: אתה לא שווה כלום, אין לך מה להציע.

אלי אבידר: ביזיון למפלגת הליכוד שאחד כמוך הוא אחד מהם.

שלמה קרעי: זה מפלגה דיקטטורית שאתה צריך לזחול על ארבע כדי לקבל ג'וב, כי אותך הליכודניקים בעטו מכל המדרגות.

שלמה קרעי: אותך הליכודניקים בעטו מכל המדרגות, כי אתה אפס מאופס.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה לשר אלי אבידר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת ליצמן, אתה רוצה?

מנסור עבאס: בבקשה.

שלמה קרעי: מנסור, אני רוצה הודעה אישית.

מנסור עבאס: אבל אחרי ההצבעה, שלמה.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני.

מנסור עבאס: שלוש דקות.

מנסור עבאס: שלמה, חבר הכנסת קרעי, תביא משהו כתוב.

יעקב ליצמן: תודה.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אני בטוח ששוכנעת לתמוך בחוק כי גם במגזר שלך יש ילדים ואני בטוח שאתה רוצה לעזור להם.

יעקב ליצמן: זה שאתה הולך לנסות להפיל את החוק, זה ברור שזה נגד המדיניות שלכם.

יעקב ליצמן: אבל אני רוצה להגיד רבותיי – התחלתי להגיד קודם כול על אלקין.

יעקב ליצמן: בגלל שלא נתתי לו חפיפה, כי אני לא מכיר בו כמפלגה, רק במנכ"ל, הוא פשוט לא יודע מה זה שיכון.

יעקב ליצמן: הוא לא יודע מה לעשות.

יעקב ליצמן: הוא לא יודע שצריך לעזור למגזר החרדי.

יעקב ליצמן: כשהוא היה מועמד לראש עיריית ירושלים הוא רץ אחרינו כמטורף שנתמוך בו, ובגלל שלא תמכנו בו הוא נוקם בנו.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדבר על קצבאות הילדים.

יעקב ליצמן: קצבאות הילדים הן בכלל לכולם.

יעקב ליצמן: אין מצב כזה שיש הבדל בין מגזר למגזר, ואין שום סיבה בעולם שאתם לא תתמכו בחוק הזה.

יעקב ליצמן: אני יודע - - -

אחמד טיבי: מי שלא תומך בחוק הזה פועל נגד הילדים הערבים והילדים החרדים וכל ילד.

אחמד טיבי: יש גבול, יש גבול - - -

יעקב ליצמן: אני בטוח שמנסור יתמוך בחוק.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אני בטוח שתתמוך בחוק הזה.

יעקב ליצמן: אתה לא תלך נגד הילדים של המגזר שלך.

יעקב ליצמן: כפי שאני רוצה לעזור לכל המגזרים – ואתה יודע שאני עזרתי כשר הבריאות, וגם כשר השיכון, לכולם.

יעקב ליצמן: לא הסתכלתי על חפיפה לא חפיפה.

יעקב ליצמן: השר אלי אבידר, אלי, אלי, אני מדבר אליך.

יעקב ליצמן: אני רואה דבר אחד, שלא עשית מודיעין לפני החוק הזה.

יעקב ליצמן: לא עשית מודיעין לפני החוק, לא עברת מודיעין.

יעקב ליצמן: אתה לא יודע שזה חוק שנוגע לכל אחד, ואתה אומר כמה כסף זה עולה.

יעקב ליצמן: אפשר לחשוב כמה כסף זה.

יעקב ליצמן: אתה יודע איזה גזרות הוא עשה, הבנדיט הזה, שר האוצר הזה?

יעקב ליצמן: אנחנו צריכים לרקוד לפי החליל שלו?

יעקב ליצמן: לכן, אני בטוח, אדוני היושב-ראש – אתה מסתכל על השעון שאסיים, אני אסיים בזמן, כי אני יודע ששכנעתי אותך כבר לתמוך בחוק הזה.

יעקב ליצמן: אני בטוח שהחוק הזה יעבור, ובגלל אני רוצה שתהיה הצבעה שמית.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

שלמה קרעי: הרב ליצמן, אין לו שום סמכות.

שלמה קרעי: הוא בובה על חוט של ליברמן.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ליצמן.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: נא לשבת במקומותיכם.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק, את רוצה להצביע?

מנסור עבאס: אוקיי?

מנסור עבאס: קרן, אני לא יכול לצעוק.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הצעת חוק הביטוח הלאומי.

קריאות: שמית, שמית.

מנסור עבאס: שמית, נכון, נכון.

מנסור עבאס: צדקתם.

מנסור עבאס: יש בקשה להצבעה שמית.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי המזכירה.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים על הצעת חוק הביטוח הלאומי.

ינון אזולאי: אתה היית מעדיף שזה לא יהיה שמית, אבל אנחנו מעדיפים שמית.

ינון אזולאי: אנחנו רוצים לראות בדיוק מה אתה מצביע.

מנסור עבאס: סליחה.

מנסור עבאס: אוקיי, בסדר.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן - אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – נגד נירה שפק – אינה עאידה תומא סלימאן – בעד

מנסור עבאס: המזכירה תקרא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – נגד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח מיקי לוי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח עידית סילמן – נגד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת אלכס קושניר – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד נירה שפק – אינה נוכחת

מנסור עבאס: האם יש חברי כנסת, חברות כנסת, שלא הצביעו ומעוניינים להצביע?

מנסור עבאס: יש? אין.

מנסור עבאס: הצבעה תמה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי.

מנסור עבאס: להלן תוצאות ההצבעה: 38 חברי כנסת בעד.

יואב קיש: כמה?

יואב קיש: כמה?

מנסור עבאס: 43 נגד.

קריאה: אנחנו לא - - -

מנסור עבאס: הצעת חוק הביטוח הלאומי אינה עוברת.

מנסור עבאס: לפני ההודעה האישית של חבר הכנסת שלמה קרעי, הודעה למזכירת הכנסת.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי.

אלינור ימין: תודה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה השנייה ולקריאה השלישית: הצעת חוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש (הוראת שעה) (תיקון מס' 10), התשפ"ב–2021, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

אלינור ימין: לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה: הצעת חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 91 והוראת שעה) (בתי משפט קהילתיים), התשפ"ב–2021; הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2017 ו-2018) (תיקון מס' 4) (הארכת תוקף הוראת מעבר), התשפ"ב–2021.

אלינור ימין: תודה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי – הודעה אישית.

מנסור עבאס: חמש דקות.

שלמה קרעי: תודה, אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, המשטרה יכולה לסגור תיק אחד לפחות: אלי אבידר לא נעדר.

שלמה קרעי: כולנו ראינו אותו היום.

שלמה קרעי: חמישה חודשים נעלם מהמפה הפוליטית, נעלם לגמרי, והינה רואים אותו.

שלמה קרעי: לפחות לא נעדר.

שלמה קרעי: אבל השר אלי אבידר פינה את זמנו היקר, התפנה מכל עיסוקיו החשובים והגיע לכאן לצאת נגד הילדים.

שלמה קרעי: אלי אבידר, הסמרטוט ממפלגת המושחתים, עד כדי כך סמרטוט - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת - - -

שלמה קרעי: - - שהבוס שלך העיף אותך מהכנסת כדי שלא תפריע.

שלמה קרעי: לפחות הוא ידע לא לתת לך תיק, שלא תעשה נזק.

שלמה קרעי: הוא כנראה מכיר אותך מספיק טוב.

שלמה קרעי: איפה היית, מר אבידר, בחמשת החודשים האחרונים?

שלמה קרעי: כמה כסף שילם הציבור על הבטלה שלך?

שלמה קרעי: כמה כסף שילם הציבור על הנורבגי שעושה כאן כלום ושום דבר במקומך?

שלמה קרעי: כמה כספי ציבור עוד תבזבזו על אחד בטלן שלא עושה שום דבר כל היום?

שלמה קרעי: שברת שיא.

שלמה קרעי: שברת שיא, אלי אבידר.

שלמה קרעי: אתה השר המיותר ביותר בתולדות ישראל.

שלמה קרעי: הינה, בואו נעשה תחרות ספורטיבית, תחפשו עוד שר שהיה כל כך מיותר – גם שר בלי תיק וגם נורבגי.

שלמה קרעי: יש עוד מישהו שיושב כאן במקומו; הציבור מממן אותו ואת העוזרים שלו כדי שיעשה את הכלום ושום דבר שאלי אבידר לא עושה כשהוא שר בלי תיק.

שלמה קרעי: תתבייש.

שלמה קרעי: זה מצחיק אותך?

שלמה קרעי: אתם מקצצים לחלשים, מעלים מיסים, פוגעים בפריפריה - -

אלי אבידר: אני מרחם עליך.

שלמה קרעי: - - פוגעים בחלשים.

שלמה קרעי: ואחד כמוך, מדושן עונג מנחת, שמן מנחת - -

אלי אבידר: מרחם עליך.

שלמה קרעי: - - לא עושה שום דבר.

שלמה קרעי: תתבייש.

שלמה קרעי: תתביישו לכם כולכם.

אלי אבידר: אני מרחם עליך.

שלמה קרעי: למי שלא יודע – הציבור צריך לדעת – השר בלי תיק הזה, שליברמן בעט אותו מהכנסת והפך אותו לשר בלי תיק, זו לא פעם ראשונה שבועטים אותו.

שלמה קרעי: הוא ניסה להתמודד בליכוד; הוא ניסה להיכנס כנציג מחוז, התמודדות קלה יחסית בתוך הליכוד.

שלמה קרעי: הוא ניסה להתמודד.

שלמה קרעי: חברי הליכוד הנבונים גלגלו אותך מכל המדרגות, הראו לך את הדלת החוצה.

שלמה קרעי: לא נבחרת.

שלמה קרעי: לא שנבחרת ולא נכנסת כי לא היו מנדטים.

שלמה קרעי: לא נבחרת.

אלי אבידר: אתה אומלל.

אלי אבידר: אתה אומלל.

שלמה קרעי: הליכודניקים, יש להם שכל.

שלמה קרעי: אם הייתי מתנהל כמוך, אבידר, באמת הייתי מגיע למקום 800 בפריימריז.

שלמה קרעי: אתה יודע מה, הציבור רואה – ולא רק הליכודניקים – מי נמצא כאן בכנסת, מי מגיע לוועדות, מי נלחם בשבילו; מי נלחם בממשלה הרעה הזאת.

שלמה קרעי: לאן אני אגיע בפריימריז, בעזרת השם, אז אתה תבוא ותוריד את הכובע ותתחנן אולי להיות יועץ פרלמנטרי שלי, אחרי שתעוף מהכנסת.

אלי אבידר: שלך, אפס?

שלמה קרעי: אפילו ליברמן כבר לא מסתכל לכיוון שלך.

אלי אבידר: מנסור, זה לא מכובד, השפה הזאת.

שלמה קרעי: אם היו בחירות היום - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: אתה מדבר על שפה?

שלמה קרעי: הוא מדבר על שפה?

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: הוא מדבר על שפה?

שלמה קרעי: התנהל בבריונות.

שלמה קרעי: האיש שהלך והפגין, וזעק וצעק, ועשה הפוך מכל מה שהוא צעק.

שלמה קרעי: אמר: מושחתים ובריונים, והוא יושב כאן, שמן מנחת.

אלי אבידר: מנסור, תוציא אותו.

שלמה קרעי: שר בלי תיק שלא עושה שום דבר.

אלי אבידר: תוציא אותו.

שלמה קרעי: מנסור לא יצנזר אותי.

שלמה קרעי: היושב-ראש לא מצנזר.

שלמה קרעי: הוא לא אלים ובריון כמוך.

אלי אבידר: מנסור, זו שפה לא מכובדת, אני פשוט אצא.

אלי אבידר: לא יהיה שר.

שלמה קרעי: אפילו ליברמן כבר לא מסתכל – הוא יכול לצאת.

שלמה קרעי: הוא יכול לצאת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: שילך לעיסוקים שלו.

מנסור עבאס: אבל לפחות תשמור על המילים שאתה מוציא.

שלמה קרעי: שילך לעיסוקים שלו.

שלמה קרעי: אפילו ליברמן כבר לא מסתכל לכיוון שלך.

שלמה קרעי: אם היו בחירות היום - -

אלי אבידר: מנסור, אם הוא לא מכבד?

אלי אבידר: אם הוא לא מכבד?

שלמה קרעי: - - אתה היית שוכן אחר כבוד בפח האשפה של ההיסטוריה.

שלמה קרעי: זה המקום שראוי לך, אדון אבידר.

אלי אבידר: רד.

אלי אבידר: רד.

אלי אבידר: רד.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי, אמרת דברים לא ראויים.

שלמה קרעי: ראוי מאוד.

שלמה קרעי: מה עושה אחד כזה?

מנסור עבאס: זה לא ראוי.

שלמה קרעי: מה עושה אחד כזה?

שלמה קרעי: אדוני, אל תגן עליו.

מנסור עבאס: זה אלימות מילולית.

שלמה קרעי: שהוא יבוא ויגן על עצמו.

אלי אבידר: רד.

אלי אבידר: רד.

שלמה קרעי: אתם מפלגה - - -

מנסור עבאס: מה שאמרת זה אלימות מילולית.

שלמה קרעי: שום אלימות.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, הוא התנהג באלימות.

שלמה קרעי: הם מתנהלים בבריונות כלפי החלשים, כלפי הפריפריה.

מנסור עבאס: אז תודה לך.

מנסור עבאס: תודה לך, חבר הכנסת - - -

שלמה קרעי: כמו אנטיוכוס בשעתו.

מנסור עבאס: תודה.

שלמה קרעי: כשאתם תיפלו, בעזרת השם, אנחנו נקבע, בלי נדר, עם הרבנות הראשית – שאתם רוצים לצאת כנגד האמ-אימא שלהם – אנחנו נקבע שמונה ימי חג לזכר נפילתכם.

שלמה קרעי: בעזרת השם בקרוב.

מנסור עבאס: תודה.

אלי אבידר: אפשר לענות לו?

אלי אבידר: תן לענות לו.

יוראי להב-הרצנו: שלמה, קצת הגזמת.

מנסור עבאס: אין.

מנסור עבאס: אין.

מנסור עבאס: אין.

מנסור עבאס: התקנון לא מאפשר.

אלי אבידר: קצר.

אלי אבידר: קצר.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: השר אלי אבידר, אי-אפשר.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: אי-אפשר ככה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2086/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצעה הבאה על סדר-היום: הצעת חוק למדיניות לאומית לשמירה על שטחים פתוחים, התשפ"א–2021.

שלמה קרעי: זאת לא תוכנית כבקשתך - - -

אלי אבידר: למה לא? לך.

אלי אבידר: לך לאלי ישי, תבדוק אם הוא צריך לשתות קפה, אחד סוכר או שתיים.

מנסור עבאס: גילה גמליאל.

מנסור עבאס: בבקשה.

אלי אבידר: היית ונשארת עוזר של אלי ישי.

מאי גולן: הוא רוצה לעלות.

יואב קיש: אין דבר כזה.

יואב קיש: זה לא ממשלתי, זה חקיקה פרטית.

גילה גמליאל: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - -

חיים כץ: לא נעשה מזה בית זונות.

חיים כץ: מילא עשיתם בית זונות, אבל אל תתנהלו כמו בבית זונות.

גילה גמליאל: - - בין כל הנושאים שנמצאים תחת ויכוח בלתי פוסק פה בכנסת בזאת אני מאמינה שנושא הגנת הסביבה והשמירה על השטחים הפתוחים יכול וצריך להימצא בקונסנזוס.

גילה גמליאל: הגשתי הצעת חוק שוועדת השרים ביקשה לדחות בחמישה חודשים, ועל כן ביקשתי להפוך אותה להצעה לסדר-היום רגילה, שתובא לוועדת הפנים לדיון עומק.

גילה גמליאל: המטרה היא להבטיח את השמירה על השטחים הפתוחים ולחייב הכרה מצד הממשלה בחשיבות העצומה שלהם למעננו, אזרחי ישראל, למען הדורות הבאים, למען בעלי החיים, למען איכות חיים.

גילה גמליאל: הרעיון הוא שבשטחים הפתוחים צריך לקיים את הערכים בעלי החשיבות הלאומית, שיש לשמור עליהם מכל משמר: ערכי טבע ונוף, מורשת פיזית, היסטורית ותרבותית של הארץ ויושביה.

גילה גמליאל: בנוסף, יש לשמור על דמותה של הארץ באמצעות דאגה לעתודות קרקע לחקלאות, לשימושי נופש ותיירות ולהיאספות מי גשמים אל מי תהום.

גילה גמליאל: שטחים פתוחים הם הריאות הירוקות בין השטחים הבנויים, שמבטיחים איכות חיים בארץ הצפופה שלנו, שהאוכלוסייה שלה רק הולכת וגדלה.

גילה גמליאל: בשל היחס בין האוכלוסייה הגדלה ובין ממדיה של צפיפות האוכלוסין במדינה שלנו, שהיא מן הגבוהות בעולם – שזה דבר מבורך – עקב הסיבות האקלימיות והביטחוניות, אוכלוסיית המדינה מרוכזת על פחות ממחצית מהשטח שלה.

גילה גמליאל: תרבות הפיתוח שהתפתחה בישראל נוהגת בזבוז במשאבי הקרקע.

גילה גמליאל: צורכי הפיתוח - - -

מנסור עבאס: חבר הכנסת חיים כץ, תקשיב לגילה גמליאל, היא מהליכוד.

חיים כץ: אני קראתי את מה שהיא כתבה, ומה שהיא כתבה זה דברים יפים, והיא צודקת.

יואב קיש: אנחנו נצביע בעד.

מנסור עבאס: אז תקשיב לה.

מנסור עבאס: אז תן לנו להקשיב לה, תן לנו לשמוע אותה.

חיים כץ: אין הצבעה.

חיים כץ: אין הצבעה.

גילה גמליאל: צורכי הפיתוח והצמיחה הכלכלית וחשיבותם של השטחים הפתוחים מחייבים אותנו לנקוט מדיניות של פיתוח שתבטיח את השימוש היעיל והחסכוני במשאבי הקרקע, שהם מתכלים, והשמירה על השטחים הפתוחים והערכים שלהם, ולייצר פיתוח בר-קיימא.

גילה גמליאל: על כן, אנחנו צריכים לדאוג לאמץ מדיניות לאומית שתבטיח את השמירה המרבית על השטחים הפתוחים בדור הזה ובדורות הבאים.

גילה גמליאל: הצעות חוק רבות נעשו והוגשו בנושא הזה.

גילה גמליאל: לצערי, ועדת השרים החליטה כרגע לא לאשר את החוק, אבל כן הסכימו לעלות את זה לדיון כאן במליאה, ואני אבקש שזה יעבור לוועדת הפנים, על מנת שבוועדת הפנים נעשה ונכין את התשתית המתבקשת כדי לשכנע גם את הממשלה להצביע בעד ולהעביר את החוק.

גילה גמליאל: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת גילה גמליאל.

מנסור עבאס: את מציעה להעביר את זה לאיזו ועדה?

גילה גמליאל: ועדת הפנים.

מנסור עבאס: ועדת הפנים, כהצעה לסדר-היום – את מעבירה את זה כהצעה לסדר-היום.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים – הצעת החוק מוסרת מסדר-היום - - -

קריאה: הופכת להיות הצעה לסדר-היום.

מנסור עבאס: אתה רוצה להשיב, השר אלי אבידר?

מנסור עבאס: עכשיו אתה יכול להשיב על הצעת החוק.

מנסור עבאס: אבל השר אלי אבידר, בוא נשמור על פרופיל נמוך ולא נגיב באותה שפה.

אלי אבידר: מכבודו של הרב מאזוז, אני לא ארד אל התחתית של חבר הכנסת קרעי, אבל אני רואה שמאוד מפריע לו העניין של המחאה, בלפור.

אלי אבידר: חבר'ה, תירגעו, נגמר, זהו.

אלי אבידר: נגמר בלפור.

ינון אזולאי: למה לא - - -

אלי אבידר: לא.

אלי אבידר: נגמר.

אלי אבידר: כאילו, היינו שנה וחצי בבלפור – הסתיים.

אלי אבידר: די, תירגעו, כאילו, די.

אלי אבידר: תוציאו לכם את זה מהראש.

אלי אבידר: זה כאילו, כמו זוזה בראש.

קריאות: - - -

אופיר כץ: אבל אלי, לפי מה שקראנו - - - בלפור - - - כי אז אמרת:

אופיר כץ: אני הייתי בבלפור ולא קיבלתי תפקיד.

אלי אבידר: תקשיב.

אלי אבידר: ניצחנו, זה מספיק.

ינון אזולאי: אבל באמת - - -

אופיר כץ: - - - אתה נעלמת.

אלי אבידר: תקשיבו, הייתה לכם קואליציה של 72 ח"כים, עוד שישה ח"כים מימינה שלא היו מפילים ממשלת ימין – 78 ח"כים, והפלנו אתכם.

אלי אבידר: כאילו, מה.

מאי גולן: לא הפלתם אותנו - - - האויבים שלכם.

מאי גולן: אל תתבלבל.

מאי גולן: אתם עוד מעט תיפלו.

מאי גולן: נראה - - -

אלי אבידר: ואנחנו 61 ח"כים ואתם לא מצליחים לעשות כלום.

אלי אבידר: כאילו, מה אתם עושים כאופוזיציה, רבאק?

אופיר כץ: מה שאתה עושה בקואליציה.

אלי אבידר: מה אתם עושים?

אלי אבידר: אתם לא עושים כלום.

מאי גולן: מה שאתם - - - לעשות בקואליציה.

אלי אבידר: 61 ח"כים אתם לא מצליחים להפיל?

מאי גולן: עובדים פה - - -

אלי אבידר: עם 78 ח"כים התמודדנו, הייתה עבודה קשה.

אלי אבידר: אפילו חיללנו שבת – כן, לא נעים.

אלי אבידר: באנו להפגין גם בשבת.

מאי גולן: לא נעים - - -

אלי אבידר: לא נעים, מה לעשות?

אלי אבידר: לא כולם אוהבים את זה, אבל עשינו את העבודה.

אלי אבידר: די, תשחררו.

אלי אבידר: תעשו אופוזיציה כמו שצריך.

אלי אבידר: יש פה רק 61 ח"כים, מה מסובך כל כך?

אלי אבידר: אני לא מבין.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אתה מתלונן - - -

אלי אבידר: דודי, אני רוצה להגיד לך משהו.

אלי אבידר: אני, בשלב של הייאוש, עוד אמרתי: אני אהיה היועץ שלכם, תיתנו לי חשבונית.

אלי אבידר: אבל אני לא יכול.

דוד אמסלם: - - -

אלי אבידר: אבל אני לא יכול.

אלי אבידר: טוב.

אלי אבידר: תן לי לענות לחברת הכנסת גילה גמליאל, כי אני גם מעריך אותה.

אלי אבידר: ראש עיריית עפולה לעתיד, תן לי לענות לחברת הכנסת גילה גמליאל.

אלי אבידר: ראש עיריית עפולה לעתיד, כולנו הרי יודעים, כולכם רוצים להיות ראשי ערים בסוף.

אלי אבידר: אנחנו יודעים את זה.

אופיר כץ: אני אהיה פה אחריך, אל תדאג.

אלי אבידר: זה לא ייקח עוד הרבה זמן.

אורית סטרוק: - - -

מנסור עבאס: סליחה?

מנסור עבאס: מי?

מנסור עבאס: עוד פעם?

אורית סטרוק: - - - מה לעשות.

אלי אבידר: את דואגת לי?

אלי אבידר: ישבתי איתך בחוץ ובביטחון, ואמרתי, מה את עושה שם?

אלי אבידר: אפילו לא הבנת מה דיברו.

אלי אבידר: היו צריכים להסביר לך.

אלי אבידר: הבאנו לך מתורגמן שיסביר לך מה אומרים.

אלי אבידר: כל פעם מישהו אומר משפט: לא הבנתי.

אלי אבידר: תגידי, מתי התחלת להבין?

אלי אבידר: עכשיו בוועדת חוץ וביטחון את מבינה?

אלי אבידר: שאני אהיה רגוע – הבנת?

אורית סטרוק: - - -

אלי אבידר: אוקיי.

אלי אבידר: אם את הבנת, הכול בסדר.

מאי גולן: אלי, באת טעון, באת טעון.

אלי אבידר: לא, לא באתי טעון.

אלי אבידר: התגעגעתי אז באתי.

אלי אבידר: יש שיר כזה.

אלי אבידר: טוב, רבותיי, עצם הפיכת הצעת החוק להצעה לסדר-היום מקובלת על הקואליציה, ותדון בזה הוועדה.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה, כן.

מנסור עבאס: נעביר אותה לוועדת הפנים והגנת הסביבה כהצעה לסדר-היום.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 26

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 26 בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

מנסור עבאס: ההצעה עוברת להמשך דיון בוועדת הפנים.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/810/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק הכללת חוב עונשי בהפטר (תיקוני חקיקה) התשפ"א–2021, של חברת הכנסת מאי גולן.

מנסור עבאס: בבקשה, עשר דקות.

מאי גולן: הצעת חוק, הצעת חוק צודקת וחברתית, שאתם אפילו לא טרחתם להעיף עליה מבט, אבל לא נורא.

מאי גולן: ברגיל, סילמן, ברגיל.

עידית סילמן: - - -

מאי גולן: אותי?

מאי גולן: אצלך אוהבים אותי?

מאי גולן: כי אני יודעת שכשהשם שלי מופיע על איזה חוק – זה וטו מיידי.

קריאות: - - -

מאי גולן: וואו, וואו, תראו מה קורה פה.

מאי גולן: דודי, אתה רואה את זה?

עידית סילמן: מאי גולן - - -

מאי גולן: אז למה יש וטו על החוקים שלי, עידית?

מאי גולן: למה אוטומטית, אפילו לא מציעים להמשיך להתדיין, יש התנגדות אוטומטית?

מאי גולן: אתה יודע מה, רם בן ברק, אם היית רואה את החוק הזה, אני אומרת לך שלא היית מתנגד לו.

מאי גולן: גם אתה לא, טופורובסקי, וגם לא את, סילמן.

מאי גולן: אתה בכלל לא, רם.

בועז טופורובסקי: כל החוקים שלי – את חתומה עליהם, על מה את מדברת?

מאי גולן: אני חתומה על החוקים שלך, אבל מה זה עוזר לי?

מאי גולן: אף אחד לא חתום על החוקים שלי.

מאי גולן: אתם יודעים, בדיוק רציתי לפתוח בזה, וכבר יורד לי הזמן, אבל לא נורא.

עידית סילמן: - - - זה זמן איכות.

מאי גולן: עידית, אני יודעת שהממשלה הזאת, בעיני – עידית, תקשיבי לי שנייה, אני אגיד לך משפט.

מאי גולן: אני יודעת שבממשלה הזאת, בעיני מי שמנהל אותה, מחולקת כביכול למה שטוב ומה שרע, מה שצודק, ומה שלא צודק.

מאי גולן: אני כביכול בצד של הלא-צודקיםno matter what , זאת אומרת, לא משנה, גם אם אני אגיד: בוא נוריד גשם מהשמיים וזה ייהפך לאוכל, מן, ושליו ושקלים לילדים עניים, זה גם יהיה וטו, כי זה אני, זה השם שלי.

מאי גולן: ואני אומרת, אולי – באמת, ותכננתי, השם עדי שתכננתי לעלות היום לדוכן הזה, באמת, לא לתקוף ולא לומר שום דבר רע בגנותכם אלא רק לפנות לצו מצפונכם.

מאי גולן: ואני אעז ואומר שלפני שהחוק הזה עלה לוועדת שרים לענייני חקיקה פניתי איתו – כי הוא כל כך לא פוליטי, את תשמעי עכשיו, הוא כל כך לא פוליטי – אבל לא היה עם מי לדבר.

מאי גולן: לא היה עם מי לדבר, וחבל.

מאי גולן: סך הכול זה חוק שבא לעזור לאנשים שפשטו רגל ועולמם חרב עליהם.

מאי גולן: הם לא מסוגלים בשום צורה להמשיך את חייהם, ובגלל שיש להם גם חובות למדינה וגם חובות לנושים פרטיים – אמרנו, המדינה לא חשובה יותר מהאדם.

מאי גולן: אם המדינה באה ומוותרת להם על חובות לנושים פרטיים, למה לא לוותר על חובות לעירייה, למיסים, אתם יודעים, לכל מיני דברים שקשורים לדוחות מלפני 20 ו-30 שנה למשטרה, או אתם יודעים, מה שלא יהיה?

מאי גולן: מה אמרנו?

מאי גולן: הרי זה חוק שלא עולה שקל, לא לממשלה הזאת, לא לקופת האוצר, לא לשום דבר.

מאי גולן: אני הפצתי את תזכיר החוק הזה לכלל הקואליציה.

מאי גולן: אמרתי מעבר – אמרתי למי שצריך להגיד: קחו את החוק הזה ממני, כמו שאני אומרת בכל חוק – יוראי עד – קחו את החוק הזה ממני, אל תזכירו את שמי, רק תעזרו לאנשים.

מאי גולן: אני יודעת, כי אני מקבלת בשנתיים האלה שאני חברת כנסת מאות פניות מאנשים שנקלעו למצבים שפשוט הרסו את חייהם, את משפחתם, את בריאותם, את ילדיהם.

מאי גולן: למה לא להעביר את החוק הזה?

מאי גולן: למה לא לדון בו?

מאי גולן: למה לא להקשיב לו? תסבירי לי, עידית.

מאי גולן: הינה, יש לי פה עשרה עמודים לקרוא, אני כבר מבזבזת שלוש דקות.

מאי גולן: באמת, למה לא לדון בחוק שכל-כולו הוא לעזור לחלש?

מאי גולן: את יודעת מה, אני אתן קצת נתונים.

מאי גולן: קודם כול, אני אציג את החוק ואני אומר:

מאי גולן: הצעת החוק הכללת חוב עונשי בהפטר, חוק חברתי כולו, שלא עולה שקל לקופת המדינה ובא אך ורק לעזור ולסייע לחלשים שבחלשים באוכלוסייה הישראלית.

מאי גולן: בשנת 2020 היו 22,246 בקשות לפשיטת רגל – רק בשנת 2020.

מאי גולן: בשנת 2021, עוד לפני סוף השנה, הנתון העדכני היה 17,274.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, כ-1,000 בקשות לפירוקי חברות עוד לפני סוף השנה, לפני סוף השנה הזאת.

מאי גולן: הרי אנחנו יודעים שמעבר לכך שמשבר הקורונה העצים את התופעה – ראינו אלפי בעלי העסקים ויחידים שנכנסו למעגל חדלי הפירעון ופשיטת רגל, וזה למרות שיש לציין שלאחרונה היו ירידה קלה ושיפור בנתונים.

מאי גולן: אנחנו יודעים שמצב הקורונה שפקד את העולם ואת ישראל העצים את התופעה הקשה הזאת.

מאי גולן: חברים, החוק שאני מגישה היום לפניכם במתכונתו הנוכחית מאפשר לחייבים לקבל הפטר מכלל חובותיהם, למעט כמובן מקרים חריגים ובהם חובות עונשין.

מאי גולן: ומה זה אומר בעצם?

מאי גולן: וזה מה שהסברתי בהתחלה: מדינת ישראל היום מודיעה לנושים שהם לא יוכלו לקבל את כספם מפושט הרגל מכיוון שאותו אדם או בעל עסק בעצם מקבל הפטר מכל חובותיו.

מאי גולן: אבל, וזה אבל גדול – חובות למדינה, למשטרה, לבתי המשפט, לדוחות חניה, כל חוב כזה, כל חוב עונשי נשאר על כנו.

מאי גולן: כל אדם שמנסה לחזור לחברה, לחיים נורמליים, למעגל התקין של החברה הישראלית, זה מונע ממנו להציל את כבודו, את נפשו, את משפחתו, את עתיד ילדיו.

מאי גולן: ויש בכוחנו לעזור, המדינה יכולה לספוג את זה, העיריות יכולות לספוג את זה, בתי המשפט יכולים לספוג את זה, המשטרה יכולה לספוג את זה, כדי שלנו תהיה חברה יותר בריאה ויותר תקינה.

מאי גולן: ואני רוצה להגיד לכם עוד דבר.

מאי גולן: האנשים האלה, שמתקשרים למס הכנסה ומתקשרים למרכז לאגרות וקנסות, שאני מכירה, נתקלים בחומה בצורה של ביורוקרטיה חונקת, חונקת.

מאי גולן: אין להם מענה.

מאי גולן: הם מספרים בטבלת אקסל, ושוכחים שמאחורי המספרים האלה יש שמות וילדים, וחיים של שבעה מדורי גיהינום.

מאי גולן: אני דיברתי עם אנשים שהגיעו לפשיטות רגל.

מאי גולן: ואנשים לא מבינים, זה מערער את היסוד הנפשי שלהם, הכלכלי שלהם, הביטחוני שלהם.

מאי גולן: זה משליך על הבריאות שלהם.

מאי גולן: ואנשים שוכחים שיש בכוחנו להיות המדינה שעבורה ייסדנו את המדינה הזאת, מדינת רווחה.

מאי גולן: מה שעושים להם זה לסרוק אותם במסרקות ברזל.

מאי גולן: תאמינו לי שלפושעים שבאמת צריכים לסרוק אותם כך, לא עושים את אותם דברים.

מאי גולן: ואני אומרת שהמדינה הזו שולחת אנשים בעל כורחם לחיות מתחת לרדאר החברתי השפוי, שמגיע לכל אדם; לא משנה אם הוא איבד את ממונו, עשה טעות או לא עשה טעות, מגיע לו לחיות בכבוד.

מאי גולן: לא מגיע לו לצאת לרחוב, לנסות לעבוד בשחור, לבקש הלוואות מהשוק השחור, לנסות לעשות קומבינות כאלו ואחרות.

מאי גולן: אנחנו שולחים אותם לשם.

מאי גולן: אנחנו מוציאים אותם מהמעגל החברתי השפוי.

מאי גולן: מה עוד שמדובר לפעמים על מאות אלפי שקלים, שגם אם תוך זמן קצר הם מוחזרים, עדיין העיקולים של אותם חשבונות בנק לא עוברים מן העולם – ועל דוחות מלפני 20 ו-30 שנה, לפעמים.

מאי גולן: זאת אומרת, מעקלים לאדם חשבון בנק של לפעמים 5,000 עד 7,000 משכורת, שזה האוכל של הילדים שלו, בגלל דוח מלפני 20 שנה.

מאי גולן: אין אפילו איזשהו שיקול דעת או היגיון להפעיל בנושא.

מאי גולן: אני רוצה גם לציין על החוק הזה – עידית, החוק הזה הוא מרוכך, הוא לא קשה, ולכן הוא לא עולה לקופת המדינה שקל אחד.

מאי גולן: להפך, הוא מעשיר את קופת המדינה.

מאי גולן: אני יודעת שאתם הולכים להצביע נגד, ואני יודעת שאתם כן מאשרים חוקים לאופוזיציה כשיש לכם קומבינות כאלו ואחרות ביניכם, כשיש חברויות אישיות, כשיש דילים פוליטיים.

מאי גולן: וזה לא צודק.

מאי גולן: זה לא צודק.

מאי גולן: לא על חשבון החלשים.

מאי גולן: אני אולי לא מקומבנת אצלכם בקואליציה, אבל אני כן מכירה את תושבי השכונות, כן מכירה את החלשים ביותר בחברה הישראלית.

מאי גולן: המינימום שיכולתם לתת בחוק הזה זה חופש הצבעה, המינימום, כמו שאצלנו עושים, בסיעות הדמוקרטיות שלנו.

מאי גולן: לנו נותנים חופש הצבעה בחוקים שלכם שקשה לנו איתם, מעלים את זה לדיון, טופורובסקי, ואנחנו מחליטים אם להצביע בעד או נגד.

מאי גולן: אצלכם זה וטו, זה וטו כללי, וזה לא צודק.

מאי גולן: אתם שמים וטו על חברת הכנסת מאי גולן; אתם לא יכולים לשים וטו על מאות אלפי אנשים שחיים מתחת לקו העוני ולא מצליחים לחזור לחיים.

מאי גולן: זה לא וטו צודק.

מאי גולן: אני קוראת גם לשר המשפטים גדעון סער, ואני יודעת, בוודאי, שהוא אינו מאזין, וגם שלח את השר אבידר לענות במקומו.

מאי גולן: אני אומרת לך ואני קוראת לך, לא רק על החוק הזה, גם על החוקים הבאים: תפסיק להיות כל כך פוליטי ואישי.

מאי גולן: תפסיק.

מאי גולן: תפסיק לשים וטו מייד כשאתה רואה שם של חבר כנסת מהליכוד.

מאי גולן: תסתכל על התוכן, על המהות, על המוסר.

מאי גולן: יש בך מצפון.

מאי גולן: יש לך לב.

מאי גולן: תנסה לפעמים לראות מעבר לפוליטיקה הצרה והקטנה.

מאי גולן: זה לא רק דווקא לליכוד ולאנשי נתניהו.

מאי גולן: תצביעו על פי צו מצפונכם, כי רבבות של אנשים שעולמם קרס, שהגיעו לחדלות פירעון, מביטים בכם היום בתפילה לעזרה.

מאי גולן: תצביעו בשבילם, בשביל המשפחות שלהם, בשביל הילדים שלהם, שכמהים לאבא ואימא - -

מנסור עבאס: תודה.

מאי גולן: - - שיהיו כמו כולם ויזכו לחירות כלכלית ולשיקום אמיתי.

מאי גולן: אני מבקשת מכם לא להיות אטומים, ולהצביע בעד החוק.

מאי גולן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מאי גולן.

מנסור עבאס: ישיב בשם שר המשפטים השר אלי אבידר, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, אני מאוד שמח שאתה יושב-ראש הישיבה.

מנסור עבאס: תודה.

אלי אבידר: אני חושב שזה לכבודה של מדינת ישראל שיושב-ראש הישיבה הוא ממפלגת רע"מ.

אלי אבידר: זה אירוע חשוב.

אלי אבידר: אני חושב שמפלגת רע"מ היא חלק מהקואליציה, זה גם דבר מאוד משמעותי בפוליטיקה הישראלית.

אלי אבידר: אני חושב שאחרי הבחירות האלה, בבחירות הבאות, אף אחד לא יבלבל את המוח על זה שמפלגה ערבית לא צריכה להיות חלק מהקואליציה.

אלי אבידר: אתם חייבים להיות חלק מהקואליציה, לא מתחת לשולחן, לא בפגישות בבלפור, להיכנס בלילה עם וילונות כדי שאף אחד לא יראה – אלא על השולחן, בצורה מכובדת, שתכבד גם את הבוחרים שלכם וגם את הבוחרים של מי שעושה איתכם משא ומתן, שהוא לא משקר את הבוחרים.

אלי אבידר: אני חושב שההתפתחות הזאת היא התפתחות משמעותית בפוליטיקה הישראלית.

אלי אבידר: אני מאוד מברך עליה, ושמח שזה כך.

מנסור עבאס: תודה.

מאי גולן: אני לא מבינה, זאת התשובה לחוק שלי?

אלי אבידר: חברת הכנסת גולן, אני מחכה שתשבי.

אלי אבידר: התבקשתי לתת לך תשובה, ואני מקריא לך את התשובה כלשונה.

אלי אבידר: אנא, שלא תילקח התשובה הזאת כעמדתי האישית, כי היא לא.

אלי אבידר: מאחר שלא התעמקתי בעניין - - -

חיים כץ: אלי, אתה באת להתבדר?

חיים כץ: - - - ואתה מתבדר לנו פה?

אלי אבידר: אני מתנצל שאני יוצא רק שנייה – חבר הכנסת חיים כץ, התבקשתי להעביר עשר דקות.

אלי אבידר: עכשיו תחליט על מי אני מדבר.

חיים כץ: התבקשת להעביר עשר דקות, למה?

חיים כץ: תקשיב, אתה יודע מה זה אומר, אלי?

חיים כץ: שהם מזלזלים - - -

אלי אבידר: חיימק'ה נשמה, תן לי לסיים.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת החוק מבקשת לשנות את ההסדר הקבוע כיום בחוק חדלות פירעון, הקובע כי במסגרת צו הפטר לא ניתן לפטור חדלי פירעון ופושטי רגל מתשלום חובות עונשיים כדוגמת קנסות פליליים ועיצומים כספיים.

אלי אבידר: חוק חדלות פירעון, שנחקק לאחרונה, יצר רפורמה רחבת היקף בתחום.

אלי אבידר: חוק זה הוא תוצר של עבודת מטה יסודית ומקיפה שנעשתה בממשלה ובכנסת, בשיתוף נציגי הציבור הרלוונטיים.

אלי אבידר: הצעת החוק מבקשת לשנות את המצב הקיים ולקבוע שכל חוב בגין תשלום עונשי יהיה בר-הפטר, בטענה שההבחנה בין חוק שמקורו בקנס פלילי לחוק אחר היא הבחנה בלתי ראויה.

אלי אבידר: טענה זו אינה סבירה.

אלי אבידר: קנס שנגזר בהליך פלילי אינו דומה במהותו לחוב אזרחי.

אלי אבידר: מדובר בעונש פלילי שהוטל על ידי בית משפט בגין הרשעה בעבירה פלילית בהתאם לדיני העונשין, ואשר בבסיסו תכלית ענישתית.

אלי אבידר: מחילה על חובות שהם עונש שהוטל בהליכים פליליים משמעה חנינה דה פקטו וביטול העונש שניתן בהליך פלילי.

אלי אבידר: ההסדר שנקבע בחוק חדלות פירעון הוא הסדר מאוזן שאין מקום לשנותו.

אלי אבידר: נוכח כל האמור, הממשלה מתנגדת לקידום הצעת החוק המוצעת.

אלי אבידר: עד כאן התשובה.

אלי אבידר: מאחר שנכנסו לפה כמה חברים – אני צופה בדיוני המשפט של נתניהו, במיוחד בעדות של ניר חפץ.

אלי אבידר: קורא את מה שכותבים באתרים שתומכים במפלגת הליכוד, ולא מוצא את ההבנה איך זה קשור.

אלי אבידר: ממשיכים לייצר מציאות מדומה.

אלי אבידר: להערכתי, אם מישהו מעריך את בנימין נתניהו – ויש כאלה שמעריכים אצלכם, אני יודע את זה – שיציע לו לצאת לעסקת טיעון.

אלי אבידר: זה לא מכבד אותו, זה לא יכבד אותו להמשיך להתגלגל ככה.

אלי אבידר: זה לא יכבד את המדינה שראש ממשלה לשעבר יעבור עם עדויות כאלה.

אלי אבידר: זה הזמן לצאת לעסקת טיעון, לפני שנכנס יועמ"ש חדש.

אלי אבידר: היועמ"ש הזה, עוד יש לו איזשהו סוג של חיבה מסוימת.

אופיר כץ: שר בלי תיק, זה לא מכבד את המדינה.

דוד אמסלם: אני יכול להגיד לך משהו?

אלי אבידר: אתה תמיד יכול להגיד לי משהו, אבל רק אני אסיים את המשפט.

אלי אבידר: דודי, ממך אני תמיד מוכן לשמוע, כמו שאתה יודע.

אלי אבידר: עסקת טיעון – תכבד אותה.

משה גפני: - - -

אלי אבידר: היו לו שנים של שירות ציבורי.

אלי אבידר: מה שהוא עובר עכשיו הולך להימשך עוד הרבה זמן.

אורלי לוי אבקסיס: - - - לענות על הצעת החוק.

אלי אבידר: כדאי שיצא לעסקת טיעון.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה לשר אלי אבידר.

מאי גולן: הצבעה.

מאי גולן: אני לא עולה.

מאי גולן: הצבעה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מאי גולן, את רוצה הצבעה אלקטרונית?

מאי גולן: הצבעה אלקטרונית.

מנסור עבאס: הצבעה שמית?

מאי גולן: לא שמית.

מאי גולן: אלקטרונית.

מנסור עבאס: הקואליציה מבקשת הצבעה שמית.

מאי גולן: מה זה "הקואליציה מבקשת"?

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה שמית על הצעת חוק הכללת חוב עונשי בהפטר.

מאי גולן: רגע, היושב-ראש, רגע, רגע, רגע.

מאי גולן: היושב-ראש, שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: לא אחרי תשובת השר.

אורלי לוי אבקסיס: הקואליציה לא יכולה אחרי תשובת שר.

מנסור עבאס: אנחנו כבר עברנו להצבעה.

קריאה: תן לה.

קריאה: תן לה לעלות.

מנסור עבאס: עברנו כבר להצבעה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי.

אופיר כץ: אם אמרת הצבעה, תן לה לעלות.

מנסור עבאס: טוב, נפסיק את ההצבעה.

מנסור עבאס: בבקשה, תעלי.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא הוגן, אתה הכרזת על הצבעה אלקטרונית.

אורלי לוי אבקסיס: אחרי שהשר ירד הם הגישו.

מנסור עבאס: כן, שלוש דקות.

מאי גולן: אני רק רוצה לענות, מכיוון ששר המשפטים גדעון סער לא נמצא פה, והוא שלח את השר אבידר – שאני יודעת שזאת לא דעתו – להקריא תשובה לקונית.

מאי גולן: ידעתי שזאת התשובה שתענה.

מאי גולן: לכל מה שיאמרו, אני כבר אומרת מראש: אני מוכנה להחריג מקרי פשע ואלימות מההפטר של חובות העונשים.

מאי גולן: אמרתי את זה גם בהצעת החוק, למרות שידעתי שזה מה ששר המשפטים יגיד.

מאי גולן: זה לא תירוץ.

מאי גולן: אני כן מוכנה לא להכליל אותם בהצעת החוק, כי המטרה האמיתית של החוק היא שיקום כלכלי וחירות כלכלית לאנשים לאחר הפטר.

מאי גולן: אין סיבה שדוח חניה או דוח עירייה לא יהיה בהפטר.

מאי גולן: אין שום סיבה.

מאי גולן: אני חוזרת שוב, אני מוכנה להחריג מקרי אלימות.

מאי גולן: מדובר על חיים של אנשים, שהמדינה הכירה בחשיבות שאנחנו צריכים לעזור להם ולשקם אותם.

מאי גולן: צריך לעזור להם לצאת מהמעגל הקשה הזה בעת קבלת ההפטר, כדי שלא יהיו להם חובות.

מאי גולן: לכן, שר המשפטים גדעון סער, אני חוזרת על אותו משפט שאמרתי קודם: התשובה שלך לא אמיתית, היא לא מקובלת.

מאי גולן: אתה יודע שאני מוכנה להחריג את כל האלימות, אתה יודע שאני מוכנה להחריג דמי מזונות.

מאי גולן: אתה יודע שאני רוצה רק לעזור לאנשים שנפלו, נפלו באמת ולא מצליחים לצאת מהמעגל הקשה הזה.

מאי גולן: אני גם אומרת כאן, מעל הדוכן, אדוני היושב–ראש, שיהיה רשום בפרוטוקול: אני מוכנה למשוך את החוק, אני מוכנה לשנות את החוק, אני מוכנה שהשם שלי לא יהיה על החוק, אם קשה לשר המשפטים שאיזשהו חוק שהוא לא בקומבינה עם חברים שלכם מהאופוזיציה יעבור פה.

מאי גולן: ואני מוכנה שתהיה הסכמה עם הקואליציה, ובלבד שיינתן פתרון אמיתי לפושטי הרגל לאחר ההפטר.

מאי גולן: אני קוראת לשר המשפטים ולכל ועדת השרים לענייני החקיקה לדון בנושא בשנית, לפני שאתם פוסלים את החוק.

מאי גולן: עם ישראל מסתכל עליכם.

מאי גולן: הבטחתם בשורה, הבטחתם שינוי, הבטחתם לשים אינטרסים פוליטיים צרים, קטנים ועלובים בצד.

מאי גולן: יש לכם פה הזדמנות.

מאי גולן: אני אומרת את זה בכל חוק שאני מגישה.

מאי גולן: אני מוכנה להסיר את שמי מהחוק.

מאי גולן: תעזרו לכל אחד שנכנס למעגל החובות הזה ולא מצליח לצאת משם.

מאי גולן: אל תיתן תשובה לקונית, אבסורדית, שהיא לא אמיתית, ותפסיק בכל פעם שאני מעלה חוק לשלוח שר כזה או אחר עם איזה דף וורד שאתה מדפיס.

מאי גולן: תסתכל לאנשים האלה בעיניים.

מאי גולן: אתם לא יודעים מה זה להיות בחובות, אתם לא יודעים מה זה לצאת מהמעגל הזה.

מאי גולן: אתם לא יודעים מה זה להסתכל לילדים שלכם בעיניים, ולהגיד "אין".

מאי גולן: אתם לא יודעים ואתם לא תדעו.

מאי גולן: ולכן, אתם ממשלת המנותקים.

מאי גולן: תתביישו לכם.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מאי גולן.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה שמית על הצעת החוק הכללת חוב עונשי בהפטר.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי מזכירת הכנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו משתתף בהצבעה משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ –

חיים כץ: כמו אלי כהן.

חיים כץ: כמו שאלי כהן.

קריאה: מה אתה מצביע?

חיים כץ: כמו שאלי כהן הצביע.

קריאה: אתה צריך להגיד את ההצבעה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת חיים כץ - - -

חיים כץ: כמו אלי כהן.

חיים כץ: אני לא עושה שונה, בדיוק כמוהו.

חיים כץ: יש לנו חברות.

חיים כץ: אנחנו חברים.

חיים כץ: כמו אלי כהן.

חיים כץ: אני מצביע כמו אלי כהן.

מנסור עבאס: הוא לא משיב.

מנסור עבאס: זו לא תשובה.

מנסור עבאס: הוא לא משתתף.

חיים כץ: - - - אני מצביע כמוהו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת חיים כץ, מה קרה לך? נו, באמת.

חיים כץ: אני מצביע כמו אלי כהן.

אלי כהן: למה לא?

מנסור עבאס: איפה הממלכתיות שלך, מה קרה?

מנסור עבאס: איך אפשר לפרוט את זה?

חיים כץ: בעד.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו משתתף בהצבעה גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מנסור עבאס: סגנית המזכירה תקרא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח איתן גינזבורג – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת יסמין פרידמן – אינה נוכחת מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מנסור עבאס: להלן תוצאות ההצבעה: 29 חברי כנסת בעד, 36 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת חוק הכללת חוב עונשי בהפטר מוסרת מסדר-היום.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1618/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – שתי הצעות מוצמדות:

מנסור עבאס: הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – הגבלת ערעורים של המדינה על פסקי דין פליליים), של חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: בבקשה.

קרן ברק: אמסלם דוד.

מנסור עבאס: אמסלם דוד.

חיים כץ: שניים, ראית?

חיים כץ: דוד אמסלם ואמסלם דוד.

חיים כץ: למה שניים יעלו עכשיו לדוכן?

מנסור עבאס: אחריו – חבר הכנסת שלמה קרעי.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: אחריו אני.

מנסור עבאס: נכון, כן.

מנסור עבאס: שלוש הצמדות.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שאני איכנס לנושא החוק – אפשר להגביר כאן את המיקרופון?

דוד אמסלם: אני לא שומע את עצמי.

דוד אמסלם: אני לא שומע את עצמי, אדוני היושב-ראש, אני מבקש שם - - -

מנסור עבאס: אם אפשר, להגביר את המיקרופון.

דוד אמסלם: חיים, תדליק את האורות.

דוד אמסלם: חיים, תגביר קצת את המיקרופון.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שאגע בהצעת החוק, אני רוצה לגעת בקצרה, באמת בקצרה, בשלושה נושאים שלא קשורים לעניין.

קרן ברק: לא שומעים אותך.

קרן ברק: תעלה את זה קצת.

קרן ברק: תגביה.

קרן ברק: אתה נראה גם יותר רזה כך.

דוד אמסלם: עכשיו שומעים?

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, רציתי להגיד: בשבוע שעבר, ביום שני, התפלמסנו מה אמרת, כן אמרת, ואתה כרגיל תמיד מגנה הכול עם החיוך וכאילו הלבביות שלך.

דוד אמסלם: אז אני רוצה לספר לך: קיבלתי סרטון.

דוד אמסלם: לא אספר את כולו, אני רק אספר לך שברקע – אני קראתי לו: הצילום עם הרקע של הסברס.

דוד אמסלם: אתה בטוח מכיר אותו.

דוד אמסלם: שם בעצם אמרת שהציונים באו – הכנופיות הציוניות באו וגירשו את כל הערבים, והשאירו פה אולי 10%.

דוד אמסלם: קראת לנו כנופיות ציוניות, היום אתה בא ולוקח את הכסף של הכנופיות הציוניות וחוזר לאותם אנשים שגירשו אותם, ואומר להם, חבר'ה, ראיתם איך הסתלבטנו עליהם?

דוד אמסלם: פעם זרקו אותנו מפה, ועכשיו – דרך אגב, אמרת את זה בקולך.

דוד אמסלם: עכשיו אתה תגיד: לא הבנתם אותי, לא תרגמו נכון.

דוד אמסלם: כרגיל.

מנסור עבאס: לא, אני לא אתייחס לזה, אבל - - -

דוד אמסלם: לא חשוב – אחרי זה.

דוד אמסלם: תגיד אחרי זה מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: יש לך זכות דיבור כמה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: נקודה שנייה שאני רוצה לגעת בה: חברי הכנסת, אני רוצה לספר לכם ולאזרחי ישראל שיש כאן

דוד אמסלם: בכנסת מושג שנקרא ראש אגודת ידידות פרלמנטרית.

דוד אמסלם: כל חבר כנסת כאן, מאז ומתמיד, יש מדינה בעולם שהוא ראש אגודת הידידות שלה.

דוד אמסלם: כנ"ל גם בכל הפרלמנטים בעולם מולנו.

דוד אמסלם: אותו ראש אגודת ידידות פעם בשנה מבקר שם, והפרלמנט שם בא למדינת ישראל ומבקר כאן.

דוד אמסלם: בעצם, זה חלק מהיחסים הדיפלומטיים בין מדינת ישראל לפרלמנטים.

דוד אמסלם: היושב-ראש, מר לוי, הגאון מווילנה, החליט להוציא – קודם כול, יש לנו את חברת הכנסת קרן ברק, והיא ראש אגודת הידידות עם יוון.

דוד אמסלם: הוא נסע ליוון, ולכן החליט שלא נוסעים יותר.

דוד אמסלם: הוא נסע, לא לקח אותה – לא משנה.

דוד אמסלם: עכשיו, החליט לעשות – תראו את הצביעות, טענת הקוזק הנגזל: שולח שניים מהקואליציה לצרפת, ושואל למה אנחנו לא מקזזים.

דוד אמסלם: מעולם זה לא היה.

דוד אמסלם: תמיד הייתה משלחת של הכנסת, ותמיד היו מספרים זהים.

דוד אמסלם: אבל אתם הרי לא מנהלים באמת כנסת, אתם מנהלים את יש עתיד פה בכנסת.

דוד אמסלם: ככה אתם חושבים, שכל הסיפור הזה פה של אבא שלכם.

דוד אמסלם: הכנסת, הכול שלכם, הכסף – הכול.

דוד אמסלם: אני רק שמעתי עוד דבר קטן, שמר לפיד מתכוון לנסוע השבוע, הרי הוא נוסע ומדי פעם מבקר במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אז אני רוצה להגיד לאזרחי מדינת ישראל: כל נסיעה שלו עולה כמעט מיליון שקל.

דוד אמסלם: הבן אדם הזה לא נוסע במטוסים רגילים, רק במטוסים גדולים שלו, פרטיים, חכורים.

דוד אמסלם: אז תבינו את המושחת הזה, מה הוא עושה כל היום באוויר עם הכסף של מדינת ישראל.

חיים כץ: - - - המטוס לא חוזר.

חיים כץ: המטוס נשאר.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: מחכה שם מטוס - -

חיים כץ: מחכה המטוס.

דוד אמסלם: - - עד שהוא מתקלח, אוכל ומבלה עם החברים שלו באותה מדינה.

חיים כץ: ישן.

דוד אמסלם: ישן.

דוד אמסלם: דרך אגב, הוא נוסע ללונדון.

דוד אמסלם: רק לפני יומיים חזר בנט מלונדון.

דוד אמסלם: אז תבינו את האנשים האלה.

דוד אמסלם: הם חושבים שהם בלונה גל.

דוד אמסלם: כל היום רק מתעופפים, מנצלים את אזרחי מדינת ישראל עד טיפת הגרוש האחרונה.

דוד אמסלם: כמה שאפשר, יותר טוב.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

חיים כץ: והסודאנים פה.

אורלי לוי אבקסיס: כל הטיסות הפרטיות האלה - - -

דוד אמסלם: ומה הם אומרים?

דוד אמסלם: למה אנחנו לא מקזזים אותם.

דוד אמסלם: אני רק רוצה לספר לכם עוד דבר, חברי הכנסת.

דוד אמסלם: כשראש הממשלה נתניהו רצה לנסוע יום אחד לארצות הברית – הייתי יושב-ראש הקואליציה וביקשתי קיזוז בשבילו ממר לפיד.

דוד אמסלם: אמרתי לו: ראש הממשלה נוסע בשליחות מדינת ישראל.

דוד אמסלם: לא הסכים.

דוד אמסלם: אזרחי מדינת ישראל וכל החבר'ה בטלוויזיה: יש אייטם שראש הממשלה נתניהו ולפיד יושבים על שני הכיסאות אלה.

דוד אמסלם: זה על הנושא הזה.

דוד אמסלם: ראש הממשלה נתניהו אמר לי: לא יכול להיות.

דוד אמסלם: אמרתי לו: לך דבר איתו.

דוד אמסלם: עשו עליהם זום.

דוד אמסלם: שניהם ישבו כאן.

דוד אמסלם: זה היה הנושא.

דוד אמסלם: למה, לפיד מעניינת אותו המדינה?

דוד אמסלם: מעניינת?

דוד אמסלם: אבל, עכשיו, פתאום מעניינים אותם שני ח"כים שנוסעים לטיול לפריז.

דוד אמסלם: למה אנחנו לא מקזזים אותם.

דוד אמסלם: סגלוביץ', תראה לאיזה תחתיות הגעתם.

דוד אמסלם: תראה איזו חוצפה.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה להגיד לך עוד דבר קטן.

דוד אמסלם: פעם עלית לכאן ואמרת לי, תשמע, דודי, כשהייתי באופוזיציה, אני בחוקים טובים תמכתי.

דוד אמסלם: אז, לדעתי, עוד האמנת בזה, במה שאמרת.

דוד אמסלם: לפני שבועיים הורדתם את המע"מ על תרופות מצילות חיים.

דוד אמסלם: את הפטור ממע"מ.

דוד אמסלם: אתמול עליתי לגלי צה"ל ושמעתי סיפור של הורה, יהודי שהבת שלו זקוקה לתרופה.

דוד אמסלם: הוא קונה תרופה ב-87,000 שקלים בחודש, ואומרים לו: לא כולל מע"מ.

דוד אמסלם: זה החזיר אותי אחורה 12 שנים.

דוד אמסלם: כסף לחתולים יש לכם, כסף לנסיעות של לפיד?

דוד אמסלם: בוודאי, מיליונים.

דוד אמסלם: כל נסיעה מיליון שקל.

דוד אמסלם: לדעתי, במהלך השנה 50 עד 100 מיליון שקל רק לפיד מוציא אה לה פראנג'י.

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: לאנשים שמתים בבתי החולים באכזריות אתם אומרים להם: אין.

דוד אמסלם: אני שמעתי אתמול את ההורה, ואני מציע לך לשמוע בגלי צה"ל.

דוד אמסלם: אם יש לך מצפון, אתה תדאג שהחבר'ה שלך יקדמו את זה.

דוד אמסלם: עכשיו אני בא לטובת החוק עצמו.

דוד אמסלם: רבותיי – דרך אגב, אתם מדברים על הסגנון שלי.

דוד אמסלם: אנשים אלימים, הכי בריונים שאני מכיר, דורסניים, חושבים שהכסף של המדינה של אבא שלכם, המשכן פה של אבא שלכם – הכול.

דוד אמסלם: אתם מדברים עליי?

דוד אמסלם: פתחו עליי חמישה ימים אולפנים.

דוד אמסלם: חשבתי בהתחלה שנפתחה מלחמה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: לא האמנתי.

דוד אמסלם: כשליברמן אומר: אנחנו נזרוק במריצות, עם ראש – לזבל, את החרדים, ואללה, 30 שניות לא שמענו על זה; דוד אמסלם אמר ונתן איזושהי דוגמה לזאבים שיוצאים וצריך לעצור אותם, ואז בונים איזושהי מכלאה שתוחמת את תחום האחריות שלהם, בגלל שהם מתפרעים.

אמיר אוחנה: זה חוק חשוב.

דוד אמסלם: אמר שהשמאלנים ייכנסו למכלאות גם.

דוד אמסלם: לא למכלאה – למכלאות.

דוד אמסלם: עכשיו אני אבוא לגופו של עניין.

דוד אמסלם: תראו, אני הגשתי את הצעת החוק, אני ציפיתי ששר המשפטים יבוא ויציג אותה, אבל כהרגלו, הוא כנראה נמצא בתל אביב עכשיו מטייל עם בני משפחתו, והוא לא בא לחוק הזה למרות שהוא יודע שהחוק הזה חשוב.

דוד אמסלם: מה אומר החוק, אדון סגלוביץ'?

דוד אמסלם: החוק אומר שלמדינת ישראל כמדינה אין זכות ערעור מוקנית.

דוד אמסלם: בן אדם יצא זכאי בבית משפט של המדינה, באה המדינה, רוצה לערער – לא.

דוד אמסלם: זאת הצעת החוק.

דוד אמסלם: את רוצה לערער, תבקשי זכות ערעור.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: יש שני טיעונים חשובים.

דוד אמסלם: הראשון, הפחות-חשוב: האזרח עצמו, יש שופל שבא, דורס אותו, הוא חסר אמצעים.

דוד אמסלם: השופל נוסע – 2,000 פרקליטים, 3,000 שוטרים, כסף לא מוגבל.

דוד אמסלם: בסוף הוא שובר את החסכונות שלו, הוא, אשתו וילדיו.

דוד אמסלם: הוא בא לבית המשפט, ושופט של המדינה, לא בורר, אומר: הבן אדם זכאי.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה מה שמוכר ברוב מדינות העולם.

דוד אמסלם: אתה יצאת זכאי, אחי, שופט קבע, סע לשלום, המפתחות בפנים.

דוד אמסלם: לא, מדינת ישראל מערערת.

דוד אמסלם: עכשיו אני אגיד לך, זו הסיבה הפחות-חשובה.

דוד אמסלם: הסיבה האמיתית והעמוקה – זה הורס את כל מערכת שלטון החוק.

דוד אמסלם: אין בתי משפט במדינת ישראל, אדוני היושב-ראש, אין בתי משפט משוחררים.

דוד אמסלם: השופטים, יש להם אימת הערעור מעל ראשם.

דוד אמסלם: אף שופט, לא מעניין אותו כלום חוץ מזה שלא יערערו על פסק הדין שלו.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הופכים לו פעם אחת או פעמיים פסק דין והוא כבר נחשב במערכת אחד שלא יודע לשפוט, לא מקצועי וכו', ואז הוא תקוע במקומו.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני מכיר את זה משופטים.

דוד אמסלם: בית המשפט היחיד במדינת ישראל שפוסק – גם אם הוא טועה או לא טועה – על מה שהוא באמת חושב זה בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: מעליו אין overruling.

דוד אמסלם: לכן אני חושב שהדבר הזה משחרר את שופט השלום.

דוד אמסלם: אתה חושב שבן אדם מסוים צריך לקבל ארבע שנים, תן לו ארבע שנים; אתה חושב שמגיעה לו חצי שנה, תן לו חצי שנה.

דוד אמסלם: אבל אתה מפחד מהפרקליטות, היא באה ואומרת לך: אדוני, אם אתה לא תיתן לו שלוש שנים אנחנו נערער עליך.

דוד אמסלם: ואז השופט אומר: רק שנייה, מה קורה פה, ולכן מושך עסקאות טיעון.

דוד אמסלם: לכן, בתי המשפט במדינת ישראל – בוודאי לא השלום ולא המחוזי, ש-99.

דוד אמסלם: 9% מאזרחי מדינת ישראל נמצאים שם – הם בתי משפט שלא שופטים, השופטים לא משוחררים לפסוק על פי מה שנקרא מצפונם האמיתי, לא משנה אם הם טעו או לא.

דוד אמסלם: ולכן אני חושב שהצעת החוק הזאת משחררת את הנושא.

דוד אמסלם: השופט הוא בעצם כמו שופט בית המשפט העליון, הוא פוסק מה שהוא חושב.

מנסור עבאס: כן.

דוד אמסלם: עכשיו, אם הוא טעה, הנאשם בלבד, הבן אדם, יכול לערער בבית המשפט.

דוד אמסלם: במידה שהמדינה רוצה, ויכול להיות שיש מצבים קיצוניים ששופטים טעו, אז המדינה מבקשת רשות ערעור, לא אוטומטית.

דוד אמסלם: אני חושב שזה יביא את מערכת המשפט, שגם ככה היא נמצאת בתחתית של התחתית של האמון, למקום הרבה יותר נקי, יותר אמיתי ויותר משוחרר, ואני גם בטוח - -

מנסור עבאס: תודה.

דוד אמסלם: - - שהשופטים עצמם, כל השופטים חוץ מבית המשפט העליון, רוצים את זה.

דוד אמסלם: מי מתנגד?

דוד אמסלם: הפרקליטות.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: כוח.

דוד אמסלם: יש לי נבוט ביד, למה לשחרר?

דוד אמסלם: יש לי אזרחים בחוץ ונבוט, למה לא להרביץ?

מנסור עבאס: טוב.

דוד אמסלם: בגלל שברגע – אתה יודע, סגלוביץ' – ברגע שהפרקליט נכנס, הוא חייב לצאת מהצד השני.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: זה כבר לא חשוב לו מי זה, זה קטע מקצועי.

דוד אמסלם: אני הגשתי כתב אישום, אין מצב שאני לא מרשיע אותו, לא משנה מה קורה, לא משנה אם הוא צודק או לא צודק, לא משנה אם אני חושב באמצע שהוא באמת לא עשה כלום.

דוד אמסלם: זה המקצוע שלי, כל אלה חומרי גלם.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: תודה.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, העסק הזה יביא את המערכת למקום אחר לגמרי.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

קרן ברק: יש כאן שר?

מנסור עבאס: אני חושב שהשר אלי אבידר נמצא.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אם אין שר, למה הורדת אותי?

שלמה קרעי: אתה יכול להמשיך, דודי.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: אני יכול להמשיך.

מנסור עבאס: הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – רשות ערעור למדינה על זיכוי אדם בפלילים), הצעה מוצמדת - - -

דוד אמסלם: אדוני, אני יכול להמשיך לדבר?

קרן ברק: מנסור, הוא יכול להמשיך כמה שהוא רוצה - - -

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, איך אמרת?

דוד אמסלם: התקנון.

מנסור עבאס: לא, הוא יצא בסוף דבריך.

קרן ברק: אז מה אם הוא יצא?

קרן ברק: הוא חייב להיות פה.

קרן ברק: אין, יש חוק.

קרן ברק: אני מבינה שאתה לא מבין, אבל יש חוק.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: אני יכול לדבר עד - - - זה בדיוק - - -

מנסור עבאס: בואו נזמין את השר.

דוד אמסלם: תזמין אותו.

דוד אמסלם: יכול להיות, תזמין אותו לקפה, אבל הינה, ראית, פתאום הוא נכנס.

מנסור עבאס: בבקשה.

דוד אמסלם: אלי, גם בקצת שאתה בא, בוא תעשה את העבודה.

דוד אמסלם: [הצעת חוק פ/410/24; נספחות.

דוד אמסלם: ]

מנסור עבאס: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה, שלוש דקות.

אלי אבידר: דודי, אני עושה מה שאתה אומר.

אלי אבידר: רק שתדע שזו הצעת החוק שלי.

דוד אמסלם: אם היית עושה מה שאני אומר, אז כבר המדינה הייתה במקום הרבה יותר טוב.

קרן ברק: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני רק מוסיפה מילה על מה שדודי אמר.

קרן ברק: החוק הזה קיים ברוב מדינות העולם כי זה עקרונות הצדק.

קרן ברק: אחת המטרות החשובות של החוק הזה היא להקנות לנאשם הליך משפטי הוגן ושוויוני, וזאת באמצעות צמצום חוסר השוויון במערכת המשפט במדינת ישראל.

קרן ברק: כיום, סעיף 17 לחוק-יסוד: השפיטה קובע כי על כל פסק דין של בית משפט בערכאה ראשונה ניתן לערער בזכות.

קרן ברק: זכות הערעור נתונה לכל אחד מבעלי הדין שהיה צד להליך בערכאה הראשונה.

קרן ברק: כלומר, לכל גורם מותר להשפיע על ההליך וההכרעה המשפטית ללא כל התייחסות משפטית – סגלוביץ', תקשיב לי, בבקשה – לפערים הרבים בין יכולותיה וכוחה של הפרקליטות לבין משאביו המוגבלים של הנאשם.

קרן ברק: למדינה יש סמכויות משפטיות נרחבות ומשאבים רבים, בניגוד לאזרח הפשוט, אשר מוגבל באמצעיו וביכולתו להוכיח את חפותו.

קרן ברק: על פי מחקרים אמפיריים שנערכו בישראל, התביעה שולטת במידה רבה בהליך הפלילי, כאשר סיכוייה של המדינה להצליח בערעור פלילי גבוהים מאוד.

קרן ברק: לעומת זאת, סיכויי הנאשם להצליח בערעור ושתתקבל עמדתו, נמוכים באופן משמעותי.

קרן ברק: המספרים מדברים בעד עצמם.

קרן ברק: בשנת 2020 85% מהנאשמים בפלילים הורשעו באופן מלא או חלקי, מתוכם הוגשו כ-539 ערעורים מטעם המדינה לבית המשפט העליון, שטופלו על ידי המחלקה הפלילית.

קרן ברק: כמו כן, אדם אשר זוכה לאחר כל הליכי החקירה והתביעה, אשר ככלל נמשכים הרבה מאוד זמן, אין סיבה כדבר שבשגרה להמשיך ברדיפתו.

קרן ברק: אין לזה מילה אחרת, זו רדיפה.

קרן ברק: הדברים מתחזקים נוכח הפגיעה המהותית שיש להליכים הפליליים באורח חייו של הפרט, פגיעה אשר מתבטאת הן במישור האישי, הנפשי, המשפחתי שלו והן במישור הכלכלי והעסקי שלו.

קרן ברק: עניין זה מקבל משנה תוקף גם מבחינה משפטית על פי עקרון הסיכון הכפול.

קרן ברק: אין להעמיד אדם למשפט פלילי בגין עבירה יותר מפעם אחת.

קרן ברק: זוהי זכות העומדת לנאשם ונחשבת לחלק מזכויותיו הטבעיות של האדם.

קרן ברק: על זה נוסיף את הדבר – אחד החשובים: הרי אדם מורשע אך ורק אם הוחלט מעל לכל ספק סביר – זה החוק, מעל לכל ספק סביר.

קרן ברק: ואם בערכאה אחת שופט אחד, אפילו אם הוא אחד, קבע שהוא זכאי, אז כבר יש את הספק הסביר.

קרן ברק: ואם יש ספק סביר, אז תנו לו את הזכות.

קרן ברק: כבר קיים הספק הסביר, תנו לו את הזכות לגמור עם האירוע הזה.

קרן ברק: תנו לו, שהמדינה לא תמשיך לרדוף אותו.

קרן ברק: זה קיים בכל העולם וזה הדבר הנכון והחשוב לעשות גם במדינת ישראל כדי להכניס אותה כאחת מהמדינות המתוקנות.

קרן ברק: קיימת חשיבות לפרקליטות בישראל לצורך קיומה של חברה דמוקרטית מתפקדת, אבל במקרים רבים, רבים מדי, מוסד זה מנצל את כוחו באופן לא מידתי על חשבון האזרח הקטן.

קרן ברק: על מנת לאזן את כוחה העודף של המדינה בהליך הפלילי ולתרום לעקרון הפרדת הרשויות, יש מקום להגביל את זכותה של המאשימה לערער על פסק דין פלילי ולהותירה לשיקול דעת בית המשפט על ערעור במקרים מיוחדים.

קרן ברק: חובתנו כנבחרי ציבור להעניק לאזרחי מדינת ישראל את זכותם הטבעית להליך הוגן ולפעול על מנת לצמצם את חוסר השוויון המשפטי בין כוחה של הפרקליטות ליכולותיו של הפרט.

קרן ברק: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת קרן ברק.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1518/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: ההצעה הבאה על סדר-היום שמוצמדת גם היא: הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – רשות ערעור למדינה על זיכוי אדם בפלילים), של חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, שמעתי שהשמאל באים אליך בטענה, דודי, על זה שאמרת שהקדוש ברוך הוא שם לנו את ביבי ראש ממשלה, זימן לנו בעת הזאת - - -

דוד אמסלם: מנהיג בסדר גודל כזה להנהיג את מדינת ישראל.

שלמה קרעי: נכון, והם מאוד מזדעזעים מזה.

שלמה קרעי: הם חושבים, דודי, שזה לא דמוקרטי שהקדוש ברוך הוא מתערב כאן בבחירות.

דוד אמסלם: זו עבודת אלילים.

שלמה קרעי: כן.

דוד אמסלם: לעבוד את הקדוש ברוך הוא זו עבודת אלילים.

שלמה קרעי: אז זה הזמן לומר להם, לומר לכולם: אנחנו עדיין במדינה יהודית ודמוקרטית, וזה מקרא מפורש.

דוד אמסלם: תסביר להם מה זה יהדות קצת.

שלמה קרעי: צריך פיליבסטר בשביל זה.

שלמה קרעי: זה מקרא מפורש.

שלמה קרעי: בדניאל, פרק ב', דניאל עונה ואומר: "ענֵה דניאל ואמר להֱוֵא שמֵה די אלהא מברך מן עלמא ועד עלמא", שמו של הקדוש ברוך הוא יהיה מבורך מהעולם ועד העולם, "די חכמתא וגבורתא די לֵה היא", שלו החוכמה והגבורה, "והוא מהשנא עדניא וזמניא", כנראה לא מבינים ארמית, לכן לא יודעים את זה: הוא זה שמשנה עידן וזמנים, "מְהַעְדֵּה מַלְכִין", מפיל מלכים, "ומהקים מַלְכִין", הוא גם מקים מלכים, "יהֵב חכמתא לחכימין ומנדעא לידעי בינה", הוא נותן חוכמה לחכמים ודעת למי שיודע בינה.

שלמה קרעי: אבל הם לא יודעים את זה, הם חושבים שהם מנהלים את העולם, אין דין ואין דיין.

שלמה קרעי: באותו פסוק שקראתי, שהקדוש ברוך הוא מוריד ומעלה מלכים, כתוב גם שהקדוש ברוך הוא נותן חוכמה לחכמים.

שלמה קרעי: אבל ממשלה כזו, קואליציה כזו, שהחליפה מתוך שנאה מנהיג בעל שם עולמי בהנהגה נחותה אינטלקטואלית, בהנהגה של בורים ועמי ארצות, שיוצאים נגד כל דבר שבקדושה, נלחמים בקדוש ברוך הוא, עליהם נאמר פסוק אחר: "משיב חכמים אחור ודעתם ישכל".

שלמה קרעי: כשעם ישראל עושים רצונו של מקום, הקדוש ברוך הוא מעמיד להם מלך טוב, כמו ביבי, ואם לאו, מעמיד להם מלך שגזרותיו קשות כהמן.

שלמה קרעי: כמו שכתוב: "אמר ליה רבי יהושע, אם אין עושים תשובה, אין נגאלין?

שלמה קרעי: אלא, הקדוש ברוך הוא מעמיד להם מלך שגזרותיו קשות כהמן וישראל עושים תשובה ומחזירן למוטב".

שלמה קרעי: והינה, בא לנו מלך, באה לנו ממשלה שהגזרות שלה קשות כהמן: פוגעים בפריפריה, פוגעים בחלשים, פוגעים ביהדות, רוצים לשחרר את הכותל מהיהודים, פוגעים בנשות האברכים, שלא יוכלו לצאת לעבודה, מעלים מיסים.

שלמה קרעי: איך אתה נותן את כל זה, מנסור?

שלמה קרעי: מה, האוכלוסייה שלך פטורה מכל המיסים האלו?

שלמה קרעי: חד-פעמי, תחבורה ציבורית, שתייה מתוקה, הכול עולה.

שלמה קרעי: יוקר המחיה, פגיעה בזהות היהודית, פגיעה בחוסן הלאומי.

שלמה קרעי: אבל אני רוצה לומר לכם, עם ישראל כבר חזרו למוטב, אין מי שלא מבין שזאת ממשלה רעה ופוגענית, אנטי-חברתית, אנטי-יהודית ואנטי-דמוקרטית, ומכיוון שהעם כבר מבין את זה, תם זמנכם.

שלמה קרעי: עכשיו, אדוני היושב-ראש, בוא ניתן לשוליה, אני רואה שהוא לחוץ בזמן - - -

אלי אבידר: - - -

שלמה קרעי: בואו ניתן לשוליה של השר המקשר לענות כאן.

מנסור עבאס: משפט אחרון, בבקשה.

שלמה קרעי: כן, אני רואה שהוא בלחץ, אז בואו ניתן לשוליה של המקשר, מצאו לו תפקיד טוב, שישיב לנו.

מנסור עבאס: טוב.

אלי אבידר: לך תעשה קפה לאלי ישי, לך.

מנסור עבאס: ישיב במשולב - -

אלי אבידר: עוזר של אלי ישי היית ונשארת.

מנסור עבאס: - - בשם משרד המשפטים - -

שלמה קרעי: שוליה של השר המקשר.

אלי אבידר: היית ונשארת שופר.

מנסור עבאס: - - השר אלי אבידר, בבקשה, עשר דקות.

אלי אבידר: האמת היא, דודי, בפעם הבאה אל תסכים שיצמידו לך הצעות חוק של אנשים שלא מדברים על הצעת החוק ורק מדבררים את המשפחה.

קרן ברק: אבל אני דיברתי.

אלי אבידר: קרן ברק זה מכובד, אבל - - -

שלמה קרעי: קרן, הלך לך הפריימריז.

אלי אבידר: אבל אני רוצה להגיד משהו.

אלי אבידר: אני מכיר את הצעת החוק הזאת משיחותיי עם דודי אמסלם באחד הלילות, אני חושב שזה היה ב-03:00, כשהוא הסביר לי למה זה חשוב לו ואני קיבלתי את זה.

קרן ברק: זה לא חשוב לו, זה חשוב למדינת ישראל.

אלי אבידר: כאשר בן אדם מזוכה בערכאה מסוימת, הקלות הבלתי-נתפסת שבה מטילים – אוטומטית הולכים לערכאה העליונה; כל שופט שבא לדון בקייס יודע שאם הוא יפסוק נגד עמדת הפרקליטות, אוטומטית יעלו לערכאה למעלה.

אלי אבידר: קיבלתי את זה.

אלי אבידר: אני חושב שהצעת החוק שלך היא טובה, זה גם נאמר פה בתשובה של משרד המשפטים.

אלי אבידר: הם כמובן עושים משהו אחר, אבל רק רציתי להגיד לך יישר כוח, לך ולקרן, זו הצעת חוק טובה.

דוד אמסלם: אני מודה לך באמת שאתה באומץ, כשר בממשלה, אומר את מה שאתה חושב.

אלי אבידר: אני אומר את מה שאני מאמין בו.

אלי אבידר: זה בלתי נתפס, הקלות הבלתי-נתפסת שבה בן אדם יזוכה ויקבל פסק דין ואוטומטית יגישו נגדו ערר, אוטומטית זה עולה ערכאה.

אלי אבידר: הוא יחשוב פעמיים אם הוא רוצה להיות במצב שבו הערכאה מעל תפסוק נגדו.

אלי אבידר: זה מצב באמת לא בריא, מצב בעייתי, שצריך לתת לו את תשומת הלב.

אלי אבידר: אני מעריך שגם משרד המשפטים ייתן, כפי שאתה תשמע.

אלי אבידר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, סעיף 17 לחוק-יסוד: השפיטה מורה כי על פסק דין של בית משפט בערכאה ראשונה ניתן לערעור בזכות, למעט פסק דין של בית המשפט העליון.

אלי אבידר: הצעת החוק מבקשת לסייג הוראה כללית זו, כך שבשונה מהנאשם, האפשרות של המדינה להגיש ערעור על פסק דין פלילי תותנה ברשות בית המשפט של ערכאת הערעור.

אלי אבידר: זאת, הן בנוגע לערעור על הכרעת הדין והן בנוגע לגובה העונש.

אלי אבידר: הוגשו הצעות זהות בכנסת העשרים-ושלוש ובכנסת העשרים-וארבע, ולעמדת משרד המשפטים ההצעה בעיקרה טובה.

אלי אבידר: אני מכיר את ההצעה של חבר הכנסת אמסלם, ואני מסכים איתו לגבי הקלות הבלתי-נסבלת של הגשת ערעורים מטעם המדינה.

אלי אבידר: יחד עם זאת, כפי שהובהר בדיון שהתקיים בוועדת השרים לענייני חקיקה, בשלב הזה מתמקדת הממשלה בשני עניינים אחרים הנוגעים להגנה על זכויות נאשמים וחשודים: האחד, הצעת חוק בנוגע לפסילת ראיה שהושגה שלא כדין, הצעה שאושרה בקריאה ראשונה לפני כמה שבועות וכעת ממתינה לדיון בוועדת החוקה.

יריב לוין: - - -

אלי אבידר: דודי, רק שנייה.

יריב לוין: הממשלה לא יכולה להתמודד עם שלוש הצעות חוק?

אלי אבידר: יושב-ראש הכנסת לשעבר אומר משפט, אני חייב להקשיב לו.

אלי אבידר: כן, אדוני.

יריב לוין: הממשלה לא יכולה להתמודד עם שלוש ההצעות במקביל?

יריב לוין: העומס כזה גדול שהיא מתמקדת?

אלי אבידר: תשמע, אחת הבעיות של הממשלה הזאת היא שאם אתה תראה את הנוסחים של סדרי היום – מטפלים בכל החורים שהשארתם.

יריב לוין: אתה אומר שעשינו עבודת הכנה טובה.

אלי אבידר: איזו עבודה?

אלי אבידר: לא מיניתם אנשים, איזו עבודה עשיתם?

יריב לוין: - - - מציאות.

אלי אבידר: רשויות שלמות מתנהלות על ידי ממלאי מקום, מכרזים שלמים שנעצרו, המדינה עצרה מלכת - -

יריב לוין: מה זה שייך לחוק הזה?

אלי אבידר: - - הכול זה היה: כן נתניהו, לא נתניהו.

יריב לוין: מה זה שייך לחוק הזה?

אלי אבידר: אז אני אומר לך: הממשלה עסוקה, דווקא משרד המשפטים.

יריב לוין: במה היא עסוקה, בחוק של הגבלת כהונה?

יריב לוין: זה יותר חשוב מהחוק הזה?

אלי אבידר: יריב, אני מכבד אותך, אני רק אומר לך שאם תבדוק סטטיסטית תראה שבסדרי-היום של ישיבות הממשלה משרד המשפטים תופס חלק משמעותי בסדר-היום הזה כדי לסיים דברים שלא הסתיימו.

יריב לוין: זה תמיד היה ככה.

אלי אבידר: אוקיי.

אלי אבידר: אפשר לחזור?

יריב לוין: - - - בסדר-היום.

אלי אבידר: אפשר לחזור, המפקד?

קרן ברק: יאללה, בואו נסיים.

אלי אבידר: עליזה, אני לא בסיעת הליכוד, מאמאל'ה.

פטין מולא: היית רוצה.

אלי אבידר: לא, לא הייתי רוצה, סיימתי את הרצון הזה ב-2008.

פטין מולא: היית רוצה.

אלי אבידר: סיימתי את זה ב-2008 ולא התמודדתי בארצי, הכול בסדר.

אלי אבידר: יחד עם זאת, כפי שהובהר בדיון שהתקיים בוועדת השרים לענייני חקיקה, בשלב הזה מתמקדת הממשלה בשני עניינים אחרים הנוגעים להגנה על זכויות הנאשמים וחשודים: האחד, הצעת חוק בנוגע לפסילת ראיה שהושגה שלא כדין, הצעה שאושרה בקריאה ראשונה לפני כמה שבועות, וכעת ממתינה לדיון בוועדת החוקה.

אלי אבידר: הנושא השני, חוק-יסוד: זכויות במשפט, אשר צפוי להתפרסם בקרוב תזכיר בעניינו.

אלי אבידר: לאחר שיקודמו העניינים הללו, נעסוק גם בהצעה זו, אשר דרך המלך להביאה היא באמצעות חקיקה ממשלתית.

אלי אבידר: תודה רבה, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, כבוד השר.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים.

מנסור עבאס: אתה רוצה להגיב?

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: כן, שלוש דקות.

דוד אמסלם: דקה, החוק הזה חשוב.

דוד אמסלם: אדוני השר, אני רוצה לומר לך משהו: כפי שאמר יריב, הרי זה מצחיק, אני מצפה לפחות לתשובה אינטליגנטית.

דוד אמסלם: אם הממשלה מסוגלת לטפל רק בשני חוקים סימולטנית, אנחנו בבעיה ביכולות, זה ברור.

דוד אמסלם: הרי גם ביכולות של כיתה ב' אנחנו מביאים לילדים כמה מטלות, גם לומדים כמה מקצועות.

דוד אמסלם: אז לכן, עזוב, זה קשקוש.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה להגיד לך משהו - - -

חיים כץ: דודי, תעלה את המיקרופון.

דוד אמסלם: כן, הם הנמיכו לנו את המיקרופון.

דוד אמסלם: השתלטו גם על המיקרופון.

דוד אמסלם: אני מבקש מההגברה – תגביר קצת, לא קרה כלום, או שגם על זה לפיד אמר לא.

דוד אמסלם: מה שאני רוצה לומר – רבותיי, השר אלי אבידר, אני הגשתי את ההצעה הזאת כשהייתי יושב-ראש הקואליציה.

דוד אמסלם: אני אספר לך מה קרה – מייד פורסם במסיבת עיתונאים באילת, דרך אחת העמותות – אתה יודע, כשהיועץ המשפטי ופרקליט המדינה רוצים לדבר, הם מתקשרים לג'ינג'י וחבורתו, לשכת עורכי הדין, ומזמנים אותם לאיזה מקום באילת – יום עורכי הדין, יום הפה, יום השם.

דוד אמסלם: אתם מכירים.

דוד אמסלם: אני מדליק את החדשות, בחדשות הוא טוען: אמסלם דוד פוגע בשלטון החוק.

דוד אמסלם: מר מנדלבלוף וחבר מרעיו: אני פוגע בשלטון החוק באמצעות החוק הזה.

דוד אמסלם: עכשיו, אני אספר לך, את האמת אתה יודע.

דוד אמסלם: הבריונים מעולם לא רוצים לשחרר את הכוח.

דוד אמסלם: יש לו ארבעה נבוטים, הוא רוצה שמונה.

דוד אמסלם: תן לו שמונה – 20.

דוד אמסלם: אבל הם רק שוכחים שזה לא פרקליטות שיש לה מדינה, זה מדינה שיש לה פרקליטות.

דוד אמסלם: ולכן, הכוח זה דבר שאסור שיהיה אצל מישהו אלא אם כן במשורה ורק איפה שצריך.

דוד אמסלם: בגלל שאנחנו, אזרחי מדינת ישראל, אנחנו במדינה דמוקרטית, אנחנו לא צריכים לפחד מאף אחד, יש לנו זכויות מלאות.

דוד אמסלם: מעצם העניין שקמנו בבוקר – אנחנו זכאים.

דוד אמסלם: ולכן, אמרתי קודם, כשהפרקליט יוצא – זו העבודה שלו.

דוד אמסלם: זה כמו שחקן כדורגל, לא משנה נגד איזה ליגה הוא משחק, הוא רוצה לנצח.

דוד אמסלם: לכן, כשהפרקליט נכנס לבית המשפט, הוא חייב להוציא אותך בחוץ ומבחינתו אשם.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: בגלל שזה האינטגריטי המקצועי שלו.

דוד אמסלם: איך אמרתי, אתה מספר, אתה בסוף חומר גלם, ולכן לא מעניין אותו צודק או לא צודק, נכון או לא נכון.

דוד אמסלם: הוא בסוף יודע – איך הם אומרים?

דוד אמסלם: מעולם אצלי אף אחד לא זוכה.

דוד אמסלם: תראה למשל בערעורים, כמעט 100% מהערעורים מתקבלים.

דוד אמסלם: זה כלי מאפיוזי.

דוד אמסלם: אתה בא לאזרח ואומר לו: תראה, אחרי שעברת עינוי חמש שנים וכבר זוכית וכבר בזבזת את כל כספך ולקחת הלוואות מהמשפחה והכול – תקשיב טוב, אם לא תהיה מוכן עכשיו לעסקת טיעון אז אנחנו נערער.

דוד אמסלם: והשופט בעיקר – השופטים במדינת ישראל לא פוסקים - -

מנסור עבאס: משפט אחרון.

דוד אמסלם: - - על פי צו מצפונם.

דוד אמסלם: הם לא יכולים.

דוד אמסלם: הם נמצאים במערכת שבודקת אותם בעניין הזה.

דוד אמסלם: הפרקליטות מנהלים את השופטים, להוציא את שופטי בית המשפט העליון.

דוד אמסלם: לכן, אני רוצה שכל שופט תעבורה וכל שופט שלום ינהג כמו שופט בית המשפט העליון – יבוא ויגיד: רבותיי, אני הולך עם צו מצפוני.

דוד אמסלם: לא משנה כרגע אם הוא טעה או לא - -

מנסור עבאס: תודה, אדוני.

דוד אמסלם: - - אבל לפחות הוא הלך עם האמת שלו.

דוד אמסלם: זה מה שאנחנו מצפים.

דוד אמסלם: אבל הפרקליטות – אמסלם דוד פוגע בשלטון החוק.

דוד אמסלם: יצאו לבלפור 5,000 איש עם התמונות שעשו אותי קוף.

דוד אמסלם: זה היה הסיפור של אותם אנשים כוחניים, בריונים, שאמרתי שהם דומים ללהקת זאבים, שצריך לעצור אותם הרבה פעמים ולתחום את גבולם, אחרת הם ישתלטו על כל היער ויאכלו את כל השכונה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: קרן, את רוצה להשיב?

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי.

מנסור עבאס: שלוש דקות לרשותך.

שלמה קרעי: מה, אנחנו כמוכם, רק יושבים וכמו בובות אצבע – למעלה-למטה?

שלמה קרעי: יש לנו עבודה.

מירב בן ארי: אה, אתה זה שעובד.

מירב בן ארי: טעות שלנו.

שלמה קרעי: מירב, לא ידעת את זה?

שלמה קרעי: מירב, כדאי שתבדקי את שעון הנוכחות.

שלמה קרעי: את יושבת-ראש ועדה כאן, וכדאי שתבדקי את שעון הנוכחות בכנסת, מי נמצא כאן יותר, אני או את.

שלמה קרעי: בסדר?

קריאות: - - -

שלמה קרעי: אתם כולם צועקים ביחד.

שלמה קרעי: אחד-אחד.

שלמה קרעי: חברים, אני רוצה לדבר.

שלמה קרעי: כבר דיברנו הרבה אבל יש לי עוד שתי דקות לדבר על זה עוד פעם: הלוחם הגדול יועז הנדל, שר התקשורת – אומרים, אדוני היושב-ראש, שלשקר אין רגליים.

שלמה קרעי: אני חשבתי שלממשלת השקר הזאת לא יהיו רגליים אבל מתברר שיש לה שתי רגליים יציבות – הרגליים של יועז הנדל.

קריאה: יש לו שלושה כתבי אישום.

שלמה קרעי: אני מבין שאצלכם, מרוב האתרוג, מרוב שהתרגלתם לעשות מה שבא לכם, למנות את גיסתכם ואת הבת-דודה שלכם ולקחת כספים קואליציוניים מושחתים, והמימד החמישי – הכול מותר לכם.

שלמה קרעי: אצלכם זה לא שחיתות, זה למטרות הנכונות.

שלמה קרעי: אז טלו קורה מבין עיניכם, חבר הכנסת רז.

שלמה קרעי: יועז הנדל - - -

אופיר כץ: - - -

דוד אמסלם: המטוס ריק, מיליון שקל.

שלמה קרעי: ועל חשבון מי?

שלמה קרעי: על חשבון אנשים, עובדות ניקיון ומטפלות סיעודיות שהעליתם להן את גיל הפרישה בלי לתת להן מענה.

שלמה קרעי: מיסים על הפריפריה.

שלמה קרעי: אתם לא מתביישים?

שלמה קרעי: נורבגים שיושבים כאן, שר בלי תיק שיושב כאן ולא עושה כלום, חמישה חודשים.

יאיר גולן: - - -

שלמה קרעי: אתה, יאיר גולן, אתה הבושה הכי גדולה שהייתה לצבא ההגנה לישראל.

שלמה קרעי: תודה לאל – כל יום אני אומר "הִנה לא ינום ולא יישן שומר ישראל" – שאתה לא הפכת לרמטכ"ל.

שלמה קרעי: אז יועז הנדל בממשלת השקר שלכם פרסם שנתניהו מעולם לא העלה את שכר החיילים.

שלמה קרעי: אז אני רוצה שהציבור ידע, שהציבור לא יאמין, שידע שיש כאן ממשלת שקר, יש עובדות.

מנסור עבאס: חצי דקה.

שלמה קרעי: ב-2014 הייתה עלייה של 21%.

שלמה קרעי: ב-2015 – עוד 25%.

שלמה קרעי: ב-2016 – עוד 50%.

שלמה קרעי: לוחם לפני נתניהו – אני מצטט מתוך ציוץ של גלית דיסטל, שהביאה את הפרטים – קיבל 700 שקלים; ב-2021 לוחם מקבל 1,612 שקלים, קפיצה של יותר מ-100%.

שלמה קרעי: אז אתם תמשיכו לדאוג לעצמכם, תמשיכו לא לדאוג לאשקלון, תמשיכו להצביע נגד חוקים שרוצים רק לממן את הריבית על ממ"דים לכאלה שמותקפים מעזה.

שלמה קרעי: תמשיכו לחשוב שאין דין ואין דיין - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

שלמה קרעי: - - אבל הציבור יראה לכם את הדרך הביתה בקרוב.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשלוש הצבעות.

מנסור עבאס: הראשונה היא הצבעה שמית - - -

קריאה: לא, לא, משכנו.

מנסור עבאס: שלוש הצבעות אלקטרוניות.

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה הראשונה על הצעת חוק-יסוד: השפיטה (תיקון – הגבלת ערעורים של המדינה על פסקי דין פליליים), של חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה –21

מנסור עבאס: נמנעים – 1

מנסור עבאס: בתוספת חבר הכנסת – אתה מצביע בעד?

מנסור עבאס: 22 בעד, 31 מתנגדים.

מנסור עבאס: ההצעה מוסרת מסדר-היום.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה הבאה שעל סדר-היום, המוצמדת של חברת הכנסת קרן ברק.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: בנוסף לחבר הכנסת מלכיאלי, 25 חברי כנסת בעד, 30 מתנגדים.

מנסור עבאס: גם הצעה זו מוסרת מסדר-היום.

מנסור עבאס: הצבעה שלישית – של חבר הכנסת שלמה קרעי, נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 24

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: בנוסף לחבר הכנסת מלכיאלי, 25 חברי כנסת בעד.

מנסור עבאס: 30 חברי כנסת מתנגדים.

מנסור עבאס: גם הצעה זו מוסרת מסדר-היום.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2240/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא:

מנסור עבאס: הצעת חוק להפסקת פעילות סוכנות הסעד והתעסוקה של האו"ם לפליטי פלסטין במזרח הקרוב (אונר"א), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת ניר ברקת.

מנסור עבאס: בבקשה.

ניר ברקת: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כשהייתי ראש העיר ירושלים התמודדנו עם גלים של פיגועי טרור.

ניר ברקת: כשחקרנו את המוטיבציה והמניעים של המחבלים, גילינו דבר מדהים.

ניר ברקת: לדבר הזה קוראים אונר"א.

ניר ברקת: אונר"א, שמכונה בטעות "סוכנות הסעד והתעסוקה לפליטים הפלסטינים", היא מרכיב מרכזי ממחוללי השנאה והמוטיבציה של גלי הטרור.

ניר ברקת: הרי עוצמת הטרור היא מכפלה של המוטיבציה לביצוע פעולות כפול היכולת להוציא את הפיגועים לפועל.

ניר ברקת: אנחנו חייבים מצד אחד להילחם בטרור, ומצד שני, לחסל את המוטיבציה לטרור.

ניר ברקת: בצד של מניעת היכולת לבצע טרור יושבים כמובן גורמי הביטחון והשב"כ, שפועלים כל העת לסכל, למנוע, לשלול מהם את היכולת ולהילחם בטרור, ועל כך תודתנו הגדולה להם.

ניר ברקת: בצד השני, במלחמה להורדת המוטיבציה, במלחמה בצד המסית והמניע, גילינו מנוע טרור והסתה שמתדלק את שנאת היהודים.

ניר ברקת: ולמנוע הזה קוראים אונר"א, אותו ארגון סעד ותעסוקה לפליטים של האו"ם, שבכלל מתעסק בהנצחת הפליטות.

אוסאמה סעדי: - - -

עאידה תומא סלימאן: יש שנאת הכיבוש.

עאידה תומא סלימאן: יש שנאת - - -

ניר ברקת: אולי קשה לכם לשמוע, אבל אני מכיר מצוין מה שקורה בתוך ירושלים, וארגון הסעד והתעסוקה לפליטים מתעסק בהנצחת הפליטות, בתדלוק הטרור והשנאה של הדור הצעיר הפלסטיני מאז הקמתו ועד היום.

ניר ברקת: קשה לשמוע.

עאידה תומא סלימאן: זה - - -

ניר ברקת: על איזה סעד ותעסוקה אנחנו מדברים בכלל?

עאידה תומא סלימאן: זה - - - מה אתה מקשקש?

ניר ברקת: הסעד היחידי שיש באונר"א הוא שנאת ישראל ושנאת היהודים.

ניר ברקת: והתעסוקה שם היא בעיקר בזריעת אנטישמיות בקרב הפלסטינים - -

עאידה תומא סלימאן: הבעיה - - - מחיר הפשעים - - -

ניר ברקת: - - נגד מדינת ישראל ונגד היהודים.

ניר ברקת: פשוט בושה.

ניר ברקת: בבתי הספר של אונר"א בעזה מוחבאות רקטות שהחמאס יורה על אזרחים ישראלים חפים מפשע, אנחנו יודעים את זה.

ניר ברקת: אונר"א נותן מחסה למחבלים של החמאס ומנצל כל הזדמנות לפגיעה במדינת ישראל ובאזרחיה.

אוסאמה סעדי: אבל זה לא נכון, זו עלילה.

ניר ברקת: כמה נזק גורם הארגון הזה למטרות שבשבילן לכאורה הוקם.

ניר ברקת: תעסוקה וסעד הם קוראים לזה.

ניר ברקת: אז אני רוצה להגיד לכם פה את האמת – לא תעסוקה ולא סעד.

ניר ברקת: אונר"א עוסקים בחינוך לשנאת ישראל ושנאת היהודים.

ניר ברקת: וכל זה נעשה בחסות האומות המאוחדות.

ניר ברקת: כמה צביעות.

ניר ברקת: חברות וחברים, החינוך שניתן בחסות אונר"א לפלסטינים פה בירושלים מוביל לפיגועים רצחניים, מוביל לרצח יהודים חפים מפשע.

ניר ברקת: והינה – אתם יכולים ללכת, אני מבין שקשה לכם לשמוע.

ניר ברקת: הינה, רק ביום ראשון האחרון - -

עאידה תומא סלימאן: - - - קשה לשמוע הזיות.

ניר ברקת: - - המחבל השפל בפיגוע בעיר העתיקה כאן בירושלים - -

עאידה תומא סלימאן: קשה לשמוע שקרים ועלילות.

ניר ברקת: - - המחבל המתועב שרצח את אליהו דייוויד קיי, זכרו לברכה, השם ייקום דמו, הגיע ממחנה הפליטים שועפאט, שנמצא תחת מעין חסות של אונר"א.

ניר ברקת: אני, כראש העיר ירושלים, נלחמתי להוציא את אונר"א מירושלים, נאבקתי שעיריית ירושלים תעניק שירותים עירוניים במקום השירותים של אונר"א, במקום השירותים שהם מעניקים ברחבי מזרח העיר, כיוון שראינו בזמן אמת בגל הטרור עד כמה אונר"א הוא אחד ממחוללי הפיגועים.

ניר ברקת: גם ארצות הברית של אמריקה בהנהגתו של הנשיא טראמפ החליטה ב-2018 לעצור לחלוטין את העברת הכספים לאונר"א, וזאת לאור הפעילות המסיתה שלהם שמעודדת טרור.

ניר ברקת: ארצות הברית מבינה היטב שמדובר בארגון שלא מתעסק לא בסעד ולא בתעסוקה.

ניר ברקת: אז ארצות הברית הגדולה הבינה את המציאות, הבינה את המציאות העגומה היטב, ופעלה.

ניר ברקת: אבל מי עוד לא הבין?

ניר ברקת: מדינת ישראל.

ניר ברקת: אותה מדינת ישראל שנגדה נלחם אונר"א, ונגד אזרחיה הוא מחנך לשנאה ולאלימות, מכשירה את השרץ שנקרא אונר"א ומכירה בו דה פקטו.

ניר ברקת: איפה נשמע כדבר הזה?

ניר ברקת: מדינה שמאפשרת לארגון שחותר תחת קיומה, שמחנך לפגיעה באזרחיה, שפועל ללא הרף נגדה – מדינת ישראל נותנת לו זכות קיום, ועוד בתוכה.

ניר ברקת: הממשלה מאפשרת לאונר"א להמשיך בהפצת השנאה והטרור מבירתה ירושלים.

ניר ברקת: זה פשוט אבסורד והזיה.

ניר ברקת: זה, חברות וחברים, קורה במרחק חמישה ק"מ בקו אווירי מכאן, ממושבנו בכנסת.

ניר ברקת: ולכן הצעת החוק שהגשתי, שעולה כאן היום, באה לסלק את אונר"א ולעצור את הפצת השנאה שלו מתוך ירושלים, כאן בגבולות מדינת ישראל.

ניר ברקת: זו גם הדרך שלנו לממש את ריבונותנו בירושלים.

ניר ברקת: חברות וחברים, מישהו כאן כנראה התבלבל.

ניר ברקת: זה טירוף מערכות.

ניר ברקת: האם אנחנו נמשיך לקבור את מתינו, ובה בעת לאפשר לארגון אונר"א להפיץ שנאת יהודים וטרור בבירתנו ירושלים?

ניר ברקת: וכאן אני שואל אתכם, חברי הממשלה והקואליציה, האם אתם מכירים בפליטים הפלסטינים ובזכות השיבה?

ניר ברקת: הרי בעצם בהתנגדותכם - - -

איימן עודה: ניר, ניר, הייתם בממשלה, למה לא עשיתם את זה?

ניר ברקת: אני אענה לך.

ניר ברקת: הרי בעצם התנגדות

ניר ברקת: כם להצעת החוק שלי אתם מכשירים את אונר"א, ומנציחים את פעילותו מתוך שטח מדינת ישראל ומתוך ירושלים.

ניר ברקת: ובזה, גבירותיי ורבותיי, אין שום היגיון.

ניר ברקת: לא מדובר לא על ימין ולא על שמאל.

ניר ברקת: ההצבעה הזו היום היא על עצירת הפצת השנאה והאלימות של אונר"א, שפועל בהכשר של הממשלה.

ניר ברקת: אני לתומי חשבתי שנושא כזה הוא מעל לכל ויכוח פוליטי.

ניר ברקת: הרי מי יצביע נגד הצעה שבאה לעקור הפצת שנאה וטרור נגד יהודים?

ניר ברקת: חיים, אתה מכיר?

חיים כץ: כן.

ניר ברקת: אני מכיר את סוגיית אונר"א היטב כראש העיר ירושלים.

חיים כץ: עבאס מכיר?

חיים כץ: עבאס מכיר?

ניר ברקת: אני מכיר.

חיים כץ: תשאל את עבאס אם הוא מכיר, מה אתה שואל אותי?

ניר ברקת: האמת היא – אני לא אשאל.

ניר ברקת: אני חושב שהתשובה ברורה.

ניר ברקת: ותכף תבין למה זה גם אינטרס שלהם.

ניר ברקת: ואני אומר לכם שאפשר להוציא מפה את אונר"א מחר בבוקר, אם נחליט, שכן עיריית ירושלים יכולה בקלות ובמהירות לספח אליה את התלמידים, שהיום מחונכים לשנאה, פליטות וערכי טרור, להחליף את כל השירותים בשירותים עירוניים, גם בתחום הבריאות וגם בתחום הניקיון במחנה הפליטים שועפאט, ופשוט להוציא את אונר"א מהעיר.

ניר ברקת: מדובר בהחלטה שתשים סוף לאיוולת.

ניר ברקת: לכן, חברות וחברים, אני קורא לכם להצביע נגד הטרור, ובעד הצעת החוק שלי, שתסלק את אונר"א מחוללת הטרור מתחומי מדינת ישראל.

ניר ברקת: ולך, היושב-ראש, אני אומר – זה באינטרס שלך יותר מכל אחד אחר.

ניר ברקת: כי הרי אתה יודע איזה שירותים טובים ואיכותיים ניתנים בירושלים, ורוב תושבי מזרח העיר בחרו את השירותים העירוניים – לחינוך יותר טוב, לבריאות טובה יותר, ובוודאי בוודאי יותר ניקיון טוב מאשר בעשרות השנים האחרונות במחנה הפליטים שועפאט תחת האחריות של אונר"א.

ניר ברקת: לך אני יכול לומר: תסתכל קדימה.

ניר ברקת: תסתכל קדימה ולא אחורה.

ניר ברקת: מאז שהנשיא טראמפ קיבל את ההחלטה שלו ב-2018 יש לכולנו הזדמנות פז לעשות סדר ולהתעלם – הירושלמים שהם תושבי ירושלים הם לא פליטים, הם תושבי ירושלים, מקבלים שירותים כמו כל תושב אחר.

ניר ברקת: זה באינטרס שלכם לא פחות מכל אחד אחר.

ניר ברקת: תודה רבה.

איימן עודה: טראמפ - - -

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ניר ברקת.

מנסור עבאס: ישיב חבר הכנסת, סליחה, השר אלעזר – חבר הכנסת גם, נכון?

אלעזר שטרן: כן.

מנסור עבאס: השר אלעזר שטרן, בבקשה, בשם שר החוץ, ככה כתוב.

חיים כץ: בשם?

ניר ברקת: שר החוץ.

חיים כץ: השר, אתה מחליף את יאיר?

חיים כץ: אלעזר, אתה מחליף את יאיר?

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

אלעזר שטרן: מה אתה אומר, חיים?

חיים כץ: - - - ואללה, כל הכבוד.

אלעזר שטרן: לא עד שם.

חיים כץ: כל הכבוד.

חיים כץ: יישר כוח.

אלעזר שטרן: תודה.

אלעזר שטרן: אתה רואה, אדוני היושב-ראש, טוב שיש חברים.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, עמיתיי חברי הכנסת - - -

חיים כץ: אין כנסת, הלכו הביתה.

חיים כץ: גם הנורבגים הלכו הביתה.

מנסור עבאס: יחסית הנוכחות סבירה.

אופיר כץ: חבריי חברי הכנסת שנשארו.

אלעזר שטרן: חברי חבר הכנסת ניר ברקת, הצעת החוק שהנחת היום על הפסקת פעילות הסעד והתעסוקה של האו"ם לפליטי פלסטין – אני מצטט – במזרח התיכון, הקרוב (אונר"א), התשפ"ב–2021.

אלעזר שטרן: אונר"א הוקמה בשנת 1949 על פי החלטת העצרת הכללית של האו"ם.

אלעזר שטרן: היחסים בין ישראל לבין הסוכנות הוסדרו ב-1967.

אלעזר שטרן: מאז ועד היום תחת כל ממשלות ישראל פעלה אונר"א בשטחי יהודה ושומרון ומזרח ירושלים.

אלעזר שטרן: אכן, יש צורך להתמודד עם היבטים בעייתיים רבים בתפקוד הסוכנות, ומשרד החוץ עושה זאת בהתמדה, אך אם צריך להתייחס להצעת החוק שמוגשת לפנינו היום בקיצור נמרץ, הרי אתה יודע שמדובר בנושא של מדיניות, ולכן הצעת החוק שלפנינו היא לא הדרך.

אלעזר שטרן: ברשותך, אני אוסיף את מה שכבר נאמר פה יותר מפעם אחת – אני מבקש שמה, חברות, חברים.

מנסור עבאס: מנהלות הסיעות, חברת הכנסת עידית סילמן, בבקשה, נא לשמור על השקט.

אלעזר שטרן: אני רוצה לומר את מה שכבר נאמר פה כמה פעמים.

אלעזר שטרן: אדוני היושב-ראש, כמה זמן אנחנו בממשלה?

מנסור עבאס: חודשים.

מנסור עבאס: שבעה-שמונה חודשים?

חיים כץ: אתם חמישה חודשים יותר מדי.

אלעזר שטרן: שבעה-שמונה חודשים – אני יודע את מי לשאול.

אלעזר שטרן: אל תעזור לי, חבר הכנסת כץ.

חיים כץ: אבל זה חמישה, לא שבעה.

אלעזר שטרן: אבל אל תעזור לי, אל תעזור לי.

חיים כץ: אבל זה חמישה.

מנסור עבאס: האמת, השר אלעזר, אני מרגיש שזה שנים, אבל זה כמה חודשים בודדים.

אלעזר שטרן: וכמה זמן הייתה הממשלה של הליכוד בשלטון?

מנסור עבאס: אוהו, 120 שנה.

חיים כץ: מ-1977.

מנסור עבאס: התייאשנו כמעט.

מנסור עבאס: רצו לעבור למשטר מלאכותי.

אלעזר שטרן: עכשיו, אונר"א - - -

אלי כהן: מלכותי.

מנסור עבאס: מלכותי.

אלעזר שטרן: כמעט.

אלעזר שטרן: בעניין הזה טיפלנו שלשום, כדי לא לעבור לממשל מלכותי, נכון?

אלעזר שטרן: זאת הייתה הצעת חוק שעברה כאן שלשום, על קציבת משך כהונת ראש הממשלה.

מנסור עבאס: נכון, נכון.

מנסור עבאס: ואני זכיתי לנהל את הדיון ואת ההצבעה ולהכריז על התוצאה.

אלעזר שטרן: אכן זכות.

אלעזר שטרן: זאת באמת זכות.

אלעזר שטרן: אני אחזור לאותו טיעון שאנחנו אומרים פה ומתפלאים עליו כמעט יום אחרי יום: איפה הייתם?

יריב לוין: זה לא תירוץ.

אלעזר שטרן: רגע, שנייה.

אלעזר שטרן: זה לא תירוץ, זאת תשובה, יריב.

יריב לוין: הרי אתם אמורים הייתם - - -

אלעזר שטרן: שנייה, רגע.

אלעזר שטרן: א.

אלעזר שטרן: אני לא מחפש תירוצים.

אלעזר שטרן: חברי חבר הכנסת יריב לוין, אני מחפש הגיונות.

אלעזר שטרן: גם אתה מחפש הגיונות.

ניר ברקת: - - - לא ברור לך?

אלעזר שטרן: אני אגיד משהו, חבר הכנסת ברקת.

אלעזר שטרן: לא ברור לי.

אלעזר שטרן: האמת, לא ברור לי.

אלעזר שטרן: אני אגיד לך מה לא ברור לי: שאתם ממשלה לאומית, על פניו, יותר מאיתנו – זה מה שאתם מנסים להציג, אני חושב שזה כמובן לא נכון.

יריב לוין: זה נכון מאוד.

אלעזר שטרן: אתה יודע, אתה ואני היינו באותם מקומות בגלל תחושת לאומיות שווה, אני חושב.

אלעזר שטרן: תפסיקו לעשות לנו את המבחנים האלה של מי לאומי יותר ומי לאומי פחות.

אלעזר שטרן: זה לא מתאים לנו.

אלעזר שטרן: דרך אגב, זה גם לא מתאים לכם, אבל לא משנה.

אלעזר שטרן: אבל בהנחה שהמדינה הזאת חשובה לשני הצדדים אותו דבר, אז הייתה לכם את ההזדמנות הזאת לא פעם אחת.

אלעזר שטרן: הייתה לכם קואליציה, אפילו – איך אני אגיד את זה, הייתה לכם קואליציה שבוודאי יכולתם להעביר בה חוקים כאלה.

אלעזר שטרן: איך אתם קוראים לזה?

אלעזר שטרן: קואליציה דתית, לאומית, לאומנית.

אלעזר שטרן: איפה הייתם?

יריב לוין: אבל השר שטרן, אנחנו לא עשינו את מה שהיה צריך לעשות, לכן החלפתם אותנו.

אלעזר שטרן: לא לא לא.

אלעזר שטרן: אני חושב, דרך אגב - - -

יריב לוין: עכשיו, להחליף אותנו כדי להגיד: אתם לא עשיתם אז גם אנחנו לא נעשה - - -

אלעזר שטרן: יריב, אדוני, עצור פה.

אלעזר שטרן: אני אעצור פה, אני אגיד רק משפט אחד: אני חושב שלא עשיתם כיוון שגם אתם הבנתם שהחיים הם הרבה יותר מורכבים מאשר להכתיב מדיניות למשרד החוץ בהצעת חוק.

אלעזר שטרן: ולכן הממשלה מתנגדת.

אלעזר שטרן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, כבוד השר אלעזר שטרן.

ניר ברקת: סליחה, סליחה, אני רוצה - - -

מנסור עבאס: כן, חבר הכנסת ניר ברקת, אתה רוצה להגיב.

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

ניר ברקת: ידידי חבר הכנסת אלעזר שטרן, אכן שירתנו יחד בצבא בצנחנים, ואנחנו חברים אישיים, כנראה עם דעות שונות – לא כנראה, עם דעות שונות.

ניר ברקת: אבל אני רוצה להזכיר לכולנו שאונר"א בירושלים הוא מחולל טרור.

ניר ברקת: האמריקנים הבינו את זה ב-2018, הנשיא האמריקני הפסיק להם את הפעילות ויזם מהלך חכם ואמיץ.

ניר ברקת: אני מבקש מהממשלה הזאת לא להיתלות ולהתחבא מאחורי העובדה שהדבר הזה לא נעשה לפני כן.

ניר ברקת: זה צעד הכרחי להתמודדות עם כל נושא הטרור בירושלים.

ניר ברקת: ואני מכיר את זה כל כך טוב מירושלים.

ניר ברקת: אני הנחתי את ההצעה הזאת בעקבות 2018, הנחתי אותה גם בכנסת הקודמת, וזה לא צלח.

ניר ברקת: אבל יש לנו פה הזדמנות פז לעשות מעשה.

ניר ברקת: בסופו של דבר, גם לריבונות בירושלים – גם אמירה שבמדינת ישראל ובירתה המאוחדת לנצח-נצחים ירושלים אין מקום לגוף אחר מאשר מדינת ישראל ומי שהיא מאשרת.

ניר ברקת: ואל תתחבאו מאחורי העובדה שזה טרם קרה.

ניר ברקת: אני מבקש מכם לנהוג בחוכמה, ולא להסתכל אחורה, להסתכל קדימה.

ניר ברקת: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ניר ברקת.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשבת, אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים על הצעת חוק להפסקת פעילות סוכנות הסעד והתעסוקה של האו"ם לפליטי פלסטין במזרח הקרוב (אונר"א), של חבר הכנסת ניר ברקת.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 15

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 15 חברי כנסת בעד, 29 נגד.

מנסור עבאס: ההצעה הוסרה מסדר-היום.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1903/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: הצעת החוק הבאה, הצעת חוק לימודי הכנה למבחנים פסיכומטריים לתלמידים, התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אלי כהן.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אין משפט מתאים יותר מאשר לכנות את הצעת החוק הבאה במשפט הידוע: מבני עניים תצא תורה.

אלי כהן: מה אומרת אותה הצעת חוק?

אלי כהן: הצעת החוק אומרת שכל התלמידים בכיתה י"ב, במסגרת תוכנית הלימודים, יעשו את ההכנה לפסיכומטרי במסגרת משרד החינוך, על חשבון המדינה, וככה הם יגיעו מוכנים למבחן.

אלי כהן: צריך לזכור שמדינת ישראל משקיעה הרבה מאוד ב-12 שנות לימוד.

אלי כהן: הקבלה לאוניברסיטה, 50% ממנה הן 12 שנות לימוד.

אלי כהן: ה-50% האחרים מבוססים על המבחן הפסיכומטרי.

אלי כהן: אבל אין השקעה במבחן הפסיכומטרי, כאשר ההשקעה נאמדת בסך הכול בכמה אלפי שקלים לתלמיד.

אלי כהן: מה שקורה בפועל הוא שיש לא מעט תלמידים שבגלל שאין להם אמצעים כלכליים, הם נאלצים לא לעשות את המבחן הפסיכומטרי.

אלי כהן: יש כאלה שקורס ההכנה, שעולה 6,000 שקלים, 7,000 שקלים – אין להם כסף בשבילו, ההורים שלהם לא יכולים לסייע.

אלי כהן: אז הם מוותרים על האפשרות לעשות את המבחן הפסיכומטרי.

חיים כץ: אלי, איך החיילים קיבלו כסף?

חיים כץ: איך החיילים קיבלו כסף?

אלי כהן: אנחנו נגיע לזה, האמן לי.

אלי כהן: חבר הכנסת חיים כץ ידידי היקר, אנחנו - - -

חיים כץ: עבדת כל כך קשה.

אמילי חיה מואטי: - - -

אלי כהן: אני מבטיח לך, אנחנו עוד שתי דקות מגיעים.

אלי כהן: ולכן חברת הכנסת, אמילי מואטי, אם חשוב לכם באמת הנושא של שוויון הזדמנויות, אז נכון לעשות את זה במסגרת תוכנית הלימודים.

אלי כהן: לתת אפשרות לכל אחד - -

אמילי חיה מואטי: - - - לבטל את המבחן - - -

אלי כהן: - - ולא איזה קורס אינטרנטי - -

אמילי חיה מואטי: זה מבחן - - - זה מבחן - - -

אלי כהן: - - שאף אחד לא באמת עושה ומקיים אותו.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אמילי, הוא לא שומע אותך.

אמילי חיה מואטי: - - -

אלי כהן: אני רוצה באמת לומר לכם שיש דברים שהם מעבר לפוליטיקה.

אלי כהן: תנסו להתעלם מכך שמעלה אותה חבר כנסת מהאופוזיציה.

אלי כהן: תחשבו על תלמידי כיתה י"ב, שעוד שנה הם הולכים כולם להתגייס לצבא.

אלי כהן: כולם שווים.

אלי כהן: הגיע הזמן שניתן להם הזדמנות שווה לבוא ולקבל, להגיע לאוניברסיטה, לעשות, להצליח.

אלי כהן: הדבר הזה, החוק הזה הוא חשוב לטובת צמצום פערים חברתיים.

אלי כהן: כל אחד ואחת מאיתנו יודעים שחינוך הוא הדרך המרכזית והדרך החשובה להתקדם בחיים ולהצליח.

אלי כהן: לא ייתכן שב-12 שנות לימוד מושקעים עבור כל תלמיד מאות אלפי שקלים, ובקורס הפסיכומטרי לא משקיעים.

אלי כהן: מי שעושה את קורס ההכנה, בוודאות יודעים שהוא מצליח וזה עוזר.

אלי כהן: אנחנו למעשה רואים שבמצב כיום מי שלהורים שלו יש כסף יוכל להתכונן יותר טוב למבחן, ומי שאין לו כסף ימשיך לדשדש לאחור.

אלי כהן: הדבר הזה יעניק הזדמנות שווה לכולם, ללא הבדל של יכולות כלכליות, נקודת זינוק לכל אחד ואחת.

אלי כהן: תחשבו על אלה שהיו עושים את המבחנים הפסיכומטריים והיו מצליחים והיו מוציאים ציונים גבוהים – כמה היינו מרוויחים בהייטק, כמה היינו מרוויחים ברפואה, כמה היינו מרוויחים במגוון מקצועות כאלה ואחרים.

אלי כהן: אבל לא הייתה להם את ההזדמנות.

אלי כהן: לא הייתה להם את ההזדמנות בשביל אותו דבר, שלמעשה הוא דבר בסיסי, שיוכל לתת להם את ההזדמנות להצליח, במיוחד במקום, ובכיתה החשובה ביותר, במסגרת כיתה י"ב.

אלי כהן: לכן אני קורא לכם לתמוך בהצעת החוק החשובה הזאת.

אלי כהן: אני רוצה, אדוני היושב-ראש, לנצל את הזמן שנותר לי ולתת תזכורת על שני נושאים.

אלי כהן: החוק הראשון שאני רוצה לדבר עליו – נדבר על מהו נורבגי או מיהו נורבגי.

אלי כהן: היום העלתה חברתי חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס הצעת חוק – גם לי יש הצעת חוק זהה לשלה – שאומרת ש-5% מהפרויקטים של מינהל מקרקעי ישראל ילכו לטובת הדיור הציבורי.

אלי כהן: יש כאלו שלא יכולים.

אלי כהן: אגב, אנחנו קיבלנו את החוק הזה בממשלה הקודמת, והינה באה הממשלה הזאת ומבטלת.

אלי כהן: אבל הינה אני מגיע לנורבגי.

אלי כהן: בכנסת הזאת, בקואליציה, נמצאות שתי חברות כנסת שאני חלוק עליהן בצד המדיני ואני חלוק עליהן בצד הכלכלי, אבל יש דבר שאני רואה איתן עין בעין, עם חברת הכנסת גבי לסקי וחברת הכנסת נעמה לזימי: גם לשתיהן, הנושא של הדיור הציבורי חשוב.

אלי כהן: אבל מה קורה, אין להן זכות הצבעה.

אלי כהן: הקול שלהן שווה אפס.

אלי כהן: אין להן עמוד שדרה.

אלי כהן: אני רוצה לומר לגבי לסקי ממרצ, שרן כהן – שהיו לי איתו גם חילוקי דעות אבל בנושא של הדיור הציבורי מאוד הערכתי אותו – היה מתבייש בכן.

אלי כהן: כי רן כהן בזמנו הוביל את הדיור הציבורי.

גבי לסקי: - - -

אלי כהן: אבל מה קורה, אם אתן רק תעזו להצביע בעד הדיור הציבורי, יעיפו אתכן מהכנסת.

גבי לסקי: - - -

אלי כהן: כי אין לכן שום משקל.

אלי כהן: אתן לא יכולות להשפיע.

אלי כהן: ולכן אני רוצה להגיד, גם למשלם המיסים הישראלי: אתם גם משלמים 9 מיליון שקל בקדנציה על כל נורבגי, ואתם מקבלים אפס.

אלי כהן: אין להם שום עמוד שדרה.

אלי כהן: זכות ההצבעה שלהם לא שווה כלום.

אלי כהן: הרי אם הייתן חברות כנסת על מלא, הייתן באות ואומרות: זה נושא שנבחרתי עליו לכנסת, ואם אתם לא מצביעים בעד, אני לצורך העניין לא מגיעה.

אלי כהן: אני הולכת עם זה.

אלי כהן: אבל אם רק תעזו לומר את הדבר הזה, בדיוק אחרי 48 שעות אתן פשוט הולכות.

אלי כהן: אז אני רק רוצה, באמת, בחוק החשוב הזה - -

גבי לסקי: - - - מעניין מי - - - בגבעת עמל.

גבי לסקי: אני - - -

אלי כהן: - - להסביר למשלם הישראלי, שהחוק הנורבגי, כל אחד ואחת גם עולה 9 מיליון שקלים וגם הקול שלו שווה אפס.

אלי כהן: הוא לא משפיע כלום, אין לו שום עמדה.

אלי כהן: ואם תהיה לו עמדה עצמאית, בשונה ממה שיש לחברי המפלגה שלו, הוא פשוט ימצא את עצמו מחוץ לכנסת.

אלי כהן: לכן אני אומר לכם, רן כהן היה מתבייש בכם היום בנושא הזה.

גבי לסקי: - - - רן כהן - - -

אלי כהן: אז זו, אגב – תקראי, תקראי, אם היית קוראת את הספר של רן כהן על מלחמה על הבית, היית מתביישת היום והיית מצביעה בעד החוק הזה, והיית אומרת: יש לי עמוד שדרה.

אלי כהן: זה נושא שאני נבחרתי עליו, זה נושא שאני הגעתי עליו.

גבי לסקי: - - - אתה לא נותן לי ציונים על - - -

אלי כהן: אבל אתם לא מסוגלים.

אלי כהן: אגב, לא רק את.

אלי כהן: עכשיו אני רוצה לעבור - -

גבי לסקי: - - -

קריאה: - - -

אלי כהן: - - באמת לנושא האחרון.

גבי לסקי: - - -

אלי כהן: אני רוצה לעבור, גב' לוסקי, לעבור לנושא האחרון.

קריאה: לסקי, לסקי.

אלי כהן: לסקי, לסקי.

אלי כהן: חברת הכנסת הנורבגית לסקי.

אלי כהן: אגב, בנורבגית זה גם יותר טוב לסקי.

אלי כהן: לזמי פחות מסתדר בנורבגיה, אבל בסדר.

קריאה: לזימי.

אלי כהן: לזימי, אוקיי.

אלי כהן: היום, אגב, זאת לא גאווה גדולה, שהצבעתם נגד האג'נדה שלכן.

אלי כהן: אני רוצה לנצל כאן את הבמה, את דוכן הכנסת, להודות למאות אלפי אזרחים ואזרחיות שהצטרפו למאבק החשוב במהלך החודשיים האחרונים לטובת העלאת שכר החיילים.

אלי כהן: ולמה אני רוצה להודות לכם?

אלי כהן: אני הבאתי את הצעת החוק הזאת כאן לפני חודשיים ואתם התנגדתם לה.

אלי כהן: לפני שלושה שבועות עמד כאן שר האוצר, עמד כאן יושב-ראש ועדת כספים, עמדו כאן גורמים מיש עתיד ואחרים ואמרו: זה יקרה רק בשנת 2023, זה יקרה בינואר 2023.

אלי כהן: אמרתם: זה לא יהיה ולא יקרה השנה.

אלי כהן: אבל מה שאנחנו רואים זה שהלחץ הציבורי מכניע אתכם.

אלי כהן: אתם ידעתם שאני עומד להביא את ההצעה הזאת עוד שלושה שבועות שוב.

אלי כהן: לכן אני רוצה להודות לעשרות אלפים שחתמו על העצומה.

אלי כהן: אני רוצה להודות לאלפים שהדביקו סטיקרים על המכוניות.

אלי כהן: אני רוצה להודות למאות האנשים שעמדו בגשרים עם שלטים – שאנחנו מימנו אותם, אגב, אפילו לא מכספים של הבוחר, וגם לא את הסטיקרים – שעשו את הדבר והתנדבו והראו את הכוח של הציבור יחד עם האופוזיציה.

אלי כהן: אפשר לכופף אתכם, למרות שאתם רציתם שזה יהיה עוד שנה ושלושה חודשים.

אלי כהן: וגם מילה לשר הפייק-תקשורת – אגב, הכי מצחיק, שר התקשורת רוצה להקים ועדה שתבחן את הרשתות החברתיות ותדבר על פייק.

אלי כהן: רק אתמול הוא בעצמו מצייץ פייק, מה עשינו ב-15 השנים האחרונות.

אלי כהן: אז העלינו את זה פעמיים ב-20% ופעם נוספת ב-50%, בשנת 2017.

אלי כהן: אני שמח שגם מהאופוזיציה וגם באמצעות הרשתות וגם באמצעות האנשים ברחובות הצלחנו לעשות את השינוי.

אלי כהן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, השר – חבר הכנסת אלי כהן.

מנסור עבאס: תשיב שרת החינוך - - -

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, אנחנו נחזור להיות שרים עוד מעט - - -

מנסור עבאס: השר לשעבר.

אלי כהן: וגם לעתיד.

מנסור עבאס: תשיב שרת החינוך יפעת שאשא ביטון.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, גברתי.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יפעת שאשא ביטון: חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק הנ"ל נדונה בוועדת השרים לענייני חקיקה בישיבתה מיום 21 בנובמבר 2021.

יפעת שאשא ביטון: הצעת החוק הזו נדחתה.

יפעת שאשא ביטון: היא נדחתה מהטעמים הבאים.

יפעת שאשא ביטון: ראשית, כפי שאמרתי לא פעם על הדוכן הזה, אין מקום לקבוע בחקיקה הוראות בדבר לימוד של תוכניות לימודים – כל תוכנית לימודים.

יפעת שאשא ביטון: זהו נושא הנתון לשיקול דעת של השר והדרג המקצועי המנחה את המערכת מעת לעת, ועל פי הצורך.

יפעת שאשא ביטון: בכך מתאפשרות גמישות ורלוונטיות בתכנים, על פי העיתים והצרכים.

יפעת שאשא ביטון: שנית, תוכנית הלימודים המוצעת דורשת הקצאת משאבים נוספים.

יפעת שאשא ביטון: מקום שבו לא יוקצו משאבים לעניין זה, יהיה צורך בגריעת היקפי המשאבים מתוכניות הלימודים אשר עליהם נסבה הבחינה: עברית, אנגלית, מתמטיקה.

יפעת שאשא ביטון: במצב דברים זה לא יילמדו מיומנות וידע חיוניים, והתלמידים יצאו נפסדים.

יפעת שאשא ביטון: בהקשר זה חשוב לציין כי כבר היום המדינה מנגישה קורס פסיכומטרי לכל תלמיד בחינם, הנקרא "הפסיכומטרי של המדינה", במסגרת המערך הדיגיטלי הלאומי של ישראל דיגיטלית ובשיתוף המועצה להשכלה גבוהה.

יפעת שאשא ביטון: הקורס כולל את כל רכיבי הקורס הפרונטלי, והלימוד מתבצע באמצעות תוכנית לימוד יומית, שיעורי וידיאו, תרגולים, סימולציות ועוד.

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אלי כהן, אתה מכיר בטח את התוכנית הזו מקדנציות קודמות של ממשלות קודמות.

יפעת שאשא ביטון: היא פתוחה לכל תלמיד במדינת ישראל.

יפעת שאשא ביטון: בנוסף, כל חייל משוחרר זכאי להשתתפות בתשלום שכר הלימוד בקורס במכון פסיכומטרי המאושר לפי חוק הפיקוח על המכונים הפסיכומטריים, התשס"ט–2008.

יפעת שאשא ביטון: זאת ועוד, כיום בחלק גדול מהאוניברסיטאות ובתחומי לימוד רבים המבחן הפסיכומטרי כבר אינו משמש כלל תנאי לקבלה ללימודים.

יפעת שאשא ביטון: משכך, חבר הכנסת אלי כהן, אני מציעה לחברי הכנסת להתנגד להצעה הזאת.

יפעת שאשא ביטון: עידית?

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, השרה יפעת שאשא ביטון.

מנסור עבאס: זכות תגובה לחבר הכנסת אלי כהן.

מנסור עבאס: שלוש דקות, בבקשה.

אלי כהן: השרה יפעת שאשא ביטון, ראיתי אותך קוראת את התשובה מהדף.

אלי כהן: הייתי מצפה שבכזה נושא חשוב תעני את מה שאת חושבת.

אלי כהן: שתעני מהלב.

אלי כהן: שתוכלי כשאת נוסעת לקריית שמונה להסתכל שמה אל ילדים בכיתה י"ב, לחלק גדול מהם – גם בקריית שמונה, גם בחולון, ששם אני גר, ובמקומות אחרים – שההורים שלהם לא יכולים לשלם להם את קורס הפסיכומטרי.

אלי כהן: אבל את, חברת הכנסת שאשא ביטון, את שותפה בממשלת תל אביב-רעננה, ממשלה מדושנת, שבראשה עומדים בנט ולפיד, שעליהם ניתן לומר שהשבע לא יודע מה מרגיש הרעב.

אמילי חיה מואטי: אנחנו נבטל את הפסיכומטרי, אנחנו נבטל את הפסיכומטרי.

אלי כהן: בעבורם לקבל מההורים 6,000 או 7,000 שקל לקורס פסיכומטרי זה דבר פשוט וזה דבר מובן מאליו.

אמילי חיה מואטי: אנחנו נבטל את הפסיכומטרי.

אלי כהן: אבל ממך אני ציפיתי.

אלי כהן: ואתם יודעים מה, הייתה ועדת שרים.

אלי כהן: צדיק אחד בסדום לא היה בוועדת השרים, צדיק אחד שיגיד, רגע, מה עם אלה שלא יכולים, מה עם אלה שקשה להם.

אמילי חיה מואטי: אנחנו נבטל את הפסיכומטרי.

אלי כהן: וגם את יודעת – מכיוון שאני יודע שיש לך ילדים מאוד מוצלחים, שהם חיילים קרביים – ילד שהולך לשירות קרבי, אחרי שלוש שנים, מה לעשות, יש קצת חלודה.

אלי כהן: ככה, אני יכול להעיד, גם אצל הילדים שלי, אני מתאר לעצמי שגם אצל אחרים, לצורך העניין.

אלי כהן: ולכן היה נכון לתת להם אפשרות לעשות את זה בכיתה י"ב.

אלי כהן: אגב, כמו שאלה שיש להם כסף עושים.

אלי כהן: תנאי הקבלה לאוניברסיטאות היום הם למעשה 50% על ידי 12 שנות לימוד, ובסך הכול ב-5,000 שקלים לתלמיד אפשר לעשות את ה-50% האחרים.

אלי כהן: משקיעים כמה מאות אלפי שקלים ב-12 שנות לימוד – ואפס.

אלי כהן: אבל אני אומר לכם, שאני באמת רואה את הממשלה הזאת, שבאמת לא היו ציפיות ממנה.

אלי כהן: היו, יפעת, ציפיות ממך, בתור אחת שכן נמצאת.

אלי כהן: להגיד: כסף ממענק של החיילים?

אלי כהן: זה דבר בסיסי, בעלות אפסית.

אלי כהן: זה היה יוצר שוויון הזדמנויות; זה היה יוצר, לצורך העניין, מוביליות חברתית; זה היה נותן יותר הזדמנויות לאנשים שלמטה.

אלי כהן: לכן אני אומר לכם, ממשלת תל אביב-רעננה המדושנת, תתביישו לכם אם אתם מתנגדים להצעת החוק הזאת.

אלי כהן: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אלי כהן.

מנסור עבאס: השרה, דקה מהצד, בבקשה.

חיים כץ: למה לא אחרי ההצבעה?

חיים כץ: אתה עושה הצבעה, ואחרי ההצבעה.

אלי כהן: אחרי ההצבעה, אחרי ההצבעה, סליחה.

יפעת שאשא ביטון: איך שאתם רוצים.

חיים כץ: אחרי ההצבעה.

יפעת שאשא ביטון: זה בסדר גם אחרי ההצבעה מבחינתי.

מנסור עבאס: אחר כך תאשימו אותנו שאנחנו מושכים את ההצבעה.

חיים כץ: לא, לא, תצביע.

מנסור עבאס: אנחנו רוצים לתת לכם הזדמנות להגיע לאולם.

אלי כהן: תצביע ואחרי זה נשמע אותה.

מנסור עבאס: אני כבר נתתי לשרה יפעת שאשא.

מנסור עבאס: בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אני ביקשתי להגיב רק משום שהשם הוזכר, בטח בהקשר של קריית שמונה ובטח בהקשר של השבע שלא מבין את הרעב.

יפעת שאשא ביטון: אני רוצה לומר משהו.

יפעת שאשא ביטון: זה בסדר, חבר הכנסת אלי כהן, שלא הקשבת למילה מדבריי.

אלי כהן: הקשבתי גם הקשבתי.

יפעת שאשא ביטון: יכולת למצוא את התשובה לדברים שהעלית כאן בגוף התשובה שלי.

יפעת שאשא ביטון: זה – אחד.

יפעת שאשא ביטון: הדבר השני זה העובדות, שאינן מבלבלות אותך.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע כמה אנשים בממשלה הזו יש מהפריפריה, יש מהגליל?

יפעת שאשא ביטון: לא היה תקדים כזה בממשלות הקודמות.

יפעת שאשא ביטון: מהגליל, מהדרום, מהפריפריה.

יפעת שאשא ביטון: ייצוג מקצה לקצה.

אופיר כץ: מה זה שווה - - -

אלי כהן: מתוך שבעה ראשי מפלגות יש - - -

יפעת שאשא ביטון: ייצוג מקצה לקצה, חבר הכנסת אלי כהן.

אלי כהן: ארבעה מתל אביב, אחד מרעננה.

אלי כהן: ממשלה מדושנת - - -

יפעת שאשא ביטון: אז זה בסדר להעלות הצעות קצת פופוליסטיות, לא תמיד לקבל את התשובות - -

אלי כהן: פופוליסטיות?

אלי כהן: הצעת החוק שלי פופוליסטית?

יפעת שאשא ביטון: - - אבל אני אחזור ואומר, לטובת אלה שפספסו, ואולי לא הקשיבו כשהקראתי את התשובה בפעם הראשונה: יש היום אפשרות לכל תלמיד במדינת ישראל, במסגרת התוכנית של ישראל דיגיטלית, לקבל קורס פסיכומטרי בחינם, חברים.

מנסור עבאס: תודה.

יפעת שאשא ביטון: בחינם.

אלי כהן: למה שלא תעשו - - -

יפעת שאשא ביטון: יש מלגות בקורסים שנמצאים במכונים המאושרים, וגם שם - - -

אלי כהן: המצביעים שלכם לא מהפריפריה, בגלל זה זה לא מעניין אתכם.

חיים כץ: אתה מבין למה צריך אחרי ההצבעה?

יפעת שאשא ביטון: חבר הכנסת אלי כהן, אני מצטערת על ההתנהגות שלך, אני חושבת שהדברים ברורים, תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הכנה למבחנים פסיכומטריים לתלמידים, של חבר הכנסת אלי כהן.

מנסור עבאס: נא להצביע.

מנסור עבאס: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 17

מנסור עבאס: נמנעים – אין

מנסור עבאס: 17 חברי כנסת בעד, 22 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: ההצעה הוסרה מסדר-היום.

מנסור עבאס: הודעה אישית לחברת הכנסת גבי לסקי.

גבי לסקי: לחבר הכנסת אורי לוי – סליחה, אלי כהן.

מנסור עבאס: אלי כהן.

גבי לסקי: אז אני רוצה להגיד שמי שבאמת חברתי חושב שצריכים לבטל את הפסיכומטרי, לא ללמד אותו קודם.

גבי לסקי: כדי לתת הזדמנות לכל ילד וילדה להגיע לאוניברסיטה, ושם לעשות את המכינה ומשם להמשיך הלאה, בלי שום קשר לפסיכומטרי.

גבי לסקי: אז שלא יספרו לנו ושלא ינסה להגיד שהממשלה הזאת מדושנת, כי לא משנה מאיפה הגענו, הוא לא יודע עם איזה דברים אנחנו צריכים להתמודד.

גבי לסקי: אז חברתית, האופוזיציה הזאת ממש נותנת הצעות שהן לא חברתיות אלא להפך.

גבי לסקי: תודה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/425/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו מתקדמים להצעה הבאה בסדר-היום: הצעת חוק ביטול המינהל האזרחי, של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ'.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, ביהודה ושומרון חיים מאות אלפי אזרחי מדינת ישראל שווי חובות אבל לא שווי זכויות, מאות אלפי אזרחי ישראל שמתייצבים פעם אחר פעם בקלפי, בוחרים כנסת, בוחרים ממשלה, ולא היא שמנהלת את חייהם, קובעת את עתידם, ומקבלת עבורם החלטות אלא הם חיים תחת ממשל צבאי כמו ברפובליקת בננות.

בצלאל סמוטריץ': יש בזה, קודם כול, גירעון דמוקרטי מאוד בעייתי.

בצלאל סמוטריץ': אין שום סיבה בעולם שאם אנשים מצביעים, אז לא הכנסת תנהל את חייהם.

בצלאל סמוטריץ': וכשהכנסת מנהלת את חיי או כשהממשלה מנהלת את חיי אז יש לי גם יכולת להשפיע על זה.

בצלאל סמוטריץ': יש שר והוא צריך להיבחר ולתת דין וחשבון.

בצלאל סמוטריץ': אבל יותר גרוע מזה, אדוני סגן השר שוסטר, ותכף תבוא ותענה, הבעיה היא שהשירות האזרחי שהם מקבלים הוא שירות דפוק.

בצלאל סמוטריץ': ואני, איך אומרים, בורר את מילותיי כי אני עומד על דוכן הכנסת ומכבד את המקום ואת המעמד.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד לא צריך להיות פושע בשביל זה, אבל באופן טבעי צבא לא יודע ולא אמור לדעת לנהל מערכת אזרחית.

בצלאל סמוטריץ': אין סיבה בעולם שכדי לעשות העברת בעלות על בית פרטי צריך להיכנס לבסיס צבאי בבית אל, לנבור בקלסרים שמעלים אבק, כמו בימי אנו-באנו, כשבכל מקום נורמלי במדינת ישראל נכנסים לאינטרנט, משלמים 13 שקלים, נדמה לי, ומוציאים נסח טאבו.

בצלאל סמוטריץ': תראו, אין קמ"ט חינוך במינהל האזרחי.

בצלאל סמוטריץ': משרד החינוך מנהל את החינוך ביהודה ושומרון כמו שהוא מנהל את זה ביישובי עוטף עזה, איפה שאתה גר, כמו שהוא מנהל את זה בכל מקום אחר בישראל הקטנה.

בצלאל סמוטריץ': הוא משלם שכר למורים, הוא בונה בתי ספר.

בצלאל סמוטריץ': איזה סיבה בעולם יש שיהיה קמ"ט תחבורה וקמ"ט תשתיות וקמ"ט איכות סביבה וקמ"ט חשמל?

בצלאל סמוטריץ': למה שמשרדי הממשלה לא ינהלו את החיים של המתיישבים ביהודה ושומרון?

בצלאל סמוטריץ': בשבועות האחרונים נחשפו גם באמת שערוריות ומחדלים בהתנהלות המינהל האזרחי, כמו אותו המחדל שבו חומרים על עסקאות מקרקעין הועברו לרשות הפלסטינית, שעובדת קשה לסכל אותן ממניעים גזעניים, חוטפת, מענה, רוצחת כל מי שמעורב בסכסוכי קרקעות.

בצלאל סמוטריץ': עובדים מתוך המינהל האזרחי, עובדים ערבים, העבירו מידע, ונחטפו, נעצרו, יחד עם מסמכים על עסקאות מקרקעין.

בצלאל סמוטריץ': בואו נאמר את האמת, המגזר הציבורי במדינת ישראל לא הכי מצטיין במתן שירות.

בצלאל סמוטריץ': בדרך כלל המגזר הפרטי יותר יעיל ויותר טוב – נכון.

בצלאל סמוטריץ': ועדיין, המגזר הפרטי – נניח שהוא ברמה x, המגזר הציבורי קצת פחות, אבל המינהל האזרחי הרבה פחות.

בצלאל סמוטריץ': ושוב, לא מרוע.

בצלאל סמוטריץ': אין זיכרון ארגוני, אין טכנולוגיה, אין כמעט מכשור.

בצלאל סמוטריץ': אנשים הרי מתחלפים יחסית מאוד מהר.

גבי לסקי: - - -

בצלאל סמוטריץ': אגב, יש אנשים טובים, שיהיה ברור.

בצלאל סמוטריץ': נניח, קמ"ט תחבורה, ישראל אפריאט, זכיתי לעבוד לצידו כתף אל כתף כשהייתי שר התחבורה – נפלא, איש מקצוע.

בצלאל סמוטריץ': הוא צריך להיות מנהל מחוז יהודה ושומרון במשרד התחבורה.

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום הוא קמ"ט תחבורה?

בצלאל סמוטריץ': מה פתאום אזרחים שרוצים לקבל שירות מינימלי צריכים להתחנן ולעלות לרגל אל אנשי צבא?

בצלאל סמוטריץ': איפה מצאתם את זה במדינה דמוקרטית מתוקנת?

בצלאל סמוטריץ': הצעת החוק הזו לא משנה בכהוא זה את המעמד המשפטי של השטח.

בצלאל סמוטריץ': אין לה שום השלכה מדינית.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, גם אין קמ"ט חינוך, וזה לא אירוע מדיני.

בצלאל סמוטריץ': קחו לדוגמה שוטר במשטרת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': כשהוא פועל בתחומי ישראל הקטנה הוא פועל מכוח פקודת המשטרה – זו ההסמכה שלו.

בצלאל סמוטריץ': פקודת המשטרה לא חלה ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': כשאותו שוטר פועל ביהודה ושומרון, הוא פועל מכוח הסמכה של המפקד הצבאי, שעל פי המצב המשפטי המקובל – אנחנו, כידוע, כופרים, זה לא שטחים בתפיסה לוחמתית, לא חשוב עכשיו, אבל זו הנורמה המקובלת – המפקד הצבאי הוא הריבון בשטח, הוא מקור הסמכות.

בצלאל סמוטריץ': הוא מסמיך את השוטר הזה.

בצלאל סמוטריץ': והמפקד הצבאי יסמיך את משרד החינוך והוא יסמיך את משרד הפנים, הוא יסמיך את משרד התחבורה והוא יסמיך את משרד האנרגיה והתשתיות והוא יסמיך את יתר משרדי הממשלה, והם ייתנו שירותים וייקחו אחריות.

בצלאל סמוטריץ': שוב, אני רוצה מאוד להחיל ריבונות ולשנות את הסטטוס המשפטי והמדיני של השטח – זה לא החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': זה חוק מינימליסטי, שמטפל בשוויון, מטפל בשירות לאזרח, ומבקש – אדוני סגן השר, אני רוצה לתת לך נתון שאתה אולי לא מכיר.

בצלאל סמוטריץ': אתה הרי לכאורה אומר: מה, אתה רוצה עכשיו לשנות סדרי בראשית?

בצלאל סמוטריץ': התשובה היא לא, מכיוון שבהחלטת הממשלה משנת 1981, החלטת הממשלה מס' 106, מיום 4 באוקטובר 1981, שהקימה את המינהל האזרחי, נכתב במפורש שהמינהל האזרחי מטפל באוכלוסייה הערבית, וכתוב במפורש בסעיף 6(ב): טיפול בנושאים הקשורים להתיישבות היהודית ייעשה באמצעות משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.

בצלאל סמוטריץ': אף אחד, כשהוקם המינהל האזרחי, לא תכנן שהוא ינהל תחת ממשל צבאי אזרחי ישראל, אוכלוסייה יהודית שגרה בשטח.

בצלאל סמוטריץ': אלא מה?

בצלאל סמוטריץ': מה שקרה אחרי הסכמי אוסלו זה שהאחריות לעניינים האזרחיים באזוריA ו-B הועברה לרשות הפלסטינית, בשטחי C כמעט לא היו ערבים, ועכשיו יש.

בצלאל סמוטריץ': ידוע, נכון?

בצלאל סמוטריץ': חוק טבע במדעי המדינה, כוח האינרציה, יש גוף וצריך לתת לו מה לעשות, אז הוא לאט-לאט מתחיל לטפל ולקחת אחריות על התיישבות הישראלית, בניגוד להחלטת הממשלה, שקבעה שהוא לא אמור לעסוק בזה, ובניגוד לשכל הישר, ובניגוד לזכויות אדם ואזרח, ובניגוד לשוויון, ובניגוד לכל היגיון בריא.

בצלאל סמוטריץ': הדבר הנכון – במינהל האזרחי צריכה להישאר יחידת תיאום וקישור קטנה שתטפל בעניינים האזרחיים, או שנושקים בין האזורים או שאחראים לערבים בשטחי C, והאחריות לטיפול באוכלוסייה הישראלית ביהודה ושומרון תחזור לידיים של משרדי הממשלה.

בצלאל סמוטריץ': זה נכון דמוקרטית, זה נכון אזרחית.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע מה, זה נכון ברמת היעילות.

בצלאל סמוטריץ': בשביל מה להחזיק מערכת יקרה כל כך?

בצלאל סמוטריץ': בשביל מה להחזיק כל כך הרבה תקנים?

בצלאל סמוטריץ': ואז יש מלחמות עם ועדי עובדים ותנאי שכר ושביתות.

בצלאל סמוטריץ': יש משרדי ממשלה, הם יודעים לעבוד, יש להם זיכרון ארגוני, יש להם ידע, יש להם מערכות מחשוב, יש להם מדיניות רוחבית שחלה בכל מרחבי מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': מי שמצביע נגד החוק הזה מנציח את האפליה שמתייחסת למתיישבי יהודה ושומרון כאל אזרחים סוג ד', תחת שלטון של ממשל צבאי של רפובליקת בננות – לא דמוקרטי, לא חוקתי, לא אזרחי, לא שירותי, לא יעיל, לא אנושי, חד-משמעית.

בצלאל סמוטריץ': שוב, זו הצעת חוק שאין לה השלכות מדיניות משפטיות ובין-לאומיות – מאה אחוז החלטה של איך אנחנו מנהלים את החיים שלנו בתוך האזור תחת המשטר המשפטי המקובל, שקיבלנו אותו על עצמנו – אגב, צריך לומר, וולונטרית – אחרי מלחמת ששת הימים כששחררנו את חבלי המולדת האלה.

בצלאל סמוטריץ': זה מתבקש, זה הכרחי.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מצליח להבין למה לא, לא מצליח להבין למה לא, חוץ מאיזה או התעקשות של שר הביטחון – זה נחמד להיות איזה שריף כזה ששולט באזרחים דרך אלוף פיקוד; אני יכול לנהל חיים, יש לי נתינים מתחתיי – זה אולי, לא יודע.

בצלאל סמוטריץ': אולי, שוב, אותו כוח האינרציה של עובדים שרוצים להמשיך לעבוד.

בצלאל סמוטריץ': אגב, אני לא טוען שהם יפוטרו.

בצלאל סמוטריץ': הם ייקלטו במשרדי האם כאזרחים, כמו כל עובדי משרדי הממשלה השונים, יעברו את ההשתלמויות, יישרו קו עם המדיניות וינהלו את השטח בצורה טובה ויעילה.

בצלאל סמוטריץ': אנשי ימינה ותקווה חדשה תמכו בחוק הזה כשהוא הונח על שולחן הכנסת בכנסות קודמות על ידיי.

בצלאל סמוטריץ': אגב, לא הייתה להם הזדמנות להצביע כי לא הצלחתי להצביע.

בצלאל סמוטריץ': הכנסת העשרים התפזרה קצת אחרי שהבאנו את החוק הזה והנחנו אותו על השולחן.

בצלאל סמוטריץ': אגב, הנחנו אותו על השולחן אחרי שבאמת נחשפה שרשרת של כשלים ושל ליקויים ושל שירות גרוע, אחרי דוח מאוד ארוך שהזמינה המועצה האזורית מטה בנימין.

בצלאל סמוטריץ': היא נעזרה בחברות מקצועיות שניתחו את פעילות המינהל, את יעילותו מול משרדי הממשלה השונים.

בצלאל סמוטריץ': עשו עבודה מאוד מאוד יסודית, גם של איזה הכנות צריכים משרדי הממשלה לבצע אצלם כדי לקלוט את הפעילות של המינהל האזרחי.

בצלאל סמוטריץ': החוק שלי הוא גם מדורג.

בצלאל סמוטריץ': הוא קובע תאריך יעד שבו המינהל האזרחי חדל מלתפקד בהקשר של ההתיישבות הישראלית.

בצלאל סמוטריץ': עד אז יש עבודת מטה, שמובלת על ידי הממשלה בקרב כלל המשרדים, כדי אכן להיערך לקליטה הזו.

בצלאל סמוטריץ': אין לזה השלכות תקציביות.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי, זה רק יחסוך כסף וימנע כפילויות.

בצלאל סמוטריץ': ושוב, ביהודה ושומרון חיים מאות אלפי אזרחים שווי חובות.

בצלאל סמוטריץ': הם משרתים בצבא, עושים מילואים, משרתים, משלמים מיסים – מלח הארץ.

בצלאל סמוטריץ': הם לא שווי זכויות, הם מופלים לרעה.

בצלאל סמוטריץ': הם חיים תחת ממשל צבאי, שוב, על ההיבט הלא-דמוקרטי והלא-חוקתי שיש בזה, מקבלים שירות גרוע, גרוע.

בצלאל סמוטריץ': את הדבר הזה צריך לתקן.

בצלאל סמוטריץ': מי שירים את האצבע עכשיו נגד החוק הזה – שוב, הוא לא חוק מדיני והוא לא חוק פוליטי.

בצלאל סמוטריץ': אתה יודע מה, הוא חוק פוליטי כיוון שהוא רוצה לשפר את איכות החיים של המתיישבים ושל ההתיישבות.

בצלאל סמוטריץ': אז מי שהוא שמאלן ורוצה לדפוק את ההתיישבות והמתיישבים, ובכלל רוצה לגרש אותם ולהקים שם מדינת טרור בלב-ליבה של ארץ ישראל, אני מבין אותו.

בצלאל סמוטריץ': אבל מי שמגדיר את עצמו איש ימין, שאוהב את ההתיישבות ותומך בה, לא יכול להצביע נגד החוק הזה.

בצלאל סמוטריץ': ההתיישבות כולה תומכת בו.

בצלאל סמוטריץ': כלל המועצות, ראשי המועצות, המתיישבים, ועדי התושבים, רוצים לנרמל את החיים ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': מי שבעד לנרמל את החיים של מתיישבי יהודה ושומרון כאזרחים שווי חובות וזכויות יצביע בעד.

בצלאל סמוטריץ': מי שרוצה להנציח את הקיפוח, האפליה והיחס לתושבי יהודה ושומרון כאל אזרחים סוג ד', שחיים תחת רפובליקת בננות של מפקד צבאי, שיצביע נגד.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: ישיב סגן שר הביטחון אלון שוסטר.

אלון שוסטר: אדוני יושב-ראש הישיבה, חברי הכנסת, ידידי חבר הכנסת סמוטריץ', שבעיני האחת אני לא מזהה אותו, הצעת החוק שבפנינו, בהובלת חבר הכנסת סמוטריץ', מבקשת לבטל את המינהל האזרחי לאזור יהודה ושומרון.

אלון שוסטר: את סמכויות המינהל הנוגעות לאזרחי ישראל מוצע, כך על פי הצעת החוק, להעביר לידי משרדי הממשלה הרלוונטיים, ואת הסמכויות הנוגעות לפלסטינים המתגוררים בשטחי C מוצע להעביר למינהלות התיאום והקישור האזוריות.

אלון שוסטר: המינהל האזרחי הוקם מכוח צו של מפקד כוחות צה"ל באזור יהודה ושומרון על מנת לדאוג לרווחת ולטובת כלל האוכלוסייה המתגוררת באזור יהודה ושומרון ולספק לה שירותים ציבוריים.

אלון שוסטר: המציעים מבקשים לבטל את המינהל האזרחי בטענות שונות כנגד אופן פעולתו של המינהל.

אלון שוסטר: סוגיית ניהול החיים האזרחיים באזור יהודה ושומרון היא סוגיה רגישה ומורכבת, שטומנת בחובה היבטים רבים – משפטיים, מדיניים, כלכליים, ארגוניים.

אלון שוסטר: המינהל מספק כיום שירותים שונים, שעדיין נדרשים לתושבי האזור, וספק אם יש במתווה האמורפי שנכלל בהצעת החוק כדי להצביע על חלופה ממשית להבטחת שירותים אלו.

אלון שוסטר: ביטול המינהל האזרחי, אדוני היושב-ראש, הוא צעד דרמטי, שלא ייתן מענה הולם לטענות האמורות.

אלון שוסטר: ומלבד האמור – ואולי זאת מהות התשובה שלי ולמעשה בראש הדברים – ההצעה עוסקת בנושא שבניגוד למה שאמרת, חברי חבר הכנסת סמוטריץ', בין בכוונת מכוון ובין במשתמע היא עוסקת בנושא שכרוך בשאלות מדיניות כבדות משקל.

אלון שוסטר: יש לכך, בין אם נרצה ובין אם לא נרצה, השלכות משמעותיות.

אלון שוסטר: בהתאם לקווי היסוד של הממשלה הזו אין מקום לקדם לעת הזו צעדים כגון אלו המוצעים בהצעת החוק, שעשויים לשאת בחובם השלכות מדיניות לכאן או לכאן ולשנות באופן משמעותי את הסטטוס קוו המדיני בכל הנוגע למעמד שטחי יהודה ושומרון.

אלון שוסטר: מה מצבנו, חברים?

אלון שוסטר: אתם מאורגנים?

אלון שוסטר: אתם רוצים להצביע?

רם שפע: עוד לא.

רם שפע: עוד לא.

אלון שוסטר: לא.

אלון שוסטר: אז הינה, אני אגיד לכם.

מנסור עבאס: ההצבעה שמית.

מנסור עבאס: ההצבעה שמית, לפי בקשת האופוזיציה.

אלון שוסטר: האופוזיציה מבקשת.

אלון שוסטר: אז אני אגיד כמה דברים קצרים, אם זו הצבעה שמית.

רם שפע: - - -

אלון שוסטר: אין שום בעיה.

אלון שוסטר: אני רוצה לומר שבצד – אל תפריע לחבר הכנסת סמוטריץ' להקשיב לנקודה הבאה.

אלון שוסטר: אחת הנקודות ששר הביטחון הנוכחי עמד עליה בתקציב הקיים היא להגדיל בכמה עשרות תקנים את יכולת הביצוע של המינהל.

אלון שוסטר: אני בהחלט מקבל שיש מקום, אולי במקומות מסוימים, מקום רציני לשיפור.

אלון שוסטר: ובהינתן המגבלות הפוליטיות הקיימות וההשלכות המדיניות, וכפי שאמרתי אנחנו ממש לא רוצים לבדוק מה יקרה אם אנחנו נכניס את האצבע לתוך התקע, התיקונים, הייתי אומר, המכניים, הטקטיים, שאנחנו מציעים, אני מקווה שייתנו מענה טוב.

אלון שוסטר: המינהל האזרחי, חברותיי וחבריי חברי הכנסת, כבוד יושב-ראש הישיבה, המורכב מאזרחים ומחיילים - - -

מנסור עבאס: שוב, אני רוצה לקרוא למנהלי ההסעות – אתם ממלאים את מליאת הכנסת ברעש.

מנסור עבאס: בבקשה.

אלון שוסטר: כן.

אלון שוסטר: מה שרציתי לומר לכם הוא שהמינהל בעצם מורכב – הוא מין סוג של הרכב, אם תרצו, שעטנז כזה, חיבור של אזרחים וחיילים.

אלון שוסטר: זה בוודאי אחד מהדברים שהם יוצאי דופן, כמו כל הישות היוצאת דופן הזו של יהודה ושומרון, יש מי שקורא לו הגדה המערבית.

אלון שוסטר: אבל כך או כך, יש כאן שעטנז.

אלון שוסטר: השעטנז הזה, עם זה אנחנו חיים.

אלון שוסטר: כל שינוי מהסטטוס קוו הזה, שהוא בהחלט מוזר, הוא בהחלט ייחודי – אנחנו לא רוצים לנסות אותו.

אלון שוסטר: אנחנו נמשיך לחזק בתקציבים ובכוח אדם את המינהל האזרחי.

אלון שוסטר: לחזק את מחוז ש"י כדי לחזק את הריבונות, וכן להפסיק את עצימת העין אל מול הפרות חוק מכל צד שהוא.

אלון שוסטר: לכן אני מציע למליאת הכנסת לדחות את הצעת החוק ולהוריד אותה מסדר-היום.

אלון שוסטר: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת וסגן השר אלון שוסטר.

מנסור עבאס: אתה רוצה להגיב?

בצלאל סמוטריץ': אדוני סגן השר, מאחר שאני - -

מנסור עבאס: שלוש דקות, אדוני.

בצלאל סמוטריץ': - - מכיר אותך איזה יום וחצי, אני מרשה לעצמי להעריך שאתה לא מאמין – אני משתדל להיות עדין – בשטויות שהקראת כאן מהדף.

בצלאל סמוטריץ': הרי אתה טוען שאתה לא יודע אם יש יכולת לתת מענה לחיים האזרחיים בלי המינהל האזרחי.

בצלאל סמוטריץ': אתה באמת חושב שממשלת ישראל, משרדי הממשלה, יודעים לתת מענה בתל אביב, בגדרה, בקריית שמונה, באלעד, ביישובי עוטף עזה, אבל הם לא יכולים לתת מענה באריאל, מעלה אדומים, קדומים, אלון מורה, קריית ארבע ויתיר בדרום הר חברון?

בצלאל סמוטריץ': זה הרי לא רציני.

בצלאל סמוטריץ': ברור שמשרדי הממשלה יוכלו לתת שירות למתיישבים ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': הם יקלטו את הפעילות, יקלטו את העובדים, ייתנו שירות הרבה יותר טוב, הרבה יותר יעיל, הרבה יותר מהיר, הרבה יותר זול ובעיקר אחיד, כמו לכל אזרח אחר במדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו, זה נורא נחמד לייצר איזה דמון, להמציא דמון, ואז להפחיד את עצמך ממנו.

בצלאל סמוטריץ': אין לזה השלכות מדיניות.

בצלאל סמוטריץ': הרי שאלתי אותך קודם.

בצלאל סמוטריץ': אין קמ"ט חינוך במינהל האזרחי – משרד החינוך עובד שם.

בצלאל סמוטריץ': סמנכ"ל בינוי במשרד החינוך, יחד עם הוועדות והקריטריונים שלו, מאשר בינוי בתל אביב, בירושלים, בגדרה, בעוטף עזה וביהודה ושומרון, שרת החינוך מתקצבת את יהודה ושומרון, והמורים ביהודה ושומרון מקבלים משכורת ממשרד החינוך באופק חדש, אני יודע מה, כמו כל אחד אחר.

בצלאל סמוטריץ': אין גם קמ"ט פנים ביהודה ושומרון.

בצלאל סמוטריץ': משרד הפנים מנהל את הרשויות המקומיות, הוא יכול למנות ועדה ממונה, ועדה קרואה, הוא קובע את תאריך הבחירות, הוא חותם על התוצאות, הוא ממנה חשב מלווה, אם צריך, הוא נותן מענקי איזון.

בצלאל סמוטריץ': לא צריך אישור של קמ"ט פנים.

בצלאל סמוטריץ': אותו דבר יכול להיות בתחום החשמל, המים, התחבורה.

בצלאל סמוטריץ': אל תמציאו סיפורים שאתם לא מאמינים בהם רק כדי להגיד: אנחנו לא רוצים.

בצלאל סמוטריץ': אם יש נושא אחד שאני עוד יכול לומר שיש לו איזושהי השלכה מדינית, סוגיות של תכנון ובנייה – ואללה, תשאירו את מת"ע, את מועצת התכנון.

בצלאל סמוטריץ': הרי ממילא גם אם התוכניות יקודמו במת"ע, גם אם התוכניות יקודמו בירושלים, הרי מערכת הדינים החלה עליהם תהיה מערכת הדינים החלה על יהודה ושומרון, והאישורים המדיניים שנדרשים מכוח החלטות הממשלה שהתקבלו בתקופת אולמרט יהיו אותם אישורים מדיניים שנדרשים.

בצלאל סמוטריץ': אין לדבר הזה שום משמעות מדינית.

בצלאל סמוטריץ': כשאתה ממנה ראש מינהל אזרחי אחד או מחליף אותו וממנה אחר זה לא עם השלכה מדינית.

בצלאל סמוטריץ': וכשאתה פותח אגף במינהל האזרחי או סוגר אגף ומייצר איזה רה-ארגון, כמו שנעשה רק בחודש האחרון במינהל האזרחי, אין לזה השלכה מדינית.

בצלאל סמוטריץ': וכשאתה מחליט עכשיו שהמינהל האזרחי נשאר כיחידה קטנה שמטפלת בערבים, ואת האחריות על ההתיישבות הישראלית עושים משרדי הממשלה, כמו שחלק עושים ממילא גם היום, אין לזה שום השלכה מדינית.

בצלאל סמוטריץ': אתם פשוט לא רוצים לפתח את ההתיישבות, ואין אף אחד בממשלה הזאת שמספיק עקשן.

בצלאל סמוטריץ': הרי רע"מ ידעה להצביע נגד איזה שני חוקים, ומרצ ידעה להצביע נגד, יש באגף השמאלי של הממשלה מי שיודעים להתעקש על מה שחשוב להם ולשבור משמעת קואליציונית.

בצלאל סמוטריץ': אין אצל חסרי החוליות מהימין בממשלה שלכם אף אחד שאכפת לו מהערכים שלו ומהבוחרים שלו ומההבטחות שלו.

בצלאל סמוטריץ': ולכן אתם יכולים להמשיך ולזלזל ולפגוע ולהפלות את המתיישבים.

בצלאל סמוטריץ': ואין אף אחד שישים לכם קו אדום וידרוש למנוע את זה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

מנסור עבאס: תודה, בצלאל סמוטריץ'.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה שמית, לפי בקשת האופוזיציה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח

ירדנה מלר-הורוביץ: יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין –

זאב בנימין בגין: כמו שאמרתי לך קודם – נגד.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – אינו נוכח אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינו נוכח שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

אחמד טיבי: נא לקרוא שוב בשמות אלה שלא ענו לך.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח

ירדנה מלר-הורוביץ: יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – אינה נוכחת קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת אימאן ח'טיב יאסין – אינה נוכחת ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו משתתף בהצבעה אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יבגני סובה – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת יסמין פרידמן – אינה נוכחת יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת יוסף שיין – אינו נוכח נירה שפק –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינה נוכחת עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

אחמד טיבי: האם יש מישהו באולם שלא הצביע?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) איתמר בן גביר – בעד

אחמד טיבי: תמה ההצבעה.

אחמד טיבי: בעד – 14, 21 מתנגדים, לצערי המינהל האזרחי נשאר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ההצעה לא התקבלה, כמובן.

אחמד טיבי: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק שיפוט בתי דין רבניים (נישואין וגירושין) (תיקון מס' 5 והוראת שעה), התשפ"ב–2021, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט; הצעת חוק בתי המשפט (תיקון מס' 100), התשפ"ב–2021, שהחזירה ועדת החוקה, חוק ומשפט.

ירדנה מלר-הורוביץ: לקריאה ראשונה, מטעם הכנסת: הצעת חוק התכנון והבנייה (תיקון מס' 137) (אי-תחולת סעיף 157א – חיבור לחשמל, למים או לטלפון), התשפ"ב–2021, של חבר הכנסת ווליד טאהא וקבוצת חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [מס' פ/565/24; דברי הכנסת, חוב' ו', ישיבה 72.]

אחמד טיבי: הצעת חוק צער בעלי חיים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיקי זוהר.

אחמד טיבי: תשובה והצבעה.

אחמד טיבי: מי משיב?

אחמד טיבי: השר הורוביץ.

אחמד טיבי: הוא נימק, עכשיו תשובת השר והצבעה.

מכלוף מיקי זוהר: מותר לי להשיב לשר?

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: מותר לך להשיב לשר.

ניצן הורוביץ: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, צער בעלי חיים הוא ערך חברתי חשוב, ורווחת בעלי חיים, שמסורה בידינו, היא עניין שאנחנו חייבים להקפיד עליו.

ניצן הורוביץ: אני מתכבד להקריא את התשובה מטעם משרד החקלאות ופיתוח הכפר על הצעת החוק הזו.

ניצן הורוביץ: במשרד החקלאות ממשיכים לפעול כדי ליצור את החוקים והתקנות ולמצוא את שביל הזהב בין צורכי החברה – מזון, בעיקר – לבין המחויבות לנהוג במידה של הגינות כלפי בעלי החיים שלצידנו.

ניצן הורוביץ: בימים האלה ממש, למשל, מקדם משרד החקלאות, בהוראת השר, תקנות שיאסרו החזקת תרנגולות בכלובים.

ניצן הורוביץ: המטרה היא שעד 2027 כל הלולים בישראל יהיו נטולי כלובים.

ניצן הורוביץ: שר החקלאות מחויב לקידום רווחת בעלי החיים בישראל, והורה באופן ברור לכל אנשי המקצוע במשרדו שכל פנייה בנוגע לרווחת בעלי חיים צריכה לקבל את הטיפול המהיר והמסור ביותר.

ניצן הורוביץ: יחד עם זאת, ועדת השרים לענייני חקיקה מתאריך 7 בנובמבר החליטה על דחיית ההצעה בחמישה חודשים.

ניצן הורוביץ: לפיכך, אני מבקש להצביע נגדה.

ניצן הורוביץ: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה לשר הורוביץ.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה, אם אתה מעוניין, שלוש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שמעתי את תשובת השר.

מכלוף מיקי זוהר: על זה נאמר: הכלבים סובלים והממשלה עוברת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: זה פאנץ'.

מכלוף מיקי זוהר: פאנץ' חזק, אה, אז אני אגיד את זה עוד פעם בסוף הדברים שלי.

מכלוף מיקי זוהר: ניסינו להביא לפה חקיקה שחשבתי לתומי שחברי הקואליציה יבינו את חשיבותה בכך שנמנע סבל מיותר של בעלי חיים.

מכלוף מיקי זוהר: החוק הזה בסך הכול אומר שכל מי שיפגע בבעל חיים יקבל עונש מאסר, ובכך אולי נמגר את התופעה הרעה הזו שבה מכים בעלי חיים ומתעללים בהם.

מכלוף מיקי זוהר: שר הבריאות ניצן הורוביץ עלה לפה ונימק ממש בקלילות מדוע לא צריך להצביע בעד החוק הזה, משום ששר הבריאות ניצן הורוביץ כבר לא מתעניין באידיאולוגיה, בערכים, בדרך.

מכלוף מיקי זוהר: הוא מתעניין בכיסא, בתפקיד.

מכלוף מיקי זוהר: אני בטוח שמצבי

מכלוף מיקי זוהר: עי מרצ לא אוהבים את הגישה החדשה של מרצ, שהיא נטולת אידיאולוגיה ובעד אופורטוניזם.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזה בניגוד לכל דרך שמרצ אי פעם הציגה בשנים שהיא בפוליטיקה הישראלית.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא יודע מה יוסי שריד היה אומר על זה.

מכלוף מיקי זוהר: מה רבים.

ניצן הורוביץ: הוא לא כאן.

מכלוף מיקי זוהר: כן.

מכלוף מיקי זוהר: הוא לא כאן, נכון.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני לא יודע מה הייתה אומרת שולמית אלוני על זה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אני כן יודע מה מצביעי מרצ יגידו על זה בפעם הבאה.

קריאה: - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא.

מכלוף מיקי זוהר: הם גם לא יצביעו לליכוד, וגם לא למפלגת העבודה, וגם לא למרצ.

מכלוף מיקי זוהר: הם פשוט לא יבואו להצביע.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, אנחנו בליכוד חווינו את זה במערכת בחירות אחת, שמצביעים – תזכרו מה אמרתי, ותשמרו את התאריך ואת היום – כשמצביעים שהצביעו למפלגת העבודה ולמרצ רואים שהגעתם לכנסת במשך קדנציה שלמה ולא עשיתם למענם את מה שהם רצו, הם לא יבואו להצביע בשבילכם.

מכלוף מיקי זוהר: הם לא יצביעו לימין, הם גם לא יצביעו כנראה למפלגות אחרות, הם פשוט לא יבואו להצביע.

מכלוף מיקי זוהר: ואתם תמצאו את עצמכם בהרבה פחות מנדטים.

גלעד קריב: - - -

מכלוף מיקי זוהר: תראה, חבר הכנסת קריב, אני חושב שגם אתה יודע שהתעללות בבעלי חיים היא לא דבר שצריך להשלים איתו, וצריך לתקן את זה.

מכלוף מיקי זוהר: והחוק הזה היה יכול לתקן את זה אם אתם הייתם מצביעים בעד.

גלעד קריב: - - -

מכלוף מיקי זוהר: לא, גם לדעתך, אתה מצביע פשוט כעמדת הקואליציה.

גלעד קריב: ענישת מינימום זה לא דבר שעובד.

מכלוף מיקי זוהר: אז אתה הסכמת לעשות את זה בכל מה שקשור לכלי נשק בחברה הערבית, למשל.

מכלוף מיקי זוהר: שם הסכמת לעשות ענישת מינימום.

מכלוף מיקי זוהר: אז ענישת מינימום על כלי נשק בחברה הערבית כן, אבל ענישת מינימום במאבק לאלימות כלפי בעלי חיים לא.

גלעד קריב: - - -

מכלוף מיקי זוהר: הבנתי.

מכלוף מיקי זוהר: טוב.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני לא קונה את הסיפור הזה.

מכלוף מיקי זוהר: בעיניי אתם חוטאים לתפקידכם כחברי כנסת.

מכלוף מיקי זוהר: אני מקווה שאולי בשנייה האחרונה טרם ההצבעה תתעשתו.

מכלוף מיקי זוהר: אז אני אסיים במשפט שפתחתי: הכלבים סובלים והממשלה עוברת.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק צער בעלי חיים של מיקי זוהר.

אחמד טיבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 11

אחמד טיבי: נמנעים – אין

אחמד טיבי: בעד – 11, נגד – 22, אין נמנעים.

אחמד טיבי: ההצעה לא התקבלה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/1389/24; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה, רבותיי, הצעת חוק הבטחת פיצויים לתושבי מתחם פארק חורשות.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עופר כסיף יציג, אבל תשובה והצבעה יהיו במועד אחר.

עופר כסיף: מה זה, מה הגובה של מיקי?

אחמד טיבי: שיעור קומה.

אחמד טיבי: עשר דקות.

עופר כסיף: רק פיזית.

אחמד טיבי: עשר דקות.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, רק לפני כשבוע הזדעזענו כולנו מהפינוי קורע הלב של תושבי גבעת עמל, וכל זאת לאחר שכבר הוסכם על פיצוי הולם לתושבי השכונה, פיצוי שטרם הגיע ליעדו – יש המון רעש.

אחמד טיבי: יש רעש מצד ימין.

אחמד טיבי: בלוק הימין.

אחמד טיבי: מיקי.

אחמד טיבי: והם עוזבים.

עופר כסיף: אפשר?

אחמד טיבי: כן, בבקשה.

עופר כסיף: היום אני מניח את הצעת חוק הבטחת פיצויים לתושבי מתחם פארק חורשות, או אבו כביר, כדי למנוע מהם מבעוד מועד את כאב הלב והטרגדיה שחוו זה לא מכבר תושבי גבעת עמל.

עופר כסיף: סיפורה של שכונת אבו כביר הוא סיפורם של תושבים יוצאי ארצות ערב והאסלאם שיושבו בשנות החמישים ואילך לפי הצרכים המעמדיים, העדתיים והלאומיים של בעלי השררה והעוצמה דאז.

עופר כסיף: כפי שהראו חוקרים רבים, וכתבו פרופ' ארז צפדיה ופרופ' אורן יפתח-אל, למשל, ואני מצטט אותם: פרקטיקות פיזור האוכלוסייה בקליטת המהגרים שירתו בעיקר את האינטרסים של קבוצת הוותיקים האשכנזית לשמר את ההגמוניה שלה בחברה הישראלית, ואת מיקומה במבנה החברתי-כלכלי.

עופר כסיף: סוף ציטוט.

עופר כסיף: ברגע שנראה היה כי ההגמוניה הושגה וקובעה, וכבר לא נזקקה לשירותם של שואבי המים וחוטבי העצים מארצות המזרח, אפשר היה להיפטר מנוכחותם בקרקעות ה"שוות".

עופר כסיף: איך אומרים, השחור עשה את שלו, השחור יכול כבר ללכת.

עופר כסיף: במהלך שנות החמישים יושבו כ-350 משפחות, רובן של יוצאי איראן, בתחומי שכונת אבו כביר בדרום תל אביב.

עופר כסיף: במהלך השנים הראשונות חלק מזערי מהתושבים הצליחו להסדיר מעמד בקרקע, בעוד הרוב המוחלט לא ידע שהדבר אפשרי.

עופר כסיף: אני מלווה את תושבי השכונה זה שנים.

עופר כסיף: חברתי אורה גריב, ממנהיגות התושבים של השכונה, מספרת על ילדותה המאושרת בשכונה, על הכפר שבלב הכרך, אי ירוק בים האספלט.

עופר כסיף: לכן גם הוריה בחרו להישאר בביתם ולא לעוזבו.

עופר כסיף: אבל לבעלי הכוח זה לא התאים.

עופר כסיף: כנראה שלתפיסתם הטבע שייך לעשירים בלבד, והקרקע, הרי ערכה רב ביותר.

עופר כסיף: במהלך עשרות שנים השכונה הוזנחה במתכוון בידי הרשויות.

עופר כסיף: לא דאגו לה לתשתיות בסיסיות, לא סללו בה כבישים ומדרכות, לא דאגו לתאורה, לכול היו צריכים לדאוג התושבים בעצמם.

עופר כסיף: והם דאגו, בנו וסללו.

עופר כסיף: אבל ההזנחה הפכה את החיים לבלתי אפשריים, והשכונה הידרדרה והפכה למקום לא נעים, בלשון המעטה.

עופר כסיף: יש מושג הנקרא אדריכלות עוינת, שמשמעו הפיכת שטחים ציבוריים לעוינים כלפי ציבורים מסוימים.

עופר כסיף: דוגמה נפוצה היא לקחת ספסל שעליו חסר בית יכול למצוא מנוחה, ולתקוע במרכזו משענת כך שיהיה בלתי אפשרי לשכב עליו, טריק חביב על עיריית תל אביב.

עופר כסיף: הבעיה, לדידה, היא לא שיש אנשים ללא קורת גג, אלא האנשים ללא קורת גג עצמם.

עופר כסיף: הם, מבחינתה, הבעיה.

עופר כסיף: וכך מתנהל לו האדריכל העוין רון חולדאי, מקים פארקים ומגרש תושבים, מייפה את העיר במעשים מכוערים.

עופר כסיף: עיריית תל אביב מתנהלת כשהיא משלבת קפיטליזם דורסני עם גזענות אנטי-ערבית ואנטי-מזרחית.

עופר כסיף: מזניחה, הורסת, דורסת ומגרשת את כל מי שמפריע לתוכנית העיר הלבנה תרתי משמע.

עופר כסיף: ננסה רגע להתעלם ממטרת-העל של עיריית תל אביב ולפרק לרגע את טענותיה.

עופר כסיף: לטענת העירייה, התושבים הם פולשים.

עופר כסיף: שקר.

עופר כסיף: מדובר בילדים ובנכדים לדיירים המקוריים שיושבו על ידי המדינה במקום או בתושבים אשר רכשו את הנכס מדייר קודם במהלך השנים.

עופר כסיף: טענה נוספת היא שהתושבים לא גרים במקום.

עופר כסיף: אומנם חלק מתושבי השכונה אכן לא מתגוררים בה בפועל כיום אלא משכירים את הדירה ומשלמים בכסף זה שכירות עבור דירה אחרת.

עופר כסיף: זה ממש לא מפליא במצב שאליו דורדרה השכונה.

עופר כסיף: אלו אנשים שנאלצו להימלט מהסביבה, שנוצרה בעקבות ההזנחה של העירייה.

עופר כסיף: חברי הכנסת, אתם הייתם נשארים עם משפחותיכם בסביבה שיש בה פשע וסמים, או, כמו התושבים שעזבו, הייתם מנסים להעניק לעצמכם עתיד טוב יותר?

עופר כסיף: האם במדינת ישראל, בגלל הרצון האנושי הבסיסי לחיים טובים, מאבדים זכות על בית של עשרות שנים?

עופר כסיף: הטענה של העירייה חצופה מכולן: ניתן פיצוי לפנים משורת הדין.

עופר כסיף: הפיצוי שהובטח לרוב התושבים הוא 100,000 שקלים בלבד, סכום שלא מאפשר מגורים הולמים, בטח לא בתל אביב, ולמעשה לא בשום מקום בארץ.

עופר כסיף: גם את הסכום הזה, הלועג לרש, הם לא משלמים.

עופר כסיף: מה אמורים לעשות התושבים?

עופר כסיף: להיעלם?

עופר כסיף: איזה פתרון אנחנו כמדינה מציעים להם?

עופר כסיף: האם נפקיר את התושבים לאנחות?

עופר כסיף: אין ספק שעקרונות הצדק החלוקתי מחייבים פיצוי הולם, אם לא נתח הוגן בחלוקת הקרקע עצמה.

עופר כסיף: כפי שכתבה זה מכבר פרופ' דפנה ברק ארז, היום שופטת בית המשפט העליון ובזמנה מרצה בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב.

עופר כסיף: היא כתבה במאמר כך, ואני מצטט אותה: החלוקה הנוכחית של הזכויות במקרקעין הינה תולדה של מדיניות לא שוויונית, במובן זה שקבוצות אוכלוסייה שלמות בחברה הישראלית לא קיבלו הזדמנות הוגנת ליטול בה חלק.

עופר כסיף: החלוקה הקיימת מחייבת דיון מעמיק ביוזמות, ברוח של העדפה מתקנת.

עופר כסיף: קבוצות אוכלוסייה שראויות במיוחד להכרה ככאלה, שלא נטלו חלק שווה בחלוקה הראשונית, הן המיעוט הערבי והעולם מארצות המזרח.

עופר כסיף: סוף ציטוט.

אחמד טיבי: נא לסיים.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: אם תיתן לי עוד קצת, עוד דקה, אדוני.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: אל לנו לעמוד מנגד.

עופר כסיף: תושבי אבו כביר אינם מתנגדים להרחבת החורשות.

עופר כסיף: כל שהם מבקשים זה פיצוי הולם, סכום שיאפשר להם לשקם את חייהם במקום אחר.

עופר כסיף: העלות התקציבית של הפיצוי לפי החוק היא אפסית במונחים של מדינה, בין 10 ל-20 מיליון שקלים בלבד.

עופר כסיף: אסור למדינה לנטוש שוב את התושבים.

עופר כסיף: החוק להבטחת פיצויים לתושבי השכונה נכון מוסרית וערכית, אך גם כלכלית.

עופר כסיף: במקום ההוצאות הכרוכות בפגיעה בתושבים – נזקים בריאותיים, למשל – עלינו להשקיע בפיצוים.

עופר כסיף: זה התפקיד שלנו, חברי הכנסת והשרים, להתערב ולהגן על האזרחים ה"קטנים" מול הדורסנות וקהות החושים של כוחות השוק.

עופר כסיף: בשם אורה, יוסי וכל חבריי הטובים מאבו כביר, הנאבקים באומץ על חייהם מול כוחות עוצמתיים וקרי לב, מאבק קשה וארוך, אני מבקש מכם כולכם, חברי הכנסת: הראו שאכפת לכם, ותמכו בפיצוי הולם לתושבי השכונה.

עופר כסיף: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, עופר.

אחמד טיבי: תשובה והצבעה במועד אחר.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/749/24; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ינון אזולאי – גם כאן תשובה והצבעה במועד אחר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ינון אזולאי יציג את הצעתו

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, הצעת חוק לתיקון פקודת בתי הסוהר של חבר הכנסת ידידי היקר משה ארבל ואנוכי.

ינון אזולאי: תכף נסביר את מהות ההצעה ואת חשיבותה.

ינון אזולאי: גרגורי ויליאמס, בן 45, לא זוכר מהו הספר הראשון שקרא לבנותיו ב-2006, אבל הוא זוכר שבחר בספר הקצר ביותר שהיה על המדף, בתקווה שיצליח להגיע לסופו בלי לבכות מול המצלמה.

ינון אזולאי: הוא דמיין את בנותיו במיטה בפיג'מות, מקשיבות עם כל דף שהפך.

ינון אזולאי: הוא גם דמיין שהוא נמצא איתן.

ינון אזולאי: במתקן המעצר דסקנסו, בדרום קליפורניה, המתינו תריסר גברים בעלי חזות קשוחה כשהם אוחזים בידיהם ספרי ילדים.

ינון אזולאי: הם השתתפו בתוכנית שמאפשרת לאסירים שהם בעצם הורים לקרוא סיפורים לילדיהם, גם אם מרחוק.

ינון אזולאי: החדר הפשוט למראה שבכלא הפך לאולפן הפקה מאולתר, והגברים התחלפו בתורם והתיישבו מול המצלמה שניצבה על החצובה.

ינון אזולאי: בזה אחר זה עברו שינוי והפכו מגברים במדי אסירים לדרקונים, למכשפים ואפילו לנסיכות.

ינון אזולאי: הם שינו את קולם, והפכו לגיבורים של ארצות רחוקות שבהן יש פיות אמיתיות ואבות שאינן כלואים בצינוק.

ינון אזולאי: אסירים שיש להם ילדים מרגישים לא פעם, או אולי בכל רגע, שהם לא בדיוק יכולים למלא את תפקידם כהורים.

ינון אזולאי: אסיר לא יכול למלא את תפקידו כאבא.

ינון אזולאי: בארצות הברית הבינו זאת, ומנסים למצוא כל מיני דרכים לתת להם אפשרויות כדי שהילד לא ייפגע.

ינון אזולאי: הילד הוא במרכז החשיבה.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים שתקופת המאסר היא לא תקופה עם חוויות טובות.

ינון אזולאי: עוברים משברים.

ינון אזולאי: כמובן, אנחנו לא ממעיטים מחומרת העונש של אותו אדם היושב במאסר.

ינון אזולאי: הוא חווה את העונש הזה ומקבל אותו בצדק – לפעמים, במדינה שלנו, גם שלא בצדק – אבל הוא חווה מאסר, והמאסר קשה.

ינון אזולאי: אל לנו לשכוח שבמאסר הזה יש משפחה, יש ילדים.

ינון אזולאי: מור אבי, זיכרונו לברכה, שהיה השר לשירותי הדת והיה יושב-ראש ועדת הפנים, תמיד היה דואג לאסירים.

ינון אזולאי: קראו לו באמת האבא של האסירים.

ינון אזולאי: הוא למד זאת מרב אריה לוין, שהיה אביהם של האסירים.

ינון אזולאי: לא פעם היו מגיעים - - -

אורית סטרוק: - - - ועשה המון חסדים בתחום הזה - - -

ינון אזולאי: אגב, עם ארגון חוננו, והיה בקשר גם עם הרבה ארגונים אחרים.

ינון אזולאי: היה מבקר אסירים באופן תדיר, ולא היה מסתכל – כל אסיר שהיה פונה, כל משפחה שהייתה פונה אליו, הוא היה דואג.

ינון אזולאי: הייתה הוראה אצלו בלשכה: ברגע שאסיר מתקשר מהכלא, לא משנה איפה אני נמצא, באיזו ישיבה, להעביר לי את השיחה מייד.

ינון אזולאי: לא היה מצב שאסיר היה מחפש אותו ולא היה מקבל מענה ממנו.

ינון אזולאי: אם היה צריך להגיע לביקור, היה עושה זאת, ולא היה מתחשב – מה יגידו, שהוא הולך לבקר אסירים עם העבירות שבגללן הם יושבים.

ינון אזולאי: זה לא עניין אותו, כי אצלו הילד היה במרכז.

ינון אזולאי: המשפחה הייתה במרכז בשבילו.

ינון אזולאי: לא פעם, הוא סיפר לי, היו מתקשרים אליו, לפעמים אולי בשביל פיג'מה שחסרה לאותו אסיר.

ינון אזולאי: הוא היה יוצא ודואג, ואני אומר לכם, גם היה נוסע לא פעם ולוקח, אם זה היה מותר, כלומר.

ינון אזולאי: כל מה שהיה מבקש להעביר היה בגדר החוק, כמובן.

ינון אזולאי: הוא היה עובר את הבידוק ואת כל מה שצריך.

ינון אזולאי: יושב-ראש הכנסת מיקי לוי מכיר את אבא.

ינון אזולאי: במקום שהיה מגיע אליו, היה אומר לו: אני צריך לראות עכשיו את העצור הזה.

ינון אזולאי: הוא היה מתווכח איתו: אפשר, אי-אפשר.

ינון אזולאי: זה לא היה מעניין אותו.

ינון אזולאי: עד שהוא לא היה מבקר, הוא לא היה יוצא משם, והיה מנסה למצוא את כל ההיכי תמצי, כדי להגיע ולבקר.

ינון אזולאי: הוא תמיד היה אומר: האדם מקבל את העונש, משלם את העונש שלו לחברה על המעשים שהוא עשה, אבל הילדים שלו לא צריכים לשלם את העונש הזה.

ינון אזולאי: מספיקה החוויה שהם גדלים בה, שאבא לא נמצא איתם, אבא נמצא בכלא.

ינון אזולאי: האישה חווה את זה והיא מגדלת את הילדים לבד.

ינון אזולאי: לא צריך להעמיס עוד סבל על המשפחה ועל הילדים האלה.

ינון אזולאי: צריך להבין שהילדים הם ילדים שצריכים לגדול כמה שיותר בריאים, כדי שהם, חלילה, לא יידרדרו לפשע.

ינון אזולאי: בשנת 2007 מור אבי הגיש את הצעת החוק הזאת, שמונחת פה היום לפנינו.

ינון אזולאי: מה בעצם אומרת הצעת החוק?

ינון אזולאי: בתי הסוהר נותנים אחת לשבועיים ביקור של חצי שעה בעבור המשפחה עם הילדים.

ינון אזולאי: בפקודת בתי הסוהר לא מבחינים בין אדם שיש לו ילד אחד, שני ילדים, שמונה או עשרה ילדים.

ינון אזולאי: כולם נמצאים באותו מקום חצי שעה – ואני לא מדבר על כך שהמקום של ביקורי האסירים גם קטן מלהכיל מספרי ילדים של משפחות ברוכות ילדים שבאות עם הילדים שלהן לבקר.

ינון אזולאי: היא לא מתייחסת לזה בכלל.

ינון אזולאי: אבל היא גם לא מתייחסת לדבר החשוב ביותר, לילדים של האסירים.

ינון אזולאי: ההבדל בינינו, כאזרחים, לבין מערכת שירות בתי הסוהר הוא אולי בהסתכלות, ואולי זה מה שאני בא לשנות פה.

ינון אזולאי: כי אנחנו כשליחי הציבור, וכאזרחים גם, מסתכלים על הילד במרכז, מה הילד צריך.

ינון אזולאי: בשירות בתי הסהר מסתכלים על האסיר כאסיר, וכשמסתכלים על האסיר כאסיר, אז זה נכון לא לתת לו אפילו שעה אחת, יכול להיות.

ינון אזולאי: אבל אם יסתכלו על האסיר שיש לו משפחה ויש לו ילדים – אדוני סגן השר לביטחון פנים, שאנחנו בקשר בעניין – אם יסתכלו על האסיר ולא עליו לבד, אלא, כמכלול, גם על הילדים שלו – שחלילה לא יצטרכו גם הם להגיע לאותו מקום – יכול להיות שהחשיבה תהיה אחרת ויכול להיות שגם ההחלטה תהיה אחרת.

ינון אזולאי: ולכן ההצעה המונחת כאן לפניכם היום אומרת שהמשפחה תוכל לבקר את האסיר על פי מספר הנפשות שנמצאות בביתה.

ינון אזולאי: בחוק לא מובא כמה יהיה לכל ילד, אלא שזה יהיה על פי שיקול דעת של שירות בתי הסוהר, של מפקד הכלא.

ינון אזולאי: לתת לו את הסמכות, כי לפעמים יש אסיר עם עשרה ילדים שיכול להיות שההתנהגות שלו לא מתאימה, לא נאותה, ולא מגיע לו.

ינון אזולאי: אני לא יודע מה השיקולים, אבל החשוב הוא שהשיקול של הילד, של המשפחה, ייכנס פה.

ינון אזולאי: זה מה שמעניין.

ינון אזולאי: כלומר, כשאתה בא לדון, שתדון דווקא בילד, לא דווקא באסיר, שהוא לא יגיע למקום הזה.

ינון אזולאי: אגב, בחוק הזה אנחנו גם מבקשים להחריג את האסירים הביטחוניים.

ינון אזולאי: זה נושא אחר, צריך לדון עליו בנפרד, כל אחד לפי מה שהוא חושב.

ינון אזולאי: אני חושב שצריך להחריג את האסירים הביטחוניים.

ינון אזולאי: זו הדעה שלי.

אוסאמה סעדי: ראית מה היה היום בוועדה לביטחון פנים, איזה הצעה מביאים?

אוסאמה סעדי: תשכח מזה.

אוסאמה סעדי: כל מה שהיה, עכשיו עושים את זה רע יותר, גם מבחינת שחרור מינהלי, גם שחרור מינהלי מוגבל.

אוסאמה סעדי: הכול עכשיו - - -

ינון אזולאי: אגב, אני לא עשיתי את זה, אבל אני אומר שההחלטה - - -

אוסאמה סעדי: אפילו ממשלת הליכוד עם אמיר אוחנה לא עשו את זה.

ינון אזולאי: אוסמה, נכנסת בסוף של החוק.

ינון אזולאי: החוק אומר שאנחנו נתחשב בילדים של האסיר.

אוסאמה סעדי: - - - לאור מה שהם עושים - - -

עופר כסיף: אתה שמעת, אוסמה, הוא אומר שזה לא - - -

ינון אזולאי: אמרתי – אני אומר שזה לא צריך לכלול אסירים ביטחוניים.

ינון אזולאי: אני חושב שלא רק אסירים ביטחוניים נמצאים היום בבתי הכלא, עם כל הכבוד.

ינון אזולאי: יש מכל המגזרים.

ינון אזולאי: לצערנו בתי הכלא מלאים, לצערנו, הלוואי שלא היו שם.

ינון אזולאי: לכן אני אומר:

ינון אזולאי: מה שיש בהסכמה – צריך קודם כול להקל בהסכמה על אותם ילדים, על אותן משפחות.

ינון אזולאי: צריך להקל עליהם.

ינון אזולאי: היום הייתה לי הידברות – האמת היא שכבר מתחילת השבוע – עם סגן השר יואב סגלוביץ', והוא בא ואומר לי: ינון, בוא ניתן לזה עוד חודש על מנת שנוכל לעשות עבודת מטה טובה.

ינון אזולאי: אני אגיד לך, סגן השר, יש לי ניסיון טוב איתך, ולכן אני סומך עליך ויודע שאתה באמת תעשה עבודה טובה.

ינון אזולאי: אתה גם אף פעם לא מחזיק את התשובה אצלך חודש.

ינון אזולאי: כשיש לך תשובה, אתה מגיע מייד.

ינון אזולאי: פנו אליי גם מלשכת שר המשפטים, וראש המטה ביקש ממני גם לעשות את זה.

ינון אזולאי: ומיכל שיר, יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד – אגב, היא מקיימת בשבוע הבא דיון בנושא הזה.

ינון אזולאי: יש את עמנואל רוזן, שנראה לי שגם הוא עושה איזושהי תוכנית בנושא הזה.

ינון אזולאי: כלומר, הנושא הזה צף, הנושא הזה נמצא, קיים.

ינון אזולאי: אני לא הבאתי את זה בגלל תוכנית כזאת או אחרת – כי אני מאמין בזה.

ינון אזולאי: אמרתי, מור אבי האמין בזה.

ינון אזולאי: הצוואה שהוא השאיר לי, שהיא לא צוואה כתובה, אבל צוואה בדרך שלו: לך תבקר את האסירים, תהיה איתם, תבקר את המשפחות שלהם, תשמע את הבעיות שלהם, תנסה לעזור.

ינון אזולאי: מהמקום הזה אני בא, מהמקום הזה אני פונה, שבאמת נעשה את המאמץ המשותף לראות איך אנחנו מקילים על המשפחות, איך אנחנו מקילים על הילדים האלה, שלהם מגיע את זה בזכות ולא בחסד, שלא יגיעו לאותו מקום, שיגיעו למקומות הרבה יותר טובים.

ינון אזולאי: ברוך השם, יש בעם שלנו ובמדינה שלנו מקומות יותר טובים מאשר בתי הכלא.

ינון אזולאי: לכן אני סמוך ובטוח שבעזרת השם תיעשה עבודת מטה טובה, נקבל את התשובות ואולי נוכל גם לחוקק את החוק, או שנעשה את זה בדרך אחרת.

ינון אזולאי: אני מקבל את ההצעה שלך, כמובן את ההצעה של משרד המשפטים.

ינון אזולאי: תודה רבה לך, אדוני סגן השר, ואנחנו נמשיך להיות בקשר.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת אזולאי.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/896/24; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא: הצעת חוק חובת המכרזים, של חבר הכנסת פינדרוס.

אחמד טיבי: תשובה והצבעה במועד אחר.

ינון אזולאי: תראה איזה אופוזיציה אחראית - - - יכולנו להביא, להעביר, אבל אנחנו רוצים פתרונות.

אחמד טיבי: בינתיים אני אעיר למכובדי סגן השר, ברשותך, חבר הכנסת פינדרוס.

אחמד טיבי: עכשיו קיבלתי תמונה של סטודנט בשם בשאר מסאלחה שלומד במכללת הדסה, שעבר אתמול ברחוב הלל – הוא בוגר בית הספר הדו-לשוני, אהוד על כל חבריו, והוא דיבר ערבית ברחוב וחמישה צעירים יהודים התנפלו עליו ופגעו בו פיזית.

אחמד טיבי: הוא דימם מהפה, והתמונות מחרידות.

אחמד טיבי: אני מקווה - - -

יואב סגלוביץ': יגיעו אליהם.

אחמד טיבי: אתה מכיר את התמונות.

אחמד טיבי: אני מקווה שמקרים כאלה לא יישנו, ומי שעשה את זה ייענש.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת פינדרוס.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני גם לא אנצל את עשר הדקות שיש לי.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך מראש.

יצחק פינדרוס: אני הולך לקצר, משני סיבות - - -

אחמד טיבי: שתי סיבות.

יצחק פינדרוס: שתי סיבות.

יצחק פינדרוס: סיבה ראשונה, נציגי הממשלה על זרועותיה השונות וראשי הממשלה השונים ביקשו לדחות בחודש את ההצבעה כדי לנסות להגיע להבנה, להגיע אפילו להצעת חוק ממשלתית.

יצחק פינדרוס: לכן לבוא ולנאום עכשיו נגד כשאנחנו מתחילים משא ומתן, ולהסביר – אני לא חושב שזה נכון.

יצחק פינדרוס: אז אני לא אעשה את זה.

יצחק פינדרוס: זה – 1. 2.

יצחק פינדרוס: יש איסור לא תחנם, לא לתת מתנת חינם.

יצחק פינדרוס: אבל צריך לומר את האמת, את הצעת החוק הזאת עשיתי יחד עם חבר הכנסת לשעבר שחאדה, שהיה אצלך במפלגה, אדוני היושב-ראש.

יצחק פינדרוס: עשינו את זה יחד, ויש פה עוד ח"כים - - -

אחמד טיבי: אנטאנס שחאדה, בהחלט.

יצחק פינדרוס: אנטאנס שחאדה.

יצחק פינדרוס: יש פה עוד ח"כים שהגישו את הצעת החוק אחרי שראו במחשב שהיא נפלה בקדנציה הקודמת ושהגשנו אותה יחד, והגישו אותה שוב.

יצחק פינדרוס: אני שמח שהרבה חלקים בממשלה רוצים להצטרף לעניין הזה ואפילו רוצים להביא הצעת חוק ממשלתית.

יצחק פינדרוס: אני אגיד את האמת, הסיבה האמיתית שאנשי החברה החרדית לא משולבים היום בעבודות ובמגזר הציבורי היא החלטה שרירותית של הפקידות, פקידות האוצר, שעושה כל דבר שזה לא יקרה.

יצחק פינדרוס: יושב-ראש המפלגה שלנו הרב גפני תמיד מביא את הדוגמה מעיריית ירושלים: מקום שיש בו 40% חרדים – עובדים שם בין 1% ל-2%.

יצחק פינדרוס: אני כבר לא מדבר על חברות שנותנות שירותים נלווים, בכל החברות האחרות אתה מדבר על הרבה פחות אחוזים.

יצחק פינדרוס: אתה יודע מה, גם מהמגזר הערבי, שיש ממנו ציבור גדול בירושלים – יכול להיות שבעבודות היותר-פשוטות מכניסים, אבל בעבודות היותר-רציניות לא מכניסים.

יצחק פינדרוס: אני חושב שזה דבר לא נכון, זה צריך לשקף.

יצחק פינדרוס: אני אכן מקווה שבחודש הקרוב תגיע הצעת חוק ממשלתית שתיתן לנו את הנושא הזה, תפתור את הנושא הזה, תכניס את זה בחובת המכרזים.

יצחק פינדרוס: על אף הביזיון הגדול שראינו פה לפני שלושה שבועות בחוק של הרב גפני, כשראש הממשלה טרח ועצר את הפגישות המדיניות – ראיתי עכשיו, מהמשפט של נתניהו שהפגישות הביטחוניות של ראש הממשלה מאוד חשובות, וכמה הוא שם – בשביל לעצור את החוק הזה, ראש הממשלה פינה מזמנו, פינה יומנו והגיע לכאן להצביע נגד.

יצחק פינדרוס: אז אני מקווה שהממשלה תעשה תשובת המשקל, ואכן בחודש הקרוב יכינו הצעת חוק ממשלתית.

יצחק פינדרוס: זה ייקח חודשיים, אבל לפחות בחודש הקרוב נתקדם.

יצחק פינדרוס: אם לא, ניאלץ להביא את זה להצבעה בעוד כחודש ימים.

יצחק פינדרוס: תודה רבה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: << הלסי >> שמירת קדושת הכותל המערבי << הלסי >>

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעות לסדר-היום בנושא: שמירת קדושת הכותל המערבי, מס' 935 ו-937, של חבר הכנסת יעקב אשר.

אחמד טיבי: בבקשה.

קריאה: - - -

אחמד טיבי: יש שר.

אחמד טיבי: יעקב אשר, התור שלך.

אחמד טיבי: הינה, שר הדתות נמצא.

אחמד טיבי: שלוש דקות, בבקשה.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הצטרפתי להצעה לסדר-היום של חברת הכנסת מירי רגב לגבי הנושא של הכותל המערבי ושמירת מעמדו הקדוש ומעמדו שכל כך חשוב וכל כך מאחד את כל חלקי העם הזה.

אני חושב שאלה דברים שאפילו מיותר לומר אותם, אבל מאחר שראיתי שהיא הגישה את ההצעה, אמרתי: אני אצטרף ואוסיף את קולנו לעניין הזה.

אדוני היושב-ראש, אדוני השר, השרים, קבוצה קטנה מאוד בארץ – איפה את?

אומרים ladies first, ולקחתי לך את הראשון.

מירי רגב: הינה אני, הינה אני, באתי לשמוע אותך.

אתה רוצה שאתן לחברת הכנסת קודם?

אחמד טיבי: תמשיך, תמשיך.

אדוני היושב-ראש, אתה קובע.

קבוצה קטנה ושולית כאן בארץ, על פי כל קנה מידה, עושה או בחרה במודע פרובוקציה בנושא הכי רגיש, בנושא הכי רגיש.

אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש – ואני דיברתי כאן בנושא הזה, אדוני השר, ואמרתי: תחשבו שאני הייתי מגיע ומציע לעשות את ערב מספרי סיפורים – נכון, יש דבר כזה?

אחמד טיבי: כן.

יש ערב מספרי סיפורים, נכון, אדוני היושב-ראש?

הייתי מציע לעשות את זה במנזר השתקנים.

בואו נעשה רפורמה.

מה קרה, נשתוק כל החיים?

בואו קצת נתגלגל עם זה, בואו ונעשה את זה.

מה היו אומרים?

מה אתה לוקח מקום שקט, תרתי משמע, ועושה בו כזו פרובוקציה?

מדובר בציבור שולי, ומתוך הציבור השולי – חלק עוד יותר שולי, שנתמך על ידי הנהגת הרפורמים בארצות הברית.

אדוני השר כהנא, אתה ודאי יודע שהציבור הזה בכל השנים תמיד היה בצד השני מול העמדות של ממשלת ישראל בהרבה מאוד דברים: מדיניים, מעמדה של ירושלים, העברת השגרירות לירושלים.

הם לא היו בצד של אף אחד.

ועכשיו, הארגונים הללו הם אלה המצדדים ורוצים – רוצים מישהו בממשלה או שרים בממשלה הזאת לרצות אותם, ואיפה לרצות אותם?

בכותל המערבי, בשריד בית מקדשנו.

פעם גם אמרתי שאני מציע, ואני מדבר ברצינות: נשאר עוד משהו בתקציב, השר כהנא?

אני אומר, תקימו כותל כזה ברחבת הבימה בתל אביב.

הרי בכל מקרה זה באמת לא חשוב להם, הקיר הזה של בית המטבחיים, כמו שקרא לזה פעם ד"ר קלאוס, מראשי הרפורמים.

תקימו להם את זה בתל אביב, ושלום על ישראל.

זו הרפורמה הכי יפה שיכולה להיות.

כותל בתל אביב, מה רע?

מה ההבדל?

מה קרה?

הם שינו את הסידור, הם ישנו גם את הכותל.

זו רפורמה בתפארתה.

אני רק פונה בדבר אחד לסיום, אדוני: יש מקום אחד – אדוני השר כהנא, כי האחריות היא שלכם, אתה יודע, בסוף מי שיושב בממשלה זו אחריות שלו – שהוא קונסנזוס, שאליו מגיעים כל חלקי העם, עולים לרגל מכל העולם ומגיעים אנשים חילונים ודתיים.

זה מקום שבו אני לא זוכר ולו פרובוקציה אחת שקרתה במקום הזה במשך 70 שנה פלוס.

כלום.

שום יריבות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אני מסיים, אדוני.

זו ציפור הנפש, אז עוד - -

אחמד טיבי: ציפור הנפש.

- - עוד 30 שניות לציפור הנפש.

אחמד טיבי: 35.

זה מקום שבאמת אף פעם לא מתחדד שם איזשהו שוני.

כולם באים, כולם נושאים עיניים לאותו מקום.

בני אב אחד אנחנו.

לכן, אני אומר דבר אחד: אני מבקש לא להתחיל לגעת בדבר הזה.

אני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, ולהזכיר לך: אתה יודע, בדרך כלל אנחנו מפגינים רק על דברים ערכיים.

אחמד טיבי: תנסה משפט סיום.

כן, כן, משפט סיום.

אנחנו מפגינים רק על דברים ערכיים, ולא על קוטג' ולא על מחירים ואפילו לא על המעונות.

אנחנו לא מפגינים.

על דברים ערכיים אנחנו מפגינים.

לפני כמה שנים הייתה פה הפגנה של מיליון איש על נושא הגיוס.

על הנושא של גזרת הגיוס.

על הכותל המערבי לא יהיו מיליון – יהיו שתי מיליון.

אחמד טיבי: שני.

שני מיליון.

מיליון אחד יהיה דתיים וחרדים, ולפחות מיליון נוסף של אנשים דתיים, מסורתיים וחילונים שיגידו "אל תִגעו במשיחָי".

תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת מירי רגב, שרת התחבורה לשעבר.

מירי רגב: לאיזו ועדה אתה רוצה שנעביר את זה?

אחמד טיבי: חכי, תכף המליאה תחליט.

- - -

מירי רגב: ברור.

מירי רגב: תודה רבה.

מירי רגב: כבוד היושב-ראש - -

אחמד טיבי: בבקשה.

מירי רגב: - - שרים, חבריי חברי הכנסת, יש אנשים עם לב של אבן, יש אבנים עם לב אדם.

מירי רגב: ישנם אבנים כאלה שכאשר את נוגעת בהן הלב שלך בוכה, בוכה משמחה, מהודיה, מהתרגשות.

מירי רגב: את מרגישה שאת נוגעת בנצח, מסונוורת מהאור שבוקע מהן.

מירי רגב: את מתחברת לאלפי הדורות שקדמו לך ולאלה אשר יבואו אחרייך.

מירי רגב: את זוכרת את האנשים אשר חלמו עליהן – חלמו אך לא הגשימו את החלום.

מירי רגב: את גם זוכרת את אלה אשר לחמו בעבורן.

מירי רגב: את מרגישה קטנה לעומתן, ובד בבד מבינה עד כמה גדולה הזכות אשר נפלה בחלקך לחיות בדור ששבו הכותל אינו רק חלום רחוק אלא מציאות קרובה.

מירי רגב: אני מביטה אל האבנים והחיים שצומחים מתוך האבנים, ומבינה שהדמעות שנשפכות עליהן הן אלה אשר משקות את הצמחים.

מירי רגב: כי יש אבנים עם לב אדם ויש אנשים עם לב של אבן.

מירי רגב: עבורם הכותל הוא עוד פסגה שיש לכבוש, עוד מחלוקת פוליטית שבה הם רוצים לנצח.

מירי רגב: הכותל לא באמת חשוב להם, אלא הם עצמם.

מירי רגב: הרי מה רוצים אותם אנשים?

מירי רגב: שמנהג המקום יתבסס על עקרונות הפלורליזם ושוויון מגדרי, ושהתפילה במקום תהיה תפילה שוויונית ומעורבת של נשים וגברים כאחד ללא מחיצה.

מירי רגב: מה לזה ולקדושה, מה לזה ולכמיהה לבית המקדש, מה לזה ולאחדות?

מירי רגב: הפכתם את הלב שלנו, את הנשמה שלנו, את הכותל, לנושא למחלוקת.

מירי רגב: העיר שחוברה לה יחדיו היא עבורכם עוד דרך לגרום לפירוד, עוד הזדמנות להרגיש כה נאורים לעומתנו, הפרימיטיבים, מנשקי המזוזות, משתטחי הקברים, הנאמנים למסורת.

מירי רגב: אתם רוצים להיות נאורים?

מירי רגב: מר מתן כהנא, בוא נראה אתכם דורשים רחבה מעורבת במסגד אל-אקצא.

מירי רגב: אה, טיבי?

מירי רגב: במסגד אל-אקצא, שר הדתות, תביא לשם את המעורבים.

מירי רגב: אין לזה ביקוש.

מירי רגב: בטח שלא יהיה לזה ביקוש, כי אין לזה ביקוש גם בכותל.

מירי רגב: מי זה גלעד קריב?

מירי רגב: מיהם אותם רפורמים?

מירי רגב: האבות האידיאולוגיים שלהם מתייחסים אל הכותל כאל חומה, כאל קיר שלא שווה שום דבר.

מירי רגב: מה אתם רוצים, להביא כאן להפיכה במדינת ישראל?

מירי רגב: על זה נצא לרחובות.

מירי רגב: לא ניתן לכם לקלקל לנו את הכותל.

מירי רגב: למה אתם כמהים?

מירי רגב: זה להפוך את מדינת ישראל למדינת כלל אזרחיה, לפגוע ביהדות שלנו, במדינה היחידה היהודית בעולם.

מירי רגב: הכותל הוא אחד לעם אחד, לעם היהודי.

מירי רגב: מתן כהנא, אתה כלי ללא דעת בידי מיעוט שבמיעוט, שלא מעניינת אותו החומה.

מירי רגב: אתה תסיים את תפקידך באיזשהו שלב כסוס טרויאני של היהדות מבית אבא ואימא.

מירי רגב: אני מבטיחה לך: אף אחד לא ימחא לך כפיים.

מירי רגב: ההיסטוריה תזכור אותך כאחד שהשתמשו בו.

מירי רגב: הנזק העצום שאתה גורם למעמדה של מסורת ישראל, זה מה שיזכרו לך.

מירי רגב: כדאי שתתעשת ותתעורר.

מירי רגב: אין לי שום כוונה לאפשר לך ולממשלה המתייוונת שלך להרוס את קודש הקודשים שלנו, את מה ששמר את העם היהודי לאורך שנים בגלות, המקום שאליו התפללו אבותינו לאורך שנים "אם אשכחך ירושלים תשכח ימיני".

מירי רגב: את הנאום הזה, שכולו תפילה, אני מתכוונת לקפל ולקחת לכותל.

מירי רגב: הוא בקשה ותחינה לקדוש ברוך הוא שיצילנו מידי הממשלה המתייוונת הזאת - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

מירי רגב: - - מאלה שמנסים להתחמד ולהתנחמד.

מירי רגב: ערב חג החנוכה נתפלל לניסים, שהממשלה הזאת תיפול, וכמה שיותר מהר, בעזרת השם.

מירי רגב: ואני מודיעה לכם, אם עד עכשיו לא יצאו לרחובות בגלל יוקר המחיה, בגלל השקרים שלכם, בגלל הנוכלות שלכם – הציבור יצא לרחובות, ואני בראשו, כדי לשמור על הכותל שלנו, כדי לשמור על מה ששמר לאורך שנים על העם היהודי, כי בלי נשמה אין לנו חיים והכותל הוא הנשמה והלב של העם היהודי.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מירי רגב: אז ככה אני מקפלת את זה כפתק קטן – לשר המתייוון – ואת הדבר הזה אני אכניס לכותל.

מירי רגב: ובוא תהיה נאור, תהפוך את מסגד אל-אקצא לרחבה מעורבת.

מירי רגב: בוא נראה אותך חזק על מי שבעצם מנהל אותך, מנהל אותך.

אחמד טיבי: (אומר בערבית ומתרגם.

אחמד טיבי: ) זה לא יקרה.

אחמד טיבי: לא את ולא הוא.

מירי רגב: יפה.

מירי רגב: מי שמנהל אותך זה הוא ומנסור עבאס.

מירי רגב: תתבייש לך.

אחמד טיבי: אצלנו קוראים לזה חאיט אל-בוראק.

אחמד טיבי: בבקשה.

מירי רגב: אצלנו קוראים לזה העם היהודי והדת היהודית - -

אחמד טיבי: תפדלי.

אחמד טיבי: תפדלי.

אחמד טיבי: (אומר בערבית.

אחמד טיבי: )

מירי רגב: - - ולא הוא ולא הממשלה שלו יפגע בו.

מתן כהנא: אפשר?

מתן כהנא: יש עוד אחד?

אחמד טיבי: אתה.

אחמד טיבי: בבקשה, השר לענייני דת.

מתן כהנא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הנוכחות שלנו בכותל אינה מובנת מאליה.

מתן כהנא: אלפיים שנה חלפו בטרם הצלחנו לחזור אליו, ועדיין הרבה אנשים רעים רוצים להרחיק אותנו ממנו.

מתן כהנא: אחד מהם רצח בדם קר השבוע את אלי קיי, השם ייקום דמו, שכל פשעו וחטאתו היו רצונו להגיע לכותל המערבי.

מתן כהנא: לא ניתן לשונאינו להפריד בינינו לבין הכותל.

מתן כהנא: לא ניתן גם לעצמנו, באמצעות מריבות פנימיות מיותרות, להפריד בינינו לבין הכותל.

מתן כהנא: הכותל חייב להיות הבית של העם היהודי כולו, מקום של אחדות וחיבור – חיבור בינינו לבין עצמנו וחיבור בינינו לבין אבינו שבשמיים.

מתן כהנא: קיר האבנים עם לב האדם, קיר הדמעות של העם היהודי כולו, לא יכול להיות שטח מריבה.

מתן כהנא: הכותל חייב להישאר מקום ממלכתי ומעל לכל מחלוקת.

מתן כהנא: הוא אינו זירה לכפיית הכרה בזרמים כאלו ואחרים.

מתן כהנא: נעשה מה שנדרש כדי להחזיר את הכותל להיות מקום של אחדות.

מתן כהנא: הכותל, כמו ירושלים כולה, חייב להישאר גורם המאחד אותנו כעם וכאומה ולא חלילה ההפך מכך.

היום הוא כזה.

מתן כהנא: אני מתפלל שכל העולם היהודי ירצה לבוא ולהתפלל בסמוך לבית מקדשנו, כלום יש לנו גאולה גדולה מזו?

מתן כהנא: לצערי, בשנים האחרונות המקום הפך למרחב של ריב ומדון, ויש מי שמגדילים את האש מתוך חוסר אחריות ושיקולים פוליטיים צרים.

מתן כהנא: כל זה לא יקרה במשמרת שלי.

מתן כהנא: נדאג שירושלים תישאר גורם מאחד ולא מפלג.

מתן כהנא: תודה.

אחמד טיבי: תודה לשר.

מירי רגב: - - - שר מתייוון.

אחמד טיבי: תפדל, חבר הכנסת אזולאי.

קריאה: שר מתייוון - - -

מירי רגב: שר מתייוון.

מירי רגב: תתבייש לך.

מירי רגב: תיזכר בספרי ההיסטוריה כסוס טרויאני של מסורת ישראל מבית אבא ואימא, תזכור את זה.

אחמד טיבי: - - -

מירי רגב: לך לרחבת אל-אקצא, תעשה שם תפילה מעורבת, נראה אותך.

אחמד טיבי: תפסיקי לדבר על מסגד אל-אקצא עכשיו.

מירי רגב: בטח שאני אדבר.

מירי רגב: למה מה?

מירי רגב: ידברו על הכותל ולא לדבר עליכם?

אחמד טיבי: חאיט אל-בוראק.

אחמד טיבי: בבקשה.

- - - רפורמי - - -

מירי רגב: אני מבקשת להעביר - - -

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, האמת, חשבתי להגיב לדבריו של השר כהנא אבל הוא לא שווה את זה.

ינון אזולאי: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: מי שרוצה - - -

מירי רגב: רגע, מה הצבעה?

מירי רגב: אנחנו רוצים את זה לוועדת הפנים.

ועדת הפנים.

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: קודם אנחנו מעבירים לוועדה.

אחמד טיבי: מי שבעד, הוא בעד העברה לוועדת הפנים.

אחמד טיבי: מי שנגד - - -

קריאות: - - -

אחמד טיבי: תצביעו.

אחמד טיבי: מה, אתם לא מצביעים.

לא, יש בעיה.

אחמד טיבי: יש בעיה?

אחמד טיבי: אף אחד לא הצביע, אגב.

מירי רגב: אני הצבעתי.

קריאות: - - -

קריאה: לא, זה לא עובד.

אחמד טיבי: לא עובד.

אחמד טיבי: גם אצלי.

אחמד טיבי: אני מבטל את - - -

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, הרפורמים ניסו לחבל במחשוב של הכנסת עכשיו.

ינון אזולאי: אני אומר לך - - -

ינון אזולאי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5

ינון אזולאי: נמנעים – אין

אחמד טיבי: אני מתנצל.

אחמד טיבי: סגנית המזכירה אומרת שזה עובד.

אחמד טיבי: בעד – חמישה, נגד – אחד.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את ההצעה לוועדת הפנים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: << הלסי >> העסקת מנחה תוכנית בתאגיד השידור הציבורי התומך ב-BDS ומכנה את חיילי צה"ל "נאצים" << הלסי >>

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לנושא הבא, הצעות לסדר-היום מס' 870, 871, 880, 895 ו-967, בנושא: העסקת מנחה תוכנית בתאגיד השידור הציבורי התומך ב-BDS.

אחמד טיבי: ראשון הדוברים, חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה, שלוש דקות.

יריב לוין: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברות וחברי הכנסת, מה אמור לקרות ומה אמורה להיות ההתייחסות לאדם שקורא להחרים את מדינת ישראל, תומך בתנועת ה-BDS ומקיים מאבק, בין היתר כדי למנוע קיום משחק כדורגל של נבחרת ארגנטינה בישראל נגד נבחרת ישראל, ואחר כך מתפאר ומרוצה מההצלחה הגדולה שהמשחק הזה לא התקיים?

יריב לוין: מה צריך להיות היחס לאדם שקורא לחיילי צה"ל נאצים וכותב את הדברים הבאים: The Israeli Nazis who've been shooting Palestinians in the largest ghetto in the world, have stepped up their game וכו' וכו', כלומר, מדבר על כך שחיילי צה"ל, שמגינים עלינו, הבנות והבנים שלנו, הם נאצים?

יריב לוין: מה צריך לקרות אם אדם שבמהלך מבצע שומר החומות, כאשר משתוללות התפרעויות בערים המעורבות, כותב את הדברים הבאים: "הצעירים הפלסטינים ישמרו על המרד שלהם בחיים, אולי לא מחר ואולי לא בשבוע הבא אבל אני מבטיח שהם לא ישתקו יותר, הדור הבא של פלסטין התעורר והוא לא יעצור", וכו' וכו'?

יריב לוין: מה קורה אם אדם כזה בתאגיד השידור הציבורי הישראלי של כולנו, נותנים לו להנחות תוכנית?

יריב לוין: אתה שומע, אדוני השר?

יריב לוין: זה מה שעושים איתו, נותנים לו להנחות תוכנית, מכספי משלם המיסים הישראלי, בערוץ ציבורי, בערוץ שצריך להיות ממלכתי.

יריב לוין: מה זה הטירוף הזה?

יריב לוין: עכשיו אני אגיד לך, אדוני השר, עוד יותר מזה.

יריב לוין: מילא, לפחות האיש היה באמת איזה אידיאולוג אמיתי, אבל הוא הרי איש בזוי שאין לו שום ערכים.

יריב לוין: הוא מוכן לעבוד בתאגיד השידור הישראלי הזה, לקבל כסף ממשלם המיסים הישראלי, אבל אתה יודע איך הוא מציג את עצמו בדף שלו באתר של אוניברסיטת הרווארד?

יריב לוין: איך הוא הציג את עצמו, אתה יודע?

יריב לוין: נכתב שם עליו: He is one of the founders of the Palestinian activist group Khotweh, which was active on the issues of home demolitions and Palestinian identity in Lyd and Ramleh – שים לב –mixed Jewish-Arab cities in occupied Palestine.

יריב לוין: כלומר, אדם שמבחינתו לוד ורמלה אלה ערים בפלסטין הכבושה.

יריב לוין: הוא – אפילו לשיטתך, אדוני השר ניצן הורוביץ – לא מכיר בקיומה של מדינת ישראל בכלל, קורא להחרים אותה, כל אלה חיילי הנאצים, קורא למהומות בתוכה, ורואה בלב הארץ, בלוד ורמלה, בכלל שטח כבוש.

יריב לוין: איך זה יכול להיות?

יריב לוין: אדוני, כספי המיסים של מדינת ישראל הם לא הפקר.

אחמד טיבי: תודה רבה.

יריב לוין: וכאשר לוקחים אדם כזה ונותנים לו תוכנית ומשלמים לו מהקופה הציבורית, איזה מסר זה מעביר?

אחמד טיבי: תודה רבה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שהממשלה תעשה את מה שנדרש ותפעל כדי שהחרפה הזאת תיפסק.

יריב לוין: תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בוסו – הוא לא כאן.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סופר, שלוש דקות, בבקשה.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש כבוד השר, חבריי חברי הכנסת, רמי יונס מנחה את התוכנית מצד שני בתאגיד השידור הציבורי.

אופיר סופר: הוא מייצג טרור שקט ומתעתע בציבור הישראלי ובתקשורת הישראלית.

אופיר סופר: הזכיר חברי חבר הכנסת יריב לוין: חיילי צה"ל נאצים – זה פרסום של גוטליב מערוץ 7 – אלה הקריאות שלו במהלך מבצע שומר חומות, סגן השר סגלוביץ'.

אופיר סופר: "הדור הבא של פלסטין" – רק שנדע עם מה אנחנו מתמודדים כשאנחנו מדברים על הפשיעה הערבית; הוא אומר – הוא יודע עם מה הוא מתמודד, ואני מציע להקשיב לו היטב: "הדור הבא של פלסטין התעורר והוא לא יעצור עד שלא יקבל את החופש - - - שלו".

אופיר סופר: חברי חבר הכנסת יריב לוין, אני רוצה שתשים לב לנקודה מאוד משמעותית, שלדעתי מלווה אותנו בתקופה האחרונה מאז הקמתה של הממשלה הזו, והיא רק הולכת ומתגברת: אם השיח הישראלי תמיד היה עוסק בין ימין לשמאל, בין היותו של אדם יהודי להיותו של אדם ישראלי, אזי השיח היום נע בספקטרום בין היותו של בן אדם ישראלי להיותו פלסטיני.

אופיר סופר: משיח ישראלי לשיח דו-לאומי, משיח ציוני לשיח אנטי-ציוני.

אופיר סופר: זה השינוי בספקטרום, ודי להסתכל ולהתבונן פה כרגע בבעלי התפקידים, כל אחד בעמדותיו ובמה הוא עושה; ודי להסתכל בהתנהגות של השר כהנא, שהיה פה לפני כן.

אופיר סופר: מדינת ישראל מעולם לא נתנה מקום כל כך משמעותי לנרטיב השקרי הפלסטיני, נרטיב שחותר תחת קיומה של מדינת ישראל.

אופיר סופר: לא פלא ששר התקשורת הנדל, נכון, הוא זה שאחראי פה על האירוע, ומה שהוא מצא לומר לאחר הפיגוע השבוע זה שצריך לבדוק באופן דומה את החמושים הישראלים ואת החמושים הפלסטינים.

אופיר סופר: אני זוכר את קריאתו של רבין ללכת עם נשק כדי להגן על עצמנו.

אופיר סופר: אבל הנדל, זה ששלח אותנו למערכת בחירות, מדבר איתנו על זה שכולנו צריכים להיבדק.

אופיר סופר: הבלבול תפס פה את כולם.

אופיר סופר: על הבלבול הזה, חברי חבר הכנסת לוין, חבר הכנסת שיקלי, חתומים בנט ושקד, בנט ושקד, האמביציה האישית של בנט ושקד.

אופיר סופר: הם חתומים על הבלבול.

אופיר סופר: זו פעם ראשונה לאחר 73 שנות קיום של מדינת ישראל שהשיח הישראלי נע מישראלי–יהודי לישראלי–פלסטיני, דו-לאומי.

אופיר סופר: ואל תתבלבלו, זה לא דו-לאומי, כי בסוף צריך לחיות כאן עם אחד ויהיה פה כנראה איזשהו מאבק.

אופיר סופר: הלוואי שהם היו מקבלים את מה שאנחנו מדברים עליו, תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שיקלי, שלוש דקות, בבקשה.

עמיחי שיקלי: כבוד היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חוק תאגיד השידור הציבורי קובע כי התוכן שיספק יופנה לכלל אזרחי מדינת ישראל, ישקף ויתעד את היותה של מדינת ישראל מדינה יהודית ודמוקרטית, את ערכיה, את מורשת ישראל, וייתן ביטוי הוגן למגוון השקפות.

עמיחי שיקלי: בעידן שבו מובילי דעת קהל מביעים את עמדותיהם בשורה של פלטפורמות, ממוסדות ושאינן ממוסדות, אין מקום לחלוקה בין דברים שנאמרים מעל דף הפייסבוק, בטוויטר, ברדיו או בטלוויזיה.

עמיחי שיקלי: אנשי ציבור ומובילי דעת קהל אחראים באופן מלא להתבטאויות שלהם.

עמיחי שיקלי: בקשר למושג התבטאויות עבר: לו היו דבריו החמורים של יונס נאמרים בנעוריו, זה היה עניין אחד; לו הם היו נאמרים לפני למעלה מעשור, זה היה עניין אחר, אבל התבטאויותיו נאמרו בשנים האחרונות.

עמיחי שיקלי: אם ה-BBC מצא לנכון להדיח לאלתר משידור כתבת שלו אחרי שמצאו שלפני שבע שנים היא כתבה בחשבון פייסבוק שלה שהיטלר צדק, יכול תאגיד השידור הישראלי להתייחס להתבטאויות חמורות מאין כמותן, להסתה לאלימות ואנטישמיות, מלפני שבעה חודשים.

עמיחי שיקלי: עכשיו אני רוצה להתייחס לגופן של האמירות, שאני לא בטוח שהציבור מבין את מלוא היקף חומרתן ועוצמתן.

עמיחי שיקלי: כתב מר יונס ב-2015, בביקורת על פעילי שמאל: למה אתם קובעים שבני הזוג הנקין – השם ייקום דמם – נרצחו על ידי מחבלים והדיל אל-שלמון נהרגה על ידי חיילים?

עמיחי שיקלי: בואו נזכיר לציבור: הדיל אל-שלמון הסתערה על חיילי צה"ל עם סכין ונורתה במהלך ניסיון פיגוע, והזוג הנקין היו בדרכם הביתה ביחד עם ארבעת ילדיהם בעיצומו של חג הסוכות.

עמיחי שיקלי: זו התבטאות ראשונה.

עמיחי שיקלי: התבטאות שנייה הייתה תמיכה בחרם של תנועת ה-BDS, תנועה שמטרתה להביא לסיום דרכה של מדינת ישראל, לא לסיום המצב הנוכחי בשטחים.

עמיחי שיקלי: במודעה הזאת קורא יונס להחרים משחק ידידות של נבחרת ישראל עם ארגנטינה, שבו משחקים שחקנים ערבים.

עמיחי שיקלי: זו הכרזה שהוא שיתף.

עמיחי שיקלי: אלו חלק מההתבטאויות.

עמיחי שיקלי: בחודשים האחרונים היו התבטאויות חמורות לא פחות, האחת ממבצע שומר החומות.

עמיחי שיקלי: אז כתב יונס: הישראלים הנאצים שיורים בפלסטינים.

עמיחי שיקלי: אנחנו צריכים לתת במה, אנחנו צריכים לתת כסף לאדם שמכנה את חיילי צבא הגנה לישראל "נאצים"?

עמיחי שיקלי: אנחנו נפלנו על הראש?

עמיחי שיקלי: מעבר לזה, הוא כבר מפרסם הודעה שתומכת בפרעות האלימות בלוד ובעכו, ובא ואומר: "אנחנו הצעירים הפלסטינים נשמור על ההתקוממות שלנו חיה, אנחנו התעוררנו" – הסתה מובהקת לאלימות.

עמיחי שיקלי: לא יעלה על הדעת שאנטישמי נאלח, שונא ישראל, מסית בזוי, יקבל את שכרו מכספי משלם המיסים הישראלי.

עמיחי שיקלי: אם אתה מעוניין לקדם תעמולה אנטישמית, אם אתה מעוניין לקדם הסתה לאלימות, יש לך את ערוץ אל-מנאר, אתה יכול להצטרף לאחד מערוצי השידור של חמאס.

עמיחי שיקלי: אין לך מקום בערוץ שידור שאזרחי מדינת ישראל משלמים עבורו.

עמיחי שיקלי: אני מצטרף לקריאתו של חבר הכנסת יריב לוין ולקריאתו של חבר הכנסת אופיר סופר, וקורא לאנשי תאגיד הציבור לשקול שוב את החלטתם המבישה.

אחמד טיבי: תודה רבה לך.

אחמד טיבי: הדובר הבא הוא חבר הכנסת אחמד טיבי, אז כנראה שההיסטוריה חוזרת על עצמה.

אחמד טיבי: אין סגן שיחליף אותי, אז אומר כמה מילים ממקום מושבי.

אחמד טיבי: היושב-ראש יכול לעשות מה שהוא רוצה.

אחמד טיבי: אני אקצר.

אחמד טיבי: אבקש להתייחס לדבריי מכיסא היושב-ראש כאילו הם נאמרו כדברי דובר מדוכן הנואמים.

אחמד טיבי: האמת היא שהתוכנית, אני ראיתי, היא חידוש מרענן של תאגיד השידור הציבורי במַכאן בערבית.

אחמד טיבי: מי שהחליט על התוכנית הזו מגיע לו צל"ש.

אחמד טיבי: הבחירה שלו, גם המגיש רמי יונס, גם הצוות היא בחירה יפה.

אחמד טיבי: מדובר באנשים מוכשרים.

אחמד טיבי: שמעתי את חבר הכנסת לוין – בוא.

מיקי לוי: אתם שוכחים שזה דלוק אצלי כל הזמן.

אחמד טיבי: תודה ליושב-ראש.

אחמד טיבי: הצטרפתי להצעה כדי שתהיה דעה אחרת, זה גם הכיוון של התוכנית.

אחמד טיבי: החליטו להעביר את התוכנית ולעשות אותה גם בערבית בחלק הערבי בתאגיד.

אחמד טיבי: מגיע להם שאפו וכל הכבוד, גם מבחינת התוכן אבל בעיקר בבחירה של המראיין, רמי, וגם של הצוות.

אחמד טיבי: מדובר באנשים מוכשרים.

אחמד טיבי: נכון, לרמי יונס יש דעות שונות משלכם והן שונות מהקונסנזוס, והוא ערבי, והוא בן לעם הפלסטיני.

אחמד טיבי: שמעתי את חבר הכנסת לוין אומר שהוא בוגר הרווארד והוא למד בהרווארד.

אחמד טיבי: אני לא מכיר הרבה קריינים ומגישים יהודים שהם בוגרי הרווארד, אני מכיר כמה עיתונאים ומגישים ואנשי תקשורת יהודים שקראו להרוג ערבים בתקופת ההפגנות בלוד, למשל.

אחמד טיבי: הוא לא קרא להרוג אף אחד.

אחמד טיבי: זכותו לדבוק בעיקרון של סיום הכיבוש.

אחמד טיבי: יש יהודים שחושבים כמוהו, וזה לגיטימי לחלוטין.

אחמד טיבי: זה לא פופולרי, נכון, זה לא פופולרי עד כדי כך שיש הצעה דחופה לסדר-היום של שלושה חברי כנסת, שהשתמשו במילים בוטות והתקפה בוטה נגדו.

אחמד טיבי: לא הייתה לו זכות התגובה, ולכן אני כאן כדי לייצג את הדעה האחרת.

אחמד טיבי: אני רוצה לחזק את ידי אלה שהחליטו על התוכנית ועל בחירת האנשים, ואני מקווה שיהיו עוד תוכניות כאלה.

אחמד טיבי: עוד תוכניות עם תוכן מעניין, עוקצני – נגד כולנו, אגב, וזה בסדר, זה דמוקרטי.

אחמד טיבי: כך צריך להיות.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות, בלי שביקשתי רשות מרמי יונס, לשלושת הח"כים המציעים.

אחמד טיבי: עשיתם שירות טוב לתוכנית, קידמתם אותה, עכשיו מכירים אותה יותר.

אחמד טיבי: הרייטינג שלה התחיל טוב, היום הרייטינג שלה יעלה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת טיבי.

מיקי לוי: שר הבריאות ישיב, בבקשה.

ניצן הורוביץ: זאת הייתה הצעה לסדר-היום שהופנתה לשר התקשורת ואני אשיב בשמו, וזו תהיה תשובה קצרה ואני גם חושב שדי ברורה: בהתאם לחוק השידור הציבורי, התשע"ד–2014, הסמכות בעניין יחסי עבודה בתאגיד נתונה בידי מועצת התאגיד הציבורי ולו בלבד.

ניצן הורוביץ: לשר התקשורת, וטוב שכך, אין סמכות לקבוע היכן יעבוד אדם כזה או אחר, וחוק השידור הציבורי, 2014, הושתת כולו על הפרדה בין הדרג הפוליטי לבין גוף השידור הציבורי, ועבר בכנסת התשע-עשרה.

ניצן הורוביץ: אגב, אני רוצה להגיד שתמכתי בו למרות שהייתי אז באופוזיציה, ואני חושב שהוא חוק טוב ונכון, ותאגיד השידור הציבורי עושה עבודה טובה, מבלי להתייחס לעניין הזה.

ניצן הורוביץ: אבל אני באמת לא חושב שטענות על מגיש כזה או אחר צריכות לעלות להצעה לסדר-היום ולהיות מופנות לממשלה, וזו לא הכתובת.

ניצן הורוביץ: זהו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: מה מבקשים המציעים?

אחמד טיבי: מסתפקים או רוצים להעביר לוועדה?

יריב לוין: לוועדה.

אחמד טיבי: לאיזו ועדה אתם רוצים?

ינון אזולאי: כלכלה.

אחמד טיבי: ועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: רשות השידור זה ועדת כלכלה?

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: הצבעה, בבקשה.

אחמד טיבי: מי שבעד – הוא בעד העברה, מי שנגד – הוא בעד הסרה.

אחמד טיבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7

אחמד טיבי: נמנעים – אין

אחמד טיבי: למה הקואליציה לא מצביעה על הסרת ההצעה הזאת?

אחמד טיבי: מוזר.

אחמד טיבי: אז התוצאה היא: בעד – שבעה, נגד – ארבעה.

אחמד טיבי: ההצעה עברה לוועדת הכלכלה.

אחמד טיבי: << הלסי >> אירועי האלימות והרצח בחברה הערבית וכלפיה << הלסי >>

אחמד טיבי: נעבור להצעה לסדר-היום בנושא: אירועי האלימות והרצח בחברה הערבית וכלפיה, מס' 955, של חבר הכנסת אוסאמה סעדי.

אחמד טיבי: בבקשה.

אוסאמה סעדי: תודה, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: כבוד סגן השר, אנחנו היינו בבוקר כאן בשאילתה ביחס לאירועי רצח ואלימות בחברה הערבית.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר לך, אדוני היושב-ראש – אתה הזכרת את בשאר מסאלחה, סטודנט ממכללת הדסה, שהוא שכן שלי בבית צפאפא.

אוסאמה סעדי: האבא שלו - -

אחמד טיבי: שפיק.

אוסאמה סעדי: - - הוא ד"ר שפיק מסאלחה, הוא פסיכולוג ידוע ומרצה.

אוסאמה סעדי: אימא שלו עובדת סוציאלית מטייבה, והוא למד בבית הספר הדו-לשוני.

אוסאמה סעדי: הוא הותקף אתמול ברחוב הלל, שזה רחוב מרכזי בירושלים, והוא סובל מחתכים ושברים.

אוסאמה סעדי: תראה מה כתבה אחותו, תראה את הלך הרוח ואיך האזרחים הערבים מרגישים: אחי הצעיר הותקף על ידי חמישה בחורים.

אוסאמה סעדי: למה?

אוסאמה סעדי: כי הוא דיבר בערבית?

אוסאמה סעדי: לא, סליחה, כי הוא ערבי.

אוסאמה סעדי: כי להיות ערבי במדינה זה להיות פגיע.

אוסאמה סעדי: לא משנה אם למדת 12 שנים בבית ספר דו-לשוני, לא משנה אם כל חייך דגלת בדו-קיום, לא משנה אם אתה מנסה להשתלב בחברה ולתרום לה – אני מדלג – צריך לחזור לשגרת הלימודים.

אוסאמה סעדי: צריך לבטוח שוב באנשים ברחוב.

אוסאמה סעדי: תראה מה שהיא כותבת בסוף: צריך לוותר למשטרה על זה שהיא אף פעם לא נמצאת, וכשהיא נמצאת היא פשוט לא עושה כלום.

אוסאמה סעדי: אני חושב שזה אירוע, אומנם ביחס למספר הזוועתי של רציחות אירועים כמו זה אנחנו אפילו לא סופרים.

אוסאמה סעדי: כי לפגוע, לפצוע, לגרום חתכים, שברים, יריות ואלפי נפגעים – אנחנו כבר התרגלנו לזה, לצערנו, ואנחנו סופרים רק את ההרוגים, ולפי מרכז אמ"ן, אנחנו, אדוני סגן השר, הגענו בשנת 2021 כבר ל-113 נרצחים, 99 גברים ו-14 נשים, כאשר הקורבן האחרון, האישה האחרונה, היא עאישה עבאדי, זיכרונה לברכה, מג'דיידה-מכר, שנרצחה ביום ראשון שעבר.

אוסאמה סעדי: עד עכשיו נמצאת בבית חולים פוריה מנהלת בית הספר מהיישוב שלי, מעראבה, שירו בה בפתח בית הספר, בפני התלמידים, בפני המורים.

אוסאמה סעדי: המספרים הם זוועתיים.

אוסאמה סעדי: אנחנו נפגשנו גם עם השר, ואנחנו מרגישים שינוי, אבל אני אומר, אדוני סגן השר, זה מעט מדי מאוחר מדי, ולפעמים יש לנו הרגשה שיש מבצעים ראוותניים בשביל לעשות הצגה שהמשטרה עושה, ודווקא הולכים לכתובות הלא-נכונות.

אוסאמה סעדי: כשאתם פוגעים בארגוני הפשיעה ובפשיעה המאורגנת, אז – אנחנו כבר מבקשים את זה שנים על גבי שנים, ואני נתתי לך דוגמאות; אבל כאשר באים לבתי עסק, למוסכים קטנים, לחנויות קטנות, ובא שוטר ועושה עצמו שריף – אני נתתי לך את הדוגמה של השוטר ממשגב, קוראים לו תומר, ושלחתי לך סרטונים.

אוסאמה סעדי: והיום זה היה עוד פעם בעראבה, עוד מוסכים, עם שולחן עגול, עם מס הכנסה, עם משרד העבודה, עם משרד הבריאות, עם מע"מ, עם ביטוח לאומי – כולם באים לאיזשהו מוסך ומחרימים.

אוסאמה סעדי: אנחנו ראינו, ודיברת איתי על מבצעים של רכבי יוקרה, שבאים ואומרים – אבל כאשר לוקחים רכבים מלפני 20 שנה ו-15 שנה, רכבים ישנים?

אוסאמה סעדי: אז אני אומר, אנחנו נותנים גיבוי לכל המהלכים שאתם עושים, עד גבול מסוים.

אוסאמה סעדי: יש את החוק הזה שאנחנו עדיין מתנגדים לו, ודיברנו, אנחנו נגד החיפוש ללא צו של בית משפט, אבל למשל ענישת מינימום, אכיפה כלכלית – אנחנו בעד.

אוסאמה סעדי: אבל אנחנו מקבלים יותר מדי תלונות, אדוני סגן השר – לא רק מעראבה, לא רק מאום אל-פאחם, מהרבה יישובים – שהמשטרה באה לכתובות הלא-נכונות.

אוסאמה סעדי: המספרים זוועתיים.

אוסאמה סעדי: דיברנו בבוקר על אחוז הפיענוחים, שהוא נמוך, וצריך באמת לעצור את העבריינים ולשים אותם מאחורי סורג ובריח.

אוסאמה סעדי: אני מבקש ממך באופן אישי – אנחנו, מספיק לנו מה שאנשים סובלים.

אוסאמה סעדי: בעראבה יש רציחות, בדיר חנא יש רציחות, היית שם והיית בעראבה, אצל חמודי נסאר, איפה שהיינו אני ואתה.

אוסאמה סעדי: עד היום לא מפוענחים כל המקרים האלה.

אוסאמה סעדי: ג'יהאד חמוד מדיר חנא.

אוסאמה סעדי: אני מבקש ממך – אנחנו נפגשים באופן תמידי, אנחנו תמיד מדברים ונדבר ונהיה בקשר, אבל אנא, שהמשטרה תלך לכתובות – אתם יודעים את הכתובות האלה.

אוסאמה סעדי: העסקים האלה, המסכנים – עזבו אותם.

אוסאמה סעדי: תלכו לכרישים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת סגלוביץ', סגן השר לביטחון הפנים.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שהגיש את ההצעה לסדר-היום – אנחנו מדברים על זה לא יום וגם לא יומיים, זה גם טרם כניסתי וטרם הקמת הממשלה הזאת.

יואב סגלוביץ': תראו, היו בתוך ההצעה לסדר-היום כמה שאלות קונקרטיות.

יואב סגלוביץ': אז אני אתן אולי כמה תשובות קונקרטיות ואז אני אתן איזושהי תשובה קצת יותר רחבה, למרות שאני חושב שחלק מהשאלות – חבר הכנסת סעדי יודע.

יואב סגלוביץ': בכל מקרה, לגבי הרצח בג'דיידה-מכר, קודם כול זה רצח נורא.

יואב סגלוביץ': יש אומנם חשוד אבל לא ניכנס לפרטים.

יואב סגלוביץ': זה רצח נורא, רצח של אישה בתוך המשפחה, ואמרתי גם בבוקר שהוא יחייב את כולנו לעשות חשיבה מעבר לחשיבה הרגילה, כי זה קצת שונה מטיפול בעבריינות מהסוג של ארגוני פשיעה, כאשר מדובר על סוגי הרצח האלה.

יואב סגלוביץ': זה לא מופיע פה בהצעה לסדר-היום אבל דיברנו גם על מה שקורה – האירועים הנוראיים שמלווים את מה שקורה בבענה בשנים האחרונות.

יואב סגלוביץ': לגבי הרצח – סליחה, הניסיון או הירי נגד מנהלת החטיבה בעראבה, זה אירוע מאוד מאוד קשה.

יואב סגלוביץ': אני בכוונה לא מדבר על קווים אדומים.

יואב סגלוביץ': אני חושב שכשאומרים "קווים אדומים" זה נשמע מנותק מאיזושהי מציאות.

יואב סגלוביץ': כולנו זוכרים אירועים קשים אפילו יותר מהאירוע הקשה הזה, רצח של מנהל בית ספר.

יואב סגלוביץ': אני חושב שזה לא נכון בכלל לדבר על קווים אדומים; צריך להגיד שאנחנו צריכים לעשות שינוי.

יואב סגלוביץ': זה לגבי הסיפור הזה, וגם בטמרה וכו'.

יואב סגלוביץ': בחלק מהם יש חשודים, דרך אגב, ובחלק מהם החקירה נמצאת בעיצומה.

יואב סגלוביץ': אני לא יודע מה יהיה בסופו של יום, אבל יש כרגע עצורים בחלק מהאירועים האלה שחבר הכנסת סעדי רשם בהצעה לסדר-היום.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת סעדי, מאחר שדיברת גם על דברים רחבים יותר, כלליים יותר, אז אני אנצל את ההזדמנות לתת איזושהי ראייה יותר רחבה.

יואב סגלוביץ': תראו, בסיפור של הפשיעה או האלימות בחברה הערבית המדינה נמצאת באיחור של כמה שנים בטיפול, זאת המציאות.

יואב סגלוביץ': הכי קל מהמקום הזה להתחיל לספר מה היה בעבר.

יואב סגלוביץ': אני לא רוצה ללכת לשם.

יואב סגלוביץ': זו הממשלה, יש ראש ממשלה, יש שרים, יש את השר עמר בר לב ויש אותי.

יואב סגלוביץ': האחריות היא עלינו, וזה לא יעזור עכשיו שאני אספר מה היה בעבר, השאלה מה עושים בעתיד ומה עושים עכשיו.

יואב סגלוביץ': במסגרת התוכניות האלה למעשה קרו שני דברים שלא הייתה להם דוגמה, לפחות בשנים שאני מכיר.

יואב סגלוביץ': הראשון שבהם – יש תוכנית ארוכה ורחבה, שקשורה לתוכנית החומש, שבאה לטפל בחלק משאלות היסוד שקשורות לחברה הערבית, ובתוכה גם אותם דברים שמונעים פשיעה.

יואב סגלוביץ': יש תוכנית נוספת, שהיא יותר ממוקדת, לפשיעה עצמה.

יואב סגלוביץ': מספר ההחלטה הממשלתית הוא 549, וגם היא מחולקת לשתיים: אחד, למעשה תגבור של יחידות האכיפה שעוסקות באכיפה, בדגש על האכיפה שהייתה חסרה בחברה הערבית.

יואב סגלוביץ': אבל יש, לא פחות חשוב מזה, גם פעולות של מניעת פשיעה, בעיקר בכל מה שקשור לנוער, גילאים 18–24 וכו'.

יואב סגלוביץ': מאחר שהתוכניות האלה אושרו ומתוקצבות, ועבר תקציב מדינה, הדברים האלה ימומשו.

יואב סגלוביץ': אבל עד שימומשו, אני רוצה להגיד שאנחנו באיחור.

יואב סגלוביץ': ואל מול הדבר הזה הממשלה, בוועדת שרים, הסמיכה אותי לנהל את מה שאני קורא לו מבצע קצר מועד, של שישה חודשים, שבא לעשות רק דבר אחד – הוא משמעותי, אבל רק דבר אחד; הוא לא טיפול בכל בעיות השורש.

יואב סגלוביץ': דיברנו על זה גם בוועדת ביטחון הפנים:

יואב סגלוביץ': אם יש כרגע השתוללות – זה לעצור את ההשתוללות.

יואב סגלוביץ': את הטיפול היותר-עמוק אין לי יומרה לעשות בחצי שנה.

יואב סגלוביץ': ולצורך העניין הזה אני יכול להגיד כאן, ואני אומר לכל מי שיושב ושומע, שכל משרדי הממשלה, בהגדרה – בתור מי שמטפל בזה ממש כל הזמן מ-17 באוקטובר – נרתמו לעניין.

יואב סגלוביץ': כל הרשויות כולן: רשות המיסים, הרשות לאיסור הלבנת הון, האחראים על נותני שירותים פיננסיים, מה שנקרא צ'יינג'ים בעבר, בוודאי משטרת ישראל, פרקליטות המדינה על כל חלקיה.

יואב סגלוביץ': הפרקליטות האזרחית נרתמה כולה – אותם שולחנות עגולים שדיברת עליהם, ותכף אני אתן לזה התייחסות.

יואב סגלוביץ': והכלל הוא מאוד פשוט, ואני אומר אותו הכי גלוי ועל השולחן, אני אומר את זה בכל מקום: עבריינים באשר הם עבריינים לא עושים את החשבון על איזו עברה הם עוברים ועל איזה חוק הם עוברים.

יואב סגלוביץ': הם עוברים על כל הרצף, ולא מעניין אותם איזה רשות מטפלת.

יואב סגלוביץ': ולכן צריך לנהוג באותה הדרך.

יואב סגלוביץ': עבריינים שעוברים על כל החוקים – כל החוקים שיכולים להקטין את העבריינות ואת הטרור שהם מייצרים ברחוב הערבי, בחברה הערבית, והם מייצרים שם טרור, אין פה שאלה, אני מסכים – התפקיד שלנו הוא לעצור את ההשתוללות הזאת.

יואב סגלוביץ': והפעילות המשטרתית – ואני אמרתי את זה גם בוועדה, ואני אמרתי את זה גם בממשלה: כשאתה עובד במסות גדולות, באגרסיביות גדולה – אני לא מתבייש לומר – אל מול העבריינים, בוודאי יכולות להיות גם טעויות.

יואב סגלוביץ': טעויות קורות תמיד.

יואב סגלוביץ': אני מדבר על רמת הכוונה.

יואב סגלוביץ': אני מנהל את האירוע כל שבוע, משבוע לשבוע, אל מול מקומות ספציפיים.

יואב סגלוביץ': ואותו אחד יכול להיות, ואני לא רוצה לדבר חס וחלילה בגנותם – נדבר על אנשים, אני לא רוצה לדבר על מקומות כרגע.

יואב סגלוביץ': אבל כן, לעבריינים יש עסקים לגיטימיים, ויש לעבריינים האלה אנשים שהם מעסיקים אותם, שלכאורה הם לגיטימיים.

יואב סגלוביץ': יש הרבה כאלה.

יואב סגלוביץ': ובכל מקום כזה שאנחנו נשים עליו יד נעשה את הכול: מס הכנסה, מע"מ, בדיקת חשבונות, נבדוק את הקרקע, אם הוא מזהם את הקרקע.

יואב סגלוביץ': ואם יש לו אטליז, וזה בשר פיגולים, מה שנקרא, יבוא הווטרינר של משרד הבריאות ונשמיד את זה.

יואב סגלוביץ': כן נגרום את הנזק הכלכלי, כי אם רוצים לפגוע בעבריינים צריך לפגוע בכלכלה.

יואב סגלוביץ': זה מה שאנחנו עושים.

יואב סגלוביץ': על מנת לסבר את האוזן, מאחר ששאלת שאלה רצינית על נושא שאני מתעסק איתו ומושקע כל-כולי בו – ואתם השותפים שלי; אני אומר "אתם" כי אתם נמצאים פה עכשיו, אבל זה נכון לחבר הכנסת טיבי, לך, לאיימן ולכל חברי הכנסת, וודאי וודאי לשותפים שלנו לקואליציה.

יואב סגלוביץ': לכולם.

יואב סגלוביץ': זה לא עסק פרטי, זה עסק של כולנו בבית הזה, לעשות שינוי.

יואב סגלוביץ': ואתם שותפים שלי.

יואב סגלוביץ': וכך אני גם מרגיש.

יואב סגלוביץ': אני אומר לך בגילוי, אוסאמה, מהשיחות שלנו, ככה אני מרגיש.

יואב סגלוביץ': אני מדבר איתך, אני מדבר עם אחמד טיבי, ואני מרגיש שותפות, כי יש לנו מטרה לעשות שינוי.

יואב סגלוביץ': אני אתן כמה נתונים על מה שקורה לפחות היום במה שאנחנו מתעסקים איתו.

יואב סגלוביץ': ובגלל שהשאלה היא רצינית, מבן אדם רציני, שאכפת לו, אספתי קצת נתונים.

יואב סגלוביץ': תראו, עד עכשיו, בחודש האחרון בלבד היו 12 פעילויות מסודרות של שולחנות עגולים.

יואב סגלוביץ': המשמעות של זה היא שכל משרד ממשלתי שאני חושב שיכול לתרום – הוא נרתם.

יואב סגלוביץ': תבינו, מדובר פה על 22 משרדים פוטנציאליים.

יואב סגלוביץ': זה לאו דווקא משרדים, זה גם גופים וגופי סמך שיש להם נגישות לעבירה או למה שאנחנו מטפלים בו.

יואב סגלוביץ': זה נעשה בארבעה מחוזות.

יואב סגלוביץ': הפעילות היא בשיתוף – מי שמוביל אותה זה משטרת ישראל.

יואב סגלוביץ': זה היה בכפר ראמה, בסאג'ור, בירכא, בדיר אל-אסד, ברהט, ברחובות, בחיפה, בנתניה, בכפר ברא, באום אל-פאחם, בתל שבע, בפקיעין, בכפר מנדא, בכפר קאסם, וזה נכון רק ללפני שבוע.

יואב סגלוביץ': מאז היו עוד הרבה מאוד פעילויות במקומות האלה.

יואב סגלוביץ': ואם ניגע בדברים הנוספים שנעשו, אז יש פעילות של רשות המיסים.

יואב סגלוביץ': רשות המיסים כרשות המיסים היא רשות אכיפה.

יואב סגלוביץ': היא צריכה לטפל באנשים מעלימי מס, זה התפקיד שלה.

יואב סגלוביץ': ואם היא לא עשתה את זה כמו שצריך, היא צריכה לעשות את זה טוב יותר.

יואב סגלוביץ': והיא עושה את זה היום טוב יותר.

יואב סגלוביץ': ראש רשות המיסים, באופן אישי כל שבוע אני פוגש אותו אישית, ועוד ראשי גופי אכיפה, כדי לתכנן את הפעילות, ככה זה עובד.

יואב סגלוביץ': ואם אני אתן – רק על ידיהם – הם טיפלו, ללא כל קשר למה שאמרתי קודם, במשהו כמו 100 כלי רכב, אולי כנראה ביותר כי הייתה פעילות היום גם בטייבה, וגם בעוד מקומות בארץ, גם בדרום וגם בצפון.

יואב סגלוביץ': אין לי את הנתונים מהפעילות של היום.

יואב סגלוביץ': לגבי מעצרים – ואסור לשכוח את העבירות הפליליות הרגילות – המשטרה נמצאת ב-press מאוד מאוד גדול בכל מה שקשור לעבריינות שקשורה לנשק בהיבט הרחב שלה, מהמחזיק ועד הסוחר ועד הקונה, ונעשים וייעשו מבצעים גדולים מאוד.

יואב סגלוביץ': המשטרה מושקעת בזה מאוד.

יואב סגלוביץ': זה יעד מרכזי שלה לטיפול.

יואב סגלוביץ': השר לביטחון הפנים – זה היעד של המשרד.

יואב סגלוביץ': אני אומר לכם שבמסגרת מסלול בטוח היקף הפעילות המבצעית עלה בעשרות מונים, בכל התחומים.

יואב סגלוביץ': משרדי הממשלה נמצאים במבצע.

יואב סגלוביץ': תראו, ממשלה לא עובדת במבצע, בהגדרה; פה הממשלה עובדת במבצע, שכולל גם מבצע חקיקה, אפרופו חלק מהחוקים שאנחנו אולי לא מסכימים על חלק מהם אבל הם באים מתוך הכוונה לעשות שינוי בדרך שבה מתייחסים, או איך המדינה נלחמת בעבריינות.

יואב סגלוביץ': שנים לא טיפלו בחוקים האלה – מעונש מינימום, דרך חוק שנמצא בוויכוח בינינו, אבל בסדר, ננהל אותו בוויכוח מקצועי, העניין של מעצר, או שינוי בעבירה פלילית.

יואב סגלוביץ': הולך להיות שינוי בעבירה של סחיטת דמי חסות – שינוי בתוכן של העבירה שיתאים למציאות החיים.

יואב סגלוביץ': לצערי היום הגענו למצב שכשבן אדם פותח עסק הוא לא מחכה שיאיימו עליו; הוא הולך כבר להציע למישהו: בוא, תשמור עליי.

יואב סגלוביץ': אני לא מדבר על בכמה קרקעות היום אנשים נסחטים על ידי ארגוני פשיעה, נטפל גם בזה.

יואב סגלוביץ': אחרי שאמרתי את כל הדברים האלה נשאר לנו הנושא של נותנים שירותים פיננסיים.

יואב סגלוביץ': שנים לא עשו בדיקה מה קורה בהם.

יואב סגלוביץ': מי שפה יודע, ינון, חבר ועדת כספים, אני אסבר את אוזנך – גם אוסאמה, סליחה – אני אסביר את אוזנכם: היקף השימוש במזומן בנותנים שירותים פיננסיים בשלוש השנים האחרונות, ואל תתפסו אות בדיוק במספר המדויק, עלה בין 3.5 מיליארד ל-7.

יואב סגלוביץ': במקביל, קרה מהלך הפוך בבנקים.

יואב סגלוביץ': אני לא אומר שנותנים שירותים פיננסיים זה עבריינים, לא, זה תחרות טובה לבנקים, אבל אם לא עושים פיקוח על העניין הזה, ויודעים שזה המנוע הכלכלי, אנחנו מכניסים לעצמנו ירייה ברגל.

יואב סגלוביץ': ואם תרצו, קחו את נושא המכרזים.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת אוסאמה, המכרזים ברשויות המקומיות – אחד הדברים המרכזים ששנים מדברים שיש שם בעיה – הולכים להיות מטופלים בצוות, הוא לא מבצעי, אבל הוא עובד כמו מבצע, והולכים לשנות את התפיסה כיצד מתנהל מכרז.

יואב סגלוביץ': עוזרים גם בזה לרשויות המקומיות הערביות, מצד אחד, אבל גם בכל התוכנית של 550 וגם ב-549, כל הדרך שבה עובר הכסף הולכת להיות מפוקחת הרבה יותר.

יואב סגלוביץ': לא להקשות על ראשי הרשויות אלא להגיע למצב שנקשה על העבריינים שהשתלטו על הנתיב הזה.

יואב סגלוביץ': גם כשהמדינה רוצה לעשות טוב, היא לא תמיד עושה את זה בשכל.

אחמד טיבי: חלק מהמכרזים הפכו להיות סכנת חיים.

יואב סגלוביץ': אני אומר עוד פעם, זה נושא שנוגעים בו.

יואב סגלוביץ': כל מה שאמרתי לך נמצא תחת הכותרת של מסלול חדש.

יואב סגלוביץ': אם תרצה, שוק שחור ושוק אפור, או שוק שחור, יותר נכון.

יואב סגלוביץ': אז ביד צריך להכות בכל האנשים שמשתמשים והופכים את המנוע הזה למנוע כלכלי לפשיעה קשה מאוד, ומצד שני, אותו צוות – ואני אומר לכם, הצוות שמנהל אותו מנכ"ל משרד האוצר, שהוא ראש צוות בתוך האופרציה שאני מנהל, רוצה לעשות דבר נוסף:

יואב סגלוביץ': לתת אופציה לבחור ובחורה נורמטיביים מהחברה הערבית לקבל הלוואה בבנק.

יואב סגלוביץ': לא דרך צ'יינג'ים ולא דרך חלפנים ולא דרך כל מיני סיפורים כאלה, כי אז מראש מכניסים ראש בריא למיטה חולה.

יואב סגלוביץ': צריך לעזור.

ינון אזולאי: - - -

יואב סגלוביץ': ואם אני רוצה לסכם במשפט אחד את מה שאמרתי לגבי ההצעה החשובה שהעלית, חבר הכנסת סעדי: תראו, ביד אחת צריך להכות הכי חזק שאפשר בעבריינים בכל הכוח.

יואב סגלוביץ': ביד שנייה צריך לייצר אופק ל-99% פסיק אני לא יודע כמה, של אנשים נורמטיביים שאומרים רק דבר אחד: אנחנו רוצים שהמדינה תראה אותנו.

יואב סגלוביץ': אני לא הולך אחורה למה שהיה.

יואב סגלוביץ': המבחן שלנו הוא מבחן העשייה.

יואב סגלוביץ': אני אומר מראש שאני מניח שבמהלך העשייה הזו יהיו גם תקלות.

יואב סגלוביץ': לכן גם אני נמצא כאן.

אוסאמה סעדי: - - - אבל נגד - - - זה לא.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת סעדי, מה שאתה קורא לו עסק – בוא נתווכח על הפרטים, אני לא מכיר את הפרטים.

יואב סגלוביץ': בחלק ממה שאתם, מתוך חוסר ידע, קוראים להם "עסק לגיטימי", אני אומר לך שנמצא שם קוף שמאחוריו נמצא עבריין.

יואב סגלוביץ': אנחנו נכה גם בקוף וגם בעבריין.

יואב סגלוביץ': גם אם הקוף בוכה, עדיין הוא קוף.

יואב סגלוביץ': תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה לסגן השר.

אחמד טיבי: האם אתה מסתפק בדברי השר או נעביר את זה לוועדה?

אוסאמה סעדי: ועדה.

אחמד טיבי: לוועדה.

אחמד טיבי: זה ועדת ביטחון הפנים.

אחמד טיבי: ובכן, הצבעה.

אחמד טיבי: מי שהוא בעד, הוא בעד העברה לוועדה, מי שהוא נגד, הוא בעד להסיר את זה מסדר-היום.

אחמד טיבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 6

אחמד טיבי: נמנעים – אין

אחמד טיבי: בעד – שישה, אין מתנגדים.

אחמד טיבי: זה עבר לוועדת הפנים.

אחמד טיבי: עופר, אני מתנצל שדילגתי, אבל בבקשה, דעה אחרת.

אוסאמה סעדי: ביטחון הפנים, לא פנים.

אחמד טיבי: ביטחון הפנים, לוועדה לביטחון הפנים.

עופר כסיף: תודה.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, אדוני סגן השר, אתה אמרת כמה דברים חשובים.

עופר כסיף: דיברת על העניין שבעיית הפשיעה והאלימות היא בעיה של כלל החברה; אני מסכים.

עופר כסיף: דיברת על שותפות; ודאי שאני מסכים.

יואב סגלוביץ': לא אמרתי "כלל החברה".

יואב סגלוביץ': דיברו על אלימות כנגד רצח נשים, אמרתי שזה סיפור שונה מהסיפור של ארגוני פשיעה, לזה התכוונתי.

עופר כסיף: לא, לא לזה אני מתייחס.

עופר כסיף: אני מתייחס למה שאמרת יחסית בתחילת דבריך, שהבעיה היא בעיה שצריכה להעסיק את כל החברה, לזה אני מתכוון.

עופר כסיף: דיברת על שותפות, ודיברת גם על כך שאם לא יהיה טיפול זה יהיה כמו ירייה ברגל.

עופר כסיף: אני רוצה להגיד לך מה עוד יכול להיות ירייה ברגל ומה עוד יכול להיות פגיעה בשותפות וכן הלאה, וזה ההתנהלות של מח"ש.

עופר כסיף: פורסם אתמול – או מח"ש, יותר נכון, החליטה שאין מקום לפתוח בחקירה פלילית של השוטרים שתקפו את המפגינים בהפגנה באום אל-פחם בפברואר האחרון.

עופר כסיף: אני רוצה להזכיר לאדוני ולכל היושבים פה, ולכל הצופים והמאזינים, שבאותה הפגנה נפצעו חבר הכנסת לשעבר ד"ר יוסף ג'בארין, ראש עיריית אום אל-פחם ד"ר סמיר מחאמיד, היו עשרות פצועים.

עופר כסיף: היה פצוע אחד קשה.

עופר כסיף: יש סרטונים מהשטח שמראים במפורש שפיזור ההפגנה נעשה באופן אלים, ומח"ש החליטו לסגור.

עופר כסיף: זו פגיעה קשה מאוד, גם בצדק, אבל גם – אם אני אצטט אותך, מכל מלמדיי השכלתי – זו ירייה ברגל, לצערי אפילו תרתי משמע.

עופר כסיף: תודה.

יואב סגלוביץ': אם הייתי פורמליסט, הייתי אומר: שיענה שר המשפטים.

יואב סגלוביץ': אבל אני לא.

יואב סגלוביץ': ההחלטה היא של המחלקה – אני לא מכיר את ההחלטה הזו, אבל בהנחה שיש החלטה כזו, אז יש דרך שאפשר לטפל בזה, בהנחה שמשהו לא מוצדק, וזה להגיש ערר על ההחלטה.

יואב סגלוביץ': זו הדרך הנכונה, זו דרך המלך.

אחמד טיבי: תודה לסגן השר.

אחמד טיבי: << הלסי >> זיהום מפרץ חיפה על ידי קבוצת בז"ן << הלסי >>

אחמד טיבי: נעבור להצעה הבאה לסדר-היום, בנושא: זיהום מפרץ חיפה על ידי קבוצת בז"ן, מס' 952, של חברת הכנסת גבי לסקי.

אחמד טיבי: תשיב השרה להגנת הסביבה תמר זנדברג.

אחמד טיבי: היי, תמר.

אחמד טיבי: מגרש ביתי.

גבי לסקי: כבוד היושב-ראש, ואני עדיין נהנית לקרוא לך ככה - -

אחמד טיבי: תודה, תודה.

גבי לסקי: - - כבוד השרה, חבריי חברי הכנסת, אנחנו נמצאים רגע אחד לפני אסון סביבתי, בריאותי וביטחוני במפרץ חיפה.

גבי לסקי: האסון הזה הוא לא גזרת גורל.

גבי לסקי: הוא תוצאה של מדיניות שהונהגה כאן במשך שנים, מדיניות של עצימת עיניים והעדפת הרווח הפרטי על פני החיים של אזרחים ואזרחיות ועל פני הבריאות של כולנו.

גבי לסקי: הוא תוצאה של הפרטת משאבי הטבע של מדינת ישראל והעברתם לידיים של טייקונים, שחושבים על עצמם ולא על הציבור שבריאותו נפגעת באופן יום-יומי.

גבי לסקי: אדוני היושב-ראש, בשבועות האחרונים אנחנו עדים ללהבה ענקית שיוצאת מלפיד במפעל בז"ן במפרץ חיפה.

גבי לסקי: בטח יש הרבה אנשים שראו את זה.

גבי לסקי: זה באמת מראה מרהיב, לכאורה, אבל זה מראה מסוכן, שמביא איתו רעות.

גבי לסקי: תפקידו של הלפיד הזה הוא לגרום להתלקחות של גז בעת תקלה במפעל.

גבי לסקי: הלפיד אומנם נועד להגן על התושבים מפני התפרצות גז בלתי מבוקרת, אבל הוא גם אינדיקציה לכך שבמפעלי בז"ן תקלה רודפת תקלה.

גבי לסקי: לא רחוק הרגע שבו גם מנגנון הבטיחות לא יצליח למנוע את דליפת המזהמים לאוויר, שאותו נושמים תושבי ותושבות חיפה והסביבה.

גבי לסקי: לא מדובר כאן במקרה תיאורטי.

גבי לסקי: רק לפני חודש נקנסה קבוצת בז"ן על ידי המשרד להגנת הסביבה בסכום של כ-900,000 שקל, בשל חריגה מהיתר פליטות מזהמים וטיפול לקוי בדליפה, שהוביל לפיצוץ ולשרפה במפעל בשנת 2018.

גבי לסקי: אפילו בימים של שגרה מפרץ חיפה הוא אחד האזורים המזוהמים בארץ, ומקור הזיהום העיקרי הוא התעשייה הפטרוכימית הפועלת באזור ופולטת עשרות טונות של חומרים רעילים, מסרטנים ומזהמים שונים.

גבי לסקי: כבר כיום במפרץ יש 11% יותר חולי סרטן, פי 2.3 חולי אסתמה, פי 17.7 חולי סרטן מהממוצע הארצי.

גבי לסקי: הזיהום במפרץ חיפה עולה לנו בחיים.

גבי לסקי: כל עוד מפעלי בז"ן ימשיכו לפעול במפרץ חיפה, תושבי המפרץ והסביבה ימשיכו לסבול מזיהום אוויר ויחיו את חייהם בסכנה מתמדת מעוד פיצוץ פתאומי או מדליפה בלתי מבוקרת.

גבי לסקי: כל אירוע כזה מביא לפגיעה קשה בבריאות התושבים, מעלה את הסיכון לתחלואה ומזהם את האוויר שלנו לשנים ארוכות.

גבי לסקי: אבל לא די בכך.

גבי לסקי: נוסף לסיכון הבריאותי, הכלכלי, הסביבתי והבטיחותי, התעשייה הפטרוכימית במפרץ חיפה היא גם סכנה ביטחונית.

גבי לסקי: רק לפני כמה ימים תושבי מפרץ חיפה התעוררו לידיעה של ניר דבורי שסוריה שיגרה טיל נ"מ שחצה את שמי הארץ והתפוצץ מעל חיפה.

גבי לסקי: אני לא רוצה לחשוב מה היה קורה אם היה מתפוצץ מעל אחד מאותם מפעלים.

גבי לסקי: אבל את האסון הזה, שמתקרב אלינו בצעדי ענק, עדיין אפשר למנוע.

גבי לסקי: ב-7 ביוני השנה פרסמה ועדת המנכ"לים לפיתוח וקידום מפרץ חיפה דוח מקיף, שלפיו יש לפעול לפינוי תעשיית בז"ן מהמפרץ.

גבי לסקי: הדוח מציג תוכנית להפיכת האזור מהחצר האחורית של מטרופולין חיפה ללב האורבני של המטרופולין.

גבי לסקי: במקום אזור תעשייה למפעלים מזהמים יוקמו במקום מתחמי תעסוקה שמבוססים על אנרגיה מתחדשת לצד אזורי מגורים ושטחי פנאי.

גבי לסקי: הפינוי יביא גם לפתיחת גישה לים, לנחלים, לאגמים הקיימים באזור, ויחזיר את משאבי הטבע היקרים הללו לציבור.

גבי לסקי: יש לנו הזדמנות אמיתית להפוך את מפרץ חיפה לסמל של השינוי.

גבי לסקי: אבל אנחנו חייבים וחייבות לפעול עכשיו.

גבי לסקי: מדינת ישראל צריכה ויכולה להיגמל מהסתמכות על התעשיות המזהמות ולהפוך למדינה המובילה במאבק במשבר האקלים, כפי שמתכוונת וכבר עושה חברתי השרה להגנת הסביבה, כפי שראינו.

גבי לסקי: חברת מקינזי האמריקנית, יחד עם המועצה הלאומית לכלכלה, בחנה את ההיתכנות הכלכלית לסגור את בתי הזיקוק.

גבי לסקי: מסקנתה היא שניתן וכדאי כלכלית לסגור את בז"ן במפרץ חיפה כבר בשנת 2025.

גבי לסקי: בעוד העולם נפרד מדלקים, וישראל מתקדמת לאנרגיה נקייה, קבוצת בז"ן עדיין נוקטת צעדים נחושים לכיוון הגדלת מוצרי המשך וזיקוק - - -

אחמד טיבי: תודה רבה.

גבי לסקי: אה, אתה מסדר לי את הפוזה לצילום?

אחמד טיבי: הזמן תם.

גבי לסקי: אוקיי.

גבי לסקי: אז עוד שני משפטים.

גבי לסקי: אני מודה לשרה להגנת הסביבה, חברתי השרה תמר זנדברג אשר קראה לראש הממשלה לאמץ את מסקנות ועדת המנכ"לים ולהביא לממשלה תוכנית לפינוי המפעלים המזהמים.

גבי לסקי: בתקופה של משבר אקלים הולך ומחריף אין לנו אפשרות לחכות.

גבי לסקי: לתושבי ותושבות מפרץ חיפה מגיע לחיות בלי פחד מאסון סביבתי ובריאותי, והשינוי הזה נמצא בידיים שלנו.

גבי לסקי: אנא תפנו את המפעלים הפטרוכימיים ממפרץ חיפה.

גבי לסקי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: גברתי השרה.

ינון אזולאי: הוא זיכה אותה ביותר משלוש דקות - - -

תמר זנדברג: למה רק היא?

תמר זנדברג: למה רק מציעה אחת?

תמר זנדברג: את שאר חברי הכנסת לא מעניין מפרץ חיפה?

ינון אזולאי: - - -

גבי לסקי: כי אני אומרת - - - שלא מקבלים את כל - - -

תמר זנדברג: אוקיי.

תמר זנדברג: חברתי חברת הכנסת גבי לסקי, אדוני היושב-ראש, חברות וחברים, תודה רבה על העלאת הסוגיה החשובה הזו.

תמר זנדברג: באמת חשובה.

תמר זנדברג: אני חושבת שמפרץ חיפה, קצת כמו משבר האקלים, זה מצב חירום תמידי.

תמר זנדברג: כלומר, זה לא איזה משהו שקרה השבוע, אלא זה באמת מצב שהוא בגדר מצב חירום, אבל מתמשך.

תמר זנדברג: אבל זה לא מוריד מהחשיבות של לעסוק בו כל הזמן.

תמר זנדברג: ובאמת, כפי שציינת, חברתי גבי לסקי, אכן הייתה בממשלה הקודמת ועדת מנכ"לים שעסקה בסוגיית הפינוי התעשייה הפטרוכימית המזהמת.

תמר זנדברג: היא הגיעה למסקנות, הגישה הדוח.

תמר זנדברג: ואני חייבת לומר שהדוח הזה, או המלצות הוועדה, עולות בקנה אחד עם ההחלטות הממשלה הנוכחית להאיץ את המעבר לאנרגיות מתחדשות ולפיכך להפסיק את ההשקעה בתשתיות לדלקים פוסיליים ולהכשיר את הדרך לכלכלה מאופסת פחמן עד 2050.

תמר זנדברג: אלה צעדים הכרחיים למאבק במשבר האקלים, וכמובן שהם ישפרו דרמטית את החיים של תושבי מפרץ חיפה והאזור כולו.

תמר זנדברג: מדובר במאות אלפי תושבים, בואכה מיליון, בכל אזור המטרופולין הצפוני.

תמר זנדברג: ולכן בחודש אוקטובר האחרון פניתי לראש הממשלה בבקשה לקדם במשותף החלטת ממשלה לאימוץ המלצות ועדת המנכ"לים במלואן, לרבות הקמת ועדה מלווה, הקמת מינהלת וקידום צעדי מדיניות משלימים שיביאו לירידה בביקוש לתזקיקי נפט ויאפשרו את יישום התוכנית.

תמר זנדברג: למרות שבשנים האחרונות יש מגמת שיפור משמעותית בהיקף פליטות המזהמים וברמת איכות האוויר במפרץ חיפה ותרומת המפעלים לזיהום אוויר פחתה בשנים האחרונות ביחס למקורות זיהום אחרים – כתוצאה מהשקעות משמעותיות שנעשו – בחיפה עדיין ישנו עומס בפליטות מזהמים לאוויר, שהוא גבוה ביחס לכל רשות אחרת בישראל.

תמר זנדברג: בנוסף, נתוני מערך הניטור והדיגום של המשרד מראים כי ישנן עליות סביב מתחם בז"ן, בערך הסביבה של בנזין, מזהם המוגדר כמסרטן ודאי לבני אדם.

תמר זנדברג: התעשייה הפטרוכימית היא תעשייה כבדה.

תמר זנדברג: היא מאופיינת בעשרות תקלות בשנה ובקיומם של מאות אלפי מקורות פליטה, נוסף לארובות, אשר מהן נפלטות כמויות גדולות של מזהמים בסמיכות לאוכלוסייה ובמרכז המטרופולין.

תמר זנדברג: גם אם עומדים בתקנים, פליטות אלה גורמות, בין השאר, למטרדי ריח ולמאות תלונות שמגיעות למשרד ולרשויות המקומיות מדי שנה מתושבים באזור.

תמר זנדברג: עמדת המשרד היא שרוב הפוטנציאל להפחתת פליטות וצמצום סיכונים מהתעשייה הפטרוכימית כבר מוצה.

תמר זנדברג: הכוונה היא שרוב הדרישות הושלמו, ובעבור אלה שטרם הושלמו ניתן פתרון זמני, שמבטיח עמידה ביעדי ההפחתה.

תמר זנדברג: ולכן, למרות שהיה שיפור משמעותי באיכות האוויר וקטנו הסיכונים מחומרים מסוכנים, ניתן לקבוע כי ישנו עומס זיהום ועומס סיכון, אשר ללא ספק יופחת באופן ניכר על ידי סגירת תעשייה זו.

תמר זנדברג: זו הסיבה שאנחנו תומכים בסגירה ורוצים לקדם אותה כמה שיותר מהר.

תמר זנדברג: גם לאחר שתתקבל החלטת ממשלה לאמץ את מסקנות הוועדה ולשקם את מפרץ חיפה, הליך פינוי המפעלים צפוי להימשך שנים, והמשרד להגנת הסביבה ימשיך לעשות כל שביכולתו על מנת להגן על בריאות הציבור ולצמצם את סכנות הזיהום הנשקפות מהמפעלים.

תמר זנדברג: למשל בהיבט הפיקוח מול בז"ן – בשנים האחרונות ניתן דגש מיוחד במחוז חיפה של המשרד להגנת הסביבה לאסדרה, פיקוח ואכיפה על מפעלי מפרץ חיפה בכלל ועל מפעלי קבוצת בז"ן בפרט.

תמר זנדברג: לשם כך הוקם צוות איחודי – מהמילה איחוד, מאוחד – שמפקח על מפעלי בז"ן, בהובלה של סגנית מנהל המחוז.

תמר זנדברג: הפיקוח מתבצע בכמה דרכים וכולל פיקוח בשטח על פי תוכנית עבודה של מחוז חיפה ובתדירות מוגברת ופיקוח דיגיטלי באמצעות מערכות ניטור בארובות המפעלים.

תמר זנדברג: במפעל בז"ן פועלות 40 מערכות ניטור ב-22 ארובות; במפעל גדיב – שש מערכות ניטור בשש ארובות; במפעל כאו"ל – ארבע מערכות ניטור בארבע ארובות.

תמר זנדברג: נתוני ניטור רציף משודרים באופן מקוון למשרד ולאיגוד ערים, ועל כל חריגה מתקבלת התרעה לצוות הפיקוח.

תמר זנדברג: יש גם פיקוח על הגדר: על גדר מתחם בז"ן הוקמה מערכת ניטור רציף, הראשונה בארץ, שבאמצעותה ניתן לעקוב אחרי ריכוזי מזהמים שנפלטים מהמתחם לסביבה.

תמר זנדברג: המערכת הוקמה לפני שנתיים על פי דרישת המשרד.

תמר זנדברג: יש גם פיקוח באמצעות דיגומי פתע בארובות המפעלים ובשפכי התעשייה.

תמר זנדברג: יש פיקוח באמצעות תחנות ניטור סביבתיות: באזור המתחם קיימות ארבע תחנות ניטור, שמטרתן לנטר את איכות האוויר בסביבת בז"ן, לרבות המזהם המסרטן בנזן.

תמר זנדברג: בנוסף, בימים אלה פועל המשרד להצבת תחנת ניטור סביבתית נוספת באזור התעשייה של קריית אתא, צפונית לחוות הדלקים של בז"ן, על מנת להשלים את תמונת המצב באזור זה.

תמר זנדברג: ויש פיקוח דרך בדיקת דוחות, שזו בדיקה של תוצאות דיגום ארובות ושפכים, תוכניות וכו' שמגישים מפעלי הקבוצה בעקבות דרישות המשרד.

תמר זנדברג: בהיבטי האכיפה, ככל שנמצאות הפרות במהלך תהליכי הפיקוח, פועל המשרד בשני מסלולים מקבילים: הסרת החריגה או המפגע בהקדם, באמצעות אסדרה באכיפה מינהלית, ובאמצעות ענישה באמצעות הטלת עיצומים כספיים ואכיפה פלילית.

תמר זנדברג: נתוני האכיפה בשנים 2019–2021 הם – בז"ן: שמונה התרעות על חריגות בארובות, חריגות בניטור רציף, הפרת היתר הזרמה לים, אירוע חומ"ס – חומרים מסוכנים – צנרת חומרים מסוכנים, חריגות סביבתיות של בנזן; ארבעה שימועים – מתקן ביטומן, אירוע חומרים מסוכנים, צנרת חומרים מסוכנים, חריגות סביבתיות של בנזן; שני צווים מינהליים – הפרות היתר פליטה וחריגות בנזן בסביבה; עיצום כספי בסך 895,000 שקלים על הפרת היתר רעלים, שהיה ב-2018; הרשעות פליליות – 1.2 מיליון שקלים, פלוס קנסות לבעלי תפקידים; תיק על שרפה של מכל 205 מ- 2016.

תמר זנדברג: מפעל גדיב: שש התרעות; חמישה שימועים; הוצאת צו מינהלי על חריגות בנזן בסביבה, ועיצום כספי בסך 634,000 שקלים על הפרות היתר פליטה.

תמר זנדברג: מפעל כאו"ל: שלוש התרעות; שני שימועים; צו מינהלי אחד – הפרת היתר פליטה.

תמר זנדברג: בזכות הליכי הפיקוח והאכיפה הושגו הפחתות כדלקמן: ירדו משמעותית חריגות מערכי הפליטה מארובות המפעלים; הופסקו החריגות ובכלל זה צומצמו ריכוזי המזהם בנזן בסביבה.

תמר זנדברג: החל מ-2019 לא נמדדו חריגות בתחנות ניטור הממוקמות ברצפטורים ציבוריים, ונצפתה ירידה בריכוזים ממוצעים בדיגומים סביבתיים ובתחנות הניטור; צומצמו פליטות חומרים אורגניים נדיפים והופחתו מפגעי ריח ממתקן ביטומן בבז"ן; הופחתו תחמוצות חנקן משני תנורי המפעל; הופחתו פליטות חומרים אורגניים נדיפים בשנה ממסוף ניפוק מכליות כביש במפעל גדיב; תוקנו ליקויים בצנרת החומרים המסוכנים, והופחת הסיכון לדליפה כתוצאה מכך; ושודרגו הלפידים שהזכרת בדברייך, חברת הכנסת לסקי, המשמשים כמתקני טיפול בגזי פליטה באירועי חירום, כך שיפעלו בצורה יעילה יותר; שודרגה מערכת הבקרה של הלפידים.

תמר זנדברג: כפי שאפשר לראות, חברות וחברים, זה באמת אחד האזורים המנוטרים ביותר.

תמר זנדברג: אני לא רוצה לצאת מגדרי, אבל בוודאי ובוודאי בארץ – ובצדק, מכיוון שיש כאן באמת תעשייה פטרוכימית מזהמת, שהיא סיכון משמעותי בהיבט של זיהום אוויר.

תמר זנדברג: אני רוצה גם לומר שהאזור הזה של מפרץ חיפה הוא גם פצע עירוני, שמשפיע על כל המטרופולין, ובעצם חוצה אותו באמצע.

תמר זנדברג: בעצם הוא לא מאפשר למטרופולין הזה לתפקד בצורה עירונית טובה, לרבות היבטים של תחבורה ציבורית, היבטים של השטחים הפתוחים של נחל הקישון וכו'.

תמר זנדברג: כאמור, תעשיית זיקוק דלקים – כשאנחנו מסתכלים בהיבט גלובלי פוסט-גלזגו, בהתחייבות אקלימית לאפס את הפליטות הגלובליות עד 2050, כמובן שאנחנו צריכים להסתכל על אופק של יציאה, של הפסקה, של מה שנקרא phase-out לתעשיית זיקוק הדלקים, באמצעות מעבר הדרגתי אך מהיר לאנרגיות מתחדשות.

תמר זנדברג: ולכן אני חושבת שאחד הדברים החשובים שהבית הזה יכול לעשות, קואליציה ואופוזיציה כאחד, כמובן בהובלת הממשלה, אבל במעורבות של חברי כנסת – ויש כאן באמת קבוצה חזקה מאוד של חברי כנסת סביבתיים, כולל כמה חברי כנסת שהם תושבי חיפה והצפון – באמת הדבר הכי טוב שאנחנו יכולים לעשות זה לעבור לפסים של מעשים, להעביר החלטת ממשלה, להקים את אותה מינהלת מלווה ולהתחיל לצעוד במתווה של סגירת התעשייה הפטרוכימית המזהמת, לטובת תושבי חיפה, מפרץ חיפה, מטרופולין חיפה וכלל אזרחי המדינה.

תמר זנדברג: תודה.

אחמד טיבי: אני מודה לך, כבוד השרה.

אחמד טיבי: מה המציעה רוצה?

גבי לסקי: הפנים ואיכות סביבה.

אחמד טיבי: הפנים ואיכות סביבה.

אחמד טיבי: ובכן, אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: מי שבעד הוא בעד להעביר לוועדת הפנים.

אחמד טיבי: מי שנגד הוא בעד להסיר מסדר-היום.

אחמד טיבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4

אחמד טיבי: נמנעים – אין

אחמד טיבי: בקולות האופוזיציה ההצעה עוברת לוועדת הפנים.

תמר זנדברג: הוא לא מפספס הזדמנות.

אחמד טיבי: מרצ לבד לא הייתה מצליחה להעביר הצעה חשובה כזאת לוועדת הפנים.

ינון אזולאי: - - - חלק מהאופוזיציה.

תמר זנדברג: זה רק בגלל זהות היושב-ראש.

אחמד טיבי: זו אופוזיציה.

אחמד טיבי: את לבד לא היית יכולה להעביר את זה.

אחמד טיבי: בבקשה, תסתכלי.

תמר זנדברג: זה רק בגלל זהות היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: ובכן, בעד – ארבעה, אין מתנגדים, הוחלט להעביר את ההצעה של ח"כ לסקי לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: << הלסי >> מפגע זיהומי על ידי חברת פי גלילות בסמוך לשכונת הר נוף בירושלים << הלסי >>

אחמד טיבי: עכשיו (אומר בערבית.

אחמד טיבי: ) מפגע זיהומי על ידי חברת פי גלילות בסמוך לשכונת הר נוף בירושלים, מס' 914, 931, 934, 954 ו-956.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת ינון אזולאי.

אחמד טיבי: מזמן לא ראיתי אותך על הדוכן.

ינון אזולאי: אדוני היושב בראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת שעדיין מחזיקים מעמד ונמצאים, אני העליתי את זה בפני השרה, אבל חשוב שזה יקבל גם הד ציבורי.

ינון אזולאי: כרגע דיברנו, חברת הכנסת גבי לסקי, על חיפה.

ינון אזולאי: אגב, אני אצטרף ואני מצטרף לכל הדברים שנאמרו פה, גם כתושב הצפון, ואימי היום גרה בחיפה, ואנחנו מכירים את זה משם, וצריך לעשות הכול.

ינון אזולאי: ייאמר לזכותו של הרב גפני, שהיה אמור להיות פה איתי בהצעה הזאת, שגם הוא נלחם בעניין הזה.

ינון אזולאי: אני חושב שזה חשוב לכולם, האוויר הנקי, הסביבה הנקייה, פחות זיהומים, פחות מחלות, ואני מחזק את ידייך, גברתי השרה, בעניין הזה.

ינון אזולאי: אני רוצה להעלות את הדברים שלי על הר נוף, שכונה לא רחוקה מפה, שמונה כמה אלפי תושבים, אם לא עשרות אלפים, ילדים, נשים, גברים – כולם – תינוקות, ועובדים רבים מגיעים בכל יום לאזור שם.

ינון אזולאי: חברת פי גלילות – יש שם מקום שבו מעבירים נפט, מזקקים אותו, מגיעים צינורות של דלק מאשדוד.

ינון אזולאי: ועכשיו הם ביקשו דבר נוסף: ביקשו להוסיף חטא על פשע, ובמקום להפסיק את החוזה כרגע, שאמור עכשיו להסתיים, ואגב – הם התחייבו בבית המשפט שלא יצטרכו יותר ושזה יתפנה משם, ואמורים לבנות שם יחידות דיור, לעשות את המקום עם אוויר יותר נקי, יותר ירוק; ביקשו עכשיו מחברת – חברת פי גלילות זה בראשותו של מי שהיה המפכ"ל לשעבר, משה קראדי – עוד עשר שנים.

ינון אזולאי: ולא רק זה, מצהירה חברת פי גלילות: אנחנו משקיעים 15 מיליוני שקלים בשביל לשפץ את הצינורות.

ינון אזולאי: כלומר, מי שיודע על 15 מיליון שקלים האלה לא הולך בשביל עשר שנים לעשות את זה.

ינון אזולאי: הם רוצים כנראה להמשיך עוד, הלאה והלאה.

ינון אזולאי: הם פנו למשרד להגנת הסביבה, וביקשו מהמשרד להגנת הסביבה שיאשרו להם להוביל עוד סוג של בנזין מסוג בנזן, מבקשים להעביר אותו שם.

ינון אזולאי: בעצם הם באים ואומרים: תראו, לא מספיק הרעלנו את תושבי האזור שם, אנחנו רוצים להרעיל עוד, רוצים להוסיף חטא על פשע, להוסיף גם שנים וגם להרעיל עוד, באוויר לא נקי, בסביבה לא נקייה.

ינון אזולאי: במקום לקחת את זה למקומות – אגב, יש שם תוכנית תב"ע, שמתקדמת על ידי עיריית ירושלים, להעברת המתחם למקום יישוב, למקום אחר.

ינון אזולאי: כנראה שאחרי שיחתמו על חוזה של עשר שנים גם התוכנית הזאת תיקבר, כמו שקורה במדינה שלנו.

ינון אזולאי: ולכן, בינתיים מי שיסבול מזה זה תושבי הר נוף.

ינון אזולאי: הם יסבלו מחלות, זיהומים – וזה היה כבר בעבר והגיע לתביעות בבתי משפט – ריחות לא נעימים, שגם גורמים לנזק בריאותי.

ינון אזולאי: ואני יודע שגברתי השרה עושה הכול למען איכות הסביבה, ויש לנו דברים שאנחנו אולי לא מסכימים עליהם.

ינון אזולאי: היא הלכה והביאה ביחד עם משרד האוצר, ויש לנו ויכוח על זה – אני גם לא חושב שהוויכוח הוא על הסביבה.

ינון אזולאי: בנושא החד-פעמי, למשל, באמת, במלחמה בעניין הזה אני באופן אישי גם רוצה סביבה נקייה, גם בחד-פעמי, רק יש בינינו את עניין הדרך: איך עושים את זה, ומה עושים עם זה, ולא במס, כי אנחנו נגד הטלת מיסים.

ינון אזולאי: אני אומר ששמה, בהטלת מיסים, יש ויכוח גדול, ואנחנו אומרים שצריך להטיל מיסים על האזרחים.

ינון אזולאי: פה יש משהו שלא מטילים בו מיסים על האזרחים.

ינון אזולאי: פה יש דבר אחד פשוט, שאומר: אל תאשר להם, ולא רק שלא תטיל מיסים, גם תביא אוויר נקי, אוויר בריא, לאוכלוסייה שלמה.

ינון אזולאי: לצערי זו אוכלוסייה חרדית, הם לא יודעים לצאת להפגנות.

ינון אזולאי: אני אומר לך, אם זה היה במקום כמו תל אביב, לא היה נותנים – למה?

ינון אזולאי: כי שם יודעים שבעניין הסביבתי שלהם הם יוצאים להפגנות.

ינון אזולאי: אצלנו לא יוצאים – לא על כלכלי, לא על סביבתי – רק אם פוגעים בנשמה שלנו אנחנו יוצאים.

ינון אזולאי: לכן אני אומר, והצטרפו לדבריי גם חבריי, שהתנצלו מראש שהם לא יכולים להיות כי זה היה בסוף סדר-היום.

ינון אזולאי: באמת, הם אמרו שהם כולם איתי בעניין הזה, איתנו, אני קורא לזה.

ינון אזולאי: גם הרב גפני ביקש באופן אישי גם להגיד זאת.

ינון אזולאי: הוא אומר:

ינון אזולאי: אני בעניין הזה איתך, וטיפלתי.

ינון אזולאי: היה לו גם פעם דיון בעניין הזה.

ינון אזולאי: ולכן אני מבקש מכבוד השרה לעשות הכול למען סביבה נקייה, למען התושבים, ואני חושב שמבחינתך לא משנה איפה אותם תושבים גרים, את תרצי לדאוג לסביבה נקייה, לבריאות איתנה של כל התושבים, כי לכולם מגיעים אוויר נקי, סביבה נקייה ובריאות איתנה.

ינון אזולאי: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: גברתי השרה.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: תודה, חבר הכנסת אזולאי.

תמר זנדברג: קודם כול, אני רוצה לברך אותך באמת על המעורבות ועל האכפתיות שהבעת, גם כאן ובנושא הסביבה באופן כללי.

תמר זנדברג: ואני כן רוצה לומר בפתח הדברים, בנושא החד-פעמי, שמאוד מאוד חבל שהשיח הזה הידרדר למקומות הפוליטיים שהוא הידרדר אליהם.

תמר זנדברג: ואני באמת באמת מקווה, מכיוון שהמאבק על הסביבה שלנו הוא באמת עוד ארוך וסיזיפי – למרות שהוא חירומי, כמו שתיארתי קודם; זה באמת, אני חושבת, מצב החירום הכי קבוע והכי מתמשך שיש – שנשכיל מכאן והלאה באמת לשתף פעולה לטובת הסביבה.

תמר זנדברג: מס החד-פעמי הוא מס שבאמת בניגוד להרבה מיסים אחרים, נועד שלא ישלמו אותו, פשוט כי המטרה שלו זה לשנות התנהגות: להפסיק להשתמש בחד-פעמי ולעבור לרב-פעמי, פשוט כי באמת הסביבה שלנו לא יכולה לסבול ולספוג את הפסולת, הפסולת החד-פעמית, שהיא כל כך מיותרת.

תמר זנדברג: פשוט, כשאתה חושב על זה, אתה קונה משהו בכסף טוב, משתמש בו שימוש אחד ומשליך אותו באופן שהוא אחר כך נשאר בסביבה במשך מאות שנים, ופוגע בנו, בבריאות שלנו, פוגע בבעלי החיים, ובעיקר נשאר כלכלוך בלתי מתקבל על הדעת.

תמר זנדברג: אם הוא הולך למקום של טיפול בזבל, להטמנה, הוא מערים הטמנה מיותרת של פסולת, וגם מייצר שם גזי חממה.

תמר זנדברג: באמת, זה רע מכל ההיבטים, בזמן שיש לזה תחליף מאוד מאוד טוב, וזה פשוט להשתמש בכלים רב-פעמיים, כולל להיות אחראיים בשימוש שלנו, ולנקות אותם.

ינון אזולאי: - - -

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: לא פלסטיק, כלים רב-פעמיים.

תמר זנדברג: לא, בפלסטיק רב-פעמי, אנחנו נתקן.

תמר זנדברג: מה שרב-פעמי, גם אם זה עשוי מפלסטיק – באמת אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהגיד: גם בגני ילדים, במוסדות, במקומות גדולים, יש בהחלט אפשרות לקנות ערכה, כלים מפלסטיק או ממתכת, לא מזכוכית, שלא צריך שיישברו.

תמר זנדברג: פשוט כן, צריך לשטוף אותם, בין אם באמצעות מדיח – מדיח כלים מהר מאוד מדביק את המחיר, את העלות של הכלים החד-פעמיים, שזו באמת הוצאה.

תמר זנדברג: באמת, זה לזרוק כסף לא לרוח – לפח.

תמר זנדברג: פשוט ככה.

תמר זנדברג: חבל, זה מיותר.

תמר זנדברג: זה לא יעיל, זה לא כלכלי וזה פוגע בסביבה, וזו מטרת המס.

תמר זנדברג: זה באמת מס שנועד שלא ישלמו אותו.

תמר זנדברג: לא רוצים את הכסף.

תמר זנדברג: אל תשלמו, אל תשתמשו, זה הרווח האמיתי לכולנו.

תמר זנדברג: אני באמת מקווה, ואני באמת רוצה להגיד שבאיזושהי שעת רצון, אחרי ששככה הסערה של הוויכוח הפוליטי סביב העניין, ועבר תקציב המדינה והכול – ככה, הקרב הזה מאחורינו – שבאמת אנחנו נשכיל לקחת את זה למקום הזה מכאן והלאה, וגם לעבוד ביחד מול הציבורים של כולנו.

תמר זנדברג: יש לנו כאן באמת אחריות משותפת, והסביבה לא יודעת גבולות ולא יודעת אם מי שמטייל בה הוא שומר שבת או לא, הוא יהודי או ערבי, או גבר או אישה.

תמר זנדברג: זה באמת אינטרס משותף.

תמר זנדברג: לנושא ההצעה שלך, אכן, במרץ 2021, פנתה חברת דלק פי גלילות למשרדנו, למשרד להגנת הסביבה, בבקשה לקבל את הדרישות הסביבתיות שבהן המסוף צריך לעמוד בעקבות החלטת החברה לחדש אחסון וניפוק בנזין במסוף הדלק פי גלילות בירושלים, לאחר שנים שבהן האתר מנפק סולר בלבד.

תמר זנדברג: הבקשה מתייחסת לשימוש במכלים ובמסוף הניפוק הקיימים, לאחר התאמתם לדרישות העדכניות.

תמר זנדברג: לאחר בחינת הדרישות בארץ ובעולם, נמסרו לחברה הדרישות הסביבתיות העקרוניות שבהן יצטרכו לעמוד, המבוססות על הטכניקה המיטבית הזמינה – BAT.

תמר זנדברג: רק לסבר את אוזנכם, אפרופו דיוני הרגולציה, רשות הרגולציה, שהיו כאן בכנסת: המשרד להגנת הסביבה, יחד עם משרדים אחרים, מואשם שהוא ממציא דרישות מהמותן, שהוא מחמיר יותר מדי, וכו'.

תמר זנדברג: אז קודם כול אני רוצה לומר שהמשרד להגנת הסביבה אמון על הסביבה; על האוויר שאנחנו נושמים, על המים שאנחנו שותים, על האדמה שאנחנו משתמשים בה, בעבור כלל אזרחי המדינה, שיהיו נקיים ובריאים.

תמר זנדברג: ובמשרד להגנת הסביבה אנשי המקצוע תמיד פונים לראות מהו הסטנדרט העולמי, מחויבים ל-RIA מחויבים לאותו BAT, שזהBest Available Technology , ובאמת עושים את הדברים בצורה מאוד מקצועית.

תמר זנדברג: עיקר הדרישות שנמסרו לחברה בתחום איכות האוויר, ובכלל זה התקנת אמצעים למניעה ולהפחתת פליטות לאוויר, הן: תנאים לגגות מכלי האחסון; דרישה לרכיבי ציוד, כגון שסתומים, ברזים ומשאבות; דרישה לביצוע ניפוק למכליות כביש במילוי תחת בלבד, עם מתקן להשבת אדי דלק שיעמוד בערכי פליטה מחמירים ויותקן בו ניטור רציף.

תמר זנדברג: דרישות נוספות ניתנו עבור בדיקת עמידה במרחקי הפרדה של חומרים מסוכנים מרצפטור ציבורי, כלומר ממגורים, גני ילדים, גני משחקים – בכל דבר כזה שיש לו שימוש אנושי, יש לנו במשרד מדיניות מרחקי הפרדה, כלומר כמה רחוק המפעל שמהווה מטרד או זיהום יהיה מאותם שימושים ציבוריים – ואיטום מכלים וצנרת למניעת זיהום קרקע ומים.

תמר זנדברג: עוד נמסר לחברה כי קודם לבחינת השינוי המתוכנן לעומקו עליה לערוך ולהגיש לאישורנו סקר תהליכים ופליטות, שיכלול את כל המידע הטכני על מכלי האחסון, לרבות מפרטי הגגות ומערכות האיטום והתאמתם לתקנים, פריסה טכנית של מסוף הניפוק ומתקן הטיפול באדים המתוכנן, וכן, אפיון וכימות של הפלטות הצפויות לאוויר.

תמר זנדברג: עד כה לא התקבלה במשרד בקשה נוספת בעניין זה, או המידע המבוקש – כלומר, הוא לא התקבל – ומבירור שערכו גורמי המקצוע מול מנהל המסוף נמסר כי בשלב זה אין בכוונתו לקדם את התוכנית.

תמר זנדברג: המשרד להגנת הסביבה מחויב להגנה על בריאות הציבור, לצמצום הזיהום ולמניעת מפגעים הנגרמים משימוש לקוי בחומרים מסוכנים.

תמר זנדברג: המשרד פועל לפי התקנים הבין-לאומיים ובוחן כל בקשה לשינויים בהיתרים באופן קפדני.

תמר זנדברג: במידה והחברה תחליט לקדם את הבקשה לאחסון וניפוק בנזין, המשרד להגנת הסביבה, מתוקף חובתו כרגולטור, יבחן את מכלול הנתונים והסיכונים הסביבתיים הכרוכים בהיענות לבקשה.

תמר זנדברג: לסיום אני רוצה לציין שככלל מדיניות המשרד להגנת הסביבה היא שאין מקום להשקעה נוספת בתשתיות פוסיליות מזהמות, על אחת כמה וכמה בתוך יישובי מגורים.

תמר זנדברג: רק בתחילת החודש הצהיר ראש הממשלה על העמקת היעדים של ישראל, והכריז על איפוס פלטות הפחמן עד שנת 2050.

תמר זנדברג: הדרך להגיע לשם היא לא השקעה נוספת בדלקים פוסיליים אלא זניחת מקורות האנרגיה המזהמים והמיושנים והחלפתם בתשתיות אנרגיות מתחדשות.

תמר זנדברג: לשם צועד העולם.

תמר זנדברג: לכך ישראל מחויבת, ולכך ממשלת ישראל מחויבת.

תמר זנדברג: תודה.

אחמד טיבי: תודה, גברתי השרה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: מי שבעד הוא בעד להעביר לוועדת הפנים והגנת הסביבה.

אחמד טיבי: מי שנגד הוא בעד להסיר מסדר-היום.

אחמד טיבי: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 5

אחמד טיבי: נמנעים – אין

אחמד טיבי: בעד – חמישה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

אחמד טיבי: הוחלט להעביר את ההצעה לוועדת הפנים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אנחנו עוברים לשאילתות רגילות לשרה להגנת הסביבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שיקלי.

אחמד טיבי: תמר, את רוצה לעלות לפה?

אחמד טיבי: איפה שיקלי?

אחמד טיבי: התור שלך, עמיחי.

אחמד טיבי: דקה לרשותך.

עמיחי שיקלי: - - -

אחמד טיבי: העוזרים שלך אחראים על זה.

אחמד טיבי: 9 היא הראשונה: השפעה סביבתית של טורבינות הרוח.

אחמד טיבי: אפשר לפתוח לו את המיקרופון, בבקשה?

אחמד טיבי: תפדל.

עמיחי שיקלי: תודה רבה.

עמיחי שיקלי: כבוד השרה, ערב טוב.

עמיחי שיקלי: יש תועלת אנרגטית מועטה לטורבינות, הכרוכה בנזקים סביבתיים חמורים.

עמיחי שיקלי: משטר הרוחות החלש בישראל לא מתאים לתפקוד מיטבי של הטורבינות.

עמיחי שיקלי: יש לעצור הקמת חוות חדשות, לפחות עד לבחינת היקפי הנזק מהחוות הקיימות.

עמיחי שיקלי: רצוני לשאול: איך מתכוון המשרד להגנת הסביבה ברשותך למנוע את הנזקים הסביבתיים שייגרמו מהקמתן של חוות נוספות?

תמר זנדברג: תודה רבה על השאלה החשובה.

תמר זנדברג: ככלל, מדיניות המשרד להגנת הסביבה היא מעבר הדרגתי של המשק משימוש בדלקים פוסיליים, פחם, נפט וגז, לאנרגיות מתחדשות, ובתוך כך העלאת יעד ייצור החשמל מאנרגיות מתחדשות מ-30%, שהיה עד היום, ל-40% עד שנת 2030.

תמר זנדברג: במטרה להפחית פליטת גזי חממה ולקדם אנרגיות מתחדשות, ישראל, כמדינה שטופת שמש, מתבססת בעיקר על ייצור אנרגיה מהשמש באמצעות מתקנים פוטו-וולטאיים בשילוב עם מתקני אגירה.

תמר זנדברג: לשם כך, המשרד מקדם מהלכים רבים, יחד עם משרד האנרגיה ומינהל התכנון, כדי להסיר חסמים ולעודד קידום, תכנון והקמה של מתקנים אלו.

תמר זנדברג: אני רוצה לציין פה עוד, שהמשרד להגנת הסביבה, בגלל הקונפליקט הקשה שיש לנו עם שטחים פתוחים, מעודד ותומך במה שנקרא דו-שימוש, כלומר, מתקנים פוטו-וולטאיים על גגות, על גבי מתקנים קיימים, על גבי גידולים חקלאיים, על גבי הרבה מאוד מתקנים, על מנת שלא לכלות את השטחים הפתוחים, שחשובים להתמודדות עם משבר האקלים ומשבר המגוון הביולוגי לא פחות – ואולי אפילו יותר – מהצורך לקדם אנרגיות מתחדשות, שהוא כמובן קריטי וחשוב בפני עצמו.

תמר זנדברג: נכון, חבר הכנסת שיקלי, שבעולם נפוצה טכנולוגיה נוספת לייצור אנרגיה מתחדשת באמצעות טורבינות רוח, וטכנולוגיה כזו מיושמת בהיקפים קטנים גם בישראל, כחלק מתמהיל האנרגיות המתחדשות, אך בהכללה, ואף שיש לבחון כל מקרה לגופו, ניתן לומר כי טורבינות הרוח אינן הפתרון המיטבי להעלאת אחוזי ייצור האנרגיות המתחדשות בישראל.

תמר זנדברג: הניסיון שהצטבר על בסיס חוות הטורבינות הקיימות, מעלה כי במרבית האזורים בישראל התועלת האנרגטית נמוכה מהעלות הסביבתית.

תמר זנדברג: לטורבינות פוטנציאל פגיעה גדול בבעלי כנף, ויש להן השפעה סביבתית רחבה מבחינת רעש, אינפרה-סאונד וריצוד, הפוגעת בתושבים סביבן.

תמר זנדברג: נציגי המשרד יושבים בוועדות התכנון ומשמשים בעבורם יועצים סביבתיים.

תמר זנדברג: כפי שעשה המשרד עד כה – ומתכנן להמשיך לעשות ביתר שאת – פועלים הנציגים של המשרד בכדי לצמצם את ההשפעות הסביבתיות והנזקים האקולוגיים אשר חוות הטורבינות משיתות על האזור.

תמר זנדברג: במקרים שבהם מדובר באזור רגיש במיוחד, המשרד ממליץ במסגרת הליכי התכנון על שינויים נדרשים על מנת למנוע את הפגיעה הסביבתית, או אף על פסילתה של התוכנית במקרים של חשש לפגיעה סביבתית משמעותית.

תמר זנדברג: אף על פי כן, כמה תוכניות להקמת חוות טורבינות אושרו זה מכבר עוד בטרם כניסתי לתפקיד – ואולי אפילו בטרם ידענו את המורכבות הזו.

תמר זנדברג: כדי לצמצם ככל האפשר את הנזקים הפוטנציאליים, המשרד להגנת הסביבה מפעיל את סמכותו בקביעת תנאים בראשון העסק, על מנת לפקח על העמידה של הטורבינות בדרישות ובתנאים שהיו המסגרת וההתניות לאישורה.

תמר זנדברג: בימים אלה המשרד להגנת הסביבה מגבש מחדש את מדיניותו בעניין טורבינות הרוח, כדי להבטיח את האיזון הראוי בין ההגעה ליעדי הפחתת הפליטות להם אנו מחויבים, ובין הפגיעה הסביבתית הפוטנציאלית שבהקמת חוות טורבינות חדשות.

תמר זנדברג: כמובן שאנחנו נציג את העבודה הזו.

תמר זנדברג: וגם אני חייבת לומר שאני חושבת שזה גם ראוי לדיון ציבורי הרבה יותר נרחב, כי באמת מההתרשמות שלי הוקמו כמה חוות בהליך, בלי לחכות, אחת אחרי השנייה, לראות מה קורה.

תמר זנדברג: בטרם מתקדמים לתוכניות נוספות צריך לקדם את הבחינה הזו.

תמר זנדברג: אני חושבת שמן הראוי שגם הכנסת תערוך דיון בנושא.

תמר זנדברג: לכן, אני מודה לך על השאילתה, ואני גם מזמינה אותך וחברי כנסת נוספים באמת לקיים דיון, אם בשדולה הסביבתית ואם באחת מוועדות הכנסת, כדי להעמיק את הידע שלנו.

תמר זנדברג: בישראל זה תחום יחסית חדש, ובהחלט צריך לבחון אותו מכל ההיבטים והשיקולים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אתה רשאי לשאול שאלה נוספת או לעבור לשאילתה הבאה.

עמיחי שיקלי: עובר לשאילתה.

אחמד טיבי: בבקשה, שאילתה 248.

עמיחי שיקלי: בספטמבר שעבר פורסם תיקון לתקנות הבוצה, שאסר, בניגוד לנהוג באירופה ובארה"ב, שימוש בקומפוסט בוצה לדישון גידולים חקלאיים הנאכלים חיים.

עמיחי שיקלי: בזאת נמנע שימוש בקומפוסט מכ-85% מהחקלאים, והבוצה הפכה ממשאב לנטל שיש להטמינו או לשורפו.

עמיחי שיקלי: רצוני לשאול: כמי שמאמינה ומקדמת כלכלה מעגלית ומחזור, כיצד בכוונתך לפעול לתיקון המצב?

תמר זנדברג: תודה.

תמר זנדברג: מאז כניסתי לתפקיד, אחד מנושאי המיקוד של המשרד להגנת הסביבה – ואני רוצה לציין בהקשר הזה שהממשלה פרסמה חוברת מעניינת מאוד, שאני ממליצה לכולם לעיין בה, עם נושא המיקוד והנושאים המרכזיים שכל משרד הניח למהלך הקדנציה.

תמר זנדברג: אחד מחמשת נושאי המיקוד של המשרד להגנת הסביבה זה אסטרטגיית פסולת חדשה, שתציב את עקרונות הכלכלה המעגלית בבסיסה.

תמר זנדברג: לאור זאת, המשרד להגנת הסביבה הציב יעד של הפיכת הפירמידה, שמשמעותו הפחתת ההטמנה בישראל מ-80% ל-20% מהפסולת שנוצרת במדינה.

תמר זנדברג: באמצעות מעבר לקידום תהליכים של הפרדה במקור, מחזור והטמנה רק של השאריות שאי-אפשר לטפל בהן עד אותו שלב.

תמר זנדברג: הבוצה, שהיא נושא השאילתה, היא אחד הרכיבים, שאנו במשרד פועלים למנוע את הטמנתם ולאפשר את השימוש החוזר בה כקומפוסט.

תמר זנדברג: האמירה שלפיה תיקון תקנות הבוצה אוסר על שימוש בו בחקלאות, וכי החלופה היחידה היא סילוק הבוצה והטמנתה באתרי סילוק פסולת או שרפה, איננה נכונה.

תמר זנדברג: התיקון אכן קובע איסור מסוים על שימוש בבוצה, אך אינו אוסר שימוש בבוצה מסוג א' לחקלאות.

תמר זנדברג: האיסור חל רק על גידולים הנאכלים חיים, כגון: מלפפונים, עגבניות, דלעת, וכיוצא באלו.

תמר זנדברג: מעבר לכך, ניתן להשתמש בבוצה במגוון גידולים, כמו פירות הגדלים על עצים, גידולים כדוגמת חיטה, תירס, תפוחי אדמה וירקות, כאשר הפרי גדל מעל 50 ס"מ מעל פני הקרקע.

תמר זנדברג: לאור זאת, חשוב להדגיש כי אין מחסור בשטחים חקלאיים לגידולים המותרים לשימוש בכל הבוצה המיוצרת.

תמר זנדברג: על פי נתונים של משרד החקלאות המבוססים על מאגר מידע וולונטרי שמתקבל מהחקלאים, מתוך למעלה מ-1.3 מיליון דונם של קרקע חקלאית המיועדת לגידולים, 770,000 דונם מיועדים לגידולים המותרים לשימוש בבוצה סוג א'.

תמר זנדברג: אף אם נתונים אלו אינם מדויקים לחלוטין, בהיותם מבוססים על מידע וולונטרי, אין ספק שיש בהם כדי ללמד על כך שהמגבלה על שימוש לגידולים חיים אין בה כדי להיות סיכול של השימוש בבוצה בפועל.

תמר זנדברג: על פי נתוני המשרד להגנת הסביבה, בשנת 2019 טופלו בישראל למעלה מ-558,000 טונות של בוצת מט"שים עד לרמה של בוצה סוג א', כהגדרתה בתקנות, המתאימים לשימוש חקלאי.

תמר זנדברג: על פי הערכים שנקבעו בתקנות, ניתן ליישם בקרקע עד כחמישה טון בוצה לדונם אחד בשנה.

תמר זנדברג: זו גם ההמלצה החקלאית והפרקטיקה המקובלת.

תמר זנדברג: המשמעות היא שכל כמות הבוצה סוג א' הנוצרת בשנה, מספיקה לדישון של 111,745 דונם שטח חקלאי, שהם רק כ-14% מכלל השטח החקלאי המיועד לגידול גידולים מותרים.

תמר זנדברג: יתרה מכך, בניגוד לקביעתך בשאילתה, התיקונים אינה מנוגדים לחקיקה העולמית, ולראיה, הדירקטיבה האירופית אסרה שימוש בבוצה בגידולים הנאכלים חיים כבר משנת 1986, למען שמירה על בריאות הציבור.

תמר זנדברג: עוד אבקש להוסיף, למען הדיוק, כי התקנות אינן מתירות שרפה של בוצה לשם סילוקה אלא מאפשרות שימוש בבוצה אך ורק לשם השבה להפקת אנרגיה – מה שבה

תמר זנדברג: חלט עולה בקנה אחד עם קידום כלכלה מעגלית ומחזור.

תמר זנדברג: תיקון התקנות למעשה מבטיח את בריאות הציבור, את ההגנה על הסביבה, ומקדם סדר יום סביבתי, ששמנו כנר לרגלינו.

תמר זנדברג: שאלה נוספת?

אחמד טיבי: חבר הכנסת איתמר בן גביר – 85.

איתמר בן גביר: יושב-ראש המליאה, גברתי השרה, אני שואל בעניין מפגע אקולוגי חמור באביתר.

איתמר בן גביר: במטרה לגרום לתושבי אביתר לעזוב, מחבלים מהכפר ביתא מציתים פלסטיק וצמיגים, אשר גורמים לעשן שחור ומסרטן שמופנה יום-יום לעבר היישוב.

איתמר בן גביר: רצוני לשאול: האם המשרד להגנת הסביבה פועל למניעת האסון האקולוגי הזה, ואם כן, כיצד?

תמר זנדברג: השאילתה כוללת הנחות רבות, שאין להן אחיזה במציאות.

תמר זנדברג: אך ככל שיש הצתות בזדון מהצד הישראלי או הפלסטיני, השונות משרפת פסולת, המוכרת במרחב, ושמקורן בעיקר חוסר מודעות או טיפול לקוי, עליהן להיות מטופלות על ידי גורמי האכיפה והכיבוי ולא על ידי המשרד להגנת הסביבה.

תמר זנדברג: למעשה, ככל שמדובר בשטחי הגדה המערבית, אין למשרד סמכות לאכוף ולפעול למניעת שרפת פסולת.

תמר זנדברג: הסמכות לכך נתונה בידיו של המינהל האזרחי.

תמר זנדברג: עם זאת, שרפות פסולת היא אחת התופעות הקשות שאיתה נדרשנו להתמודד בתוך תחומי ישראל, והן פוגעות פגיעה קשה באדם ובסביבה.

תמר זנדברג: לפיכך, המשרד להגנת הסביבה בראשותי מתכנן להגדיל משמעותית את המשאבים המוקצים לפעולות אכיפה ומניעה של שרפות הפסולת הפיראטיות בשטחי ישראל.

תמר זנדברג: לצד זאת, לזיהום האוויר אין גבולות, והמשרד רואה חשיבות גדולה במניעת שרפות הפסולת גם מעבר לקו הירוק.

תמר זנדברג: לכן, בכוונתי להנחות את קמ"ט הגנת הסביבה לפעול בנחישות, ולהשתמש בכל האמצעים העומדים לרשותו כדי להיאבק בשרפות הפסולת.

תמר זנדברג: בנוסף, הנחיתי את מנכ"לית המשרד לפעול במשותף עם המינהל האזרחי, במטרה לייעץ מניסיונו של המשרד בהתמודדות עם תופעת שרפות הפסולת, ולגבש תוכנית עבודה להפחתת הישנות המפגע.

איתמר בן גביר: שאלה נוספת.

איתמר בן גביר: קודם כול, אני לא יודע מאיפה את לוקחת שההנחות אינן נכונות.

איתמר בן גביר: את לא מסתובבת שם בדרך כלל, עד כמה שאני יודע.

איתמר בן גביר: לכן, התפיסה הזאת להגיד על דברים שהם לא נכונים, מבלי לבדוק את העובדות, היא בעייתית.

איתמר בן גביר: אבל אני דווקא יוצא מכאן עם בשורה.

איתמר בן גביר: את אומרת: הנחיתי את הקמ"ט להתחיל לאכוף את הדבר הזה.

איתמר בן גביר: באיזו צורה ייאכפו?

איתמר בן גביר: איך?

איתמר בן גביר: מה ההנחיות שנתת לו?

איתמר בן גביר: נשמח לשמוע כאן.

תמר זנדברג: נעדכן בהמשך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שאילתה נוספת, מס' 175.

איתמר בן גביר: השאלה הבאה שלי עוסקת בעניין שעות פעילות באתרי רשות הטבע והגנים.

איתמר בן גביר: מתלונה שהגיעה ללשכתי עולה כי פקחים של שמורות הטבע והגנים מפנים את המבקרים מבריכות נחל הזוויתן כבר בשעה שלוש בצוהריים.

איתמר בן גביר: רצוני לשאול: 1.

איתמר בן גביר: האם נכון הדבר?

איתמר בן גביר: 2.

איתמר בן גביר: אם כן – מדוע?

איתמר בן גביר: 3.

איתמר בן גביר: כיצד בכוונת השרה לטפל בנושא?

איתמר בן גביר: לתשומת ליבך, השאילתה הזאת הוגשה ב-8 באוגוסט.

תמר זנדברג: מדובר בשמורת הטבע יהודיה, אשר קולטת קהל בתשלום ונסגרת בשעה 17:00 בימי הקיץ.

תמר זנדברג: היות שמדובר בשמורה בעלת שטח גדול, וכדי שהמבקרים יספיקו לסיים את המסלול עד לזמן הסגירה, וכדי לאפשר להם לצאת בבטחה לפני החשכה, המבקרים בבריכות מתבקשים לפנותן בשעה 15:00, והמבקרים במפל מתבקשים להתפנות בשעה 16:00.

תמר זנדברג: עם זאת, לאור הרצון לאפשר זמן שהייה ככל הניתן בבריכות המרוחקות – בפרט במהלך תקופת החגים האחרונה – בחנה רשות הטבע והגנים כיצד ניתן לאפשר שהות ארוכה יותר בבריכות המדוברות מבלי לפגוע בשמירת הטבע בשמורה.

תמר זנדברג: על כן, במהלך חול המועד סוכות, הוארכו שעות הפעילות בכלל האתרים.

תמר זנדברג: ביהודיה, בפרט, הוארכו שעות הפעילות בשעה נוספת, ועבור מי שיצא לכיוון קצרין, הוארכה שעת היציאה בשעה וחצי.

תמר זנדברג: חשוב לזכור כי בסוכות כבר החל היום להתקצר, ולכן לא ניתן היה להאריך יותר את שעות הפעילות, על מנת שיהיה מספיק זמן למטיילים לצאת בבטחה לפני החשיכה.

איתמר בן גביר: שאלה נוספת.

איתמר בן גביר: כיום מה אתם נוהגים שם, במקום, כאשר עברנו לשעון חורף והשמורה פתוחה, לפי הנתונים של רשות הטבע, בין השעות 08:00 ל-16:00 אחרי הצוהריים?

תמר זנדברג: זאת התשובה שקיבלתי מרשות הטבע והגנים.

תמר זנדברג: אין לי אלא להניח שאותה מדיניות שמוצגת כאן תימשך גם לכלל השנה, אבל אני אוודא את זה עם הרשות.

איתמר בן גביר: בסדר.

איתמר בן גביר: אז את חייבת לי שני עדכונים, גם בעניין הקמ"ט, וגם בעניין יהודיה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת עופר כסיף – שאילתה מס' 180.

עופר כסיף: גברתי השרה, אדוני היושב-ראש, על פי נתוני משרדך, התחנה המרכזית בתל אביב היא המקום המזוהם ביותר מזיהום תחבורתי שנמצא בתוך שכונת מגורים.

עופר כסיף: רצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: כמה חריגות מהחוק נמדדו בתחנה מאז 2008?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: אילו פעולות אכיפה בוצעו מאז 2008?

עופר כסיף: 3.

עופר כסיף: מדוע לא תשתמשי בכוחך להפעיל צו סגירה זמני לתחנה, או להכריז על האזור כמפגע זיהום אוויר?

עופר כסיף: תודה.

תמר זנדברג: תודה על השאלה, שעוסקת באמת בנושא סביבתי-עירוני-תחבורתי חשוב מאוד מאוד.

תמר זנדברג: אני באמת מעורבת בו הרבה מאוד שנים, גם כתושבת תל אביב, גם כחברת מועצה לשעבר.

תמר זנדברג: קודם אני אתייחס לשאלות העובדתיות.

תמר זנדברג: בשנים 2012 עד 2017 הוצבה תחנת ניטור מזהמי אוויר בסמוך לקיר התחנה המרכזית, והחל משנת 2019 הוצבה גם תחנת ניטור חדשה ברחוב לוינסקי, הסמוך לתחנה המרכזית.

תמר זנדברג: טרם 2012, תחנת הניטור שפעלה בתחנה המרכזית הייתה בבעלות התחנה, ותוחזקה באופן לקוי, כך שלא ניתן להפיק ממנה נתונים רלוונטיים למענה.

תמר זנדברג: כפי שעולה מנתוני הניטור, במהלך השנים קיימת מגמה מתמשכת של ירידה בריכוזים של חלק מן המזהמים באזור התחנה המרכזית, בפרט נרשמה ירידה בריכוזים השנתיים של חנקן דו-חמצני, שהוא סמן לזיהום אוויר מתחבורה.

תמר זנדברג: אף שבשנים האחרונות לא נמדדו כלל חריגות מהערך השעתי למזהם זה, עדיין קיימת חריגה מהערך השנתי של חנקן דו-חמצני.

תמר זנדברג: יש לציין, כי לא נרשמה ירידה עקבית דומה בריכוזי החלקיקים הנשימים במדידה היממתית באזור, אולם אין חריגה מהערך השנתי של חלקיקים נשימתיים עדינים, חלקיקי PM2.5, בשנים 2019–2020.

תמר זנדברג: חשוב לציין כי ריכוזי מזהם זה מושפעים רבות מאירועי אבק אזוריים, המשתנים בין השנים, ולכן צפוי חוסר מגמה רב-שנתית בנתונים.

תמר זנדברג: לגבי פעולות האכיפה, בשנים האחרונות הוצעו לחברות האוטובוסים הפועלות בתחנה המרכזית הוראות לשם מניעה וצמצום של זיהום האוויר ממקור הפליטה, לפי סעיף 41 לחוק אוויר נקי.

תמר זנדברג: ההוראות דורשות מחברות האוטובוסים להפחית זיהום אוויר באופן הדרגתי, ולהצטייד באמצעי הנעה חלופיים, כגון אוטובוסים חשמליים.

תמר זנדברג: כמו כן, נקבעה במסגרת הוראות אלה הוראה המחייבת הדממת מנועי האוטובוסים העומדים ברציפי התחנה לאחר עשר דקות.

תמר זנדברג: לאחרונה, במסגרת סיורי פיקוח שערכו עובדי המשרד אחר עמידת חברות האוטובוסים בהוראות אלה, ניתנו הודעות על כוונה להטיל עיצומים כספיים לשתי חברות אוטובוסים, בשל הפרת הוראה זו ברציפי התחנה המרכזית, בכמה הזדמנויות.

תמר זנדברג: סכום העיצום הכספי הינו כ-900,000 שקלים לכל חברה.

תמר זנדברג: עוד יצוין כי במסגרת הוראות אלה, חויבו חברות האוטובוסים לעבור באופן הדרגתי לשימוש באוטובוסים מדורות מתקדמים יותר, על ידי חיוב בסך הפליטות מציי הרכב.

תמר זנדברג: יודגש, כי מאחר שהחריגות מערכי הסביבה שנמדדו במהלך השנים בסביבת התחנה המרכזית מקורן בפעילות תחבורתית, הכוללת חברות אוטובוסים שונות, מוניות שירות ורכבים אחרים המונעים בדיזל, כגון משאיות וכו', לא ניתן היה לייחס חריגות אלה לגורם בודד, כגון מפעילת התחנה המרכזית, חברת התחנה המרכזית החדשה בתל אביב, 1988, בע"מ.

תמר זנדברג: ומשכך, לא ניתן היה לבצע אכיפה משמעותית בגין חריגות אלה, שהן תוצר של פעילות תחבורתית משולבת בסביבת התחנה המרכזית.

תמר זנדברג: עוד יצוין, כי התחנה המרכזית פועלת כשברשותה הוראות שהוצאו לה מתוקף סעיף 34 לחוק אוויר נקי, המתייחסות בעיקר לאיכות האוויר במבנה התחנה המרכזית.

תמר זנדברג: משרדי מפקח אחר עמידת התחנה בהוראות אלה.

תמר זנדברג: ההוראות כוללות, בין היתר, חובת עריכת ניטור בתוך אולם הנוסעים המרכזי; בעונת החורף 2020–2021 ערכי המזהמים הללו היו תקינים.

תמר זנדברג: כמו כן, בהתאם להוראות המשרד, הותקן מנגנון לסגירה אוטומטית של הדלתות בין אולמות הנוסעים לרציפים, הותקנו מסכי אוויר מעל דלתות היציאה הנ"ל והותקן שילוט על דלתות היציאה, המבהיר כי אין לצאת לרציפי האוטובוסים קודם הגעתו והעלאת הנוסעים.

תמר זנדברג: לעניין ההכרזה על התחנה כאזור נפגע זיהום אוויר, כאמור בסעיף 11 לחוק אוויר נקי, אציין כי אפשרות זו אכן בסמכותי, ובחנתי אותה, לצד פתרונות אפשריים נוספים.

תמר זנדברג: כפי שפורסם, בחודש שעבר הגיעו משרדי התחבורה ורשות מקרקעי ישראל להסכמות עם עיריית תל אביב וחברת נצב"א על סגירת התחנה המרכזית עד 2023.

תמר זנדברג: אוסיף ואדגיש כי המשרד להגנת הסביבה תמך בחברות התחבורה הציבורית ברכישת אוטובוסים חשמליים, הפועלים, בין היתר, גם באזור התחנה המרכזית, ולאחרונה אף אישר תמיכות נוספות לאוטובוסים הפועלים באזור התחנה.

תמר זנדברג: כמו כן, המשרד מקדם רגולציה אשר תחייב את מפעילי התחבורה הציבורית בישראל לעבור לרכש אוטובוסים ללא זיהום בערים החל משנת 2026, לפי החלטת ממשלה שאושרה בחודש יולי האחרון.

תמר זנדברג: אגב, החלטת ממשלה על תחבורה נקייה – החלטת ממשלה מאוד מאוד דרמטית.

תמר זנדברג: במקביל פועל המשרד מול משרד התחבורה ועיריית תל אביב-יפו לקידום הסכמות לחתימה על מסמך הבנות לתוכנית "עיר מופחתת זיהום אוויר מתחבורה", אשר תכלול מגוון פתרונות להפחתת זיהום אוויר מתחבורה בעיר.

תמר זנדברג: לסיום, אני רוצה לומר בנימה אישית, שהפרשה הזאת של התחנה המרכזית היא פרשה ארוכה וסבוכה, והיא איזושהי דוגמה לפיל לבן שהוקם לפי תוכניות מאוד מאוד ישנות, שכבר בעת הקמתו היה ברור שהוא הפתרון הלא-המתאים לבעיה הלא-נכונה, במקום הלא-נכון.

תמר זנדברג: אני חושבת שיש ללמוד מכך הרבה גם לתכנון של דברים נוספים מהסוג הזה בהמשך, כאשר אנחנו מסתמכים על תוכניות ישנות מאוד ובינתיים איכות התכנון, איכות התחבורה וכמובן ההכרה שלנו באיכות הסביבה מאוד מאוד מתקדמת.

תמר זנדברג: לא נכון לכבול את עצמנו לעשרות שנים קדימה לתוכניות כל כך מיושנות.

תמר זנדברג: מקרה התחנה המרכזית הוא מקרה מאוד מאוד דרמטי מהסוג הזה.

תמר זנדברג: אני מאוד מאוד שמחה ומברכת את שרת התחבורה מיכאלי ואת ראש עיריית תל אביב-יפו רון חולדאי על ההסכם הדרמטי הזה להוצאת התחנה תוך זמן קצר יחסית, תוך פחות משנתיים.

תמר זנדברג: אין לי ספק שנושא זיהום האוויר והדברים שמופיעים בשאלה שלך ובתשובה היו זרזים משמעותיים לקידום ההחלטה הזאת.

תמר זנדברג: כמובן, בנוסף, פה אני חייבת מאוד מאוד לציין את המאבק הציבורי של שכונות דרום תל אביב, של הפעילים באזור, שגם לי יצא להיות איתם שם הרבה פעמים באזור לוינסקי והתחנה עצמה.

תמר זנדברג: זה באמת מאבק אזרחי מאוד מאוד ראוי ומאוד מאוד צודק ולכן אני גם מקווה שמאוד מאוד יצלח.

עופר כסיף: תודה רבה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת?

עופר כסיף: - - -

אחמד טיבי: שאילתה 261 – כנס האקלים.

אחמד טיבי: עופר.

עופר כסיף: תודה רבה.

עופר כסיף: בסוף חודש יולי ישראל הגישה יעדים לקראת כנס האקלים השנתי של האו"ם.

עופר כסיף: רצוני לשאול: 1.

עופר כסיף: מדוע יעדים שישראל הציבה לא תואמים את המלצות ה-IPCC להתמודדות עם המשבר?

עופר כסיף: 2.

עופר כסיף: האם בתקופה הקרובה ישראל תציב יעדים שאפתניים יותר משנקבעו בחודשים האחרונים?

עופר כסיף: ושוב, תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

תמר זנדברג: תודה רבה, שאלה מצוינת.

תמר זנדברג: התשובה היא שבאמת שנים רבות מדי משבר האקלים לא זכה למקום הראוי בסדר-היום של מקבלי ההחלטות במדינת ישראל.

תמר זנדברג: עם כניסתי למשרד להגנת הסביבה הצבתי את המאבק במשבר האקלים בלב נושאי המיקוד של המשרד, והקדשתי מאמצים רבים כדי למצב אותו כנושא מרכזי בסדר-היום הממשלתי והלאומי.

תמר זנדברג: כפי שציינת, יעדי הפחתת הפליטות שעוגנו בהחלטות ממשלה קודמות אינם שאפתניים ואינם מספקים.

תמר זנדברג: נכון שבישראל קצב גידול האוכלוסייה הוא גבוה באופן יחסי וקרקע שיכולה לשמש לדוגמה לשדות סולריים, כפי שדיברנו קודם, מצויה במחסור, כך שהאתגר בהפחתת פליטות ובייצור אנרגיה מתחדשת גדול במיוחד – אך דווקא ישראל שמזהמת כמו מדינה מפותחת ופגיעה לשינויי האקלים כמו מדינה מתפתחת, נדרשת לעמוד בשורה אחת עם המדינות המתקדמות ולהציב יעדים שאפתניים להפחתת פליטות גזי חממה אשר יתאימו להמלצות דוח ה-IPCC ולמאמץ הגלובלי שנקבע רק לאחרונה בגלזגו – לא נפתח את זה פה, אבל היא צוירה ככישלון, למרות שאכן אולי היא אכזבה יחסית לציפיות, אבל היא בהחלט שמה כמה עוגנים מאוד מאוד משמעותיים וביניהם הצורך להישאר על מעלה וחצי והפעולות הלאומיות שצריך לעשות לצורך כך.

תמר זנדברג: ב-1 בנובמבר, בוועידת האקלים העולמית בגלזגו, הכריז ראש הממשלה על יעד חדש למדינת ישראל: איפוס פליטות נטו עד שנת 2050, ובכך העלה את היעדים שנקבעו רק שלושה חודשים קודם לכן.

תמר זנדברג: זהו יעד שאפתני יותר, אך גם הכרחי.

תמר זנדברג: בכך הצטרפה ישראל לשאר מדינות ה-OECD בכל הקשור להתחייבות למעבר לכלכלה מאופסת פליטות עד 2050.

תמר זנדברג: הגשמת היעד החדש תדרוש צעדים מרחיקי לכת ושינויים מבניים עמוקים בכלכלה הישראלית, בין השאר לאור האתגרים שצוינו לעיל, כמו גם הצמיחה הכלכלית המואצת במדינה.

תמר זנדברג: על מנת ליישם את יעדי המשק והיעדים הסקטוריאליים לשנת 2030 הוביל המשרד להגנת הסביבה, בשיתוף 14 משרדי ממשלה נוספים, תוכנית יישום כוללת, אשר מתוכה נגזרו, בשלב הזה, ארבע החלטות ממשלה שכבר עברו ב-24 באוקטובר 2021, שעוסקות בתחבורה נקייה – נושא השאלה הקודמת שלך, חבר הכנסת כסיף – התייעלות באנרגיה והפחתת פליטות גזי חממה מאנרגיה, האצת תשתיות אקלים ועידוד חדשנות טכנולוגית למאבק בשינויי האקלים.

תמר זנדברג: הצעות מחליטים אלו מקצות תקציבים ומגדירות פעולות קונקרטיות כבר לשנים הקרובות, על מנת להצעיד את המשק לכיוון היעדים שקבעה הממשלה לעשור הנוכחי.

תמר זנדברג: כמו כן, שיתופי פעולה אזוריים – כמו למשל ההסכם שנחתם השבוע עם ירדן – צפויים גם הם לשפר את היכולת של ישראל להגשים את היעדים.

תמר זנדברג: כדי לעמוד ביעדים החדשים שעליהם הצהיר ראש הממשלה בוועידת האקלים, עלינו לבחון העמקה של היעדים כבר לעשות הקרוב.

תמר זנדברג: לכן, אם אנחנו נעגן גם את היעד החדש בהחלטת ממשלה, זה בהחלט מחייב אותנו לעגן גם יעד ביניים ל-2030 ולהעלות אותו.

תמר זנדברג: היום היעד שלנו הוא 27%, מדינות העולם נמצאות בכ-45% עד 50% בממוצע.

עופר כסיף: - - -

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: בגלזגו התובנה היא שצריך לפחות 45% הפחתה כדי לשמור את המעלה וחצי בחיים, מה שנקרא.

תמר זנדברג: כלומר, לא לעלות מעל מעלה וחצי.

תמר זנדברג: אגב, חבר הכנסת כסיף, אם סוכמים את כלל ההתחייבויות שנמצאות בתוקף היום, אנחנו צפויים בשנת 2030 לעלייה של כמעט 14% בפליטות במקום ירידה של 45% גלובלי.

תמר זנדברג: כלומר, רק תבינו איפה העולם נמצא במובן הזה, וזה מצריך פעולה מאוד מאוד מהירה.

תמר זנדברג: מייד.

תמר זנדברג: בשנים הקרובות.

תמר זנדברג: אין לנו זמן לחכות ל-2050, אנחנו צריכים להתחיל עכשיו, כי אחרת כבר ב-2030 אנחנו נוכל לומר שחצינו את נקודת האל-חזור, ואנחנו נראה ממש קריסה של המערכות האקולוגיות.

תמר זנדברג: המדע צופה קטסטרופה אם זה יקרה.

תמר זנדברג: על כן, על מנת לעמוד ביעדים החדשים שעליהם הצהיר ראש הממשלה, עלינו לבחון העמקה של היעדים לעשור הקרוב והתאמה של תוכניות היישום.

תמר זנדברג: בחינה זו צפויה להסתיים במהלך השנה, ולקראת ועידת האקלים בשנה הבאה, שתיערך בשארם א-שייח' בנובמבר 2022.

תמר זנדברג: זו גם הזדמנות עבורנו.

תמר זנדברג: הוועידה הבאה תהיה באזור שלנו, באזור המזרח התיכון, וזו הזדמנות גם להעמיק את שיתופי הפעולה האזוריים.

תמר זנדברג: רק תבינו שאותה ועידת גלזגו – כמו שהייתה בפריז ב-2015 והייתה בגלזגו ב-2021, שכל מנהיגי העולם נוהרים אלי מכל העולם, מתחייבים למאמץ הגלובלי – תקרה עוד שנה בשארם א-שייח'.

תמר זנדברג: אז יש לנו באמת זמן קצר לא רק להצטרף לעולם, אלא גם להוביל, בעיקר לאור הפגיעות שלנו הצפויה מאסונות אקלים.

תמר זנדברג: בתקופה הקרובה גם נביא לאישור הממשלה, ולאחר מכן למליאת הכנסת, חוק אקלים שיעגן את היעדים של מדינת ישראל וגם יתווה את הדרך להגיע אליהם.

תמר זנדברג: החוק הזה מעוגן גם בקווי היסוד של הממשלה, ואני בטוחה שהממשלה הנוכחית לא תאכזב אותנו ולא את הדורות הבאים.

תמר זנדברג: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת לעופר?

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: תמו השאלות לשרה להגנת הסביבה.

אחמד טיבי: עכשיו, שרת החינוך, בבקשה.

אחמד טיבי: היא תשיב על שאילתות רגילות.

אחמד טיבי: חבר הכנסת איתמר בן גביר.

אחמד טיבי: חבר הכנסת יריב לוין, 197:

אחמד טיבי: העמקת הידע על האסלאם.

אחמד טיבי: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: כבוד השרה, להלן השאלה: האוכלוסייה המוסלמית בישראל היא השנייה בגודלה לאחר האוכלוסייה היהודית.

יריב לוין: רצוני לשאול: 1.

יריב לוין: איזו היכרות נעשית במערכת החינוך היהודית ביחס לאסלאם, באילו מוסדות ובאילו כיתות?

יריב לוין: 2.

יריב לוין: אילו פעולות נוספות בדעתך לשקול להעמקת הידע על האסלאם בקרב התלמידים היהודים?

אחמד טיבי: תודה רבה.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת יריב לוין, על השאלה.

יפעת שאשא ביטון: כבוד היושב-ראש.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי.

יפעת שאשא ביטון: אני אתחיל בהתייחסות לשאלה הראשונה, שאלה חשובה, בכלל נושא חשוב.

יפעת שאשא ביטון: משרד החינוך מכיר בחשיבות של לימודים של תוכני המורשת, הדת והמסורת המוסלמית בקרב תלמידי ישראל דוברי העברית.

יפעת שאשא ביטון: התכנים משולבים במקצועות החובה בחינוך היסודי, ובחטיבות הביניים ובמקצועות החובה והבחירה גם בחטיבה העליונה.

יפעת שאשא ביטון: בשלב החינוך היסודי, אני אתן לך פירוט של מה קורה בכל אחד משלבי הלימוד: בשלב החינוך היסודי נלמד הנושא במסגרת תוכנית הלימוד בגיאוגרפיה, אדם וסביבה – זה בכיתה ה' – וכן במסגרת תוכנית הלימודים במולדת, חברה ואזרחות, שזה בכיתה ד'.

יפעת שאשא ביטון: בחטיבות הביניים ובחטיבות העליונות הנושא נלמד במקצועות החובה: היסטוריה, גיאוגרפיה, ספרות ואזרחות, על פני כל שנות הלימוד.

יפעת שאשא ביטון: בלימודי הבחירה בחטיבה נלמד הנושא בשני תחומי דעת, במקצוע גיאוגרפיה אדם וסביבה, בנושא המזרח התיכון – מקצוע בחירה מוגבר לבגרות בכיתות י'–י"ב, ובמקצוע עולם הערבים והאסלאם, המקצוע הנלמד כמקצוע בחירה ברמת חמש יחידות לימוד בכיתות י'–י"ב.

יפעת שאשא ביטון: התכנים כוללים: היכרות עם המורשת, הדת והמסורת המוסלמית; היכרות עם כלל המדינות המוסלמיות; מצוות הדת המוסלמית; כיבוש ומלחמות היהודים בארצות האסלאם; יצירות ספרות מרכזיות, אמנות ועוד.

יפעת שאשא ביטון: נוסף לכך, יש פעילויות רבות המוצעות במוסדות אומנות ואקדמיה המיועדות להעשרת ידע המורים, להעשרת חומרי הלמידה להשתלמות ולפיתוח מקצועי.

יפעת שאשא ביטון: אתן לך דוגמאות: 1.

יפעת שאשא ביטון: חשיפת מורים לחומרי הוראה נוספים על האסלאם בארכיונים ובספרייה הלאומית; 2.

יפעת שאשא ביטון: למידה מתוך התבוננות ביצירות אמנות במוזיאון ישראל ובמוזיאון לאומנות האסלאם ובתערוכות השונות; 3.

יפעת שאשא ביטון: השתלמויות בנושא מנהיגות חינוכית בין-תרבותית יהודית ערבית בהם מורי המורשות השונות מהמגזר היהודי, המוסלמי, הנוצרי והדרוזי מתכנסים לדיאלוג ולימוד משותף סביב טקסים, טקסטים מארונות הספרים המורשתיים של כלל המורשות.

יפעת שאשא ביטון: לצד אלה, המשרד מקדם מפגשי לימוד משותפים לתלמידים.

יפעת שאשא ביטון: הוכח שכשלומדים יחד, אז גם מתעצמת ההיכרות ומתעצמים כמובן גם רגשי הכבוד ההדדי, ההכלה והקשר הבין-אישי.

יפעת שאשא ביטון: בשנה האחרונה, למרות הקורונה, נפגשו כ-8,000 תלמידי מכ-270 בתי ספר שונים.

יפעת שאשא ביטון: כמו כן, מדי שנה מתקיימות השתלמויות לאלפי מורים בנושא חיים משותפים ומניעת גזענות, וכן נעשות פעולות לקידום חדר מורים מגוון.

יפעת שאשא ביטון: בשנת הלימודים תשפ"א – שזו השנה שעברה – לימדו כ-1,750 מורים מהחברה הערבית בבתי ספר יהודיים.

יפעת שאשא ביטון: זו עלייה של מאות מורים בשנים האחרונות.

יפעת שאשא ביטון: לשאלתך השנייה, חבר הכנסת יריב לוין: הנושא מקבל ביטוי נרחב בתחומי הדעת השונים ועל פני כל שכבות הגיל.

יפעת שאשא ביטון: אני כרגע לא מוצאת מקום להרחבת התוכניות בהיבט הזה, אבל יחד עם זאת, אני מוצאת לנכון להעמיק במערכת את העשייה לקידום שותפות, סובלנות, ערבות הדדית, מתוך תחושת שייכות לקהילה ולחברה הישראלית.

יפעת שאשא ביטון: אני יכולה לומר לך שגם המשרד – אפילו ברמת הלשכה – מקדם את הנושא של חיים בשותפות, אגב, על כל גווניה של החברה הישראלית, במיוחד אחרי מה שחווינו בשנה האחרונה.

יפעת שאשא ביטון: אחד היעדים שהגדרתי למערכת עוסק בהיכרות מעמיקה ורציפה בכל שלבי הגיל עם הזהויות השונות המרכיבות את הפסיפס הישראלי.

יפעת שאשא ביטון: אני מאמינה כי היכרות זו תסייע לקידום לכידות חברתית ולאומית, אזרחות סובלנית, שוחרת פיוס ומכבדת.

יפעת שאשא ביטון: הכרה ביסודות המשותפים לבני האדם באשר הם, מעורבות במתרחש בחברה שלנו ורגישות לצדק חברתי וסביבתי יוצרות אחריות חברתית של הפרט ושל החברה גם יחד.

יפעת שאשא ביטון: בהתאם לכך, בתי הספר הונחו לקדם פעולות בזירות מגוונות במוסד החינוכי ומחוצה לו, המבטאות ומקדמות את ערכי השותפות, הכרת אוכלוסיות מגוונות ופעילות אקטיבית לביטוי ערבות הדדית.

יפעת שאשא ביטון: אני מוכרחה לציין בהקשר הזה שזה לא מסתכם רק בהיכרות עם האסלאם, עם המגזר הערבי, עם החברה הערבית, אלא בכלל כל הפסיפס המגוון והעשיר שלנו: זה דתיים, חילונים, חרדים, תושבי קיבוצים, ילדי קיבוצים, אל מול ערים שנמצאות בסמוך.

יפעת שאשא ביטון: באמת היכרות מעמיקה עם כל המגוון העשיר של החברה הישראלית, שבעיניי הוא פשוט נכס תרבותי.

יפעת שאשא ביטון: העשייה תתבצע באמצעות הכשרות לצוותי החינוך להובלת שיח חברתי וערכי; הובלת שיח מכבד בנושאי מחלוקת וניהול קונפליקטים; קידום ערוצי שיח ופעולות משותפות למען הטוב המשותף; קידום מפגשים רב-תרבותיים ומתן כלים לפתיחות ולסקרנות תרבותית.

יפעת שאשא ביטון: בסוף בסוף, אם אין מפגש, זה תמיד יכול להישאר ברמה תיאורטית.

יפעת שאשא ביטון: עצם המפגש מוריד גם חששות וגם דעות קדומות, וגם יוצר באמת את המרחב החברתי המשותף.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שאלה נוספת.

יריב לוין: גברתי השרה, אני לא אומר את זה כדי לפגוע, חס וחלילה, אבל התשובה הייתה מרובת מילים אבל לטעמי דלה בתוכן, ואסביר גם למה.

יריב לוין: קודם כול, אין שום קשר בין סובלנות, מפגשים וכל מיני דברים כאלה לבין הכרת האסלאם וידע בסיסי בעניין הזה.

יריב לוין: שני הדברים בכלל לא קשורים אחד בשני.

יריב לוין: אני אגיד לך עוד יותר מזה: אני לא מאמין שזה שיש איזשהו מפגש של כיתות בשני בתי ספר גורם לזה שמישהו מבין משהו על האסלאם או זוכר משהו או יודע משהו.

יריב לוין: שנית, אני חושב שבתוך עמנו אנחנו חיים.

יריב לוין: יכול להיות שאני לא חי בתוך עמי, אבל אני לא באמת מכיר תיכוניסטים יהודים ישראלים שיש להם ידע עמוק באסלאם ושיש להם ידע בכלל ויודעים אפילו את הפרט הכי בסיסי.

יריב לוין: זה לא קיים.

יריב לוין: אז אפשר לספר שיש תוכניות, שיש כל מיני דברים ושבעמ' 212 באיזו חוברת אזרחות כתוב משהו.

יריב לוין: בואי לא נרמה את עצמנו, בואי נאמר את האמת:

יריב לוין: הידע שאיתו יוצאים בוגרי י"ב מבתי הספר בנושא הזה הוא אפסי.

יריב לוין: פשוט לא קיים.

יריב לוין: הדבר הבסיסי ביותר, וזה נעדר לחלוטין מהתשובה שלך בעניין הזה, הוא דבר מאוד פשוט: אי-אפשר באמת ללמוד על האסלאם – אגב, בכלל אי-אפשר, לטעמי, ללמוד על תרבות וללמוד על דת – בלי לדעת את השפה.

יריב לוין: פשוט אי-אפשר.

יריב לוין: המחשבה הזאת שאפשר מכלי שני ללמוד איכשהו, הדבר הזה לא קיים.

יריב לוין: שורש הרע הוא שתלמידים בבתי הספר היהודיים לא לומדים ערבית, ולא יודעים ערבית.

יריב לוין: כאשר אני הבאתי לכאן חוק שמחייב ללמד ערבית, הממשלה התנגדה לחוק והפילה אותו כאן במליאת הכנסת.

יריב לוין: המקום היחיד שבו לומדים קצת הוא באמת באותם בתי ספר שבהם לומדים ערבית, ויחידי הסגולה האלה אולי גם קוראים קצת בקוראן, ואולי גם לומדים משהו מעבר לזה.

יריב לוין: את הדבר הזה צריך לתקן, והוא מתחיל בלימוד השפה הערבית.

יריב לוין: אני חושב, גברתי השרה, שהגיע הזמן – גם אם לא בדרך חוק – לחייב לימודי ערבית אמיתיים בבתי הספר, וכפועל יוצא מזה גם את הכרת האסלאם ובכלל את התרבות של האזור שאנחנו מתגוררים בו.

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יש לך שאלה נוספת.

יריב לוין: כן, זו השאלה.

יריב לוין: השאלה היא: מה ייעשה בנושא לימודי הערבית?

יריב לוין: זו השאלה הגדולה.

יפעת שאשא ביטון: אני אתייחס.

יפעת שאשא ביטון: ראשית, אני אתחיל דווקא מהסיפה של הדברים, ואומר שאני מסכימה איתך לגמרי.

יפעת שאשא ביטון: הלוואי שהיינו יכולים לוודא שכל בוגר מערכת החינוך יוצא כשהוא יודע לדבר את השפה הערבית על בוריה.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אני יכולה לומר לך את אותו הדבר גם לגבי השפה האנגלית, וגם לגבי תחומים נוספים.

יפעת שאשא ביטון: אגב, ברמה האישית, אם יש משהו שאני מצטערת עליו זה שאני אישית לא יודעת לדבר ערבית – מהרבה מאוד סיבות.

יפעת שאשא ביטון: אבל בוא רגע ונתייחס לגופה של השאלה כפי שאתה שאלת אותה.

יפעת שאשא ביטון: נתתי כאן מניפה שלמה של דברים, שקורים גם ברמת לימודי החובה בבתי הספר היסודיים וגם בחטיבות הביניים והתיכונים, כולל בגרות, בגרות מורחבת שנעשית בתחום הזה.

יפעת שאשא ביטון: אתה יודע, אנחנו יכולים לקחת – ועל כל נושא שאנחנו נדבר עליו אנחנו נוכל להגיד שהוא הכי חשוב, ושצריך להכניס אותו, ובסוף הילדים לומדים מרחב לימודים מסוים מבחינה פדגוגית.

יפעת שאשא ביטון: אי-אפשר לעשות את הכול לכולם כל הזמן.

יפעת שאשא ביטון: אני בטוחה שעל זה אנחנו נסכים.

יפעת שאשא ביטון: באותה מידה שבה אתה רואה את השפה – ואני מסכימה איתך – כגשר להבנה של דת מסוימת, או של עולם דתי או תרבותי מסוימת, אני חושבת שהמפגשים הם גשר מצוין, כי יש את העניין של לדבר ברמה תיאורטית; בחברה שבה יש לנו גם אנשים מהדת המוסלמית ויש אפשרות להפגיש ביניהם, לשאול את השאלות, לקיים דיונים ולהכיר בעצם את המרחב התרבותי והאנושי האמיתי, יש לזה ערך מוסף מאוד מאוד גדול.

יפעת שאשא ביטון: אני בטוחה שכשאנחנו נאפשר את הרלוונטיות, את ההבנה של הרלוונטיות, לתלמידים לגבי דת האסלאם – שהם יכולים לפגוש אותה במרחב החברתי שכולנו חיים בו כאן בישראל – אנחנו גם נייצר יותר רצון וזיקה למקצועות שנלמדים בבתי הספר, ואולי גם יותר ילדים ירצו ללמוד, כמקצוע מוגבר לבגרות, על דת האסלאם.

יפעת שאשא ביטון: אז אני לא אומר שזה הכי חשוב או זה הכי חשוב.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שזה שילוב של הדברים.

יפעת שאשא ביטון: האם אפשר לעשות יותר?

יפעת שאשא ביטון: – כן.

יפעת שאשא ביטון: התשובה היא: כן, תמיד אפשר לעשות יותר.

יפעת שאשא ביטון: אני בהחלט מקבלת גם את זה.

אחמד טיבי: עוד שאילתה, 290.

יריב לוין: סקר של התאחדות הסטודנטים מראה כי ישנה עלייה בהסתייעות הסטודנטים מהוריהם ומהלוואות ביחס לשנה שעברה.

יריב לוין: השאלות הן: 1.

יריב לוין: מה בכוונתך לעשות כדי לשנות נתונים אלה עוד בשנת הלימודים האקדמית הנוכחית?

יריב לוין: 2.

יריב לוין: מה בכוונתך לעשות על מנת להיטיב עם הסטודנטים ולשפר את חוויית הלמידה שלהם?

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה גם על השאלה הזו.

יפעת שאשא ביטון: גם היא שאלה חשובה, אפילו קצת כואבת.

יפעת שאשא ביטון: במציאות של פוסט-קורונה, בואו נגיד, אחרי שנה וחצי שגם סטודנטים לא למדו, אני חושבת שעיקר כוח העבודה שנפגע כי גם לא הייתה לו עבודה סדירה, זה סטודנטים.

יפעת שאשא ביטון: ואנחנו רואים את המצוקות היום.

יפעת שאשא ביטון: אז קודם כול, אני אומר ברמה הכללית שמדי שנה מדינת ישראל תומכת בסטודנטים שלומדים במוסדות להשכלה גבוהה בהיקף של מיליארדי שקלים, ובנוסף לתמיכה הזו, שהייתה משנה לשנה, הועברו גם תקציבים נוספים לתמיכה בסטודנטים במהלך משבר הקורונה, גם כן בהיקף של מיליארד שקלים.

יפעת שאשא ביטון: יחד עם זאת ועל אף התמיכה הגדולה, עדיין יש קשיים ועדיין יש סטודנטים שמתקשים לקיים את שגרת הלימודים שלהם וכמובן את הפרנסה לצד שגרת הלימודים.

יפעת שאשא ביטון: אז בעת הקרובה ייפתח הרישום לקרן הסיוע לסטודנטים של המועצה להשכלה גבוהה.

יפעת שאשא ביטון: זו קרן שמעניקה מלגות ומענקים לסטודנטים בהתאם לעמידה בקריטריונים של סוציו-אקונומי.

יפעת שאשא ביטון: הזכאות נקבעת בהתאם לעמידה בפרטי תעסוקת הורי הסטודנט, פרטים על בית המגורים, נזקקות הסטודנט לשירותי רווחה, מספר אחים, מספר אחים שהם סטודנטים גם כן, וכו'.

יפעת שאשא ביטון: אני מדגישה כי בבחינה הנעשית במסגרת זאת אנחנו ניתן דגש גם לאוכלוסיות מוחלשות במיוחד.

יפעת שאשא ביטון: צריך להוסיף ולציין שבכל אחד מהמוסדות האקדמיים פועל מערך שמטרתו לסייע לסטודנטים המתקשים בתשלומי שכר לימוד, מעונות ותשלומים נוספים, כדי לאפשר לכלל הסטודנטים להשלים את לימודיהם.

יפעת שאשא ביטון: המוסדות מקיימים שיח שוטף עם נציגי אגודת הסטודנטים המקומית להתאמת הפתרונות האפשריים גם עבור קבוצות שלגביהן עולים קשיים לנוכח המצב, קשיים ייחודיים שלא מקבלים בעצם פתרונות במסגרת המענים האחרים שאני הצגתי.

יפעת שאשא ביטון: וכן, השנה אנחנו נצטרך להיות רגישים יותר.

יפעת שאשא ביטון: הדיון גם עלה לשיח במל"ג יחד עם נציגי אגודת הסטודנטים, והיכן שאנחנו נזהה שאנחנו נוכל לסייע ולאתר סטודנטים שחלילה לא משלימים את לימודיהם בגלל מצוקות כלכליות, אנחנו נעשה הכול כדי לסייע.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: עוד שאלה.

יריב לוין: תודה על התשובה.

יריב לוין: מתוך כלל המצוקה של הסטודנטים ישנה מצוקה אחת שהיא אולי המקוממת ביותר, והיא מצוקתם של סטודנטים יוצאי יחידות קרביות.

יריב לוין: בהרבה מאוד מקרים מדובר בחיילים שפשוט סיכנו את עצמם ויצאו באמת לחזית במלוא מובן המילה, שירתו שלוש ולפעמים גם יותר שנים בצבא, ואז כאשר הם מגיעים לאוניברסיטה הם מגלים שבמעונות ניתנת עדיפות לאחרים על פניהם כי הקריטריונים הם כל מיני דברים, ממרחק גיאוגרפי ועד מצב סוציו-אקונומי, ואז נוצר מצב שאדם בן 18 שאינו חייב כלל בחובת גיוס, הוא מקבל את המעונות בגיל 18, ומי שמגיע בגיל 23 אחרי השירות הצבאי נשאר בלי המעונות, כאשר אותו סטודנט מגיל 18 כבר מספיק להשלים תואר שני עד הגיל שבו הוא רק מתחיל ללמוד.

יריב לוין: אני חושב שזה אבסורד מוחלט.

יריב לוין: זה גם בא לידי ביטוי בכך שהממשלה, שקבעה את סדרי העדיפויות שלה בתקציב, העדיפה להפנות תקציבים, בגלל צרכים קואליציוניים, למקומות מאוד מסוימים כדוגמת הכספים שקיבלה רע"מ על חשבון אוכלוסיות אחרות שנדחקו לקרן זווית.

יריב לוין: אני חושב שאי-אפשר לתקן את כל העולם ואת כל ההיבטים, אבל לפחות לסטודנטים שהם יוצאי יחידות קרביות חייב להיות מסלול מיוחד שנותן להם העדפה ברורה, ממעונות ועד מלגות וכדומה.

יריב לוין: והשאלה היא האם יש כוונה לפחות את תיקון העיוות הזה לעשות.

יפעת שאשא ביטון: אז אני אתחיל ואומר שאתה צודק, שאי-אפשר לתקן שלטון של הרבה מאוד שנים שהיה כאן וקבע את הקריטריונים שעל פיהם היום הסטודנטים נמצאים במעונות על פי תפיסה כזו או אחרת, בחמישה חודשים.

יפעת שאשא ביטון: אבל זו בהחלט נקודה שאני מוכנה לקחת על עצמי ולבחון אותה ולראות שבאמת לא נעשה עוול למי שמשרת בצבא.

יפעת שאשא ביטון: אבל כאמור אלה קריטריונים שלא נקבעו היום, זו מציאות שנמשכת כבר הרבה מאוד שנים.

יפעת שאשא ביטון: לגבי העניין של הכספים הקואליציוניים, גם כן – במחילה ולא חלילה בשביל לפגוע – אין לזה שום קשר למה שנשאל כאן או לנושא עצמו.

יפעת שאשא ביטון: שום אגורה ממה שהיה מיועד לטובת הסטודנטים לא נלקח למקומות אחרים.

יפעת שאשא ביטון: להפך, אני חושבת, אנחנו אפילו חיזקנו כאן.

יפעת שאשא ביטון: אבל שוב, אם אני חוזרת לנקודת ההתחלה, העלית סוגיה מעניינת של סטודנטים שלא שירתו בצבא וזכאים, אל מול אחרים שכן שירתו.

יפעת שאשא ביטון: למרות שאגב, אני מוכרחה לומר שלא בהקשר של המעונות: יש מסלולים ייחודיים וייעודיים ללוחמים שנכנסים אחר כך לאקדמיה, עם מגוון רחב של העדפות.

יפעת שאשא ביטון: אבל גם את סוגיית המעונות אני מוכנה לקחת על עצמי לבדוק, וגם אפילו לתקן אם צריך.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת אורית סטרוק, שאילתה 278.

אחמד טיבי: מיקרופון, בבקשה.

אורית סטרוק: סטודנטים לרפואה בטכניון נדרשים להשתתף בהרצאות של הארגון הקיצוני רופאים למען זכויות אדם.

אורית סטרוק: רצוני לשאול: 1.

אורית סטרוק: מדוע סוגיות של אתיקה מקצועית מעוברות על ידי ארגון שמאל רדיקלי ואנטי-ישראלי, הנתמך על ידי ישויות זרות?

אורית סטרוק: 2.

אורית סטרוק: כיצד בכוונתך למנוע הישנות המקרה?

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

יפעת שאשא ביטון: אז אני אשיב על השאלה הזו בכמה רמות.

יפעת שאשא ביטון: אני רק אומר שהעניין של העיסוק שלהם הוא לא רק באתיקה, אבל אני מייד אפרט את הדברים בצורה סדורה.

יפעת שאשא ביטון: אז ראשית אני אומר שהשאילתה הזו הגיעה ונבחנה על ידי המל"ג לעומק, גם בהיבטים הציבוריים וגם בהיבטים המשפטיים, לרבות מול ההנהלה הבכירה של הטכניון, כדי להבין באמת מה מקומו של הארגון בתוך המערך האקדמי שם.

יפעת שאשא ביטון: לאור הממצאים ותגובת הטכניון, מה שאנחנו מצאנו זה שהנושא מצוי במסגרת החופש האקדמי והמינהלי של המוסד, ובהיבט הזה ובהקשר הזה אין מקום להתערבות נוספת.

יפעת שאשא ביטון: על פי התייחסותו של הטכניון, מדובר בהרצאות רפואיות מקצועיות שאין בהן שום היבט פוליטי.

יפעת שאשא ביטון: הרצאות אלה מתקיימות זה שנים כחלק מן החינוך הרפואי, מחשיפתם החיונית של הסטודנטים בפקולטה למנעד רחב של מצבים רפואיים ואנושיים.

יפעת שאשא ביטון: זה לא משהו שהוא חדש, זה משהו שנמשך כבר הרבה מאוד שנים.

יפעת שאשא ביטון: רופאים בארץ ובעולם נחשפים למצבי קיצון המעוררים לא פעם דילמות אתיות, הומניות ומוסריות כבדות משקל, ועליהם להיות מודעים לזכויותיהם הרפואיות של אסירים ושל חסרי מעמד, לתופעות של גזענות, אפליה והדרה ברפואה ולתפקידם של הרופאים בשמירה על זכויות אדם.

יפעת שאשא ביטון: המרצים המוזמנים לפקולטה לרפואה נבחרים על סמך ניסיונם בסיטואציות הרלוונטיות ובהתאם ליכולתם להרצות ולדון בסוגיות אלה, זאת ללא שום התייחסות לאמונה, דעה, מגדר, מגזר או שיוך פוליטי.

יפעת שאשא ביטון: כאמור, אנחנו מתייחסים להיבטים המקצועיים גרידא.

יפעת שאשא ביטון: לנוכח האמור לעיל, גם אני מוצאת שאין מקום להתערבות במקרה הזה, ומי כמוכם יודע גם מהעת האחרונה שכשיש מקום להתערבות אז אני לא מהססת לעשות זאת.

יפעת שאשא ביטון: אבל אנחנו כמובן נעקוב ונוודא שאכן כך הם פני הדברים, וזה מסתכם אך ורק בהיבטים המקצועיים, כפי שאני פירטתי בתשובתי.

אחמד טיבי: עוד שאלה, בבקשה.

אורית סטרוק: קודם כול, גברתי השרה, אני מתקשה להאמין שאת מאמינה למה שאת קוראת מהדף.

יפעת שאשא ביטון: תתפלאי, אני לא אומרת דברים שאני לא מאמינה בהם.

אורית סטרוק: הנושאים האתיים שחברי הארגון הבאמת-קיצוני הזה, שבאמת ממומן על ידי ישויות זרות, הם כולם נושאים אתיים מצד אחד מאוד מאוד מאוד קיצוני של המפה הפוליטית – וזה רחוק מתחום הסבירות שאלה יהיו האנשים היחידים שנותנים הרצאות בתחום הזה לסטודנטים, כי זה עושה להם משהו בראש.

אורית סטרוק: אז זה הערה, זה אפילו לא שאלה.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול אותך על נושא אחר: מתגלגלת במשרד החינוך תוכנית לרפורמה של ביטול חובת ההיבחנות החיצונית במקצועות הזהות, כמו היסטוריה, תנ"ך, אזרחות, ספרות וכדומה, והשארת חובת ההיבחנות החיצונית רק במקצועות המדעים המדויקים ואנגלית, כאשר בתחומי מקצועות הזהות ישאירו את זה לדברים כמו הערכות חלופיות וכו'.

אורית סטרוק: אני רוצה לשמוע מה עמדתך בנושא הזה והאם בכוונתך לשתף את הכנסת בחשיבה ובהתייעצויות בנושא הזה לפני שמתקבלות החלטות, כי זו באמת החלטה מאוד מאוד כבדת משקל.

יפעת שאשא ביטון: אוקיי, אז תודה רבה שהעלית את זה, אני אשמח אפילו להתייחס, אני רק אתייחס להערתך לפני כן.

יפעת שאשא ביטון: אחד, אני מאמינה מאוד במה שאני אומרת, אני משתדלת לא לומר דברים שאיני מאמינה בהם, אני חושבת שאת יודעת.

יפעת שאשא ביטון: הדבר השני, הם לא היחידים שמגיעים ונפגשים עם הסטודנטים בהיבטים האלה, אלא הם חלק ממערך מקצועי שלם.

יפעת שאשא ביטון: הם חלק ממערך מקצועי שלם.

יפעת שאשא ביטון: הדיון הוא לא דיון בסוגיות פוליטיות ואין לו שום זיקה להיבטים פוליטיים ככל שהוא נעשה במסגרת הלימוד המקצועי בתוך הכיתות.

יפעת שאשא ביטון: כאמור, אמרתי שנעקוב ונוודא שאכן זה נשאר רק בתוך המסגרת המקצועית הכללית, כרופאים שצריכים לתת סיוע לאדם באשר הוא אדם, ולא גולש חלילה למקומות אחרים.

יפעת שאשא ביטון: בהחלט, הערת נקודה, ואנחנו נמשיך לעקוב בעניין.

יפעת שאשא ביטון: לגבי הסוגיה השנייה: מי שמקדם את השינוי של איך ייראה מערך הבגרויות זו אני יחד עם צוות המשרד.

יפעת שאשא ביטון: הדברים שאמרת אינם על הפרק.

יפעת שאשא ביטון: נחמד שאנשים מנסים לנתח או לייצר תוצאות סופיות לתהליך שרק החל.

יפעת שאשא ביטון: אין שום כוונה להפוך את זה למשהו שהוא פנימי.

יפעת שאשא ביטון: נהפוך הוא, יש כוונה שהמקצועות הכל-כך חשובים האלה, שקשורים לזהות ומורשת, יהפכו להיות משמעותיים באופן כזה שתלמיד שעובר את חוויית הבגרות גם ייקח איתו ממנה והלאה הרבה מאוד לחיים עצמם.

יפעת שאשא ביטון: כי בואי נגיד את האמת, אורית, היום באופן שבו הבגרות נעשית – הם באים ונבחנים בספרות ובתנ"ך, סיימו, יצאו, ושם זה נשאר.

יפעת שאשא ביטון: אני חושבת שאפשר – דווקא מהניסיון האישי שלי, כמי שלימדה תנ"ך וספרות וכישורי חיים, נקרא לזה אפילו הומניסטיקה, בדרך שהיא אחרת, ופוגשת היום, אחרי כל כך הרבה שנים, סטודנטים שלי שזוכרים את הטקסטים שלמדנו אי אז, ברור לי לחלוטין שאפשר ללמד אחרת ולהטביע חותם בקרב התלמידים שלנו באופן שיישאר לאורך זמן.

יפעת שאשא ביטון: אז אין שום כוונה להפוך את זה למשהו שהוא שולי, פנימי.

יפעת שאשא ביטון: אגב, אני לא חושבת שכל מה שהוא פנימי הוא שולי, אבל במקרה הזה אין שום כוונה להפוך את זה למבחן פנימי.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו בונים את זה, זה ממש בשלבי התחלה, ואנחנו גם נשתף את הכנסת.

אורית סטרוק: תעשו דיון בוועדת החינוך.

יפעת שאשא ביטון: אשמח.

יפעת שאשא ביטון: אני לא רק אשמח, אני גם בגאווה רבה ארצה לבוא ולהציג את מה שאנחנו בונים.

אורית סטרוק: זה בסדר שניזום דיון בוועדת החינוך של הכנסת בנושא?

יפעת שאשא ביטון: אתם יכולים, קחי בחשבון שאין כרגע מה להציג למעט התהליך ומי השותפים – שאגב, הם שותפים רחבים מאוד: אנשי שטח, מורים, מנהלים, מפמ"ר, אנשי אקדמיה, הורים ותלמידים.

יפעת שאשא ביטון: כל השותפים של המרחב החינוכי לוקחים חלק בדבר הזה.

יפעת שאשא ביטון: הכוונה היא להפוך את התהליך למשמעותי באופן אמיתי עבור התלמידים קצת יותר ממה שהוא היום.

איתמר בן גביר: אפשר שאלה נוספת?

אחמד טיבי: לא, זו שאלה רגילה ואין את הדבר הזה.

אחמד טיבי: אני אתן לך את התור שלך אחריה.

אורית סטרוק: - - - לשאול - - -

אחמד טיבי: את גם לא יכולה, כי שאלת.

אורית סטרוק: לא נורא - - -

יפעת שאשא ביטון: אני מזמינה אותך לדבר איתי על זה באחד מהלילות כאן, על כוס קפה.

יפעת שאשא ביטון: תאמיני לי שאני בשמחה עושה את זה.

יפעת שאשא ביטון: בשמחה רבה, אפילו.

יפעת שאשא ביטון: זה תהליך מאוד מבורך.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת בן גביר, לפנים משורת הדין, בבקשה.

יפעת שאשא ביטון: יש פה איזו אחווה.

אחמד טיבי: לא, הוא הגיע באיחור של דקה.

יפעת שאשא ביטון: הכול טוב.

איתמר בן גביר: תודה, יושב-ראש המליאה.

איתמר בן גביר: גברתי השרה, לפני כמה שנים משרד החינוך אישר לחברה למתנ"סים לחייב בקורסים את מפעילי המתנפחים.

איתמר בן גביר: בכל שנה החברה למתנ"סים מחייבת את מפעילי המתנפחים לעבור את הקורס ובכל שנה העלות של הקורס – ככה אנחנו מקבלים מתלונות – עולה.

איתמר בן גביר: רצוני לשאול: 1.

איתמר בן גביר: האם קיימת רגולציה בתחום הפעלת המתנפחים?

איתמר בן גביר: 2.

איתמר בן גביר: מדוע לא נקבעה עלות קורס קבועה ככה שמנצלים את המצב וכל שנה מוסיפים עוד ועוד?

יפעת שאשא ביטון: תודה רבה, חבר הכנסת איתמר בן גביר.

יפעת שאשא ביטון: אז התשובה לשאלתך היא: לא, לא קיימת רגולציה בנושא הזה.

יפעת שאשא ביטון: אין הכשרה מוסדרת על ידי המדינה לכל הסוגיה, או הסדרה בכלל של סוגיית המתנפחים.

יפעת שאשא ביטון: כמובן נשמח אם תהיה כזו.

יפעת שאשא ביטון: בינתיים, כדי להבטיח את הבטיחות של הילדים בהפעלת מתקנים מתנפחים במוסדות החינוך יצרנו איזשהו נוהל, ואנחנו דורשים ממנהל האתר באירוע שנעשה בו שימוש במתקנים מתנפחים להיות בעל הכשרה מתאימה.

יפעת שאשא ביטון: כאמור, לא אנחנו קובעים את ההכשרה, אבל ככל שהוא רוצה לבוא ולקיים פעילות בשטח מוסד חינוכי אנחנו דורשים שיהיה לו אישור על הכשרה כזאת.

יפעת שאשא ביטון: חוזר מנכ"ל עדכני, שאנחנו מעדכנים בימים אלה, יכלול את הכשרת הבסיס הנדרשת ממנהל האתר כדי להפעיל מתקנים מתנפחים במוסדות חינוך.

יפעת שאשא ביטון: בתוך כך, הוא יידרש להכיר את הסיכונים במהלך הפעילות, ובכלל זה סיכוני החשמל הנובעים מהפעלת מערכת המתנפחים, סיכוני הנפילה מהמתקן החוצה, סיכוני התנגשויות בין ילדים במהלך הפעילות – כל מה שאנחנו, אגב, כהורים שמסתכלים מהצד, תמיד חוששים שיקרה – וכן את סוגי הבדיקות המחייבות ושגרת אחזקת בטיחות מחייבת ונושאים של ארגון בטיחותי של האתר, תגובה נכונה במקרה של פציעה או אירוע בטיחות, ועוד נושאים נוספים שיבטיחו את בטיחות ההפעלה של המתקנים וכמובן את בטיחות הילדים.

יפעת שאשא ביטון: אנחנו כמשרד לא קובעים מי יבצע את ההכשרות למנהלי אתרי המתקנים המתנפחים.

יפעת שאשא ביטון: ככל שתחויב הכשרה כזו כתנאי לניהול פעילות המתנפחים במוסד החינוכי יצטרכו לעשות הסדרה ולקבוע מי נותן את ההכשרה ואיזו הכשרה היא המקובלת.

יפעת שאשא ביטון: צריך לומר שאני עונה את התשובה הזו משום שלמשרד החינוך אין שום סמכות להתערב בעלויות של השתלמויות וקורסים.

יפעת שאשא ביטון: יחד עם זאת, ובעקבות קבלת השאילתה, אנחנו נערוך בירור מול חברת המתנ"סים ואנחנו נוודא גם שהעלות לא עולה מדי כמה שנים ושומרת על איזשהו מאזן קבוע.

איתמר בן גביר: אני מודה מאד על התשובה המפורטת, ואני אשמח לעדכון לגבי העניין הזה של העלות, חוץ מזה קיבלנו תשובה על הכול, תודה.

יפעת שאשא ביטון: נשמח לעדכן, תודה רבה לך.

אחמד טיבי: תודה, גברתי השרה.

יפעת שאשא ביטון: תודה לך.

אחמד טיבי: תם סדר-היום.

אחמד טיבי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, כ"ה בכסלו התשפ"ב, 29 בנובמבר 2021, בשעה 13:00.

אחמד טיבי: ישיבה זו נעולה.