ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 72, 2021-11-10 00:00

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לפתוח את ישיבת מליאת הכנסת.

איתן גינזבורג: היום יום רביעי, ו' בכסלו התשפ"ב, 10 בנובמבר 2021.

איתן גינזבורג: נפתח בהודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן הכנסת, לקריאה ראשונה, מטעם הממשלה, הצעת חוק לתיקון פקודת העיריות (הוראת שעה) (תיקון מס' 6), התשפ"ב–2021.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: הנושא הבא על סדר-היום: שאילתות דחופות.

איתן גינזבורג: שאילתה ראשונה, של חברת הכנסת חוה אתי עטייה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, את יכולה לגשת למקום.

איתן גינזבורג: שרת הפנים כבר התמקמה.

חוה אתי עטייה: בוקר טוב, גברתי השרה.

חוה אתי עטייה: במסגרת התוכנית הכלכלית לשנים 2022-2021 ישנה רפורמה בתחום הנגישות.

חוה אתי עטייה: כיום הרשויות המקומיות מדורגות לפי אשכול חברתי-כלכלי בין 1 ל-10, כך שהדירוג משמש לצורכי תקצוב עבורן.

חוה אתי עטייה: ברצוני לשאול: 1.

חוה אתי עטייה: האם יש מימון במשרד הפנים לרשויות שנמצאות באשכול חברתי-כלכלי 1–4 לצורך הנגשה?

חוה אתי עטייה: 2.

חוה אתי עטייה: האם יש מנגנון בקרה שמוודא שהכסף יהיה צבוע אך ורק לשימושים האלה?

איתן גינזבורג: זה לא חלק מהשאלה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אני לא ראיתי את השאלה השנייה בשאילתה.

איילת שקד: זה בסדר.

איילת שקד: החובה לבצע התאמת נגישות חלה על כלל הרשויות המקומיות, כמובן, בהתאם לתיקוני החקיקה וגם בהתאם לתיקון שעשינו בחוק ההסדרים.

איילת שקד: כל רשות מחויבת להתקדם בהשלמת חובת ההנגשה ולדווח על ההתקדמות שלה למשרד הפנים כל שנה.

איילת שקד: לפני כמה שנים, ב-2014, המשרד הקצה 60 מיליון שקל לרשויות בדירוג סוציו-אקונומי נמוך.

איילת שקד: לצערי הרב – תשמעי, זה די אבסורד – עד היום ישנן יתרות לא מנוצלות מההקצאה הזאת, כספים שהוקצו והתחייבויות שניתנו לרשויות בגין פרויקטים שונים שחלקם טרם הושלם.

איתן גינזבורג: בושה וחרפה.

איילת שקד: 15 מיליון שקל כבר שולמו, 35 מיליון שקל בפרויקטים שנמצאים בביצוע, ו-10 מיליון שקלים – אף אחד לא השתמש בהם.

איילת שקד: אני אגיד גם שאלה סכומים נמוכים, כי בשביל ההנגשה באמת צריך מיליארדים.

איילת שקד: משרד הפנים העמיד תקציב על סך 290 מיליון שקל לתמיכה בפרויקטים של פיתוח ברשויות המקומיות, ומתוך 200 המיליון האלה אנחנו הדגשנו שנושא הנגישות הוא אחד הנושאים שאפשר להשתמש בשבילם בכסף הזה.

איילת שקד: אנחנו פועלים לסייע לרשויות – כמובן, מי שמבקש לעמוד בזה – ונותנים פרויקטים בתיעדוף גבוה במסגרת מענקי הפיתוח.

איילת שקד: רשויות סוציו 1–4 מקבלות מענקי פיתוח.

איילת שקד: צריך לדעת שגם הוקצו 50 מיליון שקל ייעודיים להנגשה שמוענקים במסגרת החלטת הממשלה לתוכנית הכלכלית לחברה הערבית, ורוב הערים של החברה הערבית הן באשכולות 1–4.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת לחבר הכנסת ינון אזולאי.

ינון אזולאי: גברתי השרה, אדוני היושב-ראש, פורסם בסרוגים שאת שוקלת לתבוע תביעת דיבה את עוזרו של ראש מועצת בנימין יוני דנינו על כך שהוא אמר שמשרד הפנים מעביר כסף לטרור.

ינון אזולאי: שאלתי היא כזאת – אני לא נכנס לשאלה אם הוא מעביר או לא מעביר: האם לא כדאי להשקיע את המשאבים באמת ולחזור לימין ולהדליק את האור אצל המתיישבים, ולקחת את ההתיישבות הצעירה?

ינון אזולאי: לפני שאנחנו מסדירים את היישובים בנגב, להסדיר את ההתיישבות הצעירה – את עצמך הרמת את הדגל הזה – במקום להתעסק עם קטנות של תביעות דיבה?

ינון אזולאי: תודה רבה.

איילת שקד: אין שום קשר בין ההתיישבות הצעירה לשלושה יישובים בנגב.

איילת שקד: את ההתיישבות הצעירה צריך להסדיר.

איילת שקד: אנחנו עובדים על זה הרבה שנים.

איילת שקד: מ-2013 אנחנו בכנסת וניסינו כמה פעמים, ללא הצלחה, גם בתקנות, גם בצווים וגם בחקיקה, ובחלק מהמקומות כן בהצלחה – –

ינון אזולאי: זאת לא השאלה.

ינון אזולאי: איזה – – –

איילת שקד: – – לא בחקיקה, אבל הצלחנו בעבודה מאומצת ושקטה להסדיר כמה וכמה יישובים מההתיישבות הצעירה.

איילת שקד: יש החלטת ממשלה מוכנה שממשלת נתניהו-גנץ לא העלתה להצבעה, על אביגיל, עשהאל, קדם ערבה – –

אורית סטרוק: – – –

איתן גינזבורג: חברים, היא משיבה למרות שזאת לא שאלה שקשורה לשאילתה.

איתן גינזבורג: אז תנו לה להשיב.

איילת שקד: – – אביגיל, עשהאל, קדם ערבה ואבנת.

איילת שקד: אני מקווה שנוכל להגיע להסכמות ולהעלות את זה לממשלה.

ינון אזולאי: איך הגעתם להסכמות לפני שהגעתם – – –

איילת שקד: צריך להגיד ששלושת היישובים הבדואיים בנגב – העברנו החלטת ממשלה מאוד טובה.

איילת שקד: צריך לתת פה קרדיט, היא מתקופת ממשלת נתניהו-גנץ.

איילת שקד: גם אז הם ניסו להעביר אותה ולא הצליחו.

איילת שקד: המטרה שלה לכנס את ההתיישבות הבדואית – אם אנחנו לוקחים את ח'שם זנה לדוגמה – מ-13,000 דונם ל-2,500 דונם.

איילת שקד: זאת החלטה חשובה למדינת ישראל, ואני מקווה מאוד שנצליח לבצע אותה.

ינון אזולאי: – – –

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

איתן גינזבורג: נזכיר שהשאלה אמורה להיות קשורה לשאילתה שהוגשה.

איתן גינזבורג: בגלל זה היא דחופה.

איילת שקד: ברור שהיא לא תהיה קשורה.

ינון אזולאי: אני גם יכול לקשור את זה.

איתן גינזבורג: אני לא יכול לנחש מה היא שואלת.

ינון אזולאי: – – –

איתן גינזבורג: לא צריך לקשור הכול.

איתן גינזבורג: זה חלק מהתקנון.

איתן גינזבורג: בבקשה.

ינון אזולאי: – – –

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שאלת המשך לשאילתה.

אורית סטרוק: חברתי השרה שקד, אתמול בוועדה לביטחון פנים מנכ"ל המשרד שלך אמר דבר מאוד חשוב.

אורית סטרוק: הוא אמר שסידרתם איזשהו סידור שבמסגרתו הרשויות המקומיות לא יוכלו לקחת תקציבים שהועברו להם ולעשות איתם מכרזים שעלולים להגיע לידיים הלא-נכונות, לידיים של ארגוני פשיעה, ושיהיה איזשהו פיקוח חיצוני על המכרזים האלה שימנע את העברת הכספים לארגוני פשיעה.

אורית סטרוק: זה בהחלט דבר מאוד מבורך.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול אם יהיה מנגנון דומה שימנע את ההעברה של הכספים במכרזים או בקולות קוראים לידיים של עמותות של רע"מ, כמו עמותה 48 ועמותות אחרות שנגועות בטרור.

אורית סטרוק: תודה.

איילת שקד: מה שהמשטרה יודעת זה שבמהלך השנים האחרונות – יכול להיות שגם קודם, אף ממשלה קודם פשוט לא טרחה לטפל בזה – כספים שהועברו לרשויות המקומיות ושימשו לפינוי פסולת, לתחנות מעבר, להסעות, בחלק מהמכרזים השתלטו עליהם גם ארגוני פשיעה.

איילת שקד: מה שאנחנו החלטנו לעשות – שוב, בפעם הראשונה – זה לפקח על אותם מכרזים, ולהעביר חלקם לחברה למשק וכלכלה וחלקם לאשכולות.

איילת שקד: זאת אומרת להוציא את המכרזים מהרשות המקומית.

איילת שקד: ממה ששאלתי ובדקתי אין שום מידע למשטרת ישראל שכספים של הרשויות המקומיות עוברים לעמותות ושהכסף הזה עובר לארגוני טרור.

איילת שקד: הציר הזה, אין עליו שום ציו"ח או שום ראיה.

אורית סטרוק: זאת שאלה לשב"כ, לא למשטרה.

איילת שקד: צריך להגיד גם שלראשונה – שוב, לראשונה – השב"כ מעורב במלחמה שאנחנו הכרזנו על הפשיעה במגזר הערבי.

איילת שקד: עד הממשלה הזאת, בכל ממשלות נתניהו השב"כ נמנע – ראש הממשלה דאז בנימין נתניהו לא הכניס את השב"כ לזירה הזאת.

איילת שקד: ראש הממשלה נפתלי בנט הכניס את השב"כ לזירה הזאת – –

אורית סטרוק: טרור – – – לא – – – המגזר הערבי – – – הטרור.

איילת שקד: – – ולכן אני אומרת שהפיקוח על הכסף עכשיו יהיה הרבה הרבה יותר טוב והרבה יותר אפקטיבי.

איתן גינזבורג: תודה.

אורית סטרוק: הוא יכלול גם את העמותות של רע"מ ואת התמיכה בטרור?

אורית סטרוק: זאת השאלה.

אורית סטרוק: לא ענית על זה.

איילת שקד: כמו שאמרתי, חברת הכנסת סטרוק, יהיה פיקוח על הכסף, ואין שום ראיה שכסף עובר למטרות האלה.

אורית סטרוק: כי אתם לא מחפשים.

איתן גינזבורג: תודה רבה לך, גברתי השרה.

איתן גינזבורג: תודה על ההגעה הדחופה ועל התשובות.

איתן גינזבורג: אני מזמין את סגן שרת הכלכלה חבר הכנסת יאיר גולן לדוכן על מנת להשיב על שאילתה דחופה מס' 67, של חברת הכנסת מיכל רוזין.

איתן גינזבורג: מיכל רוזין, בבקשה, גברתי.

מיכל רוזין: כבוד סגן יושב-ראש הכנסת, כבוד סגן שרת הכלכלה, השאילתה שלי היא לגבי נושא של מוצרי היגיינה חיוניים לנשים שאינם נכללים ברפורמה להוזלת מוצרי הפארם.

מיכל רוזין: טמפונים בישראל יקרים ב-27% בהשוואה לעולם, מגיני תחתון – ב-18% ותחבושות – ב-9%.

מיכל רוזין: נוכח חיוניותם ומחירם הגבוה, רצוני לשאול: 1.

מיכל רוזין: מדוע מוצרי יסוד אלה אינם נכללים ברפורמת הפארם?

מיכל רוזין: 2.

מיכל רוזין: האם ישנה תוכנית כלשהי להביא להוזלתם?

מיכל רוזין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יאיר גולן: תודה על השאילתה.

יאיר גולן: אני רוצה לומר לחברתי חברת הכנסת מיכל רוזין, שקודם כול רק טמפונים הם מוצר שבפיקוח.

יאיר גולן: שני המוצרים האחרים אינם מצויים בפיקוח ולמעשה אנחנו לא משפיעים על המחיר שלהם.

יאיר גולן: וכמו שציינת בצדק, הנושא של פערי המחיר בטמפונים הוא מטריד, הוא גם הפער הגבוה ביותר, של 27%.

יאיר גולן: אז אני אומר כך: 1.

יאיר גולן: אנחנו נבדוק את הנתונים לעומקם, ייתכן אפילו שהפערים הם גדולים יותר.

יאיר גולן: 2.

יאיר גולן: אנחנו נבדוק גם את הפערים במוצרים שאינם מפוקחים ואין להם תקינה ישראלית, כמו מגיני תחתונים ותחבושות.

יאיר גולן: 3.

יאיר גולן: מפאת קוצר הזמן מקבלת השאילתה, אני יכול לומר שלא ירדנו פה באמת לעומק העניין.

יאיר גולן: אני רוצה לומר שהמשרד נחוש להביא להוזלת מחירים ולהקטנת יוקר המחיה.

יאיר גולן: אנחנו עושים את זה בתנאים לא פשוטים.

יאיר גולן: התנאים האלה הם תנאים של התייקרויות עולמיות מצד אחד, והדבר היחיד שאולי מאזן אותם, להוותם של היצואנים, הוא העובדה שהשקל הוא מאוד חזק וזה משפיע דווקא על הוזלת מחירי היבוא.

יאיר גולן: אבל אנחנו בתוך תהליך עולמי שהוא מורכב וקשה מהבחינה הזו.

יאיר גולן: היעד של המשרד הוא להגיע למצב שבכל מקרה אנחנו מתגברים על חסמים במשק, מתגברים בחלק מהפריטים על מציאות מונופוליסטית, ומגיעים למצב שבאמת בצורה שיטתית ועקבית מורידים מחירים לצרכן תוך צמצום פערי תיווך, תוך הגדלת התחרות.

יאיר גולן: אני חושב שבנושא הזה של הגדלת התחרות יש בהחלט תקווה גדולה שעם השינויים הפרסונליים ברשות החשובה הזאת אנחנו נראה פעילות נמרצת, כפי שכבר רואים עם ממלאת המקום הנוכחית, ונגיע בסופו של דבר להורדת יוקר המחיה עבור הצרכן הישראלי.

יאיר גולן: זה יעד עליון.

יאיר גולן: בנושא הזה, נדמה לי, אנחנו רואים את הדברים עין בעין.

יאיר גולן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת, בבקשה.

מיכל רוזין: תודה על התשובה.

מיכל רוזין: אני רוצה, בבקשה, רק לסבר את האוזן ולהגיד שנשים רבות לא יכולות להרשות לעצמן לרכוש מוצרי מחזור בסיסיים.

מיכל רוזין: ואנחנו שומעים, שומעות בעיקר, סיפורים מזוויעים; נשים שמשתמשות בכל מיני אמצעים כמו גרביים, בדים וכדומה כתחליף, ונשים ונערות צעירות שלא יוצאות מהבית מהחשש ממבוכה ציבורית.

מיכל רוזין: אני חושבת שאולי המפתח זה בעצם להפסיק להתייחס לזה כאל מוצר פארם כמו בושם או כמו דיאודורנט, או דברים כאלה אלא להתייחס אל זה כמוצר יסוד, ואז צריך לראות אם אפשר או לשים אותו בפיקוח או כמוצר יסוד, לאפשר את ההוזלה שלו או לראות איך פותרים את זה.

מיכל רוזין: זה לא משהו שאפשר להסתדר בלעדיו, בוא נגיד ככה.

מיכל רוזין: מרבית הנערות והנשים במדינת ישראל נאלצות להשתמש בכך לפחות פעם בחודש לתקופה של עשרות שנים.

מיכל רוזין: לכן אני חושבת שזה לא מוצר פארם רגיל, אלא יש פה באמת מוצר יסוד שצריך לתת עליו את הדעת.

מיכל רוזין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יאיר גולן: אני כמובן ער לצורך, אולי לא קיומי אבל הוא צורך כמעט קיומי, אין ספק בכלל.

יאיר גולן: ואני מציע בנושא הזה שנעבוד יחדיו, ונסכם אחרי שפשוט נשלים את הבירור היותר-מעמיק פנימה בתוך המשרד, עם מינהל היבוא של המשרד, עם רשות התחרות, ונגבש איזשהו צוות שבאמת ישב על הנושא הזה באופן ממוקד ויביא להורדת מחירים.

יאיר גולן: אני הייתי מוסיף שיש פה עוד כמה מוצרים שגם הם בחזקת קרוב לחיוני.

יאיר גולן: אני לא חושב שיש מישהו שלא מצחצח שיניים, לא משתמש במברשת ומשחת שיניים, וכן הלאה, עוד כמה מוצרים שאנחנו חייבים לכלול ברפורמה הזאת.

יאיר גולן: הם באמת לא מוצרי בריאות, לא מוצרי מותרות, אין בעצם אדם שלא משתמש בהם והם בהחלט בחזקת מוצרי יסוד.

יאיר גולן: אני בהחלט מקבל את ההבחנה החשובה הזאת.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת לחבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: עד דקה, אדוני.

ינון אזולאי: מכיוון שהיושב-ראש כבר העיר לי שצריכה להיות שאלת המשך באותו נושא – – –

איתן גינזבורג: זה מה שקבוע בתקנון, אדוני.

ינון אזולאי: בסדר.

ינון אזולאי: מכיוון שדיברנו על היגיינה, אני אמשיך לדבר על היגיינה, אדוני סגן השר – יש גם היגיינת הפה שכרגע הזכרת אותה.

ינון אזולאי: השבוע אמרת ש-4,000 משגיחי כשרות צריכים להסב את עבודתם ולצאת אולי להיות מפקחי בנייה.

ינון אזולאי: אני חושב שזה זלזול בעובדים, בעובדי הכשרות, במשגיחי הכשרות, שמתמחים בנושא הזה, ואנחנו זקוקים להם.

ינון אזולאי: ואני חושב שאולי זה הזמן שלך להתנצל או להבהיר את דבריך, כי בסך הכול לאנשים האלה יש משפחות מאחוריהם.

ינון אזולאי: היה זלזול, זלזול מחפיר, ויש לך הזדמנות לבוא ולהתנצל בפני אותן משפחות, אלפי משפחות, עשרות אלפי ילדים, והגיע הזמן אולי להגיד גם מילה טובה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

יאיר גולן: אני מודה על הדברים אבל חבל באמת להעלות את הטונים בנושא הזה, מכיוון שהצעתי בנושא הזה הייתה – א.

יאיר גולן: מכוונות טהורות, ולגמרי לטובת אותם אנשים, שמסיבות של פתיחת השוק לתחרות בנושא הזה של משגיחי הכשרות עלולים למצוא את עצמם ללא עבודה.

יאיר גולן: אני רוצה שתבין מה מתנהל כרגע במשרד.

יאיר גולן: יש מחסור של אלפי – אני מדגיש, אלפי – עוזרי בטיחות באתרי הבנייה.

יאיר גולן: היום התקנה מאפשרת רק אחרי שנתיים של ניסיון בענף להיכנס לתחום הזה.

יאיר גולן: אנחנו בימים אלה שוקדים על תקנה שתאפשר לכל מי שרוצה לעסוק בתחום, ובמיוחד מהחברה החרדית, לבוא ולהצטרף.

יאיר גולן: זה יצא בימים הקרובים.

יאיר גולן: אנחנו נשלים את זה ממש בקרוב.

יאיר גולן: ואז אני מתכוון לצאת ממש במסע גיוס בתוך החברה החרדית; לאו דווקא משגיחי כשרות, כל מי שמוכן ורוצה.

יאיר גולן: בואו תצטרפו – הכוונה, אני אומר לך שוב, היא לגמרי – – –

ינון אזולאי: – – – שנמצאים בצרה, לבוא ולהשתמש בזה, ולהגיד להם, חבר'ה, אני מתעלם מכם.

ינון אזולאי: זה מה שהיה.

ינון אזולאי: זה חבל – – –

יאיר גולן: אני חוזר ואומר, חבר הכנסת אזולאי, כוונותיי בעניין הזה הן טהורות.

יאיר גולן: לא באתי פה להשפיל אף אחד ולא ללעוג לאף אחד, חס וחלילה.

יאיר גולן: מי שעובד כמשגיח כשרות, הלוואי שיתפרנס בכבוד ויחיה בכבוד, ויגדל משפחה לתפארת.

יאיר גולן: אני מזכיר, אתה יודע, בכל יחידה צבאית יש משגיח כשרות, ושנים אני עובד עם האנשים האלה והכול בסדר.

יאיר גולן: הכוונה שלי היא להפך – זיהיתי פה אפשרות שתיווצר מצוקה, שיהיו אנשים שלא תהיה להם עבודה, ואני היום משווע, משווע לידיים עובדות.

יאיר גולן: אני לא צריך להסביר לך מה מצב תאונות הדרכים.

יאיר גולן: הרי זה קרוב לליבך.

יאיר גולן: זה קרוב לליבך.

יאיר גולן: כבר שאלת אותי בנושא הזה.

יאיר גולן: ואני אומר לך שאנחנו מתכוונים לעשות רביזיה בנושא הזה, לפתוח את השוק, להביא כוח אדם צעיר ומוכשר, לשלב אותו בתוך העבודה, ואני מניח שחלק מאלה שיהיו עוזרי בטיחות יהיו בהמשך מנהלי עבודה.

יאיר גולן: גם בתחום הזה חסרים לנו אלפי אנשים.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן השרה.

איתן גינזבורג: שאילתה דחופה.

ינון אזולאי: – – –

איתן גינזבורג: רק שנייה, אדוני.

ינון אזולאי: – – –

איתן גינזבורג: בסדר, אבל אנחנו עכשיו ממשיכים בסדר-היום.

יאיר גולן: אני עובר דרכך.

יאיר גולן: אני עובר דרכך.

איתן גינזבורג: סגן השרה ישיב על שאילתה דחופה מס' 68 של חברת הכנסת גבי לסקי.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

גבי לסקי: כבוד היושב-ראש, כבוד סגן השרה, בעקבות תחקיר שחשפה העיתונאית מעיין פרתי בתוכנית חיסכון בקשת 12, עולה שהרשתות הקמעונאיות מנהלות שיווק מקביל של מוצרים במחירים זולים ב-30%–50% מהמחיר לציבור הכללי.

גבי לסקי: עולה שאותם מחירים גם מניבים רווחים לאותן רשתות קמעונאיות – שהם זולים בהרבה, ולכן כשמוכרים את אותם מוצרים במחירים גבוהים בהרבה – – –

איתן גינזבורג: גברתי, את פשוט צריכה לקרוא מה שכתוב, ולא לסטות מהכתוב.

משה ארבל: סליחה, היושב-ראש, אין שר במליאה.

משה ארבל: התקנון חשוב.

קריאה: יש שר.

גבי לסקי: יש שר.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, נא לקרוא את מה שכתוב בדיוק.

גבי לסקי: ולכן הן עושקות את הציבור ומעלות את יוקר המחיה.

גבי לסקי: ברצוני לשאול: מה מתכוון לעשות המשרד כדי לחייב את הרשתות להוריד את המחירים למחירים שמציעים לאותם הציבורים המובחנים?

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יאיר גולן: אני אשיב לחברתי חברת הכנסת גבי לסקי בנושא הזה באופן הבא: קודם כול, אני רוצה להזכיר שרשות התחרות, זה התפרסם גם בתקשורת, בוחנת בימים אלה באופן מעמיק אם קיים ניצול מעמד לרעה ברשתות השיווק, בשופרסל ורשתות נוספות.

יאיר גולן: יש פה בהחלט חשד להפרת חוק התחרות על ידי ספקים, על ידי הרשתות עצמן.

יאיר גולן: הנושא הזה, אני לא יכול לפרט בו יותר מכך, כי הוא נמצא בחקירה ממש בימים אלה.

יאיר גולן: בנוסף, אני חוזר ואומר: אנחנו ערים, אנחנו עוקבים מאוד מקרוב אחר הנושא של יוקר המחיה.

יאיר גולן: יש פה בהחלט תופעה שצריכה להיבחן יותר לעומק.

יאיר גולן: לא הספקנו – כיוון שהנושא הזה גם התפרסם לפני ימים ספורים לא הספקנו לבחון אותו לעומק, לברר לאשורם אם הפערים האלה הם פערים גורפים בכל הארץ, בכל הרשתות.

יאיר גולן: אני מכיר את התחקיר הטלוויזיוני, העיתונאי, שנערך בנושא הזה, אבל אנחנו צריכים לבדוק את הנתונים לאשורם, באופן בלתי תלוי.

יאיר גולן: אנחנו נעשה את הבדיקה הזאת בימים הקרובים, ואני מבטיחך נאמנה – 1.

יאיר גולן: לדווח על זה בצורה מסודרת; 2.

יאיר גולן: לעשות את הבדיקה כמובן באופן מעמיק.

יאיר גולן: ואם יימצא שהיה פה ניסיון לתיאום מחירים או להשתת עלויות נוספות על הציבור הרחב על מנת להגדיל את נתח השוק בציבור אחר, הנושא הזה יטופל על בסיס כל הכלים שעומדים למשרד, ועומדים לרשות המשרד כלים בהחלט טובים ומספקים כדי להביא להורדת המחיר לכל הצרכנים במדינת ישראל.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת, גברתי?

גבי לסקי: כן, שאלת המשך.

גבי לסקי: תודה על התשובה, כבוד סגן השרה.

גבי לסקי: בעקבות דבריך, אם יעלה שאכן הייתה גביית מחירים גבוהה מן הצורך בציבורים מסוימים, ואפילו גם מבחינה גיאוגרפית, האם יש למשרד כלים כדי לגרום לאותן רשתות להחזיר כספים שגבו ביתר מהציבור הכללי?

יאיר גולן: אני לא רוצה לתת תשובה בשליפה מהמותן אלא תשובה רצינית.

יאיר גולן: אנחנו נבדוק מהם הכלים שעומדים לרשותנו, כולל החזר כספים לצרכן הישראלי.

יאיר גולן: אני לא בטוח שזה הכלי האפקטיבי ביותר, כי זה כמובן מאוד מאוד מורכב למימוש ויישום.

יאיר גולן: הכוונה שלנו היא בראש ובראשונה להחיל עיצומים על מי שפעל בניגוד לחוק באופן שיפגע ברשת או יפגע בספק באופן מיידי; לא יגרור אותנו להליכים משפטיים ארוכי טווח אלא ייתן מענה מיידי, גם מול הרשתות וגם מול הצרכן הישראלי.

איתן גינזבורג: תודה רבה, סגן השרה.

איתן גינזבורג: בכך תם פרק השאילתות.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/448/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: ואנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעות חוק לדיון מוקדם.

איתן גינזבורג: הצעת חוק ראשונה היא הצעת חוק הפקדות וזכויות סוציאליות לעצמאים (תיקוני חקיקה), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת עידית סילמן וקבוצת חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סילמן, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

עידית סילמן: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, חברי הממשלה, אני שמחה לעמוד כאן היום בפניכם כשבפי בשורה אמיתית עבור כ-600,000 אזרחי המדינה והמשפחות שלהם.

עידית סילמן: בתקופת הבחירות לכנסת הכרתי את אביר קארה, סגן השר אביר קארה, עצמאי בדמו, שהוציא מדינה שלמה לרחובות בתקופת הקורונה כאשר צעק את זעקת השולמנים.

עידית סילמן: בשיחות הרבות שהיו לנו הוא הציג בפניי את המצוקות הקשות שאותן חווים העצמאים – הרים של ביורוקרטיה שאיתה נאלצים להתמודד בעלי העסקים, רגולציה כבדה ומגושמת וחוסר ודאות כלכלית תמידי.

עידית סילמן: לאור משבר הקורונה והסגרים החוזרים התבהרה לי חשיבותה של רשת ביטחון שתגן על עצמאים ובעלי עסקים במקרים חריגים.

עידית סילמן: אני שמחה על ניסוח המתווה יחד איתו ויחד עם פורום מומחים ומעצבי מדיניות ובהובלה מקצועית של לשכת יועצי המס בימי מחאת השולמנים.

עידית סילמן: אנחנו מביאים כאן ביחד לראשונה בשורה שלא הייתה כמוה.

עידית סילמן: אני גאה בכך שנלחמנו על זה, כי זאת מטרה ראויה באמת.

עידית סילמן: כעת התוכנית עוברת מרעיון במחאה חברתית למדיניות רשמית של מדינת ישראל.

עידית סילמן: תוכניתנו היא בגיבוי של הממשלה.

עידית סילמן: מתווה רשת הביטחון לעצמאים שאני מגישה שונה משאר הצעות החוק שיוצגו כאן היום.

עידית סילמן: אנחנו מציעים מודל ייחודי של בחירה וולונטרית לעצמאים בין מסלולים אשר ישוו את תנאיהם לתנאי השכירים וכן יפרסו להם רשת ביטחון למקרי הצורך, כגון מחלה או סגירת עסק.

עידית סילמן: עקרונות התוכנית כוללים שתי אלטרנטיבות לבחירתם של העצמאים: המסלול הראשון הוא מסלול "עצמאי כמו שכיר", ובו עצמאים יוכלו לבחור להנפיק לעצמם תלוש שכר, לשלם באמצעותו ביטוח לאומי בדיוק כמו השכירים, וכתוצאה מכך לקבל מביטוח לאומי את אותן הזכויות באופן שווה לאלו של השכירים מסלול – קל ליישום ופשוט להבנה.

עידית סילמן: ההצעה שלנו גם מאפשרת פתרון לשכירים בעלי שליטה שכבר היום מנפיקים מהחברה תלוש שכר אך לא מקבלים את אותן הזכויות של שכירים רגילים.

עידית סילמן: בנוסף, הנפקת התלוש תאפשר לעצמאים גם להגדיל לעצמם את ההפקדות הפנסיוניות המוכרות במס, דבר שיבטיח להם ביטחון פנסיוני משמעותי בעתיד.

עידית סילמן: המסלול השני הוא "רשת ביטחון".

עידית סילמן: רשת ביטחון היא שעצמאי יפריש לביטוח לאומי סכום מופחת, נקודת אחוז אחת תעבור לקרן הפנסיה והחיסכון של העצמאי, ובמקרים מגוונים, כמו מעבר דירה, מחלה, חופשה, אבטלה ועוד, יוכל בעל העסק למשוך מהקרן שחסך.

עידית סילמן: כסף שלא יימשך יצטבר לפנסיה.

עידית סילמן: במהלך השנים הוגשו אין-ספור חוקים והצעות לרשת ביטחון לעצמאים.

עידית סילמן: רובן לא היו טובות והשאר לא ממש הצליחו להיות מקודמות בממשלות השונות.

עידית סילמן: היום אפשר לעצור ולומר שמפלגת ימינה, שאימצה את השולמנים לשורותיה והתחייבה להילחם עבורם, מקיימת הבטחת בחירות גדולה ביותר ועושה היסטוריה של ממש.

עידית סילמן: הצעת החוק תאפשר לעצמאים לפעול בביטחון גדול יותר, בלי להשתעבד למנגנונים של ביטוח לאומי, וזאת לצד בחירה חופשית של בעל העסק והיזם בין שני מסלולים אפשריים.

עידית סילמן: נלחמתי על זה לצד השולמנים לפני הקורונה, במהלך משבר הקורונה דאגתי שזה יתקיים, ועכשיו אנחנו מתקרבים צעד נוסף בדרך למימוש תוכנית שתפתור את הסוגיה הזאת אחת ולתמיד.

עידית סילמן: ברצוני להודות לראש הממשלה נפתלי בנט, לראש הממשלה החליפי יאיר לפיד ולשר האוצר אביגדור ליברמן, על האמון והדחיפה שנתנו לנו ועל קידום החוק, וכמובן לחברי היקר סגן השר אביר קארה, שמוביל ודוחף את הנושא בלי הפסקה בכנסת, בממשלה, ברחובות העיר ובכל מקום שאליו הוא מגיע.

עידית סילמן: אני מתרגשת להביא יחד איתך את הבשורה הזאת לעם ישראל.

עידית סילמן: יישר כוח, אביר.

איתן גינזבורג: תודה רבה, לחברת הכנסת עידית סילמן.

איתן גינזבורג: להצעה זו הצעת חוק מוצמדת של חבר הכנסת מיקי זוהר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיקי זוהר נמצא באולם?

איתן גינזבורג: אינו נוכח.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/444/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: חברת הכנסת קרן ברק, בבקשה.

איתן גינזבורג: אנחנו עובדים לפי סדר-היום, גברתי, לא לפי רצונות.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, שלוש דקות לרשותך.

קרן ברק: אני פשוט נפעמת מקריאות העידוד, Hurray, Hurray, של עידית סילמן.

קרן ברק: זה אחד המצחיקים ששמעתי פה.

קרן ברק: אני צוחקת בקול רם – חה, חה, חה.

קרן ברק: אתמול כינסנו את השדולה שלנו לעצמאים ועסקים קטנים, אני וחברי היקר ולדימיר בליאק, שנינו יושבי-ראש משותפים של השדולה לעצמאים ועסקים קטנים, ודנו בנושא יוקר המחיה.

קרן ברק: היו שם עשרות ראשי איגודים, ארגונים וכל הענפים של העצמאים, כל הענפים, עשרות אנשים.

קרן ברק: מיותר לציין שאף אחד, אף אחד מהם, לא מרגיש שמפלגת ימינה מסייעת להם במשהו.

קרן ברק: בוודאי לא מי שנבחר – שלא היו כמונו, שקודם נבחרנו ואז פנינו לטפל בעצמאים, אלא נבחרו לכנסת כמייצגי העצמאים, אז זה הכיסא.

קרן ברק: הכיסא בימינה היה שמור לנציג העצמאים, הוא עשה להם את השטח.

קרן ברק: בפועל אף אחד מהארגונים האלה לא מרגיש שסגן השר אביר קארה מסייע להם במשהו.

קרן ברק: זה עלה מתוך השדולה של עשרות הענפים והאיגודים.

קרן ברק: אז אנחנו כאן, חברי הכנסת, גם אני וגם חברי ולדימיר בליאק, יושבי-ראש השדולה, ואנחנו כאן כדי לסייע.

קרן ברק: ציבור העצמאים מונה היום 618,000 עסקים.

קרן ברק: ולמרות שהוא כזה, ולמרות שהוא המעסיק הגדול, ולמרות שהוא משלם המיסים הגדול, ולמרות שהציבור הזה – אלה האנשים שבעצם עליהם נשענת כלכלת ישראל, והם עמוד השדרה הכלכלי, משלמי המיסים, שממלאים לנו את הקופה הציבורית, אלה שבזכותם אנחנו אחרי זה יכולים להצמיח את המשק הישראלי – למרות כל זאת הוא נפגע מאפליה לא הגיונית ולא סבירה בביטחון הסוציאלי של העצמאים.

קרן ברק: אני לתומי הייתי בטוחה שמשבר הקורונה, שהיה זה ששם זרקור עצום על ציבור העצמאים – הייתי בטוחה שאחריו לא נצטרך להכביר מילים.

קרן ברק: שאחרי המשבר הזה יבינו שלעצמאים במדינת ישראל צריכות להיות גם זכויות סוציאליות.

קרן ברק: לא ייתכן שהשכירים והעצמאים יופלו בצורה כל כך משמעותית.

קרן ברק: האם אתם יודעים שבמדד העוני, אחרי תקופת הקורונה יש הרבה יותר עניים מצד העצמאים מאשר מצד השכירים?

קרן ברק: אפילו ברמת העוני הפער בין העצמאים לשכירים גדל מאוד, משמעותית, פי 20 כמעט.

קרן ברק: את זה אנחנו לא ניתן.

קרן ברק: אנחנו חייבים לתת את הביטחון הסוציאלי לעצמאים.

קרן ברק: וכאן יש לי גם את החוק הזה וגם את החוק הבא של דמי האבטלה היום, שאת שניהם אני יזמתי עוד בכנסת הקודמת.

איתן גינזבורג: תודה.

קרן ברק: אני יזמתי עוד לפני שעידית סילמן הגישה אותו בכנסת הקודמת, ועכשיו אנחנו נעביר את זה, ונעביר גם את דמי אבטלה לעצמאים, שבעיניי הוא חוק אף חשוב יותר.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: [הצעת חוק פ/175/24; נספחות.

קרן ברק: ]

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא לנמק הצעת חוק שמספרה 175 חבר הכנסת מיקי זוהר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ביקשתי להצמיד את הצעת החוק הפרטית שהגשתי להצעת החוק הזו משום שזו הצעת חוק שאני מנסה לקדם כבר הרבה מאוד זמן.

מכלוף מיקי זוהר: ואני זוכר את היום שחבר הכנסת אביר קארה, שהוא היום חבר כנסת, הגיע אליי למשרד.

מכלוף מיקי זוהר: הוא הגיע אליי למשרד – אז הוא היה פעיל בארגון שולמן, כמדומני – ואמר לי שהוא רוצה לקדם הצעות חוק שקשורות לעצמאים.

מכלוף מיקי זוהר: הלכה למעשה, אנחנו יודעים שחבר הכנסת קארה, היום סגן השר קארה, לא כל כך מצליח לקדם את הדברים שהוא רצה משום שהממשלה לא מאפשרת לו.

מכלוף מיקי זוהר: צריך לומר את האמת.

מכלוף מיקי זוהר: הממשלה הזו הבטיחה הבטחות מפה עד להודעה חדשה לעצמאים, אבל היא לא מצליחה לממש אותן.

מכלוף מיקי זוהר: היא לא מצליחה לממש אותן למרות תחינותיו ובקשותיו החוזרות ונשנות של סגן השר קארה, שהרי הבטיח קארה את הדברים הללו לציבור שלו.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, מצופה גם מסגן השר קארה ומגורמים נוספים בממשלה לקיים את ההבטחה ולתת מענה לעצמאים, בטח גם בכל מה שקשור לדמי אבטלה לעצמאים.

מכלוף מיקי זוהר: אני קידמתי את הצעת החוק הזו גם בכנסת הקודמת ומתכוון לקדם אותה גם בכנסת הנוכחית.

מכלוף מיקי זוהר: אני מתכוון לעשות הכול כדי שהיא תעבור בשלוש קריאות.

מכלוף מיקי זוהר: אם וכאשר נראה את הממשלה עוצרת את הצעת החוק הזו מסיבה כזו או אחרת, אנחנו כמובן ניאבק בזה ברמה הציבורית, ברמה הפרלמנטרית, עד אשר נוכל לקיים את העניין הזה.

מכלוף מיקי זוהר: ולך, סגן השר קארה, אני קורא לעמוד בהבטחתך.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, אני מקווה מאוד שאנחנו נמצא את עצמנו בסופו של תהליך, כשהחוק הזה מקודם בשלוש קריאות, ואנחנו נותנים סוף-סוף מענה לעצמאים במדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: הרגע הזה כבר הגיע.

מכלוף מיקי זוהר: יש למדינה את היכולת גם לתת ולעשות את הדבר הזה.

מכלוף מיקי זוהר: גם אם פקידי האוצר יסברו שצריך לחסוך כסף ולא להוציא את ההוצאה הזו, צריכים לזכור שבסופו של תהליך זה מניב לכלכלה הישראלית, כי ככל שאנחנו מחזקים את העצמאים בישראל, כך גם הכלכלה שלנו צומחת.

מכלוף מיקי זוהר: אל לנו לשכוח שחלק גדול, אם לא המשמעותי ביותר, מהכלכלה בישראל נשען על עסקים קטנים ועל עצמאים.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו חייבים להראות שהם לנגד עינינו, שאנחנו דואגים לצרכים שלהם.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן מצופה מהממשלה ומהכנסת לתמוך בהצעת החוק, ולקדם אותה במהירות בשלוש קריאות.

מכלוף מיקי זוהר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מיקי זוהר, שתמיד מקפיד על זמנים.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה השר חמד עמאר, בבקשה.

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: אבל מותר לממשלה להחליט על שר אחר, זו הפריבילגיה של השר.

איתן גינזבורג: חמד עמאר זה טוב.

איתן גינזבורג: חמד עמאר תמיד טוב.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת המציעים, קודם כול, לפני שאני אדבר על הצעת החוק – הממשלה תתמוך בהצעת החוק בטרומית.

חמד עמאר: ואני שואל את המציעים: קרן, קידום ההצעה יהיה בתיאום עם משרד האוצר, אחרי שאנחנו נעביר את זה בטרומית.

חמד עמאר: את מסכימה לזה, נכון?

קרן ברק: אני חייבת להסכים?

איתן גינזבורג: את יכולה גם לא להסכים.

חמד עמאר: את יכולה גם לא להסכים, אבל זה התנאי שאנחנו העלינו את זה – זה היה בתיאום עם משרד האוצר.

קרן ברק: אני – – – סומכת עליכם מאשר על סגן השר.

קרן ברק: עליכם אני סומכת.

חמד עמאר: אז אנחנו נתמוך.

איתן גינזבורג: גם מיקי זוהר.

חמד עמאר: גם מיקי זוהר, אתה מסכים, נכון?

חמד עמאר: זה יהיה בתיאום עם המשרד האוצר.

איתן גינזבורג: לקדם את החוק בתיאום השר.

חמד עמאר: אז הממשלה תתמוך בהצעת החוק בטרומית.

חמד עמאר: אני רוצה להגיד, הצעת החוק הזאת מקודמת אחרי הרבה ישיבות עם סגן השר אביר קארה.

חמד עמאר: אני והוא ישבנו כמה וכמה ישיבות בנושא.

חמד עמאר: אני חושב שלאביר קארה מגיעה תודה גדולה על קידום הנושא.

חמד עמאר: אגיד לכם, כמעט כל יום, לפני התקציב ואחרי התקציב, הוא התקשר אליי ואמר לי, מתי אנחנו מעלים את זה?

חמד עמאר: מתי אנחנו מקדמים את זה?

חמד עמאר: אני אומר לך, אני חושב שאנחנו רוצים לתת רשת ביטחון לעצמאים.

חמד עמאר: אנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק הזאת.

חמד עמאר: אנחנו נתאם את זה יחד ונקדם אותה.

חמד עמאר: לכן אני ממליץ לכל חברי הכנסת להצביע בעד הצעת החוק.

חמד עמאר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מרגי מבקש להתנגד להצעת החוק, על כן ניתן לו את זכות הדיבור.

איתן גינזבורג: אני מזכיר לכל המתנגדים שמי שלא מתנגד, אפשר להוריד אותו מהדוכן, אבל אנחנו לא נעשה את זה למרגי.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, בתחילת דבריי אומר ואודה, אני מנצל כלי פרלמנטרי.

יעקב מרגי: ודאי שזו הצעת חוק ראויה, אבל אני רוצה למחות.

יעקב מרגי: דיברתי בדם ליבי פה לפני שבועיים או שלושה שבועות, כשחברת הכנסת סילמן העלתה את החוק שהפילו לחברת הכנסת וולדיגר.

יעקב מרגי: חבל שיושב-ראש הכנסת לא נמצא פה, כי הפעם אני רוצה להביא את הביקורת אליו.

ינון אזולאי: לא נמצא פה – – –

יעקב מרגי: אני אזכיר את זה, ינון.

יעקב מרגי: לא ייתכן שהתקנון פה של הכנסת הופך להיות למליצה, לא להמלצה – למליצה, לבדיחה.

יעקב מרגי: יש תקנון שאומר, ונהגו כך כל הכנסות:

יעקב מרגי: הצעת חוק פרטית שנפלה לא תועלה אלא לאחר חצי שנה.

יעקב מרגי: ואני אומר לכם, רבותיי, הצעת חוק דומה וזהה נפלה באוקטובר, ב-6 באוקטובר, הצעת חוק של חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת ינון אזולאי וח"כים אחרים.

איתן גינזבורג: זהה?

יעקב מרגי: בסדר, אפשר לתת לה קצת מייק-אפ ולהגיד שהיא לא דומה, בסדר?

יעקב מרגי: היא זהה.

יעקב מרגי: זה דמי אבטלה לעצמאים.

יעקב מרגי: כולנו תמכנו, כל הבית הזה רצה להגיש את זה.

יעקב מרגי: אבל התפתחה נורמה.

יעקב מרגי: אני מבין שהממשלה הזו רוצה קרדיט.

יעקב מרגי: ניתן את כל הקרדיט: ממשלת שינוי, עשייה, השמש התחילה לזרוח לפני כמה חודשים, אבל מה הפחד שלכם?

יעקב מרגי: למה הצעת את החוק של גפני לפני כמה ימים הפלתם, למה?

יעקב מרגי: כדי שתנסחו אותה אתם?

יעקב מרגי: כדי שתעלו אותה אתם?

יעקב מרגי: בושו לכם.

יעקב מרגי: אתם מבזים את הבית הזה.

יעקב מרגי: אתם מבזים את תקנון הכנסת.

יעקב מרגי: זה לא ייעצר כאן.

יעקב מרגי: אתם לא רוצים להתפכח?

יעקב מרגי: אני קורא לכם להתפכח.

יעקב מרגי: תתחילו להתנהג כבוגרים.

יעקב מרגי: בושה וחרפה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת מרגי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יואב קיש רוצה להתנגד להצעתו של חבר הכנסת מיקי זוהר.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת קיש.

ינון אזולאי: אביר קארה – – –

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, האמת, חבר הכנסת מרגי עלה לומר בדיוק את מה שרציתי.

יואב קיש: הוא אמר את זה בצורה ברורה.

יואב קיש: אתם ממשלת פייק.

יואב קיש: הרי מה אמרת אתה, סגן השר אביר קארה, על החוק ב-6 באוקטובר?

יואב קיש: אתה אמרת, לא, זה לא חוק טוב, אין בו תקציב, הוא לא נותן כסף.

יואב קיש: ומה עשית עכשיו?

יואב קיש: כלום.

יואב קיש: החוק שלך לא שווה כלום.

יואב קיש: הוא בדיוק אותו דבר.

יואב קיש: החוק שלך זה המילים שלנו.

יואב קיש: אני אומר לך, לקחת את המילים של גפני ועשית חוק.

יואב קיש: כסף לא הבאת לעצמאים.

יואב קיש: תקציב – שקל אחד לא הבאתם לעצמאים.

יואב קיש: רק דיבורים.

יואב קיש: ויותר גרוע מזה – מרגי שם לך את האמת בפרצוף – הפלת את החוק שלנו לפני חודש, של חבר הכנסת גפני, בטענה אומללה שתביא תקציבים אחרי התקציב.

יואב קיש: לא עשית כלום.

יואב קיש: רק קרדיט שהוא לא שלך.

יואב קיש: אתם פשוט ממשלת פייק.

יואב קיש: אין לכם שום בשורה לציבור.

יואב קיש: כל מה שאתם עושים זה לקחת את הקרדיט שלנו.

יואב קיש: יש פה רשימה ארוכה של הצעות חוק לפני שבכלל היית פה בכנסת.

יואב קיש: איך אתם מעיזים?

יואב קיש: הכנסת הזו – אני חייב לומר לחבריי, אני לא הולך להצביע.

יואב קיש: פשוט, חבר הכנסת מרגי, בגלל ההתנהגות הבזויה הזו של הממשלה, שמצד אחד מצביעה נגד ואומרת, אנחנו נביא תקציבים.

יואב קיש: חשבתי שתהיה פה בשורה.

יואב קיש: היא חוזרת בלי בשורה, עם העתקה – חלק – זאת לא מילה במילה, אבל הצעת החוק הבאה היא מילה במילה, ואז זה עבר, הכול בסדר, כי אלה פרטיות בתמיכת הממשלה, אפילו לא ממשלתית.

יואב קיש: הינה, נמצאת פה חברת הכנסת מירב בן ארי.

יואב קיש: תסבירי לי את ההתנהגות הזאת.

יואב קיש: לפני חודש אומר פה סגן השר אביר קארה: זאת הצעת חוק לא טובה, אני אביא תקציבים ואז העצמאים לא יצטרכו להביא כספים מהכיס.

יואב קיש: אין פה שקל לעצמאים.

יואב קיש: הכול פייק, הכול שקר.

יואב קיש: לקחתם את ההצעה של גפני, העתקתם, שיניתם קצת.

יואב קיש: הפכתם להיות מעתיקנים.

יואב קיש: ובזה, חודש אחרי שהפלתם, אתם באים בשביל הקרדיט.

יואב קיש: איך אתם מתנהגים ככה?

יואב קיש: איך אתם מעיזים להתנהג ככה?

יואב קיש: אני רואה שלך לפחות אין אומץ להוציא שקרים.

יואב קיש: הוא ממשיך לשקר מבעד למסכה.

יואב קיש: אני לא הולך להצביע בעד הצעת החוק הזו, למרות שזו הצעת חוק שאנחנו הובלנו וקידמנו, ואנחנו נקדם אותה.

יואב קיש: אני לא הולך להצביע עליה מהסיבה הפשוטה שאני לא מוכן להיות במשחק של הצבועים והשקרנים האלה, הפייק הזה.

יואב קיש: עד שאתם לא תביאו כספים לעצמאים אני אעלה פה על הבמה וכל פעם אטיח את זה בפנים שלכם.

יואב קיש: האחרונים שהביאו שקל לעצמאים – האמת, מגיע פה קרדיט למירב בן ארי גם כן, זו מפלגת כולנו, יחד עם כחלון שר האוצר וממשלת נתניהו, שהביאה כסף לעצמאים בתוכנית מיוחדת בנושא דמי מחלה.

יואב קיש: זה נעשה אז.

יואב קיש: היום אתם משקרים לציבור.

יואב קיש: אתם מטעים, וכולכם פייק ושקר.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יואב קיש.

איתן גינזבורג: גם ינון אזולאי מבקש להתנגד להצעת החוק של קרן ברק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות.

קרן ברק: שלי?

קרן ברק: תבחר במישהו אחר.

ינון אזולאי: קרן, אני בוחר באביר קארה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, חברי הכנסת, קודם כול, ברוכים הבאים לכל האורחים שביציע.

ינון אזולאי: אדוני סגן השר, אני לא יודע – סליחה שאני לא יודע איזה סגן שר אתה, אבל סגן השר אביר קארה.

יעקב מרגי: במשרד ראש הממשלה.

ינון אזולאי: אתה יודע כמה יש שם?

ינון אזולאי: יותר מהמנדטים שלהם.

ינון אזולאי: יש שם שר, סגן שר, לא יודע, עזוב, אל תכניס אותי לפינות האלה, כמה אנשים יש שם, אנחנו לא נצא מזה.

ינון אזולאי: אני באמת רוצה להגיד לך, אני הגשתי הצעת חוק ב-6 באוקטובר ואתה ישבת שם וצעקת: זה רע לעצמאים, מה אתה עושה, אתם פייק, אתם זה – אתה צעקת את זה.

ינון אזולאי: מה קרה, פתאום זה לא פייק?

ינון אזולאי: פתאום זה טוב לעצמאים?

ינון אזולאי: אתם משקרים לעצמאים, אתם עובדים עליהם.

ינון אזולאי: כשטוב לכם – אתם אינטרסנטיים, אתם רוצים קרדיט, ואני מתפלא על יושב-ראש הכנסת הממלכתי שלי.

ינון אזולאי: אני שואל אותו.

ינון אזולאי: אני אומר, לעזאזל, מה קורה איתך?

ינון אזולאי: מתי שאתה רוצה זה טוב, פתאום אפשר להביא את אותה הצעת חוק, ומתי שאתה רוצה זה לא טוב?

ינון אזולאי: אולי כבר הגיע הזמן שהוא ישב עם עצמו ויגיד: או שאני ממלכתי עם כולם או שלזה אני אומר כן, לזה אומר לא, ואני משחק את זה לפי המפלגה שלי, לפי הרצון שלי, כי אני קואליציה.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שגם יושב-ראש הכנסת, שאני מעריך אותו, פעם אחת יעשה לדבר הזה סוף.

ינון אזולאי: אתם גונבים הצעות חוק, לא משהו אחר.

ינון אזולאי: אתם משתמשים בהן כנגדנו.

ינון אזולאי: הפייק הכי גדול זה מפלגת ימינה.

ינון אזולאי: כשאתם רוצים אתם מעבירים את הצעת החוק הזאת, כשאתם רוצים אתם מבטלים את הצעת החוק הזאת.

ינון אזולאי: אתה, אביר קארה, הלכת נגד העצמאים, אתה הולך נגד העצמאים.

ינון אזולאי: אתה לא באמת רוצה אותם.

ינון אזולאי: אתה רוצה קרדיט.

ינון אזולאי: אתה לא רוצה באמת את השולמנים, בקרדיט אתה כבר צחקת עליהם בעיניים, על השולמנים, צחקת על העצמאים.

ינון אזולאי: הגיע הזמן שתגיד להם: אני לא איתכם, נפרדתי מכם.

ינון אזולאי: אנחנו איתם.

ינון אזולאי: נמשיך ונדאג להם כי אנחנו מאמינים בזה.

ינון אזולאי: הצעת החוק שלך לא שווה בצורה שהבאת אותה.

ינון אזולאי: זה גנבה וגנבת דעת.

ינון אזולאי: תתביישו לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: ואני דווקא חשבתי שזאת הצעת חוק שמוסכמת מקצה לקצה.

ינון אזולאי: הדרך לא נכונה.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ראשית נצביע על הצעת חוק הפקדות וזכויות סוציאליות לעצמאים (תיקוני חקיקה), של חברת הכנסת עידית סילמן.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 41

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 41, נגד – אחד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שהצעת החוק אושרה ותעבור לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הפקדות וזכויות סוציאליות לעצמאים (תיקוני חקיקה), של חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 34

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 34, נגד – אין, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק אושרה, ותועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הפקדות וזכויות סוציאליות לעצמאים (תיקוני חקיקה), של חברת הכנסת קרן ברק, שמספרה 444.

איתן גינזבורג: 444 – איזה מספר קיבלת, חברת הכנסת ברק.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 49

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 49, אין מתנגדים ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה התקבלה, ותעבור לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קארה, ביקשת הודעה אישית?

איתן גינזבורג: בבקשה.

יעקב מרגי: קארה, לא כדאי לך.

יעקב מרגי: כל פעם שדיברתם – – –

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: ירדנה, הוא מבקש לפתוח את המיקרופון.

אביר קארה: קודם כול, יש פה את ירון גינדי מלשכת יועצי המס, יש כאן חברי כנסת נכבדים וראש הממשלה החליפי.

אביר קארה: מה?

אביר קארה: רגע, מה?

אביר קארה: אני יכול לדבר?

איתן גינזבורג: כן, אדוני.

איתן גינזבורג: בבקשה.

אביר קארה: קודם כול, הגיעו לפה גם עצמאים, שנמצאים ביציע, גם ירון גינדי מלשכת יועצי המס, חברים ושותפים יקרים לדרך.

אביר קארה: אגב, מגיע קרדיט, כמובן, גם בממשלה הקודמת למי שפתח את הדלת בעבור השולמנים ובעבור העצמאים – שר האוצר הקודם ישראל כץ פתח את הדלת, ועשינו עבודה.

אביר קארה: הרבה מאוד מהרפורמות שהגיעו עכשיו לידי יישום והפכו את המחאה שלנו למדיניות הכלכלית של הממשלה היום, הרבה מאוד מהרפורמות האלה התחילו בשנה שעברה.

אביר קארה: יש הבדל מאוד גדול בין הצעות החוק שהועלו כאן בפעם שעברה לבין הצעת החוק הזאת שאנחנו מעלים.

אביר קארה: ההבדל הוא באפשרות הבחירה.

אביר קארה: לא בכפייה; אנחנו לא רוצים לשעבד עצמאים למנגנונים של ביטוח לאומי.

אביר קארה: אנחנו רוצים לאפשר לעצמאים שרוצים בכך – לא בכפייה, שרוצים את זה – לאפשר לעצמם להוציא לעצמם תלוש משכורת.

אביר קארה: כמובן שאנחנו מובילים בתוך הצעת החוק הזאת, יחד עם הממשלה, אופציה נוספת לעצמאים לרשת ביטחון אמיתית לעצמאים, שמתוך ההפרשה הקיימת היום לביטוח לאומי 1% יעבור תמיד אליהם, לקופה פרטית שלהם.

אביר קארה: הם לא יצטרכו לשלם יותר, וגם לא לשעבד אותם לאותם מנגנונים.

אביר קארה: קרדיט לממשלה, קרדיט לראש הממשלה נפתלי בנט, לשר האוצר, קרדיט ליאיר לפיד, ראש הממשלה החלופי, קרדיט מאוד גדול גם לחברי חבר הכנסת בליאק.

אביר קארה: חבר הכנסת והשר במשרד האוצר חמד עמאר, אני רוצה להגיד לך תודה רבה על כל התקופה האחרונה, כולל בנושא הדלקנים.

אביר קארה: הצעת החוק הזאת, שהועלתה היום יחד עם עידית סילמן, עלתה בשנה שעברה בהסכמה נרחבת.

אביר קארה: מי שהעלה אותה היה חבר הכנסת מיקי זוהר.

אביר קארה: אני שמח שהוא העלה אותה כאן גם היום.

אביר קארה: זוהי הצעה שמאפשרת, לא בכפייה, לעצמאים לבחור אם הם רוצים להיות בתוך מנגנון של אבטלה.

אביר קארה: היא שונה מאוד מהצעות שהועלו כאן, ואנחנו מאוד נשמח לראות עוד ועוד מסלולים וולונטריים לבחירה של עצמאים.

אביר קארה: יום חג לעצמאים.

אביר קארה: אני חושב שכדאי שנקבע את 10 בנובמבר בכל שנה כיום העצמאים, ואולי גם בשנה הבאה נעשה את זה ביום ללא מיסים, ביום ללא מע"מ ויום ללא אגרות.

אביר קארה: בעזרת השם, נמשיך לעשות ולהצליח.

אביר קארה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת קארה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/57/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת החוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), שמספרה פ/57, של חבר הכנסת צבי האוזר.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, תעלה ותבוא.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: לפני שאתחיל את דבריי באשר לחוק החשוב שאני מציע, שאני מקווה שיהיה אפשר לכנותו חוק היסטורי, ושנשלים את חקיקתו, אני רק רוצה להקדיש שלושה משפטים בתחילת הדברים לאירוע חשוב, קטן אך גדול, שהתרחש אתמול במסגרת ביקור המנכ"לים של משרדי הממשלה ברמת הגולן.

צבי האוזר: בעצם הוכרז שמם של שני יישובים חדשים ברמת הגולן: אסיף ומטר.

צבי האוזר: חברים, הגיעה העת ליישב את רמת הגולן.

צבי האוזר: לא רק לדבר, לא רק להכריז – ברמת הגולן, בעזרת השם, נגיע ל-100,000 מתיישבים בקרוב.

אוסאמה סעדי: על מה אתה מדבר?

אוסאמה סעדי: על מה אתה מדבר?

צבי האוזר: אנחנו ניישב את הרמה.

צבי האוזר: הגולן הוא חלק בלתי נפרד ממדינת ישראל – –

אוסאמה סעדי: על מה אתה מדבר?

אוסאמה סעדי: בשם איזו קואליציה אתה מדבר?

עאידה תומא סלימאן: – – –

צבי האוזר: – – וגם בזה הממשלה מביאה שינוי.

צבי האוזר: ברכות לגולן, ברכות לאסיף ומטר, שבמהרה יקומו.

סמי אבו שחאדה: חבריך לקואליציה – – – למה שאתה אומר?

צבי האוזר: חבריי חברי הכנסת – –

סמי אבו שחאדה: אבל איך הקואליציה מסכימה – – – שרק נדע.

צבי האוזר: – – אני שמח להציג בפניכם הצעת חוק – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

צבי האוזר: מה אתה קופץ?

צבי האוזר: מה אתה קופץ?

צבי האוזר: מה אתה קופץ?

צבי האוזר: אתה רצית לראות את אסד בכינרת.

צבי האוזר: אתה רצית לראות את טבריה מטווחת בקטיושות.

צבי האוזר: מה אתה קופץ?

צבי האוזר: על מה ואיך?

צבי האוזר: על מה אתה מדבר?

סמי אבו שחאדה: – – –

צבי האוזר: על מה אתה מדבר?

סמי אבו שחאדה: – – – מה עלה לך בראש?

אוסאמה סעדי: – – –

צבי האוזר: את הרגליים והידיים של אסד רצית לראות בכינרת.

צבי האוזר: אני יודע, אני מכיר את עמדותיך.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תודה על הערות הביניים.

איתן גינזבורג: תודה על הערות הביניים.

איתן גינזבורג: בואו נתמקד בהצעת החוק.

איתן גינזבורג: בבקשה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, באשר להצעת החוק, אני שמח וגאה להציג בפניכם הצעת חוק שסוף-סוף תסדיר דמי אבטלה לעצמאים.

צבי האוזר: מדובר בתיקון היסטורי, שהיה ונכלל במצע תקווה חדשה.

צבי האוזר: אני רוצה להגיד שבמקור זו הצעת חוק שהונחה על שולחן הכנסת על ידי חבריי השרים השר גדעון סער והשרה יפעת שאשא ביטון.

אוסאמה סעדי: בשם איזו ממשלה אתה מדבר?

אוסאמה סעדי: בשם איזו ממשלה, אדוני?

צבי האוזר: צריך לזכור: דמי אבטלה, מטרתם לאפשר קיום בכבוד מינימלי לכל מי שנקלע למצב של אבטלה.

צבי האוזר: דמי האבטלה אמורים גם לסייע לאותם אלה לשוב למעגל העבודה.

צבי האוזר: העיקרון החברתי הזה תקף גם לשכירים אבל גם לעצמאים.

צבי האוזר: החוק שמסדיר היום מתן דמי אבטלה מפלה לרעה את העצמאים לעומת העובדים השכירים, שהרי הן השכירים והן העצמאים תורמים לכלכלת ישראל, תורמים לצמיחה, תורמים למשק – הופכים אותו למשק משוכלל ויעיל.

צבי האוזר: עד היום העצמאים מופלים לרעה בכל הקשור לרשת הביטחון הפרוסה בפניהם, אם, חלילה, הם נאלצים לסגור את העסק שלהם, לסגור את החלום שלהם ולנסות להתחיל מהתחלה.

צבי האוזר: ב-16 השנים האחרונות נפלו כ-20 הצעות חוק בנושא, וחבריי חברי הכנסת, אני שמח – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קיש, חברת הכנסת סילמן, יש הצעת חוק.

איתן גינזבורג: אנא, תכבדו, בבקשה.

איתן גינזבורג: הוא מנמק הצעת חוק פרטית.

איתן גינזבורג: נראה לי שראוי שתכבדו אותו בלי הפרעות.

איתן גינזבורג: בבקשה.

מיכאל ביטון: מוכנים, כל עוד זה לא סן רמו.

מיכאל ביטון: אם זה סן רמו – – –

איתן גינזבורג: לא, אבל הצעת חוק היסטורית אחרת.

יואב קיש: אולי היא שיחה שגם חשובה לו.

איתן גינזבורג: יכול להיות, אבל כרגע הוא נואם והוא מבקש את הזמן.

יואב קיש: זו שיחה שאולי גם חשובה לו.

מיכאל ביטון: – – –

איתן גינזבורג: חברים, תודה רבה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

צבי האוזר: חבר הכנסת קיש, חשבתי שהעצמאים חשובים לך.

יואב קיש: חשובים לי.

יואב קיש: השקרים שלכם לא חשובים לי.

איתן גינזבורג: בבקשה.

צבי האוזר: קיש, תחייך.

צבי האוזר: בונים את הגולן סוף-סוף.

צבי האוזר: תחייך.

יואב קיש: לא אמרתי שכל מה שאתם עושים לא טוב.

צבי האוזר: תחייך, קיש.

צבי האוזר: לא רק מדברים – עושים.

יואב קיש: לא כל מה שאתם עושים לא טוב, אבל אל – – –

צבי האוזר: לא רק מדברים – עושים סוף-סוף.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: תודה, חברים.

איתן גינזבורג: בואו נתמקד.

צבי האוזר: אני שמח – נחזור לעצמאים – שהממשלה הזאת גם כאן תעשה, גם בעניין זה תביא שינוי ותסגור אחת ולתמיד את הפער, בהקשר הזה בין שכירים לעצמאים.

צבי האוזר: בכך נאמץ גישה שמקובלת במדינות רבות, אוסטרליה, דרום קוריאה, אוסטריה, דנמרק, צ'כיה, ספרד, שבדיה ומדינות נוספות.

צבי האוזר: סוף-סוף נצטרף לרשימה הזאת.

צבי האוזר: חבריי, המשבר הכלכלי שנבע ממגפת הקורונה שם במרכז סדר-היום את העצמאים ואת העצמאיות.

צבי האוזר: עצמאים רבים סגרו את בתי העסק שלהם ונשארו ללא דמי אבטלה, ללא חל"ת, ללא עזרה, ואנחנו מצווים לא לשכוח אותם גם עכשיו, כשגל הקורונה הרביעי עושה רושם ששכך, שיורד, אסור לשים את הדברים החשובים מאחור ולהמשיך הלאה כאילו שום דבר לא קרה.

צבי האוזר: המדינה, אגב, קרוב ל-75 שנה ראתה בעצמאים מגזר שאפשר להתעלם ממנו, לעצום עיניים.

צבי האוזר: הנחת העבודה הממשלתית הייתה שעצמאים תמיד ידעו להסתדר לבד, ואדוני היושב-ראש, את התפיסה הזאת, הקונספט הממשלתי הזה, נדמה לי שאפילו כתב והלחין אריאל זילבר.

צבי האוזר: השיר הזה יצא, נדמה לי, ב-1975, אבל ב-1976 הוא עלה או נצרב בתקליט של להקת תמוז – אגב, תקליט אחד הם הוציאו, להקת תמוז.

איתן גינזבורג: תקליט אחד, שהותיר רושם רב.

צבי האוזר: הותיר רושם רב.

צבי האוזר: ובאותו שיר, נדמה לי רצועה מס' 4, השיר "הולך בטל", שזילבר גם כתב וגם שר – אגב, מי שזמזם שם בצד זה שלום חנוך ומאיר ישראל ויהודה עדר ואיתן גדרון – זילבר כתב ושר שעצמאי בשטח לא צריך טובות, שהרי כמו שאתה יודע, חבר הכנסת קיש, הוא אפילו לא החזיק רשימת כתובות.

צבי האוזר: אז חבריי, אומנם בשיר הזה עצמאי בשטח – נקבע שהוא היה קצת רעב, אבל כולם משום מה בטוחים, כנראה עד היום, שהוא גם קצת נהנה להרגיש כאב.

צבי האוזר: אז זהו, שכבר לא, ונדמה לי שהקורונה הוכיחה זאת: עצמאים לא נהנים להרגיש כאב.

צבי האוזר: ואומנם, כמאמר המשורר, שרוך אחד קרוע ושרוך אחד כבר אין, אבל ביטוח אבטלה – גם לעצמאים מגיע, מגיע גם כן.

צבי האוזר: אז חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שלפנינו מציעה להקים ענף ביטוח נפרד למטרת תשלום דמי אבטלה לעצמאים, ומאחר שהכנסתו של עצמאי עשויה להשתנות משמעותית מחודש לחודש, יחושבו דמי האבטלה על בסיס הכנסתו הממוצעת בשנתיים שקדמו למועד שבו היה מובטל.

צבי האוזר: כמו כן, מוצע להגביל את קבלת דמי האבטלה לכמה פעמים במהלך החיים.

צבי האוזר: אני קורא לכל חבריי כאן בכנסת לתמוך בחוק הזה.

צבי האוזר: אין זה משנה איזו מפלגה אתם – מימין, משמאל, מהקואליציה, מהאופוזיציה – הגיעה העת להשוות את התנאים של העצמאים עם השכירים במשק.

צבי האוזר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת צבי האוזר.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/71/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים בתקופת הקורונה), של חברת הכנסת ג'ידא זועבי, שמספרה פ/71, באותו נושא.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ב-21 בפברואר 2020 התגלה מקרה הקורונה הראשון בישראל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בתוך שבועות ספורים התפשט הנגיף עד לרמה כזו שתוך חודש הוחלט על הטלת הסגר הראשון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מאז, בתי עסק שהוגדרו כלא חיוניים היו סגורים לאורך תקופת זמן של שבעה חודשים במצטבר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כבר אז, בתחילת המשבר, כשרק למדנו מילים כמו "סגר", "וריאנטים" ו"חקירות אפידמיולוגיות", היה ברור לכולנו כי על העצמאים להיות זכאים לקבל דמי אבטלה בדיוק כמו שכירים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מאז ולאורך כל התקופה מאות עסקים עצמאים קטנים ובינוניים נסגרו או נקלעו למשברים עמוקים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הקורונה בעצם חשפה בפנינו את חוסר האיתנות של עצמאים במדינה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: העצמאים בכלל באוכלוסייה, ובחברה הערבית בפרט, נפגעו קשה יותר מהשכירים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כאשר אנחנו צוללים אל תוך הנתונים ניתן ללמוד על גודל המשבר שפקד את העסקים הקטנים והבינוניים, ובעיקר ניתן ללמוד על החשיבות הקריטית בקיום הכלכלי של משפחות שלמות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: קחו לדוגמה את המשקל היחסי הגדול שיש לעסקים אלו בחברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: 17% מסך כל העסקים העצמאיים בישראל הם בבעלות אזרחים מהחברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: לפי נתוני סקר שנערך במינהל מחקר וכלכלה במשרד העבודה והרווחה עולה כי 96% מהעסקים הללו מוגדרים כקטנים ובינוניים, והם אחראים על העסקת לא פחות מ-65% מכוח העבודה בחברה הערבית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: אלו נתונים מדהימים, שיעורים אדירים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מדובר במשפחות שלמות שתלויות כולן באותו העסק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: במהלך כל הסגרים של תקופת הקורונה עסקים אלו ספגו מכה קשה אחת אחרי השנייה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הרבה מהם, לצערי הרב, הפכו בן לילה ללא חיוניים והשאירו באפלה בעלי עסק רבים, שלא ידעו כיצד להתמודד עם גזרות הסגר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כך למשל במקומות תיירותיים כמו העיר נצרת, מסעדות רבות נשארו ללא סועדים, וחנויות רבות עמדו שוממות במשך חודשים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היום, כמעט שנתיים לתחילת מגפת הקורונה, הזנחת העצמאים על ידי הממשלה הקודמת הביאה לכך שרבים מאותם עסקים נסגרו באופן סופי.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מתוך אלו שכן הצליחו להשאיר את הראש מעל המים על אף הקשיים, ישנם כאלה שסוחבים עד עכשיו פגיעות כלכליות קשות, כאלו שמעמידות את עתיד העסק כולו לוט בערפל.

ג'ידא רינאוי-זועבי: משבר הקורונה חשף את הפער העצום שקיים בין שכירים לעצמאים בכל קנה מידה ובין כל סוגי האוכלוסיות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: בכנס אלי הורוביץ לחברה וכלכלה שנערך נסקר מצב שוק העבודה בתקופת הקורונה ונמצא כי 75% מהעצמאים באופן כללי דיווחו על פגיעה קשה בהכנסתם בחודש נובמבר בשנה שעברה, ומהם כ-18% כלל לא משכו הכנסה מהעסק שלהם באותה תקופה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: נתונים מזעזעים.

ג'ידא רינאוי-זועבי: מאז ועד היום סוחבים איתם בעלי העסקים הללו פגיעות רבות מכמות הסגרים הגדולה שהייתה בישראל, אך עד כה לא נמצא להם פתרון.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כל אותן הטבות וקופות צדדיות שפתחה ממשלת נתניהו לא באמת נתנו מענה לבעיה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: למשל, עולה מניתוח שערך ד"ר רובי נתנזון, כלכלן ראשי בלהב, ארגון העצמאים בישראל כי צעדי הממשלה הקודמת הצליחו להעלות פחות מ-2% בלבד מהעצמאים אל מעל קו העוני.

ג'ידא רינאוי-זועבי: ולכן, על מנת לשרוד בתקופת המשבר, העצמאים זקוקים לפתרונות ולתמיכה ממשלתית שתגיע דרך חקיקה צודקת כמו זו שעולה כאן היום.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנחנו עושים צעד שיכול להביא לביטול גזרת הסגירה המרחפת מעל אותם בעלי העסק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: צעד זה מכיר בעצמאים ובחשיבות העסקים הקטנים והבינוניים כמנוע של המשק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: במשך שנים על גבי שנים אותם בעלי עסקים שילמו מיסים, הרבה מאוד מיסים, ושילמו משכורות שהאכילו משפחות שלמות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: וכעת הגיע הזמן לתת להם את מה שמגיע להם: יחס שווה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: חבריי וחברותיי חברי הכנסת, החוק היום לא עוסק רק בעשיית צדק עתידית, כי אם גם בעשיית צדק המתייחסת אל העבר.

ג'ידא רינאוי-זועבי: היום במליאה לא רק נעביר חוק שיסיים את האי-שוויון שהיה בין עצמאים לשכירים אלא גם נעביר חוק שידאג לתקן את עיוותי העבר ולהעניק פיצוי הולם לכל אלו שנפגעו.

ג'ידא רינאוי-זועבי: החוק מעניק רשת ביטחון לעצמאים שעבודתם הופסקה בשל המשבר בגובה של 90% מההכנסה היומית הממוצעת שהייתה להם בחצי השנה שקדמה לסגירת העסק.

ג'ידא רינאוי-זועבי: הפיצוי יהיה מקיף, ויחול על כל תקופת הקורונה, מ-1 במרץ ועד לסוף השנה הנוכחית.

ג'ידא רינאוי-זועבי: העברת החוק היא אפשרית כי כיום ישנה ממשלה אחראית, כזאת שיודעת כי חוקים שישפיעו על העתיד הם בעלי חשיבות גדולה, אך גם חוקים שבאים לעשות צדק עם אלו שנפגעו בעבר חשובים לא פחות.

ג'ידא רינאוי-זועבי: כעת אנו דואגים כאן היום לעזור לכל אותם עצמאים אשר נפגעו ולהעניק להם רשת ביטחון כלכלית רחבה, כזאת שתצעיד את אוכלוסיית העצמאים יותר מצעד אחד קדימה.

ג'ידא רינאוי-זועבי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת ג'ידא זועבי.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1432/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת ולדימיר בליאק, שמספרה פ/1432.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

ולדימיר בליאק: תודה, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, בשנת 2016, חמש שנים לפני שהפכתי לחבר כנסת, הקמתי במסגרת יש עתיד פורום עצמאים ועסקים קטנים.

ולדימיר בליאק: אחד החוקים הראשונים שניסחתי במסגרת הפורום היה חוק דמי אבטלה לעצמאים.

ולדימיר בליאק: הצעת החוק אז הוגשה על ידי הסיעה, עלתה להצבעה במליאת הכנסת בתחילת שנת 2017, וכצפוי – נדחתה על ידי הקואליציה דאז, אגב, כמו עשרות הצעות חוק דומות בנושא דמי אבטלה לעצמאים בעשור האחרון.

ולדימיר בליאק: אז לא חשבתי כי יגיע היום ואעמוד כאן על הדוכן כדי להציג את הצעת חוק דמי אבטלה לעצמאים בתמיכת ממשלת השינוי.

ולדימיר בליאק: זה מעמד מרגש בעבורי ואירוע מכונן בעבור מאות אלפי בעלי העסקים הקטנים במדינת ישראל.

ולדימיר בליאק: יותר מ-600,000 בעלי עסקים קטנים פעלו בישראל לפני משבר הקורונה.

ולדימיר בליאק: לצערי, יותר מ-100,000 הלכו לעולמם בתקופת המשבר, אך עדיין, גם היום, וגם מחר, העסקים הקטנים יישארו הלב הפועם של הכלכלה שלנו, המעסיק הגדול במשק, הקטר של הצמיחה.

ולדימיר בליאק: יחד עם זאת, חיים היום בישראל כ-70,000 עצמאים מתחת לקו העוני.

ולדימיר בליאק: בעקבות משבר הקורונה מצב העוני באוכלוסייה הזאת רק הולך ומחמיר, ורמת העוני בקרב העצמאים זינקה בשנתיים האחרונות בכ-2%.

ולדימיר בליאק: לאורך שנים רבות העצמאים מרגישים מופלים לרעה על ידי המדינה.

ולדימיר בליאק: הם כורעים תחת נטל המיסוי והרגולציה, ויודעים שאין להם זכויות סוציאליות: לא דמי אבטלה, לא ימי מחלה, לא ימי חופשה, לא תשלום בגין ימי אבל ועוד.

ולדימיר בליאק: גם בשנים הרגילות, לפני המשבר, בכל שנה נסגרו כאן קרוב ל-40,000 עסקים.

ולדימיר בליאק: נכון, הסיבות לקריסה הן לעיתים שונות ומגוונות, אך גם להיעדר הגנה סוציאלית נרחבת יש כאן משקל לא מבוטל.

ולדימיר בליאק: חברים, הגיע הזמן לתקן את העוול ולהעניק לציבור העצמאים במדינת ישראל רשת ביטחון סוציאלי.

ולדימיר בליאק: שנים רבות דיברנו על כך, גם בכנסת וגם מחוץ לכנסת.

ולדימיר בליאק: היום, אנחנו, ממשלת השינוי, מתחילים בדרך הזאת.

ולדימיר בליאק: אני לא תמים, הדרך הזאת תהיה ארוכה.

ולדימיר בליאק: יש עוד מחלוקות רבות בנושא, נצטרך להגיע להסכמות, להתגבר על התנגדות משרדי הממשלה, אך היום נעשה את הצעד הראשון והחשוב כל כך.

ולדימיר בליאק: אני רוצה להדגיש משהו נוסף: רשת הביטחון הזאת אינה מסתכמת בדמי אבטלה בלבד או בחלף דמי אבטלה.

ולדימיר בליאק: אנחנו בוחנים מרכיבים נוספים על מנת להגיע למצב שהרשת הזאת תהיה רחבה ככל הניתן, נגישה ויעילה בעבור כל עצמאית ועצמאי במדינת ישראל.

ולדימיר בליאק: אגב, גם בעבור שכירים בעלי שליטה בחברות הקטנות – שגם הן עסק קטן, ואסור לשכוח אותן.

ולדימיר בליאק: במשבר הקורונה ראינו כי למדינה אין מענה מיידי לציבור העצמאים, אין מנגנון פיצוי מוכן שניתן להפעיל במצבי חירום.

ולדימיר בליאק: היות שלצערי לא חסרים במדינת ישראל מצבי חירום, הגיע הזמן להסדיר גם את הנושא הזה וליצור מנגנון פשוט וקבוע של פיצוי לעסקים במצבי חירום, בין אם מדובר במגפה, בפיגוע, במלחמה או ברעידת אדמה.

ולדימיר בליאק: יש לנו הרבה עבודה, אך כבר הוכחנו בחודשים האחרונים, ואנחנו מוכיחים את זה גם היום, בעצם אישור הצעת חוק דמי אבטלה לעצמאים במליאת הכנסת: לבעלי העסקים הקטנים היום יש כתובת; יש כתובת בממשלה, יש כתובת בקואליציה, יש כתובת בוועדות הכנסת.

ולדימיר בליאק: גם במהלך דיוני התקציב וחוק ההסדרים בחודשים האחרונים הראינו שאנחנו לא מהססים לשנות, לעצור וגם לדחות חוקים שעלולים לפגוע בפעילות העסקית של ציבור העצמאים.

ולדימיר בליאק: אנחנו נמשיך גם לעמוד על המשמר ולא נהסס לעשות את זה גם בהמשך.

ולדימיר בליאק: ציבור העצמאים חשוב לנו.

ולדימיר בליאק: המטרה שלנו היא לקדם ולהצמיח אותו ואת העסקים הקטנים, למען רווחת כלל אזרחי מדינת ישראל.

ולדימיר בליאק: במאבק הזה אנחנו לא לבד.

ולדימיר בליאק: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ולהודות לשותפים שלנו מלשכת יועצי המס; מלהב – לשכת ארגוני העצמאים בישראל; מפורום העצמאים מבית ההסתדרות ומארגונים נוספים.

ולדימיר בליאק: אני רוצה להודות לראש הממשלה החלופי ולשר החוץ יאיר לפיד, אשר לאורך שנים רבות מוכיח את המחויבות שלו לציבור העצמאים.

ולדימיר בליאק: תודה לממלא מקום יושב-ראש הקואליציה חבר הכנסת בועז טופורובסקי ולחברי הכנסת רון כץ ויוראי להב, אשר יזמו את הצעת החוק הזאת.

ולדימיר בליאק: אני רוצה גם להודות לחבר יקר, לשותף שלי למאבק למען זכויות העצמאים, לסגן השר, חבר הכנסת אביר קארה.

ולדימיר בליאק: אני קורא, חברים, לכל חברי הכנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה לתמוך בהצעת החוק הזאת, הצעת חוק דמי האבטלה לעצמאים, למען העצמאים, למען השכירים, למען הצדק, למען הצמיחה, למען כלכלת ישראל.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת בליאק.

איתן גינזבורג: אין ספק שאתה סוגר היום מעגל.

איתן גינזבורג: אני חושב שאדוני גם גאה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/198/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנימוק של הצעת חוק הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שוויון לעצמאים בזכות לדמי אבטלה), התשפ"א–2021, של חברת הכנסת קרן ברק, שהוצמדה להצעת החוק של חבר הכנסת בליאק.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: אז קודם כול אני אחזור על כך שאתמול כינסנו, חברי חבר הכנסת ולדימיר בליאק ואני, את השדולה לעסקים קטנים ובינוניים.

קרן ברק: על כך אני אומרת תודה.

קרן ברק: אני פותחת בדברי תודה לכל ארגוני העצמאים, לכל הענפים, לכל ראשי הארגונים, ללהב, לפורום העצמאים בהסתדרות, לעצמאים בהסתדרות הלאומית, לאיגוד בעלי התעשייה והמלאכה, לכל מי שידו איתנו ונמצא איתנו בקשר מתמיד.

קרן ברק: העצמאים תמיד, מאז ומתמיד, קופחו בתנאים הסוציאליים שלהם: דמי לידה, דמי אבטלה, פנסיות.

קרן ברק: תמיד הם קופחו.

קרן ברק: לפני שנבחרתי לכנסת גם אני בעצמי הייתי עצמאית, ואמרנו שכשאנחנו נגיע לכנסת אני אילחם למען העצמאים, ובאמת הקמנו את השדולה, ומאז אני פועלת למען העצמאים.

קרן ברק: באמצע קרה משבר הקורונה, ושם זרקור על הפער העצום בין השכירים לבין העצמאים, ואני לתומי חשבתי שזה יהיה מאוד מאוד פשוט לעשות את ההשוואה.

קרן ברק: כי הרי לא ייתכן שבן אדם שהוא שכיר, מהיום שבו קרה משבר הקורונה – וכמובן שזה דומה מאוד גם לאירועים ביטחוניים שקורים בעוטף עזה, חברת הכנסת שפק, וכל הדברים האלה, והרי באותו רגע אנחנו רואים את כל המבצעים שקורים בדרום – באותו רגע השכירים מקבלים ביטחון סוציאלי, הם ממשיכים לקבל את הכסף מהמעבידים שלהם, והעצמאים נתונים לחסדי שמיים, כמו שהם אומרים.

קרן ברק: אז אמרנו: הרי אנחנו צריכים ליצור מנגנון; גם אם לא תהיה עוד פעם מגפה עולמית, גם אם יהיו אירועים ביטחוניים, שאנחנו יודעים שהם קורים, אנחנו צריכים שיהיה איזשהו פורמט שבלחיצת כפתור אחת נוכל להפעיל את המנגנון למען העצמאים.

קרן ברק: עכשיו, יש את הצד השני של זה, שעצמאי לא יכול לפתוח עסק ולסגור אותו אחרי חצי שנה, ואז אמרנו שאנחנו צריכים באמת מנגנון שבו אחת לכמה שנים יוכל העצמאי – שילם לביטוח לאומי – לקבל את הזכויות, אחת לכמה שנים.

קרן ברק: הוא ישלם כל השנים האלה, אבל הוא גם יקבל את הזכויות שלו, בדומה מאוד לשכיר; כי לא ייתכן שעצמאים היום גם נאנקים תחת זה שאין להם ביטחון סוציאלי; יוקר המחיה, אנחנו רואים, הולך ומאמיר; בעבורם התשומות האלה הן גם מכת מוות: החשמל עולה להם, מחירי החשמל עולים, מחירי המים עולים – כל התשומות האלה פוגעות בהם.

קרן ברק: תוסיפו על זה את האשראי של הבנקים.

קרן ברק: הבנקים הורגים אותם, הורגים אותם בריביות על האשראי שלהם.

קרן ברק: ולמה?

קרן ברק: הרי הם מנוע הצמיחה הגדול ביותר של מדינת ישראל, הם משלמי המיסים והם המעסיקים של השכירים פה, במדינת ישראל.

קרן ברק: למה הבנקים מתעמרים בהם, כשהם אלו שגורמים לנו לצמוח ולפרוח?

קרן ברק: לכן אנחנו – זו טיפה בים – מתחילים בסדרת החוקים הזאת של דמי אבטלה לעצמאים, של הביטחון הסוציאלי; שכל אימא במדינת ישראל לא תרצה שהילד שלה יגיע להיות שכיר.

קרן ברק: פעם – אתה זוכר, היושב-ראש, פעם החלום הגדול של כל אימא במדינת ישראל היה שהילד שלה יעבוד באחת החברות הממשלתיות ויהיה שכיר בחברות הציבוריות הממשלתיות.

קרן ברק: אנחנו לא רוצים שזה יחזור לשם.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

קרן ברק: אנחנו רוצים שעצמאים ימשיכו להיות עצמאים, ימשיכו לפתח את הכלכלה במדינת ישראל.

קרן ברק: ולכן, כדי שזה יקרה ושהחלום הרטוב לא יהיה להיות שכיר בחברה ממשלתית, אנחנו צריכים לתת להם את הביטחון הסוציאלי הזה ואת דמי האבטלה לעצמאים.

קרן ברק: בשביל זה אנחנו כאן.

קרן ברק: אנא, תמכו בהצעת החוק החשובה הזאת.

קרן ברק: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת קרן ברק, שזוהי לה הצעת החוק השנייה היום.

קרן ברק: השנייה, וכן ירבו – שלא תפתח עין.

קרן ברק: תעשה חמסה-חמסה.

קרן ברק: כן ירבו.

איתן גינזבורג: ועוד היד נטויה.

קרן ברק: כן ירבו.

קרן ברק: [הצעת חוק פ/260/24; נספחות.

קרן ברק: ]

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא – הצעת חוק של חברי הכנסת אוסאמה סעדי ואחמד טיבי.

איתן גינזבורג: יציג אותה חבר הכנסת אחמד טיבי.

איתן גינזבורג: הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), התשפ"א–2021, שמספרה פ/260.

איתן גינזבורג: גם היא הוצמדה להצעת החוק מס' פ/1432.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

אחמד טיבי: תודה, מכובדי היושב-ראש.

אחמד טיבי: כמה פעמים דנו בנושא הזה בוועדת הכספים?

אחמד טיבי: אין כמעט חבר כנסת שהתנגד עקרונית לתשלום דמי אבטלה לעצמאים.

אחמד טיבי: אין, לא מכיר אף אחד.

אחמד טיבי: אבל כשהבאנו את זה לפני שבועיים, כל הקואליציה התגייסה כדי להפיל, והפילו.

אחמד טיבי: גם בוועדת הכספים, כשהיית יושב-ראש, הזכרנו את זה, כמה זה חשוב – למה הזכרנו את זה?

אחמד טיבי: כי בתקופת הקורונה פגשנו את האנשים, ראינו את הכאב שלהם, את המצוקה של העצמאים, מצוקה אמיתית.

משה ארבל: אדוני, יכול להיות שמדובר במאבק על קרדיט?

אחמד טיבי: אני מגיע לזה.

אחמד טיבי: ראינו את הסבל של האנשים, של עסקים שקרסו.

אחמד טיבי: כבודם של אנשים נפגע.

אחמד טיבי: הגיעו אלינו, והגענו אליהם, ביקרנו במקומות, בכל הענפים.

אחמד טיבי: מה שמותר לשכירים אמור להיות מותר גם לעצמאים, והקורונה הכתה בהם ופגעה גם בכבודם האישי כאשר עסקים קרסו.

אחמד טיבי: אנשים שעבדו במשך שנים באופן מכובד לא הצליחו לגמור את החודש, והמדינה עמדה מהצד והתנכרה להם.

אחמד טיבי: לפני שבועיים, כשהבאנו את זה – סמי – הפילו את ההצעה בתואנות שונות.

אחמד טיבי: פתאום היום יש תמיכה – –

סמי אבו שחאדה: לאותה הצעה.

אחמד טיבי: – – לאותה הצעה מועתקת.

אחמד טיבי: קוראים לזה: copy-paste.

אחמד טיבי: נאסח' ומנסוח'.

אחמד טיבי: העתקה.

אחמד טיבי: יש לזה שם: קרדיטומניה.

אחמד טיבי: קרדיטומניה.

חיים כץ: זה בלטינית?

אחמד טיבי: בקואליציה מבינים באיזו שפה זה.

משה ארבל: זו אבחנה רפואית, דוקטור?

אחמד טיבי: מתברר שזו לא רק אבחנה פרלמנטרית, אלא גם רפואית.

אחמד טיבי: בינתיים מי סבל מהקרדיטומניה?

אחמד טיבי: מה תופעות הלוואי של המחלה הזאת?

אחמד טיבי: שנשואי ההצעה סובלים, כי אין פיצויים ואין דמי אבטלה.

אחמד טיבי: ולכן טוב שכולם עכשיו תומכים בהצעה הזאת שלנו, שהגשנו אותה אז.

אחמד טיבי: ומתברר שהצעות של האופוזיציה, שנדחות בתקופת זמן מסוימת, הופכות להיות מיינסטרים – והצעות טובות – מייד אחרי שבועיים.

אחמד טיבי: אמרנו קרדיטומניה או לא אמרנו?

אחמד טיבי: אמרנו.

אחמד טיבי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני, ותודה רבה על העמידה בזמנים.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1909/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת גדי יברקן לנמק את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), התשפ"א–2021, מס' פ/1909, שהוצמדה להצעת חוק מס' פ/1432.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת יברקן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני מצטרף לכל חבריי שדיברו על הצעת חוק זו.

דסטה גדי יברקן: אני רק רוצה להבהיר שכיום חוק הביטוח הלאומי קובע זכאות לדמי אבטלה רק לשכירים אשר חדלו מעבודתם.

דסטה גדי יברקן: עם זאת, חוק הביטוח הלאומי אינו מזכה בדמי אבטלה, בשום תנאי, עצמאים אשר סגרו את עסקם.

דסטה גדי יברקן: אפלייתם של העצמאים ושלילת זכאותם לדמי אבטלה אינן מתיישבות עם תכליתו של החוק והעקרונות העומדים בבסיס תורת הביטחון הסוציאלי.

דסטה גדי יברקן: ענף האבטלה בחוק הביטוח הלאומי נועד בעיקרו לאפשר מינימום של קיום בכבוד לכל אותם אלו אשר נקלעו למצב של אבטלה המתפרסת על פני תקופה של כמה חודשים ולסייע להם לשוב למעגל התעסוקה.

דסטה גדי יברקן: עקרונות אלו תקפים לגבי עצמאים כשם שהם תקפים לגבי עובדים שכירים.

דסטה גדי יברקן: המשבר הכלכלי הנוכחי, הנובע ממגפת הקורונה, מוכיח את הצורך בחקיקה זו.

דסטה גדי יברקן: הדברים מקבלים משנה תוקף נוכח המגמה הגלובלית ותנועת המשק בישראל להעדפה מובהקת של העסקת עצמאים ופרילנסרים על העסקת עובדים שכירים.

דסטה גדי יברקן: כחצי מיליון עצמאים ועצמאיות, בעלי ובעלות עסקים קטנים, משלמים דמי ביטוח שאינם פחותים בהרבה מהעובד השכיר למוסד לביטוח לאומי, כאשר מצבור כספים רב זה היה יכול להעניק לציבור העצמאים בישראל רשת ביטחון סוציאלית.

דסטה גדי יברקן: העסקים הקטנים בישראל הם מנוע צמיחה משמעותי המייצר מקומות תעסוקה במהירות גבוהה יחסית.

דסטה גדי יברקן: לאור זאת, על המדינה לעודד יזמים לפתוח עסקים קטנים ולתת להם רשת ביטחון בדמות דמי אבטלה במקרה של סגירת העסקים.

דסטה גדי יברקן: אני מציע להקים ענף ביטוח נפרד למטרת תשלום דמי אבטלה לעצמאים.

דסטה גדי יברקן: מאחר שהכנסתו של העצמאי עשויה להשתנות משמעותית מחודש לחודש, ובעיקר בתקופת הקורונה, יחושבו דמי האבטלה על בסיס הכנסתו הממוצעת בשנתיים שקדמו למועד שבו היה מובטל.

דסטה גדי יברקן: אני כן מציע להגביל את דמי האבטלה למספר רב של פעמים במהלך החיים.

דסטה גדי יברקן: אני חייב לציין שיש לכך תקדימים באיסלנד ובעוד מדינות רבות, מקוצר הזמן איני יכול למנות את כולם.

דסטה גדי יברקן: אני מצפה ומקווה שגם הממשלה וגם חברי הקואליציה והאופוזיציה, כולנו כאחד, ניתן את אוזננו ונפתח את ליבנו למען העצמאים, מאות אלפי עצמאים, שזקוקים לדמי אבטלה.

דסטה גדי יברקן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת גדי יברקן.

דסטה גדי יברקן: ועומד בזמן.

איתן גינזבורג: ועומד בזמן, שזו גם חדשה בפני עצמה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2381/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים) של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, מס' פ/2381, שהוצמדה להצעת חוק מס' פ/1432.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, בכבוד, עד שלוש דקות.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני שמח שהתופעה של ה-delay של הקואליציה היא לא ארוכה יותר מדי ושהעיכוב לא היה גדול מדי, אבל זה גם אומר שהאופוזיציה היא קצת לפני הקואליציה.

סמי אבו שחאדה: אני לא יודע, זה עושה קצת את הדיון היום – יש בו משהו, איזשהו ממד לא מכבד לכנסת.

סמי אבו שחאדה: מה שלא היה טוב לפני שבועיים, אנשים יצאו נגדו – זה לא שרק הפילו, אנשים יצאו נגד ההצעה הזאת לפני שבועיים.

סמי אבו שחאדה: אני אומר את זה כדי שלא יעשו את זה עוד פעם, כדי שהדיון יהפוך להיות דיון ענייני.

סמי אבו שחאדה: אפשר להפיל דברים, אם באמת הקואליציה משוכנעת שהצעת החוק לא טובה, שתפיל אותה.

סמי אבו שחאדה: אבל זה שהיא הפילה אותה לפני שבועיים ומביאה אותה שבועיים אחרי זה קצת מוזר.

דוד אמסלם: למה מוזר?

דוד אמסלם: רק שנייה, סמי – – –

סמי אבו שחאדה: קרדיטומניה זה נקרא – כמו שקרא לזה ד"ר אחמד טיבי – – –

איתן גינזבורג: מעניין אם זאת מילה שתיכנס לתוך הלקסיקון והמילון של המוסד העליון.

סמי אבו שחאדה: אבל הבעיה בנושא היא מעבר לקרדיט.

סמי אבו שחאדה: הבעיה היא שזה מרוקן מתוכן את הדיון בכנסת.

סמי אבו שחאדה: זה הופך את הדיון למיותר.

סמי אבו שחאדה: ברגע שהדיון הוא לא ענייני – – –

אחמד טיבי: אחד מהסימפטומים של קרדיטומניה זה – – –

סמי אבו שחאדה: נכון.

סמי אבו שחאדה: דרך אגב, כמו שהבטחנו, כשזה יבוא – נתמוך בזה, כי עניינית זה טוב; זה טוב לעצמאים, זה טוב לכל החברה.

סמי אבו שחאדה: כמובן שבחברה הערבית, בגלל האחוז המאוד-גבוה של העצמאים, זה אולי יעזור לקצת יותר אנשים, זה גם מאוד חשוב.

סמי אבו שחאדה: אבל ברגע שיש דברים ענייניים – כמו שאנחנו עושים במשותפת: בוחנים כל הצעת חוק, כל הצעה לסדר-היום, לפי הנושא, ואם אנחנו רואים שזה משרת את הציבור שלנו, אנחנו תומכים בזה.

סמי אבו שחאדה: לכן גם הצגנו את זה לפני כן, וגם היום נצביע בעד זה.

סמי אבו שחאדה: אדוני ייתן לי בסוף תגובה – – –

איתן גינזבורג: לא בסוף – בסוף ההצבעות.

סמי אבו שחאדה: בסוף ההצבעות.

איתן גינזבורג: נבחן את זה.

איתן גינזבורג: רק נראה את זה.

סמי אבו שחאדה: אני לא רוצה לנצל את הזמן שלי לעניין הזה.

סמי אבו שחאדה: אז אני מאוד שמח היום על הצעת החוק הראשונה – – –

איתן גינזבורג: אם אתה רוצה עכשיו לומר עוד משפט על זה ולחסוך מאיתנו – – –

סמי אבו שחאדה: אני יכול.

סמי אבו שחאדה: רק אדוני ייתן לי דקה.

איתן גינזבורג: בבקשה.

סמי אבו שחאדה: האמת היא שההשמצה וההסתה של חבר הכנסת צבי האוזר הן לא חדשות במליאה ובכנסת.

סמי אבו שחאדה: הבעיה היא לא רק צבי האוזר, צבי האוזר הוא אחת הבעיות הקטנות.

סמי אבו שחאדה: הבעיה היותר-גדולה היא שזה דבר רגיל בכנסת שעולה חבר כנסת – בדרך כלל חבר כנסת יהודי – שיוצא ומשמיץ את חברי הכנסת הערבים, וחברי הכנסת הערבים מנסים לשמור על איזשהם כללי אתיקה בסיסיים, שכנראה מאוד קשים.

סמי אבו שחאדה: יש לי הסבר לדבר הזה, אדוני היושב-ראש.

סמי אבו שחאדה: הרי ברור שמי שנאבק למען צדק ולמען שוויון ולמען זכויות לכל האזרחים במדינה, ונגד גזענות ונגד אפליה, הוא יהיה במקום הרבה יותר גבוה מוסרית.

סמי אבו שחאדה: מי שתומך בכיבוש ובהתנחלויות ובטיהור אתני ובמדיניות לא אנושית יהיה פחות, זה ברור.

סמי אבו שחאדה: לכן הוא רואה גם את הסגנון שלו.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מבינים מאיפה זה בא, כי מוסרית הוא יודע איפה הוא נמצא – הרבה מתחת לחברי הכנסת שהוא מסית נגדם.

סמי אבו שחאדה: לגבי העובדות, אדוני היושב-ראש, מי שבינתיים מפגיז בצד השני – זאת ישראל שמפגיזה בסוריה.

סמי אבו שחאדה: ללא קשר לכינרת.

סמי אבו שחאדה: היא לא רק מפגיזה בסוריה, היא מפגיזה בכל האזור כל הזמן.

סמי אבו שחאדה: גם עובדות זה חשוב.

סמי אבו שחאדה: ברגע שמנסים להתמסכן ולשחק אותה קורבן, גם העובדות חשובות.

סמי אבו שחאדה: מי שזורע הרבה יותר הרס – כדי שנהיה ענייניים – מי שמומחה, וזורע הרבה יותר הרס באזור, בינתיים זה ישראל והמדיניות שלה.

סמי אבו שחאדה: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2402/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: נעבור להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), שמספרה פ/2402, של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי כנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, יעלה ויבוא.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, עידית סילמן, אני מבקש להודות לך שהגענו להסכמה שהחוק הזה יעלה.

משה גפני: היות שהיו כל מיני שמועות אז אני רוצה – – –

אחמד טיבי: איך הרשו לכם?

משה גפני: אז קודם כול אני מודה לך, כדי שנוריד את כל הרכילויות.

משה גפני: אבל אני רוצה להכניס גם אותך וגם את חברי הכנסת לתוך מכלול הנושאים שסביב החוק הזה.

משה גפני: ב-6 באוקטובר העליתי את החוק הזה כאן במליאת הכנסת וזה נפל על חודו של קול, הקואליציה הפילה את זה.

משה גפני: יש לי היסטוריה רבת שנים עם הנושא הזה של דמי אבטלה לעצמאים, הזכויות של העצמאים וכל מה שנלווה וכל מה שנאמר פה היום.

משה גפני: אנחנו מנהלים על זה דיונים כבר שנים רבות.

משה גפני: יש בעיות בעניין, אני הייתי בטוח שאנחנו מעבירים את זה בחודש שעבר, ולא הצלחנו.

חיים כץ: זה דמי אבטלה לעצמאים?

משה גפני: דמי אבטלה לעצמאים.

חיים כץ: אבל יהיו דמי אבטלה לעצמאים?

משה גפני: מה יהיה?

חיים כץ: אם החוק יעבור, יהיו דמי אבטלה לעצמאים?

משה גפני: יתחילו הדיונים בוועדה, יתחילו לדבר על זה.

חיים כץ: עבר החוק, הגעת לסוף, זה פתרון לבעיה?

משה גפני: חבר הכנסת חיים כץ, בוא נתחיל, נכניס רגל.

משה גפני: גם פה נאמר קודם, מדברים רק על הקריאה הטרומית, אבל בסדר.

משה גפני: אני אומר לך, שבעניין הזה אנחנו מתקדמים, עם זכויות פנסיה.

משה גפני: החוקים שעברו היום, כל הדברים האלה ישולבו בוועדה.

משה גפני: זאת התקדמות.

משה גפני: אני לא מבין למה הממשלה התנגדה, למה הקואליציה התנגדה לפני חודש, לאותו חוק.

חיים כץ: אתה בקואליציה או באופוזיציה?

משה גפני: אבל התנגדו ואמרו לי חברים שלי, אתה מביא – – –

חיים כץ: לא הבנת.

משה גפני: אני הבנתי, הבנתי.

משה גפני: אמרו לי, למה הבאת את זה, זה ייפול.

משה גפני: אז אמרתי, בסופו של דבר, אם יחליטו – וכנראה יחליטו – להביא את זה לדיון ולאשר את זה, לפחות בקריאה הטרומית ונתקדם עם זה, אני אביא גם את החוק הזה, שאנחנו כולנו חתומים עליו, חברי כנסת גם מיהדות התורה, גם מהליכוד, גם מהציונות הדתית, גם מש"ס.

חיים כץ: אתה הטלת להם ביצה בקן – – –

משה גפני: עשינו את זה, דיברנו על זה כל הזמן.

משה גפני: אני חייב להגיד איזה משפט בהומור: עלה כאן

משה גפני: קודם חבר הכנסת ולדימיר – הוא הביא את החוק של טופורובסקי, והוא אומר: ממשלת השינוי הביאה את דמי האבטלה.

משה גפני: משל למה הדבר דומה?

משה גפני: חבר הכנסת טיבי, אני מביא דוגמה יהודית: יש איזה ילד בן 12 שגר באיזה מקום, והם עברו דירה לעיר אחרת, ובתוך שנה עשו לו בר-מצווה.

משה גפני: אז הוא אמר: איזה יופי, גרתי קודם במקום ששם לא עושים בר-מצווה, והגעתי עכשיו לעיר הזאת ובתוך שנה אני בר-מצווה.

משה גפני: באמת, קצת צניעות מצד חברי הכנסת החדשים שנמצאים בקואליציה.

משה גפני: אנחנו מנהלים על זה מלחמת עולם, מאבקים פרלמנטריים בלתי פוסקים, גם במליאת הכנסת, גם בוועדת הכספים – ואחמד טיבי דיבר על זה קודם.

משה גפני: מנהלים על זה דיונים – וידענו שזה יגיע, בגלל שיש אי-צדק מוחלט לגבי העניין הזה של העצמאים, שזה חלק מהכלכלה הישראלית.

משה גפני: הקורונה העצימה את הבעיה, בגלל שלצערנו הרב, כתוצאה מהקורונה יש עצמאים שנאלצו לסגור את העסק שלהם ונשארו רעבים ללחם, ולא קיבלו דמי אבטלה בגלל שהם עצמאים, ולא קיבלו את כל הזכויות שהיו מגיעות להם אם הם היו שכירים.

משה גפני: עוול שאין כדוגמתו.

משה גפני: מדינה מודרנית לא יכולה להרשות לעצמה דבר כזה.

משה גפני: ולכן – – –

נירה שפק: חבר הכנסת גפני – – – להחזיר אחורה – – – גם חבר הכנסת יאיר לפיד הציע את ההצעה הזאת.

נירה שפק: כי אם רוצים לתת קרדיטיזציה, בוא ניכנס ונראה – – –

משה גפני: זה לא מה שאמרתי.

משה גפני: יש רבים שהציעו את החוק הזה, בסביבות 30 חברי כנסת, ואפילו יותר, וזה עבר כחוט השני בין כל חברי הכנסת מכל סיעות הבית.

משה גפני: העוול הזה כלפי העצמאים הוא בלתי נסלח, וברור לחלוטין שצריך להתקדם עם העניין הזה.

משה גפני: אני נותן קרדיט לכולם.

משה גפני: בכלל לא רלוונטי כל העניין הזה.

משה גפני: מה שאמרתי הוא שאי-אפשר לעמוד פה עכשיו על הדוכן ולהגיד: טוב שיש את ממשלת השינוי, היא עושה את זה.

משה גפני: מה זה היא עושה את זה?

משה גפני: אנחנו מנהלים את הדיון הזה כאן פעם אחר פעם אחר פעם, וידענו שבסוף זה יהיה – זה לא משנה איזו ממשלה; אלה חברי כנסת מכל הסיעות.

משה גפני: לקחת את הקרדיט על זה?

משה גפני: אני לא יודע איך לחזור על המילה הרפואית הזאת – –

סמי אבו שחאדה: הרב גפני – – –

משה גפני: – – קרדיטומניה.

משה גפני: לא, באמת, עם כל הכבוד, זה כמו הילד עם הבר-מצווה – פתאום הוא הגיע לפה, והוא אומר: תראה, עכשיו יש בר-מצווה.

נירה שפק: לא, מי שיביא את זה לכדי מימוש – – – צריך להיות מספיק הוגנים כדי להגיד: ניסינו, ניסינו, ניסינו – יש – – –

משה גפני: אני כבר הגעתי עם אגף התקציבים – התקדמנו הרבה מאוד בעניין הזה.

משה גפני: הקורונה העצימה את הרצון ואת הצורך לפתור את הבעיה.

משה גפני: תעזבי עכשיו את הממשלה ותעזבי עכשיו איש כזה או סיעה כזאת או אחרת, אנחנו מאוחדים בעניין הזה.

משה גפני: מאוחדים.

משה גפני: אנחנו כולנו באותה דעה של עוול בלתי פוסק כלפי העצמאים.

משה גפני: ולכן, אני שמח שהצעות החוק עולות.

משה גפני: אני שמח שגם אני בעניין, בגלל שרצו להוציא אותי, וזה עוול בפני עצמו שלא קשור בכלל לנושא; בגלל שאם היו בודקים כמה דיונים אני קיימתי על העניין הזה, כמה התקדמתי עם הממשלות לדורותיהן, ובעיקר עם אגף תקציבים, כי כאן אנחנו מדברים על כסף – כמה התקדמתי עם זה.

משה גפני: אז להוציא אותי עכשיו החוצה ולהגיד שאני לא אהיה בגלל שהיו חסרים ארבעה ימים, זה היה לא לעניין.

משה גפני: אני שמח שבסוף אני בפנים; אני שמח שכולם בפנים, בגלל שזה צריך להיפתר.

משה גפני: אני יודע שעוד רחוקה הדרך.

משה גפני: אני מכיר את הדיונים.

משה גפני: אני יכול להגיד לך בדיוק איך יתחילו הדיונים עם אגף התקציבים אחרי שהחוק יעבור בקריאה טרומית.

משה גפני: אני יודע איך אנחנו עוד נצטרך להתאחד כולנו כאן בבית כדי להעביר את זה בצורה כזאת כמו שבאמת צריך להעביר את זה.

משה גפני: ולדימיר, אתה לא שמעת את הבדיחה שלי – אני אגיד לך אחר כך.

נירה שפק: – – –

איתן גינזבורג: אבל אני שמח לפחות שהעוול לא נעשה לך.

איתן גינזבורג: אני גם שמח שיש קונסנזוס שכל הבית הזה מתכנס סביב החוק הזה.

משה גפני: נכון.

איתן גינזבורג: אגב, זה מאוד מאוד חשוב דווקא בימים אלה.

קרן ברק: אבל איך אתה מסביר את הנורמה של להצביע נגד ולהיות בעד?

איתן גינזבורג: אני לא רוצה להסביר.

איתן גינזבורג: אני עכשיו מנהל את המליאה.

איתן גינזבורג: אמרתי אמירה צדדית לנואם – אל תכניסי אותי לדברים האלה, בבקשה.

קרן ברק: – – –

איתן גינזבורג: אל תגררי אותי לשיח הפוליטי מעל הדוכן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, אולי – – –

נירה שפק: אמרתי לו את הבדיחה.

משה גפני: אמרת לו את הבדיחה?

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אני מעצים את מה שאמרת עכשיו – אני מעצים את האחדות הזאת שיש בכנסת – –

איתן גינזבורג: דווקא בימים אלה זה מאוד חשוב.

משה גפני: עזוב את הימים האלה – – –

איתן גינזבורג: דווקא אמרתי.

משה גפני: זה חשוב כשלעצמו, ולא משנה באיזה ימים.

משה גפני: למה זה חשוב?

משה גפני: זה חשוב מכיוון שאנחנו ניתקל בבעיות תקציביות מאוד מאוד קשות.

משה גפני: תמונת המצב תהיה שאנחנו נתחיל לדבר על התנאים הסוציאליים, נתחיל לדבר על דמי אבטלה, ויתחילו השאלות שאני מכיר בעל פה.

משה גפני: פקידי האוצר ישאלו: מאיפה אתם יודעים?

משה גפני: זה לא שכיר שיש לו תלוש משכורת, והמציאות הזאת של עצמאי – יכול להיות שהוא בכלל לא רוצה את זה וכן רוצה, והדיבורים שנאמרו פה קודם על ידי חבר הכנסת אביר קארה; את כל זה אפשר לברר, ולכל זה יש כבר פתרונות.

משה גפני: זה לא שאנחנו לא יודעים על מה אנחנו מדברים – אנחנו יודעים.

משה גפני: אנחנו ניהלנו על זה דיונים, ניהלנו על זה דיונים עם הממשלה, ניהלנו על זה דיונים עם אגף התקציבים, ניהלנו על זה דיונים עם הביטוח הלאומי.

משה גפני: אנחנו יודעים שצריך לפתור את זה.

משה גפני: זה לא קשור לממשלה כזאת או לממשלה אחרת – זה התקדם.

משה גפני: זה התקדם, וגם עכשיו זה עדיין לא בא על פתרונו.

משה גפני: אנחנו מתקדמים צעד גדול קדימה.

משה גפני: אם מליאת הכנסת תאשר את כל החוקים האלה – והחוקים האלה הם חוקים של כולנו, של כל המפלגות; הם חוקים של ימין ושמאל, של יהודים וערבים, דתיים וחילוניים, כולם בעמדה הזאת.

משה גפני: אנחנו, עם הכוח הזה, נצטרך להתמודד עם האוצר, עם פקידי אגף התקציבים.

משה גפני: שלא נחשוב שהגענו למנוחה ולנחלה.

משה גפני: התקדמנו מאוד, עברנו הרבה מאוד משברים בעניין הזה, ולנגד עינינו היו כל הזמן אותם אנשים ונשים שהם עצמאים בעבודה שלהם, ושנפלה עליהם בימים הרגילים בעיה כלכלית שבגללה הם נאלצו לסגור את העסק שלהם והם נשארו בלי פרנסה.

משה גפני: הקורונה העצימה את זה, בגלל שבקורונה היו רבים שאנחנו אמרנו להם לסגור, היו סגרים.

משה גפני: גם במקומות שבהם לא היו סגרים אמרנו להם שהם לא יכולים, כי תהיה להם מגבלה של אנשים שיבואו לרכוש מוצרים בחנות שלהם או בעסק שלהם, וזה הביא אנשים לפת לחם.

משה גפני: אנחנו, כמדינה יהודית ודמוקרטית, לא יכולים להרשות את הדבר הזה.

משה גפני: אני מבטיח שאני אתן קרדיט לכולם, מבחינתי, ואני מבטיח שלא נרפה מאנשי האוצר עד שהבעיה תבוא על פתרונה.

משה גפני: עוד רחוקה הדרך, אבל אני מציע לכולם להתפלל לקדוש ברוך הוא שזה יעבור מהר.

משה גפני: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני, חבר הכנסת גפני.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/2403/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: נזמין את חבר הכנסת מאזן גנאים, שיציג את הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), מס' פ/2403.

דסטה גדי יברקן: – – – הצעת הממשלה, שיתחילו לחקור את יום העצמאות הראשון של מדינת ישראל לפני יום העצמאות הבא.

דסטה גדי יברקן: נראה לי שהממשלה הזאת הולכת להגיש – – –

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות לרשותך.

מאזן גנאים: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה – – –

חיים כץ: איתן, זו הצעת חוק מוצמדת?

איתן גינזבורג: לא, זה כמו עם גפני.

מאזן גנאים: דבר ראשון, אני מאוד שמח שיש הסכמה מקיר לקיר, כי העצמאים הם בשר מבשרנו.

מאזן גנאים: אבל לפני שאני אגיד למה אנחנו תומכים ובעד, אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, ששמעתי את ראש הממשלה לשעבר אומר הרבה פעמים: קירבנו את הפריפריה למרכז.

מאזן גנאים: קירבנו אותה בתחבורה, וזה מאוד חשוב, אבל אנחנו צריכים לקרב את המרכז לפריפריה.

מאזן גנאים: במה?

מאזן גנאים: בחינוך, בהשכלה, ברווחה, בספורט ובתעסוקה.

מאזן גנאים: ולמה אני מזכיר, אדוני היושב-ראש, את נושא ההשכלה והתעסוקה?

מאזן גנאים: כי אלפי מורים ומורות יושבים בבית, לא מקבלים אפילו שקל; הרבה בוגרי סיעוד שיושבים בבית לא מקבלים שקל; רופאים.

מאזן גנאים: אז מה הפתרון?

מאזן גנאים: למה לא לחזק את אזורי התעשייה על מנת שבאמת אותם עצמאים, שאנחנו עומדים היום לתת להם רשת ביטחון כלכלית, לא יהיו עוד מספר ונשלח אותם לשוק האבטלה?

מאזן גנאים: הרי אותו עצמאי שהעסיק עובדים והוריד את מפלס האבטלה יבורך.

מאזן גנאים: הם מדברים על המצב הכלכלי במדינה, שהוא מאוד קשה, אז בחברה הערבית הוא כפליים, כי אחוז המובטלים הוא גבוה, ואחוז העוני הוא 50%, ושני שלישים מהם ילדים.

מאזן גנאים: תתארו לעצמכם שבחברה הערבית 50% מתחת לקו העוני, ושני שלישים מהם, אדוני, הם ילדים.

מאזן גנאים: אז את אותם עצמאים צריך לחזק ולתת להם את רשת הביטחון, כי זה מאוד מאוד חשוב.

מאזן גנאים: אותם אנשים שילמו גם דמי ביטוח לאומי, שילמו מס ההכנסה, וזה מאוד חשוב.

מאזן גנאים: אמרתי שיש קונסנזוס בבית הזה על מנת שבאמת האנשים האלו יעסיקו כמה שיותר עובדים.

מאזן גנאים: אני הייתי מצפה באמת מממשלת ישראל לחזק את העצמאים, כי זה מאוד מאוד חשוב לחזק אותם.

מאזן גנאים: אבל זה שהם עוד מספר ועוד מספר שאנחנו שולחים אותם לשוק האבטלה, לצערי, זה אסון גדול.

מאזן גנאים: הרבה מחבריי, קודמיי – ובאמת אני מודה להם – הניחו את הצעת החוק פה בכנסת, והשאלה הייתה כמה באמת אותו עצמאי יקבל.

מאזן גנאים: הרי אם אנחנו מדברים על שני שלישים, אז הוא יכול להרוויח בערך 7,500 שקל.

מאזן גנאים: זה סכום, אני יכול להגיד, סביר ומכובד.

מאזן גנאים: אבל מצד שני, אם היינו באמת מחזקים אותו, אז זה היה נראה באמת אחרת.

מאזן גנאים: אני, אדוני היושב-ראש, לא רוצה להאריך בדבריי, אבל חשוב מאוד באמת: כמו שאנחנו דואגים היום, ובצדק, לעצמאים, אנחנו צריכים לדאוג למורים, למורות, לבוגרי הסיעוד, למובטלים, להרחבת אזורי תעשייה, על מנת באמת לשריין מקומות עבודה לכולם.

דוד אמסלם: מאזן, אני יכול לשאול אותך שאלה שלא קשורה?

מאזן גנאים: בכיף, בכיף.

דוד אמסלם: אני יכול לשאול.

דוד אמסלם: שורה אחת.

דוד אמסלם: קראתי לפני יומיים שמנסור עבאס נסע לירדן לשבת עם המלך.

דוד אמסלם: רציתי לדעת – הרי החלופי נוסע במטוסים שכורים; אתה יודע, לפיד לוקח מטוס שכור ונוסע איתו לבד לכל העולם – האם ליוו אותו איזה שני מטוסי אפאצ'י ואיזה מסוק חיל האוויר לקח אותו לשם?

דוד אמסלם: איך הוא נסע, באוטו או עם מסוקי אפאצ'י שהביאו אותו לשם?

מאזן גנאים: השאלה, אמסלם: אם היית מוזמן לכבוד המלך, גם אתה היית הולך?

דוד אמסלם: אבל יש לכם גם כבוד.

דוד אמסלם: אבל יש לך כבוד.

דוד אמסלם: אתה מבין, זה נוסע במטוסים ריקים, לוקח לעצמו מיליון שקל, שניים.

דוד אמסלם: מנסור עבאס, שמחזיק את כל הממשלה הזאת, מסוק קטן מחיל האוויר לא מגיע לו? ליווי קטן של שני אפאצ'י עד הארמון לא מגיע לו?

ינון אזולאי: אה, לא – – –

דוד אמסלם: רק ליש עתיד מגיע?

מאזן גנאים: אמסלם, אם תאשר לי, מבטיח לך שאני מביא לך שתי הזמנות.

דוד אמסלם: טוב.

מאזן גנאים: תשמע ממני, זה מאוד מכובד.

דוד אמסלם: בסוף בסוף, שמע לי – – –

מאזן גנאים: זה מאוד מכובד להיות בארמון המלך, לשבת ולדבר על כל מיני דברים מאוד חשובים.

דוד אמסלם: הם דיברו על הבקלאוות, על הכול, אתה יודע, הכול היה בסדר, רק לא דיברו על ירושלים, על מדינה פלסטינית, על אל-קודס, שום דבר.

מאזן גנאים: תראה, לאן שילך ד"ר מנסור עבאס הוא ידבר על שני דברים חשובים – –

דוד אמסלם: איך אמרת?

מאזן גנאים: – – השכלה ותעסוקה, וידבר על שלום ושוויון, וזה מאוד חשוב.

דוד אמסלם: אני אגיד לך.

דוד אמסלם: אבל אתה גבר, אתה אמרת את האמת, לא מזמן קראתי שאמרת שכל השהידים זה הכתר של כל הערבים.

דוד אמסלם: ואללה, אתה צודק.

מאזן גנאים: טוב.

דוד אמסלם: אצלכם, אתה מבין, כל שהיד.

מאזן גנאים: בסופו של דבר, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לכל חבריי בבית הזה, שכולם תומכים.

מאזן גנאים: אנחנו באמת תומכים בכך שתהיה רשת ביטחון כלכלית לעצמאים, כמו ליתר תושבי המדינה שאין להם תעסוקה.

מאזן גנאים: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת מאזן גנאים.

איתן גינזבורג: ישיב בשם הממשלה שר החוץ וראש הממשלה החלופי יאיר לפיד, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: מה שפרדוקס בסיפור הזה עם מנסור עבאס והמלך זה שמישהו שלא מאמין במדינה יהודית דן על גורלה.

איתן גינזבורג: יש לך פה רשימה ארוכה מאוד של חוקים זהים.

איתן גינזבורג: תשיב עליהם, בבקשה.

יאיר לפיד: כן.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הרגע הזה הוא ניצחון ההתמדה, מפני ששנים על שנים באופוזיציה עמדנו פה וניסינו להעביר דמי אבטלה לעצמאים, כי לעצמאים מגיע.

יאיר לפיד: מגיע לעצמאים, והם לא מבקשים שום דבר ולא ביקשו מעולם שום דבר שלא מגיע להם.

יאיר לפיד: מגיע להם מה שמקבלים השכירים, וזאת ההזדמנות לדאוג לעצמם בימים הקשים יותר.

יאיר לפיד: ואנחנו עכשיו יכולים סוף-סוף – אני הגשתי את זה שוב ושוב בזמן הממשלות הקודמות, וזה שוב ושוב נפל.

יאיר לפיד: אני, מפלגתי.

יאיר לפיד: זה יום גדול ליש עתיד.

ינון אזולאי: הפלתם את זה לפני חודש.

דסטה גדי יברקן: לפני חודש זה נפל.

יאיר לפיד: זה יום גדול לעצמאים.

יאיר לפיד: זה יום משמח.

יאיר לפיד: ואנחנו – – –

ינון אזולאי: הפלתם לי את שלי לפני חודש.

יאיר לפיד: אני לא אריב היום, כי זה יום משמח, חבר הכנסת.

דוד אמסלם: אל תבלבל אותו עם העובדות.

דוד אמסלם: למה אתה מבלבל אותו?

יאיר לפיד: אנחנו היום עושים סוף-סוף את הצעד הראשון למען העצמאים, מפני שמישהו היה צריך לדאוג להם.

יאיר לפיד: בשביל זה קמה ממשלה טובה, ממשלת שינוי, העבירה תקציב, דואגת לעצמאים.

יאיר לפיד: אני מברך את כל העושים במלאכה על זה שהיום אנחנו סוף-סוף עושים את הצעד הראשון למען העצמאים במדינת ישראל.

יאיר לפיד: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר יאיר לפיד.

אלי כהן: אני רוצה להתנגד.

איתן גינזבורג: ביקש להתנגד להצעת החוק חבר הכנסת אלי כהן.

דוד אמסלם: בכבוד – – – לשקל שהם משלמים לעצמאים.

יעקב מרגי: – – – זה בלוף.

דוד אמסלם: הם רק בלוף.

דוד אמסלם: יש לו מפעל צלופן, הוא עובד רק בזה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות.

דוד אמסלם: הוא משקר מבוקר עד לילה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, שמעתי קודם את אביר קארה מדבר על הבשורה של חוק דמי אבטלה לעצמאים.

אלי כהן: שמעתי את השר לפיד מדבר גם הוא על אותה בשורה.

אלי כהן: כולנו זוכרים, אביר, שקראת לחברי מפלגתך מטומטמים, אבל אולי אתה חושב שגם העצמאים מטומטמים.

אלי כהן: ולמה אני אומר את זה?

אלי כהן: כמה מוקצה בתקציב לטובת דמי אבטלה לעצמאים בשנת 2022-2021?

יעקב מרגי: נאדה, נאדה.

אלי כהן: אפס.

אלי כהן: אפס עגול מוקצה.

אלי כהן: שימו לב, רק לפני שבוע הביאו לכאן את התקציב, ואחרי שמאשרים את התקציב, אחרי שקובעים שעצמאים יקבלו אפס, אפס עגול, מביאים את הצעת החוק.

אלי כהן: אגב, מה אומרת הצעת החוק הזאת?

אלי כהן: למי שלא יודע: מי שלא רוצה לא יחסוך – כמו המצב כיום – ומי שרוצה יחסוך כמו שכיר.

אלי כהן: אני אגלה לכם, בתור רואה חשבון: גם היום הוא יכול לעשות את זה.

אלי כהן: כלומר, אין כאן שום הטבה.

אלי כהן: אפס עגול אחד.

אלי כהן: זאת הסיבה – ואני שומע את אביר קארה עוד אומר לחמד עמאר תודה.

אלי כהן: אני לא שמעתי שנותנים לך אפס ואתה אומר תודה.

קרן ברק: זה חוק אחר.

אלי כהן: אני, אגב, רוצה להזכיר שאנחנו – – –

דוד אמסלם: לא, אבל – – –

קרן ברק: זה לא החוק הזה.

אלי כהן: חבר הכנסת אמסלם – –

דוד אמסלם: רגע, עלה החלופי.

אלי כהן: בממשלה שלנו אנחנו כן פעלנו לטובת העצמאים, ויש גם כאן את יו"ר ועדת הכספים דאז חבר הכנסת גפני.

אלי כהן: בחוק פנסיה לעצמאים מה שעשינו זה שהוצאנו מהמדינה 380 מיליון שקל באמצעות הפחתת תשלומי ביטוח לאומי על מנת להשתתף איתם בפנסיה שלהם.

אלי כהן: אומר אביר קארה כמה הביטוח הלאומי זה גוף גרוע, כמה הביטוח הלאומי זה גוף מושחת, כמה זה גוף בעייתי, אבל אם אתם רוצים דמי אבטלה תשלמו לו.

אלי כהן: למה דומה הדבר?

אלי כהן: שמישהו יגיד לעצמאי: אתה רוצה בית?

אלי כהן: אין שום בעיה, תביא את כל הכסף ותקנה את הבית.

אלי כהן: זאת בדיוק ההצעה הזאת.

אלי כהן: אין בהצעה הזאת אפילו בשורה לעצמאים, שלא יעבדו עליכם.

אלי כהן: הגיע הזמן, אם רוצים לעשות כפי שאנחנו עשינו בחוק פנסיה לעצמאים, שיכניסו את היד לכיס ויעשו, לא כמו עכשיו, שרגילים לעבוד על הציבור.

דוד אמסלם: אלי, רק תשאל את החלופי, אם מתקצבים באפס, אז מה הבשורה?

דוד אמסלם: לך על מה שנקרא דרך השלילה.

אלי כהן: לכן, ולדימיר, אתם מביאים הצעת חוק שמתוקצבת באפס שקלים.

אלי כהן: אני לא הבנתי איך בדיוק עוזרים למישהו כשלא נותנים לו כלום.

אלי כהן: לכן ההצעה שלכם ריקה מתוכן.

אלי כהן: ההצעה שלכם נועדה לעשות אחיזת עיניים, בשונה מאיתנו, שבחוק פנסיה לעצמאים כן דאגנו להביא תקציב מהמדינה לטובת העניין.

ולדימיר בליאק: – – –

אלי כהן: אני רוצה, בדקה שנותרה לי – –

איתן גינזבורג: פחות, אדוני.

אלי כהן: – – חבר הכנסת אמסלם, להתייחס לסוגיה נוספת חשובה.

אלי כהן: אתמול ראינו את ממשלת בנט-לפיד שולחת את נציגה מנסור עבאס לדון על המדינה הפלסטינית.

אלי כהן: זה הנציג שלהם לדון בסוגיה אזרחית של המדינה הפלסטינית.

אלי כהן: אז אני רוצה לחדש, גם לכם וגם לגורמים השונים בירדן: ירדן היא המדינה הפלסטינית.

אלי כהן: עובדה שבירדן עצמה יש רוב פלסטיני.

אלי כהן: מהים עד הירדן זאת מדינה יהודית של עם ישראל.

אלי כהן: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: ביקש להתנגד לחוק חבר הכנסת ינון אזולאי.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

אופיר כץ: הוא היה פה ביום שני, ואמרנו שאין דבר כזה, לא?

יעקב מרגי: שלוש דקות לרשותך.

ינון אזולאי: תודה, אדוני היושב-ראש, כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, עמד פה שר החוץ, ראש הממשלה הרזרבי, ואמר: שמעו, החוק הזה זה בשבילנו חלום, זה מה שרצינו, אנחנו משנים אותו, אנחנו מביאים ביטחון לעצמאים.

ינון אזולאי: אבל אדוני השר, לפני כחודש הצבעתם – מיכל רוזין, אני יודע שהוא רוצה לשמוע אותי, ואת מפריעה, אבל זה בסדר, זכותכם.

ינון אזולאי: לפני כחודש חבר הכנסת הרב גפני הביא את אותה הצעה, אבו שחאדה הביא את אותה הצעה, ינון אזולאי, אני, עם משה ארבל, הבאנו את אותה הצעה.

ינון אזולאי: שלי היום לא נמצאת פה, מכיוון שהיא עדיין לא קיבלה את ה"פ", זה בסדר.

ינון אזולאי: והם התנגדו לאותה הצעה.

ינון אזולאי: יעמוד פה שר החוץ, ראש הממשלה הרזרבי, ויגיד לכם: תשמעו, אנחנו בעד העצמאים, בשבילם נלחמנו והבאנו.

ינון אזולאי: הרי הכול פייק.

ינון אזולאי: אתם לא בעד העצמאים, אתם בעד הקרדיט, לא משהו אחר.

ינון אזולאי: אתם החלטתם שנלחמים בשחיתות, מה זה אם לא שחיתות לבוא ובשביל קרדיט, כן – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

ינון אזולאי: תשמע, כשדוקטור מאבחן משהו, אנחנו צריכים להסכים איתו; ואני רוצה להגיד לכם, אם דבר כזה לא נקרא שחיתות, שבאים וצוחקים עלינו – כשטוב להם הם בעד; הם לא באמת בעד העצמאים באמת.

ינון אזולאי: מה הוסיפו על הדבר הגדול הזה?

ינון אזולאי: אתמול יש עתיד ביקשה לשנות את מטרות המפלגה שלה.

ינון אזולאי: השמיטה סעיף שעשוי להביך אותה, מה היה שם?

ינון אזולאי: סעיף 4, היא השמיטה אותו.

ינון אזולאי: מה כתוב בסעיף 4? "מלחמה בשחיתות, כולל השחיתות הממשלתית ומוסדות דוגמת 'שר ללא תיק' – יצירת ממשלה יעילה שתמנה 18 שרים לכל היותר, ביצור שלטון החוק ושמירה על מעמדו של בג"ץ תוך התחייבות למלא את החלטותיו".

ינון אזולאי: בתקנון החדש הם השמיטו את זה.

ינון אזולאי: מה קרה?

ינון אזולאי: פתאום הם לא מלחמה בשחיתות?

ינון אזולאי: אז הינה אנחנו מקבלים את התשובה: הם מבינים שהם השחיתות.

ינון אזולאי: אתמול הוא הוציא תגובה מתנשאת על גיסתו.

ינון אזולאי: אתם יודעים מה זה להיות יושב-ראש דירקטוריון בקק"ל?

ינון אזולאי: בהתנדבות.

ינון אזולאי: בהתנדבות.

ינון אזולאי: אתם יודעים כמה מתנדבים מחכים לדבר כזה?

ינון אזולאי: שיהיה הבן אדם הכי ישר בתפקיד הזה, אין בעיה, אבל אל תבוא ותטיף מוסר.

ינון אזולאי: אל תטיף מוסר על שחיתות, ואתה תתנהג בסוף בשחיתות עם הממשלה הרחבה הזאת.

ינון אזולאי: לא לנורבגים – ובסוף תהיה חלק מהנורבגים; לא לקואליציוניים – ובסוף אתה תיקח את הקואליציוניים.

ינון אזולאי: זו הממשלה.

ינון אזולאי: בשביל זה מחקת את סעיף 4.

ינון אזולאי: ואתה יודע מה?

ינון אזולאי: אתה באמת הוגן שמחקת את סעיף 4 הזה, כי באמת זה היה מביך אותך, כי אתה יודע שאתה עמוק בתוך השחיתות השלטונית הזאת.

ינון אזולאי: אתה אמרת עליה שחיתות, לא אני.

ינון אזולאי: כי אני אומר שנורבגי, יכול להיות שזה טוב ויש דברים שהם טובים; אתה קראת לזה שחיתות, ואתה עמוק בתוך הביצה הזאת, ואתה מנסה לצאת ממנה.

ינון אזולאי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ינון אזולאי.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעות.

איתן גינזבורג: ראשית נצביע על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), מס' פ/57, של חבר הכנסת צבי האוזר.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה ותועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

משה טור פז: אני הצבעתי בטעות מהמקום של אלון טל ולא מהמקום שלי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת, הצבעת ממקום אחר ולא שלך, של אלון טל.

איתן גינזבורג: אנחנו נעיר לך על כך, תקפיד לשבת במקומך, והצבעתך התקבלה במקום אלון טל, נכון?

איתן גינזבורג: נמחק את אלון טל ונרשום אותך.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי – דמי אבטלה לעצמאים, מס' פ/71, של חברת הכנסת ג'ידא זועבי, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה ותועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), שמספרה פ/1432, של חבר הכנסת ולדימיר בליאק.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 48

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: בעד – 48, אין מתנגדים, נמנע אחד.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה ותועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: ברכות לחבר הכנסת בליאק.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – שוויון לעצמאים בזכות לדמי אבטלה), של חברת הכנסת קרן ברק, שמספרה פ/198.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה ותועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: ברכות לחברת הכנסת קרן ברק.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), של חברי הכנסת טיבי וסעדי, שמספרה פ/260.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה ותועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: ברכות לחברי הכנסת טיבי וסעדי.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), שמספרה פ/1909, של חבר הכנסת גדי יברקן.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק עברה ותעבור לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: ברכות לחבר הכנסת יברקן.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), של חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 47

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 47, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה ותועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: ברכות לחבר הכנסת אבו שחאדה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), של חבר הכנסת משה גפני וקבוצת חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה ותועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: ברכות לחבר הכנסת גפני וקבוצת חברי הכנסת שהגישו איתו.

איתן גינזבורג: הצבעה אחרונה על הצעת חוק הביטוח הלאומי (תיקון – דמי אבטלה לעצמאים), של חבר הכנסת מאזן גנאים וקבוצת חברי הכנסת, שמספרה פ/2403.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 48

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 48, אין מתנגדים ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה ותועבר לדיון בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת.

איתן גינזבורג: ברכות גם לחבר הכנסת גנאים וקבוצת חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תם הדיון בהצעות חוק אלו.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1100/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום: הצעת חוק העונשין (תיקון – חלופת מאסר לנשים הרות ואימהות), של חברת הכנסת אבתיסאם מראענה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: זו הצעת חוק שמספרה פ/1100.

איתן גינזבורג: ישיב על הצעת החוק שר המשפטים.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

אבתיסאם מראענה: אדוני יושב-ראש הישיבה, גברתי מזכירת הכנסת הנכבדה, חברות שלי וחברים שלי מהקואליציה והאופוזיציה, אוכלוסיית ילדי האסירות הינה מהקשות ומהמוחלשות ביותר שקיימות בישראל.

אבתיסאם מראענה: מצבם מדאיג ומסוכן אף יותר ממצבם של ילדי האסירים.

אבתיסאם מראענה: 70% מהאסירות בכלא הינן אימהות לילדים, לרוב אימהות יחידניות ליותר מילד אחד.

אבתיסאם מראענה: המחקרים מראים כי 90% מהנשים הללו עברו פגיעה מינית בחייהן והידרדרו לחיי זנות, שימוש בסמים ועבריינות.

אבתיסאם מראענה: בהבדל מגברים אסירים, עם כניסתה של האם למאסר, ילדי האסירות נותרים ללא דמות הורית שנייה ונמצאים ונמצאות בסיכון גבוה על רקע כשל תפקוד אימהי.

אבתיסאם מראענה: הכשל אינו כשל זמני אלא שורשי ועמוק, שנוצר על רקע מסכת החיים של האם – ריבוי הטראומות שחוותה אותה אימא משחר ילדותה ובבגרותה, והפנמת מודלים הוריים מתעללים ומזניחים.

אבתיסאם מראענה: פעמים רבות עוברים הילדות והילדים מסידור לסידור כמה פעמים לאורך תקופת המאסר של האם.

אבתיסאם מראענה: היעדר מטפל או מטפלת קבועים יוצר נזק נפשי ופגיעה בתחושת הרווחה.

אבתיסאם מראענה: הילדות והילדים האלה נפגעים מנזקי הכליאה המשנית.

אבתיסאם מראענה: הם עוברות ועוברים בין חברי המשפחה השונים, הם עוברות ועוברים בין מסגרות, האימא נענשת בכליאה, והילדות והילדים משלמות ומשלמים את המחיר של חיים עם בושה, ניתוק חברתי והתעללות.

אבתיסאם מראענה: ועדת דורנר לבחינת מדיניות הענישה והטיפול בעבריינות סבורה כי אין טעם לקדם הרתעה באמצעות הרחבת השימוש במאסרים או באמצעות שימוש במאסרים ממושכים יותר.

אבתיסאם מראענה: עוד ברור כיום כי כוחו של השיקום במסגרות בית הכלא ככלי למניעת עבריינות מוגבל.

אבתיסאם מראענה: חובתנו לייצר ולפתח מנגנונים שיחליפו במקרים המתאימים מאסרים קצרים וענישה בשיקום בקהילה, או חלק מתקופת המאסר באמצעים שיקומיים, בהדגשת אינטרס השיקום לצמצום הכליאה ומניעת עבריינות חוזרת.

אבתיסאם מראענה: תוכניות שיקום בקהילה נמצאו יעילות לא פחות, ולפעמים אף יותר, מתוכניות שיקום בכלא.

אבתיסאם מראענה: העלויות הכלכליות של תוכניות אלה נמוכות בהרבה מהעלויות הכלכליות הישירות והעקיפות של הכליאה, שהיא אמצעי הענישה היקר ביותר הנהוג כיום.

אבתיסאם מראענה: הכלא היחיד לנשים במדינת ישראל הוא כלא נווה תרצה.

אבתיסאם מראענה: כלואות בו כיום 140 אסירות, מתוכן 71 אימהות.

אבתיסאם מראענה: יש 178 ילדות וילדים של אסירות, שמתוכם 78 קטינים וקטינות, כן, 78 קטינים וקטינות שחיים להם במסגרות שונות הרחק מהאם – אצל הסבתא, האימא של האם, או אצל משפחות אומנה או באימוץ.

אבתיסאם מראענה: אותם ילדות וילדים גדלים לבד, משלמים מחיר, מחיר כבד, כבד מדי, עם השלכות ונזקים קשים מאוד לכל חייהם.

אבתיסאם מראענה: אסירה שיולדת בכלא מגדלת את ילדיה איתה, עימה, כן, בין כותלי הכלא, כשהיא חולקת את התא עם עוד אסירה אחת לפחות.

אבתיסאם מראענה: בכלא נווה תרצה נכלאות יחדיו נשים צעירות, רווקות, אימהות, מבוגרות – בלי הבחנה בין סוגי העבירה.

אבתיסאם מראענה: הכול כלול, בתוך בית מאסר אחד, ישן וצפוף.

אבתיסאם מראענה: לכן מגיעה הצעת חוק חלופת המאסר, שבה האם תגור עם ילדיה בתוך הקהילה, שתכלול מעטפת טיפולית מקיפה לאסירות עם ילדיהן, בשיתוף עם משרד הרווחה, שירות המבחן והרשות לשיקום האסיר.

אבתיסאם מראענה: אדוני יושב-ראש הכנסת, אני רוצה להדגיש שהצעת חוק זו, יזמה אותה השרה מרב מיכאלי בכנסת הקודמת.

אבתיסאם מראענה: אני שמחה לקדמה ומבקשת במעמד זה להודות לשר המשפטים גדעון סער, לשר האוצר אביגדור ליברמן, לשר הרווחה והביטחון החברתי מאיר כהן ולצוותים, על התמיכה בקידום חוק זה.

אבתיסאם מראענה: בהמשך להחלטת השרים, ההצעה תמתין לאחר קריאה טרומית להגשת הצעה ממשלתית.

אבתיסאם מראענה: תודה רבה, אני אשמח שתתמכו בהצעת חוק זו.

אבתיסאם מראענה: תודה, שוכרן.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מראענה.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/1699/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן לנמק את הצעת חוק העונשין (תיקון – חלופת מאסר לנשים הרות ולאימהות), שהוצמדה להצעת חוק זו.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

עאידה תומא סלימאן: בתחילת דרכי בכנסת העשרים ניגשה אליי עו"ד עביר בכר, שאז עבדה בקליניקה המשפטית לזכויות אסירים בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה, ועניינה אותי בנושא של חלופת מאסר.

עאידה תומא סלימאן: עד אז, עד שלא שמעתי הסבר מעביר בכר, ממש לא חשבתי על הנושא.

עאידה תומא סלימאן: היא הציעה שאנחנו נקיים דיון בוועדה לקידום מעמד האישה, והציעה לי את הצעת החוק שמונחת בפניכם.

עאידה תומא סלימאן: זו הצעת חוק שנכתבה על ידי הקליניקה המשפטית לזכויות אסירים בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה לאחר מחקר ארוך שעשו, כולל מהו המצב המשפטי שקיים בעולם, בכמה מדינות, ומה אומרות האמנות הבין-לאומיות בעניין הזה.

עאידה תומא סלימאן: הפנמה יותר עמוקה למצוקה הזו ולזכותו של ילד, של תינוק, לגדול בסביבה בריאה ובסביבה כמה שאפשר יותר טבעית – הבנתי כשנכנסתי לכלא נווה תרצה עם הוועדה לקידום מעמד האישה כשכיהנתי כיושבת-ראש.

עאידה תומא סלימאן: ביקרנו בכלא, וכולנו יודעים מהו מצבו של בית הסוהר הזה, מה המצב מבחינת המבנה – ואני יודעת שכמה שאפשר לשקם ולשפר ולשפץ, בסופו של דבר זה לא מקום שצריך לגדל בו ילדים וזה לא מקום שאימא צריכה להיות נוכחת שם עם הילדים.

עאידה תומא סלימאן: מצד שני, אני יודעת שאפילו במצב של נשים שנמצאות בבית סוהר – כאשר גבר נכנס לבית הסוהר האימא מקפידה לקחת את הילדים וללכת לבקר, לשמור על קשר עם בן הזוג.

עאידה תומא סלימאן: ברוב המקרים כשנשים נכנסות לבית סוהר או שהן מתגרשות, כלומר בן הזוג יוזם את הגירושין, או שלפחות מנתקים את הקשר והיא לא רואה את התינוק.

עאידה תומא סלימאן: לכן אני מאוד שמחה שהצעת החוק שהגשתי ב-2016 בכנסת העשרים היום מקבלת תמיכה ממשלתית.

עאידה תומא סלימאן: אני מאוד מקווה שגם ההצעה שלי והצעת החוק שהגישה חברת הכנסת אבתיסאם מראענה יעברו את ההצבעה היום, וכך נוכל להתחיל לטפל בנושא בצורה אחרת.

עאידה תומא סלימאן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

איתן גינזבורג: אני מזמין את שר המשפטים גדעון סער להשיב על שתי הצעות החוק, בבקשה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הצעת חוק העונשין (תיקון – חלופת מאסר לנשים הרות ואימהות), של חברת הכנסת אבתיסאם מראענה, מבקשת לתקן את חוק העונשין ולקבוע כי בית משפט שהרשיע אישה הרה או אימא לילדים וגזר עליה עונש של מאסר בפועל יהיה רשאי לקבוע כי ריצוי העונש יתבצע באמצעות חלופת מאסר, שהיא מוסד שינוהל על ידי הרשות לשיקום האסיר בפיקוח משרד הרווחה, זאת, לאחר שבית המשפט קיבל חוות דעת של ועדה שתוקם לצורך יישום החוק.

גדעון סער: אנו סבורים כי יש חשיבות רבה להבטיח את קיומן של חלופות מעצר ומאסר מספקות, לרבות כאלה אשר תתאמנה לצורכיהן של נשים, ויאפשרו, במקרים המתאימים – אני מדגיש: במקרים המתאימים – את ריצוי העונש מחוץ לכלא.

גדעון סער: כמובן שביחס לנאשמות שהן אימהות, יש לעונש שמשמעותו הוצאת האישה מהבית משמעויות נכבדות, ונדמה לי שהדברים ברורים מאליהם.

גדעון סער: צוות בין-משרדי שהוקם על פי החלטת ממשלה נדרש לאחרונה לנושא של חלופות לעונש המאסר.

גדעון סער: הצוות בחן, בין היתר, חלופות עונשיות אשר יוכלו להחליף את עונש המאסר, במקרים המתאימים, בענישה בקהילה.

גדעון סער: בהמשך להמלצות הצוות בכוונת הממשלה לקדם תיקון לחוק העונשין שלפיו יתווסף לחוק העונשין עונש של משמורת בקהילה.

גדעון סער: במסגרת עונש זה מוגבלת חירותו של הנידון באמצעות קביעת מגבלות גיאוגרפיות, שעיקרן חובה לשהות בבית בשעות מסוימות, כאשר חובה זו משולבת על פי רוב גם בחובה לשהות בעבודה או במסגרת טיפולית בשעות הבוקר או בזמנים מוגדרים אחרים, וכל זאת כאשר הנידון מצוי תחת פיקוח.

גדעון סער: עונש של משמורת בקהילה, במתווה שפורט בדוח הצוות, אינו מכוון לאוכלוסייה ייעודית של נאשמים או נאשמות.

גדעון סער: כמובן שיש מקרים שבהם הוא יתאים גם לנאשמים, ויש מקרים שהוא לא יתאים לנאשמות.

גדעון סער: יחד עם זאת, יש בו – במקרים המתאימים – כדי להשיג גם את התכליות שאותן מבקשת הצעת החוק להשיג, ענישה הולמת, תוך מניעת הפגיעה במעגל המשפחתי.

גדעון סער: אני רוצה להוסיף, למעלה מן הצורך, שבמצוקה שבה אנחנו נמצאים היום, בעקבות פסק הדין של מרחב המחיה לאסירים ושחרורים מינהליים של חלק מהם, הצורך במתן מענה כזה הוא, לפי דעתי, מתגבר.

גדעון סער: לנוכח כל זאת, הממשלה תומכת בקידומה של הצעת החוק בקריאה הטרומית בלבד, והיא תוצמד להצעת החוק הממשלתית שבגדרה יוסדר עונש של משמרת בקהילה, ותוכפף לה.

גדעון סער: חברת הכנסת מראענה הסכימה לכך בדבריה, ולכן אני קורא למליאת הכנסת לתמוך בה בקריאה הטרומית.

גדעון סער: גם חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – שוחחתי איתה – מוכנה לאותה התניה, ולכן, אני מציע לתמוך גם בהצעה השנייה בקריאה הטרומית.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: לאיזו ועדה אתם מבקשים להעביר את הצעת החוק?

גדעון סער: ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מירב בן ארי: אני מבקשת לביטחון פנים.

גדעון סער: לא.

גדעון סער: אני אומר את זה מראש פה, על הבמה: חוק העונשין זה לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

גדעון סער: אין חוק שהוא יותר ועדת חוקה, חוק ומשפט מחוק העונשין.

גדעון סער: אם חוק העונשין, שמסדיר את כל הדין הפלילי, יתחיל להידון בוועדות אחרות, אז אין משמעות לוועדות בכנסת.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר גדעון סער.

איתן גינזבורג: ביקש להתנגד להצעת החוק חבר הכנסת יעקב אשר.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: בכבוד, עד שלוש דקות.

אדוני היושב-ראש, כבוד השר, שר המשפטים – אם אפשר, חבר הכנסת בגין.

אני רוצה רגע לפנות לשר, אם לא אכפת לך.

גדעון סער: יש לו שיטות.

למדתי את זה מהטוב מכולם.

גדעון סער: מי יכול להיות יותר טוב ממך?

אתה, כנראה – היית, אם אנחנו מדברים על העבר.

נדבר הלאה גם כן.

בוועדת השרים השבוע נדחתה הצעת חוק שלי לתיקון חוק הגזענות, שמדברת על כך שגם על ביטויי גזענות נגד הציבור החרדי יושת עונש פלילי.

לצערי הרב, למרות שהיה נראה שיש רצון מצד הממשלה ומצד השר, שדיבר כאן לפני שלושה-ארבעה חודשים על כך שמקימים צוות לעניין הזה, התשובה שקיבלנו היא התנגדות.

שום נימוק וגם שום איזשהו אופק חקיקתי כזה או אחר.

וכשאנחנו רואים, אדוני השר, טוקבקים של בן אדם שכותב שצריך להזרים גז להיכל ישיבת פוניבז', עם תמונה של אלפי בחורים חרדים לומדים תורה, ואין ענישה לצידו, וזה לא נקרא גזענות – אז תגיד לי מה זה גזענות.

הציבור החרדי, אדוני השר, עומד חשוף למערכת גזענית ואנטישמית חמורה, שבה גם כמה משותפיך לקואליציה.

אין לי ספק, בהכירי אותך הרבה שנים, שאם הייתי פונה אליך, לגדעון סער שלפני שנה, היית חותם איתי ביחד על הצעת החוק.

אולי היית משנה איזה ניסוח, אולי היית מטייב את זה, אבל ודאי היית הולך איתי על העניין הזה.

נכון שיש קשיים משפטיים, אבל להגדיר חרדים – ההסבר שאתה מסביר או הסבירו לך היועצים המשפטיים הוא שקשה להגדיר את החרדים.

אז בגיוס אתם יודעים להגדיר חרדים, כשלוקחים להם את הסבסוד למעונות יודעים להגדיר חרדים, ולהכות בנו כקבוצה אתם יודעים, אבל להגן עלינו, להגן עלינו כקבוצה, אתם לא יודעים.

אני מכיר אותך ומכיר את יכולותיך.

לאחרונה הגשת הצעת חוק, שהיועץ המשפטי לממשלה לא אהב, לגבי ראש הממשלה – אם הוא יכול להיבחר עם כתב אישום או לא.

הייעוץ המשפטי, כמו כאן, אמר שיש קשיים, אבל התגברת על הקשיים האלה, התגברת עליהם.

כשאתה רוצה, אתה יודע להתגבר על הקשיים האלה.

ולכן, בתור אחד שהיה הרבה שנים קרוב לציבור החרדי, אתה יודע מה אנחנו עוברים, אתה יודע מה ילדינו עוברים.

אתה רואה את הטוקבקים ואת כל ההשתלחויות בציבור הזה, בציבור האיכותי הזה.

אני מבקש ממך שוב: יש עוד חצי שעה-שעה עד שהחוק הזה יעלה ותהיה לו רק הצבעה.

אני מבקש שתשקול את זה שוב – למצוא דרך.

אני מראש אומר: הכול ייעשה בתיאום.

אני לא אנסה להתעקש על ניסוח מסוים.

העיקר שהתופעה של הגזענות נגד הציבור החרדי, שרק בגלל היותו חרדי, שרק בגלל שעור פניו לא שחור אלא צבע בגדיו הוא שחור, רומסים אותו.

מתירים את דמנו.

מי כמוך יודע את זה.

תעצור את זה באומץ.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אשר.

גדעון סער: אני מבקש להשיב.

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: יש לנו עוד התנגדות, אדוני.

איתן גינזבורג: אדוני, אתה רוצה להשיב עכשיו?

גלעד קריב: – – – רק החרדים – – – שומע מסיתים – – –

שב בשקט, אל תתערב.

שב בשקט – – –

גלעד קריב: – – –

דוד אמסלם: – – – איפה הוא – – –

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות.

איתמר בן גביר: כבוד השר, אדוני היושב-ראש, כבוד השר, כנסת נכבדה – אדוני השר, אני רוצה להצטרף לשאלה ולחדד אותה יותר.

איתמר בן גביר: אדוני השר, זה לגבי הצעת החוק הזאת, חשוב שתשמע.

איתמר בן גביר: מה קרה לך?

איתמר בן גביר: מה קרה?

איתמר בן גביר: גדעון סער, אדוני השר, לפי הצעת החוק הזאת, שנשמעת פלורליסטית וליברלית – אתה יודע את מי אתה הולך לשחרר מהכלא?

איתמר בן גביר: אתה יודע שלפי ההצעה הזאת, כביכול כל אימא יכולה לבוא ולהגיד: אני צריכה להשתחרר.

איתמר בן גביר: אתה הולך לשחרר את ראניה סקא, בת 20, תושבת רמאללה, שנעצרה במחסום קלנדיה, לאחר שהגיעה לרצוח את חיילי צה"ל.

איתמר בן גביר: אתה יודע שלפי הצעת החוק הזאת שאתה תומך בה כרגע, אתה הולך לשחרר את ח'לוד מנצור, לאחר שהגיעה לבצע פיגוע נקמה על מות אחיה?

איתמר בן גביר: אתה יודע שאתה הולך, לפי ההצעה הזאת, לשחרר עשרות רבות של אסירות שהשתתפו ברצח יהודים, שהשתתפו בעבירות של זריקת אבנים, שהשתתפו בעבירות של הסתה על עם ישראל?

איתמר בן גביר: אתה אפילו לא מסתכל, אתה אפילו לא שומע, אתה אפילו לא חושב על הדברים.

איתמר בן גביר: אתם אטומים, אדוני השר.

גדעון סער: – – – תקבל תשובה.

איתמר בן גביר: אדוני השר – –

גדעון סער: – – – תקבל תשובה.

איתמר בן גביר: אדוני השר, אני עברתי על הצעת החוק.

איתמר בן גביר: אין שום החרגה של אסירות ביטחוניות; אין שום החרגה של מעשי טרור; אין שום החרגה של מי שרוצות לפגוע בעם ישראל.

איתמר בן גביר: ואני שואל אותך שאלה אחת: על זה גדעון סער הולך לחתום?

איתמר בן גביר: על זה השר גדעון סער, שדיבר לאורך כל השנים כימין ומדבר גם כאן בכנסת נגד הטרור, נגד פגיעה בעם ישראל, נגד חיילי צה"ל – את זה אתה הולך לאשר?

איתמר בן גביר: אתם מפקירים את חיילי צה"ל, אתם מפקירים את השוטרים, אתם מפקירים את עם ישראל.

איתמר בן גביר: איך יכול להיות שאתם הולכים להעביר הצעת חוק כזאת, שהפירוש שלה הוא לשחרר את מי ששותפות לרצח חיילים?

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אדוני השר ירצה להשיב, בבקשה.

איתן גינזבורג: מייד אחר כך נעבור להצבעה.

גדעון סער: חבר הכנסת בן גביר אמר שאני לא שומע.

גדעון סער: אני דווקא שמעתי אותו, אבל נראה שהוא לא שמע את מה שאני אמרתי.

גדעון סער: קודם כול, הודענו שאנחנו נתייצב מאחורי הצעת חוק ממשלתית.

גדעון סער: הצעת חוק ממשלתית לא תתייחס לעבירות חמורות, ובוודאי לא לעבירות טרור.

גדעון סער: היא תקבע את אותם מקרים של עונש בקהילה – – –

איתמר בן גביר: – – –

גדעון סער: אדוני, אני משיב, אני מסביר.

איתמר בן גביר: רק שזה לא כתוב כאן.

גדעון סער: המציעה הסכימה להכפיף את נוסח הצעתה להצעת החוק הממשלתית.

איתן גינזבורג: אמרת את זה.

גדעון סער: לא רק אני אמרתי – המציעה אמרה את זה.

איתן גינזבורג: נכון.

איתמר בן גביר: הצעת החוק הממשלתית – – –

גדעון סער: לא רק שאמרתי – הדגשתי ואמרתי שאין קשר לסוגיית המגדר.

גדעון סער: יש קשר לסוג המקרים שמתאימים לרצות עונש בקהילה.

גדעון סער: בוודאי מקרים של מעשי טרור וגם עבירות חמורות אחרות, לפי חוק העונשין, אינם מתאימים לעונש בקהילה, ולכן לא משנה אם המבצע הוא גבר או אישה.

גדעון סער: לכן זה לא יהיה.

גדעון סער: היא העלתה לסדר-היום נושא שהממשלה בוחנת היום ברצינות, וזה האלטרנטיבה של עונש בקהילה שכן מתאים בנסיבות מסוימות.

גדעון סער: זה כיוון שנכון ללכת אליו באופן כללי.

גדעון סער: יש על זה עבודה ממשלתית, והיא תבוא בקרוב.

גדעון סער: היא תעבור לכנסת, ותאמין לי – אם אתה תשקול בצורה רצינית, אתה גם תתמוך בהצעת החוק.

איתמר בן גביר: – – –

גדעון סער: גם שם זה לא קובע את מה שאתה טענת שזה קובע.

גדעון סער: אתה טוען – ואתה משקר מעל הדוכן, וחושב שיש חסינות לשקרים שלך – –

איתמר בן גביר: – – –

גדעון סער: – – אבל זה מתן שיקול דעת לבית המשפט.

איתמר בן גביר: לא כתוב שזה – – – זה לא כתוב.

גדעון סער: זה שאתה משקר לא הופך את זה לאמת – – –

איתמר בן גביר: – – –

גדעון סער: זה שאתה צועק לא הופך אותך לצודק – – –

איתמר בן גביר: – – –

גדעון סער: כשאתה משקר אתה משקר, וכשאתה צועק אתה לא צודק.

גדעון סער: זה הכול.

איתמר בן גביר: – – – הצעה ממשלתית.

גדעון סער: עכשיו נעבור להצעת החוק של חבר הכנסת אשר.

גדעון סער: הוא ממש כמעט הרטיב את דש חולצתי, אם הוא היה לידי – איפה גדעון של פעם?

גדעון סער: אני שואל: איפה היה חבר הכנסת יעקב אשר?

גדעון סער: איפה היו המפלגות החרדיות כל השנים שהן היו בקואליציה?

גדעון סער: אם החוק כל כך נדרש וכל כך נצרך וכל כך צודק – אתה הרי היית לא מזמן יושב-ראש ועדת החוקה חוק ומשפט של הכנסת – – –

– – –

גדעון סער: עלה אליך לרגל שר המשפטים הקודם – אני בעיניי ראיתי.

גדעון סער: דבר קטן וכל כך הגיוני, הייתה ליושב-ראש הוועדה המהולל בעיה לקדם אותו?

גדעון סער: ואתה עומד ומשמיץ, ואומר דברים, ומתדרך בדברים שאין להם שום שחר.

גדעון סער: אני הבטחתי רק דבר אחד: לבחון.

גדעון סער: ובחנו.

גדעון סער: אני תכף אגיד מה עלה בבחינה – – –

– – –

גדעון סער: לא הבטחתי להעביר את החוק הזה.

גדעון סער: עובדה שאתם שנים בקואליציה – איך אמרת, גדעון סער יודע להתגבר על יועצים משפטיים?

גדעון סער: אני אגיד את זה ככה: המפלגות החרדיות, כשהן בקואליציה הן יודעות להשיג את מה שהן רוצות וחשוב להן.

גדעון סער: אז כנראה שאז או שזה לא היה חשוב לכם – אז לא ברור למה זה חשוב עכשיו – או שזה לא כזה נדרש ונכון.

– – –

גדעון סער: עכשיו לגופו של עניין: הגדרת גזענות כיום נוגעת לרדיפה בשל צבע, השתייכות לגזע או מוצא לאומי אתני.

גדעון סער: הביטוי שאתה אמרת פה הוא ביטוי של הסתה לאלימות, שהוא פלילי גם ככה וגם ככה.

גדעון סער: הוא לא קשור לסוגיה של הסתה לגזענות.

גדעון סער: ויש בחוק העונשין הרבה עבירות, כולל עבירות שמתייחסות ללשון הרע על ציבור ועבירות אחרות.

לא – – – תלמד את החוק – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה.

גדעון סער: אני נגד התקפות קולקטיביות על הציבור החרדי.

גדעון סער: אני חושב שזה ציבור טוב, ואני נגד זה.

גדעון סער: אבל זה לא הציבור היחיד שיש נגדו התקפות קולקטיביות – – –

איתמר בן גביר: נכון – – –

גדעון סער: מחר יבואו ויגידו שיכניסו בגזענות – אני לא רוצה ללכת רחוק – נגיד שיגידו על רפורמים או קונסרבטיבים, אז זאת הסתה לגזענות?

גדעון סער: אתם תגידו, מה פתאום, זאת לא הסתה לגזענות, איך יכול להיות שזאת הסתה לגזענות – –

איתמר בן גביר: – – –

גדעון סער: – – ובאמת, זאת לא הסתה לגזענות, גם אם מדברים בצורה מכלילה ולא יפה על ציבור אחר.

גדעון סער: לכן יש צורך במשנה זהירות בהרחבת גבולותיה של עבירת הגזענות – – –

ינון אזולאי: – – – הרפורמים – – –

גדעון סער: ולכן אנחנו קיימנו בדרגים המקצועיים – כפי שאמרתי לחבר הכנסת אשר, התקיימו כמה דיונים על שאלת היקפה של הגדרת הגזענות במשרד, בחינה ראשונית, לרבות בחינה משווה של המצב בעולם, ודיון עם הגורמים הרלוונטיים.

גדעון סער: וזה רק העצים את המורכבות של הנושא ואת הבעייתיות בהרחבה נקודתית לקבוצה כזאת או אחרת.

גדעון סער: יש עדות שונות בעם ישראל, יש קבוצות שונות מכל מיני סוגים; כאשר אנחנו מוסיפים קבוצה מסוימת להגדרת הגזענות ללא קריטריון מסדר, ברור ואובייקטיבי זה פתח להרחבות נוספות של ההגדרה ולריקונה מתוכן – – –

– – –

גדעון סער: אתה מיהרת והבאת את זה לפה.

גדעון סער: בתנאים הקיימים הממשלה תתנגד להצעת החוק.

גדעון סער: זה לא אומר שלא צריך לנסות למצוא דרכים להתמודד – ואני מוכן לעשות את זה, ואני גם מוכן לשבת ולדבר – אם ניתן מענה לביטויים חמורים נגד הציבור החרדי, כמו זה שאתה ציטטת פה מעל הדוכן.

גדעון סער: אני לא אדיש לזה; זה מפריע לי, זה לא מוצא חן בעיניי, וזאת אינה הדרך.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר המשפטים.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק העונשין ההצבעה תהיה שמית, לפי דרישת 20 חברי כנסת.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח משה אבוטבול – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – בעד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – בעד אחמד טיבי – בעד אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח חיים ביטון – אינו משתתף בהצבעה מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – אינו נוכח אלון טל – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – נגד אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח עידית סילמן – אינה נוכחת עלי סלאלחה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – אינה נוכחת מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם אין, נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: בעד – 42, נגד – תשעה, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקבלה ותעבור לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מירב בן ארי: אני רוצה ביטחון הפנים.

איתן גינזבורג: יש בקשה לביטחון פנים.

איתן גינזבורג: זה יעבור לוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הצעת חוק העונשין – תיקון – חלופת מאסר – – –

אוריאל בוסו: מעמד האישה – – –

קריאה: מעמד האישה.

איתן גינזבורג: מעמד האישה גם נשמע.

איתן גינזבורג: בכל מקרה, זה יעבור לוועדת הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעת חוק העונשין (תיקון – חלופת מאסר לנשים הרות ולאימהות), של חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן – 1699.

איתן גינזבורג: הצבעה אלקטרונית.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 30

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 30, מתנגד אחד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי גם הצעת חוק זו עברה ותועבר לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

קריאה: מעמד האישה.

איתן גינזבורג: מעמד האישה.

קריאה: הוועדה לביטחון הפנים.

איתן גינזבורג: אם כך, זה יעבור לוועדת הכנסת לקביעת ועדה.

איתן גינזבורג: הודעה אישית קצרה לחבר הכנסת יעקב אשר.

אדוני היושב-ראש, תודה לך.

אדוני השר, מאחר שהזכרת אותי, כמובן באופן טבעי לעניין, ומאחר שאני גם יודע שאתה אדם אמיתי, רק אעדכן אותך.

קודם כול, טענת שלא דיברתי.

לפני שבועיים ניגשתי אליך ואמרתי לך שההצעה עולה שוב.

אם היית אומר לי, תן לי עוד שבוע, תן לי עוד שבועיים – אמרת לי בסדר.

שמעת, לא אמרת לי כלום.

זה דבר אחד.

דבר שני, אספר לך מה היה בקדנציה שעברה.

אני העליתי את זה, הייתה התנגדות של מישהו שאני לא בטוח שאתה רוצה להיכנס לנעליו לגמרי, ניסנקורן – אני בטוח שלא; הייתה התנגדות שלו, ובסוף גם הגענו לאיזשהם כיוונים.

לצערי הרב לא העלו הצעות חוק פרטיות, וזה נתקע.

ההצעה הזאת עלתה במוחי רק בתקופה האחרונה, כי מה לעשות שב-12 השנה האחרונות לא הייתה כל כך נוראה ההסתה נגד הציבור החרדי כמו עכשיו.

לגופו של עניין, ובזה אני אסיים, נתת דוגמה.

רצית להביך אותי.

רפורמים, לא רפורמים.

גדעון סער: לא.

גדעון סער: נתתי דוגמה מה אנשים – – –

אז אני אגיד לך למה הדוגמה שלך לא נכונה משפטית.

אתה יודע, אני חצי משפטן.

גדעון סער: יש נטייה מינית – – –

ידעתי שתביא גם את זה, זה בסדר.

גדעון סער: סליחה, גם הם מיוצגים.

אני רוצה להסביר לך למה.

בגלל שאם חבר הכנסת קריב הולך ברחוב, אף אחד לא יודע שהוא רפורמי.

אף אחד.

אנחנו יודעים את זה, לצערנו.

אף אחד לא יודע.

ואחד שיש לו דעות על דברים מסוימים, אף אחד לא יודע.

אבל אותנו מזהים, בגלל הזקן, בגלל הפאות, בגלל החליפה.

בוש והיכלם.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת אשר.

איתן גינזבורג: [הצעת חוק פ/802/24; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום, הצעת חוק העונשין (תיקון – השחתת מודעות על רקע מגדר), התשפ"א–2021, של חברי הכנסת יוליה מלינובסקי, יבגני סובה ואלכס קושניר, שמספרה פ/802.

איתן גינזבורג: תנמק חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: – – –

איתן גינזבורג: מה קרה, חברת הכנסת מלינובסקי?

יוליה מלינובסקי: – – –

דוד אמסלם: איתן, אני יכול להביא התנגדות לחוק הזה?

דוד אמסלם: תרשום אותי.

דוד אמסלם: אני מבקש להתנגד לחוק.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: עד עשר דקות.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מאוד יפה שחבר הכנסת דודי אמסלם, שעוד לא שמע על מה מדובר, כבר מבקש להתנגד.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שאחרי שהוא ישמע על מהות החוק וגם ישמע את אדוני שר המשפטים, הוא ישנה את עמדתו והוא יחליט שאין על מה להתנגד, כי בגדול – –

יעקב ליצמן: מאיפה את יודעת – – –

דוד אמסלם: אני רוצה רק להזכיר לך – – –

יוליה מלינובסקי: – – אנחנו מדברים על החוק שאני מנסה לקדם – –

דוד אמסלם: גב' מלינובסקי.

יוליה מלינובסקי: – – כבר מהכנסת השלושים – עשרים.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: אנחנו מכירים את החוק עוד מהכנסת הקודמת.

יוליה מלינובסקי: סליחה, הכנסת העשרים.

דוד אמסלם: לכן אנחנו מכירים את החוק.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מדברים על חוק שאני מנסה לקדם עוד מהכנסת העשרים.

יוליה מלינובסקי: לצערי, כולנו מכירים את התופעה המגעילה הזאת.

יוליה מלינובסקי: רק לאחרונה כל מי שהגיע לכנסת – בכניסה לירושלים הייתה תערוכה מאוד יפה של כדורגלניות, ופתאום גילינו שכל הפנים של הבנות פשוט מושחתות בצורה מזעזעת.

יוליה מלינובסקי: אז כולנו: שרים, חברי הכנסת, קציני המשטרה שעוברים שם בכניסה, זה כאילו בסדר, זה כאילו משהו שהתרגלנו אליו, משהו שנוכח בנוף שלנו על בסיס יום-יומי.

יוליה מלינובסקי: זה התחיל מהשחתת שלטים של פוליטיקאיות.

יוליה מלינובסקי: מי שסבלה בעצמה מזה זו שרת המשפטים דאז, השרה אילת שקד, והיו עוד ח"כיות ופוליטיקאיות שסבלו מזה גם ברמה ארצית וגם ברמה מקומית.

יוליה מלינובסקי: אנחנו ראינו את זה במערכות בחירות – – –

משה גפני: את מדברת שטויות.

משה גפני: פשוט שטויות, בגלל שהשרות האלה וחברות הכנסת מקבלות אצלנו כבוד מלכים.

משה גפני: את סתם מדברת שטויות.

יוליה מלינובסקי: אתה בעד השחתת שלטים עם נשים?

משה גפני: – – –

יוליה מלינובסקי: אתה חושב שזה בסדר?

מיכל מרים וולדיגר: – – – נגד השחתה של – – –

יוליה מלינובסקי: את חושבת שזה בסדר שמשחיתים פנים של אישה במרחב הציבורי?

משה גפני: את מדברת שטויות.

משה גפני: שטויות.

דוד אמסלם: ושלטים של גברים זה בסדר?

קריאות: – – –

יוליה מלינובסקי: טוב, אני לא רציתי להיכנס לזה, אדוני היושב-ראש, רציתי לשמוע – אני מבקשת שלא יפריעו לי.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת שלא יפריעו לי, אדוני היושב-ראש.

משה גפני: – – –

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת שלא יפריעו לי, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גפני.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יוליה מלינובסקי: אני ניסיתי פה בהתחלה – – –

משה גפני: – – –

יוליה מלינובסקי: חבר הכנסת גפני, חבר הכנסת גפני, אני לא רציתי לפתוח את הנושא הזה – – –

משה גפני: את כל הזמן – – –

יוליה מלינובסקי: ורציתי לשמור על כבודך.

יוליה מלינובסקי: אבל כנראה שזה היה מיותר.

יוליה מלינובסקי: כנראה שאין כבוד.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא להירגע.

יוליה מלינובסקי: כנראה שמה שמעניין אתכם זה לבנות פה מדינת טליבאן.

יוליה מלינובסקי: כי מה שטליבאן עשה דבר ראשון כשהוא השתלט על אפגניסטן – הוא השחית דמויות נשים מהמרחב הציבורי.

שלמה קרעי: אתם רוצים כאן מדינת – – – עם מנסור עבאס.

יוליה מלינובסקי: כנראה שזה מה שמעניין אתכם.

שלמה קרעי: אתם רוצים להקים מדינה עם האחים המוסלמים.

שלמה קרעי: אתם – – –

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: תנו לה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תנו לה.

איתן גינזבורג: שב, בבקשה, חבר הכנסת יברקן.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תנו לה, בבקשה, להציג את הצעת החוק.

איתן גינזבורג: לא להפריע.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת בוסו.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

אוריאל בוסו: תתביישו לכם.

אוריאל בוסו: במפלגה של מסיתים את נמצאת.

אוריאל בוסו: גדולי המסיתים במפלגה שלכם.

אוריאל בוסו: את מדברת על השחתה?

אוריאל בוסו: את מדברת על השחתה?

אוריאל בוסו: גדולי המסיתים זה אתם.

יוליה מלינובסקי: מי שעושה את זה, הוא מבזה את עצמו.

יוליה מלינובסקי: הוא מבזה את הנשים.

יוליה מלינובסקי: הוא פוגע במרחב החברתי שלנו.

יוליה מלינובסקי: הוא פוגע בשוויון לנשים.

אוריאל בוסו: אתם פוגעים.

אוריאל בוסו: אתם מסיתים.

אוריאל בוסו: אתם אנשים – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, תודה.

שלמה קרעי: אתם מקימים מדינה – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: זה מתחיל בהשחתת שלטים ברחוב, ואחר כך, זה הולך להדרת נשים מהמרחב הציבורי.

קריאה: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אשר, תודה.

אוריאל בוסו: אתם המסיתים.

אוריאל בוסו: מפלגה של הסתה.

אוריאל בוסו: מפלגה של הסתה.

אוריאל בוסו: תתביישו לכם.

אוריאל בוסו: מפלגה של הסתה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בוסו, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אוריאל בוסו: מפלגה של הסתה.

איתן גינזבורג: אני כבר קראתי לך שלוש פעמים.

איתן גינזבורג: מספיק.

אוריאל בוסו: זו פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: יש הבדל בין קריאת ביניים לבין נאום.

איתן גינזבורג: מספיק.

שלמה קרעי: אתם מקימים כאן – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, גם אתה, כבר הזהרתי אותך כמה פעמים.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: מספיק.

איתן גינזבורג: שמענו את קולכם.

איתן גינזבורג: תנו לה לנאום.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, מותר – – –

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: א.

איתן גינזבורג: לא לקרוא קריאת ביניים בעמידה.

איתן גינזבורג: ב.

איתן גינזבורג: תנו לה להשיב.

דסטה גדי יברקן: – – –

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: קראת, תודה רבה, שמענו.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

ינון אזולאי: – – –

יוליה מלינובסקי: מי שמנסה להשחית – –

משה גפני: אדוני היושב-ראש – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גפני.

יוליה מלינובסקי: – – שלטים עם דמויות של נשים במרחב הציבורי, זה פוגע בחברה שלנו – –

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אזולאי.

יוליה מלינובסקי: – – במדינה שלנו, במרקם החיים שלנו.

יוליה מלינובסקי: אחר כך זה גולש לרחוב, שעושים הפרדה בין נשים לגברים.

יוליה מלינובסקי: כולנו ראינו עכשיו, וכולנו הזדעזענו, שארגון קיצוני השתלט על אפגניסטאן.

יוליה מלינובסקי: מה הם עשו דבר ראשון?

יוליה מלינובסקי: הם החליטו שלא יהיו דמויות נשים ברחוב.

יוליה מלינובסקי: הם אסרו על נשים לרכוב על אופניים.

ינון אזולאי: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אזולאי.

יוליה מלינובסקי: הם החליטו, שמו תנאים על הבגדים של נשים.

יוליה מלינובסקי: הם החליטו איך האישה צריכה להיראות, ואיזה אורך שרוול יהיה לה.

משה גפני: – – – חוצפה – – –

יוליה מלינובסקי: ואני לא חושבת שזה מתאים לחברה הישראלית במאה ה-21.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת גפני, תודה רבה.

משה גפני: – – – היא קוראת – – –

איתן גינזבורג: שמעתי מה אתה אמרת.

איתן גינזבורג: שמעתי מה היא אמרה.

איתן גינזבורג: וכל אחד השמיע את דברו בצורה – מה שנקרא, הגרון של שניכם ניחר.

איתן גינזבורג: בואו נשמע את המשך הנאום.

איתן גינזבורג: בבקשה.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: חברים.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, באמת, אני מנסה לדבר פה, וזה בלתי נסבל.

יוליה מלינובסקי: אתם יודעים מה, אני אפתח הכול.

יוליה מלינובסקי: אתם רוצים, ביקשתם – – –

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מלינובסקי, לא חייבים.

יוליה מלינובסקי: ביקשתם – תקבלו.

יוליה מלינובסקי: בכנסת העשרים, כאשר ניסיתי לקדם את הצעת החוק הזו – – –

ינון אזולאי: – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת ינון אזולאי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: די.

איתן גינזבורג: מספיק.

יוליה מלינובסקי: כששרת המשפטים הייתה אילת שקד, בא העוזר של אחד השרים הבכירים אז בממשלה, ואמר שאתם מתנגדים להצעת החוק הזו.

יוליה מלינובסקי: ואז עלתה השאלה מאיפה ההתנגדות, כי זה כל כך הגיוני.

יוליה מלינובסקי: אז המשפט היה כזה, ותקשיבו טוב, גם חברי הקואליציה וגם האופוזיציה: לציבור שלנו אין כסף לשלם קנסות.

יוליה מלינובסקי: אדוני היושב-ראש, הצעת החוק מדברת על השחתת שלטים על רקע מגדרי.

קריאה: איפה הבדיחה?

יוליה מלינובסקי: והבדיחה הייתה, שבא העוזר של חבר כנסת עכשיו והשר דאז ליצמן, ואמר בוועדת שרים שלציבור שלכם אין כסף לשלם קנסות.

יוליה מלינובסקי: אז התשובה היא: אל תשחיתו, מאוד פשוט.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

יוליה מלינובסקי: אני מבקשת לתמוך בהצעת החוק הזו.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: גברתי, לאיזו ועדה את מבקשת להעביר את החוק?

איתן גינזבורג: חוקה?

יוליה מלינובסקי: אני חושבת שלפי החלטת הממשלה, ועדת שרים לחקיקה, זו ועדת חוקה.

איתן גינזבורג: חוקה.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה, לחברת הכנסת מלינובסקי.

איתן גינזבורג: שר המשפטים, גדעון סער ישיב.

איתן גינזבורג: בבקשה.

קריאות: – – –

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תודה רבה.

איתן גינזבורג: אנא תנו לשר המשפטים לומר את דברו.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת אזולאי.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: תודה, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: הצעת החוק עוסקת בשתי עבירות פליליות שבחוק העונשין, השחתת מודעות וקלקול שטר מטבע, כאשר מוצע לקבוע עבירה נוספת בנסיבות מחמירות תחת עבירות אלה במקרים שבהם המעשה מבוצע במטרה להדיר נשים מהמרחב הציבורי.

גדעון סער: במקרים אלה, ייקבע עונש מאסר זהה אך תהיה החמרה בקנס המקסימלי עד לגובה הקנס הקבוע בסעיף 61(א)(2) לחוק העונשין, קרי עד ל-29,200 שקלים.

גדעון סער: תופעת הדרת הנשים במרחב הציבורי, שעולה מעת לעת לכותרות, היא תופעה מטרידה שמצדיקה התייחסות.

גדעון סער: אין חולק בדבר החומרה של תופעת הדרת הנשים במרחב הציבורי, ובדבר הפגיעה שיש בכך בזכותן של הנשים לשוויון ולכבוד.

גדעון סער: גם במישור הבין-לאומי, אמנת האו"ם בדבר ביעור אפליה נגד נשים קובעת שיש לאמץ אמצעים נאותים, תחיקתיים ואחרים, לרבות הוראות עונשיות – מתי שזה מתאים – אשר יאסרו אפליה נגד נשים.

גדעון סער: בנוסף, ועדת האמנה בדבר ביעור אפליה נגד נשים המליצה בחודש נובמבר 2017, בין היתר, כי על ישראל לבער הדרת נשים בכל התחומים, לרבות במרחב הציבורי.

גדעון סער: בהתאם לכל האמור, מדובר בתופעה אשר מצדיקה בחינת שימוש בכל הכלים הקיימים, לרבות הכלים הפליליים, ובתוך כך בחינת מדיניות האכיפה ושאלת הצורך בעיצוב כלים נוספים לשם התמודדות עם אירועי הדרת נשים.

גדעון סער: על כן החליטה ועדת השרים לחקיקה לתמוך בהצעה בקריאה הטרומית, בכפוף להסכמת המציעה, והיא הסכימה, להתאים את הנוסח של ההצעה כך שהנוסח יתוקן לנוסח שהוצע על ידי משרד המשפטים, וכן בכפוף להמשך קידום הליכי החקיקה בהסכמת משרד המשפטים והמשרד לביטחון הפנים.

גדעון סער: על פי הנוסח המתוקן, מוצע לקבוע עונש קנס מוחמר לעבירות אחרות מאלו שצוינו בהצעת החוק המקורית – השחתת פני מקרקעין והיזק בזדון – כשאלה מבוצעות במטרה להגביל את הגישה החופשית של נשים במרחב הציבורי או במטרה למנוע נוכחות של דמויות נשים במרחב הציבורי.

גדעון סער: עבירות אלו הן הרלוונטיות למצבים המתוארים בדברי ההסבר של ההצעה, מקרים של השחתת מודעות פרסומת, או מודעות על תחנות אוטובוס, וכן של ריסוס הודעות על בניינים.

גדעון סער: המטרה המוצעת בנוסח המתוקן מוגדרת גם בצורה מפורטת וברורה יותר, שמבהירה את הפגיעה הנוספת בערך המוגן בהתקיים הנסיבה המחמירה – הגבלת הגישה החופשית של נשים במרחב הציבורי או מניעת נוכחות של דמויות נשים במרחב הציבורי.

גדעון סער: נוכח חשיבות הנושא, הממשלה תומכת בהצעה, בכפוף לתנאים שציינתי.

גדעון סער: אני רוצה להוסיף ולומר, שמאחר שההצעה הזאת הגיעה בכנס הקיץ של הכנסת בפעם הראשונה, והייתה התדיינות עם המציעה והגענו לנוסח מוסכם, אני באמת מתפלא על ההתנגדות, שמדברת בסך הכול על הסוגיה של החמרת הקנס.

גדעון סער: ואני חושש שמתוך זה ניתן להסיק שמישהו – אני לא מאמין שאלה פני הדברים, אני מדגיש את זה, אני לא מאמין שאלה פני הדברים – תומך בסוג כזה של תופעות, שצריך להוקיע אותן וצריך לגנות אותן.

יעקב ליצמן: האם זה הדבר היחיד – – –

גדעון סער: לא.

גדעון סער: לשאלתך, מכובדי יושב-ראש סיעת יהדות התורה, זה לא הנושא היחיד שאני לא מבין, אבל אני באמת לא מבין מדוע צריך לפעול באופן שיכולה להשתמע ממנו תמיכה בתופעות עברייניות כנגד נשים במרחב הציבורי.

גדעון סער: אשר על כן, אני קורא למליאת הכנסת לתמוך בהצעה בקריאה הטרומית.

מנסור עבאס: תודה, השר גדעון סער.

מנסור עבאס: ביקש להתנגד חבר הכנסת משה גפני.

דוד אמסלם: גם אני ביקשתי להתנגד.

מנסור עבאס: כמה חברי כנסת ביקשו להתנגד.

מנסור עבאס: אנחנו בוחרים אחד מהם.

מנסור עבאס: אני חושב שהוא יספק את הסחורה.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני, שלוש דקות.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אדוני השר, אני מתפלא עליך שעלית לדבר פה – אני לא מדבר על התמיכה שלך בחוק, שתכף אגיד מהו.

משה גפני: היא אמרה לנו טליבאן.

משה גפני: היא אמרה פה טליבאן, ולא הגבת לעניין הזה.

משה גפני: עומדת פה חברת כנסת וקוראת לנו טליבאן.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: תאר לעצמך שאני הייתי – היא אמרה את זה פה, ואפילו לא הגבת.

אלינה ברדץ' יאלוב: – – –

משה גפני: יש מפלגה בכנסת שהמטרה שלה היא אחת: לא לאפשר לחרדים לחיות פה.

משה גפני: בכלל לא קשור לחוק הזה.

משה גפני: מה זה ההשחתה על רקע מגדר?

משה גפני: אין השחתות של כל מיני מודעות וכל מיני דברים שלא קשורים לעניין הזה של המגדר?

משה גפני: למה היא מתכוונת?

משה גפני: כמו שהבוס שלה, שיושב איתך בממשלה – האוצר לא רצה שיהיה מס על כלים חד-פעמיים, אבל הוא דרש את זה בתוקף, כי זה יפגע בחרדים.

משה גפני: הוא עושה חוק – הוא עושה תקנות שאומרות שאישה חרדית לא תוכל לשלוח את הילד שלה למעון.

משה גפני: כל החוקים שלהם, כל הנושאים שהם מעלים כל הזמן, הם נגד החרדים.

משה גפני: אין להם שום דבר אחר.

משה גפני: אין להם אג'נדה של ימין.

משה גפני: את סכר אסואן הוא כבר לא הפציץ ואת הנייה הוא כבר לא הרג.

משה גפני: לא נשאר שום דבר.

משה גפני: הוא לא ימין והוא לא שמאל.

משה גפני: מה שנשאר זה שנאת חרדים, לא דבר אחר.

משה גפני: בשביל מה יוליה מעלה את זה?

משה גפני: היא מעלה את זה בגלל שהיא באמת רוצה שיהיה סדר?

משה גפני: היא מעלה את זה כדי שידברו נגד החרדים, שיגידו שהחרדים לא מסכימים לנשים.

משה גפני: אנחנו מכבדים – ואתה יודע את זה, אתה ותיק.

משה גפני: נשים באות אלינו, שרות, חברות כנסת, אישי ציבור.

משה גפני: אנחנו לא מכבדים נשים?

משה גפני: מכבדה יותר מגופו, אומרים חז"ל.

משה גפני: איזה בושה זאת שעולה פה אנטישמית כזאת.

משה גפני: טליבאן.

משה גפני: זאת מפלגה אנטישמית.

משה גפני: את אנטישמית.

משה גפני: בושה וחרפה.

משה גפני: איזו התנהגות זאת?

משה גפני: אנחנו טליבאן?

אלינה ברדץ' יאלוב: אתה לא יכול להגיב – – –

משה גפני: כל מה שהם מביאים, זה הכול נגדנו.

משה גפני: אנחנו טליבאן?

משה גפני: זה מה שהיא אמרה.

אלינה ברדץ' יאלוב: אתה לא יכול להגיב – – –

משה גפני: השחתת מודעות על רקע מגדר.

משה גפני: מאה אחוז.

משה גפני: זה בסדר.

משה גפני: בושה וחרפה.

מנסור עבאס: תודה לך.

משה גפני: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, מכל חברי הכנסת:

משה גפני: הצבעה על החוק הזה זאת הצבעה על מה שהיא אמרה, שאנחנו, הציבור החרדי – אנחנו טליבאן.

משה גפני: זאת ההצבעה.

משה גפני: זה לא נושא שנדון לגופו של עניין.

משה גפני: אנחנו נגד השחתה.

משה גפני: אנחנו נגד פגיעה, לא רק במגדר – בכל דבר.

משה גפני: מבחינה ציבורית, למה דווקא זה?

משה גפני: חסר השחתה שעושים על מודעות מסוגים שונים?

משה גפני: אנחנו טליבאן?

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה גפני.

משה גפני: תתביישי לך.

משה גפני: את לא מנהלת פה את הישיבה ואל תצביעי על שעון.

משה גפני: שעון – תצביעי אצל איווט ליברמן.

משה גפני: שם תצביעי על שעון.

משה גפני: תחזרו ללנין.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת משה גפני.

מנסור עבאס: חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, יש לך זכות, שלוש דקות.

מנסור עבאס: בבקשה, יוליה.

יוליה מלינובסקי: אדוני, אני מתפלאת על חבר הכנסת גפני, ואני מרחמת עליך שאתה לוקח על עצמך את הדברים הקשים האלה שעושה הטליבאן באפגניסטן נגד נשים.

יוליה מלינובסקי: יכול להיות שעל ראש הגנב בוער הכובע, אם ככה אתה רואה את הדברים.

יוליה מלינובסקי: מה שאמרתי – אני רק טוענת שבגופים הקיצוניים, הדבר הראשון כשהם עולים לשלטון, המטרה שלהם היא להדיר נשים מהמרחב הציבורי, כי ככה הם מעלים את הכוחות שלהם.

יוליה מלינובסקי: אני מאוד מקווה ומתפללת שאתם לא שם.

יוליה מלינובסקי: להפך, תורת ישראל מבקשת לכבד נשים, לתת כבוד לאישה.

יוליה מלינובסקי: אישה היא – יש יותר נשים בכנסת; כמה שיותר, יותר מבורך.

יוליה מלינובסקי: אני לא מצליחה להבין את ההתנגדות הזאת.

יוליה מלינובסקי: אותם אנשים שמשחיתים שלטים על רקע מגדרי, דמויות של נשים במרחב הציבורי - אתם הראשונים שצריכים להתנגד לזה ולהוקיע את זה מהחברה שלנו.

יוליה מלינובסקי: אז מאיפה ההתנגדות הזאת, מאיפה הזעם הזה, מאיפה התבטאויות כאלה?

יוליה מלינובסקי: להפך.

יוליה מלינובסקי: זה לא מתאים לעם ישראל.

מיכאל מלכיאלי: מהביצה של ליברמן.

יוליה מלינובסקי: זה מתאים לשלטונות הקיצוניים, לשלטונות הפנאטיים.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא שם, אני מקווה מאוד.

יוליה מלינובסקי: זה שאתה לוקח את זה לעצמך, חבר הכנסת גפני, זה חומר למחשבה.

יוליה מלינובסקי: שוב אני אומרת – בכנסת הקודמת, בכנסת העשרים, ניסיתי לקדם את הצעת החוק הזאת.

יוליה מלינובסקי: ברור לכולם שזה חשוב.

יוליה מלינובסקי: זה מתחיל משלטים, זה הולך לרחוב, וזה אחר כך מגיע לאלימות במשפחות.

יוליה מלינובסקי: אנחנו לא רוצים בזה.

יוליה מלינובסקי: אנחנו מתנגדים לזה.

מיכאל מלכיאלי: – – –

יוליה מלינובסקי: אנחנו חושבים שזאת תופעה בזויה.

יוליה מלינובסקי: וכל חבר כנסת וחברת כנסת, בלי שום קשר לזה שהם חילונים או דתיים או מהציונות הדתית – כי זה בעצם נגד בני עמנו.

מיכאל מלכיאלי: – – –

יוליה מלינובסקי: וההתנגדות הזאת עכשיו לא ברורה לי, בלי שום קשר לאיפה אנחנו נמצאים.

יוליה מלינובסקי: אם לזה אתם מתנגדים, אני מאוד שמחה שעכשיו אני בקואליציה ואתם באופוזיציה.

יוליה מלינובסקי: יפה מאוד.

יוליה מלינובסקי: ואני מבקשת לתמוך בהצעת החוק הזאת, ונקדם אותה ונגדיל את הקנסות, וגם נכניס שם את הדברים שמטפלים בהם גם במרחב הציבורי, כי התופעה הזאת מדאיגה ברמות שאין לתאר.

יוליה מלינובסקי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

מנסור עבאס: השר גדעון סער, אתה רוצה להגיב או שנעבור להצבעה?

מנסור עבאס: אתה מוותר.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נא לשבת.

מנסור עבאס: יש 20 חתימות?

מנסור עבאס: אז אנחנו עוברים להצבעה.

מנסור עבאס: גם הממשלה וגם האופוזיציה ביקשו הצבעה שמית.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי המזכירה.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים על הצעת חוק העונשין (תיקון – השחתת מודעות על רקע מגדר), התשפ"א–2021.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי מזכירת הכנסת.

דוד אמסלם: אני רוצה לתקן אותך.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אמסלם, נא לשמור על השקט.

מנסור עבאס: אנחנו נכנסים אל תוך ההצבעה.

מנסור עבאס: תודה רבה.

דוד אמסלם: השר לא יכול להגיב עכשיו.

דוד אמסלם: אתה שברת את הכללים.

דוד אמסלם: נסעת לירדן, דיברת איתם, עם המלך.

דוד אמסלם: דיברת איתם, עם המלך, ישבת ודסקסת איתו, על הבקלאוות ועל הקפה.

דוד אמסלם: אתה מבין?

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת דוד אמסלם, לא להפריע להצבעה.

דוד אמסלם: לא לא לא.

מנסור עבאס: אנחנו מצביעים.

מנסור עבאס: תודה רבה.

דוד אמסלם: אני יודע.

דוד אמסלם: אני יודע שאנחנו מצביעים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – אינו נוכח

דוד אמסלם: למה אתה מבסוט?

דוד אמסלם: בירדן עשו לך כבוד?

דוד אמסלם: מסוקים של חיל האוויר לקחו אותך, עבאס?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה ארבל – אינו נוכח זה נורא קשה ככה.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, נורא קשה לנהל את ההצבעה ככה.

מנסור עבאס: בבקשה לשמור על השקט.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – בעד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

דוד אמסלם: מנסור עבאס, מי ניצח בטורניר בשש-בש, אתה או המלך?

דוד אמסלם: מי ניצח?

דוד אמסלם: ארבע שעות היית.

דוד אמסלם: מי ניצח בירדן, כשהיית, בשש-בש?

דוד אמסלם: בקלאווה.

דוד אמסלם: מי ניצח?

מנסור עבאס: המזכירה תקרא את שמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

מנסור עבאס: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח דוד אמסלם – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת

דוד אמסלם: בפעם הבאה – – – בחיל האוויר.

דוד אמסלם: הם לוקחים מטוסים.

מנסור עבאס: תירגע.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – אינו נוכח בנימין גנץ – אינו נוכח סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח יצחק פינדרוס – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח

מנסור עבאס: האם יש חברי כנסת, חברות כנסת, שלא הצביעו ומעוניינים להצביע?

מנסור עבאס: יש חברי כנסת?

מנסור עבאס: תמה ההצבעה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי המזכירה.

מנסור עבאס: להלן תוצאות ההצבעה: 49 חברי כנסת בעד, 33 חברי כנסת מתנגדים.

מנסור עבאס: הצעת חוק העונשין (תיקון – השחתת מודעות על רקע מגדר) עוברת להמשך חקיקה בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

משה גפני: ועדת המדע.

אורית סטרוק: הפנים.

קריאות: – – –

משה אבוטבול: ועדת המדע.

קריאה: מעמד האישה.

קריאה: חינוך.

מנסור עבאס: אז זה יעבור לוועדת הכנסת ושם יוחלט לאן.

משה גפני: נדבר על זה בוועדת הכנסת ונחליט מי – – – או אנחנו.

קריאות: – – –

מנסור עבאס: עוברת לוועדת הכנסת, אוקיי.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/2000/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון – גרירת רכבים נטושים), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת איתן גינזבורג, שביקש לנמק מהצד.

מנסור עבאס: בבקשה, איתן.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מצוקת החניה בערי ישראל הפכה לעניין שבשגרה, עניין יום-יומי, כולנו מכירים אותה ורובנו גם סובלים ממנה, מהמצוקה הזאת, יום-יום.

איתן גינזבורג: בשבועות האחרונים עסקנו בסוגיה הזאת גם כאן בכנסת, בוועדות השונות, דנו בהשלכות של זה, וקידמנו חקיקה שתטפל בבעיה הזאת.

איתן גינזבורג: אבל חברי הכנסת, ממש ברגעים אלו עומדים אלפי כלי רכב נטושים בלב ערים – ברחבי הערים בארץ – שתופסים מקומות חניה למשך חודשים ארוכים.

איתן גינזבורג: ממש דוגרים שם.

איתן גינזבורג: כדי לסבר את האוזן, רק שתבינו, בעיריית תל אביב, שכולם יודעים מה מצוקת החניה שם, בשנה שעברה – רק בשנת 2020 נרשמו 3,600 קריאות על רכבים נטושים, שעומדים במקום תקופה ארוכה בלי אפשרות להזיז אותם.

איתן גינזבורג: 3,500 מאותם רכבים קיבלו דרישת תזוזה, אבל בסוף הם לא זזו, כי עמדו 60 יום, כפי שנדרש בחוק.

איתן גינזבורג: אין שום הצדקה שמקומות חניה ציבוריים ייתפסו למשך חודשים ארוכים על ידי רכבים נטושים, וודאי שלא כשלפעמים מדובר בגרוטאות של סוחרי רכב וחלקי חילוף – משתלם להם להשאיר את הרכב ברחוב ולא בחניון.

איתן גינזבורג: לכן, הצעת החוק שבפניכם, שהיא נורא נורא פשוטה, באה לתת לרשויות המקומיות כלים למגר את התופעה הזאת, והיא באה בעצם לקצר את משך הזמן שמאפשר לעיריות לגרור רכב נטוש, ובכך לעצור את התופעה – שהיא גם מעצימה את מצוקת החניה והיא גם מטרד סביבתי.

איתן גינזבורג: לכן אבקש את תמיכתכם בהצעת החוק, ולהעביר אותה לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת איתן גינזבורג.

מנסור עבאס: תשיב שרת האנרגיה, השרה קארין אלהרר.

דוד אמסלם: אני ביקשתי להתנגד להצעה.

מנסור עבאס: ביקשת?

דוד אמסלם: נרשמתי לפני כן.

מנסור עבאס: כמובן, כמובן.

דוד אמסלם: תודה רבה.

קארין אלהרר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני עונה בשם השרה להגנת הסביבה.

קארין אלהרר: הצעת החוק המונחת בפניכם מבקשת לצמצם את התופעה של רכבים נטושים החונים במרחב הציבורי, גוזלים מקומות חניה ומהווים מפגע סביבתי.

קארין אלהרר: בהתאם לכך, מוצע לשנות את התנאים המאפשרים חניית רכב ללא תזוזה, כך שיצומצם מניין הימים שבו רשאי רכב לעמוד במרחב הציבורי מ-60 יום ל-30 יום, בטרם יראו בו רכב נטוש והרשות תהא רשאית לפנותו.

קארין אלהרר: עוד מוצע כי יצומצם עוד יותר מניין הימים האמור לעשרה ימים בלבד, אם לרכב אין רישיון או ביטוח חובה תקף.

קארין אלהרר: כדי לחזק את היכולת של הרשויות המקומיות להתמודד עם התופעה, אני קוראת לחברות וחברי הכנסת לתמוך בהצעת החוק שלפנינו בקריאה טרומית, ואני גם מציעה לעידית – אם רוצים להעביר את החוק – לגייס.

קארין אלהרר: תודה.

מנסור עבאס: תודה, השרה קארין אלהרר.

מנסור עבאס: ביקשו להתנגד שני חברי כנסת: חברת הכנסת מיכל וולדיגר וחבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, בבקשה, שלוש דקות, גברתי.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, כבוד השר, חברי כנסת נכבדים, הצעת חוק לשמירת הניקיון (תיקון – גרירת רכבים נטושים).

מיכל מרים וולדיגר: אז אני אגיד לכם מה.

מיכל מרים וולדיגר: זה חוק אולי חשוב אבל בעיניי את מי שנטשתם באמת – באמת נטשתם – זה את בריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: ואני ממש לא מצליחה להבין את חברי הקואליציה שיש להם איזה מין משמעת קואליציונית נגד חוק, שהוא כל כך, כל כך, כל כך נצרך וחשוב.

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא עולה שקל – שקל – למדינה, אבל שווה אוצר בלום.

מיכל מרים וולדיגר: ולא רק שהוא שווה כל כך הרבה.

מיכל מרים וולדיגר: גם אתם, חברי הקואליציה, רבים מכם חתמו לי על הצעת החוק הזו: הצעת חוק ליום המודעות לבריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: יום המודעות הזה קיים בכל כך הרבה ארצות בעולם, אבל אנחנו, המדינה הנאורה, מחליטה להצביע נגד.

מיכל מרים וולדיגר: למה?

מיכל מרים וולדיגר: כי יש קואליציה ויש אופוזיציה.

מיכל מרים וולדיגר: הקואליציה היא מאוד מאוד מאוד עניינית – ואני צינית.

מיכל מרים וולדיגר: שרן השכל לדוגמה, חתמה לי על החוק הזה, תשאלו אותה.

מיכל מרים וולדיגר: שרן, אפשר לשאול אותך למה את נגד החוק?

מיכל מרים וולדיגר: יש גם את עידית סילמן.

מיכל מרים וולדיגר: עידית סילמן נמצאת פה – או שאולי לא – שהיא מקדמת את בריאות הנפש ומצהירה תחת כל עץ רענן.

מיכל מרים וולדיגר: הינה עידית.

מיכל מרים וולדיגר: עידית, את מקשיבה לי?

מיכל מרים וולדיגר: כבוד השר, עידית.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו מדברים – עידית, אנחנו נחכה.

מיכל מרים וולדיגר: חוק יום המודעות לבריאות הנפש –אשמח אם עידית סילמן תקשיב לי ותגיד לי למה היא מתנגדת לחוק הזה, כולל שירלי פינטו, חברה יקרה מאוד, ועוד אני אמשיך: מיכל רוזין.

מיכל מרים וולדיגר: אני אמשיך לקרוא עוד שמות: מוסי רז, איש יקר, גבי לסקי, באמת שמות נפלאים מהקואליציה, מירב בן ארי, שאני לא רואה אותה פה.

מיכל מרים וולדיגר: כולכם הצבעתם בעד החוק הזה.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו אני רגע רוצה להסביר, כי אם למישהו הייתה התנגדות כלשהי שאני לא שמעתי אז אני אסביר בדיוק למה זה חשוב.

מיכל מרים וולדיגר: כי הדבר הזה – מיכל רוזין, את שומעת אותי?

מיכל רוזין: כן.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: הדבר הזה חשוב כי אנחנו מדברים – והינה גם אמילי מואטי יושבת איתנו יחד באולם, שהיא יחד איתי חברה – לא חברה, יושבת-ראש של שדולת בריאות הנפש.

מיכל מרים וולדיגר: הדבר הזה הוא כל כך חשוב, כי במקרה הזה, בניגוד ליתר המוגבלויות, הסטיגמה הורגת.

מיכל מרים וולדיגר: אנשים לא מגיעים לטיפול כי הם מפחדים מהסטיגמה שתשב עליהם.

מיכל מרים וולדיגר: לכן, אם נהפוך את היום הזה ליום המודעות אז יהיה אפשר לטפל, הם ידעו וירוצו לקבל עזרה.

מיכל מרים וולדיגר: אני מסיימת, אני רואה שיש לי עוד עשר שניות.

מיכל מרים וולדיגר: אני אסיים ואומר ששר הבריאות שהיה פה, אמר לי באופן מוצהר וגלוי שהוא תומך בחוק הזה.

מיכל מרים וולדיגר: הוא אמר לי את זה, אבל הוא לא מגיע, כי אין לו מה להגיד.

מיכל מרים וולדיגר: מה הוא יגיד?

מיכל מרים וולדיגר: הוא יעמוד פה בשם הממשלה ויגיד: תתמכו?

מיכל מרים וולדיגר: הוא בא אליי, עד הכיסא שלי ואמר לי – אני מסיימת – מיכל, לא רק שאני תומך בחוק, אני גם אקדם אותו.

מיכל מרים וולדיגר: אבל הוא לא פה להגיד את זה, כי אתם יודעים מה, קואליציה נחמדה?

מיכל מרים וולדיגר: אתם פוחדים.

מיכל מרים וולדיגר: אתם פוחדים להיות אמיתיים ולהצביע לחוקים שהם אמיתיים, חוקים שאין פה ערבים ויהודים, עולים וותיקים, עדה כזאת או עדה אחרת.

מיכל מרים וולדיגר: זה חוק אוניברסלי, שכולכם – אבל כולכם – צריכים להיות בעדו.

מיכל מרים וולדיגר: אז אין לי מושג למה הקואליציה קיבלה החלטה להצביע נגדו.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה.

דוד אמסלם: אתה לא נותן לי לדבר?

מנסור עבאס: בחוק הבא.

דוד אמסלם: – – –

מנסור עבאס: יש בקשה של האופוזיציה להצבעה שמית.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי מזכירת הכנסת.

מנסור עבאס: אנחנו מתחילים להצביע על הצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון – גרירת רכבים נטושים), התשפ"א–2021.

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, מותר לי לתת פעם אחת.

דוד אמסלם: – – –

מנסור עבאס: תהיה לך הזדמנות, חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי המזכירה.

מנסור עבאס: אנחנו נתחיל להצביע.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – בעד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו משתתף בהצבעה אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – אינו נוכח יסמין פרידמן –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – אינו נוכח אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

מנסור עבאס: מזכירת הכנסת תקרא את שמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח אוריאל בוסו – אינו נוכח חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת איתמר בן גביר – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יעקב ליצמן – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – אינו נוכח מאיר פרוש – נגד גלעד קריב – בעד שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח

מנסור עבאס: האם יש חברי כנסת שלא הצביעו ומעוניינים להצביע?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) ינון אזולאי – נגד

מנסור עבאס: תמה ההצבעה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי.

מנסור עבאס: תוצאות ההצבעה: 50 חברי כנסת בעד, 35 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: אני קובע שהצעת חוק שמירת הניקיון (תיקון – גרירת רכבים נטושים), התשפ"א–2021, מתקבלת ועוברת להמשך דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/466/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק עידוד שירות צבאי, לאומי או לאומי-אזרחי, התשפ"א–2021.

מנסור עבאס: מה?

אורית סטרוק: – – –

מנסור עבאס: כבר עברנו, גברתי.

מיכל מרים וולדיגר: היא אמרה: "כלכלה", לא שמעת.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום: הצעת חוק עידוד שירות צבאי, לאומי או לאומי-אזרחי, התשפ"א–2021 – אני עברתי להצעה הבאה – הצעה של חבר הכנסת שלמה קרעי, אורית מלכה סטרוק ומשה אבוטבול.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא, יציג, חבר הכנסת שלמה קרעי.

מנסור עבאס: עשר דקות, שלמה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני, אולי תספר לנו קצת רשמים מהביקור המדיני שלך אצל מלך ירדן, מה הפררוגטיבה שקיבלת מבנט להקמת מדינה פלסטינית.

דוד אמסלם: – – –

שלמה קרעי: אדוני, אתה רואה, כולם כאן רוצים לשמוע, אני מציע שתחשוב ותספר לנו, תגלה קצת, הרי מותר לך הכול בכנסת ובממשלה הזו, אין דבר שעומד בפניך.

מנסור עבאס: אני חייב להודות שגם בממשלה הקודמת ביקרתי ברבת עמון ונפגשתי עם המלך.

שלמה קרעי: רק שלא היית בתוך הקואליציה ולא היית כמו ראש הממשלה בפועל.

שלמה קרעי: הרי בנט לא מזיז אצבע בלי שאתה נותן לו אישור בממשלה הזו.

שלמה קרעי: עכשיו זה מצב שונה לחלוטין.

דוד אמסלם: – – –

מנסור עבאס: כן.

דוד אמסלם: – – – מטעם הממשלה?

מנסור עבאס: לא, גם הפעם לא נסעתי מטעם הממשלה, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, לפני שאציג את החוק אני חייב להתייחס לאבסורד שקורה כאן בזמן האחרון.

שלמה קרעי: ראינו את ראש הממשלה החלופי, אביר טוהר המידות וניקיון הכפיים, שבא וממנה את כל המשפחה שלו – מה שאנחנו יודעים בינתיים – והחבר'ה שלו לתפקידים ולג'ובים.

שלמה קרעי: אז אומנם, אדוני היושב-ראש, אומרים שאין הנחתום מעיד על גיסתו, אבל גיסתו מעידה עליו בהחלט.

בנימין נתניהו: תגיד מי אמר.

שלמה קרעי: אמר ראש הממשלה נתניהו: אין הנחתום מעיד על גיסתו.

שלמה קרעי: אבל את ההמשך לא השלמת, אדוני: גיסתו מעידה עליו.

שלמה קרעי: גיסתו שהתפטרה לא התפטרה סתם, היא מעידה על זה שהמהלך הוא מושחת, שמדובר כאן באחד שהוא – – –

בנימין נתניהו: – – –

שלמה קרעי: בדיוק, העיסה מעידה על הנחתום והגיסה מעידה על המושחת.

שלמה קרעי: זה בדיוק.

שלמה קרעי: אז הגיסה שלו מעידה עליו שהוא מושחת ומתפטרת, כי היא מבינה שהגיס שלה מושחת שאין כמותו ואי-אפשר לעמוד יותר.

שלמה קרעי: אבל קם המושחת ואומר: הביקורת הציבורית שבגללה פיטרתי את הגיסה שלי, שבגללה היא התפטרה – הציבור הוא זה שמושחת כאן, לא אני.

שלמה קרעי: אני נקי כפיים, אנחנו הפסדנו בקרב מול הציבור, מול הביקורת הציבורית.

שלמה קרעי: פשוט לא יאומן.

שלמה קרעי: לא רק זה, הוא גם הגדיל לעשות ושינה את המצע של יש עתיד.

שלמה קרעי: מעכשיו אין במצע של יש עתיד מלחמה בשחיתות, זה ירד.

שלמה קרעי: אין ממשלה מצומצמת ורזה שלא תבזבז כספי ציבור, אין: לא ניתן יד לנורבגים.

שלמה קרעי: הכול ירד מהמצע.

שלמה קרעי: הם כמו יורים את החץ של השחיתות, פוגעים איפה שהם רוצים ומסמנים את המצע סביב תאוות השלטון שלהם.

שלמה קרעי: אבל אתה יודע, דודי, זה לפחות מומר לתיאבון.

שלמה קרעי: הוא רוצה ג'ובים, הוא נהנתן, הוא רוצה לטוס לחו"ל, הוא רוצה שכל החבר'ה ייהנו.

שלמה קרעי: הם מומרים לתיאבון, אבל יש כאלו מומרים להכעיס.

שלמה קרעי: יש את אלו שבעבר היו ימנים.

שלמה קרעי: יושב כאן שר המשפטים לפנינו; הוא היה עם ערכים ימניים.

שלמה קרעי: רע"מ?

שלמה קרעי: מרצ? אוי ואבוי, רק ממשלה ימנית.

שלמה קרעי: הוא מכר את הכול בגלל שנאה, בשביל להכעיס, לגרום לציבור של המחנה הלאומי, לגרום לליכודניקים להתעצבן ולאכול את הלב.

שלמה קרעי: כדי שהם יאכלו את הלב, אתה מוכן שהמדינה שלנו תאבד את הלב שלה, תאבד את המקום, את הזהות היהודית, את החוסן הלאומי שלה.

שלמה קרעי: וגם הגברת, יושבת-ראש הקואליציה, שמסתובבת כאן בינינו, היא מוכנה להכפיש מחנה לאומי שלם, לספר סיפורי סבתא – הטיחו אותה בתחנת דלק.

שלמה קרעי: בסוף מתברר, לא דובים ולא יער.

שלמה קרעי: אולי אחרי שהיא יצאה מתחנת הדלק היא הגיעה לאיזה יער שומם, איפה שאין מצלמות, ושם קרה כל הסיפור הזה.

שלמה קרעי: הם מומרים להכעיס, הם עושים את זה כדי לבצע דמוניזציה לציבור שלנו, כדי לבצע דה-לגיטימציה למחנה הלאומי, כי הם הולכים ומתרסקים, הם נמחקים.

שלמה קרעי: ראש ממשלה שלא עובר את אחוז החסימה, שאין לו מנדט, והוא פועל פעולות מסוכנות למדינת ישראל.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מאיפה הגיעה הצעת החוק שלי לתעדף יוצאי צבא ובוגרי שירות לאומי ואזרחי, מאיפה זה בא?

שלמה קרעי: אז קודם כול, מי שהציע את הצעת החוק במקור זה אלה שפעם אמרו: בלי נאמנות אין אזרחות.

שלמה קרעי: חתומים על הצעת החוק הזאת עודד פורר, יבגני סובה, יוליה מלינובסקי וחמד עמאר.

שלמה קרעי: בלי נאמנות אין אזרחות.

שלמה קרעי: אבל כשאדון עבאס יושב על כס ראש הממשלה בפועל, אז לא צריך נאמנות, מדינת כל אזרחיה כבר.

שלמה קרעי: אני לא ידעתי שהם הגישו הצעת חוק כזאת, גיליתי את זה רק עכשיו.

שלמה קרעי: באו אליי סטודנטים מהדרום, צעירים מהפריפריה, לוחמים ששירתו בצבא, שירתו את מדינת ישראל, ואמרו לי: אנחנו מנסים להתקבל למסלולים באוניברסיטה, לבית הספר לרפואה, לבית הספר לאחיות, כל מיני מסלולים באוניברסיטת בן-גוריון, ומי שמקבלים אותם ויש להם תיעדוף זה צעירים ערבים בני 18, שלא עשו צבא, לא משרתים שירות לאומי, יש להם גם ככה פור של שלוש שנים על אלה ששירתו את המדינה שלהם, והם לא רק עם התוספת הזו של שלוש שנים, אלא הם מקבלים עדיפות על כאלה ששירתו, ששירתו אותי ואותך, אדוני היושב-ראש, שהם נלחמים עלינו בשוחות, לוחמים קרביים.

שלמה קרעי: הם לא מתקבלים לאוניברסיטה, הם לא מקבלים עדיפות, מי שמקבלים עדיפות, על פניהם, הם אלו שלא שירתו, אלו שהם צעירים בני 18 שלא שירתו בצבא, לא שירתו את המדינה.

עאידה תומא סלימאן: – – –

שלמה קרעי: לא שמעתי, חברת הכנסת סלימאן, אני מניח שאת תומכת בהצעת החוק.

עאידה תומא סלימאן: עכשיו יהיו לנו רופאים שיודעים לירות, זה מה שיהיה?

שלמה קרעי: עכשיו יהיו לנו לוחמים שיודעים שמדינת ישראל מוקירה ומכירה את השירות שהם עשו למען המדינה שלהם.

שלמה קרעי: הם שומרים גם עליכם.

איימן עודה: תתחילו בדרוזים ותתקדמו.

שלמה קרעי: גם הדרוזים כלולים בהצעת החוק.

שלמה קרעי: כולם כלולים, גם ערבים, גם מוסלמים, כל מי ששירת גם שירות אזרחי, לאו דווקא שירות צבאי.

סמי אבו שחאדה: אפשר אפילו יותר קל, אפשר להפסיק להרוס לאלה שכן עשו שירות – – –

שלמה קרעי: אני לא מצליח להבין אותך, המילים שלך סתומות, אבל זה לא משנה.

סמי אבו שחאדה: יש ערבים מסכנים שכן שירתו – – – ואתם ממשיכים להרוס לו את הבתים.

סמי אבו שחאדה: תפסיקו להרוס, תתחיל משם – – –

שלמה קרעי: אז הינה, תצביע בעד הצעת החוק הזאת ומי ששירת, יקבל עדיפות בקבלה לאוניברסיטה ובקבלה לשירות המדינה.

סמי אבו שחאדה: תפסיקו להרוס, כדי שהם יאמינו לך.

סמי אבו שחאדה: אני לא מאמין לך, אבל כדי שהם יאמינו לך.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אולי נשאיר את התגובה שלי לשר הנדל, שיצא כנגד הצעת החוק הזאת, לשלוש הדקות של ההתנגדות שלי.

שלמה קרעי: אבל אני רק אגיד לכם מה הוא מנסה לומר, אני אקריא לכם מה הוא כתב ואת התגובה נשאיר לחלק הבא.

שלמה קרעי: אבל רק לפני כן, אדוני שר המשפטים, האם אתה לא חושב שאלו שמסרו את נפשם למעננו זכאים לעדיפות, על פני מי שלא שירת, על פני מי שאולי חושב שצריך לחסל את המדינה היהודית, להפוך אותה למדינת כל אזרחיה?

שלמה קרעי: האם אתה לא חושב שחייל קרבי זכאי לעדיפות בקבלה לאוניברסיטה על צעיר בן 18 מהאחים המוסלמים?

שלמה קרעי: האם אין לך חובה מוסרית, משהו לא נשאר – לא כלפי הימין, לא כלפי הליכודניקים; כלפי אותם חיילים, הילדים שלנו, שמשרתים גם אותך, שנלחמים גם כדי לשמור על הביטחון שלך ושל ילדיך.

שלמה קרעי: האם אין לך חובה ערכית, חובה מוסרית כלפיהם?

שלמה קרעי: ויועז הנדל כתב ככה: "הצעת החוק של שלמה קרעי וחבריו ליצור תיעדוף למי ששירת בצבא ובשירות לאומי, עדיפות בהעסקה ובקבלה למוסדות להשכלה גבוהה.

שלמה קרעי: לכאורה – – – בדיוק הכיוון שאני מאמין בו כדי לעודד את כולם בישראל להתנדב למסלולי שירות.

שלמה קרעי: ערבים, יהודים, חרדים, חילונים, כל אחד צריך לעשות שירות למען המדינה.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: כי זה מייצר זהות וחיבור.

שלמה קרעי: בעיניי זה עוול שרק חצי מהישראלים מתגייסים והיתר מתחמקים, ולא משנה מה התירוץ.

שלמה קרעי: זו זכות גדולה להגן על המדינה, זכות גדולה לשרת שירות משמעותי".

שלמה קרעי: ככה כותב השר הנדל.

שלמה קרעי: אלא מה, כואב לו – רם, הפכת להיות יושב-ראש?

שלמה קרעי: מה כואב לך, חבר הכנסת בן ברק?

רם בן ברק: מילא היה אומר דברי טעם – – –

שלמה קרעי: לא דברי טעם לתעדף חיילי צה"ל, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון, באמת?

שלמה קרעי: בוש והיכלם לך.

מנסור עבאס: משפט אחרון, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אני אמשיך את העניין הזה בשלוש הדקות הבאות שלי, תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה לך.

מנסור עבאס: ישיב על הצעת החוק שר המשפטים, השר גדעון סער, בבקשה, בשם שרת החינוך.

מנסור עבאס: עד עשר דקות, אדוני.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הייתי רוצה להגיד שהמטרה של הצעת החוק היא ראויה, אבל אחרי שקראתי אותה הדבר הזה גם לא ברור.

גדעון סער: בכל מקרה, זאת לא הדרך, ואני רוצה להסביר.

גדעון סער: המציעים מבקשים, כביכול, לתת עדיפות בשירות המדינה ובקבלה למוסד להשכלה גבוהה למשרתים, ואני בעד המשרתים.

גדעון סער: אני שירתי, בנותיי שירתו, אני בעד המשרתים.

גדעון סער: אבל אז אני קורא בהצעת החוק את הסעיף הבא: "לא תינתן עדיפות – – – על פני מועמד שהוא אחד מאלה" – ואחת הקטגוריות: "מי שניתנה לו דחייה משירות גם אם היא הפכה לפטור קבוע בסופו של תהליך".

גדעון סער: זאת אומרת, איזה דבר יש פה?

גדעון סער: האם יש פה באמת העדפה או העדפה בעירבון מוגבל, תלוי מול מי?

גדעון סער: ומאחר שהאוכלוסייה הערבית פטורה והמגזר החרדי, יש לו דחייה משירות שהופכת לפטור קבוע, אז אני בכלל לא מבין את תכלית הצעת החוק.

שלמה קרעי: אותו חרדי בן 18 מגיע לאוניברסיטה?

גדעון סער: הלוואי שיגיע לאוניברסיטה, ואני נגד להפלות כל אחד.

גדעון סער: ובאוניברסיטה בכלל יש עיקרון של חופש אקדמי, והוא מאפשר למוסדות להשכלה גבוהה את החירות לקבוע את הסטנדרטים לקבלה למוסד על פי קריטריונים.

שלמה קרעי: ומה קורה לאותו אחד בגיל 18, הוא מקבל עדיפות על החייל, או שבאותן שנים הוא לומד בכלל?

שלמה קרעי: הוא דוחה את השירות, הוא לא רלוונטי בכלל לאפליה שקורית.

שלמה קרעי: נתתי את האפליה: צעיר בן 18 מהאחים המוסלמים שמקבל עדיפות על חייל ששירת בצבא.

שלמה קרעי: אתה יודע – – –

גדעון סער: האם אתה לא יודע שהאוכלוסייה הערבית פטורה משירות, וזה בגדר התנדבות?

גדעון סער: אם אתה לא יודע, אני מפרש לך.

שלמה קרעי: אתה לא מחדש כלום.

גדעון סער: כי אם אתה לא יודע את העובדה הזאת, אז יש להם פטור מלכתחילה.

גדעון סער: לא מה שיש לציבור הערבי, שזה דחייה משירות, שהולכת לפטור קבוע.

גדעון סער: יש פטור, יש פטור – –

דוד אמסלם: הפוקד רשאי להחליט.

דוד אמסלם: זאת החלטה של הפוקד.

דוד אמסלם: אני עכשיו בדיוק מכין את הצעת החוק הבאה.

דוד אמסלם: אז לכן, אין חוק שהם מתמודדים ושזה פוטר אותם.

שלמה קרעי: – – –

גדעון סער: לא רק שהם פטורים, חבר הכנסת אמסלם, הם פטורים מאז קום המדינה.

גדעון סער: אפשר להתווכח על זה, אגב – – –

דוד אמסלם: הלכה למעשה זה מה שקורה – –

גדעון סער: זה ויכוח גדול, זה ויכוח חשוב.

גדעון סער: מי שמשרת, נניח בקרב האוכלוסייה הבדואית – –

דוד אמסלם: האם אתה מכיר חוק כזה?

דוד אמסלם: אתה מכיר?

גדעון סער: – – הוא מתנדב, אבל אם אתה אוחז בשני הדברים האלה, אז אני ממש לא מבין את הצעת החוק.

דוד אמסלם: אתה מכיר חוק כזה?

דוד אמסלם: תגיד לי רק את הסעיף.

דוד אמסלם: אתה מכיר חוק שפוטר אותם?

דוד אמסלם: תגיד לי מה הסעיף.

שלמה קרעי: מאוד פשוט, האפליה של – – –

דוד אמסלם: אדוני שר המשפטים, אתה לא מכיר את הסעיף.

דוד אמסלם: אין סעיף כזה.

גדעון סער: אני בהזדמנות אבוא ללמוד אצלך משפטים.

גדעון סער: בהזדמנות אני אבוא לעשות השתלמות.

דוד אמסלם: שיקול הדעת של הפוקד, אני מודיע לך, לא משנה, תגחך, שיקול הדעת של הפוקד – – –

גדעון סער: כל אחד במדינת ישראל יודע את זה.

דוד אמסלם: אתה רוצה שאני אקריא לך את הסעיף?

גדעון סער: עכשיו, האם תחת ההתחכמות הזאת, למרות שמאז קום המדינה יש פטור – –

דוד אמסלם: הסעיף.

דוד אמסלם: החוק קובע את הסעיף.

גדעון סער: – – לאוכלוסייה הערבית, אתה רוצה בעצם לבוא איתה חשבון פה, נגיד בקבלה לעבודה או במוסד להשכלה גבוהה, אבל על ציבור אחר אתה מגן תוך כדי הצעת החוק?

גדעון סער: אז אין בזה היגיון.

גדעון סער: צריך להחליט אם רוצים לתעדף את מי שמשרת או לא רוצים לתעדף את מי שמשרת.

גדעון סער: אם רוצים לתעדף את מי שמשרת, אז הסעיף שמופיע פה בהצעת החוק, 3(ב)(3), שלא תינתן עדיפות על פני "מי שניתנה לו דחייה משירות גם אם הפכה לפטור קבוע בסופו של תהליך" – הוא לא יכול להיות.

גדעון סער: הוא לא יכול להתקיים, הסעיף הזה, כי הוא מסכל את המטרה של העדפת המשרתים.

גדעון סער: לכן, זה לא חוק שנותן העדפה למשרתים, ולכן אני גם לא מתפלא שמשה אבוטבול חתום עליו.

גדעון סער: ברגע הראשון אמרתי: זה נראה לי מוזר, ואחרי זה הבנתי.

גדעון סער: כשקראתי את הצעת החוק הבנתי בדיוק את האירוע.

גדעון סער: כאשר הנושא הזה עלה, הסנטימנט ברגע הראשון בדיון בוועדת השרים לחקיקה היה בעדה, עד שנכנסנו לתוכני ההצעה ובאמת קראנו אותה.

גדעון סער: לכן, החלטת ועדת השרים הייתה לדחות את המשך הדיון בהצעת החוק בחצי שנה – וכמובן שאם הדבר הזה לא יתקבל על דעת המציע, אנחנו נצביע נגד.

גדעון סער: אני רוצה להדגיש שאנחנו רואים חשיבות בעידוד לשירות ובמתן סיוע למי שתורם למדינה.

גדעון סער: אגב, לא רק בדרך של שירות צבאי, גם בדרך של שירות לאומי-אזרחי.

שלמה קרעי: אז תצביע בעד, ותבוא לוועדה – – –

גדעון סער: וגם למצוא את הדרכים – ואני תכף אזכיר מה עשיתי בהקשרים האלה כשהייתי שר החינוך – אבל אני לא חושב שהצעת החוק הזאת היא הדרך הנכונה לקדם את זה.

גדעון סער: הצעת החוק, שמחייבת – מחייבת – מוסדות מוכרים להשכלה גבוהה לתת למועמדים מסוימים העדפה בתנאי הקבלה מהווה פגיעה בחופש האקדמי של המוסד האקדמי, שקובע שיקולי קבלה על פי שיקולים אקדמיים, וגם מעלה סוגיה של פגיעה בשוויון בין מועמדים ללימודים בהשכלה גבוהה, גם מועמדים מהאוכלוסייה החרדית וגם מועמדים מהאוכלוסייה הערבית.

גדעון סער: אנחנו בדעה שהגברת המוטיבציה לשירות צבאי, שירות לאומי או שירות לאומי-אזרחי ומתן סיוע לכל אזרח שתורם למדינה צריכים להיעשות באמצעים שאינם פוגעים בחופש האקדמי של המוסדות וגם לא ברמה האקדמית שנדרשת ממועמדים ללימודים אקדמיים.

גדעון סער: לדוגמה, אם אדם לא עומד בסטנדרטים של הקבלה לבית ספר לרפואה, אז אין למצוא עילה חיצונית שתחייב את המוסד האקדמי לקבל אותו ללימודי הרפואה.

שלמה קרעי: אתה לא קורא את ההצעה, שר המשפטים.

שלמה קרעי: כתוב לך "שווים" – – –

גדעון סער: בהקשר הזה אני מציין שמל"ג וות"ת כבר היום מסייעות לסטודנטים ומועמדים ללימודים אקדמיים, בוגרי צבא ושירות לאומי ואזרחי ומשרתי מילואים, בהיבטים שונים: יתרון בקבלת מלגות ומענקים של קרן הסיוע לסטודנטים; תוספת של 50% למלגת פר"ח למשרתי מילואים; סיוע במכינות קדם-אקדמיות; מתן שתי נקודות זכות אקדמיות בתואר ראשון בעבור שירות מילואים של למעלה מ-14 יום בשנת לימודים אחת, ועוד.

גדעון סער: אני לא מיציתי פה את כל הרשימה.

גדעון סער: אני, כשר חינוך, בשנת 2012, כשעמדתי בראש המל"ג, קבענו את כללי זכויות הסטודנט – התאמות לסטודנטים שמשרתים בשירות מילואים, שמחייבים את כלל המוסדות להשכלה גבוהה בישראל וקובעים הסדרים מפורטים בכל מה שקשור בהתאמות לסטודנטים שמשרתים במילואים, ועוסקים בזכויות של סטודנט שנעדר מבחינות בגלל שירות מילואים או לא הגיש סמינר בשל שירות מילואים וכדומה.

גדעון סער: חברת הכנסת גילה גמליאל, שהייתה פעילה בנושא הזה, בוודאי זוכרת את זה.

גדעון סער: אז רבותיי, אל תטיפו לנו על נושא של תיעדוף למשרתים.

גדעון סער: אנחנו כל החיים עשינו למען המשרתים, אבל הצעת החוק שהוגשה – –

שלמה קרעי: – – –

גדעון סער: – – איננה הדרך לקדם את הנושא, ואני מציע לדחותה.

מנסור עבאס: תודה, השר גדעון סער.

מנסור עבאס: חבר הכנסת שלמה קרעי, אתה רוצה להשיב?

שלמה קרעי: בוודאי, אני צריך עשר דקות כדי לענות לכל – –

מנסור עבאס: לא, רק שלוש דקות.

שלמה קרעי: ראשית, שר המשפטים, כנראה לא קראת נכון, כתוב לך: שווים בתכונותיהם ובכישוריהם.

שלמה קרעי: אז את ההתנשאות תשאיר כלפיי, אבל אל תגרום לחיילי צה"ל להיפגע בגלל ההתנשאות שלך.

שלמה קרעי: אני רוצה לענות למה שהעלית, זו הייתה טענה שהעלה יועז הנדל: ההצעה באה לתקן מצב אבסורדי, שבו סטודנט בן 18, שלא משרת בצה"ל, מגיע לפקולטה לרפואה, למשל, בבן-גוריון, ומקבל עדיפות על פני חייל או לוחם, עולה חדש, בן 21 שהשתחרר מצה"ל.

שלמה קרעי: זה קורה, לא דירוג אקדמי ולא שום דבר.

שלמה קרעי: הם מקבלים עדיפות.

שלמה קרעי: לא רק שהוא לא שירת, אלא הוא גם מנצל את היתרון של השלוש שנים הנוספות שלו.

שלמה קרעי: לעומת זאת, שר המשפטים, החרדים, שכל כך כואב לך שאולי החרגנו אותם במידה מסוימת – אצל מי שתורתו אומנותו, שהוא החתול בשק שהגדיר אותו יועז הנדל, המצב המתואר לא יכול לקרות, מכיוון שבשנים האלה, שעליהן אני מדבר, שבהן אותו צעיר בן 18 מגיע ועוקף את החייל הלוחם בן 21 – בגיל 18 החרדי יושב ולומד בישיבה.

שלמה קרעי: תורתו אומנותו.

שלמה קרעי: הוא לא יכול להירשם לאוניברסיטה, הוא לא יכול להתקבל לעבודה.

שלמה קרעי: על מי אתה עובד?

יוסי שיין: – – –

שלמה קרעי: כי תורתו אומנותו.

שלמה קרעי: הוא לא יכול, אסור לו חוקית.

שלמה קרעי: הוא לא רלוונטי לאפליה הזאת.

שלמה קרעי: האפליה הזאת לא תקפה לגביו.

שלמה קרעי: מתי בכלל בפעם האחרונה ראית חרדי שהתקבל לאוניברסיטה במסלול שהוא לא ייעודי לחרדים?

שלמה קרעי: כמה כאלה יש?

שלמה קרעי: מתי ראית לוחם צה"ל שהלך וניסה להירשם במסלול שהוא ייעודי לחרדים והתחרה איתם על משהו?

שלמה קרעי: על מה אתה מדבר בכלל?

שלמה קרעי: כמה חרדים בלי לימודי ליבה בישיבה יכולים בכלל להתמודד מול חייל, או מול מישהו שלמד לימודי ליבה, בקבלה לאוניברסיטה?

שלמה קרעי: על מי אתה עובד בעיניים?

שלמה קרעי: אתה לא חושב שהחרדים הם גם ככה האוכלוסייה הכי מופלית לרעה מבחינת התנאים האובייקטיביים שלהם בקבלה לאוניברסיטה ולעבודה?

שלמה קרעי: אתה לא רוצה לראות אותם מניעים את הכלכלה, בלי שתייצר להם חסמים נוספים?

שלמה קרעי: מעבר לכך, גם אם בעיניכם מי שתורתו אומנותו הוא חתול בשק, בעיניי ובעיני רבים וטובים מעם ישראל – כמו גם שר המשפטים – בעיני הם המכבים שגברו על היוונים ומסרו את נפשם כדי ללמוד תורה במערות; מי שתורתו אומנותו משרת את עם ישראל שירות חשוב מאין כמותו.

שלמה קרעי: הוא ארון הקודש שעליו נאמר ביציאה לקרב "ויהי בנְסֹעַ הארֹן ויאמר משה קומה ה' ויפֻצו אֹיְבֶיךָ וינֻסו משַׂנאֶיך מפניך"; הוא עמוד האש לפני המחנה.

מנסור עבאס: תודה.

שלמה קרעי: וחוץ מזה – אני מסיים – גם אם אתה חושב שמי שתורתו אומנותו הוא חתול בשק – –

יוסף טייב: – – –

שלמה קרעי: תשתוק אתה.

שלמה קרעי: אתה תשתוק בכלל, אתה רוצה למכור את המדינה לפלסטינים.

שלמה קרעי: תשתוק, בושה.

שלמה קרעי: אתה בושה לעם ישראל – – –

מנסור עבאס: משפט אחרון, שלמה קרעי.

שלמה קרעי: אם יש לך – אדוני, עבאס, רק על זה תן לי עוד 20 שניות – תגיד את מה שיש לך לומר בוועדה שתצביע על כך, ואל תזרוק את חיילי צה"ל ואת מי ששירת את המדינה בעוד חצי שנה של דחייה.

שלמה קרעי: הפחדנות שלך מעבאס, מאבתיסאם, מזועבי, מיאיר גולן – –

מנסור עבאס: תודה, תודה.

שלמה קרעי: – – ממרב מיכאלי – אל תאבד את האומץ ואת החזון שפעם פיעמו בך.

שלמה קרעי: ואדוני היושב-ראש, רק שאלה: אמרת שהביקור אתמול היה ביקור היכרות אצל מלך ירדן.

שלמה קרעי: אז איך סיפרת עכשיו שהכרת אותו כבר בתקופת ממשלת נתניהו?

מנסור עבאס: זה לא זמן לשאלות.

שלמה קרעי: אה, אדוני?

דוד אמסלם: אני רוצה למסור הודעה אישית.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה שמית, לפי בקשת האופוזיציה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי סגנית מזכירת הכנסת.

מנסור עבאס: דוד, אני לא שמעתי שהשר פגע בך או הזכיר אותך בצורה שלילית.

דוד אמסלם: הוא אמר שאני לא מכיר את החוק ושהוא ילמד אותי בהזדמנות.

מנסור עבאס: אוקיי, אנחנו – – –

דוד אמסלם: בשבילך זו לא פגיעה – יש לי מה להגיד.

דוד אמסלם: הוא אמר שאני לא מכיר את החוק.

דוד אמסלם: הוא ילמד אותי בהזדמנות.

מנסור עבאס: כן, בבקשה, אנחנו עושים הצבעה, ואתן לך תשובה אחרי ההצבעה.

מנסור עבאס: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – נגד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק-הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד

שלמה קרעי: מה יהיה?

שלמה קרעי: אתה לא רוצה לעודד שירות צבאי?

שלמה קרעי: ראש הממשלה.

דוד אמסלם: איך הוא יודע מה זה שירות צבאי?

דוד אמסלם: הוא – – – של הקריה.

דוד אמסלם: אה, ראינו, ירו עליך, חשבתי – – – ירו עליו, ובגדול – – – כמה אתה יכול לשקר, תגיד לי?

דוד אמסלם: ירו עליך בעיתון במחנה, ירו עליך קריקטורות.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

מנסור עבאס: סגנית מזכירת הכנסת תקרא את שמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – אינו נוכח חיים ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יעקב ליצמן – נגד יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אורי מקלב – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח בנימין נתניהו – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח גלעד קריב – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח

מנסור עבאס: האם יש חברי כנסת שלא הצביעו ומעוניינים להצביע?

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – נגד איתמר בן גביר – בעד גילה גמליאל – בעד

מנסור עבאס: האם יש עוד חברי כנסת שלא הצביעו?

מנסור עבאס: תמה ההצבעה, בבקשה, גברתי.

דוד אמסלם: מה החלטת, אדוני היושב-ראש, אתה נותן לי הודעה אישית?

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, אני לא שמעתי את השר גדעון סער תוקף אותך.

דוד אמסלם: אני שמעתי.

מנסור עבאס: לא, לא, סליחה, אני שמעתי, אבל לא ראיתי.

דוד אמסלם: רוצה או לא רוצה – אתה לא רוצה.

מנסור עבאס: התקנון לא מאפשר.

דוד אמסלם: שתי דקות.

דוד אמסלם: תגיד שאתה לא רוצה.

דוד אמסלם: אל תבלבל לי תקנון, תקנון.

דוד אמסלם: אל תגיד תקנון.

מנסור עבאס: אם הייתה הצדקה, אתה יודע שאני – לחבר הכנסת שלמה קרעי הוספתי זמן, נכון?

שלמה קרעי: תן לו שלוש דקות.

דוד אמסלם: תבין, אנחנו מכירים את העניין.

דוד אמסלם: תגיד: אני לא רוצה.

דוד אמסלם: זהו.

מנסור עבאס: לא, זה עניין של התקנון.

דוד אמסלם: הוא ניסה להראות שאני לא מבין כלום והוא מבין הכול, והוא טועה, הוא לא מכיר את החוק.

דוד אמסלם: אז לא משנה.

דוד אמסלם: תגיד שאתה לא רוצה.

דוד אמסלם: זהו.

שלמה קרעי: יש לך שיקול דעת.

דוד אמסלם: הרי אתה עושה דווקא, בגלל שאתה החלטת ככה, וזה בסדר, אין שום בעיה.

שלמה קרעי: תן לו שלוש דקות.

דוד אמסלם: אנחנו אמרנו: מי שלא מכבד אותנו, אנחנו לא מכבדים אותו.

מנסור עבאס: אני מסתכל על רשימת החוקים כדי למצוא לך – – –

דוד אמסלם: לא צריך, לא צריך, אתה לא עושה לנו טובה.

דוד אמסלם: תבין לאן הגענו, שאתה צריך לתת לנו גם אישור פה.

מנסור עבאס: טוב, יש חוק קרוב שאתה יכול להתנגד לו.

שלמה קרעי: תן לו שלוש דקות.

שלמה קרעי: כבר היה מדבר.

דוד אמסלם: לא צריך, לא צריך.

מנסור עבאס: לא, יש תקנון.

מנסור עבאס: אנחנו חייבים.

שלמה קרעי: יש לך שיקול דעת.

דוד אמסלם: אמרתי לך, רק אל תעשה אותנו אהבלים.

דוד אמסלם: תגיד מה שאתה רוצה, רק אל תעשה אותנו גם מטומטמים.

דוד אמסלם: הם מטומטמים – אנחנו לא מטומטמים.

מנסור עבאס: להלן תוצאות ההצבעה: 28 חברי כנסת בעד, 58 חברי כנסת מתנגדים.

מנסור עבאס: הצעת החוק לא מתקבלת.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1667/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק אתרי התיישבות בהליכי הסדרה, התשפ"א–2021, של חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, גברתי.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, ובעיקר חבריי שנעדרים מכאן, שנעדרים מהאולם הזה, גם חברתי מיכל רוזין.

אורית סטרוק: האמת שאני מתביישת בשבילכם.

אורית סטרוק: ממש ממש מתביישת בשבילכם.

אורית סטרוק: אני רוצה לשאול אותך, אדוני היושב-ראש, עלה כאן במליאה לפני שבוע, שבועיים, חוק כפר קאסם של האופוזיציה – איך אדוני היושב-ראש הצביע?

אורית סטרוק: איך הצביע?

מנסור עבאס: את יודעת.

אורית סטרוק: בעד, הצביע בעד.

אורית סטרוק: איך הצביעו חברי הכנסת של רע"מ, כולם?

חיים כץ: – – –

מנסור עבאס: הדוגמה הנכונה זאת ההצבעה על חוק האזרחות, אז הצבעתם נגד והצבענו בעד.

אורית סטרוק: אתם, כל חברי הכנסת – – –

מנסור עבאס: נכון, חבר הכנסת יריב לוין?

יריב לוין: אני לא מנהל את הקואליציה.

מנסור עבאס: כן, זאת הדוגמה שאת צריכה להביא.

מנסור עבאס: הרי כולנו יודעים שההצבעה היא בהתאם למשמעת הקואליציונית, למשמעת האופוזיציונית.

אורית סטרוק: על זה אני מדברת.

אורית סטרוק: על זה אני מדברת.

אורית סטרוק: בדיוק על זה אני מדברת, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: אני מדברת בדיוק על זה, למה חברי הכנסת הערבים בקואליציה יכולים להרשות לעצמם להצביע בעד חוק כפר קאסם?

אורית סטרוק: למה חברי הכנסת שהזדהו עם חוק כפר קאסם בקואליציה יכולים או להצביע בעד או לצאת החוצה, אבל מיכל שיר צריכה להצביע נגד חוק ההתיישבות הצעירה; שרן השכל צריכה להצביע נגד חוק ההתיישבות הצעירה – –

בצלאל סמוטריץ': – – –

אורית סטרוק: – – צביקה האוזר צריך להצביע נגד, למה?

אורית סטרוק: למה?

אורית סטרוק: מילא, אני עוד מבינה, אדוני היושב-ראש, שפה, בכנסת – – –

בצלאל סמוטריץ': כי עבאס יפיל את הממשלה וכלאם פאדי – – –

אורית סטרוק: בדיוק, בדיוק.

אורית סטרוק: פה, בכנסת, מתרחש אירוע מוזר.

דוד אמסלם: – – – מר בנט שלח אותו לנהל משא ומתן – –

אורית סטרוק: נכון, ויום אחרי שהוא אמר שאין משא ומתן.

דוד אמסלם: – – על כל מדינת ישראל – לא מדינה פלסטינית – על איך מחסלים את מדינת ישראל – –

אורית סטרוק: מבפנים, מבפנים.

דוד אמסלם: – – לפי התפיסה של האחים המוסלמים, שהוא אחד מהוגיה הכי גדולים.

אורית סטרוק: בדיוק.

אורית סטרוק: אז באמת אני אומרת – – –

דוד אמסלם: הוא הסניף הישראלי.

אורית סטרוק: אני אומרת באמת, חבריי חברי הכנסת – –

דוד אמסלם: הוא ושייח' ראאד חברים טובים, ככה.

אורית סטרוק: – – חבריי חברי הכנסת מהקואליציה, שרוצים את הסדרת ההתיישבות הצעירה, אפילו את המינימום הזה – אפילו את המינימום הזה שנתנו למנסור עבאס ונתנו לווליד טאהא ונתנו לחברת הכנסת זועבי ונתנו לחבר הכנסת סלאלחה – להצביע בעד, בעד החוק – אפילו את זה לא נותנים לכם.

אורית סטרוק: עד כדי כך אתם למרמס?

אורית סטרוק: עד כדי כך שאתם יודעים, אתם יודעים מה תנאי החיים בהתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: אתם יודעים שיושבים שם חלוצים מלח הארץ שכל ממשלות ישראל שלחו אותם.

אורית סטרוק: כל ממשלות ישראל שלחו אותם לגבעות.

דוד אמסלם: אפילו בני בגין לא יצביע כנראה.

דוד אמסלם: בוא נראה, בוא נראה.

אורית סטרוק: על זה אני לא מתפלאת יותר מדי.

דוד אמסלם: אה, לא מתפלאת?

אורית סטרוק: לא, לא, אבל אני כואבת את כאבם של החברים שלי, שלא יודעים אפילו לעמוד על הזכויות המינימליות שלהם, ולהגיד: חבר'ה, אנחנו בעד ההתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: תנו לנו להצביע בעד.

אורית סטרוק: שום דבר.

אורית סטרוק: כמו שבחקיקה של הקואליציה הזו – – –

סמי אבו שחאדה: יש פתרון יותר טוב, ואפשר לחסוך להם את כל הסבל הזה.

סמי אבו שחאדה: פשוט – – –

אורית סטרוק: כמו שבחקיקה, כמו שבחקיקה של הקואליציה הזו – – –

קריאות: – – –

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, תגן על הזכות שלי לדבר.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, נא לאפשר לחברת הכנסת סטרוק להשלים – – –

קריאות: – – –

אורית סטרוק: לא, אני לא יכולה לדבר ככה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: – – – ויסבלו ויגרמו לאחרים לסבול.

סמי אבו שחאדה: בשביל מה?

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, בבקשה, תן לחברת הכנסת להשלים את דבריה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי.

אורית סטרוק: תודה.

אורית סטרוק: זה שבכנסת מתקיימים במקביל שני דיונים – – –

סמי אבו שחאדה: – – –

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אם הוא ממשיך להפריע לי, תוציא אותו.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: בבקשה.

בצלאל סמוטריץ': לא, אבל הוא צודק.

בצלאל סמוטריץ': יש פתרון מצוין להפסיק את הסבל של הערבים פה בארץ: שילכו מפה – – –

מנסור עבאס: חבר כנסת בצלאל סמוטריץ', די כבר.

אורית סטרוק: זה שבבניין הזה מתקיימים במקביל שני דיונים בשני חדרים נפרדים – בחדר אחד יושבים בוועדת הפנים, ושם דנים על חוק החשמל, ומדברים על הילדים המסכנים, שצריך לחבר אותם לחשמל כמו שצריך, וצריך לוותר להם על הליכי תכנון ובנייה.

אורית סטרוק: בכלל, ברגע שחוק החשמל יעבור – – –

מנסור עבאס: לא, לא.

מנסור עבאס: לא מוותרים.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: לא מוותרים.

אורית סטרוק: ברגע שחוק החשמל יעבור יהיו בישראל שתי אוכלוסיות.

אורית סטרוק: לאוכלוסייה היהודית יש את חוק התכנון והבנייה, ולאוכלוסייה הערבית יהיה חוק הבנייה והתכנון.

אורית סטרוק: אז זה קורה בחדר אחד – בחדר ועדת הפנים.

אורית סטרוק: ובחדר אחר מתחננת על נפשה חברת הכנסת מיכל שיר, חברת הקואליציה, מתחננת על נפשה שייתנו חשמל ל-12,000 ילדים שכל פשעם הוא שהם לא נולדו ערבים ושהם גרים בהתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: מסכנים, הם לא נולדו ערבים, אז לא יחברו אותם לחשמל, כי הם יהודים, כן.

גבי לסקי: – – –

אורית סטרוק: רק בגלל זה.

אורית סטרוק: וחברת הכנסת מיכל שיר צריכה להילחם כדי שבכלל יאפשרו לה לעשות דיון כזה, וכאן, במליאה, יחייבו אותה להצביע נגד החוק שהיא מאמינה בו.

אורית סטרוק: ואני מתביישת בשבילכם.

אורית סטרוק: אני מתביישת בשבילכם.

אורית סטרוק: אני רוצה להקריא לכם דברים שאמרו חברי ועדת השרים לחקיקה על החוק הזה, שעכשיו דחו אותו בארבעה חודשים.

אורית סטרוק: למה ארבעה חודשים?

אורית סטרוק: יעברו ארבעה חודשים, ייגמר החורף, והילדים בהתיישבות הצעירה יסבלו מהקור, יסבלו מהרטיבות, יסבלו מהדרכים שיהיו מוצפות, ואז בואו נדון שוב בעתידם.

אורית סטרוק: נראה אם הם חשובים לנו, לא חשובים לנו.

סמי אבו שחאדה: לא חייבים.

סמי אבו שחאדה: לא חייבים.

סמי אבו שחאדה: הם בחרו לסבול – – –

אורית סטרוק: ארבעה חודשים, שיסבלו בינתיים.

אורית סטרוק: מה הם בסך הכול?

אורית סטרוק: ילדים של מתנחלים.

סמי אבו שחאדה: שילכו הביתה – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, די כבר.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי.

אורית סטרוק: יסבלו, בבקשה.

אורית סטרוק: ילדים של מתנחלים, שיסבלו קצת.

אורית סטרוק: אז מה אמר על הדבר הזה רק לפני שנה?

אורית סטרוק: יושב-ראש ועדת השרים לחקיקה, השר גדעון סער, מה הוא אמר על הסדרת ההתיישבות הצעירה?

אורית סטרוק: הוא אמר: אני רואה בזה נושא עקרוני של מחויבות מוסרית של מדינת ישראל לאזרחים שלה – גדעון סער.

אורית סטרוק: מה אמרה על החוק הזה חברת ועדת השרים לחקיקה, השרה אילת שקד, רק לפני שנה?

אורית סטרוק: היא אמרה: ימינה מתחייבת כי בכל הסכם קואליציוני נושא הסדרת ההתיישבות הצעירה יעמוד בראש סדר העדיפויות בכל ממשלה שתקום – אילת שקד.

אורית סטרוק: מה אמר השר מתן כהנא על אותו נושא?

אורית סטרוק: אני מרגיש צורך – אומר מתן כהנא – אני מרגיש צורך להגיד לאנשי ההתיישבות הצעירה תודה על המסירות וההקרבה עבור כולנו; חייבים לדאוג לצרכים ההומניטריים שלהם; ממשלת ישראל חייבת להסדיר את ההתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: ככה אומרים תודה, מתן כהנא?

אורית סטרוק: ככה אומרים תודה, או ככה יורקים בפנים של האחים והאחיות שלך, המאומצים שלך מעשהאל?

אורית סטרוק: מה אמר השר זאב אלקין – הוא מרכז הקואליציה מטעם הממשלה, נכון?

אורית סטרוק: השר זאב אלקין, שעוד מעט יסביר לכולם פה איך להצביע נגד, מה הוא אמר לפני שנה?

אורית סטרוק: הוא אמר: אני לא מוכן לקבל מדיניות של אפליה; לא תהיה איפה ואיפה; גם ליהודים מגיעות זכויות במדינת היהודים.

אורית סטרוק: ועכשיו השר זאב אלקין, ביד אחת מסדיר את ההתיישבות הבדואית, וביד השנייה מסדיר 70,000 בתים ערביים רק בגלל שהם ערבים, וביד השלישית – זאת היד שעושה ככה וככה, וככה וככה – הוא אומר לילדי ההתיישבות הצעירה: תחכו.

אורית סטרוק: תחכו ארבעה חודשים – לא מגיע לכם, כי אתם סתם ילדים של מתנחלים.

אורית סטרוק: למה שתקבלו מים כמו שצריך?

אורית סטרוק: למה שיהיה לכם חשמל כמו שצריך?

אורית סטרוק: למה שיהיה לכם כביש כמו שצריך?

אורית סטרוק: למה שתהיה לכם מדרכה, שלא תידרסו?

אורית סטרוק: למה?

אורית סטרוק: תחכו ארבעה חודשים.

אורית סטרוק: מי אתם בכלל?

אורית סטרוק: אני מתביישת בשבילכם, חבריי מהקואליציה.

אורית סטרוק: לא מדברת על אלה שלא מבינים מה זה ההתיישבות הצעירה ועוד לא היו בסיור ועוד לא ראו, למרות שגם אותם אני לא מבינה; אפילו אתכם אני לא מבינה – יואב, ורן ואמילי, אתם מוכנים לחבר לחשמל ילדים של ערבים רק בגלל שהם ערבים, וילדים של מתנחלים לא, רק בגלל שהם מתנחלים.

אורית סטרוק: אני אשמח שתעלי להגיב אחר כך.

אורית סטרוק: זו זכותך – הזכרתי אותך בשמך.

אורית סטרוק: חברים יקרים, אני הייתי ב-1 בספטמבר, ביום פתיחת הלימודים, בעשהאל, יישוב שמתן כהנא אימץ אותו בעבר, והיום מאמץ אותו חבר כנסת ניר אורבך.

אורית סטרוק: ילדי עשהאל חתמו על מכתב לראש הממשלה, שבו הם כתבו לו, לראש הממשלה: אנחנו מבקשים להסדיר את עשהאל, וחתמו את השמות שלהם: הללי, רועי, עוז, אורי, שמואל, נטע, דוד, שילה, נהרה, אלומה, טליה, ענהאל.

מיכל רוזין: למה אין מיכל?

אורית סטרוק: יש מיכל.

אורית סטרוק: מיכל, נכון.

אורית סטרוק: מיכל – יש ילדה בעשהאל שקוראים לה מיכל, ואין לה חשמל כמו שצריך ואין לה מים כמו שצריך, והיא לא יכולה להתקלח עם מים חמים בחורף, וקר לה.

מנסור עבאס: כן, גברתי, אנחנו חייבים לסיים.

אורית סטרוק: אז מה, מיכל?

אורית סטרוק: חברת הכנסת מיכל רוזין, רק בגלל שהוא לא ערבייה לא תסדרי לה חשמל?

מנסור עבאס: כן, תודה.

אורית סטרוק: רק בגלל שהיא לא ערבייה?

אורית סטרוק: תתביישו.

אורית סטרוק: פשוט תתביישו.

אורית סטרוק: ממש תתביישו.

קריאה: – – –

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת.

מנסור עבאס: יעלה וישיב ראש הממשלה החלופי, שר החוץ, יאיר לפיד, בבקשה.

מנסור עבאס: עד עשר דקות.

יאיר לפיד: לא נצטרך אפילו דקה.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, נושא ההתיישבות הוא כמובן נושא מורכב, חשוב, לאומי, ציוני מן המעלה הראשונה.

יאיר לפיד: ולפיכך, אין מקום לעסוק בו בהצעת חוק פרטית.

יאיר לפיד: הוא עניין לממשלה – להתכנס, לחשוב ולעשות החלטות.

יאיר לפיד: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, כבוד שר החוץ.

איתמר בן גביר: פוגעים בילדים.

איתמר בן גביר: תתבייש לך.

איתמר בן גביר: פוגעים בילדים – – –

דוד אמסלם: תתבייש.

דוד אמסלם: תיקח לך עוד מטוס לחו"ל.

דוד אמסלם: תיקח עוד מטוס לחו"ל במיליון שקל.

איתמר בן גביר: – – – תתבייש – – – המתנחלים.

איתמר בן גביר: תתבייש לך.

מנסור עבאס: שלוש דקות, גברתי.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: אדוני שר החוץ וראש הממשלה החלופי יאיר לפיד צודק.

אורית סטרוק: צודק.

אורית סטרוק: זה לא עניין להצעת חוק פרטית.

אורית סטרוק: הממשלה צריכה להסדיר את ההתיישבות הצעירה.

אורית סטרוק: יש הצעת חוק מוכנה על המדף, שגובשה על ידי בני גנץ.

אורית סטרוק: למה היא לא עולה בממשלה?

אורית סטרוק: אבל אתה יודע מה?

אורית סטרוק: אתה יודע מה?

קריאה: לא שומעים אותך.

אורית סטרוק: לא שומעים אותי?

מנסור עבאס: שומעים אותך – – –

אורית סטרוק: אתה יודע מה, חברי ניר אורבך – ניר, ניר, ניר.

אורית סטרוק: ניר ידידי, אני הזכרתי פה קודם את ילדי עשהאל – אתה אימצת את היישוב עשהאל.

ניר אורבך: ואני מקווה – – – שיצליחו, בעזרת השם.

אורית סטרוק: אמן.

ניר אורבך: – – – של האופוזיציה.

ניר אורבך: בעזרת השם – – –

אורית סטרוק: אני רק אומרת דבר אחד: ילדי עשהאל כתבו מכתב לראש הממשלה, לא לראש הממשלה החלופי – אתה יודע למה לא לראש הממשלה החלופי?

אורית סטרוק: כי מי שהבטיח להסדיר אותם בישיבת הממשלה הראשונה בראשותו זה נפתלי בנט, לא יאיר לפיד.

אורית סטרוק: נפתלי בנט הבטיח, הצטלם – – –

מנסור עבאס: טוב.

אורית סטרוק: מה, יש לי עוד זמן.

אורית סטרוק: מה קרה?

אורית סטרוק: הכול בסדר.

מנסור עבאס: לא, לא.

מנסור עבאס: כן, כן.

מנסור עבאס: בהחלט.

אורית סטרוק: נפתלי בנט הבטיח – הצטלם איתם, עם אנשי ההתיישבות הצעירה בשדה בועז – ואמר: אני מתחייב שההתיישבות הצעירה תוסדר בישיבת הממשלה הראשונה בראשותי.

אורית סטרוק: ומאז הוא הצליח להסדיר את ההתיישבות הבדואית, והוא הצליח להביא חשמל ל-70,000 בתים ערביים בצפון.

אורית סטרוק: רק את ההתיישבות הצעירה הוא שכח.

אורית סטרוק: ואפילו לא מאפשר לכם – ניר אורבך, שרן השכל, מיכל שיר, צביקה האוזר – הוא אפילו לא מאפשר לכם את המינימום שהוא אפשר למנסור עבאס.

אורית סטרוק: למנסור עבאס הוא אפשר להצביע בעד חוק כפר קאסם.

אורית סטרוק: למה אתם פחות ממנו?

אורית סטרוק: איזו מין קואליציה זו, שלא רק שהיא מדכאת את היהודים בגלל שהם יהודים, היא מדכאת את חברי הכנסת היהודים בגלל שהם יהודים?

אורית סטרוק: רק לערבים מותר הכול, רק לרע"מ מותר, רק לערבים חברי מרצ מותר, אבל לאנשים בקואליציה, שחשובה להם ההתיישבות הצעירה, אסור.

אורית סטרוק: הם לא יכולים להצביע לפי צו מצפונם.

אורית סטרוק: הם צריכים להצביע לפי החליל של מנסור עבאס.

עופר כסיף: – – –

אורית סטרוק: תתביישו לכם.

אורית סטרוק: ילדי עשהאל – – –

משה ארבל: איפה בנט?

אורית סטרוק: בנט מחפש את ההחלטה.

אורית סטרוק: אולי היא על איזה מדף.

משה ארבל: הוא בנגב.

משה ארבל: הוא בונה יישובים לבדואים.

אורית סטרוק: אה, הוא בנגב – הבנתי, בדיוק.

אורית סטרוק: זו ממשלה שמפנה עורף לטובים שבבניה, לטובים שבחלוציה, ומתחברת לאויביה.

אורית סטרוק: בושה וכלימה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת אורית סטרוק.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים להצבעה שמית, לפי בקשת האופוזיציה.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי סגנית מזכירת הכנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – נגד משה אבוטבול – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – נגד

מנסור עבאס: חברי הכנסת, בבקשה, נא לשבת.

מנסור עבאס: חבר הכנסת טופרובסקי, חבר הכנסת מיקי זוהר, אנא מכם לשבת.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, לשבת.

מנסור עבאס: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

מנסור עבאס: המזכירה תקרא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אמיר אוחנה – אינו נוכח דוד ביטן – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח

מנסור עבאס: האם יש חברי כנסת שמעוניינים להצביע ולא הצביעו?

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: תמה ההצבעה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת יעקב אשר הצביע בטעות.

מנסור עבאס: הוא מקוזז.

מנסור עבאס: תוצאות ההצבעה: בעד – 43, נגד – 55.

מנסור עבאס: ההצעה לא מתקבלת.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר היום – הצעת חוק העונשין (תיקון – החמרת ענישה בפשיעה חקלאית), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אופיר סופר.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אופיר סופר.

מנסור עבאס: לפני כן מזכירת הכנסת נותנת הודעה, בבקשה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת מסקנות הוועדה המיוחדת לזכויות הילד בעקבות דיון בהצעה לסדר-היום של חברי הכנסת קטי קטרין שטרית, איתמר בן גביר, ינון אזולאי ועאידה תומא סלימאן בנושא: מאבק המטפלות והחינוך לגיל הרך.

אלינור ימין: תודה.

מנסור עבאס: תודה, גברתי.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1861/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אופיר סופר, עשר דקות.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת.

אופיר סופר: קודם כול, אדוני היושב-ראש, אני חייב לשאול איך היה בשליחות המדינית?

אופיר סופר: איך זכית מהשכנות הקרובה שלנו, להגיע ולייצג את ישראל בשליחות מדינית כל כך חשובה ומפוארת?

מנסור עבאס: קיבלתי הזמנה, נעניתי, ואני מקווה שהביקור הזה, שהוא לא בשליחות מדינית, תורם ליחסים בין שתי המדינות.

מנסור עבאס: תודה.

אופיר סופר: אתה אומר, הצנזורה הטילה – – –

מנסור עבאס: לא, שום צנזורה.

אופיר סופר: טוב, חבריי חברי הכנסת, הצעת החוק שאני הולך לדבר עליה היא הצעת חוק מאוד רצינית.

אופיר סופר: היא עוסקת באחת הנקודות הכואבות שהחברה הישראלית עסוקה בהן.

אופיר סופר: ואם אנחנו מדברים על הפשיעה בחברה הערבית כעל מגפה, אז אפשר לדבר על הפרוטקשן כווריאנט ועל הפשיעה החקלאית כווריאנט.

אופיר סופר: לכן צריך להסתכל על הכול כעל מכלול אחד שלם – מכלול אחד שלם של אירוע, של תופעה וגם מכלול שלם של פתרונות.

אופיר סופר: מטרת החוק היא להחמיר ענישה כלפי אחת מהרעות החולות שנמצאת במדינתנו; כלפי אחת מהרעות החולות בנגב וכלפי אחת מהרעות החולות בגליל.

אופיר סופר: אני בתור תושב הגליל, בתור מישהו שגר במושב – ועסקתי בעבר בחקלאות, הנושא הזה קרוב לליבי – אני מכיר את הסוגיה מקרוב.

אופיר סופר: אני מכיר כמה קשה לגדל את האגס, את התפוח; כמה מאמצים זה מצריך; כמה אתה תלוי בנזקי טבע וכמה אתה תלוי בפגעי מזג האוויר; כמה אתה תלוי בשועלים, שמחבלים בהשקיה – אני מתכוון באמת לשועלים ולתנים פיזית – וכמה אתה תלוי גם באותם אלה שמחבלים ופוגעים בחקלאות עצמה.

אופיר סופר: החקלאי, שבמהותו הוא איש מאמין, קורס מתוך ייאוש, קורס תחת הנטל ועוזב את האדמות.

אופיר סופר: אנחנו מדברים על מאבקי שליטה על קרקעות; אנחנו מדברים על רועים שמורחקים מן השטח; אנחנו מדברים על מאבק על הארץ שלנו.

אופיר סופר: תופעת הפרוטקשן במגזר החקלאי באה לידי ביטוי, במובן הגס, במלוא מובן המילה.

אופיר סופר: כאן נשאלת השאלה: מהו תפקידה של המדינה?

אופיר סופר: היכן המדינה בהרתעה?

אופיר סופר: היכן המדינה בענישה?

אופיר סופר: היכן המדינה באכיפה?

אופיר סופר: נכון, יש כאן כמה מרכיבים: יש המרכיב להגיע, לייצר את ההפללה.

אופיר סופר: אני חייב לציין שחבר הכנסת רם בן ברק אף הוא חתום על היוזמה, גם חברת הכנסת יעל בן משה.

אופיר סופר: זה לא בדיוק עניין של קואליציה-אופוזיציה, זה כן עניין של ציוני או לא ציוני.

אופיר סופר: כי אנחנו במדינה שלנו רוצים ליישב את הארץ.

אופיר סופר: על מנת להגיע להרתעה צריך לתגבר את הכוחות המשטרתיים, לייצר להם את הכוחות.

אופיר סופר: אני יודע שסגן השר סגלוביץ' פועל בעניין.

אופיר סופר: אבל, חבריי, אם לא נשכיל להחמיר את הענישה, כנראה שההפקרות תמשיך לחגוג.

אופיר סופר: הקשבתי אתמול היטב לדבריו של מפקד המחוז הצפוני שמעון לביא על הייאוש.

אופיר סופר: הוא אומר את זה אחרי מבצע חשוב מאוד, שעבדו עליו יותר משנה וחצי.

אופיר סופר: כאן צריך להגיד שאפו גדול לשר לביטחון הפנים הקודם, שהתחיל את הפעילות הזאת, וצריך להגיד שאפו גדול למשטרת ישראל וגם לך, סגן השר סגלוביץ', על שאתה שוקד על המלאכה, ועל כך שאנחנו מגיעים לגמר מלאכה בעניין הזה.

אופיר סופר: אבל גמר המלאכה בעניין הזה יהיה כשאנחנו נעניש.

אופיר סופר: כשאנחנו נעניש את אותם פושעים, את אלה שמערערים על קיומנו בארצנו.

אופיר סופר: החמרת הענישה היא רכיב מרכזי בהתמודדות עם הפרוטקשן.

אופיר סופר: זה לא המרכיב היחיד, אבל זה מרכיב מרכזי.

אופיר סופר: החוק הזה הוא חוק טוב.

אופיר סופר: אני לא כתבתי אותו אישית – הגישו אותו חברי כנסת לפניי, בקדנציות קודמות.

אופיר סופר: הוא נכתב על ידי התאחדות חקלאי ישראל, והם מאוד מאוד מאוד רוצים שהחוק הזה יעבור.

אופיר סופר: ואני חייב לומר, חבריי חברי הכנסת, שכל 24 השעות האחרונות אני מרגיש עד כמה חשוב לרבים, גם מהקואליציה וגם מהאופוזיציה, שהחוק הזה יעבור.

אופיר סופר: אבל מה לעשות?

אופיר סופר: לא לכולם יש את הפריבילגיה של מנסור עבאס.

אופיר סופר: מנסור יכול לקבל חופש הצבעה.

אופיר סופר: אבל לא כולם – – –

מנסור עבאס: לא, אופיר, אופיר, אופיר, ברשותך – – –

אופיר סופר: מפלגת רע"מ, סליחה, מפלגת רע"מ יכולה לקבל חופש הצבעה.

אופיר סופר: לצערי, בעניין הזה לא הגענו לחופש הצבעה.

אופיר סופר: אבל – – –

מנסור עבאס: אופיר, ברשותך – – –

אופיר סופר: בכל זאת, אתה מנהל את הישיבה.

מנסור עבאס: כן, כן, ברשותך.

מנסור עבאס: אתה יודע, אומרים שנתנו למנסור עבאס מיליארדים, נכון?

אופיר סופר: כן, אבל זה – – –

דוד אמסלם: לא נתנו לך כלום.

דוד אמסלם: הם נתנו לך את כל המדינה.

מנסור עבאס: 1.5 מיליארד שקלים – – –

דוד אמסלם: נתנו לך את המדינה.

מנסור עבאס: 1.5 מיליארד שקלים שנתנו לעבאס לכאורה – – –

אופיר סופר: רק שנייה, עצרו לי את השעון, עצרו לי את השעון.

מנסור עבאס: כן, כן, אני אתן לך.

מנסור עבאס: אני אתן לך.

מנסור עבאס: אני אתן לך.

דוד אמסלם: אתה, מהאחים המוסלמים, קיבלת את המדינה.

מנסור עבאס: תקשיב, תקשיב – – –

דוד אמסלם: לא תקשיב – אתה מהאחים המוסלמים.

מנסור עבאס: תקשיב לאן 1.5 מיליארד שנתנו למנסור עבאס הלכו.

דוד אמסלם: – – – אנחנו לא נתנו כלום.

דוד אמסלם: הם נתנו לך את המדינה.

מנסור עבאס: לאן הלכו, סגן השר יואב סגלוביץ'?

מנסור עבאס: הלכו למשטרה, 1,100 תקנים – – –

דוד אמסלם: תדבר לחברים שלך, אנחנו לא – – – באחים המוסלמים.

מנסור עבאס: 12 שנים הזנחתם את המשטרה, לא חיזקתם את המשטרה – –

דוד אמסלם: אל תסתכל עלינו – תסתכל על החברים שלך – – –

מנסור עבאס: – – ואתם באים להגיד היום שרוצים לאכוף – – –

דוד אמסלם: אתה מהאחים המוסלמים.

דוד אמסלם: רוצה לחסל את מדינת ישראל.

מנסור עבאס: הזנחתם, הפקרתם, זהו.

דוד אמסלם: הם שמו אותך על הפודיום.

דוד אמסלם: שלחו אותך אתמול לירדן.

דוד אמסלם: נתנו לך חצי – – –

מנסור עבאס: אני, מנסור עבאס, דאגתי למשטרה, והבאתי 1.5 מיליארד שקלים כדי לחזק אותה, ואני אמשיך לעשות את זה.

דוד אמסלם: אתה ניסית לשכור עורך דין שייצג את הרוצחים של משפחת פוגל.

מנסור עבאס: בבקשה, עכשיו תמשיך.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, כסגן השר לביטחון פנים לשעבר, הסכום הזה שאתה מדבר עליו – אנחנו עשינו עליו דיונים במשרד לביטחון פנים, ויכול להעיד סגן השר.

דסטה גדי יברקן: הכסף שאתה מדבר עליו, התקציב למשטרה, עמד על – – –

אופיר סופר: חבר הכנסת האוזר, רצית שאני אזכיר את שמך – אז הינה, אני מזכיר את שמך.

אופיר סופר: אני רוצה לחזור לדבר, אבל הוא השתלט לי על המיקרופון.

אופיר סופר: אני לא יכול להגיד מילה.

מנסור עבאס: לא, אני לא השתלטתי.

מנסור עבאס: אני אתן לך.

צבי האוזר: – – –

אופיר סופר: אוקיי, אז אני אומר ככה, חבריי – – –

מנסור עבאס: רציתי להעמיד את הדברים על דיוקם.

שלמה קרעי: אבל איך הייתה ההיכרות המחודשת עם מלך ירדן?

מנסור עבאס: נתתי תשובה, שלמה.

שלמה קרעי: לא נתת.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אופיר.

אופיר סופר: שלמה, אתה היית מת לבקר בארמון של מלך ירדן.

שלמה קרעי: לא, הוא אמר שזאת הייתה פגישת היכרות.

שלמה קרעי: הוא אמר שהוא נפגש גם כשהוא היה אצל נתניהו, אז איזה היכרות זאת?

אופיר סופר: אני חושב שמה שקורה היום במדינת ישראל זה בהחלט תופעה מסקרנת, ובעניין הזה אני מבין את מלך ירדן.

אופיר סופר: אני מצטער בשביל מדינת ישראל.

דוד אמסלם: נתת לו עוד קצת מים?

אופיר סופר: טוב, חבריי, אני רוצה לגשת לגופו של החוק.

מנסור עבאס: בבקשה, אופיר.

דוד אמסלם: נתת לו קצת מהכסף?

אופיר סופר: עכשיו אתה מפריע לי, דודי?

אופיר סופר: דודי.

דוד אמסלם: נתת למדרסות שמה?

דוד אמסלם: כמה?

דוד אמסלם: כמה סיכמת – – –

מנסור עבאס: בבקשה.

אופיר סופר: דודי, אתה – – –

מנסור עבאס: בינתיים רק למשטרה נתנו.

מנסור עבאס: בינתיים רק למשטרה.

דוד אמסלם: לא רצית להביא איחוד משפחות משמה?

מנסור עבאס: כדי שתשמור עליך.

מנסור עבאס: בבקשה.

דוד אמסלם: ראיתי מה עשית למשפחת פוגל.

דוד אמסלם: ראינו בטלוויזיה.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אופיר.

מנסור עבאס: בבקשה.

דוד אמסלם: אתה זאב כאילו בעור של כבש.

דוד אמסלם: אתה הכין מסוכן פה בכל הבניין הזה.

מנסור עבאס: ולכן דאגתי למשטרה שמגינה עליך.

דוד אמסלם: אתה הכי מסוכן.

דוד אמסלם: אתה דואג לחסל את מדינת ישראל כל יום – אתה לא דואג למשטרה.

אופיר סופר: אני רוצה להתקדם.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: תגיד לו.

אופיר סופר: דודי, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

דוד אמסלם: עזוב אותך – – –

מנסור עבאס: הינה, אפילו הוא קורא אותך לסדר.

מנסור עבאס: אני לא קראתי אותך – – –

דוד אמסלם: אתה מממן מחבלים, תומך במחבלים.

דוד אמסלם: השהידים זה על הראש שלך.

דוד אמסלם: הכתם שלך.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר כץ, בבקשה.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: עזוב – – –

דוד אמסלם: וכל המטומטמים האלה שם עוד מוחאים לך כפיים.

מנסור עבאס: בבקשה, בבקשה.

רם בן ברק: כל המה?

רם בן ברק: דודי, לא שמענו.

מנסור עבאס: לא, לא, בבקשה.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אופיר, תשלים את הדברים.

מנסור עבאס: אני אתן לך שתי דקות.

קארין אלהרר: עד מתי, עד מתי.

אופיר סופר: אדוני השר, אני דקה מסיים – – –

רם בן ברק: כל המה, דודי?

רם בן ברק: לא שמעתי.

אופיר סופר: אדוני השר – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת רם בן ברק, הוא יגיד מה שהוא רוצה.

מנסור עבאס: בבקשה.

דוד אמסלם: שמעת מצוין, שמעת מצוין.

אופיר סופר: אני דקה מסיים, אבל אני גם רוצה שיהיה שקט.

רם בן ברק: אדוני היושב-ראש, אני חושב שאי-אפשר לעבור על אמירה כזאת לסדר-היום.

רם בן ברק: יושב חבר אופוזיציה וצועק "כל המטומטמים האלה".

רם בן ברק: איפה אנחנו נמצאים?

רם בן ברק: מאיפה הוא בא?

דוד אמסלם: אסור לי להגיד שאתם מטומטמים?

דוד אמסלם: מה, אתה גאון?

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אופיר.

אופיר סופר: אז אני רוצה להגיד – – –

רם בן ברק: עם כל הכבוד – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת רם בן ברק, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה קראת לנתניהו בוגד – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת דוד אמסלם, בבקשה.

אמיר אוחנה: היושב-ראש – – –

מנסור עבאס: לא, סליחה, סליחה, סליחה, אדוני.

מנסור עבאס: סליחה, חבר הכנסת אמיר – – –

אמיר אוחנה: רגע, רגע, אבל אתה אמרת משהו לא נכון על תקציב המשטרה.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אמיר אוחנה – – –

אמיר אוחנה: אני מבקש ממך: ב-2009 תקציב הבט"פ היה 9.5 מיליארד, ובחלוף עשור הוא הוכפל פי שניים.

אמיר אוחנה: אנחנו פתחנו יותר תחנות ביישובים ערביים מאשר ב-70 השנים שקדמו לכך.

מנסור עבאס: כל הכבוד, אני מודה.

אמיר אוחנה: לא, זה לא כל הכבוד.

אמיר אוחנה: אמרת בדיוק ההפך.

מנסור עבאס: כל הכבוד.

אמיר אוחנה: אמרת שהקפאנו את המשטרה, שלא עשינו במשטרה.

אמיר אוחנה: אנחנו גייסנו יותר שוטרים מוסלמים מאשר – – –

מנסור עבאס: ועובדה, חבר הכנסת – – –

אמיר אוחנה: לא עובדה, לא עובדה – אני מביא נתונים – – –

מנסור עבאס: חבר הכנסת אמיר אוחנה, אני והשר עבדנו ביחד – – –

אמיר אוחנה: 19.5 מיליארד – אלו נתונים.

אמיר אוחנה: בעשור הכפלנו את זה פי שניים.

מנסור עבאס: אבל במבחן התוצאה לא הצלחנו.

דוד אמסלם: הוא לא כתב נאום אצלך?

דוד אמסלם: הזמין אותך לבית שלו?

דוד אמסלם: לא?

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אופיר כץ.

דוד אמסלם: אצלו עוד לא הגעת?

מנסור עבאס: חבר הכנסת אופיר כץ – – –

אופיר סופר: אופיר סופר.

מנסור עבאס: אופיר סופר, סליחה.

דוד אמסלם: עוד לא הגעת אצלו?

דוד אמסלם: איזה – – –

מנסור עבאס: בואו ניתן לו להשלים.

מנסור עבאס: אנחנו חייבים להתקדם.

מנסור עבאס: בבקשה.

דוד אמסלם: לא כתבת לו נאום?

אופיר סופר: טוב, חברים, חבריי חברי הכנסת, את הידיעות על הפשיעה החקלאית ועל הפרוטקשן אנחנו פוגשים מדי שבוע, וצריך לומר את האמת, ביושר ובכנות, שהן חולפות.

אופיר סופר: חולפות להן, ולפעמים הן לא מגיעות אפילו לגלי האתר.

אופיר סופר: רצות ברשתות.

אופיר סופר: מעטות הפעמים שהן מקבלות את היחס הראוי והמתאים.

אופיר סופר: הואיל ומדובר בסוגיה מאוד מורכבת ובחוק עם מרכיבים רבים – כארבעה עד חמישה מרכיבים יש בחוק הזה – בשיחה עם שר המשפטים, יושב-ראש ועדת השרים, הוא ביקש ממני לעכב את ההצבעה ולא להצביע כרגע על החוק, והבטיח – שר המשפטים הבטיח, והוא גם יאשר את הדברים – שאכן בתוך חודש אנחנו, בעבודה משותפת, נביא את החוק הזה בצורה מחודשת.

גדעון סער: הבטחתי שיתקיים דיאלוג – – –

מנסור עבאס: עכשיו אתה עולה להשיב.

מנסור עבאס: עוד מעט אתה עולה להשיב.

גדעון סער: תוך ניסיון להגיע להבנה בחודש הקרוב.

מנסור עבאס: אוקיי, בסדר.

אופיר סופר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אופיר סופר.

מנסור עבאס: יעלה וישיב שר המשפטים – – –

אופיר סופר: לא, תשובה והצבעה במועד אחר.

מנסור עבאס: אה, אוקיי, תשובה והצבעה במועד אחר.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/427/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק לשכת עורכי הדין (תיקון – בחינת ההתמחות בעידן הקורונה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת אוריאל בוסו וקבוצת חברי הכנסת.

מנסור עבאס: בבקשה, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

קריאה: הוא משך את החוק?

מנסור עבאס: לא, ההצבעה תהיה במועד מאוחר יותר.

גדעון סער: במה?

גדעון סער: בחוק הזה?

מנסור עבאס: לא, בחוק הקודם, מה שסיכמתם.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מכובדי שר המשפטים, אני מגיש בפניכם היום הצעת חוק שנועדה למעשה לתקן עוול נוראי ומתמשך של קבוצה גדולה מאוד בישראל, קבוצה חשובה, שחוצה מגזרים, עדות ועדתיות – קבוצת המתמחים למשפטים שעברו את מבחני לשכת עורכי הדין בתקופת הקורונה.

אוריאל בוסו: עניינה של הצעת החוק הוא הוראת שעה לנבחני לשכת עורכי הדין בתקופת הקורונה, תקופה קשה, אשר שינתה סדרי עולם, פגעה אנושות ביכולת הפיזית, המנטלית והלימודית של אלפי הנבחנים, שנאלצו להתכונן למבחנים קשים אלו באופן בלתי הגיוני, גם אם זה בלימודים מרחוק, באמצעות הזום, במקום שיעורים פרונטליים, אינטנסיביים, במשך שלושה חודשים, כפי שקיים תמיד.

אוריאל בוסו: ואם אמרנו זום, כלולים בזה כמובן גם כל הקשיים של לימודי זום בבית – התמודדות תוך כדי עם ילדים שנמצאים בבית, סגרים חוזרים ונשנים, בעיות אישיות וכלכליות לא פשוטות ועוד ועוד.

אוריאל בוסו: כולם מכירים ומבינים את הקשיים שהתמודדנו איתם, אין צורך להרחיב.

אוריאל בוסו: תיקון הצעת החוק שאני מגיש בפניכם מבקש לתת הקלה לאותם נבחני תקופת הקורונה על ידי הפחתת רף הציון למעבר עבור אותם נבחנים, לפי מדרג שמפורט בהצעה.

אוריאל בוסו: בנוסף – לתת הזדמנות נוספת למועד מיוחד לנבחנים שהשיגו ציון נמוך מזה.

אוריאל בוסו: דבר נוסף וחשוב, במסגרת תיקון הצעת החוק יהיה רשאי שר המשפטים ליתן תוספת ניקוד במבחני הלשכה אם ראה שנפלו ליקויים בחלק מסוים של הבחינה או בכולה, או אם ראה שאחוזי המעבר בבחינה היו נמוכים באופן בלתי סביר.

אוריאל בוסו: דבר זה קורה לא פעם, כאשר המבחנים הולכים ונעשים קשים מבחינה לבחינה, בכוונת מכוון, להכשיל את הנבחנים באופן שרירותי, ולפעמים אף תוך כדי הטעיית הנבחנים, שעמלו במשך שנים רבות בלימודים קשים ומפרכים.

אוריאל בוסו: סוגיה זו מגיעה פעם אחר פעם לכותלי בית משפט, אשר פוסל שאלות מכשילות כמעט בכל בחינה, כולל בבחירות האחרונות.

אוריאל בוסו: במאמר מוסגר אציין בפניכם כי יש תקדימים רבים להקלות במבחנים שנעשו בתקופות מורכבות וקשות, הן בעולם והן בישראל, במקצועות שונים ומגוונים: מבחני הרישוי לרפואה, בחינת ראיית חשבון, טכנאים, ועוד ועוד.

אוריאל בוסו: עכשיו אני רוצה לציין בפניכם כמה עובדות.

אוריאל בוסו: קודם כול, אם יש למישהו חשש להתנגד לחוק הזה מסיבה של זילות התפקיד הזה, הצפת המקצוע, כשאנחנו יודעים שלשכת עורכי הדין פעם אחר פעם מכבידה, אציג לפניכם דוגמאות.

אוריאל בוסו: למשל, ראיתי כתבה בעיתון דה-מרקר: "מחטף בחסות הקורונה; שינוי דרמטי בשיטת בחינת הרישוי לרפואה.

אוריאל בוסו: במקום כמה בבחינות במקצועות השונים ייבחנו הסטודנטים בבחינה אחת ברפואה".

אוריאל בוסו: נתנו הקלה בתקופת הקורונה – זאת אומרת שרופאים חלילה לא מספיק מוכשרים בגלל הקורונה?

אוריאל בוסו: נתנו להם הקלה.

אוריאל בוסו: אבל מה?

אוריאל בוסו: אצל עורכי דין אנחנו אומרים להם: לא.

אוריאל בוסו: אדוני שר המשפטים, יש לי כאן את הפרוטוקול של ועדת החוקה, חוק ומשפט מ-19 באוקטובר.

אוריאל בוסו: אתה כחבר כנסת השתתפת בוועדה.

אוריאל בוסו: הינה דברים שאמרת: "אני מכבד את יושב-ראש לשכת עורכי הדין.

אוריאל בוסו: אני משוכנע במחויבות שלו גם לנושא של מוביליות חברתית.

אוריאל בוסו: לנו כוועדה יש אחריות כפולה: למנוע עוול כלפי ציבור המתמחים, כשאנחנו רואים שיעור כזה של נכשלים".

אוריאל בוסו: אלו דברים שאתה אמרת בוועדה.

גדעון סער: תקרא את כל מה שאמרתי.

גדעון סער: תקרא את כל מה שאמרתי.

אוריאל בוסו: עוד לא הבנתי פשוט – בסדר, אני קורא.

אוריאל בוסו: אני אקרא הלאה: "עם הקרדיט שאני נותן ליושב-ראש הלשכה, אני חושב שכאן – ואני לא רוצה לחזור על כל הטענות.

אוריאל בוסו: היו פה הרבה מאוד טענות".

אוריאל בוסו: עכשיו, אתה יודע שהלכו לבית המשפט, בית המשפט פסל כמה שאלות, שש שאלות ואחר כך עוד שתי שאלות במנה נוספת.

אוריאל בוסו: תחשוב שנכנס מתמחה להיבחן, לאחר שלוש שעות שהוא השקיע באותן שש שאלות, הוא היה כבר מיואש, בית המשפט פסל את השאלות הללו, אבל את הזמן הזה לא החזירו לו.

אוריאל בוסו: הוא מבחינתו נכשל.

אוריאל בוסו: יש כאן מכתב שלך, דווקא בהיותך שר המשפטים כבר, שאולי חשבת שנעשה כאן עוול, ופנית ב-1 בספטמבר ליושב-ראש הוועדה הבוחנת, השופט משה אביעד הכהן, ורשמת לו כך: בכל הכבוד, לאחר שקיבלתי חוות דעת משפטית של גורמי המקצוע במשרדי, נראה לי שפרשנות הוועדה לסמכותה מצומצמת ביותר.

אוריאל בוסו: אתה אחר כך רשמת: הבחינות התקיימו במתכונת שונה ממתכונות הבחינה הרגילה, תוך חשש מהידבקות ומבידוד.

אוריאל בוסו: כמו כן רבים מהנבחנים הם בעלי משפחות אשר נערכו לבחינות בתקופה של דוחק, סגרים ובידודים – בלי לדבר על הנושאים הכלכליים שהאנשים חוו, וירדו מתחת לקו העוני, כי שנים מבקשים לקבל מבחן.

אוריאל בוסו: לאחר מכן, כמובן, לשכת עורכי הדין נתנה את דעתה.

אוריאל בוסו: הוצאת עוד מכתב ב-13 באוקטובר, ורשמת – קיבלת מכתב:

אוריאל בוסו: עם זאת אבקש להפנות את תשומת לבכם לטענה נוספת שהוזכרה, שלפיה – שהתמודדו עם קשיים בתקופה.

אוריאל בוסו: עכשיו, אדוני היושב-ראש, דווקא אתה, שאתה מגיע מהמגזר שאינו יהודי, רבים מנכשלי המבחנים הם בני המגזר שאתה משתייך אליו.

אוריאל בוסו: יש לי כאן מכתב, למשל, מראש עיריית טבריה, יש לי כאן מכתב מראש עיריית עכו, כמובן, של עיר משולבת; יש לי כאן מכתב ששלחו עוד לשר המשפטים דאז מר בנימין גנץ, ראש עיריית באר שבע, גליל מערבי, ראש העיר שמעון לנקרי מעכו; פורום ראשי הרשויות הדרוזיות והצ'רקסיות; ג'אבר חמוד, ששלח מכתב עוד לשר המשפטים בני גנץ, מבקש ממנו התחשבות והקלה; ראש עיריית פתח תקווה.

אוריאל בוסו: יש לי כאן מכתב של מרכז המחקר והמידע, שנתנו רקע לדיון בוועדת החוקה כשהתקיים.

אוריאל בוסו: הם מציינים כאן בצורה מפורשת: צמצום היקפו של חומר הלימוד.

אוריאל בוסו: אגב, הוא מדבר גם כן על בחינות, על בגרויות נוספות, מיקוד למידה, לוח בחינות חדש.

אוריאל בוסו: לכולם נתנו הקלות.

אוריאל בוסו: דווקא לאותם נבחני לשכת עורכי הדין, מתמחים שלומדים שלוש וחצי שנים, ארבע שנים; לאחר מכן – בתקופה האחרונה, כמעט שנתיים של התמחות, שאלו דברים שצריך, אגב, לשנות אותם.

אוריאל בוסו: אני מקווה ששר המשפטים ישנה אותם.

אוריאל בוסו: צריך – א.

אוריאל בוסו: להחזיר את ההתמחות לתשעה חודשים ולא לשנתיים; ב.

אוריאל בוסו: לעשות תמיד את מבחני הלשכה בסיום לימודי התואר ולא לאחר תקופת ההתמחות.

אוריאל בוסו: יש כאן כמה היבטים שפוגעים.

אוריאל בוסו: א.

אוריאל בוסו: אתה משאיר אנשים באוויר; ב.

אוריאל בוסו: אתה תופס גם מכסות של מתמחים, ואתה לא יודע מה יהיה איתם.

אוריאל בוסו: אנחנו מתקנים עוול נוראי.

אוריאל בוסו: עכשיו, אדוני שר המשפטים, אומר לך בצורה ברורה – ויכולים לפחות לקחת את זה בשתי ידיים – אני מתחייב: אם זה יעבור בקריאה הטרומית, שום דבר בוועדה לא יתקדם ללא תיאום איתך ועם לשכת עורכי הדין.

אוריאל בוסו: אנחנו מדברים בעיקר – רשום כאן מועד 2019, אפשר לשנות את זה למועדי 2020, ספטמבר ודצמבר.

אוריאל בוסו: מדובר בעשר נקודות.

אוריאל בוסו: אנחנו מדברים על פחות נקודות, ברור, אבל זו הייתה הצעת החוק המקורית.

אוריאל בוסו: לתת מועד מיוחד.

אוריאל בוסו: תפעיל את הסמכות שלך, תקן עוול נוראי ותסייע לאלפי משפחות, תסתכל לאותם אנשים בעיניים ותסייע להם.

אוריאל בוסו: זו הצעה חברתית, שלא נוגעת לא לציבור החרדי, לא ליהודי – לכולם ביחד.

אוריאל בוסו: אני חושב שהרבה מאנשי הבית שלפני כן היו באופוזיציה, ניסו לקדם את זה.

אוריאל בוסו: היום הם בקואליציה ונמצאים בסוג של התנגשות עם עצמם.

אוריאל בוסו: גם יש חברים מהאופוזיציה, שלפני כן היו במתרס השני וקיבלו הרבה הרבה הרבה פניות.

אוריאל בוסו: כל כך סייענו לאנשים במענקים, בעזרה, ודווקא העזרה הקטנה שאנחנו יכולים לתת לאותם נכשלי מבחן לשכת עורכי הדין – אל תיתן ללשכת עורכי הדין להיות מגדל השן שדורס את הזכויות של אותם נבחנים.

אוריאל בוסו: אל תיתן להם להכתיב את המקצוע הזה.

אוריאל בוסו: בכל מקצוע אנחנו מנסים לתת לאנשים סיוע ועזרה, ודווקא כאן אנחנו סוגרים דלתות בפני אזרחים.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

אחמד טיבי: ישיב השר גדעון סער, בבקשה, שר המשפטים.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בין הדברים שאמרתי בוועדת החוקה בכנסת הקודמת לבין הצעת החוק שמוגשת להצבעה ברגע זה אין דבר וחצי דבר.

גדעון סער: אני אומר כבר בתחילת הדברים: אסור שקבלת רישיון עריכת דין תהיה כתוצאה מלחץ פוליטי, בדיוק באותה מידה שאסור שקבלת רישיון רפואה תהיה כתוצאה מלחץ פוליטי.

גדעון סער: זה בדיוק מה שמנסים לעשות פה.

גדעון סער: זאת לא הצעה חברתית.

גדעון סער: זאת הצעה שתפגע בחברה.

גדעון סער: זאת הצעה שתפגע באזרחים.

אוריאל בוסו: – – –

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר – – –

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, יואיל להגן עליי מפני הצעקות.

גדעון סער: אני אשיב בזמן.

גדעון סער: אחרת, זה זמן – – –

מיכאל מלכיאלי: לא – – – מבחנים.

אחמד טיבי: חברי הכנסת, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי וחבר הכנסת אוריאל בוסו, השר הקשיב לנאום שלך.

מיכאל מלכיאלי: לא, אנחנו – – –

אחמד טיבי: אז אנא מכם, הקשיבו לו, בבקשה.

גדעון סער: זאת הצעה שתפגע באזרחים, כי עורך דין מגן על אדם היום במעצר או בהעברה של רכושו בטאבו או בדברים הכי גורליים לחייו.

גדעון סער: אם תתקבל ההצעה הזאת, שלפיה – אני אצטט מתוך ההצעה, כי זה לא נאמר בצורה ברורה: בדיעבד כל מי שנבחן באוגוסט 2020, אם הוא קיבל 50 – 60 זה ציון המעבר – הוא עבר.

גדעון סער: אם הוא קיבל 45, הוא ייבחן במתכונת מועד מיוחד, שגם היא נקבעת בתוך הצעת החוק.

גדעון סער: מה יהיה המועד המיוחד?

גדעון סער: זה שיגעון מוחלט.

גדעון סער: זה שיגעון מוחלט, כי זה פשוט אומר שאדם, באמצעות הפעלת לחץ פוליטי על המחוקק, יכול לקבל רישיון לעריכת דין כשהוא לא עמד בסטנדרטים המקצועיים.

מיכאל מלכיאלי: – – – שיגעון.

גדעון סער: יש דבר, יש דבר, יש – – –

מיכאל מלכיאלי: שיגעון – – –

גדעון סער: נכון.

גדעון סער: זה דבר מאוד מסוכן.

מיכאל מלכיאלי: שיגעון.

גדעון סער: ושלא תחשבו שזה ייעצר בעורכי דין, כי זה ילך לעוד מקצועות.

גדעון סער: זה יהיה גם ברופאים.

גדעון סער: זה יהיה גם – – –

אמיר אוחנה: הרפואה – – – גדעון סער – – –

גדעון סער: אני אמרתי, אני אמרתי ופניתי לוועדה הבוחנת.

מיכאל מלכיאלי: לחץ פוליטי.

אמיר אוחנה: ומה?

גדעון סער: פניתי לוועדה הבוחנת.

מיכאל מלכיאלי: לחץ פוליטי.

מיכאל מלכיאלי: לחץ פוליטי.

גדעון סער: לא.

מיכאל מלכיאלי: – – –

גדעון סער: אני הצעתי שהוועדה תפעיל שיקול דעת בנקודה אחת לגבי בחינה אחת.

אמיר אוחנה: לא – – – אנחנו סתם.

אמיר אוחנה: אנחנו לא היינו מתערבים – – –

גדעון סער: בדיוק מה שאמרתי בוועדת החוקה, שבאותה בחינה שבה היו תנאים אחרים – זאת אומרת היה סגר, ילדים היו בבית, ויש לומדים מבוגרים – יישקל לתת פקטור.

אוריאל בוסו: זה מה שאנחנו מבקשים.

גדעון סער: אדוני, אתה לא נותן את הפקטור.

גדעון סער: אני כיבדתי את הכרעת הוועדה הבוחנת, היא נימקה את החלטתה.

גדעון סער: אני יכול לציין את הנימוקים שלה.

גדעון סער: זה בדיוק ההבדל בין העברת הסמכות לגורם פוליטי, שהוא רוצה קולות – ואני מכיר את הלחץ הזה, גם מתחת הבית שלי הפגינו יותר מפעם אחת.

גדעון סער: הרבה יותר נוח לבוא ולהגיד: קחו, קחו רישיון עריכת דין, ולקבל מחיאות כפיים, לקבל קולות.

גדעון סער: אבל האם זה הדבר הנכון לעשות?

גדעון סער: האם אנחנו לא קובעים פה תקדים מסוכן?

גדעון סער: אני רוצה להגיד מה היו אחוזי המעבר באותן הבחינות.

גדעון סער: במועד דצמבר 2019 נתוני המעבר היו 56.7%, ואלה שנבחנו בפעם הראשונה – 71.35%.

גדעון סער: זה לא אחוז מעבר נמוך, זה אחוז מעבר משמעותי.

גדעון סער: באוגוסט 2020 – באותה בחינה שאני פניתי לוועדה הבוחנת בגינה – בזמנו שיעור המעבר היה 33%, אבל אחרי הגשת עררים, אחרי פסילת שאלות, הוא עומד על 57% ו-71% מהנבחנים שעומדים בפעם הראשונה.

גדעון סער: דווקא הנתון שאתה נתת, חבר הכנסת בוסו, שיש אפשרות לפנות לבתי המשפט, והם יכולים להתערב בשאלה כזו או אחרת, וכתוצאה מזה זה גם ישנה – גם העררים וגם העתירות – את הדבר הזה, בסופו של דבר זה עומד על אחוז מעבר מאוד יפה.

גדעון סער: ואני רוצה להגיד יותר מזה, אם אנחנו ניקח בחינות אחרות, בחינות רישוי למקצועות שעשו בהם בחינות במועד הקורונה, לא ניתן בהן פקטור: נוטריונים, רואי חשבון, שמאי מקרקעין, חוקרים פרטיים, רופאים וטרינריים, רופאים, רופאי שיניים, אחים, טכנאי שיניים, קלינאי תקשורת, רוקחים – באף אחד מהם לא ניתן פקטור.

גדעון סער: אז אפשר לחשוב מה שאני חשבתי, ואמרתי להם: תשקלו נתון אחד, ובאו והציגו לי גם את אחוזי המעבר, ובאו והציגו לי גם את זה שנתנו יותר זמן להשיב תשובות, ונבחנו ללא מסכות – זה לא קשור לתנאי הלמידה, זה קשור לתנאי הבחינה – והוועדה פעלה בתוקף סמכותה.

גדעון סער: הייתי שמח אם הוועדה הייתה נעתרת לפנייתי, הייתי שמח, אבל זה אומר שעכשיו אני בחקיקה אלך ואגיד שכל מי שקיבל 50 עבר את הבחינה?

גדעון סער: האנשים האלה, מחר הם מייצגים את האזרחים, האזרח לא יודע באיזה נסיבות אדם קיבל רישיון.

מיכאל מלכיאלי: גם רופאים, רופאים שהם מצילי חיים.

גדעון סער: הוא לא יודע שהכנסת חוקקה חוק מתן רישיון ב"חוואה".

קריאות: – – –

גדעון סער: חוק מתן רישיון ב"חאווה", זה מה שאתם מביאים לפה.

גדעון סער: אני מתפלא – – –

מיכאל מלכיאלי: מה זה שונה?

מיכאל מלכיאלי: מה זה שונה מהרופאים?

גדעון סער: אני מתפלא, באמת, יש הבדל.

קריאות: – – –

איתמר בן גביר: – – – תגיד שאתה רוצה רק באוניברסיטאות.

איתמר בן גביר: רק באוניברסיטאות.

גדעון סער: אני אמרתי דבר אחד וביצעתי בדיוק את מה שאמרתי.

גדעון סער: אגב, אתה ציטטת באופן סלקטיבי, כי דיברתי באותה ועדת החוקה גם על החובה לשמור על הסטנדרטים המקצועיים.

איתמר בן גביר: – – –

גדעון סער: נכון.

גדעון סער: וזה שבירה טוטלית של הסטנדרטים המקצועיים של מקצוע עריכת הדין, גם ככה המקצוע הזה נפגע מאוד מאוד.

גדעון סער: אבל אם בכל אחת מהבחינות הרלוונטיות יש שיעור עוברים של מעל 70% שנבחנים פעם ראשונה, אף אחד לא יכול לטעון שזה איזה רף סופר-גבוה.

גדעון סער: תראו מה רף המעבר בפרופסיות אחרות באותה תקופה.

ינון אזולאי: כבוד השר, מה "חוואה"?

ינון אזולאי: אם אתה יכול להסביר – – –

גדעון סער: אני אומר:

גדעון סער: מחר שר הבריאות יידרש לתת פקטורים לרופאים שלא עברו את הבחינה, והם אמורים לנתח.

מיכאל מלכיאלי: נתנו.

מיכאל מלכיאלי: נתנו.

גדעון סער: השאלה מי הגורם הנותן.

גדעון סער: השאלה אם חקיקה של הכנסת היא הגורם המתאים לתת פקטור לבחינות מקצועיות.

גדעון סער: לפי דעתי זו פגיעה בכל הרישוי של מקצועות, וזו חשיפה ללחץ פוליטי, שהוא מביא תמיד את המחליט לקבל החלטה מול ציבור מסוים כשהוא צריך לעמוד על אינטרס אמורפי.

גדעון סער: ואני מודיע מראש: כל שר רוצה סמכויות; את הסמכות הזאת שניתנת פה בהצעת החוק, אני ממש לא רוצה.

אמיר אוחנה: החוק זה בית המחוקקים – – –

גדעון סער: חבר הכנסת אוחנה, אתה היית שר המשפטים ואתה יודע שוועדת הבוחנים ממונה על ידי השר, היא לא ממונה על ידי לשכת עורכי הדין.

אמיר אוחנה: יושב-ראש ועדת הבוחנים באמת התפרפר, ירום הודו, בגלל שאני התערבתי.

גדעון סער: בסדר, אבל אתה מינית, לא לשכת עורכי הדין מינתה.

גדעון סער: זה לא עניין של לשכת עורכי הדין.

גדעון סער: יש ועדת בוחנים, שהיא קובעת את הבחינות.

גדעון סער: אפשר להגיד ממחר: עזבו בוחנים, הכנסת תקבע את הבחינות, חברי הכנסת.

גדעון סער: תהיה ועדה פרלמנטרית, היא תעבור על התשובות, היא תקבע מה עבר, אם לא עברו מספיק, ניתן פקטור.

קריאות: – – –

גדעון סער: זו ממש שיטה נהדרת, שכל אזרחי ישראל יוכלו להיות רגועים כשהם מקבלים ייצוג משפטי כזה.

גדעון סער: אני אומר לכם: המצוקה של המתמחים לא זרה לי.

גדעון סער: בגלל זה פניתי – לא פעם אחת, פניתי פעמיים לוועדת הבוחנים.

גדעון סער: כל אדם שיש לו מצוקה אנושית, אני מקשיב, ואם אני יכול להיעתר לו, אני נעתר.

גדעון סער: אבל פה אנחנו נעשה עוול לציבור.

גדעון סער: אני מפציר בכם, זה לעשות עוול לציבור להגיד שנבחן שקיבל 45 – זאת אומרת שהוא לא ידע להשיב נכון על למעלה ממחצית מהתשובות – יהיה זכאי, בחקיקה, לבחינה מיוחדת, שכבר פה מופיע התוכן שלה.

אמיר אוחנה: שר המשפטים, אתה יודע – – –

גדעון סער: יותר פשוט לכתוב בהצעת חוק: כל מי שיש לו תעודת לידה יקבל רישיון עריכת דין.

גדעון סער: זה יהיה יותר פשוט.

אמיר אוחנה: אתה יודע שגם אתה, כעורך דין ותיק, לא תעבור את הבחינה הזאת, גם לא ב-30.

גדעון סער: כל אדם שיש לו תעודת לידה יבוא עם תעודת הלידה, ישר יקבל גם רישיון עריכת דין.

גדעון סער: אני לא נוגע בהיבטים העקרוניים.

גדעון סער: העלה חבר הכנסת בוסו גם נקודות עקרוניות, ואני מסכים איתו, ואני מקווה לפעול בכיוון הזה, שרצוי שבחינה תתבצע אחרי הלימודים האקדמיים ולא אחרי ההתמחות.

גדעון סער: זו רוויזיה שאנחנו נשקול.

גדעון סער: זה ימנע מאדם לעשות התמחות שלמה.

גדעון סער: הוא ייבחן קודם לכן.

גדעון סער: יש יתרונות בהיבחנות אחרי ההתמחות, כי האדם עוסק בהיבטים המעשיים של המקצוע, אבל אפשר גם לשקול את הקדמת מועד בחינת ההתמחות.

גדעון סער: כל אלה רפורמות ורוויזיות שצריך לשקול בנפש חפצה, ואני אעשה את זה, אבל הצעת החוק הזאת היא לא נכונה, והיא לא נכונה לכלל הציבור, ואני קורא לכנסת לדחות אותה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת גדעון סער.

מנסור עבאס: בנוסף לזה, חשוב גם לבחון את תנאי הקבלה למכללות, במיוחד ולאוניברסיטאות, וגם את מספר הסטודנטים שמתקבלים ללימודי משפטים.

מנסור עבאס: זה מאוד חשוב.

גדעון סער: אני חושב שהנקודה הזאת היא גם נקודה שראוי לבחון.

גדעון סער: היא באחריות המועצה להשכלה גבוהה והמוסדות האקדמיים, והיא בהחלט ראויה לבחינה.

גדעון סער: אומר זאת כך: אינני משוכנע שהמקצוע הדרוש ביותר היום במדינת ישראל הוא עוד עורכי דין.

מנסור עבאס: תודה, השר גדעון שר.

מנסור עבאס: חברי הכנסת – – –

שלמה קרעי: מנסור, מנסור, אל תוותר להם.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוריאל בוסו, שלוש דקות בבקשה.

אוריאל בוסו: אדוני שר המשפטים, אני מתפלא עליך, קודם כול, שאתה מדבר – באיזה חרדה: חוק פוליטי, התערבות פוליטית.

אוריאל בוסו: אנחנו כאן, חברי הכנסת, בשביל הציבור.

אוריאל בוסו: כשמזהים עוולה, אנחנו מתערבים בדיוק בכל מקום שאף אחד לא מתקן.

אוריאל בוסו: פנינו ללשכת עורכי הדין, פנינו לוועדה הבוחנת, אתה רוצה לדבר על הוועדה הבוחנת, אחרי שבית המשפט פוסל להם פעם אחר פעם?

אוריאל בוסו: אני חשבתי שיגישו מכתב התפטרות.

אוריאל בוסו: בית המשפט אמר שמדובר פה בהטעיה בשאלות.

אוריאל בוסו: מה השופטים עשו כנגד זה?

אוריאל בוסו: הוועדה הבוחנת מגיעה כאן בכלל בלי ניקיון כפיים.

אוריאל בוסו: הם נתנו שאלות של הטעיה, כלשונו של בית המשפט.

אוריאל בוסו: ישבו מתמחים, השקיעו שעות, פתאום התברר שבכלל זה פסק דין שלא קיים.

אוריאל בוסו: הוועדה הבוחנת אומרת:

אוריאל בוסו: אני לא רואה לנכון להתערב.

אוריאל בוסו: פסלו לכם שאלה אחר שאלה.

אוריאל בוסו: מי פסל?

אוריאל בוסו: בית המשפט שאומר שיש כאן הטעיה.

אמיר אוחנה: כשהייתי שר משפטים הכרזתי על בחינה נוספת, מועד ג' – – –

אוריאל בוסו: אתה נתת פעם אחת בחינה נוספת.

אמיר אוחנה: – – –

אוריאל בוסו: אדוני שר המשפטים, אתה עורך דין.

אוריאל בוסו: אני רוצה לומר לך, איך אומרים, בזהירות: הרבה מעורכי הדין שנמצאים כאן בבית, אם ייגשו היום למבחני הלשכה, אני לא בטוח שהם יעברו גם ב-45.

אוריאל בוסו: תבדוק, המבחנים פעם אחר פעם נהיים יותר קשים, בשביל להכביד.

אוריאל בוסו: לשכת עורכי הדין בשנים האחרונות הלכה עשרה צעדים קדימה בשביל להכשיל ולהכביד כדי שאף אחד לא יוכל להיכנס לתוך החונטה הזאת של עורכי הדין.

אוריאל בוסו: מה, זה לא מקצוע שאנשים פשוטים מרגישים שהם יכולים לגשת, משהו שמכבד אותם?

אוריאל בוסו: אני הקראתי כאן במפורש שהיו הקלות ושינויים במבחנים של רפואה.

אוריאל בוסו: אז מה, רופאים שנכנסים לחדר ניתוח – הוא קיבל הקלה, ואתה מפחד שמי שמייצג את מי שיש לו הוצאה לפועל יקבל 45 או 50?

אוריאל בוסו: אמרתי לך, הכוונה לא לתת 50.

אוריאל בוסו: הינה, אני אומר לך.

אוריאל בוסו: נבוא לוועדה: 55 ולא 50, זה יהיה הפקטור שתיתן להם.

אוריאל בוסו: לא מועד מיוחד ל-45, מועד מיוחד ל-50 גם טוב.

אוריאל בוסו: אבל תיתן משהו, תיקח את הסמכות, אתה, בתור שר המשפטים.

אוריאל בוסו: אל תיתן ללשכת עורכי הדין להשתלט על שר המשפטים.

אוריאל בוסו: אני יודע שאתה נמצא איתם בוועדה למינוי שופטים ואתה מחויב אליהם בכל פרמטר, אבל במקרה הזה תסתכל על המתמחים, תסתכל על האזרחים ועל כל המסכנים שנעשתה להם עוולה.

אוריאל בוסו: לא כל עורכי הדין זה מדינת תל אביב של המשרדים הגדולים.

אוריאל בוסו: יש אנשים שחלום חייהם להיבחן ולהביא תעודה, ובסך הכול להביא פרנסה פשוטה למשפחה ולייצג בכבוד.

אוריאל בוסו: לא נותנים להם לעבור את הרף הזה.

אוריאל בוסו: אין מקצוע במדינת ישראל ששם מכשול לאזרחים כמו עריכת הדין, תבדוק את זה.

אוריאל בוסו: כל המקצועות נהיו יותר קלים.

אוריאל בוסו: אל תדאג, זאת לא זילות של המקצוע.

אוריאל בוסו: אני קורא לכם, חברי הכנסת, להזיז כל שיקול קואליציוני ואופוזיציוני, ולתת מזור לאותם נפגעים.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: האופוזיציה ביקשה הצבעה שמית לאחר שהגישה 20 חתימות.

מנסור עבאס: בבקשה, גברתי מזכירת הכנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש –

אלינור ימין: אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי–זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מנסור עבאס: המזכירה תקרא בשמות חברי כנסת שלא הצביעו.

מנסור עבאס: בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח רם בן ברק – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח עופר כסיף – בעד רון כץ – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח יאיר לפיד – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת אורי מקלב – אינו נוכח בנימין נתניהו – אינו נוכח יצחק פינדרוס – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח

מנסור עבאס: האם יש חברי כנסת, חברות כנסת שלא הצביעו ומעוניינים להצביע?

מנסור עבאס: תמה ההצבעה.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: להלן תוצאות ההצבעה: 41 חברי כנסת בעד, 46 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: הצעת החוק לא התקבלה.

מנסור עבאס: 41 חברי כנסת בעד, 46 חברי כנסת נגד.

מנסור עבאס: ההצעה לא התקבלה.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: [הצעת חוק פ/1619/24; נספחות.

מנסור עבאס: ]

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לסעיף הבא על סדר-היום – הצעת חוק לתיקון פקודת הראיות (פסילת ראיה), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת דוד אמסלם.

מנסור עבאס: בבקשה, עשר דקות, אדוני.

דוד אמסלם: עוד לא התחלתי.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, קודם כול, אני רק רוצה לומר משהו לכל החבר'ה, לכבוד הרב הרפורמי ולחברו.

דוד אמסלם: ראיתי בתקציב של הייחודיים שיש להם תקציב ליוצאים בשאלה.

דוד אמסלם: לא ראיתי תקציב לחוזרים בתשובה.

דוד אמסלם: מר אורבך, זה לא מעניין אותך.

דוד אמסלם: רק החוזרים בשאלה – תתבייש לך.

גלעד קריב: אני לא יודע על מה אתה מדבר.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתייחס להצעת החוק.

דוד אמסלם: ברשותכם, רבותיי, זה מפריע לי.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, תעשה לי סדר בעניין, ותחזיר לי את הזמן.

אחמד טיבי: תן לי את השמות של כל אלה שהפריעו לך.

דוד אמסלם: הינה, בבקשה.

דוד אמסלם: כל אלה.

דוד אמסלם: בבקשה, תוציא את הרב הרפורמי.

אחמד טיבי: בבקשה, נא לתת לחבר הכנסת אמסלם לדבר.

דוד אמסלם: לפני שאני איכנס לתחולת החוק, אני רוצה לדייק את שר המשפטים.

דוד אמסלם: קודם הוא עלה לכאן, וכהרגלו בקודש – הוא הרי מחוקק-על, מבין לבד במשפטים.

דוד אמסלם: מדבר לאט, נוגע במשקפיים, כדי שנחשוב שהוא אינטליגנט גדול.

דוד אמסלם: הוא אומר לי שאני לא מבין – אני אלמד אותו.

דוד אמסלם: אז אדוני שר המשפטים, אני רוצה לצטט לך.

דוד אמסלם: חוק שירות ביטחון, סעיף 13, התייצבות לשירות סדיר – זה הנושא – אומר: "פוקד רשאי", פסיק, "בצו", פסיק, "לקרוא – 1.

דוד אמסלם: ליוצא צבא, גבר, שנמצא כשיר לשירות, והוא באחד מהגילאים שמ-18 עד 29 – – – "; סעיף 2 מתייחס לנשים, אותו דבר, רק אומרים: "18 עד 26".

דוד אמסלם: ועוד אני אחדש לך: יש סעיף פטורים, שנקרא סעיף 13, ובסעיף הזה אין שום פטור לשום ערבי.

דוד אמסלם: אז ככה, כשאתה עולה אני מצפה ממך, גם כעורך דין וגם כשר המשפטים, להיות קצת בקי במה שאתה עולה ומדבר פה בכנסת, ואל תתנשא לנו כאילו אתה מבין את הכול.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לעבור להצעת החוק הזו.

דוד אמסלם: תראו, רבותיי, הצעת החוק הזו היא ההצעה של גדעון סער.

דוד אמסלם: מה קרה בבחירות הקודמות, בכנסת הקודמת?

דוד אמסלם: אנחנו הגשנו אותה.

דוד אמסלם: אני הייתי השר המקשר והייתי השר הפריטטי בוועדת שרים.

דוד אמסלם: ניסנקורן לא הסכים להגיש את הצעת החוק הזאת, להעלות אותה.

דוד אמסלם: שאלתי למה.

דוד אמסלם: הוא אמר שמשרד המשפטים מתנגד.

דוד אמסלם: אמרתי לכבוד השר גדעון סער, אז הוא היה חבר כנסת: לך, דבר איתו.

דוד אמסלם: דיברו, לא הסכימו.

דוד אמסלם: באתי לשר המשפטים דאז, ואמרתי לו: תקשיב, מר שר המשפטים ניסנקורן, עוד שבועיים יש לך להביא את ההסכמה, ולא – אף חוק לא עולה.

דוד אמסלם: באנו לסיעה, עצרתי את כל החקיקה.

דוד אמסלם: שלושה חודשים לא הייתה חקיקה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל גדעון סער.

דוד אמסלם: באו החברים ואמרו: אבל יש לנו חוקים.

דוד אמסלם: אמרתי: חבר'ה, החוק הראשון שנכנס הוא הראשון שיוצא.

דוד אמסלם: וזה היה הסיפור של גדעון סער.

דוד אמסלם: חשבתי לתומי – והסכמתי עם החוק בכל מילה ומילה.

דוד אמסלם: מה עושה עכשיו גדעון סער הצדיק?

דוד אמסלם: לוקח את החוק שלו, שהגשתי אותו – מילה במילה, לא שיניתי כלום – ומוריד אותו בוועדת שרים לענייני חקיקה ביום ראשון.

דוד אמסלם: ומה הוא מגיש?

דוד אמסלם: תקשיבו.

דוד אמסלם: מר סער, אני בדרך כלל עושה עבודה; גם כשהגשת – דרך אגב, פסילת ראיה זה הדבר הכי חשוב.

דוד אמסלם: זאת אומרת, החוק הזה אומר בגדול שאם המשטרה, הפרקליטות, הגישו – לא משנה, קיבלו – איזושהי ראיה לא באופן חוקי, קרי, נגיד עינו את הבן אדם, הרביצו לו, נגיד שמו לו קצת פשפשים באוזניים, שמו אותו בבית המעצר והעמידו אותו על הראש, דברים שאנחנו מכירים שקורים – – –

אמיר אוחנה: פירותיו הבאושים.

דוד אמסלם: בוודאי, זה "פירותיו הבאושים".

דוד אמסלם: אז בוודאי, בכל מקום נורמלי – ודרך אגב, זה קורה כמעט בכל העולם – בוודאי לא מקבלים את הראיה הזאת, זאת לא שאלה.

דוד אמסלם: אני בכלל התפלאתי למה בכלל צריך חוק כזה.

דוד אמסלם: הרי זה ברור לחלוטין.

דוד אמסלם: אבל במדינת ישראל, זה לא שאתה זכאי עד אחרי שמרשיעים אותך.

דוד אמסלם: להפך, אתה, מתעללים בך על השוטף.

דוד אמסלם: ואם אתה רוצה שלא יתעללו בסוג הזה של התעללות, אז אתה מביא איזה הצעת חוק.

דוד אמסלם: לכן, אני רוצה לומר לך – אני שאלתי אותו: למה כתוב "רשאי"?

דוד אמסלם: תרשום "חייב".

דוד אמסלם: הוא אומר: אי-אפשר, דודי, בוא נתחיל ב"רשאי".

דוד אמסלם: אמרתי: טוב.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, נתחיל ב-70%–80%, ונתקן את זה בהמשך.

דוד אמסלם: עכשיו, מה הוא הביא?

דוד אמסלם: הוא הביא את הצעת חוק, תקשיבו, רבותיי, של איך ממלאים את הבריכה ואחרי זה פותחים את הפקק שכל המים ייזלו החוצה.

דוד אמסלם: והוא בא ומתגאה כאן.

דוד אמסלם: הוא כותב: בית המשפט רשאי לא לקבל ראיה, וכו' וכו', אם השתכנע שהראיה התקבלה באופן לא מקובל, תוך התייחסות לאינטרס הציבורי בעניין קבלתה.

דוד אמסלם: הרי כל הפעולה של הפרקליטות לכאורה זה האינטרס הציבורי.

דוד אמסלם: אז מה הבלוף שלך?

דוד אמסלם: בוא תספר לנו.

דוד אמסלם: בוא תספר לנו, למה אין לך אומץ לבוא ולקחת את אותה הצעה ולקדם אותה?

דוד אמסלם: ממי אתה מפחד שם?

דוד אמסלם: מה יש להם שם עליך?

דוד אמסלם: בוא תספר לנו את האמת.

דוד אמסלם: למה פחדת לקחת את אותה הצעה שלך כשהיית לכאורה חבר כנסת?

דוד אמסלם: היא הייתה נקייה, היא הייתה אמיתית לכאורה.

דוד אמסלם: ומה קרה פתאום?

דוד אמסלם: מה, עברת איזה מטמורפוזה, איזה שינוי?

דוד אמסלם: מה קרה לך פתאום, שר, כשהגעת לצלאח א-דין?

דוד אמסלם: מה קרה פתאום לכל ההיגיון ולכל המלחמה שלך בזכויות האזרח, כשזאת בעצם החלטה בסיסית ביותר?

דוד אמסלם: אני גם שמעתי שאתה רוצה להגיש – מה שנקרא לקדם את החוק שראש הממשלה נתניהו לא יוכל להתמודד בבחירות הבאות, על תיקים שתפרו לו.

דוד אמסלם: אתה יודע את האמת.

דוד אמסלם: אגב, צאו לשוק, תבחרו באופן אקראי עשרה אנשים, תראו אם שמונה אנשים מהם לא יגידו לכם שתופרים תיקים, שהפילו פה ראש ממשלה מכהן.

דוד אמסלם: אבל מה אתה מדבר?

דוד אמסלם: עכשיו אתה לכאורה הצדיק הגדול.

דוד אמסלם: אני שומע אותך בכל מיני קונגרסים, בכל מיני ועדות של השמאל.

דוד אמסלם: היום, תפתחו את העיתונים, כל שבוע יש ועידת הארץ, ועידת הארץ לענייני דמוקרטיה, ועידת עיתון מעריב לענייני שקרים וכו' וכו'.

דוד אמסלם: שימו לב, אגב, אני מסתכל – מזמינים רק את אנשי השמאל.

דוד אמסלם: עכשיו הייתה ועידת עורכי הדין, אני לא יודע מה, המשפט, בחיפה.

אמיר אוחנה: כנס משפט ציבורי.

דוד אמסלם: כנס.

דוד אמסלם: אני שומע גם את נשיאת בית המשפט העליון לשעבר בייניש אומרת שיש קונסנזוס בזה שנתניהו פגע בשלטון החוק.

דוד אמסלם: לא הבנתי קונסנזוס בין מי למי.

דוד אמסלם: לדעתי זה קונסנזוס בין כל השמאלנים שישבו שם; ביניכם לבין עצמכם, זה הקונסנזוס.

אמיר אוחנה: עשירית האחוז.

דוד אמסלם: בדיוק, אבל אני רוצה לשאול אותך, שר המשפטים.

דוד אמסלם: אתה קיבלת 16 מיליון שקל ערבויות, אתה, במפלגה שלך.

דוד אמסלם: היה אחד שנתן לך 4 מיליון.

דוד אמסלם: 4 מיליון, מר קולבר.

דוד אמסלם: אתה קידמת את חוק הקנביס.

דוד אמסלם: היות שלמר קולבר יש את חברת פנאקסיה, שעוסקת בקנביס, אני חשבתי שלא יהיה לך האומץ אפילו להשתין מהמקפצה.

דוד אמסלם: אתה לוקח מאדם 4 מיליון שקל ערבות, מכניס – –

שרן השכל: איך אתה רוצה – – –

דוד אמסלם: – – בסעיף קואליציוני, סעיף 30, את הנושא של חוק הקנביס – –

שרן השכל: איך – – – לשקר – – –

דוד אמסלם: – – ואחרי זה מנסה להעלות אותו פה.

דוד אמסלם: תקשיב טוב, אם אני מנדלבליט, והגון, יש פה תיק תפור.

דוד אמסלם: זו הכוונה – כשבפקולטות למשפטים רוצים להסביר מה זה השוחד הכי גדול, אז מסבירים את הדוגמה הזאת.

שרן השכל: שקרים, זה הגיוני – – –

דוד אמסלם: לכן, זאת לא השאלה.

דוד אמסלם: אתה צריך לבוא לכאן ולספר לעם ישראל – ואני מצפה גם מהיועץ המשפטי.

דוד אמסלם: זה דבר מזעזע, הדבר הכי חמור שראיתי שקרה בכנסת.

דוד אמסלם: אתם חוקרים ראש ממשלה על סיגר ועל בקבוק יין שהוא קיבל מחבר?

דוד אמסלם: אתה קיבלת 4 מיליון שקל ערבות.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם לא היית עובר, שבועיים היינו מחכים, והכסף היה מתאדה.

דוד אמסלם: אני קורא בעיתון גם את התגובה שלכם, של תקווה ישנה, שאתם לא יודעים מה הוא עושה.

דוד אמסלם: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: לא חשבתי על זה.

דוד אמסלם: אני חושב שאם מישהו היה נותן לי 100 שקל, סביר להניח שהייתי יודע במה הוא עוסק.

דוד אמסלם: מר סגלוביץ', הרי אתה מומחה בחקירות.

דוד אמסלם: אם היה מספר לך מישהו שהוא קיבל 4 מיליון שקל ממאן דהוא שעבר ברחוב, ואומר לך, יודע מה אני לא כל כך יודע במה הוא עוסק – אני מניח שבאותו רגע היית סוגר כבר את החקירה ואומר: עזוב, אנחנו מבינים לאן הדברים הולכים.

דוד אמסלם: לנו אתם קוראים מושחתים?

דוד אמסלם: הרי כולכם מושחתים ברמות שלא ראיתי בחיים שלי.

דוד אמסלם: אני לא מאמין, כל יום אני צובט את עצמי להאמין שזה אמיתי מה שאתם עושים.

דוד אמסלם: יושב לי פה שר המשפטים, מגיש הצעת חוק – שבעצם הצעת חוק בהירה, ונמצאת בצפון קוריאה, בגלל שהוא לא רוצה שהציבור יכריע.

דוד אמסלם: מבחינתו אין דמוקרטיה במדינת ישראל: אנחנו קובעים.

דוד אמסלם: אנחנו קובעים מי זה המועמדים, אנחנו קובעים מי ייבחר.

דוד אמסלם: איך אמר הגשש, אנחנו קובעים את התוצאה ואת מזג האוויר.

דוד אמסלם: ואתה באצטלה של איזה צדיק, אומר לנו, אני, יש לי ערכים.

דוד אמסלם: ראש הממשלה במדינת ישראל צריך להיות איש עם ערכים.

דוד אמסלם: אני מבין, עם הערכים שלך, עם הערכים שלך היינו מגיעים לפי תהום, אדוני שר המשפטים.

דוד אמסלם: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: שר המשפטים, בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: אם אפשר התייחסות לזה שאשתך עובדת בתאגיד השידור הציבורי והיא לא יכולה להיות בלי ניגוד עניינים כלפי 120 חברי כנסת, זה גם יעזור.

אחמד טיבי: נא לאפשר לשר להתחיל.

אחמד טיבי: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: בכל זאת אנחנו לא בצפון קוריאה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני אתמקד בדיון לגבי הצעת החוק העומדת על הפרק.

גדעון סער: קודם כול, תקפת את הצעת החוק הממשלתית שהגשתי לפני יומיים, אבל כולכם ללא יוצא מן הכלל הצבעתם עליה פה לפני יומיים.

גדעון סער: היא עברה פה אחד.

גדעון סער: כל סיעות הבית, כולל חברי הכנסת של סיעת הליכוד הצביעו בעדה.

גדעון סער: אז איך מתיישבת ההצבעה עם העמדה השלילית שהבעת עכשיו?

גדעון סער: לא מתיישבת.

גדעון סער: נקודה שנייה, גם, כמו שציינת, במקרה הזה ביושר – במקרה הזה, אבל מייד סטית מזה – נאמר "רשאי".

גדעון סער: "רשאי" נאמר לא בכדי, ומה שאתה אמרת, שאמרתי שנתחיל מהרשאי – לא אמרתי מעולם.

גדעון סער: אין כזה דבר.

גדעון סער: גם היום, בשיטה האמריקאית – שיש שם כלל מירנדה, שיש פירות עץ המורעל, שיש כלל פסלות כביכול מוחלט – במהלך השנים יש חריגים על חריגים על חריגים שבתי המשפט בארצות הברית קבעו לכלל פסלות ראיה.

גדעון סער: כי ממה נפשך, נניח שיש חריגה שלא כדין.

גדעון סער: אנחנו מדברים על פסלות ראיה.

גדעון סער: זה לאו דווקא אלימות או משהו שמנוגד לחוק – זה קצה אחד של הספקטרום; בקצה השני יכול להיות מקרה של הפרת נוהל.

גדעון סער: נגיד שזה קורה בעבירת רצח או בעבירת אונס, אז תהיה עבירה מאוד מאוד חמורה עם הפרה מאוד מינורית; האם אנחנו מצפים שבית המשפט יפסול את הראיה?

גדעון סער: ברור ש"רשאי", ברור שצריך שיקול דעת.

גדעון סער: אבל מה שעשיתי בהצעת החוק החשובה הזאת זה שני דברים שאותם – עם כל ההתפארות שלך שהיית השר המקשר ושר הדיגיטל וזה – הרי לא העברתם.

גדעון סער: אפילו את הדבר הזה לא עשיתם.

גדעון סער: אז במקום להגיד יישר כוח, אתה עולה לפה ומשמיץ ומשקר.

גדעון סער: אז בוא נגיד את העובדות: פעם ראשונה בתולדות מדינת ישראל החוק הזה יהיה עלי ספר, וזו תהיה הגנה של המחוקק.

גדעון סער: פעם שנייה, עשינו דבר מאוד חשוב, ואני חושב שאני אפילו יודע למה סיעת הליכוד תמכה בזה: קבענו שפסלות ראיה זה לא רק כלפי הנאשם, אלא כלפי עד אחר וגם בראיה חפצית.

גדעון סער: יישרנו קו לגבי כל סוגי הראיות.

גדעון סער: ואני חושב שאני יודע למה תמכתם בזה, ולאו דווקא מנימוקים מתחום תורת המשפט, אבל זה בסדר.

גדעון סער: תמכתם.

גדעון סער: אז למה לקלקל את הרושם שתמכתם?

גדעון סער: עכשיו, לא רק שתמכתם.

גדעון סער: אנחנו העברנו – נדמה לי שחבר הכנסת אופיר כץ, יחד עם חברת הכנסת שרן השכל – העברנו בכנס הקיץ הצעה בקריאה הטרומית, על בסיס אותה מחויבות לתמוך בהצעה הממשלתית.

גדעון סער: גם חבר הכנסת מסיע

גדעון סער: ת

גדעון סער: כם היה מוכן לקבל את זה, היה מוכן לקבל את זה.

גדעון סער: מדוע אנחנו לא נתמוך בהצעה שלך, חבר הכנסת אמסלם?

גדעון סער: כי אתה אומר בכנות: בית המשפט חייב לפסול את הראיה.

גדעון סער: סוחר נשק, סוחר סמים, אונס, רצח – לא משנה מה חומרת ההפרה, בכל מקרה הוא צריך לפסול.

גדעון סער: אני חייב להגיד שאתה עקבי גם בזה.

גדעון סער: הינה, אני מצטט מאותו דיון מ-28 ביולי, היום שהעברנו את ההצעות של חברת הכנסת השכל ושל חבר הכנסת אופיר כץ – לזכותכם, כולכם העתקתם מהצעת החוק שלי, כולכם.

גדעון סער: לא היה אחד שגילה מקוריות.

גדעון סער: כל מי שהגיש מסיעת הליכוד לקח את הצעת החוק שלי מהכנסת הקודמת וגם מהכנסת הזאת, ששרן השכל נכנסה בנעליה.

גדעון סער: אחד מקורי לא היה שבא והציג משהו אחר.

גדעון סער: זה בסדר, כי אתם מעתיקים הצעת חוק טובה.

גדעון סער: אז אני אומר לכם, כשאתם מעתיקים משהו טוב, שאפו.

גדעון סער: אבל אני נאבק על הנושא הזה מהכנסת השש-עשרה, משנת 2005, 16 שנים.

גדעון סער: לא בלהג שלך, חבר הכנסת אמסלם, לא בתנועות הידיים ולא בהטפת המוסר המדומה, אלא אני נאבק על זה 16 שנים.

גדעון סער: זכיתי ברוך השם לזה שזה עבר בקריאה ראשונה – אגב, בניגוד לעמדת הפרקליטות ובניגוד לעמדת היועץ המשפטי לממשלה, שרצו לדבוק – –

אמיר אוחנה: מה עכשיו – – – מדבר עם הידיים.

אמיר אוחנה: אמסלם – – – אתה מדבר עם הידיים – – –

גדעון סער: הסכת ושמע, הסכת ושמע.

גדעון סער: – – בדעת המיעוט שהייתה בוועדת ארבל.

גדעון סער: דעת המיעוט רצתה לשים רשימה סגורה של נימוקים, ואני התנגדתי לזה.

גדעון סער: אז אתה שואל מה השתנה?

גדעון סער: אני גם במשך השנה הזאת הלכתי לוועדת ארבל, שלשם הממשלה שהיית חבר בה שלחה אותי, כי הרי לא הייתם מסוגלים להעביר שום דבר, כלום, כמו שלא עשיתם שום רפורמה במערכת המשפט בחיים.

גדעון סער: אז במקום להגיד: שאפו – –

שלמה קרעי: – – – 16 שנה ולא הצלחת.

שלמה קרעי: מה זה אומר עליך?

גדעון סער: – – הבאת דבר – והינה, איך אני יודע?

גדעון סער: תמכתם בו ביום שני – עשית משהו, ואנחנו לא עשינו כלום, נעבעך, אז מה נשאר לך?

גדעון סער: ללהג את השקרים שלך על פנאקסיה.

גדעון סער: ברוך השם, אנחנו אנשים נקיים.

גדעון סער: מי שלא נקי ייתן את הדין, ייתן את הדין, ייתן את הדין.

גדעון סער: אני לא אנקוט עמדה לעניין הליכים תלויים ועומדים.

גדעון סער: אני לא אנקוט לגבי הליכים תלויים ועומדים.

גלית דיסטל אטבריאן: האם אשתך יכולה לראיין אותך על פרשת קולבר בלי ניגוד עניינים?

גדעון סער: אבל אם בא – – –

גלית דיסטל אטבריאן: הציבור מממן אותה בתאגיד השידור.

גלית דיסטל אטבריאן: האם היא יכולה לראיין את שר המשפטים בלי ניגוד עניינים?

גדעון סער: חבר הכנסת טיבי, האם קריאת ביניים נחשבת מאמר מערכת?

אחמד טיבי: אני מבקש.

אחמד טיבי: אני מבקש לאפשר לשר להמשיך.

אחמד טיבי: ההערה נשמעה.

גלית דיסטל אטבריאן: מה זה, אם לא דיקטטורה?

אחמד טיבי: ההערה נשמעה, גלית.

גלית דיסטל אטבריאן: על חשבון הציבור.

גדעון סער: אז מדוע אי-אפשר לתמוך בהצעה שאתה מציע אותה?

גדעון סער: משום שאתה אומר באופן גלוי: בית המשפט לא רשאי, בית המשפט חייב, ולא משנה מה ההפרה ולא משנה מה חומרת האישום שעומדת על הפרק.

גדעון סער: אולי נשחרר גם ראשי ארגוני פשע, אולי נשחרר אנשים שחשודים בעבירות החמורות ביותר.

גדעון סער: אני חושב שצריך להיות איזון.

גדעון סער: אז אנחנו עשינו השבוע – בתמיכת סיעת הליכוד, ואני משבח אותה על זה – דבר חשוב: עיגנו את העיקרון הזה בחוק, נתנו לו כוח, קבענו שהוא יחול על כל סוגי הראיות ולא רק על הודאת נאשם אלא גם על הודעת עד וגם על ראיה חפצית.

גדעון סער: הלכנו עם עמדת הרוב, שאימצה את התפיסה שלי – הרי הדיונים היו בוועדת ארבל, כי בממשלה הקודמת לא התקבלו החלטות.

גדעון סער: אז שלחו אותי, והלכתי לשם לעשות את הוועדה.

גדעון סער: והיא קיבלה את הגישה שלי.

גדעון סער: כמובן שיש שינויי נוסח מסוימים.

גדעון סער: אני גם התייעצתי עם כל הגורמים.

גדעון סער: לא קיבלתי את דעת המשטרה ולא קיבלתי את דעת הפרקליטות וגם לא קיבלתי את דעת השב"כ, אבל הבאתי את זה לנקודת איזון נכונה.

גדעון סער: זה מה שהכנסת עשתה.

גדעון סער: אנחנו נוביל את החקיקה הזאת, אנחנו נחוקק את זה, אנחנו נדאג לזכויות חשודים ונאשמים – מה שלא עשיתם אף פעם – ואנחנו נביא את חוק-יסוד: המשפט החודש.

גדעון סער: אנחנו נחוקק את זה.

גדעון סער: אתם תמשיכו לשקר ולהסית ולזרוע את הרעל שלכם – –

גלית דיסטל אטבריאן: אפרופו הרעל – – –

גדעון סער: – – ואנחנו נעשה למען הציבור במדינת ישראל.

אחמד טיבי: גלית, גלית, תודה רבה.

אחמד טיבי: אם כן, רבותיי – – –

גלית דיסטל אטבריאן: זו שאלה חשובה מאוד.

גלית דיסטל אטבריאן: אני באמת רוצה להבין – –

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת אמסלם.

גלית דיסטל אטבריאן: – – האם רעייתו של שר המשפטים יכולה לראיין אותו בשידור הציבורי בלי ניגוד עניינים.

גלית דיסטל אטבריאן: למה אף אחד לא מדבר על זה?

גלית דיסטל אטבריאן: רעייתו של שר המשפטים לא יכולה לראיין אף אחד מ-120 חברי הכנסת בלי ניגוד עניינים, ואנחנו מממנים את זה.

גלית דיסטל אטבריאן: איך כולם שותקים?

אחמד טיבי: אגב, ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

אחמד טיבי: בבקשה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה להשיב לך, שר המשפטים.

דוד אמסלם: אתה אכן צודק.

דוד אמסלם: אנחנו לא הצלחנו לקדם את החקיקה הזאת.

דוד אמסלם: אחרת, דרך אגב, היינו מקדמים אותה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שהשמאל ישב איתנו.

דוד אמסלם: ניסנקורן, הוא הקים את ועדת ארבל, לא אתה.

דוד אמסלם: לכן ניסינו, אבל ברגע שזה לא הצליח, מה שעשינו הוא שעצרנו את החקיקה.

דוד אמסלם: אבל אתה כידוע – אתה יודע, מודה במקצת חייב שבועה – הפשרה היא הדבר הכי גרוע; אתה לא פה ולא פה.

דוד אמסלם: אתה מילאת את הבריכה, פתחת את הפקק ועשית את עצמך כאילו דואג לכל מה שנקרא זכויות היסוד של האנשים.

דוד אמסלם: אתה אומר שאתה נקי.

דוד אמסלם: אתה תענה, גם פה בכנסת, על כל הערבויות שאתה קיבלת במערכת הבחירות – ומה שאמרנו קודם, מה שהצגתי קודם – – –

גדעון סער: קיבלנו, ושלחנו אתכם לאופוזיציה.

דוד אמסלם: מה שקיבלנו קודם בגלל שאתה קיבלת שוחד – – –

גדעון סער: קיבלנו ושלחנו אתכם לשם.

גדעון סער: קיבלנו ושלחנו אתכם לשם.

שלמה קרעי: לך תשב עם האחים המוסלמים – – – בוגד.

שלמה קרעי: תתבייש לך.

דוד אמסלם: אתה קיבלת שוחד פר אקסלנס.

דוד אמסלם: הרי אם היינו מחכים שבועיים, האנשים האלה היו מסתובבים ומחפשים אותך כדי שאתה תיתן להם בחזרה את ה-16 מיליון שקל.

דוד אמסלם: ומאיפה תביא אותם, מאיפה?

דוד אמסלם: מי ייתן לך אותם?

דוד אמסלם: הרי אתה ואלקין מומחים בלא לשלם ערבויות מתי שאין לכם את הכסף.

דוד אמסלם: לכן, אתה הגשת בתמורה חוק.

דוד אמסלם: ומר מנדלבלוף, אתה לא רואה, לא שומע, לא מוציא את הראש מהמקרר, כלום.

דוד אמסלם: אתה מסתכל רק לכאן, האם ליצמן הלך ועזר לאיזה מישהו כדי שלא יתעללו באיזו מסעדה שם.

דוד אמסלם: זה הסיפור שלך במדינת ישראל, כן?

דוד אמסלם: אתה מתעלל בראש הממשלה נתניהו על איזה בקבוק או סיגר – פה פשעים עצומים בפנים.

גדעון סער: הוא לא ראש ממשלה.

גדעון סער: הוא לא ראש ממשלה.

גדעון סער: הוא לא ראש ממשלה.

דוד אמסלם: הבן אדם הזה נוסע לחוץ לארץ כבר שנים על חשבון מימון המפלגות.

גדעון סער: הוא לא ראש ממשלה.

גדעון סער: הוא לא ראש ממשלה.

דוד אמסלם: שוכר מטוסים שונים במיליוני שקלים, כאילו זה הכסף של אבא שלו.

דוד אמסלם: אבל, שר המשפטים, אני רוצה להגיד לך לקינוח: שמעתי שאתה כנראה מכיר את גב' גאולה אבן.

דוד אמסלם: במקרה, אני שומע אותה בטלוויזיה.

דוד אמסלם: מנחה בטלוויזיה, בערוץ הראשון.

דוד אמסלם: מקבלת 45,000–50,000 שקל על חשבון אזרחי מדינת ישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: דודי, היא שיאנית השכר.

דוד אמסלם: מר – איך קוראים למנכ"ל שם?

גלית דיסטל אטבריאן: 1.8 רייטינג.

גלית דיסטל אטבריאן: 1.8 רייטינג, ושיאנית השכר.

אחמד טיבי: נא לא להתערב בדיון.

דוד אמסלם: אתה מינית גם את שר התקשורת שם.

דוד אמסלם: ומה היא אומרת – אני שומע אותה.

דוד אמסלם: אחת הכתבות שם אומרת לה שבנט לא מקיים את החוק, כי הוא לא מזמין את נתניהו להתייעצות.

דוד אמסלם: מה היא אומרת לה?

דוד אמסלם: חוק שמוק, אל תבלבלי לנו את המוח, מה שהיה פעם – יענו פעם, לפני מאה שנה בערך.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: לא אתה.

דוד אמסלם: אתה סוחט את כל המערכת הציבורית לטובתך.

דוד אמסלם: אתה איש של אינטרסים.

דוד אמסלם: אתה איש רק של עצמך.

דוד אמסלם: מדינת ישראל לא עניינה אותך אף פעם – –

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: – – אבל תמיד תעלה ותדבר לאט, תעשה ככה במשקפיים ותגידו לנו "הסכת ושמע".

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: גלית, אני אגיד דבר שלא ימצא חן בעינייך.

אחמד טיבי: רבותיי, ווליד, מוסי, תמר, עידית, נא לשבת.

אחמד טיבי: נא לשבת.

אחמד טיבי: נא לשבת.

אחמד טיבי: אבוטבול.

אחמד טיבי: חברת הכנסת חגית דיסטל, וגם חבר הכנסת אמסלם כשתקפו את רעייתו של ראש הממשלה לשעבר נתניהו, אני עמדתי כאן והתנגדתי לסגנון הזה.

דוד אמסלם: – – –

גלית דיסטל אטבריאן: זה לא המקרה.

גלית דיסטל אטבריאן: לא לא לא לא.

דוד אמסלם: – – –

אמיר אוחנה: – – – ציבורית.

אמיר אוחנה: היא אף פעם לא הייתה בשירות הציבורי.

אחמד טיבי: לא תוקפים פוליטיקאי דרך אשתו, ואני מתייחס למה שעשיתם עכשיו.

גלית דיסטל אטבריאן: יש לה תפקיד ציבורי ממומן על ידי הציבור.

שלמה קרעי: הציבור משלם לה משכורת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: שרה נתניהו לא הייתה בעלת תוכנית.

גלית דיסטל אטבריאן: זה לא – – –

אחמד טיבי: אמרתי את דעתי.

אחמד טיבי: את לא חייבת לקבל אותה.

גלית דיסטל אטבריאן: לשרה נתניהו הייתה תוכנית בשידור הציבורי?

אחמד טיבי: אני חושב שזה לא במקום.

אחמד טיבי: אני חושב שזה לא במקום.

גלית דיסטל אטבריאן: מה הקשר?

גלית דיסטל אטבריאן: מה הקשר?

אחמד טיבי: מה זה מה הקשר?

גלית דיסטל אטבריאן: יש לה תוכנית בשידור הציבורי.

גלית דיסטל אטבריאן: יש לה תפקיד ציבורי.

גלית דיסטל אטבריאן: יש לה תפקיד ציבורי.

דוד אמסלם: מה זה מה הקשר?

דוד אמסלם: לא הבנתי – – – אם שרה נתניהו הייתה מקבלת – – –

אחמד טיבי: אמרו דברים יותר קשים על שרה, ובכל זאת – – –

דוד אמסלם: לא.

גלית דיסטל אטבריאן: זה לא קשור לשרה.

אחמד טיבי: אני חושב שזו לא הדרך לתקוף פוליטיקאי.

אחמד טיבי: תתקוף אותו.

אחמד טיבי: הינה, גדעון סער, פה – תתקוף אותו.

דוד אמסלם: אם שרה נתניהו הייתה עכשיו מגישת חדשות – לא הבנתי – מה היה אומר – – –

אחמד טיבי: אוקיי.

אחמד טיבי: עזוב, עזוב, עזוב.

גלית דיסטל אטבריאן: אני יכולה לעלות ולהגיב?

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד אמסלם: מה היה אומר?

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: רבותיי, עוברים להצבעה.

אחמד טיבי: הממשלה ביטלה את בקשתה להצבעה שמית.

אחמד טיבי: אני אאפשר להגיע למקומות, כולל ראש הממשלה לשעבר.

אחמד טיבי: הצבעה.

אחמד טיבי: בעד ההצעה להעביר את הצעת החוק לוועדה – 44

אחמד טיבי: נמנעים – אין

אחמד טיבי: בעד – 44, נגד – 48.

אחמד טיבי: ההצעה לא עברה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/1551/24; נספחות.

אחמד טיבי: ]

אחמד טיבי: אנחנו עוברים להצעת החוק הבאה:

אחמד טיבי: הצעת חוק הקמת בית חולים בעיר סח'נין – –

קריאות: אוה, אוה – – –

אחמד טיבי: – – של חבר הכנסת איימן עודה.

אחמד טיבי: תפדל, איימן.

אחמד טיבי: תענה חברת הכנסת תמר זנדברג בשם שר הבריאות.

משה אבוטבול: רק חסר לנו ניצן.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, איפה מנסור עבאס?

אחמד טיבי: שאלה טובה.

אחמד טיבי: שאלה טובה.

מאי גולן: – – –

אחמד טיבי: לא שמעתי.

אחמד טיבי: סליחה, לא שמעתי.

מאי גולן: איפה מנסור עבאס – – –

מאיר פרוש: – – –

אחמד טיבי: אני נותן לך עשר דקות, בבקשה.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: נא להקשיב למציע.

אחמד טיבי: נא להקשיב למציע.

אחמד טיבי: נא להקשיב.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש ד"ר אחמד טיבי, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, הזכות לבריאות היא זכות יסוד.

איימן עודה: במדינת ישראל יש 33 בתי חולים רשמיים, אף אחד מהם לא ביישוב ערבי.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: ממשלתי, הוא אמר.

איימן עודה: המרחק הממוצע מבית החולים הקרוב מיישובים יהודיים הוא כ-14 קילומטר, וכ-22 קילומטר מיישובים ערביים.

איימן עודה: תוחלת החיים של יהודים בישראל היא 82 ושל הערבים היא 79.

איימן עודה: זה פער של 12 קילומטר שהופך לפער של שלוש שנות חיים.

איימן עודה: כמעט 50% מהרופאים החדשים במדינת ישראל הם רופאים ערבים, אבל הציבור הערבי סובל מחוסר נגישות.

איימן עודה: למה בסח'נין?

איימן עודה: למה בסח'נין?

איימן עודה: כי העיר סח'נין היא העיר הכי רחוקה מכל בית חולים אחר, הכי רחוקה מכל עיר ערבית, מכל עיר יהודית במדינת ישראל, הכי רחוקה מכל בית חולים אחר.

איימן עודה: דיברתי עם השר ניצן הורביץ, שר הבריאות, אז הוא ענה לי כך, הוא אמר לי: אכן, בצפון מגיע עוד בית חולים.

איימן עודה: כך הוא אמר.

איימן עודה: השרה תמר זנדברג, כך הוא ענה לי.

איימן עודה: אבל איפה?

איימן עודה: הוא אמר לי: אה, בקריית אתא.

איימן עודה: בקריית אתא.

איימן עודה: אני רוצה להביע עמדה מקצועית ולעשות השוואה בין קריית אתא לבין סח'נין.

איימן עודה: קודם כול, אני בעד הקמת בית חולים בקריית אתא, אני בעד, נקודה.

איימן עודה: השוואה בין קריית אתא לבין סח'נין: קריית אתא רחוקה מחיפה 14 קילומטר, סח'נין רחוקה 45 קילומטר.

איימן עודה: אני בעצמי לפני כשבוע נסעתי ברכב מבית חולים רמב"ם עד לקריית אתא – 14 דקות.

איימן עודה: המשכתי לסח'נין – 54 דקות.

איימן עודה: האם זו סיבה מקצועית או לא? כן מקצועית.

איימן עודה: לפי אשכול סוציו-אקונומי, קריית אתא מספרה 6, סח'נין מספרה 3, ממש חצי.

איימן עודה: השכר הממוצע בסח'נין הוא 6,100 שקלים חדשים, השכר הממוצע בקריית אתא הוא 8,400 שקלים.

איימן עודה: האם זו השוואה מקצועית או לא מקצועית?

איימן עודה: כן מקצועית.

איימן עודה: אמרתי שבמדינת ישראל יש 33 בתי חולים רשמיים, אין אחד ביישוב ערבי.

איימן עודה: יכול להיות שיש פה טעות סטטיסטית, כמו למשל שיש אוניברסיטאות אבל לא ביישוב ערבי אחד; כמו למשל שבמדינת ישראל מאז 48' עד עכשיו הוקמו 940 יישובים חדשים, כולם ליהודים, אפס לערבים.

איימן עודה: יכול להיות שכל אלה הם טעות סטטיסטית, לא מעבר.

איימן עודה: אותו דבר לגבי בית חולים.

איימן עודה: אני עקבתי אחרי התוכנית הכלכלית 923, שאני מברך עליה ואני רוצה שהיא תיושם במלואה, אבל אמרתי, בין היתר: למה אין בית חולים ראשון, למה אין אוניברסיטה, למה אין יישוב חדש?

איימן עודה: אבל בעיקר, למה אין צמיחה כלכלית?

איימן עודה: אין צמיחה כלכלית.

איימן עודה: אז מה ההבדל בין להקים בקריית אתא לבין להקים בסח'נין?

איימן עודה: זה ההבדל בין התלות הכלכלית לבין האופק, כלומר נותנים לנו דגים אבל לא נותנים רשת לדוג את הדגים.

איימן עודה: אין חכת דיג (מתרגם דבריו לערבית).

איימן עודה: דג כן אבל חכת דיג לא.

איימן עודה: זהו כל ההבדל, השרה תמר זנדברג.

איימן עודה: אני ישבתי עם יו"ר סיעת מרצ לפני יומיים, מיכל רוזין, והיא נתנה לי כמה תשובות.

איימן עודה: למשל: איימן, בינינו, לא מקימים בית חולים דרך הצעת חוק.

אחמד טיבי: לא נכון.

איימן עודה: עקבתי, מצאתי למשל שבשנת 2000 סופה לנדבר הגישה הצעת חוק לבניית בית חולים באשדוד.

תמר זנדברג: ומתי – – –

איימן עודה: והינה, יש הצעת חוק על אשדוד, עשו באשדוד.

איימן עודה: הוקם, דרך הצעת חוק.

תמר זנדברג: אחרי כמה שנים?

איימן עודה: כבוד השרה, אני רוצה להגיד לך משהו.

סמי אבו שחאדה: לא מקימים בית חולים לערבים בהצעת חוק – – –

איימן עודה: היום בבוקר שמעתי חבר כנסת מרע"מ שאומר בתקשורת שהצעה כזו תפיל את הממשלה.

איימן עודה: וואי וואי וואי.

אחמד טיבי: אללהו אכבר – – –

איימן עודה: – – –

קריאות: – – –

איימן עודה: חשבתי למשל שבניית 9,000 יחידות של מתנחלים בירושלים המזרחית תפיל את הממשלה.

איימן עודה: אבל בשביל בית חולים – זכות בסיסית, אלמנטרית – מפילים ממשלה?

איימן עודה: מה, הממשלה הזו כל כך עוינת את האוכלוסייה הערבית?

איימן עודה: אז למה אתם נמצאים בממשלה שעשויה ליפול בגלל בניית בית חולים בקרב האוכלוסייה הערבית?

מאיר פרוש: – – –

איימן עודה: זו הממשלה שאתם חברים בה?

איימן עודה: עכשיו אני קראתי גם הודעה.

אחמד טיבי: פרוש, תן לו להמשיך.

אחמד טיבי: תקשיב.

איימן עודה: אני מבקש להמשיך.

אחמד טיבי: פרוש, תן לו להמשיך.

איימן עודה: אני גם קראתי הודעה מטעם רע"מ.

מאיר פרוש: – – –

איימן עודה: ההודעה הזו, כתוב בה כך: המטרה של הצעת החוק היא להביך את רע"מ ולהביך את מאזן גנאים.

איימן עודה: בשנת 2004 – – –

קריאות: – – –

אחמד טיבי: אסמעי, עאידה.

אחמד טיבי: אסמעי.

איימן עודה: בשנת 2004 אחמד טיבי הגיש הצעת חוק להקים בית חולים בסח'נין.

איימן עודה: זה להביך מישהו?

איימן עודה: בשנת 2004 עבד אלמאלכ דהאמשה מרע"מ – זו הצעה שלו, מרע"מ – הגיש הצעה להקים בית חולים בסח'נין.

איימן עודה: זה להביך את רע"מ?

איימן עודה: אני, לפני שנתיים, בחודש אפריל 2019, הגשתי הצעת חוק – יחד עם רע"מ הגשתי אותה, לפני שנתיים – להקים בית חולים בכפר סח'נין.

אחמד טיבי: בעיר סח'נין.

משה ארבל: אחרי שהם תמכו בתקציב הביטחון מה מביך אותם, אתה יכול להסביר לי?

איימן עודה: בעיר סח'נין.

איימן עודה: אני מבקש להמשיך.

איימן עודה: אין לי זמן.

משה ארבל: הם תמכו בתקציב הביטחון, יש משהו שמביך אותם?

איימן עודה: אני מבקש לתת לי זמן בגלל שמפריעים לי.

אחמד טיבי: אני אתן לך זמן.

אחמד טיבי: מה שאלת?

משה ארבל: הם תמכו בתקציב הביטחון.

משה ארבל: יש להם עוד משהו שמביך אותם?

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אני אוסיף לך, איימן.

איימן עודה: תודה רבה.

איימן עודה: עכשיו, אני רוצה להגיד לרע"מ, שהוציאו את גילוי הדעת הזה, להגיד להם: קודם כול, בואו נסכים שההצעה צודקת, זה לפני הכול.

איימן עודה: ההצעה צודקת או לא צודקת?

איימן עודה: זה הדבר הראשון.

איימן עודה: הדבר השני, כל הזמן הגשנו אותה יחד איתכם, אז הדבר המשתנה הוא לא שאנחנו מגישים, אלא שאתם הפכתם לצד האחר.

איימן עודה: לא מעבר.

איימן עודה: זה ההבדל היחיד.

אמיר אוחנה: אולי אפשר להציע – – – אולי איזה מילה בערבית?

איימן עודה: האם המטרה שלי היא להביך?

איימן עודה: אני בעצמי, לפני שהגשתי את ההצעה, הלכתי אל ביתו של מאזן גנאים, לפני כשבועיים, שתיתי אצלו קפה, ואמרתי לו: חשוב לי לא להביך אותך.

איימן עודה: חשוב לי שאתה, בגלל שאתה מהעיר סח'נין – תמיד הגשתי את ההצעה בלי לדבר איתך, אבל עכשיו שאתה חבר כנסת אני רוצה שתהיה איתנו.

איימן עודה: הוא אמר לי, איימן, אני איתכם.

איימן עודה: הוא גם דיבר בכמה כלי תקשורת ואמר, אני תומך.

אחמד טיבי: איימן, אני רוצה לשאול אותך, ברשותך, שאלה.

אחמד טיבי: (אומר בערבית:)

איימן עודה: חד וחלק.

איימן עודה: אנחנו ומאזן גנאים נמשיך את ההצעה ביחד, בשמחה.

איימן עודה: העיקר שיהיה בית חולים בסח'נין.

אחמד טיבי: מומתז.

אחמד טיבי: אינשאללה.

איימן עודה: זה העיקר.

איימן עודה: עכשיו אני רוצה לפנות לח"כים – גם של המשותפת, גם של רע"מ ואחרים.

איימן עודה: כמה ח"כים יש מאזור אל-בטוף, כמה?

איימן עודה: אוסאמה סעדי הרים יד – אחד; מאזן מסח'נין, אימאן מעראבה ומנסור ממע'ר.

איימן עודה: כולם מאזור אל-בטוף.

אחמד טיבי: (אומר בערבית:)

איימן עודה: וגם אני.

אחמד טיבי: (אומר בערבית: וגם אתה.

אחמד טיבי: )

איימן עודה: אשתי מעראבה.

איימן עודה: נכון.

איימן עודה: אבל זה בעיקר צודק, זה הדבר הנכון.

איימן עודה: חברים, אני רואה אנשים מגלגלים עיניים, אבל הציבור שלנו מסתכל עלינו בכיליון עיניים.

איימן עודה: זה כל ההבדל בין כיליון עיניים לגלגול עיניים.

קריאה: – – –

איימן עודה: אני מסיים, ואני פונה אלייך, תמר זנדברג, השרה תמר זנדברג.

איימן עודה: אל תגידי לא.

איימן עודה: אני מוכן לשבת איתך, להעביר את זה בטרומית.

איימן עודה: מישהו יגיד לי שבדיוק בסח'נין אי-אפשר ושצריך שילוב של סח'נין, עראבה, דיר חנא – אני אשמח.

איימן עודה: מישהו יגיד, אולי לא פה בדיוק, אולי קצת שם – נשב ונדבר ביחד.

איימן עודה: זה לא לעומתי, זה צודק.

איימן עודה: ואני רוצה לסגור את זה ולהגיד לך, תמר זנדברג, כבוד השרה: את ממרצ, ותאמיני לי, האם זה כל כך רע שדווקא כשמרצ בשלטון – ואת גם אישה; תזכרי כל הזמן שכשמדברים על זכויות נשים, אומרים: יש משהו מקדים, יש משהו לפני, יש הערה טכנית, לא עכשיו, מחר, אולי אנחנו עכשיו לא בקואליציה, לא באופוזיציה – תמיד יש סיבה, תמיד.

איימן עודה: אני, כמיעוט, מרגיש שכך מתייחסים אליי עכשיו, כך בדיוק.

איימן עודה: דווקא כשאתם, מרצ, נמצאים במשרד הבריאות, אני חושב שאתם צריכים למצוא את הנוסחה לקדם את זה ביחד.

איימן עודה: לעיר סח'נין, לאזור אל-בטוף, מגיע, בצדק.

אחמד טיבי: איימן, שאלה: אני רוצה להבין, האם אתה מוכן להעביר את זה בטרומית ולתאם עם הקואליציה והממשלה את הכול בקריאה ראשונה?

אחמד טיבי: תגיד: אני מוכן.

איימן עודה: אני מוכן לעשות את הכול יחד עם הממשלה, יחד עם שר הבריאות ניצן הורוביץ – לשבת איתו, עם המשרד שלו, ולתאם את הכול בשביל שבסופו של דבר יהיה בית חולים באזור אל-בטוף, דבר כל כך צודק.

איימן עודה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת איימן עודה.

אחמד טיבי: השרה זנדברג, בבקשה.

אחמד טיבי: תפדלי.

מיכאל מלכיאלי: למה לשר הבריאות אין את האומץ לבוא ולענות – – – להשתמש בפריימריז אחר כך.

אופיר כץ: – – – חברי כנסת יצביעו בעד – זה יעבור?

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: חד-משמעית.

אופיר כץ: אני מרים טלפונים.

אחמד טיבי: נא להקשיב לשרה זנדברג.

תמר זנדברג: כמה התרגשתי מהדאגה של ש"ס לפריימריז במרצ.

מיכאל מלכיאלי: פעם מרצ הייתה בעד – – –

ינון אזולאי: – – –

מאי גולן: ובעד זכויות אדם.

מאי גולן: זכויות אדם.

תמר זנדברג: כמה התרגשתי מהדאגה של אופיר כץ ליחסים בין מרצ ובין מפלגות אחרות.

תמר זנדברג: התרגשתי, באמת.

תמר זנדברג: באמת מרגש.

תמר זנדברג: ריגשתם, באמת ריגשתם.

קריאות: – – –

תמר זנדברג: גם התרגשתי מההצעה שלך לרדת, חבר הכנסת אזולאי.

תמר זנדברג: תודה לך על העצה, באמת.

תמר זנדברג: ממש.

תמר זנדברג: באמת, באמת, מרגש.

מאיר פרוש: מה רן כהן עכשיו?

מאיר פרוש: מה רן כהן שייך – – –

תמר זנדברג: עכשיו, אני, ברשותכם, אקריא בשמו של שר הבריאות, חברי שר הבריאות ניצן הורוביץ.

תמר זנדברג: אני התבקשתי למלא את מקומו, ואני עושה את זה בשמחה.

מאי גולן: – – – הוא דואג למיעוטים – היכן הוא?

מאי גולן: למה הוא שלח אותך?

אחמד טיבי: נא לאפשר לשרה.

אחמד טיבי: מאי, נא לאפשר לשרה.

מאי גולן: אתה לא רוצה לדעת למה ראש הסיעה שדואג למיעוטים לא הגיע לענות – – –

תמר זנדברג: אני חייבת להתרגש עוד פעם.

תמר זנדברג: עכשיו אני חייבת להתרגש עד עמקי נשמתי מהדאגה של סיעת הליכוד, שהובילה את המדינה במשך 12 שנה, וכל ה-12 שנה האלה קידמה תוכנית לבית חולים בסח'נין.

תמר זנדברג: כל שנה בשנה.

מיכאל מלכיאלי: – – – מרצ, מה קרה לכם?

אופיר כץ: עכשיו את בשלטון – – –

תמר זנדברג: אתה יודע שבתור ש"ס, בתור נציג ש"ס, לא הייתי מגינה על הליכוד בנושא הזה.

תמר זנדברג: עצה אישית ממני; כי כשמרצ וש"ס שיתפו פעולה בנושאים חברתיים הליכוד לא היו שם.

תמר זנדברג: אז לא הייתי קופצת על הרימון בשביל הליכוד, שלא עשו שום דבר למען שום בית חולים במשך 12 שנה, ובטח ובטח לא בית חולים בסח'נין.

תמר זנדברג: לא הייתי מתגייסת בהתנדבות לכסות לא על הגזענות ולא על האנטי-חברתיות שראינו משלטון הליכוד במשך 12 שנה, אם הייתי אתה.

תמר זנדברג: מהם אין לי ציפיות, אבל ש"ס?

תמר זנדברג: לא מתאים.

ינון אזולאי: ממש התרגשנו מההצעה שלך.

תמר זנדברג: עכשיו אני אקריא את תשובתו של משרד הבריאות ושל שר הבריאות:

תמר זנדברג: שיקול הדעת למתן אישור להקמת מוסדות רפואיים נתון למנכ"ל משרד הבריאות, ועליו לשקול מכלול שיקולים – –

אופיר כץ: לא שומעים.

תמר זנדברג: אז תהיו בשקט.

תמר זנדברג: – – לרבות שיקולים רפואיים ושיקולים הנוגעים לצורכי מערכת הבריאות בכללותה, פריסת השירותים ונגישותם והטלת הוצאות על מערכת הבריאות הציבורית.

אופיר כץ: אנחנו לא שומעים, היושב-ראש.

תמר זנדברג: אז תהיו בשקט.

אופיר כץ: את יכולה – – –

תמר זנדברג: אני לא בולעת את המילים, חביבי.

אחמד טיבי: נא להיות בשקט כדי לשמוע.

תמר זנדברג: אני ממש לא ידועה בתור בן אדם חרישי במיוחד.

אופיר כץ: בדרך כלל את מדברת ברור ונוקב.

אופיר כץ: עכשיו את ממלמלת.

תמר זנדברג: לא, לא.

תמר זנדברג: יקירי.

תמר זנדברג: אני ממש לא האדם שממלמל.

אופיר כץ: – – – הכי חדה ונוקבת.

אופיר כץ: עכשיו – – –

תמר זנדברג: תהיו בשקט, אז תשמעו.

תמר זנדברג: אתם צועקים, מה לעשות?

תמר זנדברג: הגודל המינימלי הנדרש לבית החולים כללי הוא כ-300 מיטות אשפוז, מגוון שירותי עזר ותמך ושירותים רפואיים נלווים.

תמר זנדברג: אין בסח'נין והסביבה – – –

דוד אמסלם: רק שנייה, את נגד הערבים?

דוד אמסלם: הרי את הלכת לנחם שהידים, את נגד הערבים?

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

דוד אמסלם: מילא נגד יהודים – אנחנו מבינים.

דוד אמסלם: גם נגד הערבים?

תמר זנדברג: אין בסח'נין והסביבה, על אף גידול האוכלוסייה בה, כדי להצדיק הקמת בית חולים בן 300 מיטות.

תמר זנדברג: בגליל יש למעלה מ-1,500 מיטות אשפוז כלליות – בבתי החולים בנצרת, בית חולים העמק ובנהריה.

דוד אמסלם: הרי יש לכם – – – הרי דפקת בסח'נין – – –

תמר זנדברג: מבחינה כלכלית יש סבירות רבה יותר בהרחבת בית חולים כללי קיים על פני הקמת בית חולים חדש, למעט אם יש צורך מיוחד או שבתי החולים הקיימים הגיעו לגודל מרבי ונדרשים שירותים נוספים.

דוד אמסלם: הערבים לא מעניינים אתכם, הא?

דוד אמסלם: שוויון לא מעניין אתכם.

תמר זנדברג: בתי החולים המשרתים את תושבי סח'נין והסביבה הם במרחק סביר ממנה וטרם הגיעו לגודל מרבי המצדיק הקמת בית חולים כללי נוסף ברדיוס זה.

תמר זנדברג: בנוסף, משרד הבריאות, בראשות יושב-ראש מרצ ניצן הורוביץ, לראשונה זה שנים רבות, מקדם בנייה של בתי חולים חדשים – דבר שממשלת הליכוד לא עשתה שנים רבות – –

אופיר כץ: לא נכון.

אופיר כץ: בית החולים באשדוד, את זה ממשלת הליכוד עשתה.

אופיר כץ: תפסיקו לשקר.

דוד אמסלם: אחמד, תסביר לה שבמוקטעה – – – היא עלתה לקבר של ערפאת.

דוד אמסלם: עוד בסוף – – – ליהודים.

תמר זנדברג: – – והיא מצויה כבר בתהליך עבודה: תוכנית להקמת בית חולים כללי חדש בקריית אתא, שפרעם, במרחק כ-20–24 ק"מ מסח'נין, שאמור לרכז בתוכו בתי חולים קיימים מאזור חיפה שיועברו אליו.

תמר זנדברג: בימים אלה מקודמת בקצב גבוה תוכנית מתאר ארצית למוסדות הבריאות, תמ"א 49, והיא תהווה מדיניות להקמת מוסדות בריאות, תוך התחשבות בצפי גידול האוכלוסייה, צפי מיטות נדרשות והזדקנות האוכלוסייה.

תמר זנדברג: בית החולים באשדוד, שהתייחסת אליו, חבר הכנסת עודה, הוקם מכוח חוק שנחקק ב- 2002, על אף התנגדות הממשלה.

תמר זנדברג: הוא החל לפעול רק 15 שנה לאחר מכן, בשנת 2017 – –

אופיר כץ: מי הקים אותו – – – מי היה בשלטון – – –

תמר זנדברג: – – לאחר תהליך מכרזי והסכמי ממושך וסבוך, ונקלע למצוקה תקציבית חמורה זמן קצר לאחר הקמתו.

אופיר כץ: מי הקים אותו?

אופיר כץ: באיזו שנה?

אופיר כץ: מי היה בשלטון?

אופיר כץ: אמרת שלא הקמנו.

קריאות: – – –

תמר זנדברג: ניתן ללמוד מתהליך זה שחקיקה איננה הדרך המתאימה לקבלת החלטות בנושא הקמת בתי חולים.

תמר זנדברג: בנוסף, הצעת החוק נעדרת מקור תקציבי למימושה הן מבחינת הקצאת הקרקע והן מבחינת מקור המימון להקמת בית חולים והפעלתו.

תמר זנדברג: אני רוצה לדבר – מכיוון שהערת, חבר הכנסת עודה – על תהליך ההידברות שקיימת מול משרד הבריאות והשר, גם אני, וגם ציינת יושבת-ראש הסיעה מיכל רוזין, ובאמת להגיד שבטח בהליך חקיקה כזה – שהוא באמת דבר מז'ורי; זו לא הצעת חוק שמתקנת משהו קטן, זו הצעת חוק פרטית להקמת תשתית של בית חולים, דבר גדול, אחד מבתי חולים ספורים שיש ברחבי המדינה – בדרך כלל, בהצעה כזאת, יש תהליך עבודה מקדים לאיתור השטח, למיפוי הצרכים, לאיתור המקום – –

מיכאל מלכיאלי: תעבירו בטרומית, תעבירו בטרומית.

תמר זנדברג: – – לבדיקת ההיתכנות, איך זה עומד אל מול בתי חולים אחרים באזור, אחד שכבר מקודם במסגרת תוכנית של משרד הבריאות.

תמר זנדברג: אני חושבת שיש מקום – ואני בטוחה שגם שר הבריאות פתוח לשיח כזה יחד עם נציגי הציבור; יש פה גם חבר כנסת שהוא תושב סח'נין וגם חברי כנסת שמייצגים את החברה הערבית – לראות ולעבוד ולאתר ביחד, לגופו של עניין, ולא רק בהצעת חוק פרטית שעולה ויורדת, כמו שציינת, חדשות לבקרים, גם בכנסות קודמות.

תמר זנדברג: אני בהחלט חושבת שיש מקום במשרד הבריאות להזמין את כלל נציגי הציבור הערבי, גם מהרשויות המקומיות, גם מהכנסת, גם מהציבור בגליל ובמקומות אחרים, לקיים ביחד את התהליך הזה כדי לפרוט אותו לפרטים ולתוכניות.

סמי אבו שחאדה: – – –

תמר זנדברג: בשלב הזה זה נעדר – – –

סמי אבו שחאדה: אספו את כולם – הביאו אותם לדיון – – –

תמר זנדברג: חד-משמעית.

תמר זנדברג: אני רוצה לספר לכם – – –

סמי אבו שחאדה: את יודעת למה?

אחמד טיבי: שמעתי.

אחמד טיבי: דקה, גברתי השרה – – –

סמי אבו שחאדה: – – – פנסיה – – –

אחמד טיבי: אני מבקש להרגיע – סמי, סמי.

אחמד טיבי: גברתי השרה, האם היה תקדים לכך שכשהקימו בית חולים ביישוב יהודי אספו את ראשי המועצות של היהודים – –

סמי אבו שחאדה: – – –

אחמד טיבי: – – והיישובים, קריית אתא – – –

תמר זנדברג: מה זאת אומרת?

תמר זנדברג: התשובה היא כן.

אחמד טיבי: כל האנשים בסביבה, אספו אותם?

תמר זנדברג: מה זה אספו?

תמר זנדברג: אתה חושב שכשהקימו בית חולים, כל בית חולים שהקימו, עשו את זה בלי הרשויות המקומיות באזור הזה?

אחמד טיבי: לא, אבל – – –

תמר זנדברג: מה זה אוספים?

דוד אמסלם: אחמד, אתה לא אהבל – היא חושבת שאתה אהבל.

תמר זנדברג: חברים – – –

דוד אמסלם: אז תגיד לה: אני, אחמד, לא אהבל.

אחמד טיבי: לא, אני לא חושב שהיא חושבת ככה.

תמר זנדברג: אני חושבת שהעצות, לקבל עצות – כן, זה יפה.

דוד אמסלם: היא מורחת אותך כאילו אתה אהבל, אז אתה מבין?

תמר זנדברג: אני יכולה לספר לכם, חבר הכנסת טיבי וחבר הכנסת סעדי, שרק אתמול ישבנו – – –

שלמה קרעי: רק אתמול עליתם ביחד לקבר של ערפאת.

תמר זנדברג: רק אתמול ישבנו ביחד – כן, אני יודעת שאצלכם גזענות זה יוצא כמו לקום בבוקר.

מאי גולן: ואצלכם – – –

תמר זנדברג: אבל אני ישבתי אתמול עם חבר הכנסת טיבי וחבר הכנסת סעדי, ועזרנו – – –

מאי גולן: אצלכם זה כמו לשתות קפה.

אחמד טיבי: נא להקשיב לשרה.

מאי גולן: – – – אתם צבועים, צבועים כמו שאתם שותים – אתם כל כך צבועים, כמו שאתם שותים מים אתם צבועים.

מאי גולן: אתם לא יודעים – – –

אחמד טיבי: אני רוצה לציין לטובה את הפגישה איתך.

תמר זנדברג: אני, מה שקשור למשרד שלי – ישבנו אתמול עם שני חברי כנסת כאן שמייצגים סיעה – –

מאי גולן: פתאום בנט זה – – – שלכם.

דוד אמסלם: לפחות – – –

תמר זנדברג: – – ועברנו נושא-נושא – –

מאי גולן: לפחות אל תהיו צבועים.

מאי גולן: שקרנים וצבועים – זה מה שאתם.

תמר זנדברג: – – מה שקשור למשרד להגנת הסביבה, לגבי יישובים מסוימים – –

דוד אמסלם: כבוד היושב-ראש, לפחות שתמרח אתכם בשמן זית, לא בגריז.

תמר זנדברג: – – לגבי נושאים מסוימים – עברנו אחד-אחד.

תמר זנדברג: עברנו אחד-אחד, ואנחנו פותרים באמת אחד אחרי השני.

דוד אמסלם: חושבת שהשתגעתם לגמרי.

תמר זנדברג: לכן אני חושבת שבאותה מידה לא צריך לאסוף אף אחד, אדוני היושב-ראש, אבל בהחלט צריך לקיים שיחה עם תושבי – – –

יעקב ליצמן: מה – – –

דוד אמסלם: שיחה על מה?

תמר זנדברג: איתך אין מה לקיים שיחה, אבל יש – –

דוד אמסלם: שיחה על מה – – –

תמר זנדברג: – – כאלה שיש מה לקיים איתם שיחה על צורכי מערכת הבריאות.

דוד אמסלם: העיקר – – – העיקר הלכת לבקר את השהידים.

תמר זנדברג: הרי אתם 20 שנים לא לקחתם בחשבון – –

דוד אמסלם: הלכת לבקר את השהידים, הלכת לקבר, שתית קהווה – – –

תמר זנדברג: – – את הצרכים של האוכלוסייה הערבית בישראל.

תמר זנדברג: אבל מה לעשות, יש ממשלה וקואליציה, שחברה בהן מפלגה ערבית – –

קריאות: – – –

תמר זנדברג: – – ויש בה שר ערבי, ואתם כל יום קמים בבוקר – –

דוד אמסלם: את מוכרת את הכול בגלל האוטו.

דוד אמסלם: האוטו והעוזרים.

תמר זנדברג: – – ומקללים, ומקללים, ומתגזענים ומוציאים מהפה שלכם מילים וביטויים שאוזניים תצילנה.

תמר זנדברג: עכשיו אתם פה באים – כן, אבל מה לעשות שהקואליציה הזאת – –

דוד אמסלם: חנה בבלי מדברת.

דוד אמסלם: חנה בבלי.

תמר זנדברג: – – עשתה דבר היסטורי והעבירה תוכנית חומש, תוכנית ממשלה 550, שאתם מבוקר ועד לילה לא הייתם חולמים לעשות דבר כזה.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: הפריעו לה, הפריעו לה.

תמר זנדברג: אתם רק יודעים להגיד: ערבים, טרור, ולא יותר.

אחמד טיבי: אתם הפרעתם לה, ולכן אני מאפשר לה להמשיך.

דוד אמסלם: קנתה משקפיים – – –

אחמד טיבי: יש לה עוד דקה.

יואב קיש: – – –

אחמד טיבי: הפרעתם לה – – –

מיכאל מלכיאלי: היא תשכנע אותך בסוף.

אחמד טיבי: אני מאפשר.

אחמד טיבי: היא לא שכנעה, אותי לפחות, אבל זכותה, זכותה.

אחמד טיבי: תירגעו, רבותיי.

אחמד טיבי: בבקשה, גברתי השרה.

תמר זנדברג: תודה, אדוני היושב-ראש.

קריאה: – – –

אחמד טיבי: אני מוסיף לה עוד דקה.

אחמד טיבי: הנושא הוא נושא חשוב.

אחמד טיבי: הוא נושא מאוד קריטי לציבור הערבי, ולכן השרה רוצה להרחיב.

דוד אמסלם: בסוף עוד אתה תזמין אותה לכבש בחג, אה?

דוד אמסלם: תזמינו אותה לחג.

דוד אמסלם: היא אוהבת כבשים.

אחמד טיבי: אתה מדבר על ערבים אחרים.

אחמד טיבי: אני לא מזמין יהודים לכבש – – –

דוד אמסלם: היא אוהבת כבשים של ערבים.

אחמד טיבי: בחיים שלי לא הזמנתי אותם.

דוד אמסלם: מטפונה – היא אוהבת מטפונה.

אחמד טיבי: אפילו לא לחומוס.

אחמד טיבי: אפילו לא לחומוס.

דוד אמסלם: היא אוהבת – – – מטפונה עם הערבים.

אופיר אקוניס: – – – נגמר הזמן.

אחמד טיבי: תודה רבה, נא לאפשר.

יואב קיש: איפה עבאס?

יואב קיש: איפה עבאס?

אחמד טיבי: נא לאפשר לה.

תמר זנדברג: באמת, אני באמת חייבת לומר שאין בושה; אני חייבת לומר: יושב בראש חבר כנסת ערבי, והציע את הצעת החוק חבר כנסת ערבי, ובאותה נשימה אתם גם תומכים בהצעת החוק וגם מתגזענים על אלו שהציעו אותה.

תמר זנדברג: באמת, איפה נשמע דבר כזה?

קריאות: – – –

תמר זנדברג: זו אומנות מיוחדת.

תמר זנדברג: מה זו הבושה הזאת?

תמר זנדברג: תתביישו לכם.

דוד אמסלם: – – – באוטו, האוטו והעוזרים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה, תמר.

דוד אמסלם: בושה וכלימה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

תמר זנדברג: אני – – –

אחמד טיבי: לא, לא, את מסתכלת עליה.

אחמד טיבי: אין בהצעות חוק להסתכל על יושבת-ראש הקואליציה.

מאי גולן: הפוסטר של בנט.

אחמד טיבי: עשר דקות זה עשר דקות.

תמר זנדברג: קודם כול – – –

דוד אמסלם: – – –

אחמד טיבי: גם איימן עולה אחרייך.

תמר זנדברג: אין שום בעיה – – –

דוד אמסלם: שינו את התקנון – אתה לא יודע.

אחמד טיבי: לא, לא, זו ממשלת שינוי, אבל התקנון לא שונה.

תמר זנדברג: הכול בסדר, חברים – – –

דוד אמסלם: – – – ברור – – –

תמר זנדברג: אני, קודם כול, ברשותך, אסתכל על מי שאני רוצה.

תמר זנדברג: אני רק אגיד שבשם שר הבריאות אני מציעה להתנגד להצעת החוק.

תמר זנדברג: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

שלמה קרעי: את מתגזענת במעשים.

דוד אמסלם: אם לא היית ערבי היא לא הייתה מדברת אליך ככה.

אחמד טיבי: אני לא יודע מי צריך להתבייש יותר – מי שהיה שנים רבות בשלטון ולא הקים, או מי שהוא ממשלת שינוי ודוחה את ההצעה להקים בית חולים.

דוד אמסלם: – – – להתחנף – – – אתה יודע את זה.

דוד אמסלם: טיבי, אלה מתפרנסים מכם.

דוד אמסלם: היא באה לאכול גם בקלאווה.

איימן עודה: השרה תמר זנדברג, כבוד היושב-ראש.

אחמד טיבי: בבקשה, תפדל.

איימן עודה: השרה תמר זנדברג, יש לאזרחים הערבים תסביך שנקרא הגישה המפא"יניקית.

איימן עודה: זו הגישה שלא אומרת לא בפרצוף אבל עושה את הכול בשביל למרוח, בסופו של דבר, ושהתשובה תהיה לא.

איימן עודה: כלומר, לו הכוונה שלך היא להפיל הצעת חוק של אחד מהאופוזיציה, אבל את תקדמי את זה עוד חודש – ניחא.

איימן עודה: אבל את יודעת ואני יודע שאתם לא מעוניינים לקדם את הצעת החוק הזו – זו הבעיה שלי.

איימן עודה: זו הבעיה.

איימן עודה: אני מבקש ממך – בינך לבין עצמך, בינך לבין ניצן הורביץ, בינך לבין מרצ – לחשוב על מה שאמרתי.

איימן עודה: סח'נין, מגיע לה, ממקום הכי צודק.

איימן עודה: למה קריית אתא?

איימן עודה: ישבתי עם חמד עמאר, והוא אמר לי שזה קריית אתא ושפרעם.

איימן עודה: בדקתי את התוכנית עכשיו – כל-כולה בקריית אתא.

איימן עודה: לא רק כל-כולה, גם בונים 9,732 יחידות דיור בתוך קריית אתא, מסביב לבית החולים הזה.

איימן עודה: הכול שקר.

איימן עודה: פשוט מאוד, כסף פה וכסף שם.

איימן עודה: משהו קטן – כן, אבל צמיחה כלכלית, בניית מוסדות לאזרחים הערבים, זה לא.

איימן עודה: אנחנו ניאבק, ואנחנו עוד נצליח, ועוד יוקם בית חולים בסח'נין.

איימן עודה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת עודה.

אחמד טיבי: אנחנו, רבותיי, עוברים להצבעה, וההצבעה תהיה הצבעה שמית.

אחמד טיבי: נא להתחיל, בבקשה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – בעד

דוד אמסלם: אוה, אוה, יש לך כבוד.

דוד אמסלם: גנאים, מה הציע לך הרזרבי?

וליד טאהא: תתביישו.

וליד טאהא: איפה הייתם – – –

אחמד טיבי: נא להמשיך בהצבעה.

אחמד טיבי: רבותיי, אני אתחיל להוציא אנשים, כי כבר התפרעתם.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ווליד טאהא, נא לשבת.

אחמד טיבי: מיקי, נא לשבת.

וליד טאהא: תתביישו.

וליד טאהא: תתביישו.

אחמד טיבי: ווליד, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: אמסלם, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אחמד טיבי: דוד אמסלם, קראתי אותך לסדר.

דוד אמסלם: לפי התגובה שלו, חשבתי שאנחנו הורסים – – –

מאי גולן: היושב-ראש, למה הוא כועס?

וליד טאהא: זה כואב לי.

אחמד טיבי: ווליד, קראתי אותך לסדר.

אחמד טיבי: יא ווליד.

אחמד טיבי: ווליד, אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

אחמד טיבי: תירגעו, רבותיי.

אחמד טיבי: אני לא יודע על מה המהומה.

וליד טאהא: – – –

אחמד טיבי: יא ווליד.

אחמד טיבי: ווליד, (אומר בערבית:).

וליד טאהא: הכול בסדר, אני רגוע.

אחמד טיבי: יא ווליד – – –

וליד טאהא: אני רק רותח שעושים הצגות.

וליד טאהא: זה כואב לי.

וליד טאהא: עושים הצגות – – –

אחמד טיבי: אוקיי, נא להמשיך בהצבעה.

אחמד טיבי: ווליד (אומר בערבית:).

אחמד טיבי: להמשיך.

אחמד טיבי: יא אבו מוחמד, אתה בקריאה שנייה, יא זלמה.

אחמד טיבי: אתה מפריע בהצעה חשובה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין?

אחמד טיבי: לא שמענו.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

קריאות: בושה.

אימאן ח'טיב יאסין: תתביישו.

אימאן ח'טיב יאסין: תתביישו.

אימאן ח'טיב יאסין: תתביישו לכם – – –

קריאות: – – –

אחמד טיבי: רבותיי, אתם מפריעים למהלך התקין של ההצבעה.

דוד אמסלם: להקמת בית חולים בסח'נין את מתנגדת.

אחמד טיבי: נא להירגע.

אחמד טיבי: חברי הליכוד, אתם מפריעים להצבעה.

אחמד טיבי: תמשיכי, היא הצביעה נגד.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד

אחמד טיבי: אמסלם, חבר הכנסת אמסלם, אתה בקריאה ראשונה.

קריאות: – – –

אחמד טיבי: חבר הכנסת ווליד טאהא, אתה הצבעת – – –

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס –

קריאות: נגד, נגד.

אלינור ימין: (קוראת בשם חבר הכנסת) מנסור עבאס – נגד

אחמד טיבי: חבר הכנסת מנסור עבאס, חבר הכנסת מנסור עבאס, תחזור למקום.

קריאה: נגד, תגיד נגד.

אחמד טיבי: נא לחזור למקום.

אחמד טיבי: חבר הכנסת מנסור עבאס, נא לחזור למקום.

אחמד טיבי: מה שעשית לא ראוי, לא ראוי מה שעשית.

אחמד טיבי: לא ראוי.

אחמד טיבי: נא להמשיך בהצבעה.

אחמד טיבי: תירגעו.

אחמד טיבי: רבותיי, בואו נשמע את בעל ההצעה, לפחות, מה הוא מצביע.

אלינור ימין: (קוראת בשם חבר הכנסת) איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד

אחמד טיבי: גם אתה, דוידסון, שבו.

אחמד טיבי: אני מבקש, חברי ש"ס, נא לשבת.

אחמד טיבי: אני מבקש – אביגדור, תושיב אותם או תוציא אותם.

אחמד טיבי: די כבר.

אחמד טיבי: מי שהצביע ורוצה להפריע, יכול לצאת מהאולם, גם מפה וגם משם.

אחמד טיבי: ואני שוב מזכיר לכם: ההצבעה היא על הקמת בית חולים בסח'נין, זה נושא ההצבעה.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

אחמד טיבי: נא להקריא את שמותיהם של אלה שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכאל מרדכי ביטון – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת איתמר בן גביר – בעד נפתלי בנט – נגד קרן ברק – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח מיקי לוי – אינו משתתף בהצבעה מרב מיכאלי – אינה נוכחת אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו משתתף בהצבעה יצחק פינדרוס – אינו נוכח שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת

אחמד טיבי: האם יש מישהו באולם שלא הצביע על ההצעה להקמת בית חולים בסח'נין?

אחמד טיבי: אין.

אחמד טיבי: תמה ההצבעה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, טאהא הצביע?

דוד אמסלם: מנסור עבאס, מה הצביע?

דוד אמסלם: היושב-ראש, ווליד טאהא הצביע?

דוד אמסלם: אתה לא עונה לנו.

דוד אמסלם: אחמד טיבי – מנסור עבאס, מה הצביע?

אחמד טיבי: בראש שלך רק אחמד טיבי.

אחמד טיבי: הצבעתי, כן, הצבעתי.

מאי גולן: אבל למה הם כועסים?

מאי גולן: למה הם כועסים?

קריאות: – – –

אחמד טיבי: ובכן, תוצאות ההצבעה על הצעת חוק להקמת בית חולים בסח'נין (אומר בערבית:).

קריאות: – – –

אחמד טיבי: הצביעו נגד החוק – 50; הצביעו בעד החוק – 51.

אחמד טיבי: (אומר בערבית:)

קריאות: – – –

אחמד טיבי: ההצעה עוברת לוועדת הכנסת, והיא תחליט לאיזו ועדה להעביר.

אחמד טיבי: אני מקווה שהיא תקודם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: [הצעת חוק פ/565/24; נספחות.

אחמד טיבי: ]

מיקי לוי: בבקשה לשבת, חברי הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום – הצעת חוק צער בעלי חיים (הגנה על בעלי חיים) (תיקון – ענישה מזערית), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת מיקי מכלוף זוהר, בבקשה.

מיקי לוי: ישיב שר החקלאות ופיתוח הכפר או השר התורן.

מכלוף מיקי זוהר: השר התורן מתבקש לדבר עם השר עצמו, עודד פורר.

מכלוף מיקי זוהר: תדבר עם עודד פורר.

מכלוף מיקי זוהר: הייתה איזושהי שיחה עכשיו בעניין הצעת החוק.

מכלוף מיקי זוהר: חוק צער בעלי חיים הוא בעצם השתקפותה של החברה הישראלית.

מכלוף מיקי זוהר: הוא הדרישה של בורא עולם.

מכלוף מיקי זוהר: בחודש אוקטובר, ממש בשנה שעברה, מדינת ישראל רעשה – אגב, בצדק – והיה איזשהו אדם שאני לא מעוניין להזכיר את שמו כאן, עם כל הכבוד, שתיעד את עצמו תוקף כלב באכזריות, ממש באופן מביש, כשהכלב כפות ברגליו.

מכלוף מיקי זוהר: ובעיניי הן היו תמונות קשות מאוד, התמונות הללו.

מכלוף מיקי זוהר: והן קרעו את ליבם של המונים מאזרחי ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: במדינת ישראל יש רגישות לבעלי חיים, עם כמה שאולי אנשים לא יודעים את זה, יש רגישות לבעלי חיים.

מכלוף מיקי זוהר: ואני חייב לציין שהרשויות עבדו שם באמת באופן אינטנסיבי ועשו את הפעולות, אבל הפלא ופלא, אותו מתעלל לא ישב בכלא ולו יום אחד.

חמד עמאר: מיקי – – – עם פורר – – –

מכלוף מיקי זוהר: כן, תכף נדבר על זה.

חמד עמאר: עכשיו.

מכלוף מיקי זוהר: לא, עוד שבוע.

מכלוף מיקי זוהר: דיברנו על שבוע, אבל תכף נדבר על זה.

חמד עמאר: כן, כן, זה מה שהוא אמר לי.

מכלוף מיקי זוהר: ולמה הוא לא ישב בכלא?

מכלוף מיקי זוהר: משום שבסוף, אתם יודעים, כשזה מגיע להליך משפטי, שופטי בית המשפט, בסופו של יום, צריכים לשקול את שיקול הדעת, והם לא תמיד מוצאים לנכון להכניס אדם שכזה לבית הסוהר.

מכלוף מיקי זוהר: ואני אומר דבר אחד: אני אינני יודע לומר אם באמת האירוע הזה, נניח, היה מצריך מאסר, אבל אין לי צל של ספק שאם היה עונש מאסר – נניח אפילו של חצי שנה, שזו בעצם הצעת החוק שאני מציע פה – אנשים היו חוששים להתעלל בבעלי חיים; כי אם הם היו נתפסים, הם היו יושבים בכלא, ועד היום לא נכנסו אנשים לכלא – או אולי נכנסו לעיתים נדירות – בגין התעללות בבעלי חיים.

מכלוף מיקי זוהר: ואני מציין גם עובדה שחשוב שידעו: ראש הממשלה דאז נתניהו הקים צוות משרדי לטיפול באכיפת צער בעלי חיים.

מכלוף מיקי זוהר: חלק מהנתונים המזעזעים שנחשפו בישיבות הצוות הבהירו לכולם שבשנים האחרונות חלה ירידה בהגשת כתבי אישום.

מכלוף מיקי זוהר: אני לא בטוח שזה נובע מפחות התעללות בבעלי חיים.

מכלוף מיקי זוהר: יכול להיות שפשוט אולי אומרים, אם זה בעל חיים זה פחות נורא.

מכלוף מיקי זוהר: ובעיניי הדבר הזה פוגע בשם הטוב של מדינת ישראל, שיודעת לנהוג בחמלה גם כלפי בני האדם וגם כלפי בעלי חיים.

מכלוף מיקי זוהר: גם מתברר שמרבית התהליכים לאכיפת עונשים של מתעללים בבעלי חיים הם גם ארוכים וגם מייגעים, ובסוף אנחנו יודעים שאין מאסר בפועל.

מכלוף מיקי זוהר: זה כמעט לא קורה.

מכלוף מיקי זוהר: ראינו גם מקרה שאדם גרר את כלבו – את הכלב של השכן שלו, סליחה – כשהוא היה קשור לרכב.

מכלוף מיקי זוהר: הבן אדם הזה לא ישב בכלא יום אחד.

מכלוף מיקי זוהר: ראינו בעלי מדגרה שזורקים אפרוחים לפח, אף אחד מהם לא נתן את הדין.

מכלוף מיקי זוהר: ראינו אפילו, לצערי הרב, אזרחים שגוזרים אוזניים של כלב.

מכלוף מיקי זוהר: אף אחד מהם לא ישב בכלא אפילו לא יום אחד.

מכלוף מיקי זוהר: ואתה אפילו, אדוני היושב-ראש, אני זוכר שהתקוממת מאוד מהאירוע של הפגיעה בכלב, ואני חושב שאפילו הצעת חוק, אם אני לא טועה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שזה נושא שהוא בקונסנזוס.

מכלוף מיקי זוהר: זאת אומרת, נכון, יש מחלוקות קואליציה–אופוזיציה, וויכוחים בינינו, והכול בסדר, אבל אף אחד מאיתנו לא רוצה שיתעללו בבעלי חיים.

מכלוף מיקי זוהר: וכן, כדי לעצור מעשים מן הסוג הזה צריך להחמיר ענישה.

מכלוף מיקי זוהר: אחרת, לצערי הרב, אנשים לא יחששו לעשות את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו חיים במדינת חוק.

מכלוף מיקי זוהר: אם מישהו יודע שאם הוא יפגע בחיה כלשהי הוא ישב בכלא, הוא יחשוב פעמיים לפני שהוא יעשה את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אבל אם הוא יודע שזה ייגמר באיזושהי חקירת משטרה, יכול להיות שהיצר שלו יגבר, והוא יעשה את הפעולה הכל-כך נוראית הזו.

מכלוף מיקי זוהר: כן, גם שר האוצר; איפה סגן – סליחה, השר במשרד האוצר, הוא נמצא כאן?

מכלוף מיקי זוהר: הוא יצא?

מכלוף מיקי זוהר: אז אתם תעדכנו אותו שגם שר האוצר של היום, ובזמנו חבר הכנסת ליברמן, באמת גם התקומם מאוד וגם שקל להגיש הצעת חוק בנושא הזה, שהחמרת רף ענישה היא דבר מאוד, מאוד, מאוד, מאוד חשוב.

מכלוף מיקי זוהר: מה שאומרת הצעת החוק – ואני רוצה שאנשים יבינו: זה לא מאסר של שנים.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו מדברים בהצעת החוק הזו על מאסר של שישה חודשים למי שהתעלל בבעל חיים.

מכלוף מיקי זוהר: ואם הוא התעלל בצורה באמת קיצונית, ויש כבר דברים שהם מעבר לגבולות, בואו נגיד, היכולת שלנו להכיל את זה כבני אדם, אז כבר מדובר על מאסר של שנה.

מכלוף מיקי זוהר: וזה בעצם יביא למצב שבו שופטי בית המשפט יהיו חייבים להטיל עונשי מאסר על אנשים שמתעללים בבעלי חיים.

מכלוף מיקי זוהר: אני מבטיח לכם – אני מוכן להתחייב מעל הבמה הזאת שאם נקדם את הצעת החוק הזאת אתם תראו שההתעללות בבעלי חיים כמעט תיפסק לחלוטין.

מכלוף מיקי זוהר: אתם תראו איך אנשים יחששו ויחשבו פעמיים.

מכלוף מיקי זוהר: גם אם יש להם יצר הזוי שכזה לתקוף בעל חיים, הם יחשבו המון המון פעמים לפני, כי הם יבינו שהם ילכו לכלא אם הם ייתפסו.

מכלוף מיקי זוהר: ואתם יודעים שבעולם שלנו קשה מאוד להסתיר את העבירות הללו, למרות שאני מניח שיש גם עבירות שלא מתגלות.

מכלוף מיקי זוהר: אגב, עוד דבר שאני רציתי לשאול.

מכלוף מיקי זוהר: יש לי פה חבר מהקואליציה, הוא מחזיק כלבה נהדרת ששמה נינה.

מכלוף מיקי זוהר: צביקה, ראיתי שאתה מעלה כל הזמן בפייסבוק את התמונות הנהדרות שלכם ביחד, ואני בטוח שאם תתייעץ איתה, היא תגיד לך שהיא תומכת בהצעת החוק, למרות שאתה לא מהבעלים המתעללים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל עדיין, הלכה למעשה, אני חושב שזו הצעת חוק שצריכה להיות בקונסנזוס, ואין שום סיבה, שום סיבה, לא לקדם אותה בגלל שהיא מגיעה מהאופוזיציה.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שהדבר הזה לא נכון.

מכלוף מיקי זוהר: לסיכום דבריי, אני רוצה לומר שאני חושב שאנחנו כולנו מבינים שנושא זכויות בעלי חיים קרוב מאוד לליבם של הרבה מאוד אזרחים מישראל, ובאמת הגיע הזמן שנעבור מדיבורים למעשים.

מכלוף מיקי זוהר: כי העניין הזה הוא לא דבר – –

צבי האוזר: למה הוא הזכיר את השם שלי?

צבי האוזר: אני לא יודע.

מכלוף מיקי זוהר: – – שמדינת ישראל המודרנית, הדמוקרטית, יכולה להכיל; תמונות מן הסוג הזה, אירועים מן הסוג הזה.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אני קורא לכל חברי הקואליציה שבעלי חיים הם בנפשם – ואני יודע שיש לא מעט מחברי הקואליציה שנמצאים שם – לקדם את הצעת החוק הזו.

מכלוף מיקי זוהר: ואני רוצה להזכיר דבר נוסף.

מכלוף מיקי זוהר: גם אני הייתי יושב-ראש קואליציה, גם אני יודע מה זה לעבוד עם ממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: נכון, לממשלה יש את היכולת להכריע אם היא מקבלת דבר מסוים או מסרבת לדבר מסוים.

מכלוף מיקי זוהר: אבל חבר'ה, אנחנו כנסת, אנחנו רשות עצמאית – אנחנו צריכים לעשות מה שטוב לאזרחי ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: לא תמיד צריכים להיות חיילים ממושמעים של הממשלה.

מכלוף מיקי זוהר: אפשר להגיד לממשלה: תראו, במקרה הזה אתם טועים.

מכלוף מיקי זוהר: במקרה הזה, גם אם אתם מחליטים לדחות את הצעת החוק – פה אתם טועים.

מכלוף מיקי זוהר: הדבר הנכון פה זה כן למנוע את המשך ההתעללות בבעלי חיים.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אני מאוד מאוד מקווה שתתקבל פה החלטה כן לתמוך בהצעת החוק הזו, כי – אני רוצה לומר, לסיום דבריי, דבר אחד חשוב: אני באמת מאמין שמי שמתעלל בבעלי חיים בסופו של דבר גם מתעלל בבני האדם.

מיקי לוי: נכון.

מכלוף מיקי זוהר: כי אם יש לו את התעוזה ואת היכולת לפגוע בבעל חיים בצורה כזאת, אני לא אהיה מופתע אם הוא גם יפגע למוחרת באדם.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן, חברים, ההצעה הזו היא הצעה טובה למדינת ישראל, היא טובה, בסופו של דבר, גם לבעלי החיים, והיא טובה לנו כבני אדם.

מכלוף מיקי זוהר: ולכן אני מאוד מקווה שהצעת הזו תתקבל ותיתמך על ידי הקואליציה.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מיקי לוי: בבקשה, השרה.

מיקי לוי: היה סיכום ביניכם?

מיקי לוי: בבקשה.

תמר זנדברג: חבר הכנסת זוהר, בשם שר החקלאות, שחושב כמוני שזו הצעת חוק חשובה, אני מבינה שסוכם לדחות את החוק בשבוע, כדי לתאם עם משרד החקלאות – –

חמד עמאר: שבוע, ולהצביע עליו.

תמר זנדברג: – – ולהביא אותו בשבוע הבא.

תמר זנדברג: לכן אני מבקשת ללא תשובה והצבעה.

תמר זנדברג: תודה.

מיקי לוי: גם עליי.

מיקי לוי: יופי, תודה רבה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת האוזר, דקה מהצד.

מיקי לוי: בבקשה, תנו לו מיקרופון.

צבי האוזר: מיקי, חבר הכנסת זוהר, רציתי להגיד לך שאני אנסה לשכנע שהממשלה גם תתמוך בזה.

צבי האוזר: אבל אני רוצה לנצל את זה שהזכרת את שמי, בכל זאת, ולתקן טעות קשה.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להתנצל פה בפומבי על טעות קשה – –

משה אבוטבול: – – –

צבי האוזר: – – שאמרתי בבוקר – ואתם יודעים, אומרים שמי שאומר דברים בשם אומרם מביא גאולה לעולם ומי שטועה בזה מעכב את הגאולה, ומכיוון שאני בעד לקדם גאולה, בנאום שלי בבוקר על הצעת חוק דמי אבטלה לעצמאים, אמרתי בטעות שהשיר "הולך בטל" נכתב על ידי אריאל זילבר.

צבי האוזר: זילבר כתב את הלחן, הוא שר את השיר, אבל מי שכתב את המילים הוא מאיר אריאל; שאגב, ביצע אותו לפני זילבר, בלחן שהוא עצמו כתב, בתקליט של להקת תמוז, "סוף עונת התפוזים", 1976.

צבי האוזר: אגב, גם השיר "סוף עונת התפוזים" הוא של מאיר אריאל, וגם, כמובן, "הולך בטל".

צבי האוזר: ואחרי ששוב עיינתי ונזכרתי במילים, למשל בבית: "מחפש בחושך שמץ לראותו, במקרה שייתקל פתע במותו" – את זה יכול לכתוב רק מאיר אריאל, ושינוח על משכבו בשלום.

צבי האוזר: מאיר אריאל, זיכרונו לברכה.

צבי האוזר: אני מתנצל שהקרדיט הזה על כתיבת השיר בטעות יוחס לאחר.

צבי האוזר: תודה רבה.

משה אבוטבול: ומי חיבר את "איך לנצח מגפה", מי חיבר את זה?

משה אבוטבול: תעזור למצוא תשובה לזה.

משה אבוטבול: מי חיבר את "איך לנצח מגפה"?

משה אבוטבול: תבוא תגיד לנו.

קריאה: הוא ניצח.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, תודה.

משה אבוטבול: אין בעד מה.

משה אבוטבול: [הצעת חוק פ/1078/24; נספחות.

משה אבוטבול: ]

מיקי לוי: ממשיכים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק תאגידי מים וביוב (תיקון – ועדת חריגים), התשפ"א–2021, של חבר הכנסת ישראל אייכלר וקבוצת חברי הכנסת.

מיקי לוי: מה כתוב לי?

מיקי לוי: אוקיי, בבקשה, חבר הכנסת אייכלר.

מיקי לוי: השרה זנדברג תשיב.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, לפני שאני מגיש את הצעת החוק, אני חייב – למען ההיסטוריה ולמען השלום במדינת ישראל – להגיב ולהזהיר מפני הדברים שנשמעו היום מפי חברת כנסת מישראל ביתנו, שהשוותה, אמרה שהמפלגות החרדיות רוצות להקים כאן משטר של טליבאן כמו באפגניסטן.

ישראל אייכלר: היא אמרה את זה מעל לבמה הזאת, ויש לזה 100 עדים – ולמה אני צריך להגיב?

ישראל אייכלר: כי אם היהודים באירופה היו מגיבים כאשר הפכו אותם לאיום קיומי, אולי ההיסטוריה הייתה שונה.

ישראל אייכלר: רק אתמול ציין היושב-ראש – ציינו פה את ליל הבדולח, דיברו על בתי הכנסת, על השרפות ועל האנשים.

ישראל אייכלר: אבל על דבר אחד לא דיברו.

ישראל אייכלר: לנגד עיניי עוברות התמונות של העיניים הנדהמות של היהודים, שלא הבינו והיו תמהים – לא על הגויים שהרגו אותם, אלא על השכנים הטובים שלהם והאנשים שהם עבדו איתם בכל המקומות האלה, איך הם שתקו והשלימו והסכימו לכל מה שנעשה ליהודים.

ישראל אייכלר: גם כך בליל הבדולח ב-1938, וגם אחר כך, כאשר כבר הובילו אותם, הם עדיין לא הבינו למה כל כך שונאים אותם.

ישראל אייכלר: התשובה היא שההסתה שהתקדמה למלחמת העולם השנייה היא זו שהכשירה את הלבבות שקבוצה קטנה או גדולה של אנשים יכלה לעשות ביהודים מה שרצתה, והעולם שתק.

ישראל אייכלר: את זה אנחנו לא ניתן פה בארץ ישראל.

ישראל אייכלר: לא ישוו אותנו לטליבאן.

ישראל אייכלר: וכדי שיהיה ברור מה זה הטליבאן, מה זה עושה – גם אם חברת הכנסת לא חשבה עמוק עד כדי כך – כאשר אזרח שומע שרוצים להפוך את ישראל לאפגניסטן, שמשם יצאו מחבלי אל קאעידה, שמשם יצאו אלה שהפילו את מגדלי התאומים, ומהם התפצלו רוצחי דאעש; רבבות אנשים חפים מפשע נהרגו ומיליונים הפכו לפליטים.

ישראל אייכלר: אז מה צריך לחשוב אדם שאיננו חרדי כאשר הוא שומע שהחרדים רוצים להביא לפה את אפגניסטן?

ישראל אייכלר: הרי הוא הוא חש פתאום מאוים מהצל החרדי, הוא רוצה להגן על עצמו.

ישראל אייכלר: יש לו מלחמה קיומית נגד החרדים – זה בתת-ההכרה.

ישראל אייכלר: אני חוזר ואומר: גם אם הח"כית לא חשבה על זה, ההסתה האנטישמית של ישראל ביתנו במשך השנים האחרונות, כולל ההכרזה של שר האוצר, שאומר, ומתגאה בזה: הבטחנו ממשלה ללא חרדים, וקיימנו – תארו לעצמכם שיגידו: ממשלה ללא ערבים, כשיטה?

ישראל אייכלר: היו אומרים: גזענות.

ישראל אייכלר: היום הם גם צועקים על הליכוד, שצועק: למה משתתפים עם רע"מ, והליכוד לא אומר שזה בגלל שרע"מ הם ערבים, אלא אומרים: בגלל שהם תומכי טרור.

ישראל אייכלר: אבל נניח, הם גם אומרים: זאת גזענות.

ישראל אייכלר: להגיד ממשלה בלי חרדים זאת אנטישמיות ברורה.

ישראל אייכלר: המסר האנטישמי שעובר לאזרח הוא שיש פה בעיה קיומית, ולכן זו סכנה – ואת הסכנה הזאת אנחנו צריכים להדוף בעודה באיבה.

ישראל אייכלר: צריך לשלול את הלגיטימיות של כל ההסתה שנמצאת בתקשורת וברשתות החברתיות, את כל הציטוטים שמביאים לפה – אני לא רוצה לחזור עליהם – שצריך לשרוף ולמלא בגזים, וכל הדברים האלה; זה בא מההסתה שבאה מפה.

ישראל אייכלר: לכן אני בא ואומר, אדוני היושב-ראש, אתה כל הזמן מדבר על החובה לשנות את השיח.

ישראל אייכלר: דבר ראשון, צריך להתחיל מפה.

ישראל אייכלר: לא תעלה לפה חברת כנסת ותגיד: המפלגות החרדיות רוצות להקים ממשלת טליבאן.

מיקי לוי: אני מסכים – – –

ישראל אייכלר: תודה רבה על ההסכמה.

ישראל אייכלר: עכשיו נעבור לחוק עצמו.

ישראל אייכלר: החוק נוגע לכל אזרח בישראל, לא משנה מאיזה – – –

מיקי לוי: אני אגיד את זה ברמקול, לפרוטוקול.

מיקי לוי: אני מסכים עם מה שאמרת – זה לא ראוי.

מיקי לוי: אפשר לקיים שיח, ביריבות פוליטית, בלי המילים הקשות האלה.

מיקי לוי: אני מסכים עם מה שאמרת.

ישראל אייכלר: תודה רבה, כבוד היושב-ראש.

ישראל אייכלר: האמירה שלך מאוד חשובה, כי הכנסת צריכה לומר שלא ייתכן להציג את הציבור החרדי כאיום קיומי.

ישראל אייכלר: לגבי החוק, היום החוק מאפשר ועדת חריגים.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר שאת החוק כבר הגשתי לפני כמה שנים, ועשיתי הרבה דיונים על זה – משום מה אף פעם לא הצלחתי להעביר אותו – והחוק מדבר על הקמת ועדת חריגים בחברות שנקראות תאגידי המים.

ישראל אייכלר: יש ויכוח על הקיום של תאגידי המים.

ישראל אייכלר: היו הצעות לבטל אותם, אבל ברור שבכל השנים עד שהוקמו תאגידי המים, העיריות היו חייבות להתחשב – ויש ועדת הנחות לאנשים לפי מצבם הכלכלי.

ישראל אייכלר: אני לא מדבר על מקרים חריגים מאוד של נכים ודברים כאלה, שבשנים האחרונות תוקן שהם כן מקבלים הנחה על מים; גם, עד 3.5 קוב – זה לא מספיק.

ישראל אייכלר: אבל חברי ועדת החריגים ממונים היום על ידי התאגיד עצמו.

ישראל אייכלר: אין נציגי ציבור או נבחרי ציבור כמו שיש בעיריות, שמכירים את הציבור ומבינים בנושאי רווחה.

ישראל אייכלר: הצעת החוק שלי מבקשת להקים ועדת חריגים למתן הנחות במים, ובה יהיו שותפים, כמובן, המנהל הכללי של החברה, חבר מועצת הרשות המקומית שבתחומה פועלת החברה אשר ממונה על הרווחה ברשות המקומית, והרשות המקומית תמנה אותו, ונציג משרד העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים או המוסד לביטוח לאומי, שימנה שר העבודה, הרווחה והשירותים החברתיים מבין עובדי הגופים האמורים.

ישראל אייכלר: אני חושב שזה חוק כל כך פשוט וכל כך מובן וכל כך נצרך, שאני לא מבין למה אחרי כל הדיונים שהיו לנו עדיין אי-אפשר להזיז את זה.

ישראל אייכלר: בחברת החשמל, שגם שם יש בעיה, אבל כבר למדו – והם היו גם בדיון הוועדה שבו קיימתי דיונים על זה, ודיברו על כך שגם בחברת חשמל יש כבר איזושהי התחשבות.

ישראל אייכלר: אבל כל ההתחשבויות הן לחצי מיליון אנשים, שהם ממש ממש במצב הקשה ביותר.

ישראל אייכלר: שאר שמונה מיליון האזרחים – אין להם שום אפשרות לקבל הנחה.

ישראל אייכלר: לכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לבקש מהכנסת לדאוג לצרכני המים, שהם רבים, והם מתקשים לעמוד בתשלום תעריפי המים הגבוהים.

ישראל אייכלר: אני מודה, אנחנו חברי הכנסת, אין לנו בעיה לשלם את חשבונות המים.

ישראל אייכלר: אבל יש הרבה אזרחים שממש מתקשים, גם אם הם לא מקרים סוציאליים מוכרים.

ישראל אייכלר: לכן מוצע לתקן את החוק ולקבוע כי בכל תאגיד מים וביוב תוקם ועדת חריגים, שתורכב מהמנהל הכללי, כמו שאמרתי, מאישי ציבור מטעם הרשות המקומית, מאנשי רווחה.

ישראל אייכלר: ועדת החריגים הזאת תדון במקרים חריגים שיש צורך להתחשב בהם, במעוטי היכולת ולסייע.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר, כבר יש היום ועדת חריגים – איך אומרים להאריך את החוב?

ישראל אייכלר: לעשות תשלומים?

מיקי לוי: לדחות את החוב ולפרוס את התשלומים.

ישראל אייכלר: לפרוס – הינה, זאת המילה שחיפשתי.

ישראל אייכלר: לפרוס את החוב לזמן רב.

ישראל אייכלר: אבל אין סמכות לתת הנחות – ואת זה אני רוצה לתקן.

ישראל אייכלר: שתהיה להם סמכות, לפי שיקול דעתם, אם באמת מדובר באדם שלא יכול, שתהיה להם אפשרות לוותר, או לתת הנחות לעתיד לפי מצב הנזקק.

ישראל אייכלר: אני מודה לך על ההקשבה, תודה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: השרה זנדברג, בבקשה.

מיקי לוי: בשביל האיזון, אחד מחברי הכנסת שלח לי גם מכתב:

מיקי לוי: אני מאוד מקווה שנפסיק עם האמירות האלה.

מיקי לוי: גם לא ראוי שחבר הכנסת – אני לא שמעתי – קרא לה אנטישמית.

מיקי לוי: אתמול היה ליל הבדולח, ובאמת – – –

מיכאל מלכיאלי: גם לא ראוי שיזרקו אותנו במריצות – – –

מיקי לוי: אבל אני מעיר על זה, אני לא צריך את העזרה.

מיקי לוי: אמרתי הערה.

מיקי לוי: מישהו שלח לי פתק.

מיקי לוי: בואו ננסה, חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: אני מחזק את דבריך.

מיקי לוי: אני מזדעזע כיהודי.

שלמה קרעי: אתה ראית את מה שפרסם גיא זהר?

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: די, חבר הכנסת קרעי, די, די.

שלמה קרעי: אתה ראית את עצמך במראה, אדוני יושב הראש.

משה גפני: – – –

מיכאל מלכיאלי: למזבלה רצו לזרוק אותנו.

– – – את הנמען?

מיקי לוי: לא, לא היית פה.

מיקי לוי: אמרתי שאני מסכים עם חבר הכנסת אייכלר, שאמר נגד זה.

מיקי לוי: אני מסכים עם כל מילה.

מיקי לוי: לא היית פה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מחזקים אותך, מחזקים – – –

שלמה קרעי: אתה ראית את עצמכם במראה אצל גיא זהר?

משה גפני: אתה לא – – –

מיקי לוי: אני מנסה, אני מנסה, תאמין לי.

שלמה קרעי: תסתכלו על עצמכם קצת.

מיקי לוי: אני מנסה להוריד את השיח.

מיקי לוי: אנחנו עם אחד, מספיק.

מיקי לוי: אפשר להיות יריבים פוליטיים.

שלמה קרעי: אתה מנסה לסתום פיות, אתה לא מנסה להוריד את השיח.

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת קרעי, תודה.

שלמה קרעי: תסתכל על עצמך במראה.

מיקי לוי: בבקשה, השרה זנדברג.

תמר זנדברג: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

תמר זנדברג: אני מתכבדת להשיב בשם שרת האנרגיה.

תמר זנדברג: עניינה של הצעת החוק הוא הקמת ועדת חריגים בכל תאגיד מים, אשר תוכל לדון במקרים שבהם יש צורך במתן הנחה בתשלום בעד שירותי מים ושירותי ביוב, או לפטור מתשלום בעד שירותים אלה.

תמר זנדברג: ראשית, הכנסת כבר נדרשה לנושא בעבר.

תמר זנדברג: כבר בשנת 2012 החליטה ועדת הכספים על מתן תמיכות באוכלוסיות מסוימות, דוגמת רמות נכות מסוימות.

תמר זנדברג: בשנת 2014 פורסמו תקנות בנושא, אשר הרחיבו את מקבלי ההטבה מקרב האוכלוסיות המיוחדות.

תמר זנדברג: אוכלוסיות אלו הוגדרו על ידי שר האוצר בהתייעצות עם מועצת רשות המים ובאישור ועדת הכספים של הכנסת.

תמר זנדברג: מנגנון תמיכה זה כבר קיים בחוק תאגידי מים וביוב, בסעיף 102(ב1) – וחל ביחס לכלל הספקים, כולל אלו שאינם תאגידי מים וביוב – ולפיו כל זכאי ייהנה מהכפלת כמות המים בתעריף הנמוך, מ-3.5 קוב לחודש לנפש לשבעה.

תמר זנדברג: בפועל, היום רשות המים אחראית על התפעול, הפיקוח והבקרה של יישום מתן ההטבה, לרבות תקציב תמיכות שנתי העומד על כ-70 מיליון שקלים.

תמר זנדברג: לשם יישום ההטבה פותחה מערכת אינטרנטית המנגישה לכ-1,000 ספקי מים את הצרכנים הפועלים בתחומם והזכאים להטבה, בהתאם לעדכון החודשי שמגיע מהגורמים המדווחים, כמו הביטוח הלאומי, משרד הביטחון, הרשות לזכויות ניצולי שואה ועוד.

תמר זנדברג: חשוב להבין כי מבנה משק המים הנוכחי הוא ככלל במתכונת של משק סגור, דהיינו כל הכנסות משק המים מיועדות למימון עלויות הפיתוח של משק המים והביוב.

תמר זנדברג: לכן הנחות בגין צריכת מים, ואף פטור מתשלום, משמעם עלייה בתעריף המים לכלל צרכני המים – ולא ניתן לאמוד אותה בשלב זה של הצעת החוק, בין היתר מכיוון שלא הוגדר בהצעה מה יהיו הקריטריונים שלפיהם ייתנו הנחה או פטור מתשלום כאמור.

תמר זנדברג: עם זאת, אין ספק כי מטרת החוק היא ראויה וחשובה, והוא יכול לסייע לצרכני מים מעוטי יכולת בפטור או בהנחה על תשלום בגין צריכת המים שלהם.

תמר זנדברג: על כן, בכוונתי לבחון כלים ומנגנונים נוספים שבמסגרתם ניתן להקל על אוכלוסיות אלו.

תמר זנדברג: הצעת החוק של חבר הכנסת ישראל אייכלר הוגשה ללא תיאום עם משרד המים ורשות המים והביוב, אשר אמונים על החוק.

תמר זנדברג: בהתחשב בעובדה כי איננו מעוניינים להעלות את תעריף המים הביתי, אני קוראת לחברות וחברי הכנסת להתנגד להצעת החוק.

אוריאל בוסו: לא יעלה שום דבר – – –

תמר זנדברג: מה לא יעלה?

אוריאל בוסו: זה לא ייקר את המים.

אוריאל בוסו: לעשות כמו שיש קופה לחובות – – –

תמר זנדברג: אבל הקראתי ארוכות את התשובה, אני – – –

אופיר כץ: את צריכה להקריא שוב.

תמר זנדברג: אה, להקריא שוב?

תמר זנדברג: אוקיי, אני אקריא שוב, אין בעיה.

מאי גולן: לא, לא, אין צורך.

כן, תקריאי שוב.

תמר זנדברג: כן, יש כמה חברי כנסת שלא היו, אז הם לא שמעו.

אוריאל בוסו: וגם לוקח זמן לגייס רוב – – –

תמר זנדברג: בכל זאת, לשכת השרה השקיעה, היא כתבה תשובה – – –

אופיר כץ: – – –

תמר זנדברג: לא, יש כאן הרבה שלא היו, פשוט, איך הם יכלו לשמוע.

– – –

תמר זנדברג: לא, הם לא יכלו לשמוע ולכן הם לא שמעו.

קריאות: – – –

דוד אמסלם: תסבירי לנו למה התנגדת לבית החולים בסח'נין.

אוריאל בוסו: תמר – – –

תמר זנדברג: אני רוצה לומר – – –

שלמה קרעי: השרה זנדברג, איך זה שיש כאלה בקואליציה שמצביעים לפי צו מצפונם – – –

תמר זנדברג: השאלה היא איך יש כל כך הרבה גזענים אצלכם – – –

מאי גולן: אוי, אוי, אוי, את הגזענית הראשית.

תמר זנדברג: כל היום מדברים נגד ערבים בצורה מחפירה, גזענית – – –

מיקי לוי: השרה זנדברג, בבקשה.

מאי גולן: אתם המצאתם את הגזענות, אתם גזענים, אתם הגזענים הראשיים, תתביישי לך.

מאי גולן: אתם המצאתם את המושג הזה, חבורה של פשיסטים.

מאי גולן: על מי את מתנשאת?

מאי גולן: על מי את מתנשאת?

מיקי לוי: האופוזיציה הגישה בקשה להצבעה שמית – – –

תמר זנדברג: בסדר, זו זכותה.

תמר זנדברג: אני רק רוצה לומר – – –

דוד אמסלם: את אמרת שגדי יברקן הוא גזען?

תמר זנדברג: אני רוצה לומר, במיוחד – – –

מאי גולן: המציאה סטרטאפ.

תמר זנדברג: חבר הכנסת אשר וחברי הכנסת מיהדות התורה ומש"ס, במיוחד אליכם אני רוצה – – –

מאיר פרוש: – – – עם כל – – –

תמר זנדברג: עם כל המה?

דוד אמסלם: את, תאמיני לי, סרט מצויר לא הייתי – – –

מאיר פרוש: איפה – – – בתוך הקואליציה – – –

דוד אמסלם: אתם עכשיו בסרט מדע בדיוני.

תמר זנדברג: לא הבנתי, אתה לא עלית לפה כרגע ואמרת לא להשתמש בביטויים כאלה?

אוריאל בוסו: את כל הביטויים האלה לקחנו מכם.

מאיר פרוש: – – –

תמר זנדברג: אתם יודעים, היום התראיינתי בתחנת רדיו חרדית, ושאלו אותי איך – – –

דוד אמסלם: את אמרת סמרטוטים – – –

תמר זנדברג: שאלו אותי: איך מרצ, שכל זכויות האדם – – –

דוד אמסלם: כשהתחלנו בוועדת הפנים אני זוכר איזה התנהגות הייתה לך.

דוד אמסלם: את היית הראשונה שהוצאתי – – –

תמר זנדברג: באמת זכויות אדם זה חלק – – –

שלמה קרעי: מכרתם את כל הערכים שלכם.

דוד אמסלם: עכשיו הצבעת נגד הקמת בית חולים, ואנחנו הגזענים.

תמר זנדברג: שאלו אותי: איך מרצ לא עומדת על זה שנציגי הציבור החרדי יהיו בתוך הממשלה, כדי שלא יודר ציבור שלם?

מיכאל מלכיאלי: לא, אין שאלה כזאת.

תמר זנדברג: ככה שאלו אותי.

מיכאל מלכיאלי: אף אחד לא שואל אותך.

תמר זנדברג: שאלו אותי, זה מוקלט.

מיכאל מלכיאלי: פגיעה בחלשים, זו השאלה.

תמר זנדברג: והתשובה: כשאני נבחרתי לכנסת בשנת 2013 אנחנו היינו ביחד באופוזיציה, ערבים, חרדים ושמאל.

דוד אמסלם: תזכור שהיא בחזקים, הצפונבונים – – –

תמר זנדברג: לדעתי אפשר לספור על כף יד אחת את מספר הקדנציות שהמפלגות החרדיות היו מחוץ לקואליציה בכל שנות המדינה.

תמר זנדברג: אף פעם לא זכרתי שמישהו מהם התעקש שמפלגות השמאל יהיו בקואליציה יחד איתכם כדי לא להדיר ציבור שלם.

תמר זנדברג: אולי באמת כדאי ללמוד מזה לקח ולא להדיר אף ציבור, כי הפוליטיקה, מה לעשות, זה דבר דינמי.

תמר זנדברג: אתה אף פעם לא נשאר באותו מקום.

תמר זנדברג: אפילו מפלגה כמו מרצ, ש-20 שנה הייתה באופוזיציה – המפלגה ששרדה הכי הרבה זמן באופוזיציה, ושרדה, בזכות הערכים, בזכות העמדות שלנו – – –

מאי גולן: ועוד מעט עוד פעם תחזרו לאופוזיציה.

תמר זנדברג: יכול להיות, הגלגל מסתובב, אנחנו לא פוחדים מזה, זאת הדמוקרטיה.

מאי גולן: אל תתרגלו לכיסא, אל תתרגלו לכיסא החם, אתם תחזרו מהר מאוד.

מאי גולן: זה סופו של כל גזען.

תמר זנדברג: רק אנשים אנטי-דמוקרטים חושבים שלנצח יש מפלגות שיהיו בצד אחד ומפלגות שלנצח יהיו בצד אחר.

תמר זנדברג: לא.

תמר זנדברג: הדמוקרטיה הישראלית חזקה מאוד, ולא לעולם חוסן.

תמר זנדברג: הגלגל מסתובב, פעם בקואליציה, פעם באופוזיציה.

תמר זנדברג: אגב, זה מאוד מאוד בריא.

תמר זנדברג: מפלגות שעכשיו שואלות את עצמן איך מדירים אותן, עדיף שישאלו את עצמן – כשהן בקואליציה – מה הן עושות עם הכוח שניתן להן.

תמר זנדברג: אולי נלמד משהו מזה, כולנו ביחד.

דסטה גדי יברקן: השרה, השרה – – –

תמר זנדברג: יש לקח.

תמר זנדברג: יש לקחים – – –

דסטה גדי יברקן: אני רוצה להגיד לך משהו – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, שב בבקשה, שב, רק שב.

מיקי לוי: שב.

תמר זנדברג: חבריי מש"ס, חבריי ממפלגת יהדות התורה.

תמר זנדברג: דרך אגב, מרצ – – –

דסטה גדי יברקן: – – – הגזען האתיופי הראשון – – –

מאי גולן: הגזען האתיופי הראשון, זה סטרטאפ.

תמר זנדברג: מרצ, הפעם האחרונה שהייתה בקואליציה לפני הקדנציה הזאת, הייתה בשנות התשעים, והייתה עם מפלגות חרדיות בקואליציה, אין בזה בושה – –

מאי גולן: – – – הגזען האתיופי הראשון – – –

תמר זנדברג: – – הכול בסדר, וגם אם זה יהיה בעתיד, הכול בסדר.

מאי גולן: זה סטרטאפ ישראלי, זה חדש, אין כזה דבר – – –

תמר זנדברג: בסדר, יש כאלה שלא צריך לשמוע אותם, זה לא נורא, זה בסדר.

דסטה גדי יברקן: את חושבת שאני גזען?

דסטה גדי יברקן: את קראת לי גזען עכשיו?

תמר זנדברג: לא צריך לשמוע אותם.

תמר זנדברג: זה לא נורא, זה בסדר.

מיקי לוי: קואליציה, השרה יכולה לרדת?

מיקי לוי: יש בקשה – – –

תמר זנדברג: קואליציה, הממשלה ביקשה הצבעה שמית?

מיקי לוי: לא, האופוזיציה.

מיקי לוי: איפה מרכז הקואליציה במליאה?

מיקי לוי: עם מי אני יכול לדבר?

ישראל אייכלר: בכל מקרה, מותר לך עשר דקות.

תמר זנדברג: עוד לא עברו עשר דקות, עוד לא עברו עשר דקות, אדוני אייכלר.

תמר זנדברג: עוד לא עברו עשר דקות.

תמר זנדברג: לא, לא עברו עשר דקות.

דוד אמסלם: עשר דקות.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים להצביע.

דוד אמסלם: אין דבר כזה.

דוד אמסלם: זה קריאה טרומית.

דוד אמסלם: שר לא מושך זמן.

דוד אמסלם: אי-אפשר למשוך זמן.

דוד אמסלם: עשר דקות, נגמר השעון.

דוד אמסלם: אתה – – – לגנוב הצבעה.

דוד אמסלם: ממשיך לגנוב הצבעות.

תמר זנדברג: עוד לא עברו עשר דקות, חברים.

דוד אמסלם: עשר דקות, נגמר השעון.

דוד אמסלם: אתה יודע – – – לגנוב הצבעה.

דוד אמסלם: אתה ממשיך לגנוב הצבעות.

תמר זנדברג: תנוח דעתכם.

תמר זנדברג: לא עברו עשר דקות.

תמר זנדברג: אגיד לכם שהחוק הנורבגי גרם לכך שאני לא נמצאת הרבה בכנסת, ואני מתגעגעת לכנסת, לכן אני מתכוונת למצות כל דקה מהשהות שלי פה ולא לקצר אותה אפילו בעשר שניות.

תמר זנדברג: עד תום עשר הדקות אני אעמוד כאן.

מאי גולן: יצא משהו טוב – – – את רואה מה זה?

תמר זנדברג: בדיוק, יפה.

תמר זנדברג: צודקת, משהו טוב ביותר.

דסטה גדי יברקן: גם כך אין לך מה להגיד – – –

תמר זנדברג: יש לי המון מה להגיד, חבר הכנסת יברקן.

תמר זנדברג: יש לי המון מה להגיד, ואני אגיד את זה עד תום עשר הדקות שלי.

מאי גולן: אבל שואל אותך חבר הכנסת יברקן משהו נורא חשוב.

מאי גולן: האם הפכת אותו לגזען?

מאי גולן: האם הוא הסטרטאפ שלכם?

מאי גולן: הוא שואל.

מיקי לוי: חברת הכנסת מאי גולן, חברת הכנסת גולן.

דסטה גדי יברקן: לא, אם כל חבריי גזענים ואני – – –

קריאות: – – –

מיקי לוי: עשיתי הארכה, חבר הכנסת אזולאי.

מיקי לוי: די.

תמר זנדברג: דווקא אתה לא היית פה, לא היית.

תמר זנדברג: לא היית.

תמר זנדברג: לא ראיתי.

תמר זנדברג: לא היית, אתה נכנסת.

תמר זנדברג: לא נכון, אתה נכנסת עכשיו.

דוד אמסלם: את מחריגה אותו?

דוד אמסלם: את מחריגה אותו?

תמר זנדברג: כן, מחריגה אותו.

מאי גולן: איזה יופי, אפשר גם?

מאי גולן: אפשר גם – – –

תמר זנדברג: כן.

תמר זנדברג: חברים, מה לעשות?

תמר זנדברג: אגב, שיתפנו פעולה כשהיית סגן השר לביטחון הפנים, שיתפנו פעולה בנושא אלימות המשטרתית.

תמר זנדברג: לקחת את הנושא ברצינות באמת לכלל האוכלוסיות.

דסטה גדי יברקן: נכון, נכון.

תמר זנדברג: אגב, כשהייתי חברת כנסת באופוזיציה גם הגשתי הצעה לוועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת האלימות נגד כלל האוכלוסיות: חרדית, ערבית, יוצאי אתיופיה, באמת כלל האוכלוסיות.

תמר זנדברג: לצערי הקואליציה שאתם הייתם בה הפילה את ההצעה הזו.

דסטה גדי יברקן: לא נכון, לא נכון.

דסטה גדי יברקן: את ביקשת – – –

תמר זנדברג: אחרי איזה חודש הגישו המפלגות החרדיות רק על חרדים, ואמרתי: אני אצביע בעדכם.

דסטה גדי יברקן: אני – – –

תמר זנדברג: לא נכון מה שאני אומרת?

תמר זנדברג: נכון.

תמר זנדברג: הגשתי על האלימות המשטרתית נגד כלל האוכלוסיות.

דסטה גדי יברקן: קודם כול, זה לא נכון.

תמר זנדברג: נכון מאוד.

דסטה גדי יברקן: בואי נבדוק את זה.

דסטה גדי יברקן: את הגשת על האלימות נגד עובדים זרים בתל אביב.

תמר זנדברג: לא נכון, ממש לא.

תמר זנדברג: מעולם לא הגשתי הצעה כזו, אתה מתבלבל כנראה עם מישהי אחרת – לא.

תמר זנדברג: אני הגשתי הצעה נגד האלימות המשטרתית נגד כלל האוכלוסיות.

דסטה גדי יברקן: לא לא לא – – –

מאי גולן: אני עמדתי פה כשאת הגשת אותו.

מאי גולן: זה לא נכון מה שאת אומרת, זה לא נכון מה שאת אומרת.

מאי גולן: את יודעת שאת משקרת.

דסטה גדי יברקן: את – – –

תמר זנדברג: חברים, אל תשכתבו את ההיסטוריה ואל תלמדו אותי מה הגשתי.

תמר זנדברג: אני הגשתי הצעה לוועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת האלימות המשטרתית נגד כלל האוכלוסיות.

תמר זנדברג: כולן.

דסטה גדי יברקן: נכון, זה נכון.

תמר זנדברג: וגם בנאום שלי דיברתי על כלל האוכלוסיות.

דסטה גדי יברקן: את צודקת.

דסטה גדי יברקן: אני מסכים איתך.

דסטה גדי יברקן: גברתי השרה, את צודקת.

תמר זנדברג: לצערי, הקואליציה דאז הפילה את ההצעה הזו.

תמר זנדברג: אגב, אחרי חודש, כשהייתה אלימות משטרתית נגד חרדים, אם אינני טועה, חבר הכנסת גפני הגיש הצעה לוועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת האלימות המשטרתית נגד החרדים בלבד, ואני אמרתי לו: אני מצביעה בעדך, רק בגלל שאני – איפה גפני?

תמר זנדברג: נכון?

תמר זנדברג: אתה הגשת הצעה בכנסת הקודמת לוועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת האלימות המשטרתית – הצעה חשובה.

דסטה גדי יברקן: כבוד השרה זנדברג, לא נעים לי אבל – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, די, די.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: משפט לסיכום, בבקשה.

תמר זנדברג: משפט אחרון.

תמר זנדברג: אני חושבת שגם עכשיו, אחרי שעבר תקציב, ואחרי שהכנסת הזו, בעזרת השם, תכהן יותר מכמה חודשים, כדאי שנחזור לשתף פעולה גם כאן, קואליציה ואופוזיציה, בנושאים שחשובים לכולנו.

תמר זנדברג: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לבקשת האופוזיציה, ההצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

משה אבוטבול: האם בבית החולים בסח'נין – – –

קריאה: – – –

מיקי לוי: מה?

מיקי לוי: אני לא יכול לשמוע כי חבר הכנסת יברקן – מה?

מיקי לוי: לא, היא לא השמיצה – – –

דסטה גדי יברקן: אני מבקש הודעה אישית, היא הזכירה את שמי.

ישראל אייכלר: מגיע לי לענות.

מיקי לוי: אחרי ההצבעה, חבר הכנסת אייכלר.

ישראל אייכלר: לא הודעה אישית, אני רוצה להשיב.

מיקי לוי: זה סיפור אחר, בבקשה.

מיקי לוי: חשבתי – הודעה אישית.

מיקי לוי: לא צריך כל דבר.

ינון אזולאי: – – – תקשיבו למה שמדברים.

מיקי לוי: חבר הכנסת אזולאי, לא ידענו שהוא רוצה להגיב על הצעת החוק.

מיקי לוי: אנחנו מקשיבים, אבל חבר הכנסת יברקן הפריע.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה קודם כול להגיד לשרה תמר זנדברג שאגודת ישראל ישבה 27 שנים באופוזיציה, כך שזה לא נכון שאנחנו תמיד בקואליציה.

ישראל אייכלר: גם כשלמפא"י היו 50 מנדטים, הם כיבדו את חברי האופוזיציה החרדים של אגודת ישראל בשעתם, והגיעו גם להסדרים וגם עזרו וגם סייעו.

ישראל אייכלר: לא הייתה מלחמת עולם כמו היום.

ישראל אייכלר: אני רוצה להגיד לאדוני היושב-ראש שיש פה, בצד ימין, משלחת של חברי קונגרס אמריקנים.

משה גפני: לא קראו לנו טליבאן – – –

ישראל אייכלר: אה, לא קראו לנו טליבאן.

ישראל אייכלר: אף אחד לא העז לקרוא לחרדים אז טליבאן.

ישראל אייכלר: אבל יושבת פה משלחת של חברי קונגרס אמריקאים.

ישראל אייכלר: אולי המלווים יתרגמו להם לאנגלית על מה אנחנו מדברים.

ישראל אייכלר: אנחנו מדברים על דבר הכי פשוט והגיוני והומני, על תאגידי המים שנמצאים בכל ערי הארץ, גם בערים ערביות, יהודיות, כאלו ואחרות, ואין אפשרות לתת הנחה לאנשים עניים.

ישראל אייכלר: לכן הצענו שתאגידי המים ועובדים סוציאליים וחברים מהמועצה המקומית ממשרד הרווחה יוכלו להעניק הנחה במחירי המים לאנשים עניים.

ישראל אייכלר: הייתם מצפים בוודאי שכל חברי הבית יתאחדו, אבל מה לעשות שמי שמגיש את זה הוא יהודי חרדי ממפלגה חרדית, ואנחנו היום באופוזיציה.

ישראל אייכלר: אני מקווה שבכל זאת נתגבר ונצליח.

ישראל אייכלר: אם תהיו פה עד אחרי ההצבעה, נקווה שנוכל להתגבר, וסוף-סוף תבוא ועדת הנחות לעניי ישראל בתאגידי המים.

ישראל אייכלר: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת.

מיקי לוי: Members of the US Congress, welcome to Israel, welcome to the Israeli Parliament, the heart of Israeli democracy.

מיקי לוי: Welcome.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח משה אבוטבול – בעד יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו משתתף בהצבעה אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – נגד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – אינו נוכח שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח דוד ביטן – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – בעד בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח עופר כסיף – בעד חיים כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח נעמה לזימי – אינה נוכחת גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת אורי מקלב – אינו נוכח יעקב מרגי – אינו נכוח יואב סגלוביץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח יסמין פרידמן – אינה נוכחת אלכס קושניר – אני נוכח יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח

מיקי לוי: יש מי מחברי הכנסת במליאה שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: ובכן, הסתיימה ההצבעה.

קריאה: לפני מניית הקולות, הודיעו לנו שחבר הכנסת גלנט הצביע בטעות.

קריאה: הוא לא מצביע משום שהוא מקוזז, וגם חברת הכנסת עידית סילמן.

ואשר גם.

מיקי לוי: ואשר.

מיקי לוי: ואשר.

עידית סילמן: לא, לא.

מיקי לוי: מה לא?

מיקי לוי: אי-אפשר ככה.

מיקי לוי: את לא מקוזזת?

עידית סילמן: לא.

מיקי לוי: אתם חייבים להיות מסודרים.

מיקי לוי: זה בלתי אפשרי ככה.

מיקי לוי: תבטלי.

קריאה: אי-אפשר ככה.

מיקי לוי: ממש.

מיקי לוי: טוב, לקזז את חבר הכנסת אשר, כדי שלא תהיה הצבעה כפולה.

מיקי לוי: את סילמן להשאיר.

מיקי לוי: אשר, להוריד את ההצבעה שלו.

מיקי לוי: ואת חבר הכנסת גלנט.

קריאה: אוקיי – – – הם הצביעו בטעות.

מיקי לוי: תמה ההצבעה.

מיקי לוי: נא לספור, בבקשה.

מיקי לוי: בעד – 33, נגד – 35.

מיקי לוי: הצעת החוק לא עברה.

מיקי לוי: הודעה לחבר הכנסת גדי יברקן.

מיקי לוי: מהצד, בבקשה.

מיקי לוי: מהצד, מהצד.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, מהצד.

קריאה: אדוני היושב-ראש, לא שמענו את תוצאות ההצבעה.

מיקי לוי: 33 בעד, 35 נגד.

מיקי לוי: לא התקבלה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: רגע, סליחה.

מיקי לוי: רק שנייה.

מיקי לוי: לחבר הכנסת יברקן הודעה אישית.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, השרה זנדברג הייתה על הדוכן קודם.

דסטה גדי יברקן: היא אמרה שכשהיא הייתה באופוזיציה היא העלתה ועדת חקירה נגד אלימות שוטרים לכלל האוכלוסיות.

דסטה גדי יברקן: נכון, הייתה ועדת חקירה שהועלתה.

דסטה גדי יברקן: אבל איך היא עלתה ומתי היא עלתה – ההצעה שלך, גברתי השרה – –

תמר זנדברג: כן.

דסטה גדי יברקן: – – היא עלתה, ובמה שאמרת עכשיו לא דייקת בכלל.

דסטה גדי יברקן: מתי נזכרת שצריך להקים ועדת חקירה ממלכתית?

דסטה גדי יברקן: כשאמיר השכל בהפגנה בבלפור – טענתם לאלימות שוטרים.

דסטה גדי יברקן: אני האחרון שיטען שאין אלימות שוטרים, גם כשהייתי סגן השר לביטחון הפנים אמרתי את זה, אבל את נזכרת להגן רק כאשר ציבור מסוים קיבל מכות בהפגנות, וזה לא היה אמור להיות.

דסטה גדי יברקן: יש לך פוסט מ-29 ביוני 2020.

דסטה גדי יברקן: אני נכנסתי לפוסט שלך.

דסטה גדי יברקן: חיפשתי אותו, ואת פה, אני לא רוצה להגיד ששיקרת – לא דייקת כשאמרת שאת דיברת בשם כל הציבור.

תמר זנדברג: – – – על מה אתה מקשקש.

דסטה גדי יברקן: שנייה, שנייה.

דסטה גדי יברקן: אמרת שבשם כל הציבור את הגשת את ועדת החקירה הזו; בהתחלה – רק על העובדים הזרים.

דסטה גדי יברקן: כשכל הרשת זעקה עלייך – אפשר להיכנס לפוסט.

דסטה גדי יברקן: אני מסתכל.

תמר זנדברג: – – –

דסטה גדי יברקן: ואז את כל הקהילות הכנסת.

תמר זנדברג: נכון – – –

דסטה גדי יברקן: רק אחרי שזעקו ברשת, תקפו אותך שאת עושה את זה רק לאשכנזים, אחר כך הוספת ערבים, אתיופים, עובדים זרים.

דסטה גדי יברקן: זה מה שעשית.

דסטה גדי יברקן: אז גם לשקר צריך לדעת.

דסטה גדי יברקן: אני האחרון, האחרון שיגיד שאין אלימות שוטרים.

תמר זנדברג: אתה ממש צריך להתבייש – – –

דסטה גדי יברקן: ואני איתך בעניין הזה.

דסטה גדי יברקן: נאבקתי יחד עם חבריי בקואליציה של היום.

דסטה גדי יברקן: אבל לשקר יש גבול.

תמר זנדברג: אתה ממש צריך להתבייש על מה שאמרת עכשיו, באמת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מבקש.

מיקי לוי: הודעה מאת חברת הכנסת אורלי לוי.

מיקי לוי: היא מושכת את הצעת חוק הדיור הציבורי התשפ"א–2021.

תמר זנדברג: – – –

מיקי לוי: סליחה, השרה זנדברג.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: היא מושכת את הצעת החוק, והיא תובא במסגרת ההקצאה המפלגתית.

אורלי לוי אבקסיס: – – –

מיקי לוי: בבקשה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, השרה זנדברג.

מיקי לוי: השרה זנדברג.

מיקי לוי: אני מבקש מהסדרנים להוציא את שניהם החוצה.

מיקי לוי: כל אחד לפתח אחר.

מיקי לוי: כל אחד לפתח אחר.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: זהו.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: השרה זנדברג, בבקשה, שבי במקומך.

מיקי לוי: תנו להם לגשת למקום.

מיקי לוי: יש הפרדת כוחות.

מיקי לוי: הכול בסדר.

מיקי לוי: השרה זנדברג, שבי, בבקשה, במקומך.

מיקי לוי: תסכלו עליי, סדרנים.

מיקי לוי: סדרנים, תסתכלו עליי.

מיקי לוי: בבקשה, שבי במקומך.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, אל תעזור לי.

מיקי לוי: אתה רואה שהכול בסדר.

דסטה גדי יברקן: – – –

מיקי לוי: שב, שב.

מיקי לוי: אתה הלכת לכיוון שלך.

מיקי לוי: שב במקום.

דסטה גדי יברקן: – – – היא לא תגיד לי: עד שאתה לא הולך.

מיקי לוי: שב במקום.

מיקי לוי: בבקשה, שב, שב במקום.

מיקי לוי: בבקשה, שב ממקום.

דסטה גדי יברקן: אני אשב.

דסטה גדי יברקן: אני אשב.

דסטה גדי יברקן: אתה תוציא אותה, ואחר כך אני אשב.

מיקי לוי: שב במקום.

מיקי לוי: בבקשה, שב במקום.

מיקי לוי: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אתה תוציא אותה, היא תצא מהאולם.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, שב, בבקשה, במקום.

מיקי לוי: שב במקום.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

דסטה גדי יברקן: אני אשב.

דסטה גדי יברקן: אני לא אצא.

דסטה גדי יברקן: אני לא אצא מהאולם עד שאתה מוציא אותה.

מיקי לוי: לא אמרתי לך לצאת.

דסטה גדי יברקן: עד שאתה מוציא אותה מהאולם.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, שב במקומך, וזהו.

דסטה גדי יברקן: אני אשב.

דסטה גדי יברקן: אתה רוצה להוציא אותי?

דסטה גדי יברקן: תוציא אותי.

מיקי לוי: לא רוצה להוציא אותך.

מיקי לוי: שב.

דסטה גדי יברקן: לא יכול להיות שהיא – – –

מיקי לוי: שב במקומך.

דסטה גדי יברקן: אני אשב.

מיקי לוי: אל תעשה עם האצבע כך.

מיקי לוי: שב במקומך, בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אני אשב.

דסטה גדי יברקן: אתה, או שתקרא לה – לא, אדוני.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: זהו, אני ממשיך בסדר-היום.

דסטה גדי יברקן: אדוני.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש – –

מיקי לוי: שמעתי.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בהמשך – – –

דסטה גדי יברקן: – – אתה מבקש דיון ממלכתי.

דסטה גדי יברקן: תתנהג כממלכתי.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן – –

דסטה גדי יברקן: אתה מבקש דיון ממלכתי – –

מיקי לוי: – – תפסיק, בבקשה, להפריע לי.

דסטה גדי יברקן: – – אתה לא יכול לעבור על זה לסדר-היום.

מיקי לוי: תפסיק.

מיקי לוי: תגיש נגדה תלונה.

דסטה גדי יברקן: אני מגיש עכשיו במליאה – – –

מיקי לוי: בשביל מה הלכת לשם?

מיקי לוי: לא ברור לי.

מיקי לוי: אני ממשיך בסדר-היום: הצעת חוק העונשין – –

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, אתה מבזה את הכנסת.

מיקי לוי: – – תיקון – – –

דסטה גדי יברקן: זה מה שאתה עושה.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, אם תפריע לי, אני אקרא אותך לסדר, ואני לא רוצה.

דסטה גדי יברקן: אתה צריך לקרוא לה, לא לי.

מיקי לוי: תשב.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

דסטה גדי יברקן: אני יושב.

דסטה גדי יברקן: אני יושב.

מיקי לוי: אז שקט.

דסטה גדי יברקן: תוציא אותה, ואני אצא.

מיקי לוי: תפסיק להפריע.

דסטה גדי יברקן: לא.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, אתה מבזה את הכנסת עכשיו.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, מספיק.

מיקי לוי: מספיק.

דסטה גדי יברקן: היא לא תגיד: אל תתקרב אליי.

מיקי לוי: חבר הכנסת יברקן, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: תגיש נגדה תלונה.

דסטה גדי יברקן: אדוני, אתה יושב-ראש הכנסת.

דסטה גדי יברקן: אתה לא תגיד – – –

מיקי לוי: צא בבקשה החוצה.

דסטה גדי יברקן: אתה יושב-ראש הכנסת, אתה אמור לשמור על הממלכתיות פה.

מיקי לוי: בבקשה, החוצה.

מיקי לוי: תראה איזה סבלנות הייתה לי אליך.

דסטה גדי יברקן: אני יוצא.

דסטה גדי יברקן: (חבר הכנסת יברקן יוצא מאולם המליאה.

דסטה גדי יברקן: )

דוד אמסלם: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, לא ביקשתי את עזרתך.

מיקי לוי: הבנתי.

דוד אמסלם: הוא הבן אדם שמסכן, הותקף, הוכפש, ואותו אתה מוציא?

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: על ידי זנדברג?

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: מספיק עם זה, עם השפה הזאת.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: אותו אתה מוציא?

מיקי לוי: הוא קיבל אפשרות להגיב מהצד – – –

שלמה קרעי: תסתכל על עצמך במראה, בסרטון של גיא זוהר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, שב.

שלמה קרעי: תסתכל על עצמך במראה בסרטון של גיא זוהר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, הבנתי אותך.

מיקי לוי: שב.

מיקי לוי: לקבל ממך ברכות זה נהיה נהדר, חבר הכנסת קרעי.

דוד אמסלם: למה אותה אתה לא מוציא?

מיקי לוי: אני ממשיך בסדר-היום: הצעת חוק העונשין – –

דוד אמסלם: היא אמרה לו: אל תיגש אליי.

דוד אמסלם: את לא מתביישת?

מיקי לוי: – – (תיקון – – –

דוד אמסלם: כאילו זו מחלה – אל תיגש אליי.

דוד אמסלם: פחדת.

דוד אמסלם: עלק מרצ – אל תיגש אליי.

דוד אמסלם: מי את שהוא לא ייגש אלייך?

דוד אמסלם: [מס' פ/216/24; מושב ראשון, חוב' י"ז, ישיבה מ"ח.]

מיקי לוי: הצעת חוק העונשין (תיקון – הרחבת הגדרת הגזענות), התשפ"א–2021, של חברי הכנסת יעקב אשר, משה גפני ויצחק פינדרוס.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאות: – – –

מיקי לוי: הממשלה ביקשה שמית?

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעת חוק העונשין (תיקון – הרחבת הגדרת הגזענות), התשפ"א–2021.

מיקי לוי: לבקשת הממשלה, הצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו משתתף בהצבעה ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו משתתף בהצבעה אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו משתתף בהצבעה יואב קיש – אינו משתתף בהצבעה גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא שנית בשמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – אינו משתתף בהצבעה מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח נעמה לזימי – אינו נוכחת גבי לסקי – אינו נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינו נוכחת יוליה מלינובסקי – אינו נוכחת אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינו נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח יואב סגלוביץ – אינו נוכח אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח יסמין פרידמן – אינו נוכחת אביר קארה – נגד מירי מרים רגב – אינו נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – אינו נוכחת אפרת רייטן מרום – אינו נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת

מיקי לוי: יש מי באולם שהמזכירה לא קראה בשמו או לא הצביע?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: חבר הכנסת טיבי, אני רואה שאתם לא הולכים למרפאה, אז אולי המציעה רוצה שעכשיו זה יהיה?

מיקי לוי: אם אתם לא הולכים למרפאה ואתם עושים איזה תרגיל לא נחמד, זה לא אצלי.

אחמד טיבי: היא עולה לפי הסדר המקורי.

מיקי לוי: מאה אחוז, עלא כיפאק.

מיקי לוי: מצוין, תודה רבה, אני מעריך את זה.

מיקי לוי: הצעת חוק העונשין, הרחבת הגדרת הגזענות, 2021.

מיקי לוי: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 33, נגד – 32.

מיקי לוי: הצעת החוק עברה, זה עובר לוועדת חוקה.

מיקי לוי: החוק עובר – בבקשה, בלי מחיאות כפיים.

מיקי לוי: חברי הכנסת, חברי הכנסת.

משה אבוטבול: – – –

מיקי לוי: חברי הכנסת.

מיקי לוי: אשר, בבקשה.

מיקי לוי: הבנו.

זה גזענות נגד חרדים.

מיקי לוי: אשר, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, תודה.

מיקי לוי: ועדת הפנים, ועדת חוקה – הוא יעבור לוועדת הכנסת.

שלמה קרעי: זה כבר עבר, זה כבר עבר.

מיקי לוי: ועדת הכנסת – הבנו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להמשך.

מיקי לוי: אם הייתם יושבים והייתי שומע – מכיוון שלא ישבתם, צעקו גם מהצד השני וההצבעה לא נגמרה.

מיקי לוי: לכן תלמדו בעניין הזה לתת לי אפשרות להכריז.

שלמה קרעי: – – –

מיקי לוי: הבנו, שב.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני עייף ממך, שב.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת חוק יום בריאות הנפש, בבקשה.

משה אבוטבול: – – –

מיקי לוי: אבוטבול, תפסיק לצעוק.

מיקי לוי: שקט.

משה אבוטבול: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, תפסיק.

משה אבוטבול: אני לא מבין במה מדובר, אני לא מבין במה מדובר.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: סליחה, השרה זנדברג ביקשה למסור הודעה אישית, בבקשה.

מיקי לוי: עד חמש דקות.

דוד אמסלם: היא צריכה לכתוב לך את זה.

דוד אמסלם: היא לא ביקשה.

תמר זנדברג: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מבקש, שבו, בבקשה.

תמר זנדברג: אדוני היושב-ראש – – –

מיקי לוי: שבו, חבר הכנסת אמסלם, שמעתי.

מיקי לוי: ביקשה.

דוד אמסלם: היא לא ביקשה.

מיקי לוי: ביקשה, הינה.

תמר זנדברג: אומנם חבר הכנסת גדי יברקן לא ראוי לתגובה, אבל מכיוון שהפרוטוקול והציבור ראויים לתשובה – –

מאי גולן: גם את לא ראויה לתגובה עם הגזענות וההתנשאות שלך.

מאי גולן: את לא פחות לא ראויה לתגובה.

תמר זנדברג: – – אז אני רוצה לספר לכם שביוני 2017 הצעתי הצעה לוועדת חקירה פרלמנטרית אחרי הפגנה במאה שערים שהייתה בה אלימות משטרתית נגד הציבור החרדי.

תמר זנדברג: לצערי חברי הכנסת החרדים לא הצביעו איתי.

תמר זנדברג: ב-2013, בדצמבר, הצעתי הצעה לסדר-היום בעקבות אלימות המשטרה נגד בדואים, נגד חוק פראוור בנגב.

תמר זנדברג: ביולי 2020 פרסמתי כרזה ביידיש, ברשתות החברתיות, שבה כתבתי שהציבור החרדי הוא בין הנפגעים העיקריים ממדיניות המשטרה, שפוגעת בעיקר במיעוטים.

תמר זנדברג: ב-23 במאי 2019 יזמתי, ביחד עם חבר הכנסת סמוטריץ', הצעה בוועדת הפנים והגנת הסביבה בעקבות מקרה של אלימות משטרתית נגד נער אוטיסט במאה שערים, ופניתי למפכ"ל המשטרה.

תמר זנדברג: ב-4 באוקטובר 2020 יזמתי דיון נוסף בכנסת, בעקבות אלימות נגד נער בן 11 בביתר עילית – אלימות משטרתית; כתבתי שהאלימות המשטרתית לא פוסחת על אף מגזר, ופוגעת במיוחד במיעוטים.

תמר זנדברג: ב-3 בפברואר 2014 השתתפתי בדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה, שהייתי בין היוזמות שלו, על אלימות המשטרה נגד מפגינים ערבים, הצעה לסדר-היום בוועדת הפנים.

תמר זנדברג: הגשתי חוק נגד האלימות המשטרתית והקמתי שדולה נגד האלימות המשטרתית, שכמו שאמרתי פוגעת בכל מגזר, במיוחד במיעוטים, במיוחד בחברי האופוזיציה, במיוחד בכאלה שנאבקים נגד הממשלה.

תמר זנדברג: וגם היום, כשאני בממשלה, אני אומרת את זה.

תמר זנדברג: האלימות המשטרתית היא חמורה במיוחד כי המטרה שלה זה לדכא ולהשתיק קולות שבמדינה דמוקרטית מוחים נגד עוולות, נגד השלטון, נגד מה שהם רואים לנכון.

תמר זנדברג: לא תמיד אני חייבת להסכים, אבל באמת, בכל הקריירה הפרלמנטרית שלי נאבקתי נגד האלימות המשטרתית.

תמר זנדברג: אתם יודעים מה, גם אנשים וגם קבוצות שאני שייכת אליהן, קבוצות פוליטיות, נפגעו מזה, גם חרדים, גם ערבים, גם יוצאי הקהילה האתיופית.

תמר זנדברג: ובאמת, גוגל קצר הראה את זה.

תמר זנדברג: אז לא יעזור כמה תבוא ותנופף לי עם פוסטים ותגיד דברים שקריים ולא נכונים, את המציאות הזו – – –

מאי גולן: אז למה לא היית יכולה להסתכל על מה שהוא הביא לך?

תמר זנדברג: את המציאות הזו אי-אפשר לשנות.

מאי גולן: למה זה כל כך הפריע לך?

מאי גולן: כי את מתנשאת מעליו והוא לא יכול להראות לך את זה בפלאפון?

תמר זנדברג: המציאות הזאת, גם את לא תוכלי לשנות אותה.

מאי גולן: הוא כולה ניגש אלייך.

מאי גולן: בסך הכול ניגש אלייך.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, די.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: בבקשה.

תמר זנדברג: אני מקווה מאוד – באמת בממשלה הזו יש לנו מחויבות להביא לתיקון המצב הזה – באופוזיציה, בקואליציה, זה באמת לא נושא לפוזיציה פוליטית.

תמר זנדברג: אז הייתי חייבת לעלות ולהגיד את זה, כי באמת, זה באמת כאב לי באופן אישי, ודווקא אחרי דבריך, אדוני היושב-ראש, שיש דברים שלא ראוי שייאמרו כאן מעל הדוכן הזה, ובכלל בבית הזה.

תמר זנדברג: יש פה כאלה שצועקים גבוהה-גבוהה כשזה מופנה נגד הציבור של עצמם, אבל אוטמים עיניים ואוזניים כשזה מופנה נגד ציבורים אחרים.

תמר זנדברג: אז כן, יש כאלה שמחויבים להילחם נגד האלימות המשטרתית בכל המגזרים, לאורך כל השנים, ועקביים בעמדה הזו – קואליציה, אופוזיציה, לא משנה מאיפה.

תמר זנדברג: ואני מציעה לכולנו ללמוד את הלקח הזה, ולהמשיך לפעול כך בהמשך.

תמר זנדברג: תודה רבה.

מאי גולן: כמו שיצאת נגד פלישת מסתננים ושב"חים והטרדות מיניות.

מאי גולן: רק שזה לא משרת את האג'נדה שלכם.

מיקי לוי: תודה רבה לשרה.

מאי גולן: מתי בפעם האחרונה התבטאת נגד – – – מתי?

מאי גולן: מתי התבטאת נגד התעללות בבעלי חיים של השב"חים?

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: אני ממש – – –

מאי גולן: צבועה.

מאי גולן: מתנשאת וגזענית, זה מה שאת.

מאי גולן: [מס' פ/1735/24; דברי הכנסת, חוב' ב', ישיבה ס"א.

מאי גולן: ]

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להצעת החוק הבאה – הצעת חוק יום בריאות הנפש, התשפ"א–2021, של חברת הכנסת מיכל וולדיגר וקבוצת חברי הכנסת, הצבעה בלבד.

מיקי לוי: הוגשה בקשה מאת האופוזיציה להצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאות: – – –

מיכל מרים וולדיגר: – – – איפה עידית סילמן – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת מיכל, זה חוק שלך.

מיקי לוי: אם את תפריעי, לא יהיה – – –

אופיר כץ: היא מנסה לגייס רוב.

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת אופיר, הבנתי.

מיקי לוי: אני לא צריך עזרה.

אופיר כץ: לא – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, די.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו משתתף בהצבעה ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – בעד מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – לא משתתף אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – אינו נוכח יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד

אופיר כץ: בושה.

אופיר כץ: קריאות: – – –

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, די.

מיקי לוי: בסדר, הבנו.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת וולדיגר, שבי.

קריאות: – – –

מאיר פרוש: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת פרוש, מספיק.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: מספיק.

מיקי לוי: נו, באמת.

מיקי לוי: קצת נימוס.

מיקי לוי: קצת.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, שקט.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח

קריאות: – – –

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, תפסיק.

מיקי לוי: תפסיק, זה לא מתאים לך.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברים, אי-אפשר.

מיקי לוי: חברת הכנסת וולדיגר, בבקשה, תשבי.

מיקי לוי: בבקשה, תשבי.

מיקי לוי: אני מבקש ממך בכל לשון של בקשה – תשבי.

מיקי לוי: חבר הכנסת סטרוק, תשבי במקומך.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, שבי.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, שבי, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק – להוציא אותה החוצה.

שלמה קרעי: תוציא את אלה פה, למה אתה לא מוציא אותה?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אל תעזור לי.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

קריאות: – – –

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, קריאה שנייה.

מאי גולן: איך?

מאי גולן: עוד לא הייתה לי ראשונה.

מיקי לוי: אה, ראשונה.

דוד אמסלם: – – – שיש רוב, הוא יכול ללכת – – – מה שאתה רוצה אתה שוכח.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה ראשונה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא ענו והיו נוכחים פה, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו משתתף בהצבעה אופיר אקוניס – אינו נוכח יעקב אשר – בעד חיים ביטון – בעד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת נעמה לזימי – אינה נוכחת גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו משתתף בהצבעה אוסאמה סעדי – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח יסמין פרידמן – אינה נוכחת מירי מרים רגב – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם מי מחברי הכנסת נמצא במליאה ומזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, נא להוריד את חבר הכנסת פטין מולא וחבר הכנסת יעקב, אשר שהצביעו בטעות והם מקוזזים – יורדו מהרשימה.

מיקי לוי: תודה על ההודעה שלכם, בבקשה לספור.

חיים ביטון: למה את נגד, עידית?

חיים ביטון: למה את נגד?

קריאות: – – –

קריאה: היא לא יכלה לגנוב את זה.

שלמה קרעי: מה אתם תעשו עכשיו?

שלמה קרעי: תעתיקו את ההצעה ותגישו אותה מחדש?

שלמה קרעי: ימינה, שמאלה – – –

דוד אמסלם: סילמן, סילמן, תעתיקי.

דוד אמסלם: נא להעתיק.

קריאה: בשבוע הבא זה יבוא עוד פעם.

דוד אמסלם: הם הזעיקו את בנט שיבוא ויצביע נגד יום בריאות הנפש – – – נקרעו לו המכנסיים מהריצה.

קריאה: חברי כנסת של הקואליציה – הייתה מצמידה – – – של האופוזיציה.

מיקי לוי: להלן התוצאות: 32 נגד, 34 בעד.

מיקי לוי: הצעת החוק לא – על מה אתם מוחאים כפיים?

מיקי לוי: הצעת החוק לא עברה, מה לעשות.

דוד אמסלם: למה לא?

מאי גולן: ניצחנו.

מאי גולן: אסור לנו לשמוח?

מיקי לוי: הטעיית האויב.

מיקי לוי: מה, סליחה?

מיקי לוי: תשמעו היטב.

מיקי לוי: לא עברה.

דוד אמסלם: אתה לא – – –

מיקי לוי: מלכיאלי, שב, בבקשה.

מיקי לוי: אני אגיד שנית.

מיקי לוי: אם לא קלטתם, אני – – –

שלמה קרעי: אמרת: 32 נגד ו-34 בעד.

שלמה קרעי: אתה אמרת.

קריאות: – – –

מיקי לוי: 34 נגד – – –

קריאה: 34 בעד.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אמרתי, קראתי את הצד הימני: 32 – בעד, 34 – נגד.

מיקי לוי: נקודה.

קריאה: אמרת הפוך.

מיקי לוי: יכול להיות.

מיקי לוי: אז אני לא בטוח.

מיקי לוי: אני אמרתי: בסדר, אני מוכן לבדוק את ההקלטות.

מיקי לוי: בבקשה, תבדקו את ההקלטות.

איימן עודה: שמחנו קצת.

איימן עודה: תודה על שמחה של חצי דקה.

דוד אמסלם: – – – כל הזמן.

דוד אמסלם: קורה שטועים.

דוד אמסלם: אתה תגיד – – –

מיקי לוי: די, נו באמת.

מיקי לוי: תפסיקו עם העניין הזה.

מיקי לוי: קצת קצת בגרות.

מיקי לוי: הלאה.

מיקי לוי: אני ממשיך הלאה.

מיקי לוי: הצעת חוק סיוע למשפחות שבראשן הורה עצמאי (תיקון – הגנה מפני עיקול של כספי סיוע) – ירד.

מיקי לוי: תשובה והצבעה במועד אחר.

מיקי לוי: [הצעת חוק פ/1849/24; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: הצעת חוק ההוצאה לפועל – תשובה והצבעה במועד אחר.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים – – –

דסטה גדי יברקן: לא לא לא לא.

מיקי לוי: בבקשה לנמק עשר דקות.

מיקי לוי: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, אני רוצה את תשומת ליבך.

דסטה גדי יברקן: ברשותך, אדוני היושב-ראש, אני תכננתי לדבר על הצעת החוק שלי.

דסטה גדי יברקן: ביקשתי שנצביע על החוק שלי ביום אחר, ואני לא אנמק את החוק שלי, מאחר שקרה כאן דבר חמור שלהערכתי – אדוני היושב-ראש וחבריי חברי הכנסת, באופן חריג אני אבקש הקשבה מכל מי שנמצא.

דסטה גדי יברקן: אני מבקש תשומת לב.

דסטה גדי יברקן: אני אעשה הפסקה.

דסטה גדי יברקן: תקרא, בבקשה, אדוני היושב-ראש, לכולם להקשיב לי.

מיקי לוי: אני מבקש מכל חברי הכנסת שעומדים – סדרנים, בבקשה להושיב את חברי הכנסת.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: שקט במליאה.

מיקי לוי: שקט בתאי הסיעות.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

דסטה גדי יברקן: חבריי חברי הכנסת, אני ויתרתי על דיבור על הצעת החוק שלי משום שיש כאן אירוע חשוב, חמור, ואולי אפילו היסטורי בכל מה שאנחנו חווים בכנסת.

דסטה גדי יברקן: מה שהיה כרגע, לפני כמה דקות, כשהשרה תמר זנדברג – אני אפילו לא מדבר בכלל על להוכיח אותה על טעויותיה, זה בכלל הפך ללא-סיפור.

דסטה גדי יברקן: זה לא הסיפור.

דסטה גדי יברקן: לפעמים צריך תמונה אחת כדי להוכיח משהו.

דסטה גדי יברקן: אומרים: תמונה שווה אלף מילים.

דסטה גדי יברקן: מה שראינו קודם בכנסת הוא שאני, כחבר כנסת במדינת ישראל, בא ומראה לשרה בישראל, מתקרב אליה, והיא אומרת לי: תלך, תלך, אל תתקרב אליי, רק בגלל שאני בצבע היפה הזה.

דסטה גדי יברקן: ואני גאה בו.

דסטה גדי יברקן: יש כאן הזדמנות, אדוני היושב-ראש – – –

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אני רק אשאל, בבקשה.

מיקי לוי: זה נשמע לי נורא.

מיקי לוי: האם היא דיברה משהו על הצבע.

מיקי לוי: אם לא, תחזור בך.

מיקי לוי: זהו.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש – –

דוד אמסלם: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: זו התחושה שלו.

דוד אמסלם: אגב, גם אני הרגשתי את זה.

דסטה גדי יברקן: שנייה, שנייה.

דסטה גדי יברקן: אל תעזרו לי.

דסטה גדי יברקן: חברים, אני יודע לדבר.

דסטה גדי יברקן: אל תעזרו לי.

דסטה גדי יברקן: אפשר לקחת את הווידיאו ולהסתכל.

דסטה גדי יברקן: אדוני, אני ממליץ לך להסתכל על הווידיאו.

דסטה גדי יברקן: איך שהיא קמה משם: עוף, עוף מפה, אל תתקרב אליי.

דסטה גדי יברקן: אני לא חושב שהשרה תמר זנדברג הייתה עושה את זה לאחד מחברי הכנסת בבית הזה.

דסטה גדי יברקן: תאמינו לי שאני לא הכיוון, זה לא המקום, ואני דווקא, אדוני היושב-ראש, ציפיתי ממך לגנות אותה ולהגיד לה: גברתי, תסבירי את עצמך, למה התכוונת.

דסטה גדי יברקן: אני ביקשתי ממך פה לדבר ולעשות את זה.

דסטה גדי יברקן: אני זה שנפגעתי, לא אתה.

דסטה גדי יברקן: אתה יושב כאן, מאחר שהיא חלק מהקואליציה במשחק פוליטי – אני לא שם את זה כנושא פוליטי בכלל ולא מדבר לא על שמאל ולא על ימין.

דסטה גדי יברקן: אבל אני גם מודה לה.

דסטה גדי יברקן: אני מודה לה על מה שהיא עשתה.

דסטה גדי יברקן: למה?

דסטה גדי יברקן: כי היא הצליחה להבהיר בתמונה אחת את כל המאבק של הרבה אנשים כנגד גזענות.

דסטה גדי יברקן: הגזענות המזוקקת הזאת של רגע, שנייה, ממש בכל הזדמנות.

קריאה: גדי, זה לא הוגן מה שאתה עושה.

קריאה: זה לא הוגן.

דסטה גדי יברקן: מה שאני עושה?

דסטה גדי יברקן: אתה ישבת שם.

דסטה גדי יברקן: לא ראיתי אותך מגנה אותה.

דסטה גדי יברקן: הרגע המזוקק הזה – בסרטון רואים את זה.

גלעד קריב: זה לא הוגן, כי זה לא נכון.

גלעד קריב: היא לא הלכה בגלל זה.

גלעד קריב: זה לא נכון.

דוד אמסלם: מה זה לא הוגן?

גלעד קריב: אבל אמסלם, לא בקטע גזעני.

גלעד קריב: הוא הופך את זה לקטע גזעני.

דסטה גדי יברקן: אני מוכן לחזור בי מכל מילה – –

מיקי לוי: אני מבקש שקט.

מיקי לוי: חבר הכנסת

דסטה גדי יברקן: – – מכל מילה, אחרי שתראה את הסרטון.

גלעד קריב: אבל זה לא היה בקטע גזעני.

גלעד קריב: יכול להיות – – – אבל לא גזעני.

דסטה גדי יברקן: אחרי שתראה את הסרטון, אני מוכן לחזור בי מכל מילה.

גלעד קריב: זה לא גזעני.

גלעד קריב: זה לא גזעני.

דוד אמסלם: – – –

קריאה: זה לא היה – – – אבל לא כזה – – – לא – – – לא – – –

קריאה: אה, הינה היא פה – שתשיב.

קריאה: הינה היא פה – שתשיב.

דסטה גדי יברקן: ידידי, אני דיברתי.

דסטה גדי יברקן: אתה יודע על מה היה הנושא?

דסטה גדי יברקן: אני רוצה להסביר דבר מאוד פשוט, מאוד פשוט.

דסטה גדי יברקן: אני לא מדבר עכשיו לא על המפלגה שלה ולא על אף אחד אחר.

דסטה גדי יברקן: אני מדבר על תמר זנדברג אישית.

דסטה גדי יברקן: אותה תמר זנדברג.

דסטה גדי יברקן: למה אני עכשיו חושב שזה דפוס פעולה?

דוד אמסלם: – – – את הגב, את הגב.

דסטה גדי יברקן: שלקחו עובדים זרים לבריכה בתל אביב כדי שישחו עם תושבי צפון תל אביב, כל צפון תל אביב יצאו מהבריכה, כדי שלא ישתכשכו עם השחורים, וזה חלק מהסיפור הזה.

דסטה גדי יברקן: אני לא מאשים אנשים, אבל ההתנהגות הזו שלה – זה לא מול גדי, אדוני, זה לא מול גדי יברקן.

דסטה גדי יברקן: אני באתי לייצג פה ציבור.

דוד אמסלם: היא שמה לך את הגב.

גלעד קריב: – – –

דסטה גדי יברקן: אני אחזור בי, אם אני טועה.

דסטה גדי יברקן: תאמין לי.

דסטה גדי יברקן: אני מספיק בוגר ואחראי לעמוד מאחורי כל מילה שאני אומר – –

קריאה: – – – אליה בצורה אלימה.

קריאה: הוא התקרב אליה בצורה אלימה.

קריאה: היא אמרה – – –

דסטה גדי יברקן: – – אבל לא יכול להיות מצב ששרה בישראל תתנהג ככה, ואף אחד מהחברים שלה לא יעיר לה.

קריאה: לא היה פה שום – – –

קריאה: כי זה לא היה בקטע גזעני.

דסטה גדי יברקן: אתה יכול להגיד מה שאתה רוצה – –

גלעד קריב: זה נכון.

דסטה גדי יברקן: – – אני זה שהרגשתי את זה ולא אתה.

גלעד קריב: – – –

דסטה גדי יברקן: אני זה שכשהתקרבתי אליה, להראות לה את הפוסט שלה – – –

קריאה: גזענית.

דסטה גדי יברקן: ידידי, תקשיב לי.

דסטה גדי יברקן: תקשיב לי טוב, אף אחד לא ילמד אותי על מאבק בגזענות – אף אחד מכם בכל הבית הזה.

דסטה גדי יברקן: אף אחד, אף אחד לא יכול ללמד אותי על מאבק בגזענות.

דסטה גדי יברקן: היא השבעה, המדושנת, שמעולם לא הייתה רעבה ללחם – –

קריאה: מה אתה יודע עליה – – –

דסטה גדי יברקן: – – שמעולם לא עצרו אותה בכניסה למועדון, ושוטר גם לא עצר אותה כנראה בשום מקום – היא לא תדבר בעבורי ובעבור מאות אלפי אנשים במדינת ישראל ותדבר על גזענות.

דסטה גדי יברקן: איני מנצל את הסיטואציה.

דסטה גדי יברקן: אני לא מנצל את הסיטואציה לדבר הזה – –

דוד אמסלם: – – – הגב.

דוד אמסלם: גדי, גדי, גדי – – – הגב, הגב.

דסטה גדי יברקן: – – אבל תקשיב לי, תקשיב לי, יושב-ראש הכנסת יושב ורואה את זה.

דסטה גדי יברקן: אני מבקש ממנו שיעיר לה, הוא אפילו לא מקשיב לי.

דסטה גדי יברקן: במקום זה, הוא קורא אותי לסדר ומוציא אותי החוצה.

דוד אמסלם: תראה, היא עם הגב שלה אליך.

דוד אמסלם: היא לא מקשיבה גם.

דוד אמסלם: היא מזלזלת במה שאתה אומר עכשיו.

דסטה גדי יברקן: מה שאני אומר – עזוב, אני לא נכנס לזה בכלל.

דסטה גדי יברקן: אני ביקשתי דבר מאוד פשוט: זה דפוס פעולה, ואני ממש שמח.

דסטה גדי יברקן: אתה יודע, זה אינסטינקט, גוף, דם.

דסטה גדי יברקן: בן אדם, יותר ממה שהוא אומר, הגוף שלו מדבר.

קריאה: – – –

דסטה גדי יברקן: אז אני רוצה להגיד לך דבר אחד, וגם לשרה תמר זנדברג.

דוד אמסלם: היא לא שומעת.

דוד אמסלם: היא אפילו לא שומעת אותך.

דסטה גדי יברקן: יכול להיות שבהרבה דברים אנחנו מסכימים, בנושאים חברתיים, אבל להיות בני אדם, להתנהל.

דסטה גדי יברקן: לא יכול להיות – – –

קריאה: לשבת, לשבת, לשבת.

דסטה גדי יברקן: תגיד לי, אני נראה לך איזה וירוס שכשאני מתקרב אליה, היא קמה והולכת?

דסטה גדי יברקן: הלכתי אליה.

דסטה גדי יברקן: עם מה הלכתי אליה?

דסטה גדי יברקן: אדוני, הבושה היא שלך.

דסטה גדי יברקן: חבר הכנסת קריב, אני מכבד אותך, אתה יודע את זה היטב.

דסטה גדי יברקן: על תגיב על משהו שאתה אפילו לא יודע.

דוד אמסלם: – – – לא לעמוד עם הגב.

דוד אמסלם: או שתצא או שתשב.

דסטה גדי יברקן: אני מדבר אליך – אני מדבר מדם ליבי.

דסטה גדי יברקן: במקום לקום לגנות את האירוע הכל-כך מביש שבייש את הבית הזה – לא אותי, תאמין לי, אני שועל קרבות ותיק בעניין הזה, ועברתי.

דסטה גדי יברקן: אני מעולם לא השתמשתי בגזענות בנושאים כך וכך.

דסטה גדי יברקן: אני זה שהרגשתי ולא אתה.

דסטה גדי יברקן: אני, כשאני התקרבתי לגברת, לכבוד השרה – אני אגיד לה "כבוד השרה", למרות שמהיום הזה כל פעם שהיא תנאם, אם היא לא תתנצל, אני אצא מהאולם.

דסטה גדי יברקן: כל מי שרוצה לתקן את החברה הזאת צריך לעשות את זה במעשים.

דסטה גדי יברקן: אני האחרון, אני האחרון שאטען לגזענות כנגד אנשים.

דסטה גדי יברקן: אני אעמוד כנגד.

דסטה גדי יברקן: אתן לכם עוד דוגמה, מה שהיה פה.

דסטה גדי יברקן: אינני רוצה לערבב בסוגיה הזו.

דסטה גדי יברקן: כל מה שקרה באירוע הזה זה אפילו צרם לי עוד יותר.

דסטה גדי יברקן: כשאני פונה ליושב-ראש הכנסת – יושב-ראש הכנסת, לא פניתי למיקי לוי האדם, פניתי למי שעומד בראש המוסד המכובד הזה, שהוא בעצמו ראה – וביקשתי ממנו שיעיר לה.

דסטה גדי יברקן: מה הוא עשה בתמורה?

דסטה גדי יברקן: הוציא אותי החוצה.

דסטה גדי יברקן: זו בושה עוד יותר גדולה.

דסטה גדי יברקן: נניח שמה שאתה חושב זה לא נכון; יושב-ראש הכנסת רואה את זה בעצמו, כולכם ראיתם את זה.

דסטה גדי יברקן: אני לא מדבר בשם גדי יברקן, אני מספיק חזק, יכול להתמודד עם כל דבר.

דסטה גדי יברקן: אנשים כמוה עברתי וחוויתי.

דסטה גדי יברקן: ברמה האישית אני מאחל לה הצלחה, אבל היא לא הסיפור.

דסטה גדי יברקן: אנחנו פה כי אנחנו נציגי ציבור, מייצגים פה רעיון, מייצגים פה דרך, ואנחנו פה שותפים במדינה הזאת, שמאל וימין.

דסטה גדי יברקן: רק לא מזמן הצבעתי בעד החוק של נירה מהקואליציה, ואני מהאופוזיציה.

דסטה גדי יברקן: אני, כשהייתי בקואליציה הצבעתי בעד החוק של שר הבריאות הנוכחי ניצן הורוביץ – סליחה, נמנעתי – כדי שחוק של הקהילה הגאה יעבור.

דסטה גדי יברקן: הם מנסים ליצור סטרטאפ ניישן במדינת ישראל, להפוך את האתיופי הגזען במדינת ישראל נגד לבנים.

דסטה גדי יברקן: לאן הגענו?

דסטה גדי יברקן: ההתנהלות של השרה פה עכשיו, ההתנהלות של השרה היא לא נגדי, היא לא נגד גדי יברקן – – –

משה ארבל: היא מפנה לך גב.

קריאות: – – –

דסטה גדי יברקן: זה בסדר גמור.

דסטה גדי יברקן: הבושה – –

דוד אמסלם: זה לא מכבודה – – –

דסטה גדי יברקן: – – זה לא בשבילי, הכול בסדר.

דסטה גדי יברקן: חבר'ה, היא יכולה להפנות לי גב.

דוד אמסלם: היושב-ראש יושב כאן ולא אכפת לו – – –

דסטה גדי יברקן: הבושה היא שלה.

דסטה גדי יברקן: כל מי שחושב – אם יש אדם שמכבד את עצמו – – –

דוד אמסלם: הוא לא שומע ולא רואה – – –

דסטה גדי יברקן: אני לא רוצה לדבר על המפלגה כמרצ משום שיש הרבה אנשים, אני מדבר אליה ספציפית בנושא הזה.

דסטה גדי יברקן: אני הייתי מצפה מראש ממשלת ישראל נפתלי בנט לקרוא לה לשיחה – אני מבין שהיא בנורבגי, היא לא חברת כנסת, אני לא יכול להגיש מכתב, אני לא יכול להגיש קריאה ליושב-ראש הכנסת.

קריאות: – – –

דסטה גדי יברקן: אני קורא מכאן לכל שר בממשלה.

דסטה גדי יברקן: אני מעל הבמה הזו עומד ואומר: אם היה משהו ממה שאני אומר שהוא לא נכון, אני מוכן לקום ולהתנצל בפניה, משום שכך עושים אנשים בוגרים, משום שכך גם עושים מנהיגים.

דסטה גדי יברקן: מה שקרה כאן זה לא נגדי אישית ברמה האישית.

דסטה גדי יברקן: כל מי שראה את התמונה הזו, זו תמונה שהיא בושה וחרפה, בושה וחרפה, לא לתמר זנדברג הבן אדם – זו בושה לבית הזה, לכל מי שהיה שותף וראה את זה.

דסטה גדי יברקן: זה כל כך צרם לי שרק מהאגף הזה אנשים יצאו לקרוא לה ולהגן עליי – אני לא צריך הגנה, אבל מהאגף הזה, כאילו זה עוד איזה משחק פוליטי.

דסטה גדי יברקן: צחקקו והעבירו את זה.

דסטה גדי יברקן: אז אני ויתרתי לדבר על החוק שלי, אני גם לא רוצה למשוך יותר זמן.

דסטה גדי יברקן: אני אסיים בזמן, אדוני היושב-ראש, משום שמה שאני אומר הוא לא כדי חס וחלילה לקחת את זה לכיוונים אחרים, אלא כדי שנוכל ללמוד את זה, ללמוד מהסיפור הזה.

דסטה גדי יברקן: לא יכול להיות מצב – לא שר, לא חבר כנסת – שאדם ילך, ובצורה של דחייה: תלך ממני, אל תתקרב אליי.

דסטה גדי יברקן: זו בדיוק בדיוק הגזענות, שהייתה סמויה, מתפרצת.

דסטה גדי יברקן: מתפרצת.

דסטה גדי יברקן: יוצאת באופן טבעי, טבעי.

דסטה גדי יברקן: טבעי.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת יברקן.

איתן גינזבורג: כמובן שתשובה והצבעה להצעת החוק יהיו במועד אחר.

איתן גינזבורג: << הלסי >> הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא האלימות כלפי חברי הכנסת << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום, הצעה לסדר-היום מס' 740, של חבר הכנסת משה ארבל, בדבר הצורך בהקמת ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא האלימות כלפי חברי הכנסת,.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

משה אבוטבול: – – – תמר.

משה אבוטבול: תגידי אם יש לך – – – אם יש לך מה לומר, תאמר.

משה אבוטבול: תגיבי כבר, תמר – – – אם זה לא נכון.

משה ארבל: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השרה תמר זנדברג, לפני שאני אתחיל את הנושא שלשמו התכנסנו, אני מוכרח לומר כאן מעל הבמה הזו – –

דוד אמסלם: היא הולכת עם הגב.

משה אבוטבול: תמר, זה לא יפה – – –

משה ארבל: – – שההתנהגות שלך בגזענות שבשתיקה, התנהגות מכוערת.

משה ארבל: עמד כאן גדי יברקן – –

קריאות: – – –

דוד אמסלם: היושב-ראש לא רואה, לא שומע – – –

משה ארבל: – – חבר כנסת בכנסת ישראל, ואת התגזענת עליו בצורה משפילה.

משה ארבל: תתביישי לך.

משה ארבל: טוב שיצאת.

דוד אמסלם: – – – עוד כמה דקות.

משה ארבל: חבריי חברי הכנסת, אני רוצה בהצעה לסדר-היום שלפניכם להודות מקרב לב ליושבת-ראש הקואליציה חברת הכנסת עידית סילמן, שהעלתה במוצאי שבת האחרון בתוכנית "פגוש את העיתונות" את הנושא החשוב הזה לסדר-היום הציבורי.

משה ארבל: בשנים האחרונות, ובעיקר בחודשים האחרונים, רבו התקיפות ורבתה ההסתה כנגד נבחרי ציבור לרמה מרתיעה, שמסכנת את יסודות השיטה הדמוקרטית שלנו.

משה ארבל: לא פחות מכך.

משה ארבל: חברי כנסת סופגים גידופים ברשתות החברתיות, השיח הוא שיח של בגידה ושל תיעוב הדדי, והתוצאה של השיח הזה צפה ומתגלה בפנינו.

משה ארבל: בעוונותיי, אני אינני חבר ולא משתמש באף רשת מהרשתות החברתיות, למעט ווטסאפ.

משה ארבל: ביקשתי מהיועץ שלי לבצע בדיקה ברשתות החברתיות, ולחקור את הנושא של השיח כלפי נבחרי ציבור ברשתות.

משה ארבל: נורא ואיום.

משה ארבל: גידופים, איחולים קשים למוות ולמחלות – ביטויים שלא אוכל לחזור עליהם כאן ושאין להם מקום בין בני תרבות.

משה ארבל: אין להתפלא שמילים מובילות למעשים והסתה מובילה למעשים.

משה ארבל: לפני חודשיים הותקף חבר הכנסת הרב מאיר פרוש סמוך לביתו בירושלים.

משה ארבל: בו-ביום התקבלה תלונה במשטרה ואצל קצין הכנסת.

משה ארבל: שבועיים לאחר מכן אלמונים מתיזים חומר לא ידוע על דלתו של חבר הכנסת פרוש, המשטרה פותחת בחקירה.

משה ארבל: במוצאי השבת האחרונה נודע לכולנו בפעם הראשונה על התקיפה המכוערת של יושבת-ראש הקואליציה, חברת הכנסת עידית סילמן, בתחנת דלק במודיעין או בסמוך לתחנת הדלק במודיעין.

משה ארבל: נשמעו גרסאות סותרות בעניין.

משה ארבל: לדבריה, התקיפה המדוברת אירעה כשבועיים קודם לכן.

משה ארבל: באופן מיידי פניתי בנושא הזה למפכ"ל המשטרה ולקצין הכנסת ודרשתי לראות תוצאות ולדעת מה המשטרה עשתה בנושא ומה סטטוס החקירה.

משה ארבל: עד עתה לא קיבלתי מהם שום מענה.

משה ארבל: לא ייתכן שמקרה קשה כל כך התרחש, ורשויות החוק יעברו על זה לסדר-היום.

משה ארבל: בינתיים נודע לנו שרק אחרי הפרסום בתקשורת העבירה חברת הכנסת סילמן, יושבת-ראש הקואליציה, תלונה רשמית למשטרה ולקצין הכנסת, ואתמול החלה בשעה טובה בדיקת המשטרה בנושא.

משה ארבל: אינני יכול להעלות על דעתי סיבה מדוע להמתין יותר משבועיים עד להגשת תלונה בגין תקיפה אלימה.

משה ארבל: לא אתפלא אם כעבור שבועיים וחצי הסרטונים הרלוונטיים אולי כבר נמחקו, ויהיה קושי רב למצות את החקירה ולמצוא את התוקף.

משה ארבל: בכל מקרה, עדיף מאוחר מלעולם לא, וכמו שאמרתי בתחילת דבריי, אני מודה לך, חברת הכנסת עידית סילמן, יושבת-ראש הקואליציה, שהעלית את הנושא החשוב הזה.

משה ארבל: בשבוע שעבר ציינו 26 שנים לרצח ראש הממשלה לשעבר יצחק רבין, זיכרונו לברכה.

משה ארבל: אז ראינו כמה מסוכנת ההסתה כנגד נבחרי הציבור ואיך המצב עלול להידרדר במהירות ולהוביל לפגיעה בגוף ובנפש.

משה ארבל: למען הסר ספק, אני לא מסיר כאן אחריות מאף צד ומאף מפלגה.

משה ארבל: כל הצדדים וכל חברי הכנסת חייבים לפעול ולעשות כל שביכולתם על מנת להוריד את גובה הלהבות, וליצור הבנה בציבור שניתן וצריך לחלוק האחד על דברי השני בלי לשנוא ובלי לטעון שהצד השני בוגד במדינה או מושחת מוסרית.

משה ארבל: בארצות הברית ובבריטניה כבר היו מקרים של רצח חברי קונגרס ופרלמנט.

משה ארבל: לפני חודש נרצח חבר פרלמנט בריטי במהלך פגישה עם מצביעים.

משה ארבל: אני שואל את חברי הבית הזה כמה יפתיע אותם אם תהיה התקפה דומה, חלילה, על נבחר ציבור בישראל.

משה ארבל: אני חושש שאותי זה לא יתפוס בהפתעה באווירה הרעה מאוד של היום.

משה ארבל: התקפה על חבר כנסת היא התקפה על מוסד הכנסת, היא התקפה על השיטה הדמוקרטית כולה, משום שהיא נועדה להעניש נבחר ציבור על דעותיו, על הצבעותיו או על אופן מילוי תפקידו, ולהרתיע נבחרי ציבור מלנהוג כמותו.

משה ארבל: בדמוקרטיה אנו משכנעים זה את זה ולא מאיימים זה על זה או מרתיעים זה את זה באיומים לאלימות.

משה ארבל: הגלישה לאלימות פוליטית מעידה על כישלון חינוכי וציבורי שלנו, של חברי הכנסת.

משה ארבל: המחויבות של כולנו היא גדולה מהמחויבות הפרטית שלנו לנהוג כראוי, ומתפרסת גם על המחויבות הציבורית שלנו להפעיל את השפעתנו על הציבור ולעודד שיח בריא ולא אלים בין כל חלקי החברה והספקטרום האידיאולוגי.

משה ארבל: השבוע כתב ראש הממשלה החליפי ושר החוץ יאיר לפיד, אני מצטט: "השנאה הרגה יותר אנשים בעולם מסרטן, יותר מכל בצורת ורעב.

משה ארבל: אנחנו צריכים לעצור אותה לפני שהיא תעצור אותנו".

משה ארבל: אנחנו כבר בקצה.

משה ארבל: אנחנו צריכים לעצור עכשיו, קודם כול בבניין הזה, בכנסת.

משה ארבל: השיח הפוליטי מוכרח להשתנות.

משה ארבל: אפשר לנהל ויכוח נוקב, אפשר לא להסכים, אבל אי-אפשר לעמוד במליאה ולצרוח קללות ואיומים והשמצות אישיות מהסוג הנמוך ביותר.

משה ארבל: הסכנה היא לא רק שיירצחו פה עוד פוליטיקאים – הסכנה הגדולה היא שזה מה שאנחנו הופכים להיות.

משה ארבל: אלימות מחלחלת לכל תחומי החיים, ואם לא נעצור את זה עכשיו ביחד, אז זה מה שהפכנו להיות: חברה אלימה ומלאת שנאה.

משה ארבל: כמה שקשה לי להודות בכך, וחרף היותי חבר אופוזיציה, הדברים נכונים, וטוב שנשמעו, וטוב שנכתבו.

משה ארבל: אנחנו, כנבחרי ציבור, לא יכולים לעמוד מנגד ולראות את השיח הציבורי מידרדר, וודאי שלא לתרום להידרדרות במעשינו ובנאומים שלנו.

משה ארבל: הציבור, ששומע את נאומינו במליאה, או רן

משה ארבל: אה סרטונים שחברי כנסת מוציאים מהוועדות, לא נחשף לתמונות שלנו מהפרסה, ולא יודע מה הקשר שלנו אחד עם השני מחוץ להקשר הפוליטי, וכן, גם לחברויות בין חברי קואליציה לאופוזיציה.

משה ארבל: הם נחשפים לפוליטיקה ולא לאנושיות.

משה ארבל: אסור לנו להמתין עד לרצח או לניסיון הרצח הבא.

משה ארבל: הזמן להתערב כדי למנוע את התקיפה הקשה הבאה הוא עכשיו, כשכולנו יודעים שההסתה מחלחלת, ואחרי שכמה חברי כנסת מהקואליציה ומהאופוזיציה כבר הותקפו.

משה ארבל: אני קורא לחברי הבית – כן – לתמוך ולהצביע בעד הקמת ועדת חקירה פרלמנטרית לבחינת נושא האלימות כלפי חברי הכנסת.

משה ארבל: אני לא אתנגד גם שהוועדה תעסוק בנושא האלימות כלפי נבחרי ציבור באופן כללי.

משה ארבל: ועדה כזו צריכה לבחון מה נעשה ומה צריך להיעשות.

משה ארבל: ישנם ראשי רשויות שמסתובבים עם אבטחה; דבר שהוא בלתי נסבל במדינה דמוקרטית.

משה ארבל: מה נעשה לגבי התקיפות שכבר התרחשו כנגד חברי הכנסת הרב פרוש וסילמן?

משה ארבל: האם המשטרה וקצין הכנסת אכן פעלו בזריזות הראויה והשתמשו בכל האמצעים החוקיים שעומדים לרשותם כדי לחקור את המקרים לעומק, ולא השאירו אף אבן במקומה?

משה ארבל: אילו מסקנות צריך להסיק מהמקרים שכבר היו?

משה ארבל: וכיצד צריכות רשויות החוק ורשויות ציבוריות אחרות לפעול כדי לצמצם את השנאה, לצמצם את ההסתה ברשתות החברתיות ובכלל?

משה ארבל: וכיצד ראוי שיטופלו מקרי אלימות כלפי נבחרי ציבור בעתיד?

משה ארבל: חברתי חברת הכנסת עידית סילמן, אני מצטט מאתר N12.

משה ארבל: אלו דברייך שנאמרו בריאיון לרינה מצליח: "אני עדיין מקבלת, עכשיו קצת פחות.

משה ארבל: מאז יום שישי אני מקבלת ברכות.

משה ארבל: לפני שבועיים היה לי מקרה חד-פעמי שבן אדם הטיח אותי לרכב.

משה ארבל: לפני שבועיים תפס אותי בן אדם אחרי שתדלקתי בתחנת דלק במודיעין והטיח אותי פיזית לרכב.

משה ארבל: הבנתי כמה מילים יכולות להיות מסוכנות.

משה ארבל: באותו הרגע הבנתי שאני שמה את הכול בצד ושאנחנו מעבירים תקציב".

משה ארבל: עכשיו שהדברים המזעזעים והקשים הללו נאמרו כאן, מעל לבמה הזאת, ואני בטוח שכולנו – קואליציה ואופוזיציה – כואבים את התקיפה הקשה הזאת, ולא מוכנים להשלים איתה, אני מבקש אותך, כיושבת-ראש קואליציה, להנחות את חברי הבית הזה כולם לתמוך בהצעה לסדר-היום החשובה הזאת, להקים ועדת חקירה פרלמנטרית, שנועדה לא רק לביטחונם של כל החברים בבית הזה, הנוכחיים והעתידיים, אלא גם למען הציבור הישראלי שהצביע לנו ומצפה שנמלא את תפקידנו ללא משוא פנים וללא מורא וללא פחד, לפי מיטב שיקול דעתנו, ובלי לתת יחס לאיומים ולחששות כלשהן.

משה ארבל: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת משה ארבל על הנאום החשוב הזה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא סגן השר לביטחון הפנים, חבר הכנסת יואב סגלוביץ'.

איתן גינזבורג: אגב, חבר הכנסת ארבל – לדעתי, יש גם דיון בוועדה לביטחון הפנים בנושא הזה.

משה ארבל: על ראשי רשויות, רק על ראשי רשויות.

איתן גינזבורג: על נבחרי ציבור.

משה ארבל: זה היה דיון מהיר שלי – – –

איתן גינזבורג: ובכירים.

איתן גינזבורג: אה, וגם בכירים.

משה ארבל: זה רק מוכיח עד כמה הנושא הזה הוא בנפשנו ועד כמה הוא חשוב.

איתן גינזבורג: אבל אמרתי שהנאום שלך היה חשוב.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

משה אבוטבול: משה, אנחנו איתך, ובתנאי שהייתה תקיפה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: עד עשר דקות.

יואב סגלוביץ': אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חבר הכנסת ארבל, אמרת שאתה לא פעיל ברשתות החברתיות, ואני מניח שאתה רואה ערוץ 99, כולל היום.

משה ארבל: ואני גם רואה את גיא זוהר, שהראה עד כמה אתם צבועים לא פחות בהצגה שאתם מציגים את האופוזיציה.

יואב סגלוביץ': עוד לא התחלתי להשיב, וכבר אני רואה שיש לך – – –

משה ארבל: צריך לומר את זה.

יואב סגלוביץ': עוד לא התחלתי לתת מענה וכבר יש לך מענה למענה שעוד לא נתתי.

משה ארבל: – – –

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת ארבל, יש לך מענה למענה שעוד לא נתתי.

משה ארבל: – – – מבין דבר מתוך דבר.

ינון אזולאי: רק אל תאשים אותו באלימות.

קריאה: יואב, אני – – – על זה.

יואב סגלוביץ': חברים, כל החברים שלי מסיעת ש"ס – אתם בסדר, אתם מפולפלים הרבה יותר ממני, אבל למרות העובדה הזאת, אני מניח שאתם רואים ערוץ 99.

יואב סגלוביץ': ואני גם כן ישבתי פה במליאה ולא ראיתי אף אחד מכם קופץ על דברים שהיו פה היום.

יואב סגלוביץ': היום, פה.

יואב סגלוביץ': לא צריך להגיע עד לרשתות החברתיות.

יואב סגלוביץ': לא צריך להגיע לשם.

יואב סגלוביץ': לגבי הסיפורים הנפלאים של הפרסה, ששמעתי קודם, אני אגיד לכם כיצד אני נוהג.

יואב סגלוביץ': אנשים שמקללים – אני לא יושב איתם בפרסה, כי זה לא פוליטי, זה לא פוליטי.

יואב סגלוביץ': אנשים שמדברים סרה אחד בשני לא על רקע ענייני ומקצועי – זה לא פוליטי.

יואב סגלוביץ': זה לא פוליטי, זה אישי.

יואב סגלוביץ': אז אל תתפלא לאחר מכן, אחרי שלא נכנסת לרשתות החברתיות, אבל אתה כן רואה ערוץ 99, שאנשים פחות אינטליגנטיים אולי יושבים ומושפעים ממה שאנשים אומרים בערוץ 99.

משה ארבל: עם מיקי לוי אתה מדבר?

משה ארבל: אני רוצה לדעת.

יואב סגלוביץ': עכשיו, בערוץ 99 – אני אספר לך עוד משהו על ערוץ 99.

דוד אמסלם: לא שמעת את עצמך, איך אתה דיברת לפני חצי שנה?

משה ארבל: עם מיקי לוי אתה מדבר?

יואב סגלוביץ': אני מדבר עם כולם בפרסה.

דוד אמסלם: אתה שמעת את עצמך, איך דיברת פה?

יואב סגלוביץ': אוה, חבר הכנסת אמסלם, אני רואה שהתעוררת.

יואב סגלוביץ': איך לא התעוררת יום שלם, כשאני יושב פה יום שלם?

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: אני שואל.

דוד אמסלם: הרי נהיית בן אדם חדש.

דוד אמסלם: לפני ארבעה חודשים הלכת למקווה, טבלת, צחצחת שיניים ובאת.

יואב סגלוביץ': לא.

יואב סגלוביץ': אני הייתי איתך במקווה.

יואב סגלוביץ': לא ראיתי אותך בפנים.

יואב סגלוביץ': לא היית שם הרבה שנים.

דוד אמסלם: אתה לא הולך למקווה.

דוד אמסלם: אתה – – – צבוע.

יואב סגלוביץ': אבל אני רוצה לענות עכשיו על הדבר עצמו.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת ארבל בא ואומר שצריך לטפל בזה שחברי הכנסת מותקפים ומאוימים.

יואב סגלוביץ': אז אני אגיד לך ברמה המקצועית – נעבור רגע לקטע המקצועי – האנשים האחרונים שאני חושב שצריך לדאוג לדרך שבה הם מטופלים כאשר, חס וחלילה, יש דבר איום עליהם או חקירה עליהם הם חברי הכנסת – –

משה ארבל: תקפו יושבת-ראש קואליציה בתחנת דלק, תקיפה פיזית.

משה ארבל: דחפו אותה לאוטו.

יואב סגלוביץ': – – מהסיבה הפשוטה: אזרח רגיל צריך להגיע לתחנת משטרה – ויש טענות שהמשטרה לא מטפלת מספיק טוב, כן מטפלת מספיק טוב.

יואב סגלוביץ': בכנסת ישראל בדרך כלל הנוהג הוא, בדרך כלל – אפשר כמובן תמיד להגיע למשטרה – בדרך כלל חברי כנסת מגישים פניות על איומים ודברים כאלה ואחרים לקצין הכנסת – – –

קריאה: – – – למפכ"ל.

יואב סגלוביץ': אבל אתה מדבר איתי עכשיו, לא עם הקצין ולא עם המפכ"ל.

יואב סגלוביץ': שאלת שאלה, ואני אומר לך אם צריך לעשות משהו מיוחד.

יואב סגלוביץ': ועדת חקירה פרלמנטרית על האיומים על חברי הכנסת?

יואב סגלוביץ': התשובה שלי אליך היא: לא.

יואב סגלוביץ': לא.

משה אבוטבול: למה לא?

משה אבוטבול: על פחות מזה עשיתם.

יואב סגלוביץ': אתה יודע למה אני אומר לך לא?

יואב סגלוביץ': אני אומר לך את הלא הזה בצורה מקצועית, לא פוליטית.

יואב סגלוביץ': כי אתה לא צריך באמת את ההגנה הזאת.

יואב סגלוביץ': אתה יודע מדוע?

יואב סגלוביץ': כי כשיש איום עליך, עושים הערכת מאוימים אצל קצין הכנסת.

משה ארבל: מה זאת אומרת?

יואב סגלוביץ': עושים פה הערכת מאוימים אצל קצין הכנסת.

יואב סגלוביץ': אבל מאחר שאנחנו נמצאים במקום פוליטי, אז הדיבור הוא פוליטי.

משה ארבל: רגע, יש לי שאלה.

משה ארבל: לפי דבריך, עידית סילמן לא מאוימת?

יואב סגלוביץ': לא, לפי דבריי – חבר הכנסת ארבל, אני אגיד לך – – –

משה ארבל: אני שואל – – –

איתן גינזבורג: שאלת – עכשיו הוא רוצה לענות לך.

איתן גינזבורג: הוא רוצה להשיב לך.

יואב סגלוביץ': אני אתן לך את התשובה.

יואב סגלוביץ': אני הרי רוצה לענות לך.

משה ארבל: – – –

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת ארבל, אם אתה רוצה להמשיך ולהגיד את השאילתה – תבוא לפה, ותקריא אותה עוד פעם.

יואב סגלוביץ': אני מנסה לענות על השאילתה.

משה אבוטבול: – – – תקים שתי ועדות.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת אבוטבול, בוקר טוב.

משה אבוטבול: לא, יש שתי ועדות.

משה אבוטבול: כל יום סיפור אחר.

משה אבוטבול: אתה לא מוטרד מזה?

משה אבוטבול: אתה לא מוטרד מזה?

משה אבוטבול: אין – – –

איתן גינזבורג: חבר הכנסת, חבר הכנסת אבוטבול, אי-אפשר שייווצר מצב שבו הייתה הצעה לסדר-היום, נאמרו דברים ללא הפרעות, עולה סגן השר להשיב על פי תפיסת עולמו ועמדתו המקצועית והפוליטית, אם תרצה, אבל לא ייתנו לו להשלים משפט.

משה אבוטבול: הוא לא – – –

איתן גינזבורג: תקשיב לו גם אם דבריו לא נעימים לאוזניך.

משה אבוטבול: – – – אני לא יודע.

משה אבוטבול: אני לא הייתי – – – בלילה.

איתן גינזבורג: תן לו שנייה, תן לו שנייה.

איתן גינזבורג: הרי אנחנו מדברים על השיח, נכון?

משה אבוטבול: – – – משטרתי, אין לו חרדה לדברים שקרו?

ינון אזולאי: – – –

משה אבוטבול: אם חלילה יקרה משהו, מישהו ייתן את הדין?

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: בבקשה, תדאגו בשקט.

איתן גינזבורג: בבקשה, סגן השר.

משה אבוטבול: אבל קצת רחמנות.

משה אבוטבול: אישה באה ואומרת – כל יום סיפור חדש.

משה אבוטבול: לפחות אחד מהסיפורים – – –

דוד אמסלם: חזרת לשמוע, איתן?

דוד אמסלם: חזרת לשמוע ולראות?

דוד אמסלם: הבטריות חזרו, מר גינזבורג?

דוד אמסלם: החלפת את הבטריות?

יואב סגלוביץ': חבריי, חברי הכנסת מש"ס, אם ככה אתם מתנהגים ליקיר ש"ס – זה לא יפה.

יואב סגלוביץ': אני אענה לך לעצם העניין: אין צורך ענייני מהותי להקים ועדת חקירה פרלמנטרית משום סוג שהוא בקשר לאיומים על חברי כנסת, מהסיבה פשוטה: ועדת חקירה פרלמנטרית צריכה להיות על תופעה, לעומקם של דברים.

יואב סגלוביץ': שמעתי את הנאום שלך, ואני מזדהה עם רובו.

יואב סגלוביץ': אני לא חולק על מה שאמרת, אבל מה שדיברת עליו הוא לא על ועדת חקירה פרלמנטרית – דיברת על השיח שקורה בבית הזה, ואני מצטרף אליך: השיח בבית הזה צריך להשתנות.

יואב סגלוביץ': אנחנו כולנו, כל אחד בתחומו, כל אחד בדרכו וכל אחד בתפקידו, מהווים דוגמה – על זה אין ויכוח בינינו.

יואב סגלוביץ': אבל זאת לא הייתה השאלה.

יואב סגלוביץ': באת עם הצעה לסדר-היום שאומרת שצריך להקים ועדת חקירה פרלמנטרית בנושא תקיפתם של נבחרי ציבור, של חברי כנסת.

יואב סגלוביץ': אני נותן לך תשובה מקצועית: לא צריך, כי חברי הכנסת מטופלים טוב יותר מכל אדם אחר במדינת ישראל, כנבחרי ציבור.

יואב סגלוביץ': הם מטופלים בצורה כזאת שיש קצין כנסת שמתווך, אם צריך, אל מול המשטרה, ויש פה יושב-ראש כנסת, ואם חס וחלילה מישהו צריך להיות בדיון מאוימים, אז יש דיון מאוימים, והמשטרה פועלת בצורה נקודתית – חבר הכנסת ארבל, הייתי בטוח שמעניינת אותך התשובה.

משה אבוטבול: אז למה עידית בחרדה?

משה אבוטבול: למה היא בחרדה, עידית?

יואב סגלוביץ': אבוטבול, חבר הכנסת אבוטבול – –

משה אבוטבול: היא בחרדה – – –

משה אבוטבול: – – אני לא יודע אם שמת לב, ביקשתי את תשומת הלב של חבר הכנסת ארבל.

משה אבוטבול: היא רוצה ועדת חקירה, תשאל אותה.

משה אבוטבול: עידית, את רוצה או לא?

יואב סגלוביץ': אז לשאלתך, אני רואה שכנראה ההסברים, חבר הכנסת אבוטבול – – –

משה אבוטבול: – – – שהיא רוצה, עידית רוצה.

יואב סגלוביץ': יש לי את התחושה שבניגוד לכל הפעמים האחרות אין לי יכולת – – –

משה אבוטבול: בעד או נגד?

יואב סגלוביץ': אני לא מסביר טוב את מה שאני אומר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת, חברי הכנסת – חבר הכנסת אורבך, תודה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מבקש מכם, הרגע דובר כאן, נישא פה נאום מאוד חשוב של חבר הכנסת ארבל על השיח ועל הסובלנות ועל היכולת להקשיב אחד לשני, אנא.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

דוד אמסלם: אגב, אני רוצה רק להעיר שזה לא רק השיח.

דוד אמסלם: המעשים שלכם, מה שאתם עושים בוועדות – זה המעשים, לא השיח.

דוד אמסלם: השיח בא מכל המעשים שלכם.

יואב סגלוביץ': אין כמו הכללה טובה בשביל להבין שאלה נקודתית.

דוד אמסלם: אתם מבינים את החוצפה שלכם?

יואב סגלוביץ': אתם, ואתם, ואתם, ואתם.

דוד אמסלם: – – – הקוזק הנגזל – גם גונבים אותנו וגם מבקשים שאנחנו נשתוק.

יואב סגלוביץ': אני מנסה לענות לחבר הכנסת ארבל.

יואב סגלוביץ': תראה, אתה יכול לצעוק יותר חזק, אני אבין פחות טוב.

יואב סגלוביץ': אני מנסה לענות לחבר הכנסת ארבל.

דוד אמסלם: אתה מבין מצוין ואתה שומע טוב.

קריאה: – – –

יואב סגלוביץ': אבל נעים לי פה למעלה.

יואב סגלוביץ': אני חייב לשכנע את חבר הכנסת ארבל.

יואב סגלוביץ': חבר הכנסת ארבל דיבר על השיח המכוער שקיים בציבוריות הישראלית.

יואב סגלוביץ': אני מסכים איתו.

יואב סגלוביץ': אני רק אומר לכל חברי הכנסת, כולם: תראו ערוץ 99 – תראו את עצמכם, ותסתובבו כל אחד עם מראה מול פניו לפני שהוא שם אותה מול מישהו אחר.

יואב סגלוביץ': לגבי עצם הנושא, אין צורך מקצועי וענייני בוועדת חקירה פרלמנטרית, ולכן אני מבקש להסיר את זה מסדר-היום.

יואב סגלוביץ': תודה.

משה ארבל: רק תעדכן אותנו בהתפתחות החקירה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לסגן השר סגלוביץ'.

משה ארבל: – – – החקירה בעניינה של יושבת-ראש הקואליציה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה, על פי בקשת הממשלה, תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: אבקש ממזכירת הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – אינו משתתף בהצבעה ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – אינו משתתף בהצבעה זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – אינו נוכח משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – אינו משתתף בהצבעה יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה –

ירדנה מלר-הורוביץ: אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – אינה נוכחת מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – אינו נוכח אמיר אוחנה – אינו נוכח ישראל אייכלר – אינו נוכח אופיר אקוניס – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – אינו נוכח דוד ביטן – אינו נוכח מירב בן ארי – אינה נוכחת רם בן ברק – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – אינו נוכח קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת יואב גלנט – אינו נוכח גילה גמליאל – אינה נוכחת בנימין גנץ – אינו נוכח אבי דיכטר – אינו נוכח גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צחי הנגבי – אינו נוכח מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח בועז טופורובסקי – אינו נוכח משה טור פז – אינו נוכח דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – אינו נוכח אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – אינו נוכח יום טוב חי כלפון – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – אינו נוכח יוראי להב הרצנו – אינו נוכח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – אינה נוכחת יאיר לפיד – אינו נוכח אמילי חיה מואטי – אינה נוכחת פטין מולא – אינו נוכח מרב מיכאלי – אינה נוכחת יוליה מלינובסקי – אינה נוכחת אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – אינו נוכח בנימין נתניהו – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח יסמין פרידמן – אינה נוכחת אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – אינו נוכח שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – אינו נוכח שרון רופא אופיר – אינה נוכחת אפרת רייטן מרום – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – אינה נוכחת אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – אינו נוכח עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת ששמו לא הוקרא?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, נא לנעול את ההצבעה.

איתן גינזבורג: אם כך, להלן התוצאות: בעד – 22, נגד – 28, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה לא התקבלה.

משה ארבל: אני לא מתדלק היום לבד.

איתן גינזבורג: זה ממש תואם לנאום שלך, אדוני.

איתן גינזבורג: << הלסי >> צפי לגל של עליית מחירים << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעות הבאות על סדר-היום, בנושא: צפי לגל של עליית מחירים, מס' 686, 699, 743 ו-751.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר, יעקב אשר יציג את ההצעה לסדר-היום.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת יעקב אשר, בבקשה.

איתן גינזבורג: עד שלוש דקות לרשותך.

משה אבוטבול: כמחאה על מה שעשו לעידית, אני יוצא.

משה אבוטבול: אין ועדת חקירה, אין הצבעות.

משה אבוטבול: נקודה.

משה אבוטבול: איפה מופיד?

משה אבוטבול: ביקש קיזוז.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כשאני הגשתי את ההצעה הזאת, אדוני היושב-ראש, זה היה עוד לפני התקציב, וניבאתי ולא ידעתי עד כמה ניבאתי.

הכותרת הייתה: גל צונאמי של עליות מחירים.

לצערי הרב, הנבואה הזאת מגשימה את עצמה, ואני בטוח שתכף יעלה לפה השר חמד עמאר ויגיד שהכול טוב והממשלה בסדר, ורק הרשתות אשמות.

תכף יגידו: החרדים אשמים, למרות – תיזהר, עבר היום חוק הגזענות, תיזהרו אצלכם במפלגה.

בכל מקרה, גם אם אני לא כלכלן גדול, עדיין עשיתי כמה דברים בחיים שלי שקשורים לעניין הזה, גם ניהלתי רשות מקומית ואנחנו מכירים את העניין, אבל יש דבר שהוא נורא – – –

איתן גינזבורג: לא רק שניהלת, ניהלת בכישרון רב ובהצלחה.

תודה רבה.

אני יכול להגיד את זה גם על היושב-ראש.

גם כשיש עליית מחירים בעולם ועליות מחירים שהן אובייקטיביות, עדיין לא כל היבואנים ולא כל המפעלים רצים להעלות מחירים.

וגם כשהם מעלים את זה, הם סופגים חלק וכו'.

אבל מתי השוק נכנס לסחרור?

אתה יודע, אדוני השר, כשכל הגופים הללו רואים שהרגולטור, הממשלה, היא זו שדוחפת.

בתקציב הזה, שעבר כאן בשבוע שעבר, היא זו שלמרות שאמרה שלא יהיו העלאות מיסים, הטילה מיסים, ולא מיסים רגילים אלא מיסים על הצריכה, על היום-יום, עם הרבה סיבות טובות של העולם ושתייה ודיאטות – בכול נזכרו עכשיו.

אבל ברור, אדוני, אתה יודע איך זה הולך, גם בכלכלה – שהיא דבר מאוד מדיד, יש תחושה, יש כיוון.

וברגע שכל המעסיקים וכל היבואנים וכל הרשתות רואות – כי אני הרי שמעתי את הפנייה של יושב-ראש ועדת הכספים, קושניר, שביקש: אל תעלו מחירים וכו'.

זה מצוין, פנייה כזו היא נכונה, גם שר האוצר יכול לעשות את זה.

אבל מתי אתה יכול לעשות את זה, חמד?

אתה יודע מתי?

כשפיך וליבך שווים, מעשיך שווים.

היום קיבלתי חיזוק לדברים האלה.

אוריאל לין – הוא לא ילד קטן – נשיא איגוד לשכות המסחר, דיבר, ואני מצטט.

הוא אמר שהממשלה מטילה עכשיו שמונה מיסים חדשים.

אני לא מדבר איתך על מס המטרו שמשפיע, אני לא מדבר איתך על העלאות של ארנונה בצורות כאלה ואחרות, החד-פעמי, השתייה, הגודש.

זאת אווירה של להעלות מחירים.

אומר אוריאל לין: ככה לא מורידים יוקר מחיה, כי אתה נותן דוגמה שלילית למי שאתה רוצה להגיד להם: חבר'ה, תסתפקו במועט, אל תרוויחו הרבה ותצמצמו עד כמה שאפשר.

ולכן – אני מסיים, אדוני – אני אומר דבר אחד: הממשלה, לא רק שהיא לא רגישה לשכבות החלשות, וראינו את זה במיסים שהיא העלתה, היא גם לא מקצועית, היא לא עובדת בצורה נכונה כלכלית, ומה שכן, ובזה היא הכי טובה – היא כוחנית.

שר האוצר כוחני.

כשהוא מחליט לעשות משהו, גם אם יוכיחו לו באותות ובמופתים שזה לא טוב, הוא יעשה את זה כי הוא אמר.

ככה לא בונים כלכלה, ככה מקריסים משפחות רבות במדינת ישראל, והגל הזה צפוי רק לעלות בתדלוק הזה של הממשלה.

תודה, אדוני.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת איימן עודה, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד שלוש דקות לרשותך.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש, זה לא פלא שאשר ואזולאי ואנוכי הגשנו הצעה לסדר-היום, כי השאלה היא מאיפה אנחנו באנו.

איימן עודה: כלומר, ערבים וחרדים.

איימן עודה: פעם חבר הכנסת בנימין נתניהו, כשהיה ראש הממשלה, אמר שמצבנו מצוין בניכוי הערבים והחרדים.

איימן עודה: אני רוצה להגיד לאזרחים מהם המחירים שהממשלה הזו, הממשלה של נפתלי בנט, תעלה בחודשים הבאים.

איימן עודה: תבלינים, פיצוחים, פירות יבשים – למשל, אצלנו, הערבים, בתנחומים מחלקים תמרים יבשים – יתייקרו ב-10% עד 70%; הקמח יעלה ב-5% עד 10%, ואיתו מחיר הלחם; מחיר הדיור, מחירי הדיור עלו השנה ביותר מ-9%; גם מחירי הדלק, החשמל.

איימן עודה: אני רוצה לדבר על מה שנקרא הפלסטיק החד-פעמי, שהוא יעלה פי שניים.

איימן עודה: מי משתמשים בפלסטיק חד-פעמי?

איימן עודה: השכבות המוחלשות.

איימן עודה: אבל אזולאי ואשר, יש ביני לבינכם חילוקי דעות לגבי איך אנחנו משפרים את מעמדן של השכבות המוחלשות.

איימן עודה: אני מסתכל על התקציב, רואה את מה שנקרא "הביטחון", כמה כסף הוא מקבל, ואני שואל: האם מדיניות כיבוש מועילה באמת לתקציב?

איימן עודה: שלא לדבר על העיקר, שהיא פוגעת בעם שלם.

איימן עודה: השאלה היא מה ייטיב עם המוחלשים – מדיניות של שלום ולהעביר את הכסף לשכבות המוחלשות.

איימן עודה: הדבר השני, לאן מחלקים את הכסף?

איימן עודה: לטייקונים.

איימן עודה: ואנחנו צריכים לשאול אם אנחנו צריכים להתנהג כמו קבוצות סקטוריאליות, לתת לנו מין תוכנית כלכלית של פחות מ-1% מהתקציב כולו או שאנחנו, דווקא חרדים וערבים, שמהווים לא פחות מ-37% מהאזרחים, צריכים לשים את המשקל שלנו למען תקציב הוגן, למען המוחלשים במדינה?

איימן עודה: את זה אנחנו מתכוונים לשנות, קבוצת חברי כנסת מהאופוזיציה והקואליציה יקדמו הצעת חוק להעלאת שכר המינימום ל-40 שקל לשעה.

איימן עודה: אנחנו ברשימה המשותפת חלק אינטגרלי מהיוזמה הכל-כך חשובה הזו.

איימן עודה: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת איימן עודה.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת ינון אזולאי, בבקשה.

ינון אזולאי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, האמת, יוקר המחיה – כולנו מדברים על הקושי.

ינון אזולאי: אתמול היה פרסום של מעיין פרתי בחדשות 12 על עשרות מוצרי טואלטיקה שעומדים להתייקר, המזון, מוצרי טואלטיקה.

ינון אזולאי: חברת שסטוביץ, שעומדת מאחורי כמה מוצרים פופולריים במיוחד, גם היא אומרת שהיא תעלה את המחירים, אם זה מברשת שיניים שתעלה ב-40%, מי פה של קולגייט, שיתייקרו בלא פחות מ-48%.

ינון אזולאי: גם סנו יעלו את המחירים.

ינון אזולאי: כלומר, אנחנו מגיעים למצב ששום דבר לא יישאר כמו שהיה, ורק יעלה.

ינון אזולאי: ואני שואל ואני אומר: אמרו פה שהממשלה, ממשלת שינוי, ממשלה שתשנה את הדרך, שתשנה את הכלכלה.

ינון אזולאי: אז, נו, אז אנחנו ממשיכים לנסוע בפקקים, כל יום מאשדוד לוקח לי עוד פעם שעה וחצי; חשבתי שאחרי התקציב הכול יהיה יפה, הכול יהיה בהיר, הכבישים יהיו מהירים יותר; חשבתי שאולי ביום שלאחר התקציב אנחנו נראה איזושהי דרמה של קיצוץ במחירים.

ינון אזולאי: כן ראינו התרסקות של הדולר, ההתרסקות של הדולר בעצם הייתה אמורה להביא לנו גם ירידת מחירים, אבל מייד קופצים כל היבואנים ואומרים: לא, לא, לא, אל תדאגו, לא תהיה פה ירידה במחירים כי זה לא יכול להיות.

ינון אזולאי: הממשלה – בנק ישראל יכול להיות שיקנה עוד דולרים.

ינון אזולאי: אני לא יודע מה יהיה הצפי שלו עכשיו.

ינון אזולאי: ואני שואל, עד מתי אנחנו נסתכל על אותם האנשים חלשים ועניים ונגיד להם: תמשיכו לשלם?

ינון אזולאי: עד מתי נסת

ינון אזולאי: כל על אותה אימא שעכשיו מתלבטת אם לקנות לילד שלה מגפיים לחורף שמתקרב ובא עלינו, והוא יצטרך ללכת במים, או איזה סריג לחמם בו את הגוף?

ינון אזולאי: וההתלבטות שלה תהיה בין זה לבין חלב ולחם לאותו שבוע.

ינון אזולאי: מה נגיד לאותה אימא?

ינון אזולאי: מה נגיד לאותם הסבא והסבתא שלנו, שיצטרכו לקנות תרופות, ולא יודעים אם לקנות תרופה או לקנות את המזון לאותו שבוע?

ינון אזולאי: מה נגיד לאותם עניים שכבר לא יודעים מה טוב להם, מרק חם או אפילו איזשהו כדור אקמול שהם צריכים?

ינון אזולאי: מאיפה הם יקנו את האוכל הזה?

ינון אזולאי: מאיפה הם יקנו?

ינון אזולאי: מאיפה יהיה לכם כסף?

ינון אזולאי: המחירים עולים ומאמירים לשמיים, אבל דבר אחד אנחנו יודעים, שהמשכורות לא עולות.

ינון אזולאי: רק היום נחשפנו לזה בוועדה למעמד האישה של עאידה תומא סלימאן, שעשתה דיון חשוב מאוד על גננות וסייעות.

ינון אזולאי: הן מספרות שהמשכורות לא עולות.

ינון אזולאי: דור א', דור ב', עשו את זה כבר סוג א' וסוג ב'.

ינון אזולאי: אותן נשים, אותן אלה שעובדות קשה, אותם אנשים שיוצאים לעבוד קשה – המשכורות שלהם לא עולות, אבל יוקר המחיה עולה.

ינון אזולאי: ואני אומר לך, אדוני השר, אני יודע שתבוא ותגיד לנו כמה שהתקציב היה טוב וכמה שהכול ורוד.

ינון אזולאי: שום דבר לא ורוד.

ינון אזולאי: הפרנסה קשה, יוקר המחיה מתייקר יותר, יהיו פיטורי עובדים.

איתן גינזבורג: תודה.

ינון אזולאי: ואני אומר לך, אדוני השר, עזוב, כל פעם שולחים אותך פה בשביל לצחוק על החלשים.

ינון אזולאי: אנא ממך, עזוב את הכול, בוא תדבר ללב של האנשים החלשים, ובוא נעשה דברים שיהיו טובים למען החלשים במדינת ישראל.

ינון אזולאי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אזולאי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת אבי מעוז, בבקשה.

איתן גינזבורג: ואחריו ישיב השר חמד עמאר.

איתן גינזבורג: בבקשה, שלוש דקות.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, השבוע פרסם הפרשן הכלכלי סבר פלוצקר שכלכלנים בכירים במשרד האוצר התנגדו למיסים החדשים על מוצרי החד-פעמי ועל השתייה הממותקת.

אבי מעוז: מסתבר שהמיסים הללו יתרמו לעלייה באינפלציה ולעליית מחירים ויפגעו בעיקר בשכבות החלשות, ולכן אין בהם היגיון כלכלי.

אבי מעוז: גם הנימוקים הבריאותיים והסביבתיים שניתנו למיסים החדשים מתבררים כפייק, היות שצריכת הסוכר לנפש וצריכת הפלסטיק לנפש בישראל דווקא נמוכות בהשוואה למדינות ה-OECD.

אבי מעוז: בגלל הסיבות הנ"ל הייתה התנגדות במשרד האוצר בדרג המקצועי לגזרות הללו, אך הם נאלצו להיכנע לדרג המדיני, קרי, לשר האוצר, כי – ואני מצטט: "ליברמן ביקש ללמד לקח את הציבור החרדי".

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אחרי החתימה על הסכמי אוסלו, כשהחלו הפיגועים הקשים בעקבות החזרתם מתוניס של מחבלי אש"ף, חימושם בנשק והעברת האחריות הביטחונית אליהם בחלקים מאזורי יהודה, שומרון וחבל עזה, כונו הנרצחים הרבים באותם הפיגועים בביטוי המכובס מהנדס התודעה, שאין ציני ממנו, "קורבנות השלום".

אבי מעוז: בעצם מה שהם היו זה קורבנות של אובדן דרך ושל תפיסות שמאל קיצוני אנטי-לאומיות.

אבי מעוז: גם אותם יחידים הנמשכים לבני מינם שמונעים מהם את האפשרות לקבל סיוע טיפולי מקצועי, הינם קורבנות האג'נדה של מחיקת הזהויות הפרוגרסיבית.

אבי מעוז: הציבור החרדי, אדוני היושב-ראש, על רבבות משפחותיו ורבבות המשפחות מעוטות היכולת, הם הקורבן החדש של תפיסת מדינת כל אזרחיה וחיה ותן לחיות מבית היוצר של אביגדור ליברמן וכל הממשלה.

אבי מעוז: אבל אביגדור ליברמן נמצא באמוק של טירוף שנאת היהדות ובמסע נקמנות שלו בחרדים ובבנימין נתניהו.

אבי מעוז: ובכן, קיבלנו – קורבנות השלום, קורבנות האג'נדה של מחיקת הזהויות הפרוגרסיבית, וקורבנות מדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: כל זה מעיד על איזה רמות של ציניות, סיאוב, מרמה, ושקר בנויה הממשלה הזאת.

אבי מעוז: ולשקר כידוע אין רגליים, וסוף האמת לנצח, בעזרת השם, ובמהרה.

אבי מעוז: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אבי מעוז.

איתן גינזבורג: בבקשה, השר במשרד האוצר חמד עמאר.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, חברי הכנסת המציעים, ארגון המזון העולמי אמר שיש עלייה של 30% בעולם במחירי מזון.

חמד עמאר: זה לא רק אצלנו בישראל, זה בעולם.

חמד עמאר: אנחנו לא שולטים במחירי הדלק בעולם, ויש עלייה במחירי הדלק.

חמד עמאר: נקודה שנייה, נושא השינוע.

חמד עמאר: ההובלה הימית עלתה במאות אחוזים – לא בעשרות אחוזים, במאות אחוזים.

חמד עמאר: אבל עם כל זאת, עם כל זאת, הדולר נחלש במדינת ישראל יחסית לשקל.

חמד עמאר: לכן רשתות המזון לא צריכות להעלות את המחירים, לא צריכות להעלות את המחירים.

חמד עמאר: אנחנו נעשה הכול על מנת שהמחירים לא יעלו.

חמד עמאר: ואנחנו עשינו כמה מהלכים – אדוני היושב-ראש, אתה חלק מהקואליציה ומכיר – בנושא רפורמות היבוא.

חמד עמאר: הן אמורות להוריד את יוקר המחיה במדינת ישראל בצורה דרסטית.

איתן גינזבורג: אלה רפורמות שדיברו עליהן הרבה מאוד שנים ולא הצליחו להעביר אותן.

חמד עמאר: אף אחד לא קידם את זה, ואנחנו הצלחנו לקדם את זה ולהביא את זה כחוק במדינת ישראל, שאמור לחסוך למשק קרוב ל-8 מיליארד שקל.

חמד עמאר: זה יוזיל את המזון.

חמד עמאר: את כל המזון, גם גבינות זה יוזיל.

חמד עמאר: זה יוזיל את מוצרי החשמל – טלוויזיות, מקררים.

חמד עמאר: הכול זה יוזיל.

חמד עמאר: זה יוזיל אלומיניום, דברי בית, דברים לתינוקות.

חמד עמאר: זה יביא להוזלה דרסטית במדינת ישראל.

חמד עמאר: היבוא המקביל – היום בלי אישור של היצרן אתה לא יכול לייבא.

חמד עמאר: היום אנחנו פתחנו את היבוא המקביל, ומאפשרים גם ליבואנים קטנים ובינוניים להצליח להביא.

חמד עמאר: אנחנו הבאנו את זה גם על בסיס הצהרה, גם את הנושא של היבוא.

חמד עמאר: הבאנו את זה גם על בסיס הצהרתי.

חמד עמאר: אם יש תקן אירופי או תקן אמריקני, אפשר להביא לארץ.

חמד עמאר: פעם היית צריך להביא את זה, לחכות לתקן הישראלי, ולא לאשר את זה ולאשר את זה.

חמד עמאר: היום יש אפשרות לייבא גם בהצהרה של היבואן שיש תקן בין-לאומי.

חמד עמאר: ואני רוצה להגיד לך, אדוני:

חמד עמאר: אתה אמרת שאנחנו פחות מה-OECD.

חמד עמאר: בכל הנתונים שיש לנו השימוש בחד-פעמי במדינת ישראל הוא פי ארבעה מה-OECD, פי ארבעה מה-OECD.

חמד עמאר: אנחנו רואים את השינוי באקלים בעולם, אנחנו רואים את כל הבעיות הסביבתיות.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, מה שקורה בנושא הסוכר – זה לא נושא של חרדים, לא נושא של חלשים.

חמד עמאר: 600,000 בני אדם במדינת ישראל סובלים מסוכרת, שגורמת בסופו של דבר לקטיעת גפיים של אנשים.

חמד עמאר: אני חושב ששני החוקים האלה, שני הצווים האלה, יעזרו לאנשים לשנות הרגל.

חמד עמאר: לכן אדוני היושב-ראש – לאיזה ועדה?

– – – 1.5 מיליארד שקל, זאת הייתה כל הכוונה שלהם, לא לשנות הרגלים ולא כלום.

להכניס לקופת האוצר – – –

חמד עמאר: אני שמעתי עכשיו מחבר שלך שהאוצר לא רצה את זה, מי שדחף את זה זה רק אביגדור ליברמן, וזה לא נכון ולא היה.

חמד עמאר: זה לא נכון ולא היה.

חמד עמאר: אני לא יודע את מי אתם מצטטים – –

סבר פלוצקר אמר את זה, לא אני אמרתי.

חמד עמאר: – – זה לא נכון ולא היה, ולא נעשה שום דבר נגד שום אוכלוסייה.

לא אני אמרתי.

חמד עמאר: החוק והצווים האלה לא נגד אף אוכלוסייה במדינת ישראל.

זה מעלה את יוקר המחיה.

חמד עמאר: אלה צווים שיטיבו עם האוכלוסייה במדינת ישראל.

חמד עמאר: לכן אנחנו הבאנו אותם.

זה מעלה את יוקר המחיה.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, מה שיחליטו המציעים.

חמד עמאר: אם הם רוצים ועדה ואיזו ועדה שהם ירצו, אין לנו שום בעיה בנושא.

חמד עמאר: תודה רבה.

אבי מעוז: ועדת הכלכלה.

איתן גינזבורג: אם כך, לאור תשובת השר, לאיזו ועדה תרצו?

קריאות: כלכלה.

איתן גינזבורג: כלכלה?

איתן גינזבורג: יש הסכמה של כולם?

איתן גינזבורג: אז אנחנו נצביע.

איתן גינזבורג: מי בעד להעביר את ההצעה לסדר-היום לוועדת הכלכלה?

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בבקשה להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 7

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: אם כך, בעד – שבעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצעה לסדר-היום בנושא צפי לגל של עליית מחירים התקבלה ותועבר לדיון בוועדת הכלכלה.

איתן גינזבורג: << הלסי >> דרגות סבסוד במימון מעונות היום ומשפחתונים << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצעות הדחופות הבאות לסדר-היום, בנושא: דרגות סבסוד במימון מעונות היום ומשפחתונים, הצעות שמספרן 664, 668, 669, 761 ו-762.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת מיכל וולדיגר, בבקשה.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד שלוש דקות.

מיכל מרים וולדיגר: תודה רבה, כבוד יושב-ראש הישיבה, כנסת נכבדה, אתם יודעים, אפילו ילדים יודעים שאת כללי המשחק לא משנים תוך כדי משחק, אבל הממשלה הזו עושה מה שבא לה.

מיכל מרים וולדיגר: כללים זו המלצה, אולי הלצה, עלק ממשלת שינוי.

מיכל מרים וולדיגר: אדוני שר האוצר, ממש כל הכבוד לך, הצלחת לבטל את סבסוד המעונות לחרדים, ועל הדרך – לכל המדינה.

מיכל מרים וולדיגר: זוגות צעירים נאלצים לשלם מחיר מלא בגלל ששר האוצר החליט שהכללים לא נראים לו, כך באמצע המשחק.

מיכל מרים וולדיגר: אני מקבלת פניות רבות מזוגות צעירים, גם כאלה עם שניים שעובדים, שלא מבינים מה קורה.

מיכל מרים וולדיגר: לא מבינים מה הנהלים, לא יודעים אם יזכו לסבסוד, ואם כן – לכמה.

מיכל מרים וולדיגר: ומאחר שכרגע הם משלמים את המחיר המלא, הם אינם יודעים אם הכסף יוחזר להם, ואם כן, אז מתי.

מיכל מרים וולדיגר: מתן הדרגות להנחה, שהיה אמור להיעשות אי שם בספטמבר, נדחה.

מיכל מרים וולדיגר: בתמ"ת לא מצליחים להגיע להסדר ולקבוע קריטריונים, ואת הדרגות האלה אולי אולי אולי נראה כולנו רק באזור ינואר-פברואר, וזה במקרה הטוב.

מיכל מרים וולדיגר: בינתיים ההורים משלמים מחיר מלא.

מיכל מרים וולדיגר: השינוי הזה במדיניות פוגע בראש ובראשונה במוחלשים – כן, שר האוצר, במוחלשים.

מיכל מרים וולדיגר: כ-100,000 ילדים זכאים לסבסוד של המדינה במעונות היום, והם כולם כולם מחכים, מחכים לדעת מהו גובה הסבסוד שהם זכאים לו, אם בכלל.

מיכל מרים וולדיגר: העלות החודשית הזאת מסתכמת בערך ב-2,000 עד 2,500 שקל לחודש לכל ילד, ובסבסוד הזה, המשמעותי והאקוטי הזה, כבוד השר, אתה משחק.

מיכל מרים וולדיגר: הסבסוד הזה יכול להגיע לעשרות אחוזים ולהכריע את הכף – את הכף של אותה אם, אם לחזור לשוק העבודה או להישאר בבית, אם לצאת לעבוד או פשוט לא לעשות את זה כי זה לא משתלם, כי אין כסף וצריך להישאר בבית ולא להתקדם.

מיכל מרים וולדיגר: העלות עבור שני ילדים, ויש רבים כאלה, מגיעה ל-5,000 שקל בחודש, ואני שואלת אותך, שר האוצר, מה עם אותן אימהות חד-הוריות?

מיכל מרים וולדיגר: עליהן חשבת?

מיכל מרים וולדיגר: מה עם הזוגות הצעירים שהמשכורת שלהם כל כך נמוכה, והם לא יכולים לשלם את זה, האם לקחת אותם בחשבון?

מיכל מרים וולדיגר: וגם אם הם יקבלו את ההחזר רטרואקטיבית, בינתיים, עד אז, מי ישלם את זה?

מיכל מרים וולדיגר: הם צריכים לשלם את זה, ויש להם אוברדרפט בבנק, מי ישלם את הריבית?

מיכל מרים וולדיגר: המדינה מצפה שהם יישאו בכל העלויות.

מיכל מרים וולדיגר: ויש גם מפעילים, כמו אמונה למשל, שמנסה לסייע להורים שקשה להם, והיא קובעת להם דרגה זמנית.

מיכל מרים וולדיגר: דבר כזה לא היה מעולם, שהמפעילים צריכים להיכנס לרגלי המדינה.

מיכל מרים וולדיגר: ומי ערב להם, לאותם מפעילים, שבאמת המדינה תחזיר להם את הכסף?

מיכל מרים וולדיגר: אני פונה אליך, סגן השר, תשאירו את המשחקים לילדים, תתחילו לדאוג באמת לאזרחי המדינה.

מיכל מרים וולדיגר: תפסיקו להשית עליהם עוד תשלומים, עוד ביורוקרטיה, עוד קשיים.

מיכל מרים וולדיגר: חלאס, מגיע להם הרבה יותר, ואני רק אציין שהיום הייתה החלטה בבג"ץ בעתירה שהגישה גם קבוצה של חרדים, גם קבוצה של מפעילים, שבעצם אמרה את אותו דבר.

מיכל מרים וולדיגר: היא החזירה את העניין למדינה ואמרה לה: תחשבו, לפחות אם אתם רוצים לעשות את הדבר הזה, תתחילו אותו לא באמצע המשחק, לא באמצע השנה, תפעילו אותו רק מהשנה הבאה.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת מיכל וולדיגר.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת עלי סלאלחה – אינו נוכח; חבר הכנסת אחמד טיבי – אינו נוכח; חבר הכנסת דוד ביטן – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: אם כך, ישיב סגן שרת הכלכלה והתעשייה יאיר גולן.

איתן גינזבורג: בבקשה.

יאיר גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברת הכנסת וולדיגר, אני מתכבד להשיב על ההצעה הזו לסדר-היום.

יאיר גולן: אני אפתח במלל חופשי ואני אומר את הדברים הבאים.

יאיר גולן: הנושא של מעונות היום המסובסדים התעכב השנה לאור התפיסה שיש לשנות את הקריטריונים ולגרום לכך שלמעשה זוגות שבהם שני בני הזוג אינם עובדים אבל יכולים לעבוד קודם כול ילכו לעבוד ורק אחרי זה יקבלו סבסוד.

יאיר גולן: עיקרון זה כמובן שנוי במחלוקת פה בבית, אבל הוא חלק מסדר-היום של הממשלה הנוכחית.

יאיר גולן: בעיניי הוא אמור לייצר סדר-יום אחר במדינת ישראל, להביא ליותר שוויון ולגרום לכך שאוכלוסיות הולכות וגדלות ישתתפו בשוק העבודה ויתרמו לעושר של כולנו.

מיכל מרים וולדיגר: במקום להקל עליהם שיצאו לעבודה עושים בדיוק הפוך.

יאיר גולן: נכון, יישום העיקרון הזה גרם לעיכובים בפרסום הקריטריונים, וכאן צודקת חברת הכנסת וולדיגר, העיכוב הזה אכן יצר מבוכה וחוסר ודאות בקרב המשפחות.

יאיר גולן: עם זאת, בלחצה של השרה אורנה ברביבאי, שרת הכלכלה והתעשייה, פורסמו לבסוף הקריטריונים ב-19 באוגוסט שנה זו, והמערכת תהיה מוכנה לפעול על פי הקריטריונים החדשים, אני מקווה, עוד שבוע.

יאיר גולן: אני אומר שאני מקווה כי תאריך היעד שנקבע לגוף התקשוב של המשרד הוא 15 בנובמבר, ואני מאמין שהם יעמדו בכך, ואז בעצם נפתרה הבעיה בכללה.

יאיר גולן: אבל אני רוצה לומר, מעבר לכך, שגם בשנים קודמות היו מעת לעת בעיות בהעברת הסבסוד למשפחות, ולמעשה המוסדות עצמם, המעונות עצמם, ידעו לקבל את הילדים במחירים המסובסדים ועל סמך תמיכה גלובלית של משרד הכלכלה או על סמך התחייבות גלובלית של משרד הכלכלה לשלם בעתיד.

יאיר גולן: וזה בעצם מה שקורה גם השנה.

יאיר גולן: כלומר, ככל שידוע לי לא קיבלנו תלונות על – – –

מיכל מרים וולדיגר: – – – ממש תשובות אחרות לגמרי – – –

יאיר גולן: אז אני אשמח לקבל פרטים אחרי שאני ארד מהדוכן, אבל ככל שלי ידוע, לא קיבלנו תלונות אישיות על ילדים שלא ניתן לרשום אותם בגלל הפערים בקריטריונים.

יאיר גולן: אני רוצה להדגיש – – –

מיכל מרים וולדיגר: לא, לא אמרתי – – –

יאיר גולן: אני רוצה להדגיש שאכן מדובר בסוגיה מהותית.

יאיר גולן: אנחנו מדברים על 2,000 מעונות יום, אנחנו מדברים על 110,000 פעוטות, ואנחנו מדברים על סבסוד שמעמיד את התשלום עבור ילד על בין 2,100 ל-2,800 שקל בחודש, הכול בהתאם למצב הכלכלי של המשפחה ומידת התמיכה הנדרשת.

יאיר גולן: אם לסכם את דבריי אלה, אז אומר כך: הצעד הזה ננקט כחלק מהמדיניות הכוללת של הממשלה.

יאיר גולן: אנחנו מודעים לעיכובים שנוצרו ופועלים במרץ לסגור את הפער.

יאיר גולן: כאמור, קריטריונים – יהיה אפשר להזין את המשפחות לתוך המערכת הממוחשבת כבר החל מסוף שבוע הבא, אני מקווה שנעמוד בכך.

יאיר גולן: אני אדווח לחברת הכנסת וולדיגר ברגע שהמערכת הופעלה ולמעשה הבעיה נפתרה.

יאיר גולן: ושוב אני אומר: ככל שידוע לי אין כרגע בעיות, ואם יש בעיות, אני אשמח לטפל בהן אופן אישי.

יאיר גולן: תודה רבה.

ינון אזולאי: אפשר דעה נוספת?

איתן גינזבורג: אם כך, זאת עמדת הממשלה.

איתן גינזבורג: דעה מהצד של חבר הכנסת אזולאי.

יאיר גולן: אתם רוצים להעביר את זה לוועדה?

איתן גינזבורג: תכף נשמע.

יאיר גולן: אני חושב שזה או לוועדת החינוך או לוועדת – – –

איתן גינזבורג: יכול להיות שנסת

איתן גינזבורג: פק בעמדתך, אדוני.

איתן גינזבורג: בוא נראה מה עמדת המציעה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

ינון אזולאי: קודם כול, תודה רבה לסגן השר.

ינון אזולאי: רק להדגיש, הנושא של מיכל היה שעדיין לא פורסמו הקריטריונים, ואני אומר לך, כבוד השר, מחילה – גם בשבוע הבא זה לא יפורסם, מניסיון שלי, שאני מכיר.

ינון אזולאי: אמרתי, אשתי מנהלת מעונות יום שנים, ואני אומר לך שזאת פעם ראשונה שעד תקופה כזאת עדיין לא פורסמו.

ינון אזולאי: הלוואי שיפורסמו, אבל מכיוון שזה תלוי ועומד בבית המשפט ועדיין לא יודעים מה הקריטריונים – הורה עובד, הורה לא עובד ועד כמה – אז לכן זה גם לא יפורסם שבוע הבא, עד שהתשובה שלכם תגיע לבית המשפט.

ינון אזולאי: וגם כשהתשובה שלכם הגיעה לבית המשפט היום, ואמרה שבעצם אם ההורה – מה ששר האוצר ביקש – אם ההורה עבר בחינה אחת ברבנות הוא ייקרא סטודנט, כלומד – זה הרי דבר שלא נראה לי שיעמוד בפני השפיטה, מכיוון שכמו שסטודנט עדיין לא עבר מבחן, אז זה ייקח עוד זמן והקריטריונים לא יהיו, ויש מעונות שלא יכולים לספוג את זה שאין סבסוד והם עומדים לפני קריסה.

ינון אזולאי: אני יודע שהעבירו לחלק מקדמות ומשתדלים להעביר מקדמות, אבל צריך לעשות הכול עבור אותם ילדים חדשים, שיהיו להם מקדמות בנושא הזה.

ינון אזולאי: הלוואי שתדחו את הגזרה – אני קורא לזה הגזרה – של אלה שרוצים ללמוד.

ינון אזולאי: תדחו את זה לשנה הבאה, ועד השנה הבאה תגיעו בהידברות ולא בצורה כזאת.

ינון אזולאי: תודה.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת אזולאי.

איתן גינזבורג: אנחנו מצביעים כרגע בעד או נגד הכללת הנושא בסדר-היום.

מיכל מרים וולדיגר: ועדת הכלכלה.

איתן גינזבורג: רגע, רגע, בהתחלה מצביעים בעד או נגד, ואם זה מתקבל נחליט לאיפה זה הולך, בסדר?

איתן גינזבורג: מי בעד ומי נגד הכללת הנושא בסדר-היום?

איתן גינזבורג: להצביע, בבקשה.

מיכל מרים וולדיגר: כלכלה.

איתן גינזבורג: את רוצה בוועדה?

איתן גינזבורג: כלכלה.

איתן גינזבורג: אז נצביע בעצם על כלכלה.

איתן גינזבורג: בעד ההצעה להעביר את הנושא לוועדה – 4

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – ארבעה, אין מתנגדים ואין נמנעים.

איתן גינזבורג: כלכלה מקובל עליך, אדוני סגן השר?

יאיר גולן: מבחינתי זה בסדר גמור.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: אז אם כך הנושא יעבור לדיון בוועדת הכלכלה של הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו מודים למציעים ולסגן השר.

איתן גינזבורג: << הלסי >> 348,000 תיקים נפתחו השנה בהוצאה לפועל << הלסי >>

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום, הצעה דחופה לסדר-היום בנושא: 348,000 תיקים נפתחו השנה בהוצאה לפועל, מס' 748, של חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, גברתי השרה, אדוני השר, אני קודם כול רוצה להודות לך שנשארת עד השעה הזאת בשביל להקשיב לשאילתה שלי, כי בדרך כלל – לא יודע – יש לי משהו עם מזכירות הכנסת שתמיד השאילתות שלי הן בסוף.

מיכאל מלכיאלי: לא יודע, משהו מכוון כזה.

גדעון סער: זה שאילתה או הצעה לסדר-היום?

איתן גינזבורג: זה הצעה לסדר-היום.

מיכאל מלכיאלי: מה שאני לא אגיש זה יהיה בסוף, לא משנה מה.

מיכאל מלכיאלי: ותמיד השרים שולחים איזה דף מסרים.

מיכאל מלכיאלי: אז אני שמח שאתה נמצא כאן.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, תראה, במשנה כתוב "אלמלא מוראה של מלכות, איש את רעהו חיים בלעו".

מיכאל מלכיאלי: בסופו של דבר, בסוף, יש חובה שתהיה משטרה, שיהיה סדר, ואני חושב שמוסד ההוצאה לפועל, עם כל הדברים הקשים שנמצאים סביבו, בסוף הוא מוסד שהוא חלק בלתי נפרד מהמלכות.

מיכאל מלכיאלי: אם לא תהיה הוצאה לפועל אנשים יעשו מה שבא להם בראש ולא יחשבנו את עצמם ואת ההוצאות הנלוות סביב הנושא הזה.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, אני ברשותך רציתי להעלות נושא שכבר בכנסת הקודמת הגשתי הצעת חוק בעניינו, וועדת שרים בכנסת העשרים-ושלוש פסלה את זה, ויש לי גם הצעת חוק כזאת בשבוע הבא, אם אינני טועה.

מיכאל מלכיאלי: הייתי שמח אם אתה היית תומך בה ומנסה לקדם אותה, כי אני חושב שבסוף היא הצעת חוק טובה וחברתית מאוד, ואני אנמק למה.

מיכאל מלכיאלי: הרי אדם שנכנס להוצאה לפועל – יש שני סוגי אנשים – – –

גדעון סער: מה הצעת החוק?

מיכאל מלכיאלי: מדברת על הנושא של צ'קים שחוזרים.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר ככה: בסוף אדם שנכנס להוצאה לפועל – יש שני סוגי אנשים.

מיכאל מלכיאלי: יש אדם שהתנהל לא נכון והוציא כספים ולא היה יכול, ובסוף באה הוצאה לפועל ואומרת: תראה, אין פה הפקרות, אדם צריך בסוף לכלכל את עצמו בחוכמה.

מיכאל מלכיאלי: אבל יש אדם – ויש רבים כאלה – שנכנסו לאיזושהי מערבולת עסקית, ואנחנו יודעים שהבנקים היום מחזירים צ'קים בדיוק על פי מה שמופיע בחוק.

מיכאל מלכיאלי: יש אדם שתשעה צ'קים רצופים שלו חוזרים – ישר מעקלים לו את החשבון, ומשם הדרך להוצאה לפועל היא קצרה מאוד.

מיכאל מלכיאלי: מדובר בבני אדם נורמטיביים שעברו קשיים – נשרף לו העסק עכשיו והצ'קים כבר בחוץ, או כל סיבה שיכולה לקרות לכל אחד מאיתנו.

מיכאל מלכיאלי: הוא אדם יציב כלכלית, והוא אומר למנהל הסניף: תמתין לי, עוד מעט ייכנס לי סכום כסף, ייפתח לי איזשהו פק"מ.

מיכאל מלכיאלי: מנהלי הסניף, חלקם, בכל אופן, לא מתחשבים יותר מדי.

מיכאל מלכיאלי: ישר הכסף נמצא בהוצאה לפועל, והריביות הופכות – עכשיו, אני יודע, אדוני השר, שאתה מקדם יוזמה להפרדה של הריבית מהסכום.

מיכאל מלכיאלי: נכון?

מיכאל מלכיאלי: אני אומר נכון?

מיכאל מלכיאלי: בין הריבית לקרן עצמה, שזה דבר מאוד חברתי ומבורך.

מיכאל מלכיאלי: תבורך, כי בסוף זה עוזר מאוד מאוד לאנשים.

גדעון סער: – – – ריבית הפיגורים.

מיכאל מלכיאלי: נכון, כן.

מיכאל מלכיאלי: בין ריבית הפיגורים לקרן.

מיכאל מלכיאלי: אין ספק שזו יוזמה מבורכת ונכונה.

מיכאל מלכיאלי: אבל אם אנחנו נדע בסוף לעשות את ההפרדה האמיתית בתוך ההוצאה לפועל בין האדם שהתנהג לא בחוכמה ונכנס להליך, וצריך, איך אומרים, להכות בו, לבין האדם המסכן שבסוף בגלל סיבה כזו או אחרת חזרו לו הצ'קים בחודש אחד במכה, ומכאן הדרך לאבד לקוחות ואת השם שלו – הרי כמדינה אנחנו רוצים שיהיו פה עסקים חזקים ורוצים שתהיה פה כלכלה חזקה, אבל מפוקחת.

מיכאל מלכיאלי: ולכן, אני מציע, אדוני השר, את עזרתך בעניין הצעת החוק הזו.

מיכאל מלכיאלי: היא גם תתמוך בהוצאה לפועל, אין ספק, אבל בסוף היא תעשה גם איזשהו סייג נוסף לפני שמכניסים את האנשים למערבולת.

גדעון סער: לא הבנתי מה ההצעה.

מיכאל מלכיאלי: ההצעה הזו נותנת הרבה יותר מרווח בין החזרות של הצ'קים ובין הזמן שהאדם נכנס להליך של ההוצאה לפועל לבין הזמן שמכירים בו כפושט רגל או כל הליך כזה.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

איתן גינזבורג: ישיב שר המשפטים גדעון סער.

איתן גינזבורג: בבקשה.

גדעון סער: כמה נקודות, אדוני היושב-ראש.

גדעון סער: קודם כול, מלאי התיקים שבהוצאה לפועל במשך השנים נמצא במגמת ירידה: ב-2009, השנה שבה קמה רשות האכיפה והגבייה, מלאי התיקים עמד על 3,554,274 תיקים; היום הוא עומד על 2,189,000 תיקים.

גדעון סער: הנתון נכון לסוף 2020, לא מעודכן בדיוק להיום, אבל זו ירידה מאוד דרמטית, למרות שבקצב שיעור פתיחת התיקים אין שינוי משמעותי.

גדעון סער: בין 2017 ל-2020 כמות התיקים שנסגרו דווקא גדולה מכמות התיקים שנפתחו.

גדעון סער: זה בגדול נותן אינדיקציה שהמערכת עובדת בצורה יותר יעילה ויותר טובה.

גדעון סער: זה לא אומר שאין מה לתקן.

גדעון סער: אני עושה כרגע שני מהלכים עיקריים: האחד, נגעת בו, זה רפורמה שאני מקדם אותה במקביל עם שר האוצר, כי חוק פסיקת ריבית והצמדה הוא בסמכותו, וחוק ההוצאה לפועל הוא בסמכותי.

גדעון סער: הדבר העיקרי שם הוא הפחתת ריבית הפיגורים באופן כזה שהיא מייצרת עידוד לשלם, כי אדם לא משלם רק את הריבית ובעצם הוא יכול לראות את ההפחתה של החוב, וזה מעודד אותו להחזיר את החוב.

גדעון סער: לכן, הייתי בדעה שהדרך שבה הדברים היום קורים הרבה פעמים גורמת לייאוש אצל החייבים.

גדעון סער: יש ועדה שהמליצה על זה.

גדעון סער: אנחנו פרסמנו השבוע תזכיר חוק, זה ייקח סדר גודל של קצת יותר מחודש להערות הציבור וכו', ואני מקווה, בעזרת השם, שבחודש דצמבר נביא את הצעת החוק לכנסת.

גדעון סער: החודש הזה, חודש נובמבר, אנחנו נביא עוד הצעת חוק לכנסת בעניין ההוצאה לפועל, והיא ביטול הסנקציה של שלילת רישיון רכב.

גדעון סער: שלילת רישיון רכב מהחייב לא בהכרח מביאה – לפעמים היא אפילו פוגעת ביכולת להחזיר את החוב.

גדעון סער: אתה מגביל את האדם.

גדעון סער: זה דבר שכמעט לא נהוג בשום מדינה מערבית.

גדעון סער: בבדיקה שלנו, רק באוסטרליה מצאנו, מבין המדינות המערביות.

גדעון סער: הדבר הזה פוגע בחירות של האזרח, והוא לא מסייע לנושה, לפי דעתי.

גדעון סער: לכן, פרסמתי תזכיר חוק, ואני מאמין שעוד בחודש נובמבר נצליח להביא את הצעת החוק הזו לכנסת.

גדעון סער: זה לא אומר שאני לא חושב גם על הצד של הנושים.

גדעון סער: בהחלט יש אינטרס מוגן גם באדם שחייבים לו כסף.

גדעון סער: אתה צריך לראות איך באופן הגיוני אפשר לעשות את זה, ויש נושאים מסוימים שאנחנו בוחנים היום.

גדעון סער: אבל במה שאנחנו יכולים להקל על חייבים שנפגעים באופן לא נכון, אנחנו נעשה את זה.

גדעון סער: בעבר הכניסו את הסנקציה הזו של שלילת רישיון רכב כשביטלו את המאסר.

איתן גינזבורג: מתי זה היה?

גדעון סער: לפני סדר גודל של יותר מעשר שנים, אני לא יכול להגיד לך בדיוק מתי, בוטל המאסר בגין חוב אזרחי, שזה דבר הזוי.

גדעון סער: אדם שלא משלם, שהוא חייב, חשוף לסנקציה של מאסר.

גדעון סער: איך זה יעזור לנושה?

גדעון סער: ואז הכניסו ארסנל אחר של אמצעים, ביניהם האמצעי הזה.

גדעון סער: אבל יש כל מיני אמצעים: יש עיכוב יציאה מהארץ, יש עיכוב דרכון.

גדעון סער: בעיניי לקיחת רישיון הרכב זה צעד מאוד קשה.

גדעון סער: 180,000 איש היום – –

איתן גינזבורג: נשלל רישיונם.

גדעון סער: – – נשלל רישיונם.

גדעון סער: אגב, בסוגריים אני אומר, אני לא חושב שזה באמת נאכף, ואז זה גורם כבר לבעיות מסוג אחר: אנשים נוסעים ללא רישוי, לפעמי ללא ביטוח, ולזה יש משמעויות אחר כך.

מיכאל מלכיאלי: – – –

גדעון סער: זה מראה שההוצאה לפועל היא באמת לנגד עינינו כמקום חשוב מבחינת האזרח, גם זה שחייבים לו כסף וגם זה שחייב כסף, ולשניהם צריך להתייחס באופן יעיל ואנושי.

גדעון סער: לגבי הצעת החוק שלך על צ'קים חוזרים – אני לא מכיר.

גדעון סער: תעביר לי, נבחן אותה.

גדעון סער: נראה אם יש לרעיון הזה מקום.

גדעון סער: אני לא רוצה לשלוף, לא שלילה ולא חיוב, מבלי שאני מכיר ובחנתי לעומק.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מלכיאלי, אתה מסתפק בעמדת השר?

מיכאל מלכיאלי: כן.

איתן גינזבורג: מאה אחוז, אז אנחנו מסתפקים בעמדת השר.

איתן גינזבורג: בכך תם פרק הצעות דחופות לסדר-היום.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לפרק השאילתות.

איתן גינזבורג: שאילתה לחבר הכנסת איתמר בן גביר – אינו נוכח, וכך פטור השר מלהשיב.

איתן גינזבורג: שאילתה מס' 174 של בן גביר ירדה.

איתן גינזבורג: שאילתה מס' 183, של חבר הכנסת אבי מעוז – העברת שופטים למרכז ירושלים, בבקשה.

איתן גינזבורג: מהצד, בבקשה.

אבי מעוז: מה עם כבוד השר?

איתן גינזבורג: השר ישיב.

איתן גינזבורג: השר הלך לקחת את התשובה והוא מייד ישיב.

אבי מעוז: אני אקריא את השאילתה, שנכתבה לפני למעלה משלושה חודשים.

אבי מעוז: לאחרונה פורסם שכמה שופטים מבית המשפט המחוזי בירושלים עומדים לעבור ממזרח ירושלים למרכז כלל, ככל הנראה בגלל הפרעות באזור.

אבי מעוז: ברצוני לשאול: 1.

אבי מעוז: האם מדובר בכניעה לטרור הערבי בעקבות התפרעויות באזור?

אבי מעוז: 2.

אבי מעוז: האם נאמר לכם על ידי כוחות הביטחון שלא יוכלו להגן עליכם באזור צלאח א-דין?

איתן גינזבורג: בבקשה, שר המשפטים.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, אדוני היושב-ראש – – –

איתן גינזבורג: אתה לא היית בזמן שאנחנו – – –

איתמר בן גביר: לא הייתי בזמן – – –

איתן גינזבורג: לא היית בזמן.

איתמר בן גביר: כולנו לא נמצאים בזמן ולכולם נותנים.

איתמר בן גביר: זה בסדר, השר נמצא כאן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: זה שנים מספר קיימת מצוקת מקום בבית המשפט המחוזי בירושלים.

גדעון סער: לפני כשנתיים, בשל סיבה זו, הוחלט על מעבר מספר מצומצם של שופטי ועובדי בית המשפט המחוזי למרכז כלל במרכז העיר ירושלים.

גדעון סער: זאת, לאחר בחינת חלופות שונות שנמצאו כלא מתאימות, ובכללן אכלוס בניין משרד המשפטים על שטח שעתיד להתפנות ומצוי ברחוב צלאח א-דין, מול בית המשפט.

גדעון סער: זה לא ניתן בשל החלטה קודמת למסור את המבנה למשטרת ישראל.

גדעון סער: שמיעת דיונים במרכז כלל החלה ביום 9 בספטמבר 2021, עם תחילת שנת המשפט.

גדעון סער: משכך, אין בסיס לאמור בשאלה כאילו הדברים נעשו מטעמים ביטחוניים או כניעה לטרור וכדומה, אלא משיקולים של מצוקת מקום במבנה בית המשפט הקיים.

איתן גינזבורג: תודה לשר המשפטים.

איתן גינזבורג: אנחנו נאפשר לך, למרות שזה לא נהוג, אדוני, כי ברגע שנקראה השאילתה ולא נכח השואל, הודעתי כבר שהשאילתה לא תיקרא.

איתן גינזבורג: אבל לפנים משורת הדין אני מאפשר לך.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתמר בן גביר: אבל אדוני היושב-ראש, סתם פרוצדורה.

איתמר בן גביר: כי אני חדש בכנסת, כמו שאתה יודע.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתמר בן גביר: ואני רואה כל הזמן שאנשים כן באים, מאחרים, ונותנים להם.

איתן גינזבורג: אדוני, מכיוון שמקפידים חברי הכנסת – מבקשים – – –

איתמר בן גביר: מבקשים.

איתמר בן גביר: ביקשתי.

איתן גינזבורג: אדוני, מבקשים שאקפיד על התקנון כלפי הצדדים השונים – –

איתמר בן גביר: כן.

איתן גינזבורג: – – אני מקפיד על התקנון כלפי כולם.

איתן גינזבורג: אבל עדיין, לפנים משורת הדין, ולא בפעם הראשונה כלפיך, אדוני, אני מאפשר לך את השאילתה.

איתמר בן גביר: אדוני, אני ראיתי שאתה נתת להרבה אנשים שאיחרו לשאול שאילתות.

איתמר בן גביר: אז אני לא מרגיש כאן איזושהי טובה.

איתן גינזבורג: אני נותן להרבה אנשים לשאול?

איתמר בן גביר: כן, כן.

איתמר בן גביר: אתה.

איתמר בן גביר: אתה נתת.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתמר בן גביר: אני גם אתחיל לרשום את השמות?

איתמר בן גביר: אני לא מבין את זה.

איתן גינזבורג: אדוני, אנחנו לא בשיח.

איתן גינזבורג: אתה רוצה להקריא את השאילתה שלך?

איתמר בן גביר: טוב.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: אתה רוצה להקריא את השאילתה?

איתמר בן גביר: אתה מאפשר לי?

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני מדבר על אנשים – השאילתה שלי עוסקת בפטור מעמידה בתור לאנשים עם מוגבלות, ואני מדבר על כך שאנשים עם מוגבלות פיזית אינם זכאים, על פי התקנות, לנגישות לשירות, למתן שירות ללא המתנה בתור.

איתמר בן גביר: 1.

איתמר בן גביר: מהם הקריטריונים לפטור להמתנה בתור? 2.

איתמר בן גביר: מדוע אנשים עם מוגבלות פיזית אינם זכאים לפטור מעמידה בתור? 3.

איתמר בן גביר: האם בכוונתך להכליל גם אנשים עם מוגבלות בתקנות לפטור מעמידה בתור?

איתמר בן גביר: אני אציין שזו שאילתה – –

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתמר בן גביר: – – שנובעת מתוך הרבה פניות שהיו לנו בנושא הזה.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: אז קודם כול, הנחתי על שולחנה של ועדת העבודה והרווחה הצעה לתיקון התקנות אשר תיתן מענה בדיוק לאוכלוסייה שאתה מדבר עליה, דהיינו אנשים עם מוגבלות פיזית.

גדעון סער: בעבר, על פי תקנות שנקבעו ב-2013, נקבעו קריטריונים, והם כללו ילדים עם מוגבלות נפשית, בעלי מוגבלות שכלית או אוטיזם ומבוגרים בעלי 50% נכות רפואית.

גדעון סער: עוד פעם, אני לא בא לשפוט את מה שנעשה בשעתו.

גדעון סער: אני מניח שהמטרה הייתה לתת מענה למוגבלויות "שקופות", במירכאות, ששם נותן השירות והקהל לא יכולים לזהות את הקושי בהמתנה בתור וכו'.

גדעון סער: בכל מקרה, אני מבין שהעניין הזה הוא בדרך לפתרון, ואני בדעה שצריך להיות דבר כזה, ופעלתי.

גדעון סער: זה נמצא אצל חברת הכנסת רייטן, לפי דעתי, בוועדת העבודה והרווחה.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת.

איתמר בן גביר: שאלה נוספת חשובה ביותר.

איתמר בן גביר: השאלה היא: האם יש איזשהו לוח זמנים לדבר הזה?

איתמר בן גביר: כי אדוני יודע – – –

גדעון סער: לוח הזמנים תלוי בכנסת.

גדעון סער: אנחנו עשינו את שלנו.

גדעון סער: זה תלוי בוועדת העבודה והרווחה.

גדעון סער: אני אבדוק את זה.

גדעון סער: אני מייחס חשיבות גדולה לנושא הזה.

איתמר בן גביר: יש לזה חשיבות.

גדעון סער: אגב, השבוע נבחר ממונה – –

איתן גינזבורג: נציב שוויון לאנשים עם מוגבלויות.

גדעון סער: – – נציב שוויון לאנשים עם מוגבלויות.

גדעון סער: אדם יוצא מן הכלל.

גדעון סער: חולה במחלת ניוון שרירים ומתנייע על כיסא גלגלים.

גדעון סער: הוא לא נבחר בגלל זה, הוא נבחר בגלל הסגולות שלו והיכולות שלו והכישורים שלו, אבל אני חושב שזה גם מסמן לחברה, לציבור בכללותו, שאדם יכול להגיע לכל מקום.

גדעון סער: ואני אברר במהלך הערב עם יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה מה לוחות הזמנים, אם כי גם אדוני יכול לעשות את אותו דבר.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר המשפטים.

איתן גינזבורג: נעבור לשאילתה של חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן, מס' 202, בדבר סגירת תלונה נגד ראש הממשלה בנט.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

איתן גינזבורג: המיקרופון.

גלית דיסטל אטבריאן: אדוני יושב-ראש הכנסת, אדוני השר, לאחרונה פורסם כי היועמ"ש החליט שלא לפתוח בחקירה בהמשך לתלונה אשר הגיש למשטרה מר ארז צדוק נגד ראש הממשלה דהיום חבר הכנסת בנט בחשד, לכאורה, לאי-סדרים במפלגת הבית היהודי.

גלית דיסטל אטבריאן: רצוני לשאול: 1.

גלית דיסטל אטבריאן: מדוע המתלונן לא עודכן מייד עם החלטת היועמ"ש?

גלית דיסטל אטבריאן: 2.

גלית דיסטל אטבריאן: מה עילת הסגירה?

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

גדעון סער: התלונה הוגשה לפני למעלה משנתיים, בספטמבר 2019, במכתב, לא בתחנת משטרה, לראש אגף חקירות ומודיעין דאז, ונטען שבוצעה עבירה פלילית.

גדעון סער: חקירה פלילית, כידוע, נפתחת רק במקום שבו נמצא חשד סביר לביצוע עבירה פלילית.

גדעון סער: המכתב עבר להתייחסות הרשויות המוסמכות, התוכן או הנטען בו נבחן, והבחינה העלתה שאין חשש סביר לביצוע עבירה פלילית כנטען, ומשכך אין עילה לפתיחה בחקירה פלילית.

גדעון סער: ככל שהמתלונן מבקש להשיג על ההחלטה הזאת, יש בחוק סדר הדין הפלילי דרכים לעשות את זה.

גדעון סער: אפשר להגיש ערר על החלטה כזאת וכדומה.

גדעון סער: לפי מה שנמסר לי, נשלחה לפונה, באמצעות משטרת ישראל, הודעה בעניין בתאריך 13 ביולי 2021.

גלית דיסטל אטבריאן: שאלה שנייה.

גלית דיסטל אטבריאן: ככל שידוע לי – שוחחתי עם העותר, עם המגיש.

גלית דיסטל אטבריאן: לא, הוא לא קיבל שום הודעה מהמשטרה.

גלית דיסטל אטבריאן: תשובתך קצת תמוהה לי, מכיוון שמדובר בדוח מבקר המדינה, שקבע שנפתלי בנט השתמש ב-10 מיליון שקלים ללא אסמכתאות ב-2014, ואף שכר חוקר פרטי נגד מי שהתמודד נגדו בפריימריז מכספי הבית היהודי.

גלית דיסטל אטבריאן: אני באמת לא מבינה איך הדברים האלה לא דורשים חקירה, בעיקר כשמבקר המדינה הוא זה שקבע אותם, ובעיקר כשאנחנו רואים שפוליטיקאים בכירים עוברים חקירה קשה מאוד על סיגר ושמפניה.

גדעון סער: תראי, חברת הכנסת דיסטל, למבקר המדינה יש סמכות, כשחקירה או בדיקה שלו מעלה חשד לפלילים, להעביר את זה ליועץ המשפטי לממשלה, על פי סעיף בחוק מבקר המדינה, כשהוא חושב שזה עניין שראוי לטיפול במישור הפלילי.

גדעון סער: אז דווקא אם מבקר המדינה בדק את זה ולא השתמש בסמכות שלו, לפי אותו סעיף, להעביר את זה ליועץ המשפטי לממשלה, יכול מאוד להיות שהמסקנה או ההחלטה כאן הייתה החלטה נכונה, כי כנראה גם מבקר המדינה לא מצא שזה במישור הפלילי.

גדעון סער: אגב, אני לא יודע להביע – לא בדקתי, לא חקרתי – אני לא יכול להגיד אם זה היה בסדר במישור המינהלי, אם היו אי-סדרים, לא היו אי-סדרים.

גדעון סער: השאלה התייחסה למישור הפלילי, ולמבקר המדינה יש סמכות מפורשת בחוק, אם הוא נתקל במשהו שמעלה חשד לפלילים, להעביר זאת ליועץ המשפטי לממשלה.

גלית דיסטל אטבריאן: ובכל זאת, הקשב של המשטרה בכל מה שנוגע לבדיקות שהיא פותחת מאוד תמוה בעיניי בהקשר הזה.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: שאילתה נוספת של חברת הכנסת דיסטל, על שביתת הפרקליטים, בבקשה.

איתן גינזבורג: שאילתה מס' 205.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה.

גלית דיסטל אטבריאן: ב-7 ביולי 2021 החלה שביתת הפרקליטים.

גלית דיסטל אטבריאן: רצוני לשאול: 1.

גלית דיסטל אטבריאן: מה הייתה עמדתך באשר לעילת השביתה גרידא, בטרם התקיים הדיון בבית הדין לעבודה?

גלית דיסטל אטבריאן: 2.

גלית דיסטל אטבריאן: כיצד כרגולטור תפעל להסרת חסמים משפטיים, לעתיד, לפתיחת משרות בפרקליטות למועמדים מוכשרים חיצוניים, לפי מדיניות נציב שירות המדינה שנבלמה בבית הדין?

גדעון סער: קודם כול, אני סבור שנכון לפתוח מכרזים של משפטנים ופרקליטים כך שיתאפשר מעבר ואיוש של המשרות באופן שיקדם פתיחת השירות המשפטי הציבורי למועמדים רבים ומגוונים ככל שניתן.

גדעון סער: ספציפית לעניין אותו איום שהיה אז בשביתה, אני פעלתי באמצעות מנכ"ל משרדי יחד עם הנציבות, וביקשנו צו מניעה מבית הדין לעבודה, התנגדנו לקיום שביתה ולא חשבנו שיש לזה הצדקה.

גדעון סער: בינתיים מאז, בעקבות החלטה שבית הדין קיבל באותו הליך, מתנהל שיח.

גדעון סער: השיח הוא סביב ניסיון למצוא פתרון לקידום פתיחת המשרדים.

גדעון סער: המנכ"ל של משרדי, עו"ד ערן דוידי, פועל מול הצדדים כדי למצוא פתרון.

גדעון סער: הנציגים מטעמי משתתפים באופן פעיל בדיונים בנציבות שירות המדינה, ונעשות כל הפעולות הנדרשות כדי לנסות להסיר חסמים לפתיחת המכרזים.

גדעון סער: אני רואה בזה ערך חשוב בפן המהותי.

גדעון סער: יש טענות שונות היום במישור דיני עבודה, לא רק של ציבור הפרקליטים אלא גם של ציבור המשפטנים, והשיח בעניין הזה לא הסתיים.

גדעון סער: אני מקווה שהוא יעלה יפה.

גדעון סער: הוא יפתור, בין היתר, את הסוגיה שאליה מתייחסת השאילתה.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת?

גלית דיסטל אטבריאן: שאלה נוספת.

גלית דיסטל אטבריאן: זו לא הפעם הראשונה שהפרקליטות מחליטה לשבות.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו כולנו זוכרים את המקרה שהיה עם הילה גרסטל, שלטעמם של אנשי הפרקליטות הביעה ביקורת חריפה מדי ולכן הם פתחו בשביתה.

גלית דיסטל אטבריאן: השביתות האלה הן עינוי דין למאות אזרחים.

גלית דיסטל אטבריאן: מה אתה מתכוון לעשות נגד הפרקטיקה הנלוזה הזאת?

גדעון סער: קודם כול, את מדברת על פרקטיקה.

גדעון סער: יש זכויות לעובדים במישור דיני העבודה.

גדעון סער: ספציפית, במקרה הזה, שהיה בתקופת כהונתי, חשבתי שלא נכון לשבות, ופנינו לבית הדין לעבודה בבקשה לצו מניעה.

גדעון סער: אני בכלל מאמין שבעיות עדיף לפתור בהידברות.

גדעון סער: העבודה של הפרקליטות היא חיונית לציבור, ושביתה של פרקליטים – – –

גלית דיסטל אטבריאן: היא דיני נפשות.

גלית דיסטל אטבריאן: מדובר בדיני נפשות.

גדעון סער: שביתה של פרקליטים, יש בה פוטנציאל לפגיעה בציבור.

גדעון סער: ולכן עוד באותו היום אנחנו הגשנו בקשה לצו מניעה.

גדעון סער: נקווה שהדברים ייפתרו באופן ענייני, באופן שמיטיב עם הציבור, באופן שגם פותר את הסוגיה ובלי צורך בשביתות מיותרות.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: שאילתה אחרונה, בנושא חקירתו של ד"ר מיכאל בן ארי, מס' 267.

איתן גינזבורג: בבקשה.

גלית דיסטל אטבריאן: לאור התחייבות אנשי היועמ"ש לד"ר בן ארי על כך שיגיעו להחלטה בנוגע לחקירתו בנושא התבטאויותיו בטוויטר, ולאור העובדה שהתיק עדיין אינו נסגר, רצוני לשאול: 1.

גלית דיסטל אטבריאן: מדוע תיקו של בן ארי לא נסגר?

גלית דיסטל אטבריאן: 2.

גלית דיסטל אטבריאן: מהם הנהלים לגבי סגירת תיק מרגע סיום החקירה?

גלית דיסטל אטבריאן: 3.

גלית דיסטל אטבריאן: האם יש איפה ואיפה בין ערבים ליהודים בהקשר הזה?

גדעון סער: אני רוצה לציין לפרוטוקול שאני לא מכיר את אותם מקרים שבגינם נחקר מיכאל בן ארי בחשד להסתה לגזענות או הסתה לאלימות – –

גלית דיסטל אטבריאן: ציוצים בטוויטר.

גדעון סער: – – באמצעות הרשתות החברתיות.

גדעון סער: כידוע לך, הרשתות החברתיות הן כלי מאוד אפקטיבי, שמגיע לציבור רחב.

גלית דיסטל אטבריאן: למעלה משנתיים צריך לבדוק את הדבר הזה?

גדעון סער: כל תיק ראוי להיעשות במהירות מרבית.

גדעון סער: הדבר הזה הוא חשוב.

גדעון סער: מה שנמסר לי, שבמהלך החקירה ועל אף החקירה היו עבירות דומות נוספות, לרבות בחודשים האחרונים של השנה הזאת – או חשד לעבירות נוספות, יותר נכון לומר, בחודשים האחרונים של שנת 2021, באופן שהצריך בדיקה וחקירות עבירות נוספות אלה, עקב כך הטיפול בתיק בידי הרשויות התמשך.

גדעון סער: עם העברת התיק לפרקליטות הוא נבחן בהתאם לסוג העבירה וכדומה.

גדעון סער: מטבע הדברים, קצב הטיפול גם מושפע מעומסי עבודה וריבוי תיקים.

גדעון סער: לפעמים הוא נשלח להשלמת חקירה – אני לא יודע אם זה כך לגבי המקרים הספציפיים הללו.

גדעון סער: אם התיק בשל להחלטה, מתקבלת החלטה אם לסגור את התיק מהעילות הקבועות בחוק או להגיש כתב אישום.

גדעון סער: זמני הטיפול של הפרקליטות בתיקים מרגע קבלת התיק וקליטתו בפרקליטות מהמשטרה מוסדרים בהנחיית היועץ המשפטי לממשלה מס' 4.1202.

גדעון סער: אני מציע לקרוא אותה.

גדעון סער: אני חושב שחשוב בכלל שיש תיחום.

גדעון סער: יכול להיות שצריך לעשות גם שיפורים.

גדעון סער: אפשר לבחון את זה לחוד.

גדעון סער: חקירות שמבוצעות על ידי המשטרה והעמדות לדין על ידי גופי התביעה נעשות בצורה עניינית על פי מבחנים משפטיים וראייתיים, ללא קשר לגזע, לדת או לכל היבט אחר המאפיין את החשוד.

גדעון סער: זה רלוונטי לכלל העבירות, וזה בוודאי רלוונטי לעבירות ביטוי.

גדעון סער: אני בדעה שבעבירות ביטוי מן הראוי לנקוט זהירות גם בחקירה וגם בהעמדה לדין באופן כללי.

גדעון סער: ספציפית אינני מכיר את המקרים נשוא השאילתה.

גלית דיסטל אטבריאן: זה נשמע יפה מאוד, אבל שאלה נוספת.

גלית דיסטל אטבריאן: שייח' יוסוף אל-באז, השייח' שפרסם פוסט שממש מתסיס לאלימות, התיק נגדו נפתח, והמשטרה והפרקליטות ביצעו את עבודתן במהירות שיא, בניגוד לד"ר בן ארי או למקרה גל הירש, מה ששוב גורם לי לתהות ולשאול: האם ייתכן שהפרקליטות משתמשת בהארכת הבדיקה כסוג של עינוי דין, כשבן אדם איננו חף מפשע או זכאי – או נמצא אשם, לחלופין – במקרים של אנשי ימין, בעוד מקרים של אנשים המצד השני, כולל שייח'ים שמסיתים לאלימות נגד יהודים, זוכים באותה פרקליטות עמוסה ממש לטיפול הרבה הרבה יותר מהיר.

גדעון סער: קודם כול, אני לא מכיר את המקרה שציינת, של השייח' יוסוף אל-באז.

גדעון סער: הוא לא נכלל בשאילתה.

גדעון סער: לא יכולתי לברר על זה פרטים, אני יכול לשאול.

גדעון סער: לגבי מר בן ארי אני חוזר על מה שנאמר קודם על ידי, שבוצעו בהמשך עבירות נוספות – כולל בחודשים האחרונים, באופן שהצריך בדיקה וחקירה – חשד לעבירות, ולכן הטיפול התארך.

גדעון סער: אני רוצה לומר לך שיש בפרקליטות המדינה אנשי ימין, יש אנשי שמאל, יש אנשים שהם מתיישבים ביהודה ושומרון – – –

גלית דיסטל אטבריאן: ויש רוח המפקד.

גדעון סער: גברתי, אני בשלב שאני עונה, ולא מקובל בשאילתה לקרוא קריאות ביניים.

גדעון סער: יש אנשים שהם גרים בהתיישבות ביהודה ושומרון, יש אנשים שהם בדעות שונות אחד מן השני, ואני לא חושב שנכון לאפיין את זה בדרך שאת מציינת.

גדעון סער: נכון, אפשר לחלוק, אפשר להגיד שיש במקרה כזה או אחר טעות.

גדעון סער: כולם הם בשר ודם, וגם יכול להיות שהם טועים – לא יכול להיות, אנשים טועים – אבל אני חושב שזאת טעות לגשת לנושא בדרך הזאת.

גדעון סער: ואני משוכנע שאני יכול להביא לך דוגמה ארוכה של אנשים שהאוריינטציה הפוליטית שלהם שונה והתיקים שלהם מתעכבים בפרקליטות או בקבלת החלטות, וגם זה לא בסדר ולא טוב.

גדעון סער: כל הנושא של התמשכות הליכים, בין אם זה בהליכי חקירה, בין אם זה בהמתנה להעמדה לדין, בין אם זה בין כותלי בית המשפט, זה דבר שאנחנו צריכים לעשות את המרב לצמצם אותו, כי עינוי דין זה בין הדברים הכי קשים שיכולים להיות, ולכן טיפול תמיד צריך להיות יעיל באופן מקסימלי.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: שאלה נוספת, של חבר הכנסת בן גביר.

קריאה: זו רגילה.

איתן גינזבורג: ברגילה אין.

איתן גינזבורג: אין, אדוני.

איתן גינזבורג: מצטער.

איתמר בן גביר: אין שאלה נוספת?

איתן גינזבורג: בשאילתה רגילה אין.

איתן גינזבורג: בדחופה יש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר המשפטים.

איתן גינזבורג: [מס' מ/1400; דברי הכנסת, מושב ראשון, חוב' י"ח, ישיבה 51; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק מיסוי רווחים ממשאבי טבע (תיקון מס' 3), התשפ"ב–2021.

איתן גינזבורג: אנחנו נמצאים בשלב ההסתייגויות לאחר סעיף 11.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח; חברת הכנסת מיכל וולדיגר – אינה נוכחת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת איתמר בן גביר.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, רק במשפט אחד, בעקבות מה שאמרת.

איתמר בן גביר: אני לא מאשים אותך בכל תחלואי משרד המשפטים, אבל אני רוצה רק שתדע, אני כעורך דין הגשתי לא עשרות אלא מאות תלונות על עבירות ביטוי.

איתמר בן גביר: כאן אמרה אשת שמאל, ד"ר ענת רימון-אור: צריך לתלות את שופטי בית המשפט העליון; כאן אמר איש שמאל: המתנחלים, צריך לסרס אותם.

איתמר בן גביר: אני יודע שאתה נגד הדברים האלה, ואני יודע מה אדוני חושב על זה.

איתמר בן גביר: אבל פעם אחר פעם, אדוני, אני קיבלתי את התשובות, בעיקר של שי ניצן ושל מנהלי המחלקות וראשי הצוותים – פעם אחר פעם אמרו לי: תראה, זו משאלת לב.

איתמר בן גביר: היא חושבת דברים נוראיים, ראויים לגינוי, אבל זו משאלת לב.

איתמר בן גביר: מישהו כתב:

איתמר בן גביר: לרצוח את בן גביר – הוא חולם, הוא חושב על זה, אין אפשרות ממשית.

איתמר בן גביר: הרי יש סעיף שמדבר על אפשרות ממשית.

איתמר בן גביר: לכן זה כל כך מציק לנו, שכאשר ד"ר בן ארי כותב שהערבים הם גיס חמישי, או דברים בסגנון הזה, ממהרים לחקור, ממהרים לנהל איזשהו הליך, ובעשרות אם לא מאות מקרים – אם תרצה, אני אביא לך, יש לי קלסרים, פשוט קלסרים שאספתי – פעם אחר פעם סוגרים את התיקים בגלל שהמדיניות בחופש ביטוי, כמו שאדוני אמר, זו מדיניות מצמצמת, וחושבים 7,000 פעמים לפני שמגישים כתבי אישום.

איתמר בן גביר: ולכן אני אומר לאדוני, כמי שהיום מוביל את המערכת, שהפרקליטות כאן צריכה לתת תשובה על המדיניות הזאת.

איתמר בן גביר: זו מדיניות מפלה, זו מדיניות שמביאה לכך שאנשים לא מאמינים, שיש חוסר אמון בפרקליטות.

איתמר בן גביר: דבר אחרון ונוסף.

איתמר בן גביר: ד"ר בן ארי אמר, תגישו נגדי כתב אישום, תגישו נגדי כתב אישום, אין לי בעיה.

איתמר בן גביר: אבל הסיפור כאן זה לא שמגישים נגדו כתב אישום אלא הסיפור שכל כך הרבה זמן תופסים את הבן אדם.

איתמר בן גביר: מגיעים אליו לבית.

איתמר בן גביר: יש לו ילדים, יש לו אישה.

איתמר בן גביר: על מה, על מה ולמה?

איתמר בן גביר: זה הטענות.

איתמר בן גביר: אני יודע שאדוני יבדוק את אותן, ואני מבקש מאדוני לבדוק אותן.

איתמר בן גביר: טוב, חבריי חברי הכנסת, אדוני היושב-ראש, פעם נוספת תודה לך שאפשרת לי את השאילתה, ותודה לך, כבוד השרה, שאת נמצאת כאן.

איתן גינזבורג: רק אנחנו צריכים להבין את מסגרת הזמנים, מכיוון שיש עד שעה.

איתן גינזבורג: אני לא מצליח להבין כמה כל אחד מכם מדבר.

איתמר בן גביר: כמה אמור להיות?

איתן גינזבורג: חמש דקות בכל סעיף.

איתן גינזבורג: בסדר.

איתן גינזבורג: יש עד שעה לכל הדיון הזה.

איתמר בן גביר: ואז עוד שעה?

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: רק שעה אחת, זה מה שנקבע, עד שעה.

אורית סטרוק: נעשה עשר דקות?

איתן גינזבורג: עשר דקות כל אחד?

איתמר בן גביר: אולי זה יותר פשוט.

איתן גינזבורג: אין בעיה, אין בעיה.

איתמר בן גביר: בסדר גמור.

איתמר בן גביר: אז נעשה עשר, עשר, עשר.

אורית פרקש הכהן: לא חייבים שעה.

איתמר בן גביר: לא?

איתמר בן גביר: אשתי לא תקבל אותי בבית.

איתמר בן גביר: לא, אני צוחק.

איתן גינזבורג: תקבל אפילו 13 דקות.

איתמר בן גביר: בסדר גמור.

איתמר בן גביר: אז אני רוצה לספר לכם על סיור שהייתי בו, בשומרון, בתחילת השבוע.

איתמר בן גביר: המציאות שם היא מציאות לא פשוטה.

איתמר בן גביר: הייתי בעלי זהב, הייתי אצל ראש המועצה האזורית יוסי דגן.

איתמר בן גביר: הייתי והסתובבתי.

איתמר בן גביר: מאוד מאוד מאוד חורה לי המציאות הזאת, שמצד אחד אתה רואה איזו אוזלת יד השלטון במדינת ישראל מגלה – אתם ישר תגידו: אבל זה לא רק במשמרת שלנו, ואתם צודקים; אתם תגידו שזה התחיל לפני, ואתם שוב צודקים, אבל אין ספק שיש עלייה, עליית מדרגה, בכל מה שקורה ביישובי השומרון.

איתמר בן גביר: אחרי זה גם הייתי בקרני שומרון, אני אספר קצת גם על הביקור שם, אבל אתחיל בעלי זהב.

איתמר בן גביר: זה יישוב של מאות משפחות נורמטיביות, משרתים בצבא הגנה לישראל, אנשים טובים, עובדים, לומדים.

איתמר בן גביר: באמת, מלח הארץ.

איתמר בן גביר: אתה מגיע לשם ומגלה שבתוך הקו הכחול של היישוב, בתוך שטחי הקו הכחול של היישוב בונים עוד בית ועוד בית ועוד בית ועוד בית, ועוד דונם ועוד עז, כמו שאומרים.

איתמר בן גביר: לא רק בתים בונים שם, אלא נוטעים שתילים ומשתלטים על שטח ומגדרים שטח.

איתמר בן גביר: ובימים ההם אין מלך בישראל.

איתמר בן גביר: כשאתה רואה את אוזלת היד הזאת, את העובדה שבתוך חודשיים בנו להם 68 בתים על הקו הכחול של היישוב, אתה שואל את עצמך: מה קורה כאן, איפה ממשלת ישראל, איפה משטרת ישראל, איפה צבא ההגנה לישראל?

איתמר בן גביר: התשובה, לצערי, היא תשובה מאוד מאוד פשוטה וברורה: ממשלת ישראל עסוקה בלפעול כלפי מתיישבים.

איתמר בן גביר: ממשלת ישראל היום פגעה בהתיישבות הצעירה, שהיום גרמה לכך שילדים יישנו בלי מקלחת חמה, שילדים ירעדו מקור; ממשלה ששמה לעצמה סדר עדיפויות שאומר דבר מאוד מאוד פשוט: בנייה בלתי חוקית לכאורה של יהודים – מגיעים כולם, ימ"מ, יס"מ, מינהל, בילוש, מוציאים צווים, אוכפים את החוק; כי חוק הוא חוק כי יש שלטון חוק במדינת ישראל.

איתמר בן גביר: אבל מצד שני, כשתושבי הרשות בונים זה כבר משהו אחר.

איתמר בן גביר: אין דין, אין דיין, פשוט מערב פרוע לכל דבר ועניין.

איתמר בן גביר: מעלי זהב המשכנו הלאה ועברנו לכיוון קרני שומרון.

איתמר בן גביר: נפגשתי שם גם עם ראש המועצה ועם תושבים מהיישוב, נציגי היישוב.

איתמר בן גביר: אחרי זה גם עשינו כנס גדול.

איתמר בן גביר: אבל שוב, אותה תחושה, שהיא תחושה לא פשוטה; אותה תחושה שמישהו כאן החליט במודע להפקיר את תושבי מדינת ישראל.

איתמר בן גביר: אני מדבר כמובן על הפרצות בגדר, על העובדה – ההזויה, אגב, אדוני היושב-ראש – שמצד אחד יש לך מחסום שבודק, מעבר גבול כביכול שבודק כל אחד, תעודות זהות, שם, מה אתה עושה כאן, ומאידך גיסא, 100–200 מטר מאותו מעבר הגדר פרוצה ואלפים, אלפים, אלפים של אלפים עוברים, נכנסים, יוצאים וחוזרים.

איתמר בן גביר: כמובן, המציאות הזאת יוצרת סכנות ביטחוניות.

איתמר בן גביר: כמובן, המציאות הזאת יוצרת פקקים.

איתמר בן גביר: אדוני יודע שהיום להגיע מהשומרון לתל אביב – פעם זה היה 25 דקות, 40 דקות, היום זה שעתיים.

איתמר בן גביר: זה קורה גם בצד השני, ביהודה.

איתמר בן גביר: מחברון, היום בשעות הבוקר, כדי להגיע לירושלים צריכים משהו כמו שעתיים.

איתמר בן גביר: התחושה היא שיש יד מכוונת.

איתמר בן גביר: הפרצות בגדר, הצפת הכבישים הללו בשוהים, באנשים שמסתובבים שהם שב"חים, העובדה שפוקקים את הכבישים הללו, התחושה היא שזה בכוונת מכוון.

איתמר בן גביר: ואם לא די בכל מה שסיפרתי במציאות העגומה הזאת, אז מתווספת לה המציאות של האוטובוסים.

איתמר בן גביר: באזור שלנו בחברון, קריית ארבע, הקווים דלים מאוד, הרבה פעמים לא מגיעים.

איתמר בן גביר: ואילו שם בשומרון המציאות היא שעולים לאוטובוס והנשים סופגות הטרדות מיניות.

איתמר בן גביר: זה אוטובוס שמשרת לא רק את תושבי היישובים אלא הוא משרת גם את תושבי הרשות.

איתמר בן גביר: אז נכנסים, מצטופפים באוטובוס 45, 48 תושבי רשות ושתי יהודיות.

איתמר בן גביר: 46, 43 תושבי רשות ועוד כמה יהודיות.

איתמר בן גביר: אני לא אומר שכולם, חלילה וחס, אבל יש מתוכם שמטרידים, שפוגעים ושמבזים.

איתמר בן גביר: בימים ההם אין משטרה בישראל, אין משטרה בשומרון, אין משטרה ביהודה.

איתמר בן גביר: יש משטרה, כמובן, ודאי שיש: אם תהיה נערה שמרססת משהו, עם טוש, תהיה משטרה; אם יהיה איזה בחור שמפגין, תהיה משטרה; אם יקימו מאחז לא חוקי תהיה משטרה ותגיע לעצור.

איתמר בן גביר: מה זה הנגב, שבונים אלפי מאחזים לא חוקיים ואין דין ואין דיין?

איתמר בן גביר: אבל הגישה הזאת, אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, הגישה הזאת מלמדת שיכול להיות שיש מישהו שרוצה להמאיס את החיים על תושבי יהודה ושומרון.

איתמר בן גביר: יש מישהו שרוצה פשוט לפגוע בנו.

איתמר בן גביר: יש מישהו שרוצה להגיד לנו: אתם לא צריכים להיות כאן.

איתמר בן גביר: נמרר לכם את החיים, נפגע בכם, נעשה הכול כדי שאתם לא תהיו כאן.

איתמר בן גביר: יש לי חדשות, אדוני היושב-ראש.

איתמר בן גביר: עד עכשיו סיפרתי קצת חדשות עגומות, אבל יש גם חדשות טובות.

איתמר בן גביר: פגשתי בשומרון בסיורים שלי ילדים מתוקים, נערים ונערות צדיקים וצדיקות, הורים עם מסירות נפש, הורים חדורי שליחות, אמונה ואהבה למדינת ישראל, אהבה לארץ הכל-כך יפה הזאת.

איתמר בן גביר: אהבה לעם הכל-כך מתוק הזה – ברוכים הבאים, אדוני היושב-ראש.

איתמר בן גביר: המציאות הזאת, המציאות הזאת שנכפתה עליהם לא תגרום להם לסגת, לא תגרום להם לעזוב, לא תגרום להם לוותר.

איתמר בן גביר: אתם יודעים למה?

איתמר בן גביר: כי זאת שליחות.

איתמר בן גביר: לחיות ביהודה ושומרון זה להיות שליח, להיות שליח של עם ישראל.

איתמר בן גביר: אנחנו ביהודה ושומרון מאמינים כמובן שאנחנו נמצאים שם בגלל התורה, בגלל הקושאן, בגלל ההיסטוריה, בגלל האבות שהתהלכו שם, בגלל דוד המלך, שצעד בשבילי חברון ומלך על חברון לפני שהוא מלך על ירושלים.

איתמר בן גביר: אבל אנחנו גם ביהודה ושומרון יודעים שעצם הישיבה שלנו מגינה על יתר תושבי מדינת ישראל.

איתמר בן גביר: הלכתי עם ראש המועצה של קרני שומרון והשקפנו יחד.

איתמר בן גביר: רואים כל כך קרוב את כל גוש דן, את תל אביב ואת יתר הערים הסובבות, אבל גם את חדרה ואת כל הנופים של הארץ שלנו.

איתמר בן גביר: מי שנמצא שם מבין עד כמה השליחות הזאת היא שליחות מהותית.

איתמר בן גביר: מי שמבין, מי שנמצא, מי שמתגורר בחברון או בקריית ארבע או שמגיע לשם, ורואה את המרחק הכל-כך קצר מקריית גת, מקריית מלאכי, מבאר שבע, ממיתר, מבין שההימצאות שלנו שם היא הימצאות שבסופו של דבר תורמת לביטחון כל תושבי מדינת ישראל.

איתמר בן גביר: עכשיו, שלא תבינו לא נכון.

איתמר בן גביר: זו לא הסיבה שאנחנו שם.

איתמר בן גביר: זו לא הסיבה המרכזית, זו לא הסיבה העיקרית.

איתמר בן גביר: הסיבה העיקרית היא שהקדוש ברוך הוא נתן לנו את הארץ הזאת בירושה.

איתמר בן גביר: הסיבה העיקרית זה שאנחנו שליחים.

איתמר בן גביר: הסיבה המרכזית זה שאנחנו המשך של שושלת מאוד מאוד ארוכה של ההיסטוריה היהודית, של המורשת היהודית, של העבר שלנו.

איתמר בן גביר: ועם – עם שלא זוכר את העבר שלו גם לא יזכור את העתיד שלו.

איתמר בן גביר: אבל בסופו של דבר, המציאות שאנחנו נמצאים שם היא מציאות.

איתמר בן גביר: אני אומר שגם מי שמתנגד להימצאות שלנו שם, גם מי שחושב אחרת, הרי בסופו של דבר לא יכול להיות שינסו להמאיס עלינו את החיים.

איתמר בן גביר: לא יכול להיות שינסו, וייתנו גושפנקה לפגוע בילדים שלנו, בנשים שלנו.

איתמר בן גביר: לא יכול להיות שיגרמו – אם זה בפקקי הענק, אם זה בפרצות בגדר, שלא מעניינות אף אחד, אם זה במציאות שהיא מציאות של הפקרות ביטחונית – שיגרמו לחשוב: טוב, אז אולי לגרום לכך שהם בסוף ילכו מכאן.

איתמר בן גביר: לא.

איתמר בן גביר: אנחנו לא נעזוב.

איתמר בן גביר: אנחנו לא נעזוב.

איתמר בן גביר: אנחנו לא נלך.

איתמר בן גביר: מממשלה שמעבירה חוק חשמל ודואגת לזכויות של אנשים מהפזורה הבדואית שהשתלטו על שטח לא חוקי; ממשלה שכל הזמן מדברת על איחוי וריפוי; ממשלה שבגרון שלה רוממות אחדות העם והעובדה שצריך ליצור קונסנזוס סביב כל מיני נושאים – היינו מצפים ליותר, היינו מצפים לאחרת, היינו מצפים שההתנהלות כאן תהיה התנהלות יותר אכפתית.

איתמר בן גביר: ומילה אחת לגבי מוסי רז, שאמר אמירה אומללה, אומללה ביותר, שבחלום שלו הוא רוצה לקחת את ילדי המתיישבים ולשלוח אותם לשירותי הרווחה.

איתמר בן גביר: בושה וחרפה.

איתמר בן גביר: אני מתבייש, אדוני היושב-ראש, שמוסי רז ואני מאותה עדה.

איתמר בן גביר: אני מתבייש, אדוני היושב-ראש, שעדה כל כך אצילית כעדה הכורדית, שעדה שכל כך אוהבת את עם ישראל – אימא הייתה בשכונת הכורדים, גדלה שם, והייתה באצ"ל, ואח אחד היה בהגנה, ואח אחד היה בלח"י, כי היה אכפת להם מהמדינה.

איתמר בן גביר: אחד כמוהו בא ואומר: את הילדים לקחת לרווחה?

איתמר בן גביר: עשיתם את זה לילדי תימן – עשו את זה, אדוני היושב-ראש, לילדי תימן.

איתמר בן גביר: לא, זו האמת.

איתמר בן גביר: זו האמת.

איתמר בן גביר: עשו את זה לילדי תימן.

מיקי לוי: – – – שנאמרה.

איתמר בן גביר: כן, כן.

איתמר בן גביר: חשוב שאדוני יגיד את דברו בנושא הזה, כי בכל זאת, אני שוב אומר, אפשר לחלוק.

איתמר בן גביר: אפשר לחלוק.

איתמר בן גביר: אבל אני לא הייתי חושב בחיים על צד אחר, צד שאני חולק עליו, שאת הילדים שלו ייקחו לרווחה.

איתמר בן גביר: למה, למה?

איתמר בן גביר: אין לי זכות לגדל ילדים?

איתמר בן גביר: אז אמירה מיותרת, מבישה, שפוגעת בכבודה של הכנסת.

איתמר בן גביר: והמסר שלי מכאן זה מסר אחד: גם אם יש מחלוקות, בסופו של דבר, כן, מתיישבי יהודה ושומרון הם חלק מעם ישראל, הם חלק ממדינת ישראל, הם חלק מהעשייה הכל-כך חשובה כאן, הם חלק מההווי שלנו כאן.

איתמר בן גביר: ולכן, גם מי שחולק, גם מי שחושב אחרת, צריך להבין שצריך לדאוג – זה התפקיד של מי שמתהדר בהיותו ממשלת ריפוי, ממשלת איחוי.

איתמר בן גביר: זו הכוונה, זו המטרה שהייתה אמורה להיות.

איתמר בן גביר: לצערי משהו כאן התפספס.

איתמר בן גביר: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה, לחבר הכנסת איתמר בן גביר.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק, בבקשה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, בשעות האלה שאנחנו יושבים פה, נואמים ומקשיבים לנאומים, עשרות ומאות אלפי חניכים של בני עקיבא מתכוננים לשבת הארגון.

אורית סטרוק: הם למעשה מתכוננים כבר חודש שלם.

אורית סטרוק: חודש הארגון בבני עקיבא זה חודש מאוד-מאוד מיוחד, עם נושא מיוחד שלומדים אותו, מובילים אותו, מכינים עליו הופעות, מכינים עליו תערוכות.

אורית סטרוק: והשבת הקרובה היא שבת הארגון.

אורית סטרוק: ולכן, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להקדיש את הנאום, את השיחה הזאת, להצדעה לתנועת בני עקיבא לדורותיה ולחניכי בני עקיבא היום.

אורית סטרוק: אז נספר טיפה על ההיסטוריה של התנועה המפוארת הזו, תנועת בני עקיבא.

אורית סטרוק: בני עקיבא הוקמה בשנת תרפ"ט.

אורית סטרוק: חודשים ספורים לפני טבח תרפ"ט בחברון הוקמה תנועת הנוער בני עקיבא, כמעט, הייתי אומרת, בבחינת להקדים תרופה למכה.

אורית סטרוק: זו הייתה בעצם הפעם הראשונה שהוקמה תנועת נוער דתית-לאומית, שנושאת בגאון גם את דגל התורה וגם את דגל תחיית האומה בארץ ישראל.

אורית סטרוק: מי שהקים אותה בשנת תרפ"ט היה משוגע לדבר, יהודי בשם יחיאל אליאש, והתנועה מנתה בתחילת הדרך, בראשית שנת תרפ"ט, 1929, כ-30 חניכים.

אורית סטרוק: יחיאל אליאש היה המדריך היחיד שלהם, ולקראת סוף השנה הם כבר היו כ-80.

אורית סטרוק: שנתיים לאחר מכן, בשנת תרצ"א, הצטרף לתנועה הרב משה צבי נריה, שנתן לתנועה הזאת המון, המון נופך רוחני מיוחד.

אורית סטרוק: הוא חיבר את השירים של בני עקיבא, ששרים אותם עד היום.

אורית סטרוק: הרבה מאוד מהסיסמאות, הרבה מאוד מהדגלים ומהערכים החשובים של בני עקיבא, הרב משה צבי נריה היה זה שיזם והוביל, ועד היום התנועה הולכת בעצם לאורו.

אורית סטרוק: אני צריכה להגיד שבכל שנה בוחרים בתנועת בני עקיבא נושא מסוים לחודש הארגון.

אורית סטרוק: הנושא שנבחר השנה הוא גאולה קמעה-קמעה – בענווה דרכנו נפלס.

אורית סטרוק: אני רוצה להסביר את המשמעות של הביטוי הזה, גאולה קמעה-קמעה.

אורית סטרוק: הביטוי הזה יושב על מדרש שמובא במסכת ברכות בתלמוד הירושלמי, וכך כתוב שם: "רבי חייא בר אבא ורבי שמעון בר חלפתא היו מהלכין בבקעת ארבל וראו איילת השחר", שבקע אורה.

אורית סטרוק: "אמר לו רבי חייא: כך היא גאולתן של ישראל – בתחילה קמעה-קמעה, כל מה שהיא הולכת, היא רבה והולכת".

אורית סטרוק: כלומר, יש לנו כאן בעצם את התיאור הזה של אנשים שהולכים לקראת סוף הלילה בחושך, בחושך הכי חזק, ופתאום לאט-לאט רואים את ההתחלה הזאת של האור, את ההתחלה הזאת של שינוי בצבע השמיים.

אורית סטרוק: לאט-לאט הכול מתחיל להאיר, ועוד יותר, ועוד יותר, ועוד יותר.

אורית סטרוק: הזריחה עצמה היא יותר מאוחרת, בשלב הזה שבו השמיים מתחילים להיות מוארים עדיין לא רואים את הזריחה, אבל כבר רואים שהזריחה קרבה ובאה, כבר רואים שהיום קרב ובא.

אורית סטרוק: וזו בעצם המציאות שאותה מדמים שני הרבנים האלה, רבי חייא בר אבא ורבי שמעון בר-חלפתא, לגאולה של עם ישראל.

אורית סטרוק: הם אומרים: גם כשאנחנו נהיה בתוך החושך של הגלות, לאט-לאט אנחנו נראה את האור של הגאולה מתחיל להפציע, קמעה-קמעה, עוד קצת, ועוד קצת, ועוד קצת, עד שבאמת מגיעה הזריחה.

אורית סטרוק: הרעיון העמוק שיש בתוך המדרש הזה זה שהגאולה היא לא משהו שקורה באינסטנט.

אורית סטרוק: גאולת מצרים, אדוני היושב-ראש, הייתה באינסטנט.

אורית סטרוק: כן, אנחנו יודעים שבחיפזון יצאנו ממצרים, ברגע אחד.

אורית סטרוק: אי-אפשר לפספס את הרגע, כן.

אורית סטרוק: באותה שנייה שהייתה גאולה – יציאת מצרים – הכול מתהפך.

אורית סטרוק: בגאולה שלנו, בגאולה האחרונה, זה אחרת.

אורית סטרוק: זו גאולה שקורית קמעה-קמעה.

אורית סטרוק: והרעיון שעומד מאחורי זה הוא שיש פה איזושהי תהליכיות, איזה משהו הרבה הרבה יותר יסודי, עמוק, בעניין תהליכי מציאות.

אורית סטרוק: ולא שפתאום, בבת אחת, אתה יודע, יורד בית המקדש מהשמיים, הגיעה הגאולה, הגיע משיח.

אורית סטרוק: לא, זה תהליך.

אורית סטרוק: אנחנו נמצאים בתוך תהליך.

אורית סטרוק: אנחנו, ברוך השם, בדור שלנו זוכים להיות חלק מהתהליך הזה שדורות על גבי דורות יכלו רק לחלום עליו, להתפלל עליו, לקוות לו.

אורית סטרוק: אנחנו בתוך התהליך.

אורית סטרוק: האם הגענו לסוף התהליך?

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: האם אנחנו בתחילת התהליך?

אורית סטרוק: אנחנו כבר לא, אדוני היושב-ראש.

אורית סטרוק: אנחנו כבר זוכים להיות במקום שאנחנו רואים באמת את השמש שמתחילה לעלות.

אורית סטרוק: אנחנו יודעים שיש לנו עוד הרבה דרך לפנינו אבל אנחנו יודעים גם שעברנו כברת דרך מאחורינו.

אורית סטרוק: והרעיון הזה של גאולה קמעה-קמעה זה הרעיון שהשנה תנועת בני עקיבא בחרה לדון בו ולעסוק בו עם כל החניכים, בכל הסניפים בארץ, בחודש המיוחד הזה שנקרא חודש הארגון.

אורית סטרוק: עכשיו אני רוצה לספר קצת על הפעולות המיוחדות שבני עקיבא עושה מעבר לכך שבכל סניף, ברוך השם, יש הרבה ילדים והרבה מדריכים וקומונריות נהדרות, שנותנות את הלב ואת הנשמה, ובאמת – הצדעה לקומונרית של בני עקיבא שבלעדיהן לא היה יכול להיות כל המפעל הנפלא הזה.

אורית סטרוק: אני רוצה לספר על זה שבבני עקיבא יש סניפים שנקראים סניפי עמישב.

אורית סטרוק: אלה סניפים שבהם שמים דגש על קליטת עלייה.

אורית סטרוק: כלומר, ילדים של עולים חדשים שגרים באותו אזור, הסניף משתדל מאוד לקלוט אותם לתוכו, לשלב אותם בחברה של הסניף, להפוך אותם לחלק אינטגרלי מהסניף.

אורית סטרוק: וכמו שאנחנו יודעים, משפחה שהילדים שלה משתלבים בחברה היא משפחה שנקלטת הרבה יותר טוב מאשר משפחה שהילדים שלה מנותקים מהחברה.

אורית סטרוק: אז יש, ברוך השם, סניפי עמישב של בני עקיבא – שני סניפים בנתניה, בירושלים, בגבעת שמואל, ברעננה, בחשמונאים, שני סניפים של עמישב במודיעין, באפרת, בנהריה, בנווה שאנן, בקריית ים, באשקלון, והיד עוד נטויה.

אורית סטרוק: כמו כן, בני עקיבא הקימה סניפים חדשים בשנה האחרונה – סניף משכיות, סניף מבוא מודיעין, סניף מודיעין נופים, סניף מודיעין כרמים – שים לב, אדוני היושב-ראש, כמה סניפים יש לבני עקיבא במודיעין, זה מדהים, מרשים – סניף מצפה יריחו, סניף כפר אלדד, שבי שומרון, מגדלים, שלומית, חירן – יישוב בהקמה וכבר יש להם סניף, ברוך השם – עומר, עשהאל.

אורית סטרוק: דיברנו פה על ההתיישבות הצעירה, אז גם בעשהאל וגם באביגיל, שהם יישובים מיישובי ההתיישבות הצעירה, יש סניפים של בני עקיבא.

אורית סטרוק: גם אדמים באשקלון וסניף חדש בבאר שבע, ברחוב יהודה הלוי.

אורית סטרוק: בני עקיבא במשך שנים נהגה לבחור מדריכים מתוך השבט החדש – תכף נדבר על השבט החדש.

אורית סטרוק: ואז היו רק מדריכים, שאר החבר'ה שלא הלכו להדרכה לא היו פעילים בתוך התנועה.

אורית סטרוק: אז בשנים האחרונות שינו את זה, ומחלקים את החניכים לשלוש קבוצות: חלק הולכים להדרכה, כמו שהיה מקובל כל השנים, חלק הולכים לפעילות של ארגון במועצה המקומית או האזורית שבה הם נמצאים, וחלק הולכים לפעילות נחשון, שזה פעילות התנדבותית עם קשישים, עם נכים וכו'.

אורית סטרוק: יוצא שכל אחד מהחניכים במה שנקרא השבט החדש משולב בפעילות התנדבותית כלשהי.

אורית סטרוק: יש בבני עקיבא גם מה שנקרא שבטי היובל.

אורית סטרוק: אלה שבטים לילדים בעלי צרכים מיוחדים, שמפעילים אותם בכל הפעילויות של בני עקיבא, כולל במסעות, כולל כל הפעולות, הם משולבים.

אורית סטרוק: ויש כמובן תוכנית של"ף, שזו תוכנית שבמסגרתה שמיניסטים יוצאים לעיירות פיתוח, גרים שם בדירות מיוחדות ומשתלבים בבתי הספר של עיירות הפיתוח, ודרך ההשתלבות המלאה הזאת בתוך מרקם החיים של עיירת הפיתוח הם מפיצים את האור של בני עקיבא ומחברים את הנוער שמסביבם לערכים של בני עקיבא.

אורית סטרוק: עכשיו שתי מילים על העניין של השבט החדש, שזה בסוף ההתרגשות הגדולה של שבת הארגון.

אורית סטרוק: בבני עקיבא נהוג שבשבת הארגון השבט שסיים את כיתה ח' – בכיתה ח' זה שבט הרועה – מקבלים שם חדש.

אורית סטרוק: וכל שנה יש מתח עצום, מה יהיה השם של השבט החדש.

אורית סטרוק: ההנהלה בוחרת, וזה סוד כמוס לחמור ולסוס ורק במפקד מגלים מה השם החדש ועושים כתובות אז.

אורית סטרוק: אז אני לא אגלה לכם מה השם של השבט החדש, למרות שאני כבר יודעת, ולא מעט אנשים יודעים – זה, יישארו במתח עד רגע האמת של המפקד של שבת הארגון.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

אורית סטרוק: אני רוצה מכאן לברך, ולהצדיע לכל החניכים, המדריכים, הקומונריות וכל מי שפועל בתנועת בני עקיבא, שהיא תנועה לשם ולתפארת בעם ישראל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מעוז.

מיקי לוי: בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, על פי הפרסומים, ארגון מגן דוד אדום שינה את הטפסים לתרומת דם, ובמקום "אבא" ו"אימא" מופיע בטפסים: "הורה 1" ו"הורה 2".

אבי מעוז: בעקבות בדיקה שערכתי, מסתבר כי מוסדות רבים, ובהם מאות ואלפי תורמים, מסרבים לחתום על טפסים אלו, וממילא גם לא מתאפשר להם לתרום דם, למרות רצונם.

אבי מעוז: לצערנו ולבושתנו, בחוסר אחריות, אנשי מגן דוד אדום מסרבים למצוא בהקדם פתרון לעניין, ותולים זאת בוועדות, ואף יותר מרומזים שאותם אלו שמסרבים לחתום על הטפסים יהיו אשמים במותם של אנשים כתוצאה מהמחסור בתרומות דם.

אבי מעוז: לא פחות.

אבי מעוז: זוהי שחיתות מוסרית נוראה.

אבי מעוז: ממש מעשה נבלה שאין כמוהו.

אבי מעוז: דוחפים בכוח אג'נדה פרוגרסיבית בתוך נושא קדוש של הצלת חיים וולונטרית, ואז מנסים לשחק על המצפון של מי שתורמים בהמוניהם אבל לא מוכנים שישתמשו בהם לקידום אג'נדות זרות המנוגדות לאמונתם, וטוענים שלהם לא אכפת מחיי אדם.

אבי מעוז: גם מעוותים את המוסר וגם מתעלמים מכך שיהיו אנשים אומללים שישלמו את המחיר בגלל המחסור במנות דם.

אבי מעוז: מבחינתם, ממש כמו עם קורבנות השלום של אוסלו, כאן אלו קורבנות על מזבח האג'נדה של מחיקת הזהויות הפרוגרסיבית.

אבי מעוז: ילד בלי אבא ואימא זה חוסר יציבות.

אבי מעוז: הוא בלי היסוד של מוצקות החיים.

אבי מעוז: זו זוועת האדם התלוש, שעליו כותב מרן הרב קוק זצ"ל שזוהי "הזוועה היותר-מחרידה את הנשמה", כי "האדם מוכרח הוא שיהיה לו מעמד ושמעמדו יהא בלתי מתנודד".

אבי מעוז: זוהי רק דוגמה לדרכה של ממשלת מדינת כל אזרחיה הזאת, שבאופן עקבי ושיטתי מממשת את התפיסה הפרוגרסיבית של טשטוש הזהויות: האישית, הלאומית והדתית.

אבי מעוז: מדובר בסוג של שנאה עצמית של מי שמבקשים להתנתק מזהותם בכדי להתקבל כנאורים ומתקדמים בעיני החברה הפרוגרסיבית המערבית.

אבי מעוז: לבצע הנדסת תודעה לעם בלי לשאול את רצונו, ומבלי לקיים דיון ציבורי משמעותי עם הסברת ההשלכות והמשמעויות, זה הדבר הכי אנטי-דמוקרטי שיש.

אבי מעוז: שואלים אותי: מה הבעיה בהנדסת התודעה שאתה מדבר עליה כל הזמן?

אבי מעוז: זו דיקטטורה, זו שתלטנות, זה לקחת מאנשים את הדבר הכי יקר שלהם: לקחת את החירות שלהם.

אבי מעוז: זה למחוק את הזהות, זה סוג של רצח.

אבי מעוז: אה, אבי מעוז, נסחפת, רצח?

אבי מעוז: כן, אדוני היושב-ראש.

אבי מעוז: נכון, אנחנו מודעים למושג רצח אופי – זה רצח של האופי, זה רצח של התודעה, של הנפש.

אבי מעוז: זה לקחת את העצמיות, את הפרטיות, לקחת מהאדם את הבריאות הנפשית.

אבי מעוז: אם לפגוע בגוף ולהשאיר את הנפש בלעדיו זה חמור, אז ליטול את הנפש ואת הנשמה ולהשאיר את הגוף לבדו זה חמור לא פחות.

אבי מעוז: זה הרבה יותר חמור מגנבה וזה הרבה יותר חמור מגנבת דעת.

אבי מעוז: הנדסת תודעה זו השתלטות על האדם, זה להפוך אותו לעבד נשלט ולסמרטוט.

אבי מעוז: פשוט לגזול את האנושיות מבני אדם.

אבי מעוז: הנדסת תודעה זה גם להפריד את הדת מהמדינה, להפריד את העם מהמדינה.

אבי מעוז: זו הסיבה שראש הממשלה הראשון, דוד בן-גוריון – שהיום, דרך אגב, הוא יום פטירתו – כתב לראש הממשלה דאז משה שרת את הדברים הבאים, ואני מצטט: "משה היקר, אין לנו להפריד הדת מהמדינה.

אבי מעוז: קיימת שותפות-גורל בין מדינת ישראל ובין העם היהודי.

אבי מעוז: מדינה זו לא תתקיים בלי העם, והעם היהודי לא יוכל להתקיים בלי המדינה.

אבי מעוז: ומשום כך, כרוכים שלושת הדברים: אהבת המולדת, נאמנות למדינה ונאמנות לעם ישראל – יחד.

אבי מעוז: זהו חוט משולש, אשר לא יינתק, רק בהישארו קשור ומשולב זה בזה".

אבי מעוז: מרן הרב קוק זצ"ל כתב לפני למעלה מ-100 שנים, ואני מצטט: "אם נדע את גדולתנו אז יודעים אנו את עצמנו, ואם נשכח את גדלנו אנו שוכחים את עצמנו, ועם שישכח את עצמו בוודאי הוא קטן ושפל.

אבי מעוז: רק בשכחת עצמנו היננו נשארים קטנים ושפלים, ושכחת עצמנו היא שכחת גדולתנו".

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר קצת – גברתי השרה, סליחה שלא הזכרתי אותך בתחילת דבריי, מתנצל – אני רוצה לדבר על הממשלה, לנסות לעשות דיאגנוזה לממשלת בנט – איך זה שקואליציה שיש בה כאלה הפכים וניגודים מצליחה, לפחות בינתיים, להחזיק מעמד ולא להתפרק?

אבי מעוז: לכאורה זה לא טבעי.

אבי מעוז: מהם הישגי הממשלה עד כה?

אבי מעוז: מצד אחד, היא הצליחה להתמודד עם הקורונה בלי הטלת סגר, אומנם במחיר של למעלה מ-1,500 נפטרים, ובשבוע שעבר העבירה תקציב, אם כי על ידי שוחד ושלמונים.

אבי מעוז: מצד שני, הממשלה מקדמת את ריסוק הכשרות הממלכתית על ידי הרפורמה של השר כהנא; היא התירה את פתיחת המכון המשפטי באבו כביר והקפיטריות בבתי החולים בשבתות; היא קידמה את פירוק מוסד המשפחה, למשל על ידי תקצוב קהילת הלהט"ב בעשרות מיליוני שקלים והעדפת ניתוחי המרה על פני ניתוחים אחרים; היא הלבינה תומכי טרור כשותפים לגיטימיים בממשלה; העניקה ביטוח רפואי למסתננים; העבירה תקציבים לתנועה הרפורמית ועוד ועוד.

אבי מעוז: כפי שהובטח בעת הקמת הממשלה, מה הממשלה מקדמת?

אבי מעוז: הממשלה מקדמת רק מה שמוסכם על כלל חבריה.

אבי מעוז: שלשום אמר השר ליברמן שכבר בחודש הקרוב הם יבקשו לקדם את חלוקת הכותל ואת רפורמת הגיור – שהיא פרצה חמורה מאוד של שער הכניסה לעם ישראל – והוסיף שזו עשייה שמוסכמת על כולם בממשלה.

אבי מעוז: על הפרק נמצאות גם פגיעה בכהונת רבני ערים, תחבורה ציבורית בשבת וכך הלאה.

אבי מעוז: יוצא שהדבק שמחזיק את הממשלה הזאת, מלבד כמובן שנאת נתניהו, זה הפרוגרסיביות והפוסט-מודרנה המשותפות לכלל חבריה – אולי אולי חוץ מרע"מ.

אבי מעוז: בזמן שנראה שיש בתוך הקואליציה מתח – אמיתי או מבוים – בין ימין לשמאל, כמו למשל ביחס למימוש ההבטחה על הקמת היישוב אביתר, יש הסכמה ושיתוף פעולה מלאים בשינויים הרדיקליים בזהותה היהודית של מדינת ישראל.

אבי מעוז: זו לא ממשלת איחוד קצוות של ימין ושמאל, ובטח לא ממשלת ריפוי ואיחוי.

אבי מעוז: זו ממשלה פרוגרסיבית רדיקלית, שמתברר כעת שכלל מרכיביה דוגלים באג'נדה הזו מאז ומעולם, וכעת הם שותפים כולם בניסיון לבצע במדינת ישראל ניתוח המרה, להפיכתה ממדינת הלאום של העם היהודי למדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר קצת על משהו אישי, הקשור מאוד לצביעות של חברי הקואליציה ולצביעות של כלי התקשורת.

אבי מעוז: אני רוצה לדבר על דברי חבר הכנסת מוסי רז.

אבי מעוז: הוא אמר שאפשר להעביר את ילדי המתנחלים, או המתיישבים, ביהודה ושומרון בהתיישבות הצעירה – כדי שהילדים האלה לא יגדלו בחוסר חשמל או חוסר חינוך או חוסר תשתיות ציבוריות, אפשר להעביר אותם.

אבי מעוז: או שההורים יעברו איתם אל העבר המערבי של הקו הירוק, או להעביר אותם למשפחות אומנה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כידוע, התדמית שלי היא תדמית – באתי לכנסת, ובזמן השבעת הכנסת הפגינו כמה וכמה ארגונים נגד כניסתי לכנסת.

אבי מעוז: לו אני הייתי אומר – ואני לא אומר את זה, חלילה; דמיין לך, אדוני היושב-ראש – שיש להעביר ולאסוף את הילדים מכל המשפחות החד-מיניות, ויש להעביר אותם ולמסור אותם למשפחות אומנה, איזו – – –

מיקי לוי: חד-הוריות.

אבי מעוז: לא חד-הוריות.

אבי מעוז: משפחות של שני זוגות גברים או שני זוגות נשים.

אבי מעוז: לו אני הייתי אומר שצריך לאסוף את הילדים האלה ולהעביר אותם למשפחות אומנה כדי שיגדלו במקום טבעי ונורמלי, איזו צעקה הייתה קמה; אילו גינויים הייתי מקבל מכל חברות הקואליציה ומכל חברי הקואליציה.

אבי מעוז: אבל, שקט, דממה, שום גינוי.

מיקי לוי: משפט לסיום, בבקשה.

אבי מעוז: זה המשפט לסיום.

אבי מעוז: תחשבו על זה.

אבי מעוז: הצביעות הזאת של הקואליציה ושל חברי הקואליציה עוברת כל גבול.

אבי מעוז: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אחרון הדוברים.

מיקי לוי: אחרון הדוברים, חבר הכנסת אופיר סופר.

קריאה: לא.

מיקי לוי: נתתי לכל אחד מכם עשר דקות.

מיקי לוי: אם חברי מפלגת

מיקי לוי: כם לא היו פה – – –

אבי מעוז: יש לנו שעה.

מיקי לוי: אבל נתתי לכם.

מיקי לוי: אין אנשים.

איתן גינזבורג: שאלנו אתכם כמה אתם רוצים לדבר – עשר דקות כל אחד.

מיקי לוי: אני לא מעלה אותך ואת חברת הכנסת אורית סטרוק פעם נוספת.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אתם לא פה.

מיקי לוי: מה לכם כי תלינו?

מיקי לוי: לקחנו את כל חברי הכנסת – שישה חברים.

מיקי לוי: חברת הכנסת סטרוק.

מיקי לוי: חבר הכנסת – בבקשה.

אורית סטרוק: רק שנייה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, במחילה, זה הסכמים לפני שבוע – – – בין קואליציה לאופוזיציה – – –

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: אני מכבד את ההסכמים.

מיקי לוי: נכון.

מיקי לוי: אתם יודעים מה?

מיקי לוי: לשיטתכם, חברת הכנסת סטרוק או חבר הכנסת מעוז, ניתן לכם ולא נתווכח, אבל בעיקרון לקחנו את השעה וחילקנו לשישה חברי הכנסת – – –

אורית סטרוק: לא, לא, לא.

אורית סטרוק: פשוט לא היית כאן, אז אתה – – –

מיקי לוי: מה אני אשם שהם לא היו פה?

אורית סטרוק: אתה טועה בזה שלא היית כאן.

מיקי לוי: טוב, בסדר.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: נמצה עוד.

מיקי לוי: בבקשה, עשר דקות.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, לא מעבר למה שהכנתי.

אבי מעוז: תודה רבה לך.

מיקי לוי: בבקשה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, גברתי השרה – הפעם אני זוכר להגיד את זה בתחילת דבריי – על מה שאמר השר כהנא השבוע אני כבר דיברתי אתמול, אני רוצה להקריא את מה שאומרים שלושה מגדולי הרבנים בציונות הדתית על מעשיו ומעלליו של השר כהנא.

אבי מעוז: גיור צריך להיות כהלכה רק על פי הרבנות הראשית.

אבי מעוז: אומר הרב יעקב אריאל, מגדולי הפוסקים בציונות הדתית: למה רוצים לעקוף את הרבנות הראשית?

אבי מעוז: כי "רבני ערים" זו מכבסת מילים.

אבי מעוז: "רבני ערים", בא לומר: רבני ערים מסוימים שיעשו לא על פי הרבנות.

אבי מעוז: יש בתי דין קיימים.

אבי מעוז: למה צריך רבני ערים?

אבי מעוז: כי כל המטרה של גיור רבני ערים, מטרתה לעקוף את הרבנות הראשית, כמו בכשרות והרעש הגדול.

אבי מעוז: זו הנקודה.

אבי מעוז: לדברי הרב אריאל, המתגיירים יסבלו מהמתווה החדש:

אבי מעוז: אם יעשו רק על פי בתי דין פרטיים רק נסבול מזה.

אבי מעוז: אדם יבוא להתחתן וזה יסבך אותו, כי ישאלו אותו: מי גייר אותך?

אבי מעוז: , אבל זו לא הרבנות הראשית, אז יגידו לו שלא מכירים בגיור ותהיה אנדרלמוסיה, כי הוא חשב שהוא יהודי.

אבי מעוז: גם בשנים שהיה מותר לרבני ערים לגייר הרב יעקב אריאל נמנע מכך: בתקופת הרבנים הגדולים הרב אברהם שפירא זצ"ל והרב מרדכי אליהו זצ"ל, היה מותר לרבני ערים לגייר, אך אני לא גיירתי, אומר הרב אריאל, עמיתי כן גייר, והסתבך – כי היו לחצים כלכליים ואחרים, ורבנים לא עמדו בזה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לספר מקרה שבוודאי שמעתם עליו.

אבי מעוז: הייתה חתונה בארצות הברית, ולאחר החתונה, בקהילה חרדית, התברר שהחתן הוא בכלל גוי, שהוא בכלל לא יהודי, שהתחזה ליהודי.

אבי מעוז: זה מה שקורה, זה מה שקורה כשאין גיור ממלכתי, כשאין גיור אחד.

אבי מעוז: יש גיור של רבנים מקומיים בכל מיני מקומות, אי-אפשר לבדוק את בירור היהדות באופן ממלכתי ובאופן מרוכז ולכן אפשר להתפלח.

אבי מעוז: גויים יכולים להתפלח ובמסווה של יהודים להתחתן עם יהודיות.

אבי מעוז: הרב יעקב אריאל לא מתרגש מהגיבוי הרבני לכהנא: לצטט רבנים זו לא חוכמה, השאלה מה הרבנות הראשית אומרת, אומר הרב.

אבי מעוז: שר הדתות מתייעץ עם רבנים פרטיים ולא עם הרבנות הראשית לישראל?

אבי מעוז: זו הבעיה שלו, שהוא מסתבך והולך נגד כל רבני ישראל.

אבי מעוז: לוקח רבנים פרטיים שיש להם דעות חריגות ועליהם מסתמך.

אבי מעוז: מתן כהנא הוא בחור טוב שבא מבחוץ, הוא לא בא מעולם הרבנות אלא מהצבא, ויש לו רצון טוב, אלא שהוא לקח לו יועצים שבמחילה, לא חכמים.

אבי מעוז: לא התייעץ עם גדולי הרבנים המרכזיים בעם ישראל אלא עם רבנים זוטרים חריגים.

אבי מעוז: הרב דב ליאור, מגדולי הפוסקים בציונות הדתית, רואה במתווה החדש המשך המלחמה על הזהות היהודית: מתווה הגיור המסתמן הוא חלק מהמלחמה נגד קדושתם של ישראל בכך שמנסים להוציא את הסמכות מהרבנות.

אבי מעוז: הרי כל אחד שמגיע לרב עיר נהפך להיות יהודי, במיוחד אם שירת בצבא.

אבי מעוז: הם לא רוצים גרות, הם לא עושים לשם שמיים אלא כדי לנגח את הרבנות ולהרוס אותה בכשרות, בגיור ובתא המשפחתי.

אבי מעוז: זה נכון שבחוץ לארץ לא הייתה רבנות ראשית, אבל אנחנו בארץ ישראל, וכאן רק הרבנות יכולה לגייר.

אבי מעוז: כדי להצטרף לעם ישראל צריך אוטוריטה, ולא שכל אחד יכניס כראות עיניו אנשים לעם ישראל.

אבי מעוז: הרב שטיינר, הרב חיים שטיינר, מבכירי רבני ישיבת מרכז הרב ונשיא ישיבת עטרת נחמיה בתל אביב, אומר: חס ושלום שרבני ערים יגיירו שלא על פי הרבנות הראשית לישראל; גיור זה לא משחק ילדים, המון פעמים ישנן בעיות שצריכים לחקור את המקור שלהן, כי אולי אי-אפשר לגייר אותו.

אבי מעוז: לרבנות הראשית יש הרבה כלים לברר מה היה קודם ולחקור את העבר שלו, לאדם פרטי אין את הכלים הללו.

אבי מעוז: מדובר על אחריות נוראה לגייר בן אדם, ולכן מי שאמון על כך אלו הרבנים הראשיים ובתי הדין לגיור של הרבנות, שיודעים אם בכלל אפשר לגייר, ואם מגיירים – כיצד מגיירים בדיוק.

אבי מעוז: לא מבין מה קרה לכהנא, אולי לוחצים עליו.

אבי מעוז: עד כאן ציטוט מבכירי הרבנים של הציונות הדתית.

אבי מעוז: אני רק רוצה להוסיף שמערך הגיור הממלכתי הוא המערך שמבטיח את המשך אחדות העם.

אבי מעוז: אם עכשיו הממשלה תלך למה שהיא זוממת – לפרק את הממלכתיות של הגיור הממלכתי ולתת אפשרות לכל רבני הערים לגייר כל אחד במקומו או כל אחד במקום אחר – אנחנו נהרוס את הגיור הממלכתי.

ועדת הכספים): אבל כך זה היה עד שנות התשעים.

ועדת הכספים): מה השתנה?

אבי מעוז: מה?

ועדת הכספים): ככה זה היה עד שנות התשעים.

אבי מעוז: כן, זה היה בשנות התשעים.

אבי מעוז: שמעת פה עדויות של רבים שהיו רבני ערים ונמנעו מלגייר, ואני הסברתי, נתתי דוגמה של אותו גוי שהתחתן בתור יהודי והצליח להתחתן בתוך קהילה חרדית, להתחתן עם חרדית, הוא עבד על כולם.

אבי מעוז: ולמה כל זה קרה?

אבי מעוז: כי לרב המקומי לא הייתה בעיה.

אבי מעוז: ולכן, כשהוא בא לבדוק אותו, כשהוא בא להירשם לנישואים, לא היה לו את מערך הבדיקות של בירור יהדות, שהוא ממלכתי והוא אחיד והוא מאוחד.

ועדת הכספים): מה זה קשור לגיור?

ועדת הכספים): זה לא קשור לגיור.

אבי מעוז: בטח שזה קשור לגיור, כי בגיור צריך לבדוק כל אחד.

אבי מעוז: ולכן, רק מערך ממלכתי יכול לגייר באופן ממלכתי ובאופן מאחד.

אבי מעוז: כי מה שיקרה עכשיו – מכיוון שאתם רוצים לפתוח את זה ולהעביר את זה לרבני ערים, וכל רב יכול לגייר במקומו, אתם תיאלצו קהילות מסוימות, וגם אותי, לפתוח – – –

ועדת הכספים): אבל הרבנים הראשיים הם לא חלק מהרבנות הראשית?

ועדת הכספים): רבני הערים.

אבי מעוז: רק שנייה, לא – כל אחד יגייר במקומו, והמידע לא יהיה מאוחד.

אבי מעוז: המידע, הוא לא יהיה מאוחד ולא יהיו להם את הכלים של הרבנות הראשית, כי הרבנות הראשית כבר לא תחזיק את הכלים האלה אם כל אחד יכול לגייר.

ועדת הכספים): איזה כלים צריך בשביל לגייר?

ועדת הכספים): איזה כלים צריך בשביל לגייר?

אבי מעוז: רק שנייה.

אבי מעוז: חבר הכנסת קושניר.

ועדת הכספים): לא, אני שואל באמת.

אבי מעוז: היום יש מושג של בירור יהדות.

ועדת הכספים): סליחה.

ועדת הכספים): בירור יהדות זה לא קשור לגיור.

אבי מעוז: רק רגע.

ועדת הכספים): כי מי שבא להתגייר הוא בהכרח לא יהודי, אז מה יש לברר את היהדות שלו?

אבי מעוז: מי שבא להתגייר לא בטוח שהוא בהכרח לא יהודי.

אבי מעוז: כי מי שבא להתגייר ונגיד שהוא בן לאימא יהודייה, הוא לא צריך להתגייר.

ועדת הכספים): אבל הוא יודע את זה.

ועדת הכספים): הוא יודע את זה.

אבי מעוז: הוא לא יודע את זה.

אבי מעוז: ולכן אני אומר – – –

ועדת הכספים): אבי, אתה עסקת בעלייה, אתה יודע עכשיו שזה לא נכון.

אבי מעוז: חבר כנסת קושניר, בסדר, אני שומע את עמדתך, עמדתך היא ברורה מאוד.

אבי מעוז: אני מאוד מעריך את עמדתך.

אבי מעוז: תעריך.

אבי מעוז: תן לי את הזמן שלי, זמני קצר.

ועדת הכספים): סליחה.

אבי מעוז: ואני מנסה להסביר שמה שאתם עושים בפעולות שלכם – מה שנבנה פה במשך למעלה מ-100 שנה, 100 שנה עכשיו – הרבנות הראשית לישראל זה גוף ממלכתי שמנהל היום את כל ענייני הקודש של מדינת ישראל; לפני שהמדינה הוקמה – של כל הציבור היהודי שיושב פה בארץ ישראל, והיום של מדינת ישראל, ואשרינו שזה ככה.

אבי מעוז: יש לנו גוף ממלכתי.

אבי מעוז: אתם, במה שאתם רוצים לעשות – גם ברפורמת הכשרות הרסתם את הכשרות הממלכתית, גם ברפורמת הגיור.

אבי מעוז: רפורמת הגיור, ואחרי זה יהיה ברפורמת הנישואין, ששם אתה צריך את בירור היהדות.

אבי מעוז: לכן אני אומר, ברגע שאתם הורסים את הממלכתיות של הדבר הזה, את הגוף הממלכתי שעושה את כל הדברים האלה, אתם תגרמו בהכרח לפתיחת ספרי יוחסין ובהכרח זה הפירוד הכי גדול שיקרה לעם ישראל.

אבי מעוז: ולכן, אני קורא לכם, תחשבו על זה עוד פעם, תתעשתו.

אבי מעוז: לא צריך להרוס את הרבנות הראשית, אפשר להסתפק במה שעשיתם עד עכשיו.

אבי מעוז: תחשבו על זה שוב ועל האחריות שלכם, שחלילה העם יחולק פה ויתפזר לרסיסים.

אבי מעוז: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת אבי מעוז.

איתן גינזבורג: אחרונת הדוברים, אחרונה וחביבה, חברת הכנסת מיכל וולדיגר.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

מיכל מרים וולדיגר: היה שווה להישאר רק בשביל זה.

איתן גינזבורג: זה לא כל כך פרלמנטרי, אבל בשעה הזאת מותר.

מיכל מרים וולדיגר: בדיוק.

מיכל מרים וולדיגר: מותר לנו – – – הרבה יותר נעים ככה, כבוד היושב-ראש.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: אפשר לאמץ את זה.

איתן גינזבורג: אני בעד לאמץ את זה.

איתן גינזבורג: לא חייבים לצרוח ולצעוק בכל נאום.

איתן גינזבורג: אפשר פשוט לדבר, לא להסכים, ולהמשיך קדימה.

מיכל מרים וולדיגר: אני מסכימה איתך, אבל לפעמים זה כואב.

איתן גינזבורג: כן, אבל גם כשכואב אפשר להתאפק.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו, יש לנו מזג חם.

איתן גינזבורג: אנחנו בעד איפוק.

ועדת הכספים): איפוק זה כוח.

איתן גינזבורג: איפוק זה כוח, בהחלט.

מיכל מרים וולדיגר: בואו נמשיך.

איתן גינזבורג: וכשמתאפקים רק מתחשלים.

איתן גינזבורג: וכן, גם כשדברים צורמים לאוזן, אפשר להעיר ולהמשיך קדימה ולא צריך להפוך את המקום הזה לקקופוניה.

מיכל מרים וולדיגר: נשתדל.

מיכל מרים וולדיגר: נשתדל כולנו.

מיכל מרים וולדיגר: תודה, כבוד היושב-ראש.

אורית פרקש הכהן: איתן, אתה במיטבך, היושב-ראש, בשעות המאוחרות.

איתן גינזבורג: אני מכין את עצמי להצבעות.

מיכל מרים וולדיגר: תגיד שזה השראה.

מיכל מרים וולדיגר: כן, כן.

איתן גינזבורג: התבקשתי להגיד שזו השראה מהדוברת.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, כבוד השרה, חבריי הנכבדים.

מיכל מרים וולדיגר: אז ככה, אני אספר לכם שבני עקיבא היה כל עולמי.

מיכל מרים וולדיגר: חיכינו לו בקוצר רוח.

מיכל מרים וולדיגר: מה זה חיכינו לו?

מיכל מרים וולדיגר: אצלנו – אני הייתי בסניף בויבריק, סניף בני ברק.

מיכל מרים וולדיגר: לא יודעת מה מעלה לכם בראש בני ברק אבל אצלנו, בתקופתו, אני לא אספר לפני כמה שנים, בני ברק הייתה אימפריה, אימפריה של הציונות הדתית, והסניף שלנו היה הסניף הכי גדול בארץ.

מיכל מרים וולדיגר: ויסלחו לי אנשי מלאבס, פתח תקווה, הם התחרו בנו, כל הזמן רבנו איזה סניף גדול יותר, אבל לדעתי אנחנו ניצחנו.

מיכל מרים וולדיגר: בכל מקרה, אנחנו נכנסנו לבני עקיבא בכיתה ה', למרות שיש סניפים שנכנסים בכיתה ג' או ד', כי הם קטנים יותר.

מיכל מרים וולדיגר: אצלנו לא היה מקום.

מיכל מרים וולדיגר: נכנסנו בכיתה ה'.

מיכל מרים וולדיגר: ספרנו את הדקות עד שנכנסנו לסניף, ומכיתה ה' עד סוף כיתה י"ב בני עקיבא היה הבית – אני לא רוצה להגיד "השני"; כלומר הייתי רוצה לומר "הראשון", אבל אני לא רוצה להעליב את ההורים שלי אז אני אגיד "השני".

מיכל מרים וולדיגר: פשוט גדלנו שם.

מיכל מרים וולדיגר: יומם וליל ושם בעצם פיתחתי, האישיות שלי התפתחה, למדנו שם המון דברים.

מיכל מרים וולדיגר: זה פשוט היה מקום לצמוח ולפרוח, להכיר את כל הערכים שצברנו בתנועת הנוער.

מיכל מרים וולדיגר: בעוז קדימה בני עקיבא, ממש כך.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו נמצאים עכשיו בסופו של חודש ארגון.

מיכל מרים וולדיגר: בשבת תהיה שבת ארגון של תנועה מדהימה והנושא של חודש הארגון השנה – כל שנה זה מתחלף – כמו שקראה קודם חברתי אורית, זה קמעה-קמעה – בענווה דרכנו נפלס.

איתן גינזבורג: תדעי לך שבסיעת כחול לבן, מחצית מהסיעה – ארבעה חברי כנסת – הם יוצאי בני עקיבא.

איתן גינזבורג: מחצית מסיעת כחול לבן.

איתן גינזבורג: אחת מהם היא שרה, שרת הטכנולוגיה, החדשנות והמדע, שנמצאת כאן, וגם היא בוגרת אולפנה ובני עקיבא.

מיכל מרים וולדיגר: ואפילו הייתי יחד עם בעלה – ביחד למדנו באוניברסיטה.

מיכל מרים וולדיגר: כן, כן.

מיכל מרים וולדיגר: אכן אכן.

איתן גינזבורג: אז זוהי כחול לבן.

מיכל מרים וולדיגר: אז בהחלט בהחלט תנועת בני עקיבא זה סמל, והיא חיה ופועמת.

מיכל מרים וולדיגר: אני באמת קוראת פה לכל ילדי ישראל ללכת לתנועות הנוער.

מיכל מרים וולדיגר: המשמעות שתנועות הנוער נותנות לחיינו היא פשוט ענקית.

מיכל מרים וולדיגר: אז אני אחזור רגע לנושא של השנה, שזה קמעה-קמעה – בענווה דרכנו נפלס.

מיכל מרים וולדיגר: כמו שאמרה פה חברתי אורית, המקור של המשפט הזה הוא ממסכת ברכות, והכוונה בעצם של התנועה במסר הזה היא שבחיים הלאומיים שלנו, אבל גם בחיים הפרטיים שלנו, אנחנו חייבים לתת מקום לתהליכים.

מיכל מרים וולדיגר: לתהליכים ולסובלנות.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו צריכים להבין שהרבה דברים, מדובר בהם בבנייה מדודה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו לא מדברים על מהפכות, אלא על תהליכים.

מיכל מרים וולדיגר: על לאט-לאט.

מיכל מרים וולדיגר: עם הנצח לא מפחד מדרך ארוכה, קמעה-קמעה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו צריכים להבין שאלה החיים, ולא להתרגז ולא להתעצבן אם דברים לא קורים כל כך מהר כמו שאנחנו רוצים שיקרו.

מיכל מרים וולדיגר: את כל זה צריך להיעשות מתוך ענווה; מתוך הבנה שיש סביבנו מרחב גדול שצריך להתחשב בו.

מיכל מרים וולדיגר: כן, גם באלכס.

מיכל מרים וולדיגר: צריך להתחשב גם ברצונות של אלכס, למרות שלא תמיד הם כמו הרצונות שלי.

מיכל מרים וולדיגר: אני צריכה להבין את זה, וכולנו צריכים להבין את זה.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו צריכים לחיות מתוך הכרה שבעצם יש פה בעולם – בעולם הזה שלנו יש אדון לבירה, ואנחנו יודעים שהוא הנותן לנו כוח לעשות חיל.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו רגע לפני שבת ארגון, ואני מקווה שהמדריכים בתנועה השכילו להעביר את הנושא באופן שהוא מספיק נהיר לחניכים, ושהם יצליחו להעביר את המסר הזה לחניכים, שיצליח לחלחל לכולם: קמעה-קמעה – בענווה דרכנו נפלס.

מיכל מרים וולדיגר: הדבר הזה רלוונטי לא רק לחניכי בני עקיבא, לא רק לתנועות הנוער, המסר הזה נכון לכולנו: לצעירים ובוגרים כאחד.

מיכל מרים וולדיגר: גם כאן בכנסת אני משננת לי יומם ולילה את הדברים האלה, להבין שאנחנו בשליחות.

מיכל מרים וולדיגר: כולנו בשליחות, ואנחנו עושים את הדברים בקצב מסוים, אבל בסופו של דבר הכול שלו, הכול של אבינו בשמיים, ולא עלינו המלאכה לגמור, אך אין אנחנו רשאים ליבטל ממנה.

מיכל מרים וולדיגר: אז הינה היום לדוגמה.

מיכל מרים וולדיגר: היום היה לי יום לא קל.

מיכל מרים וולדיגר: ניסיתי להעביר את חוק יום בריאות הנפש – חוק שבעיניי הוא כל כך חשוב, חוק שלא עולה שקל, אבל מצד שני שווה המון.

מיכל מרים וולדיגר: ואני כן אבקש שנייה לקרוא לכם מהם דברי ההסבר שלי לחוק, שבעצם ניתן לכל חברי הכנסת: מטרתו של החוק הייתה לקבוע יום ציון שנתי להעלאת המודעות וחינוך הציבור על אודות מחלות נפש, הפחתת עמדות שליליות ותפיסות מוטעות.

מיכל מרים וולדיגר: יום בריאות הנפש מצוין מדי שנה ב-10 באוקטובר, ואנחנו ביקשנו בעצם לקבוע את היום הזה, שבעצם יהיה יום מיוחד שיצוין בכל מיני מקומות: ברשויות המקומיות, במערכת החינוך, במערכות הרווחה וכו' וכו'.

מיכל מרים וולדיגר: הסברנו שתחום בריאות הנפש במדינת ישראל הוזנח במשך שנים.

מיכל מרים וולדיגר: תקציבים חסרים, שירותי טיפול ושיקום לא מספקים, חוסר פיקוח ואוזלת יד של המדינה.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר באנשים שנזרקו לשוליים של החברה ונשכחו, והם בעצם נחשבו – ונחשבים עדיין – לחצר האחורית של מערכת הבריאות.

מיכל מרים וולדיגר: למה היה כל כך חשוב לנו היום הזה, ולא לציין אותו כחלק מימים אחרים?

מיכל מרים וולדיגר: כי הדבר החמור ביותר בבריאות הנפש זאת הסטיגמה העצמית, שמתמודדי הנפש בעצמם – הסטיגמה מחלחלת לתוכם, ולכן הם לא הולכים לקבל טיפול.

מיכל מרים וולדיגר: וכשהם לא הולכים לקבל טיפול, הקושי הנפשי שהיה יכול להיפתר הולך וגדל, משתלט עליהם ונהפך למחלה כרונית, שכולנו – כל החברה כולה, לא רק המתמודדים עצמם – סובלים ממנה.

מיכל מרים וולדיגר: אז כן, רציתי להעביר את החוק הזה וחתומים עליו רבים וטובים, רבים מהקואליציה ורבים מהאופוזיציה.

מיכל מרים וולדיגר: זה חוק שהוא לא נפיץ והוא לא פוגע, לא בערבים ולא ביהודים, לא בעולים ולא בוותיקים, לא בתימנים ולא באשכנזים.

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא פוגע באף אחד.

מיכל מרים וולדיגר: להפך, הוא חוק שנוגע לכולנו ולא הייתה שום סיבה שלא להעביר אותו, כי כמו שאמרתי בהתחלה: הוא לא עולה שקל.

מיכל מרים וולדיגר: אבל מה לעשות ויש לנו קואליציה שהיא לא כל כך עניינית?

מיכל מרים וולדיגר: ויש לנו אנשים שמחפשים קרדיט, ולא באמת דנים בעניין לגופו?

מיכל מרים וולדיגר: החוק נפל.

מיכל מרים וולדיגר: למה אני מקשרת אותו לבני עקיבא?

מיכל מרים וולדיגר: כי זה בדיוק מתאים: קמעה-קמעה – בענווה דרכנו נפלס.

מיכל מרים וולדיגר: כי כן, לא הכול בידי.

מיכל מרים וולדיגר: אני ניסיתי לעשות הכול על מנת שלא אני ולא החוק שלי יצליחו פה אלא אותם מאות ואלפים ועשרות אלפים ואפילו מאות אלפים ששלחו אותי לעמוד פה ולצעוק את צעקתם השקטה, את צעקתם האילמת של: אנא, תתייחסו אלינו, אנחנו פה, למרות שאנחנו מתמודדי נפש.

מיכל מרים וולדיגר: אז כן, אני מבינה שניסיתי את הכול ועשיתי כל מה שביכולתי על מנת שהחוק הזה יעבור, אבל הוא לא עבר, ואני צריכה לקבל את זה בהבנה ובענווה, ולדעת שעם הנצח לא מפחד מדרך ארוכה.

מיכל מרים וולדיגר: אז כן, אני פונה פה גם לחברי הכנסת היקרים, אבל גם לאלה שמקשיבים לנו ורואים אותנו, ולכל המתמודדים ששלחו אותי, לכל בני המשפחות ששלחו אותי לפה, לכל החברה כולה: אני אמשיך להיאבק למענכם, למען כולנו.

מיכל מרים וולדיגר: אני אעשה את זה גם אם הקואליציה תמשיך להפיל לי, אלכס, שוב ושוב את החוקים החשובים – בתור יו"ר ועדת כספים, צריך להבין שזה לא עולה שקל למדינה; חלק מהם, חלק מהם עולים הרבה כסף, ואני אמשיך גם להיאבק למרות שהם עולים כסף, עד שבסוף זה יעבור.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבטיחה לכם, זה יעבור.

מיכל מרים וולדיגר: לכן אני אסיים את היום הזה, שהיה יום ארוך ולא קל, בחיוך ובתודה ליושב-ראש הכנסת ולמזכירת הכנסת ולשרה ולכולכם, כי אני יודעת שבסוף בסוף כולנו באנו לפה לשם שליחות, ולעשות למען עם ישראל, למען מדינת ישראל, ואולי – אני מקווה – גם למען תורת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: לעשות פה טוב יותר, ואנחנו נעשה טוב יותר.

מיכל מרים וולדיגר: אז אני, למרות הכול ואף על פי, אופטימית, ומקווה שבאמת באמת בסוף נצליח ונעשה טוב למדינת ישראל.

מיכל מרים וולדיגר: ותודה לכולם.

איתן גינזבורג: אמן ואמן.

איתן גינזבורג: ואם יורשה לי בנימה אישית, גברתי.

איתן גינזבורג: אף שהחוק לא עבר, אין ספק – – –

מיכל מרים וולדיגר: הוא יעבור, הוא יעבור.

מיכל מרים וולדיגר: אם לא היום – מחר.

איתן גינזבורג: רק שנייה – בסדר.

איתן גינזבורג: אני עכשיו אומר את דבריי.

איתן גינזבורג: את דברייך כבר אמרת.

איתן גינזבורג: אף שהחוק לא עבר, נדמה לי, אני כמעט משוכנע, שמאז כניסתך לבית הזה, למשכן הזה, מאז שהתחלת את שליחותך כאן כחברת הכנסת של מדינת ישראל, אין ספק שפגועי הנפש ובעלי המוגבלויות מקבלים פה ייצוג ראוי, הולם, משמעותי ומרשים, מאישה מרשימה.

איתן גינזבורג: גם אם חוק לא עובר, ולא נקבע היום שבו רצית לקבוע, אפשר לציין אותו גם לא בדרך של חוק אלא בדרכים אחרות.

איתן גינזבורג: לעיתים דברים לא מחייבים חקיקה.

איתן גינזבורג: הנשמה מדברת בשם הדברים הללו, ולפעמים חוק יכול להיות כתוב ולהישאר אות מתה, וכשאין חוק והדברים יוצאים מהלב וכובשים לבבותיהם של אחרים, הדבר בא לידי ביטוי ומקבל ביטוי ומקבל ביטוי בצורה שונה ומגוונת.

איתן גינזבורג: אפשר רק לראות את יום מודעות לסרטן השד, איך כמעט כל מוסדות הארץ מוארים בוורוד; אין חוק על הדבר הזה, גברתי, אבל יש התגייסות של כל החברה הישראלית, מכיוון שיש מודעות.

איתן גינזבורג: האופן שבו את פועלת, העוצמות שאותן את מפגינה, המסירות שלך לנושא הזה מעלים את המודעות, מגבירים את ההבנה של חשיבות היום הזה.

איתן גינזבורג: ואולי ייקבע יום לאו דווקא בחקיקה, אלא יום של לבבות, יום שבו כל עם ישראל יפתח את לבבו ויסמן בצורה כזו או אחרת – כמו שעושים עם המבנים בוורוד – והנושא הזה יעלה למודעות הציבור גם ללא חקיקה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

מיכל מרים וולדיגר: תודה, תודה, היושב-ראש.

מיכל מרים וולדיגר: אני מקווה עדיין שנצליח להעביר אותו בחוק, ואם לא הצלחתי להבהיר כמה זה חשוב, אני אעשה את זה.

איתן גינזבורג: אני ניסיתי.

איתן גינזבורג: אני ניסיתי.

מיכל מרים וולדיגר: כנראה הפגם הוא בי, שאני לא מצליחה להבהיר כמה זה חשוב.

מיכל מרים וולדיגר: תודה רבה רבה.

איתן גינזבורג: תודה לחברת הכנסת מיכל וולדיגר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, הסתיים שלב ההנמקות.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור לסיכומים.

איתן גינזבורג: ראשונת הדוברים תהיה שרת החדשנות, המדע והטכנולוגיה, היא רוצה לומר חמש דקות כמה מילים ואז יסכם יושב-ראש ועדת הכספים, ונעבור להצבעות.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי.

אורית פרקש הכהן: יושב-ראש הכנסת, כנסת נכבדה, חבריי חברי הכנסת, זהו רגע מרגש בעבורי, זהו רגע שאין להמעיט בחשיבותו מבחינתם של אזרחי ישראל, רגע של בשורה גדולה.

אורית פרקש הכהן: משאבי הטבע שלנו הם נכס לאומי עצום של המדינה, והיום אנחנו מממשים את זכותו של הציבור לצאת נשכר מגילוים ומהפקתם של אוצרות אלה, ומתקנים ליקוי גדול מאוד של הממשלות הקודמות.

אורית פרקש הכהן: החוק שתכף נצביע עליו כעת במליאה בקריאה שנייה ושלישית נקרא רשמית חוק מיסוי רווחים ממשאבי טבע, אבל אני, וכמוני רבים אחרים מכנים אותו "חוק קרן העושר".

אורית פרקש הכהן: כל מדינה בעולם שואפת לכך שתהיה ברשותה קרן עושר.

אורית פרקש הכהן: ובכן, זו לא פנטזיה, יש מדינות כאלה ויש קרנות כאלה, עצומות בגודלן, שתורמות למדינות שלהן בשפע.

אורית פרקש הכהן: גם בישראל הייתה אמורה להיות קרן כזו.

אורית פרקש הכהן: את הקרן הזו היו אמורים להזין רווחי היתר שמשלמים החברות והיזמים בעלי הזיכיון להפקת אוצרות הטבע הלאומים.

אורית פרקש הכהן: לפני שבע שנים, ב-2014, חוקקה הכנסת את חוק קרן העושר, במטרה לוודא שאותם רווחי יתר של חברות משאבי הטבע – גז, דשנים ועוד – ימוסו ויושקעו בקרן מיוחדת לטובת הציבור.

אורית פרקש הכהן: הסכומים נועדו לשרת את כלל הציבור, את כלל אזרחי המדינה, בדור הזה ובדורות הבאים, מתוך ראייה אסטרטגית ארוכת טווח ומתוך תפיסה כי המשאבים האלה שלנו.

אורית פרקש הכהן: אבל אליה וקוץ בה, בעקבות פרצה בחוק הרווחים האלו לא הגיעו לציבור.

אורית פרקש הכהן: בחוק הזה נקבע הסדר לחברות: אפשר לערער על שומות המס שנקבעו להן, אבל הבעיה היא שהחוק קבע שכל עוד החברות מערערות ניתן לדחות בשנים ארוכות את כל הסכום ששנוי במחלוקת.

אורית פרקש הכהן: לשון אחרת, החברות קיבלו תמריץ לא לשלם, לערער שנים ארוכות, להכריז שהכול שנוי במחלוקת עד לבירור סופי של הסוגיה.

אורית פרקש הכהן: ברור לכולם שהתוצאה היא עגומה וכך גם קרה בפועל.

אורית פרקש הכהן: כיום, שבע שנים אחרי חקיקת החוק המקורי, הסכומים שהצטברו בקרן העושר פחותים בהרבה מהתחזיות בזמן חקיקת החוק הזה.

אורית פרקש הכהן: אני מספרת לכם שאנשי האוצר והמועצה הלאומית לכלכלה הציגו תחזיות שכבר בשנת 2018 בקרן הזו יופקדו מעל למיליארד שקלים.

אורית פרקש הכהן: היום אנחנו כמעט ארבע שנים אחרי, והקרן טרם הגיעה אפילו לרף המינימלי של מיליארד שקלים שדרוש לצורך הפעלתה.

אורית פרקש הכהן: הממשלה ורשות המיסים מתקשות מאוד בגביית המיסים.

אורית פרקש הכהן: בתמצית, המיסים לא נגבים, התשלומים לא מועברים, הכסף נשאר בידי החברות, קרן העושר משותקת, אין לנו עושר והכל על חשבוננו.

אורית פרקש הכהן: כנסת נכבדה זה מה שפעלתי לתקן היום, וזה מה שאני מאוד מקווה שנעשה ונצליח בעוד כמה דקות.

אורית פרקש הכהן: זהו צעד הכרחי להשבת מאות מיליוני שקלים שמגיעים לציבור באמצעות תיקון הפרצה הזו בחוק.

אורית פרקש הכהן: נשים סוף לסחבת ולהפקרות.

אורית פרקש הכהן: תיקון החוק שעליו נצביע תכף קובע כי חברות משאבי הטבע ישלמו במקרה של מחלוקת 75% משומת המס שהוטלה עליהם, ואז הן תוכלנה להמשיך ולהתווכח ולנהל את ההליך ואת הבירור המשפטי.

אורית פרקש הכהן: בסוף ההליך, אם יוחלט שיש צורך להחזיר להן כספים, הכספים יובטחו ויוחזרו להן עם ריבית.

אורית פרקש הכהן: אבל התהליך הזה יקרה רק לאחר הליך השגה אחד, ולא במשך שנים על גבי שנים.

אורית פרקש הכהן: ואם ישאל השואל: הרי לגבי כל אזרח העיקרון הוא שבמקרים של מחלוקת מחכים עם התשלום.

אורית פרקש הכהן: אז זהו, שאי-אפשר שהעיקרון הזה יהיה תקף בסיטואציה הזאת ובחוק הזה, כי החברות הללו הן החברות הכי חזקות במשק, עם משאבים חזקים לאין-שיעור מאלה של המדינה, וההשגות והערעורים יימשכו במשך שנים.

אורית פרקש הכהן: מאזן הכוחות פה נוטה בוודאות לטובת הכסף הגדול, ולא לטובת האזרח הקטן.

אורית פרקש הכהן: אני מאמינה מאוד בתיקון הזה.

אורית פרקש הכהן: אני מאמינה שתופתעו לגלות עד כמה התיקון הזה יצמצם את היקף ההשגות והוויכוחים, וההסדר הזה פשוט ימנע מחלוקות; הוא פשוט יגרום לתמריץ לדבר ולשלם.

אורית פרקש הכהן: החוק הזה צפוי להכניס מאות מיליוני שקלים לקרן העושר באופן מיידי, ולשפר את פעילותה לטווח ארוך.

אורית פרקש הכהן: כך אמרו לי גם אנשי רשות המיסים, שעד היום אומרים שבמנגנון הקיים כל שנה הפקדה לוקח בממוצע שלוש שנים של ויכוחים, ואת זה אנחנו נסיים.

אורית פרקש הכהן: ברמה האישית, אני מסיימת היום מסלול של שנתיים בקידום החוק הזה.

אורית פרקש הכהן: זו הכנסת החמישית שבה אני פועלת לקדם אותו.

אורית פרקש הכהן: עוד כח"כית העליתי את הנושא הזה בוועדת הכספים; יזמנו תזכיר חוק ממשלתי לתיקון החוק הזה של מיסוי הרווחים, וליוויתי מקרוב את החוק הזה, שעבר המון שלבים ומכשולים.

אורית פרקש הכהן: מהממשלה הקודמת, לנסח בדרך עם פקידי הממשלה, ועדת שרים לענייני חקיקה, חוות דעת בתקופת הקורונה לממשלה הקודמת, שתכניס את זה לכנסת הקודמת, מעבר בקריאה ראשונה, בחירות, דין רציפות, ועדת כספים בכנסת הנוכחית, וכעת – ההצבעה האחרונה.

אורית פרקש הכהן: בשבילי, העברת חוק קרן העושר מבטאת אמת בסיסית: כספי ציבור אינם הפקר.

אורית פרקש הכהן: אני בטוחה שהצעד הזה יגביר את אמון הציבור גם בתקופה של קורונה, שבה אנחנו זקוקים לכל שקל.

אורית פרקש הכהן: אנחנו מחוללים פה שינוי אמיתי לטובת הכלכלה, לטובת המדינה, ולטובת כל אזרח.

אורית פרקש הכהן: מבחינתי, בשביל רגעים כאלה נכנסתי לחיים הציבוריים.

אורית פרקש הכהן: ועכשיו תודות, כי המון אנשים היו שותפים להצלחה הזאת – אני מקווה, אחרי ההצבעה.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה להודות לשר הביטחון בני גנץ, לשר האוצר אביגדור ליברמן, שנרתם במרץ באופן מיידי לקידום החוק.

אורית פרקש הכהן: אני רוצה לומר תודה מאוד מיוחדת לחבר הכנסת אלכס קושניר, יושב-ראש ועדת הכספים, שסייע בצורה פשוט נפלאה להעברת החוק הזה במהירות, בזמן פגרה בצורה מקצועית.

אורית פרקש הכהן: תודה גם לשר האוצר לשעבר ישראל כץ, לכל חברי הכנסת שהצביעו כאן במליאה, לכל השותפים הנוספים להעברת החוק החשוב הזה, שהשפעתו תעמוד לדורות.

אורית פרקש הכהן: לך, איתן גינצברג, לחבר הכנסת אלקין, ואני מקווה שההשפעה של החוק הזה תהיה חשובה בדור הזה וגם בדור הבא, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לשרת החדשנות, הטכנולוגיה והמדע, ואנחנו נסכם עם יושב-ראש ועדת הכספים, זה שהביא את החוק הזה למליאה.

איתן גינזבורג: אני חושב שלא היה חוק ארוך ממנו שבו דנה המליאה באינטרוולים של זמן.

איתן גינזבורג: אבל הינה, הגענו לסוף הדיון.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, יושב-ראש ועדת הכספים.

איתן גינזבורג: רשות הדיבור שלך.

ועדת הכספים): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, גברתי השרה, האמת היא שאני באמת מתרגש כי זה אחד החוקים הכל-כך אמיתיים והכל-כך נכונים שצריכים לעבור בכנסת, ואני עומד כאן ואומר: ואללה, אנחנו עושים משהו אמיתי.

ועדת הכספים): אורית, בשבילך זה מסלול של שנתיים, את רתמת אותי למשימה רק לפני ארבעה חודשים, אבל עשית את זה עם כל כך הרבה תשוקה שנרתמתי מייד.

ועדת הכספים): ובאמת פעלנו בוועדת הכספים יחד עם חבריי בוועדת הכספים, אחת מהן נמצאת כאן, נירה שפק, ועשינו את החוק הזה, הכנו אותו לקריאה שנייה ושלישית.

ועדת הכספים): ואז היה פה פיליבסטר שבאמת, מניסיוני הקצר בכנסת אני לא זוכר כזה.

ועדת הכספים): לחלק מהנאומים הקשבתי, ולא שמעתי שום נאום שהתייחס לגופו של החוק.

ועדת הכספים): עכשיו אני מסתכל לצד הזה ואני מחפש את אלה שדיברו, אבל הם לא פה.

ועדת הכספים): אני מברך אותם שהם לא פה, והם ייתנו לנו להצביע על החוק הזה ולהשיב את כספי הציבור לציבור.

ועדת הכספים): כי קרן העושר זה מושג ערטילאי כזה, כולם מדברים עליו, אף אחד לא יודע מה באמת הדבר הזה עושה.

ועדת הכספים): אבל תבינו, זה משאב אמיתי, שבו צריך להצטבר מספיק כסף כדי להיטיב עם הדורות הבאים.

ועדת הכספים): כי מה אנחנו עושים היום?

ועדת הכספים): אנחנו היום משתמשים במשאבי טבע לא שלנו או לא רק שלנו, אלא של הילדים שלנו ושל והנכדים שלנו.

ועדת הכספים): ולכן, הפעולה הזאת שאנחנו עושים כאן היא מאוד מאוד חשובה.

ועדת הכספים): אני באמת חושב שכל מי שיושב פה, כל מי שיצביע בעד החוק הזה עכשיו, יעשה צדק עם אזרחי ישראל לא רק היום, אלא גם לדורות הבאים.

ועדת הכספים): אז אני מבקש מכם, חבריי, כמובן להצביע בעד החוק הזה.

ועדת הכספים): אני לא יודע מה קורה עם ההסתייגויות, אדוני היושב-ראש, היות שאין כאן – – –

איתן גינזבורג: זה הסיפור שלי.

איתן גינזבורג: תכף תראה.

איתן גינזבורג: תרד ותראה.

ועדת הכספים): אז אנחנו נצביע בעד החוק הזה ונשיב כסף לאזרחי ישראל.

ועדת הכספים): תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים על זה שהוביל את החוק והביא אותו עד הלום.

איתן גינזבורג: על זה נאמר, אדוני, בכל זאת הגענו, למרות הכול.

איתן גינזבורג: אז חבריי, אנחנו עוברים להצבעות.

איתן גינזבורג: מכיוון שהמסתייגים מקבוצת הליכוד, קבוצת ש"ס, קבוצת יהדות התורה וקבוצת הציונות הדתית אינם נמצאים במליאה, אני מוודא – האם יש כאן מישהו מאחת הקבוצות, מאחת הסיעות?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אם כך, לאור היעדרותם מאולם המליאה, ההסתייגויות לא יוצבעו.

איתן גינזבורג: על כן, אנחנו נצביע על החוק בכללותו, כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: אני מבקש מחברי הכנסת להצביע בקריאה השנייה על הצעת חוק מיסוי רווחים ממשאבי טבע (תיקון מס' 3), התשפ"ב–2021.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה בקריאה השנייה.

איתן גינזבורג: בעד סעיפים 1–16 – 9

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – תשעה, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: הצעת החוק עברה בקריאה השנייה כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור להצבעה בקריאה השלישית.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מי בעד, מי נגד בקריאה השלישית?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד החוק – 9

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: תשעה בעד, אין מתנגדים, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי חוק מיסוי רווחים ממשאבי טבע (תיקון מס' 3), התשפ"ב–2021, אושר בקריאה השלישית ונכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

איתן גינזבורג: יברככם השם.

איתן גינזבורג: תם סדר-היום.

איתן גינזבורג: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, י"א בכסלו התשפ"ב, 15 בנובמבר 2021 למניינם, בשעה 16:00 ישיבה זו נעולה.