ישיבת מליאה, כנסת 24, פרוטוקול מספר 69, 2021-11-02 00:00

מיקי לוי: בוקר טוב, חברי הכנסת.

מיקי לוי: היום כ"ז בחשוון התשפ"ב, 2 בנובמבר 2021.

מיקי לוי: אני מתכבד לפתוח את מליאת הכנסת.

מיקי לוי: הודעה לסגנית מזכירת הכנסת, בבקשה.

אביגדור ליברמן: יש פה רק ח"כים מרשימת סיעת ישראל ביתנו, אבל בסדר.

מיקי לוי: שר האוצר, זה נראה ככה, אבל בסדר.

מיקי לוי: השר חמד עמאר, תצטרף גם אתה, שאני אחשוב שאתם בישיבת סיעה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אלכס קושניר בשורה שמאחור.

מיקי לוי: בוקר טוב לכם.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בהצלחה.

מיקי לוי: אחרי עבודה מאוד מאוד מאוד קשה אנחנו נמצאים בשלב הסופי, ואני מאחל למדינת ישראל שיהיה לה תקציב, אחרי הרבה שנים – תקציב טוב, למרות כל מה שנאמר פה, בהחלט עם בשורה.

מיקי לוי: בהצלחה לכולנו.

מיקי לוי: בהצלחה למדינת ישראל.

אלינור ימין: ברשות יושב–ראש הכנסת, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – לקריאה שנייה ולקריאה שלישית: הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2021, התשפ"ב–2021; הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2022, התשפ"ב–2021; הצעת חוק מסגרות תקציב המדינה (הוראות מיוחדות לשנים 2021 ו-2022) (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"ב–2021; הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"ב–2021; הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"ב–2021, שהחזירה ועדת הכספים.

אלינור ימין: תודה.

מיקי לוי: תודה רבה לסגנית מזכירת הכנסת.

מיקי לוי: [מס' מ/1443; דברי הכנסת, מושב ראשון, חוב' כ', ישיבה 54; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: << הצח >> הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2021, התשפ"ב–2021 << הצח >> [מס' מ/1441; דברי הכנסת, מושב ראשון, חוב' כ', ישיבה 54; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: << הצח >> הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2022, התשפ"ב–2021 << הצח >>

מיקי לוי: [מס' מ/1442; דברי הכנסת, מושב ראשון, חוב' כ', ישיבה 54; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: [מס' מ/1443; דברי הכנסת, חוב' ב', ישיבה 59, מושב ראשון, חוב' כ', ישיבה 54; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: << הצח >> הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"ב–2021 << הצח >> [מס' מ/1443; דברי הכנסת, חוב' ד', ישיבה 65, מושב ראשון, חוב' כ', ישיבה 54; נספחות.

מיקי לוי: ]

מיקי לוי: אנחנו מתקדמים לסעיף השני – הצעת חוק מסגרות תקציב המדינה (הוראות מיוחדות לשנים 2021 ו-2022) (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"ב–2021, לקריאה שנייה וקריאה שלישית, בכפוף להנחה על שולחן הכנסת.

מיקי לוי: היא קיבלה פטור מחובת הנחה.

מיקי לוי: יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת אלכס קושניר, בבקשה, 15 דקות לרשותך.

מיקי לוי: עבדת קשה, מגיע לך.

אביגדור ליברמן: אבקש לומר משהו.

מיקי לוי: ברצון רב, שר האוצר.

ועדת הכספים): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, רבותיי השרים, שר האוצר אביגדור ליברמן, שר החקלאות, הנגב והגליל חברי עודד פורר, השר במשרד האוצר חמד עמאר, אני מתרגש להציג בפניכם את הצעת תקציב המדינה לשנת 2022-2021, יחד עם חוק ההסדרים, שגדוש ברפורמות שנועדו לסייע לשכבות החלשות, לטפל ביוקר המחיה, לזרוע מנועי צמיחה שיצעידו את כלכלת ישראל קדימה.

ועדת הכספים): לאחר שנתיים של סטגנציה ושעבוד של כלכלת ישראל לאינטרסים אישיים ופוליטיים, אנחנו כאן כדי לשים לזה סוף.

ועדת הכספים): בשנים האחרונות אנחנו עדים לעליית מחירים דרמטית כמעט בכל מוצרי הצריכה.

ועדת הכספים): הרבה שואלים, ובצדק: מה עושה הממשלה בנדון?

ועדת הכספים): ואני שואל את אלה שרק אתמול אחזו בהגה והיום הם ממהרים להאשים אותנו: מה אתם עשיתם בנדון?

ועדת הכספים): מה עשיתם כשהפירות והירקות התייקרו פי שניים בשנים האחרונות?

ועדת הכספים): מה עשיתם עם העובדה שהמחירים של כל מוצרי הבסיס, מוצרי החשמל, התמרוקים, התייקרו בישראל יותר מאשר באירופה?

ועדת הכספים): מה עשיתם עם העובדה שישראל היא המדינה התשיעית בעולם במדד יוקר המחיה?

ועדת הכספים): לא עשיתם כלום.

ועדת הכספים): אז אני רוצה לבשר לכם משהו: בעוד כמה חודשים אנחנו ניכנס לסופר ונראה שלא צריך להוציא הון בשביל לקנות מוצרי בסיס.

ועדת הכספים): נראה ירידה אמיתית במחירים ונרגיש גידול בהכנסה הפנויה של כל אזרח ואזרחית.

ועדת הכספים): זה יקרה בזכות התקציב שאנו מביאים כאן היום – תקציב מהפכני שמכוון לשלוש מטרות: סיוע לשכבות החלשות; הורדת יוקר המחיה; רפורמות תשתיתיות ומבניות שיזניקו את כלכלת ישראל קדימה ויגבירו את התחרות.

ועדת הכספים): אם תשוו בין תקציב 2019 – האחרון שאושר כאן בכנסת – לתקציב 2022, אתם תראו עלייה של 20 מיליארד שקלים בתקציב המשרדים החברתיים.

ועדת הכספים): מדובר בעלייה של כמעט 13%.

ועדת הכספים): העלייה במשרד החינוך היא של 9 מיליארד שקלים, העלייה במשרד הבריאות היא של 6 מיליארד שקלים, והעלייה במשרד הרווחה היא של 2.5 מיליארד שקלים.

ועדת הכספים): זהו התקציב החברתי ביותר שידעה מדינת ישראל הרבה מאוד שנים, וכל מי שטוען אחרת – פשוט תקראו את התקציב לפני שאתם מסיקים מסקנות, למרות שאני יודע שאת חלקכם העובדות לא מעניינות.

ועדת הכספים): מטרתכם היא לחבל בהעברת התקציב ממניעים פוליטיים, כפי שהתרגלתם לעשות בשנים האחרונות.

ועדת הכספים): אני שומע גם את צייצני האופוזיציה שמאשימים אותנו בהעלאת מיסים, אז בואו נדבר על זה.

ועדת הכספים): שום מס לא נועד להגדיל את הכנסות המדינה, אלא נועד לשנות את ההתנהגות של כולנו למען עצמנו.

ועדת הכספים): כל אחד רואה את הכמויות האדירות של הזבל בפארקים, בחופים, ברחובות – זבל שלא מתכלה, שמזהם את הטבע והורג אותנו.

ועדת הכספים): לכן מיסוי כלים חד-פעמיים מפלסטיק הוא הכרחי, כמו גם מס הפחמן, שנועד להקטין את פליטת גזי החממה, שמזהמים את האוויר שאותו אנחנו נושמים.

ועדת הכספים): אנחנו חייבים לעשות את זה היום, כדי שנוכל לאפשר לילדים שלנו לחיות במדינה נקייה יותר ובסביבה בריאה יותר.

ועדת הכספים): יש לי עוד נתון מחריד עבורכם: סוכרת היא גורם המוות השלישי בישראל.

ועדת הכספים): יותר מחצי מיליון אזרחים חולים במחלה הארורה הזאת.

ועדת הכספים): כל ילד שלישי עשוי לחלות במחלה.

ועדת הכספים): רק בשנת 2017, אדוני היושב-ראש, נכרתו לאנשים כ-1,200 רגליים בשל מחלת הסוכרת.

ועדת הכספים): לכן המיסוי של משקאות ממותקים הוא צו השעה, כך שאני יכול להישיר מבט לציבור ולומר שאין כאן מיסים אלא ניסיון לשמור על הילדים, לשמור על הסביבה, לשמור על כולנו.

ועדת הכספים): בוועדת הכספים שקדנו ימים ולילות על העברת רפורמות שלאף אחד לפנינו לא היה האומץ להעביר במשך שנים.

ועדת הכספים): אני גאה הן על התהליך והן על התוצאה.

ועדת הכספים): כעת אציג לכם את העיקריות שבהן: כולנו עומדים בפקקים, פקקים בלתי נסבלים, לאורך שעות ארוכות, אבל זאת לא גזירת גורל.

ועדת הכספים): אנחנו הופכים את הפרדיגמה ומשקיעים לראשונה סכומי עתק במסגרת תוכנית חומש שתאפשר ותשפר את כל מערך התחבורה הציבורית בישראל.

ועדת הכספים): בנוסף, כדי לנהל את הביקושים באזורי הגודש, העברנו רפורמה שתיכנס לתוקף בשנת 2025.

ועדת הכספים): וידאנו שכל ההכנסות מאגרות הגודש יושקעו בשיפור שירותי התחבורה במדינה.

ועדת הכספים): זאת, נוסף לפרויקט הקמת המטרו, שאושר בוועדת הרפורמות בראשותה של חברתי חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

ועדת הכספים): ולכל המצקצקים, אני רוצה שתחשבו על אותם מיליוני אזרחים שעומדים בפקקים גם בתחבורה הציבורית וגם ברכבים הפרטיים ומשלמים כבר היום בפועל בזמנם ובכספם הון תועפות.

ועדת הכספים): דאגנו לכך שהחסכונות הפנסיוניים של אזרחי המדינה יניבו רווחים גבוהים יותר על ידי העלאת התשואה המובטחת לקרנות הפנסיה, כך שכל אחד יוכל ליהנות מפנסיה גבוהה יותר בעת פרישתו, וכל זה תוך כדי שמירה על ביטחונם של החוסכים מצד אחד, ומצד שני הקטנה משמעותית ביחס חוב–תוצר של המדינה וירידה בהוצאות הממשלה, מה שיאפשר הפניית המשאבים שהתפנו לצרכים חברתיים רבים.

ועדת הכספים): העברנו רפורמה להעלאת גיל הפרישה לנשים שתאפשר להן לחיות בכבוד וברווחה כלכלית לאחר פרישתן לגמלאות.

ועדת הכספים): צעד זה ישפר את שיעורי התעסוקה ויעלה את רמת החיים של הפורשות.

ועדת הכספים): עשינו את הצעד הזה ברגישות, ובנינו רשת ביטחון סוציאלית לנשים מהשכבות החלשות שהיו עלולות להיפגע מהמהלך.

ועדת הכספים): נגענו גם בבעיית הדיור.

ועדת הכספים): 27% מאזרחי מדינת ישראל מתגוררים בשכירות בשוק הפרטי.

ועדת הכספים): הם נאלצים לעבור דירות מדי שנה, לחיות באי-ודאות לגבי מחירי השכירות, ולא יכולים לבנות סביבת חיים יציבה.

ועדת הכספים): כדי להתמודד עם הבעיה הזאת בנינו מודל שיגדיל משמעותית את מלאי הדירות לשכירות ארוכת טווח ויבטיח ששוכרי הדירות יוכלו ליהנות מוודאות של מינימום חמש שנים, וכן ודאות במחירי השכירות.

ועדת הכספים): דאגנו להתאים את המודל לאזורים שונים, הן במרכז והן בפריפריה.

ועדת הכספים): המהלך הזה, יחד עם התוכנית הממשלתית לטיפול במחירי הדיור שהוצגה על ידי שר האוצר, שר השיכון ושרת הפנים, יבלום את מחירי הדיור, שעלו מתחילת השנה ביותר מ-9%, וירסן את שוק הנדל"ן הגואה.

ועדת הכספים): בסוף שנת 2020 הגירעון התקציבי עמד על 11.5%.

ועדת הכספים): למרות שרובו מוסבר על ידי הוצאות חריגות על משבר הקורונה, אי-אפשר להתעלם מכך שהגירעון המבני לפני הקורונה עמד על 3.7%, לעומת היעד שאז נקבע, של 2.9%.

ועדת הכספים): הפער הזה הוא תוצאה של כלכלת בחירות חסרת אחריות שתיעדפה שיקולים פוליטיים על פני שיקולים לאומיים.

ועדת הכספים): זו משקולת כבדה מאוד על כלכלת ישראל, וצריך לטפל בה.

ועדת הכספים): תוספות התקציב שהבאנו מגיעות יחד עם משמעת פיסקלית ותוכנית רב-שנתית להורדת הגירעון לרמה של 1.5%.

ועדת הכספים): כבר השנה נוריד את הגירעון ב-5%, ובשנת 2022 נצמצם את הגירעון ב-3% נוספים.

ועדת הכספים): כל זה מתאפשר בזכות מדיניות אחראית ואמיצה של הממשלה ושל שר האוצר במהלך ניהול הגל הרביעי של הקורונה.

ועדת הכספים): השארנו את המשק פתוח, אפשרנו לכלכלה לצמוח, אפשרנו לעסקים לנשום, פתחנו את שנת הלימודים, היינו הראשונים בעולם לתת מנת בוסטר, ביטלנו את החל"ת – המהלך שאפשר לעסקים לקלוט עובדים חזרה, להוריד את האבטלה, ולחסוך 800 מיליון שקלים בחודש לקופת המדינה.

ועדת הכספים): מייד עם העברת התקציב, אדוני היושב-ראש, אזרחי מדינת ישראל ירגישו שינוי משמעותי לטובה בהכנסותיהם וירידה ביוקר המחיה.

ועדת הכספים): כך, על ידי הרפורמה הפנסיונית שיזמנו, אנחנו נדאג שלא יהיה אף קשיש במדינה שחי מתחת לקו העוני.

ועדת הכספים): המדינה תבטיח הכנסה מינימלית לקשיש, בגובה של 70% משכר המינימום.

ועדת הכספים): מעולם לא היה שיפור כה דרמטי בקצבאות הקשישים.

ועדת הכספים): ניצולי השואה, ותיקי מלחמת העולם השנייה, יקבלו תוספת של יותר מ-2,000 שקלים למענק השנתי שלהם; נכי צה"ל סוף-סוף ירגישו שהמדינה מתייחסת אליהם ולא מפקירה אותם.

ועדת הכספים): הבאנו תוספת של 1.2 מיליארד שקלים לרפורמת "נפש אחת", שכל כך הרבה דיברו עליה בממשלה הקודמת, אך פשוט שכחו לתקצב.

ועדת הכספים): לוחמי צה"ל יזכו למלגת ממדים ללימודים שתאפשר להם לקבל השכלה גבוהה ללא שום התניה, וזאת בזכות תוספת שהבאנו לתקציב בגובה של 100 מיליון שקלים בשנה.

ועדת הכספים): הנכים – אפרת – יקבלו תוספת של 2.7 מיליארד שקלים, וסוף-סוף לא יצטרכו להפגין בכבישים ולהילחם על הזכויות שלהם.

ועדת הכספים): הבאנו תוכנית מיגון חסרת תקדים לצפון, שאביגדור ליברמן כשר הביטחון אישר בקבינט אז בשנת 2018, אך ברגע שהתפטר מהממשלה, דאגו לנעול אותה עמוק במגירה בשל שיקולים פוליטיים.

ועדת הכספים): רצו לנקום בליברמן, אבל נקמו בכל תושבי הצפון.

ועדת הכספים): אנחנו הקצינו 5 מיליארד שקלים לתוכנית, וכבר עכשיו אפשר לראות דחפורים עובדים ביישובים צמודי גדר.

ועדת הכספים): עמדנו גם בהבטחה שלנו לתושבי הדרום.

ועדת הכספים): בהחלטת ממשלה שאושרה רק לפני כשבועיים הקצינו רבע מיליארד שקלים למיגון יישובי העוטף והעיר אשקלון, וכן הוספנו מרכזי חוסן.

ועדת הכספים): דאגנו להגדלת התקציבים לפריפריה בחינוך, ברווחה, כדי לצמצם את הפערים, וכמובן בבריאות.

ועדת הכספים): אנחנו מקימים, אדוני, שני בתי חולים חדשים – אחד בקריית אתא ואחד בבאר שבע.

ועדת הכספים): גם זכאי הדיור הציבורי ייהנו מהעלאה משמעותית בסיוע בשכר דירה, וזאת בזכות התוספת של 300 מיליון שקלים בשנה.

ועדת הכספים): חברים, במשך שנים רבות דובר על הצורך למגר את תופעת האלימות הקשה במשפחה, אך זה תמיד נדחק לתחתית סדר העדיפויות, ואיכשהו שכחו לתקצב את התוכנית.

ועדת הכספים): הדבר הראשון שעשה שר האוצר, יחד עם שר הרווחה, היה להקצות באופן מיידי 100 מיליון שקלים כדי להילחם בתופעה.

ועדת הכספים): אין שום נושא שאנחנו מטאטאים מתחת לשטיח.

ועדת הכספים): אנחנו מסתכלים לאתגרים בלבן של העין ופותרים את הבעיות.

ועדת הכספים): יש עוד הרבה אתגרים והרבה סוגיות על הפרק ויש הרבה מאוד עבודה.

ועדת הכספים): הממשלה הזו, הקואליציה הזו קיימת פחות מחצי שנה, והיום אנחנו נמצאים כאן ודנים בהעברת התקציב החברתי ביותר, המהפכני ביותר, שידעה המדינה זה שנים.

ועדת הכספים): אנחנו שונים, אך כולנו מלוכדים סביב מטרה אחת: לעשות טוב לאזרחי ישראל, לעשות טוב לכלכלת ישראל ולעשות טוב למדינת ישראל.

ועדת הכספים): התקציב הזה יביא יציבות וודאות למשק, פריחה לכלכלה, וישפר משמעותית את רמת החיים של כלל האזרחים והאזרחיות במדינה.

ועדת הכספים): במשך חודשיים שלמים כל חברי וחברות הקואליציה, בהובלת ראשי הוועדות השונות, התגייסו למשימה; עבדו ימים ולילות כדי להעביר רפורמות בייבוא, ברגולציה, בחקלאות, במונופול הכשרות, טיפלו בסוגיית הנכים, בבנקאות, ברישוי עסקים, בתשתיות, בהתחדשות עירונית וברישוי עצמי בבנייה.

ועדת הכספים): כולנו עמדנו במשימה.

ועדת הכספים): זה לא היה מתאפשר ללא שיתוף הפעולה, דבקות במטרה ופרגון הדדי.

ועדת הכספים): אני רוצה להגיד תודה לכל חברי וחברות הכנסת בקואליציה, לכל שרי ושרות הממשלה, ובמיוחד לשר האוצר אביגדור ליברמן, שהביא את התקציב המהפכני הזה, והיה קשוב לכל חברי וחברות הכנסת, ללא קשר לשיוך המפלגתי.

ועדת הכספים): לאורך כל הדרך קיבלנו גיבוי מראש הממשלה נפתלי בנט ומראש הממשלה החליפי יאיר לפיד.

ועדת הכספים): כיושב-ראש ועדת הכספים אני חייב מילה מיוחדת לחברי הוועדה שלחמו איתי 24/7 כדי להעביר את כל החקיקה המורכבת שעמדה בפנינו: ולדימיר בליאק, נירה שפק, נעמה לזימי, מאיר יצחק הלוי, ג'ידא רינאוי זועבי, יעל רון בן משה, אימאן ח'טיב יאסין וניר אורבך – תודה על שהייתם כצוות אחד שבא לעבוד.

ועדת הכספים): אני גם רוצה לברך גם את חברי האופוזיציה הנדירים והבודדים שבאו לדיונים ולקחו חלק פעיל וענייני בטיוב החוקים.

ועדת הכספים): אבל כל זה, אדוני, לא היה מתאפשר בלי הסיוע והעבודה המקצועית של צוות ועדת הכספים, בראשותו של טמיר כהן, ליאת קרפטי, אילן ביטון, שרי רחימי, מיטל אהרון ולירז בנימין.

ועדת הכספים): וכמובן צוות הלשכה המשפטית, שגית אפיק, שלומית ארליך, אייל לב ארי, ושיר שפר.

ועדת הכספים): כפי שהבטחתם – צחקנו, בכינו, התווכחנו, צעקנו, אבל בסוף הבאנו לתוצאה מצוינת.

ועדת הכספים): כמובן, תודה לכל עובדי הכנסת.

ועדת הכספים): בלעדיכם, חברים, זה לא היה קורה.

ועדת הכספים): חבריי חברי הכנסת, מצפים לנו כמה ימים של דיונים והצבעות.

ועדת הכספים): אני מבקש מכם לתמוך בתקציב הזה, לתמוך בחוק ההסדרים, כי מגיע לאזרחי מדינת ישראל לחיות טוב יותר.

ועדת הכספים): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכספים.

מיקי לוי: שר האוצר, לבקשתך, בבקשה.

אביגדור ליברמן: בוקר טוב, אדוני יושב-ראש הכנסת, כבוד השרים, כנסת נכבדה, זה לא נאום של שר האוצר על התקציב – את זה אני אעשה מחר.

אביגדור ליברמן: היום באתי בעיקר לדבר על הסימבוליקה ולברך את אלכס קושניר באמת על העבודה המדהימה שהוא עשה בוועדת הכספים.

אביגדור ליברמן: קודם כול, היום 2 בנובמבר, יום הצהרת בלפור, אז אנחנו דווקא מביאים את תקציב המדינה ביום הצהרת בלפור.

אביגדור ליברמן: גם עצם הבאת התקציב – ממשלה שקמה בדיוק לפני 142 ימים, ואנחנו בתוך 142 יום עשינו עבודה, וחיכינו לרגע הזה שלוש שנים וחצי.

אביגדור ליברמן: בפעם האחרונה שהכנסת הצביעה על התקציב היה מרץ 2018.

אביגדור ליברמן: זה בדיוק שלוש שנים וחצי.

אביגדור ליברמן: והדבר השלישי – אני רוצה שוב לברך את אלכס קושניר, יום הולדת.

אביגדור ליברמן: יש לו יום הולדת רומנטי.

אביגדור ליברמן: בן 43.

אביגדור ליברמן: יליד 1978.

אביגדור ליברמן: אני עליתי לישראל ב-1978, והוא נולד ב-1978.

אביגדור ליברמן: אז אלכס, אני אומר לך – איך זכית ביום כזה, דווקא ביום ההולדת, להציג את התקציב של מדינת ישראל.

אביגדור ליברמן: בעיקר מזל טוב וכל הכבוד.

אביגדור ליברמן: ואני מקווה שאחרי שנאשר את התקציב תמצא נסיבות ותנאים יותר רומנטיים מלחגוג פה במליאת הכנסת.

אביגדור ליברמן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קושניר, ברכות.

מיקי לוי: מזל טוב.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום.

מיקי לוי: תודה לשר האוצר.

מיקי לוי: הדובר הבא – יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה, חבר הכנסת ווליד טאהא, בבקשה.

והגנת הסביבה): כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מצטרף לברכות לאלכס ליום ההולדת.

ועדת הכספים): תודה, תודה.

והגנת הסביבה): בניגוד לנהוג, אני דווקא רוצה להתחיל בלהודות מעומק ליבי לצוות הנהדר של ועדת הפנים והגנת הסביבה – ללאה מנהלת הוועדה, לכל הצוות שלה, לתומר היועץ המשפטי של הוועדה ולצוות היועצים שלו; לרבקה דוברת הוועדה ולכל צוות הוועדה ללא יוצא מן הכלל.

והגנת הסביבה): הייתם נהדרים.

והגנת הסביבה): באתי אליכם טרי לחלוטין, והכנסתם אותי בעובי הקורה, מה זה – בדקות.

והגנת הסביבה): אז מגיע לכם על זה שאפו גדול, תבורכו.

והגנת הסביבה): אני גם רוצה לברך את עמיתיי, יו"רים של הוועדות, שעשו עבודה קשה מאוד.

והגנת הסביבה): אנחנו לא התחרינו מי יסיים ראשון, נכון?

והגנת הסביבה): אבל אני לא סיימתי אחרון.

והגנת הסביבה): כמובן שוועדת הכנסת החליטה להעביר לדיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה תשעה חלקים משמעותיים מתוך הצעת חוק התוכנית הכלכלית.

והגנת הסביבה): בין היתר הועברו לדיון בוועדה רפורמות ותיקונים מורכבים בענייני רישוי עסקים, תכנון ובנייה, התחדשות עירונית ורשויות מקומיות.

והגנת הסביבה): למרות לוחות הזמנים הקצרים קיימה הוועדה דיונים מעמיקים ופוריים בכל אחד מהנושאים שעלו.

והגנת הסביבה): על אף המורכבות הרבה של חלק מן הנושאים, הצליחה הוועדה לסיים את הדיון בהם בהסכמה רחבה יחסית, ומספר ההסתייגויות שהוגשו בעניינם אינו רב.

והגנת הסביבה): במהלך הדיונים הגיעה הוועדה למסקנה כי יש נושא אחד, שעניינו עבודות פיתוח, שאינו ראוי לדיון בזק במסגרת חוק התוכנית הכלכלית בשל מורכבותו וחוסר בשלותו, ולכן אין הוא מובא כעת יחד עם שאר סעיפי הצעת החוק.

והגנת הסביבה): בגלל הזמן המועט שניתן לי, אני רוצה בכל זאת לעבור לנושאים שהעברנו בוועדה בסריקה: פרק ח' – תקשורת; פרק ט' – אנרגיה, סימן ב' – אספקת חשמל לגוש דן, עניינו הסדרת עבודת התחנה, שכמובן יש בה הרבה שימוש של אזבסט, ופעלנו בצורה שנמזער לכמה שרק אפשר את אפשרויות הנזק שהתחנה הזאת תגרום לאזרחים בגוש דן.

והגנת הסביבה): פרק ט' – אנרגיה, סימן ג' – אנרגיות מתחדשות; פרק י"א, סימן ב' – שימוש במגרשים המיועדים לשטחי תעסוקה ושימושים ממשלתיים; פרק י"ב – בינוי ושיכון, התחדשות עירונית; פרק י"ג – רישוי עסקים; פרק י"ד – רישוי באמצעות מורשה להיתר; פרק ט"ו – שכירות מוסדית.

והגנת הסביבה): על כל הנושאים ניהלו דיונים מעמיקים, נתנו אפשרות לכל הגורמים להתבטא, להביע דעה, להתנגד, להתפרץ.

והגנת הסביבה): נתנו גם אפשרות לחברי הכנסת מהאופוזיציה להיות שותפים פעילים, ואף שיתפתי פעולה והעברתי נושא של חבר הכנסת מהאופוזיציה וקיימתי לו על זה דיון מיוחד – זימנתי את הוועדה לקיים לו על הנושא דיון מיוחד.

והגנת הסביבה): זה לא מנע ממנו כמובן אחרי שעה לצעוק לעברי מילים שאני לא רוצה לומר לטובת כבוד המעמד.

והגנת הסביבה): אני רוצה בכמה שניות שנותרו לי לומר, רבותיי: כאשר רוצים לבדוק עד כמה המדינה מתעניינת באוכלוסייה כלשהי, הולכים לספר התקציב, פותחים אותו ורואים איפה האוכלוסייה הזו, איפה הצרכים שלה נמצאים בספר התקציב.

והגנת הסביבה): אני רוצה לומר, אדוני היושב-ראש, זאת הפעם הראשונה בתולדות מדינת ישראל שהחברה הערבית נמצאת בספר התקציב, בניגוד לכל השנים שעברו.

והגנת הסביבה): זו הפעם הראשונה בתולדות המדינה שכל מי שירצה לבדוק יוכל לפתוח את ספר התקציב ולראות שהחברה הערבית נמצאת שם.

והגנת הסביבה): אנחנו לא אומרים שהגענו לכל מה שרצינו, אבל כהתחלה של פעם ראשונה, אנחנו מקווים באמת שכל הנושאים הקשורים לחברה הערבית יהיו תמיד על השולחן, שהמדינה תטפל בהם, ושנחליף את השיח המסית, השיח המסית שלא מתבסס על שום אמת, שיח מסית שלא מתבסס על שום אמת, שיש לו מטרה אחת בלבד – לטרפד את האפשרות שתקציב המדינה יעבור.

והגנת הסביבה): מטרה פוליטית זולה.

והגנת הסביבה): תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בהצלחה.

מיקי לוי: תודה לך ולוועדה שבראשותה אתה עומד.

מיקי לוי: יושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת מיכאל ביטון, בבקשה.

ועדת הכלכלה): כבוד יושב-ראש הכנסת, השר במשרד האוצר, חבריי יושבי-ראש הוועדות על העבודה המאומצת, חבריי חברי כנסת, אני אגיד כמה נקודות לפני שאני מקריא את הדברים היותר-מקצועיים.

ועדת הכלכלה): אחד הדברים המיוחדים בוועדת הכלכלה זה שהצלחנו לקיים דיונים מאוד מאוד מכובדים.

ועדת הכלכלה): לא הייתה אמירה אחת פוליטית בכל עשרות הדיונים שלנו.

ועדת הכלכלה): אנשים באו לעבוד, חברי כנסת מהאופוזיציה והקואליציה, והערות ותיקונים של חוקים שהגיעו בדיון מעמיק עם חברי האופוזיציה נכנסו לספר החוקים של מדינת ישראל.

ועדת הכלכלה): אולי נדרשתי להוציא פעם אחת מישהו בדיון, דווקא מהקואליציה – סגן השר אביר קארה, שתפקד כחבר כנסת נוסף בוועדת כלכלה.

ועדת הכלכלה): הוא דווקא היה חרוץ ונמרץ, אבל עשה לי ברדק.

ועדת הכלכלה): באמת לא הוצאנו אף אחד.

ועדת הכלכלה): הכול היה מכובד.

ועדת הכלכלה): זה הזכיר לי את האמירה שאומרים, למה הלכה כבית הלל?

ועדת הכלכלה): – פה זה גם חוק – שהקדימו דברי חבריהם לדבריהם.

ועדת הכלכלה): אפשרנו – בוועדה שלי זכינו שחברי האופוזיציה השתתפו עניינית והשפיעו על החקיקה, בלי פוליטיקה, נטו.

ועדת הכלכלה): הדבר השני שאני רוצה להגיד זה שעדיין יש לי צביטה בלב.

ועדת הכלכלה): יש לי כאב, ואני רואה את הצד הזה כאן של 30 מנדטים של הליכוד, ואני יודע שכל אזרח יהודי ברחוב, כל יהודי שלישי זה ליכודניק, וכל אזרח רביעי במדינה הוא ליכודניק.

ועדת הכלכלה): ואני רוצה את השותפות עם השליש מהעם היהודי ועם הרבע מהחברה הישראלית שנמצא בליכוד.

ועדת הכלכלה): משהו השתבש בפוליטיקה הישראלית בשנתיים האלה ופגע באפשרות לשותפות הזאת, אבל אני לא שוכח שאנחנו נצטרך להתאמץ כולנו לתת ביטוי, הקשבה ושותפות עם כל אדם רביעי יהודי ועם כל אזרח ישראלי רביעי שתופס את התפיסה של הליכוד, ויש שם הרבה מאוד אנשים טובים.

ועדת הכלכלה): אבל עם ישראל צריך תקציב בשעת משבר, בשעת לקונה שלטונית, בשעת משבר מנהיגותי שלא היה כדוגמתו בתולדות הפוליטיקה הישראלית – ארבע מערכות בחירות בשנתיים.

ועדת הכלכלה): התיקון של הנזק והמצב הכל-כך לא נורמלי הזה הוא הבאת התקציב.

ועדת הכלכלה): התקציב הזה נותן מענה.

ועדת הכלכלה): ראינו את אנשי המקצוע במשרדים חוזרים אלינו כחברי כנסת ואומרים: לא יכולים לעזור.

ועדת הכלכלה): אין תקציב, אין סעיף.

ועדת הכלכלה): אנחנו ב-1 חלקי 12.

ועדת הכלכלה): אין תקציב יוזמות, אין תקציב תוספתי.

ועדת הכלכלה): אז אנחנו נותנים מענה לאנשי המקצוע במשרדי הממשלה להתחיל לעבוד.

ועדת הכלכלה): שמענו גם את זעקת הארגונים של המגזר השלישי, של הגופים ושל העמותות שיש להם שותפויות עם הממשלה במאות מיליונים ומיליארדים, שמחזרים אחרי שנתיים ואין לנו תשובות, כי אין תקציב למדינה.

ועדת הכלכלה): כל אותם יזמים, ארגונים, עמותות, אנשי מקצוע במשרדים יקבלו בשורה, יוכלו לעבוד לפי סעיף תקציבי עם כסף זמין גם ליוזמות, גם לחדשנות.

ועדת הכלכלה): אני מתכבד להציג בפניכם את החלקים מהצעת חוק התוכנית הכלכלית שהועברו לדיון בוועדת הכלכלה בראשותי.

ועדת הכלכלה): ועדת הכלכלה קיבלה לידיה בחוק ההסדרים הנוכחי נתח נרחב מהצעת חוק התוכנית הכלכלית, ודנה בלא פחות מעשרה תיקוני חקיקה, שחלקם כוללים רפורמות מורכבות, גדולות ומשמעותיות – אולי הגדולות שהיו בבית הזה בשנים האחרונות.

ועדת הכלכלה): חוקים ורפורמות שבמשך שנים ארוכות ישבו על שולחנות משרדי הממשלה, והינה אפשר לבשר שהבאנו אותם כבשורה ושינוי ורפורמה לציבור הישראלי, כמענה לצורך אמיתי מהשטח, כמענה למלחמה ביוקר המחיה בישראל.

ועדת הכלכלה): רפורמה אחת שנקראת שירות מידע פיננסי, המכונה גם רפורמת הבנקאות הפתוחה, זה החוק הארוך ביותר, כבוד היושב-ראש – 80 עמודים, מאות סעיפים, מילה במילה.

ועדת הכלכלה): אף אחד לא האמין שנצליח, כי הוא ישב שנים רבות, אבל הקדשנו לו לדעתי עשרה דיונים, רק לחוק הזה.

ועדת הכלכלה): רפורמה מקיפה ביבוא, הכוללת תיקונים בשישה חוקים; רפורמה בתחבורה – הפרק כולל חמישה נושאים שונים:

ועדת הכלכלה): קווי שירות מותאמי ביקוש למוניות שירות ולאוטובוסים; רפורמה במדיניות החניה ברשויות המקומיות; אכיפה בנתיבי תחבורה ציבורית; פרויקטים של נתיבים מהירים בגוש דן ותיקון פקודת הקרקעות.

ועדת הכלכלה): שני נושאי תקשורת – אגרות תדרים של מערכת הביטחון וקידום פריסתם של סיבים אופטיים – דבר דרמטי להייטק, להזדמנות של כל אדם לקבל בביתו אינטרנט מהיר ופרנסה, והקורונה לימדה אותנו כמה חשוב שהתשתית הזאת תזוז.

ועדת הכלכלה): ראינו חסמים, והבאנו חוק שמאפשר פריסה והתגברות על חסמי הפריסה של סיבים אופטיים; משק הגז הטבעי כנושא.

ועדת הכלכלה): אני גאה לומר שעל אף לוחות הזמנים המאתגרים ומורכבותם של תהליכי החקיקה, ועדת הכלכלה עמדה במשימה והשלימה את הכנתם של כל הפרקים שהועברו אליה.

ועדת הכלכלה): קיבלנו 100% משימות, היושב-ראש, ועשינו 100% ביצוע – לא פיצלנו שום חוק, למעט פנייה של הממשלה במהלך הדיונים לפצל מרכיב קטן בתחבורה.

ועדת הכלכלה): כל מה שהוטל עלינו בוצע ב-100% – וזאת תוך עבודה יסודית ומבלי להתפשר על דיון רציני וענייני בכל אחד מהנושאים, והתוצר המונח בפניכם משקף זאת.

ועדת הכלכלה): אני גאה לומר כי בדיוני ועדת כלכלה לקחו חלק חברי הקואליציה והאופוזיציה כאחד.

ועדת הכלכלה): הדיונים היו דיוני עומק, ובהם כל חבר וחברת כנסת יכלו להציג את עמדתם ואת הסתייגותם.

ועדת הכלכלה): השיח בוועדה התנהל בדרכי נועם וכבוד הדדי, ועל כך אני מודה לכל מי שנכח בוועדה.

ועדת הכלכלה): כעת אסקור בקצרה את עיקרי ההסדרים לגבי כל אחד מהנושאים.

ועדת הכלכלה): לגבי שירות מידע פיננסי – למעשה מדובר בחוק חדש הכולל למעלה מ-80 סעיפים, המכונה גם רפורמת הבנקאות הפתוחה, והוא מהווה צעד נוסף בדרך להגברת התחרותיות והפחתת הריכוזיות בשוק הבנקאות בישראל, שכידוע לכם הוא בעל מאפיינים של דואופול.

ועדת הכלכלה): זהו פרק ארוך ומורכב, המחייב תיאום בין הרגולטורים הפיננסיים השונים.

ועדת הכלכלה): על אף לוח הזמנים העמוס במהלך הדיונים על חוק ההסדרים, וחרף הנושאים הרבים שהוועדה נאלצה להכין לקריאה השנייה והשלישית, קיימנו לא פחות מתשע ישיבות על פרק זה, שמענו את כל הגופים הפיננסיים והחברתיים כמה פעמים, ולא אחת שלחנו את נציגי הממשלה לבחון את הסוגיות שעלו בדיונים ולמצוא פתרונות שיאזנו ויטייבו את הרפורמה החשובה הזו.

ועדת הכלכלה): מטרת החוק המוצע היא להסדיר שירות חדש – שירות מידע פיננסי – שיאפשר לנותן שירות לבצע עבור הלקוח שירותי ריכוז מידע פיננסי והשוואת עלויות בין ספקים פיננסיים שונים, והכול בלחיצת כפתור.

ועדת הכלכלה): השירות יאפשר ללקוח לקבל תמונה מלאה אודות מצבו הפיננסי בזמן אמת ויביא לצמצום פערי המידע בקרב הלקוחות.

ועדת הכלכלה): במהלך הדיונים הובא לידיעתנו שהחוק עלול לפגוע ביועצי המשכנתאות.

ועדת הכלכלה): למעשה, יועצי המשכנתאות היו הראשונים שאתגרו את הבנקים בתחרות על ליבם וכיסם של זוגות צעירים נוטלי משכנתאות.

ועדת הכלכלה): כמו כן, אני סבור שיש גם חשיבות לחיזוק העסקים הקטנים וכן לקשר הבין-אישי וליכולת לתקשר עם אדם ולא עם אפליקציה, במיוחד בכל הנוגע לנטילת משכנתה, שהיא לרוב ההלוואה הגדולה ביותר שאדם ממוצע נוטל בחייו.

ועדת הכלכלה): לפיכך, הסמכנו את שר האוצר לקבוע בתקנות תנאים שבהם תהיה ליחיד העוסק בייעוץ פיננסי ללקוחות, לרבות ייעוץ למשכנתאות, גישה מוגבלת למידע של הלקוחות אצל מקור המידע.

ועדת הכלכלה): לסיכום נושא זה אציין שענף הבנקאות סובל ממיעוט שחקנים ומחוסר תנודה של לקוחות.

ועדת הכלכלה): הדבר משפיע ביותר על האזרח הקטן ועל היקף ההוצאה השנתית שלו על שירותים ומוצרים פיננסיים.

ועדת הכלכלה): אנחנו קיבלנו מידע במהלך הדיונים שההוצאה הממוצעת על עמלות וריביות לבית אב בישראל – תן מספר, היושב-ראש – הוצאה על ריביות ועמלות לבית אב בממוצע בישראל.

מיקי לוי: בשנה?

מיקי לוי: סדר גודל של 8%, אני מעריך.

ועדת הכלכלה): קרוב ל-10,000 שקל.

ועדת הכלכלה): תחשוב מה זה לבית אב שהוא מרוויח הכנסה, שכר מינימום, 5,000 או 10,000 שקל שני בני הזוג, שההוצאה שלהם על ריביות ועמלות מתקרבת ל-10,000 שקל.

מיקי לוי: 8%, 10%.

ועדת הכלכלה): נכון, מה שאמרת.

ועדת הכלכלה): נוצרה הזדמנות בעולם הפיננסי לכניסת שחקנים נוספים, פלטפורמה לפעילות חברות הפינטק הגדולות שנמנעו מלפעול בשוק הישראלי – דבר שצפוי להביא לשינוי משמעותי במבנה הריכוזי של הבנקאות בישראל, והכול במטרה לצמצם עלויות ולהיטיב עם האזרחים.

ועדת הכלכלה): אציין כי במטרה לעודד את השימוש בשירות החדש, התחייבה רשות ניירות ערך לבצע קמפיין אודות השירות החדש.

ועדת הכלכלה): לצורך מעקב על יישום החוק, כללנו חובות דיווח לוועדה.

ועדת הכלכלה): בכוונתי להמשיך ולקיים דיוני מעקב כדי לוודא שהמטרות החשובות שציינתי אכן יתממשו.

ועדת הכלכלה): חברי הכנסת, הנושא הבא שאציג הוא פרק היבוא – אדלג על חלק מהדברים.

ועדת הכלכלה): מדובר ברפורמה רוחבית ומקיפה מאוד, שמטרתה הסרת חסמי סחר והגברת תחרות בתחום היבוא, וכפועל יוצא – הגדלת היקף היבוא והיצוא והפחתת יוקר המחייה.

ועדת הכלכלה): אגב, אנחנו בעצם ניקרא רפורמת היבוא כשנפסיק להמציא את הגלגל הישראלי ולעשות תקנים ישראליים, לאמץ את התקן האירופי.

ועדת הכלכלה): יש שם 400 מיליון אזרחים עם חברות מדהימות באירופה, והוא נכון לנו, התקן הזה.

מיקי לוי: זה החלום שלי מאז שנכנסתי לבית הזה.

מיקי לוי: תשע שנים ולא הצלחתי.

מיקי לוי: אין היגיון שהתקן הישראלי יותר טוב מהאירופי.

ועדת הכלכלה): ולא זו בלבד, גם לא כל יבואן שיבוא יצטרך ישר ללכת למעבדות במכון התקנים או כל מעבדה אחרת – יצהיר, נסמוך עליו, אבל נבדוק אותו.

ועדת הכלכלה): נגביר את האכיפה.

ועדת הכלכלה): מה שאמרו לי היצרנים – אמרתי:

ועדת הכלכלה): אם ניתן תקן אירופי ליבואנים, מה עם היצרנים הישראליים?

ועדת הכלכלה): באמת פה פתחנו את הדברים, ויצרן ישראלי יכול מיד לעבור לייצור בתקן אירופי, אם הדבר מתאים לו.

ועדת הכלכלה): זה גם מגדיל את הפוטנציאל שלו לייצא לעולם, לפי התקן האירופי.

מיקי לוי: מדהים, מדהים.

ועדת הכלכלה): בנושא הזה יש כמובן מוצרים שקשורים לתמרוקים, למזון, למוצרי חשמל.

ועדת הכלכלה): במוצרים הכלליים הממשלה החריגה מאות מוצרים בינתיים מטעמי בטיחות, מטעמי בריאות, מטעמי היערכות, ואנחנו כיבדנו את השיקולים הממשלתיים של החרגת המוצרים.

ועדת הכלכלה): קיבלנו בקשה להחרגת מוצרים רבים, בסוף באמת עבדנו במסורה.

ועדת הכלכלה): בחקלאות החרגנו רק את הדבש, כי הדבש לא רק משפיע כמה דבש יהיה בארץ, אלא על כל ההאבקה של מטעים בישראל, ואת זה שמנו בצד.

ועדת הכלכלה): זה במזון.

ועדת הכלכלה): בנושאים אחרים, מוצרי חשמל וכו', החרגנו את הכבלים החשמליים, כי הם מגיעים לבתים וזו סוגיה של בטיחות, ולעוד שני מוצרים הסמכנו את שרת הכלכלה לבדוק תוך חצי שנה מה מעמדם, ובכל מקרה תוך שנה ייכנסו אוטומטית לרפורמת היבוא.

ועדת הכלכלה): אנחנו מאמינים ואנחנו מקבלים פידבק מהיבואנים ומהיצרנים שהדבר הזה הוא מהפכה.

ועדת הכלכלה): על הדרך ויתרנו להם על אגרות שונות ופישטנו את התהליכים והקטנו שלבים של רישיונות וטפסים.

ועדת הכלכלה): אני חושב שזו אחת המהפכות הכלכליות של ישראל, ונראה את זה בקרוב.

ועדת הכלכלה): יש עוד רפורמות, אני לא רוצה לפרט אותן – הן כתובות בספר החוקים של מדינת ישראל – ייכתבו, בעזרת השם, השבוע, אבל תיקון לחוק מקורות האנרגיה – איך לייבא מוצרים מאירופה שמתאימים לנו לחשמל, לשיטות שלנו וכו'.

ועדת הכלכלה): לגבי התחבורה, יש דבר שנקרא קווים מותאמים אישית.

ועדת הכלכלה): יש אוטובוס רגיל, יש מונית שאתה מזמין לעצמך.

ועדת הכלכלה): המונית זה בזבוז, כי הוא נוסע אליך ריק ועוזב אותך ריק, ויש עכשיו דבר שנקרא תחבורה מותאמת אישית, מעין אוטובוס קטן שמקבל הזמנות.

ועדת הכלכלה): יודעים לאן הוא נוסע.

ועדת הכלכלה): בן אדם רואה את הנתיב שלו ומחליט אם הוא רוצה לעלות עליו, וכל הזמן הוא קולט נוסעים לפי אפליקציה ולפי המקום שלהם.

ועדת הכלכלה): לא היו תקנות מסודרות לחוק הזה, כי זה היה פיילוט, ואנחנו אפשרנו בעתיד שהוא יוכל להוריד אנשים בבתים.

ועדת הכלכלה): הדבר הזה קם עם התייחסות לנגישות אבל לא בכפוף לחוקי הנגישות.

ועדת הכלכלה): הכפפנו את כל המיזם הזה לחוקי הנגישות, כי העתיד, תחשוב, של אדם עיוור או עם מוגבלות, שבא אליו אוטו עד הבית, תחבורה ציבורית, ומורידה אותו במקום שהוא רוצה, לא רק בתחנות אוטובוס.

ועדת הכלכלה): הדבר הזה הוא העתיד של התחבורה הציבורית.

ועדת הכלכלה): אכיפה בנתיבי תחבורה ציבורית, עידוד הנתיבים המהירים ופתרונות רגולטוריים.

ועדת הכלכלה): ולגבי חניה ברשויות מקומיות – דבר שעלה – קודם כול, נתנו לזה שלוש שנים.

ועדת הכלכלה): למה?

ועדת הכלכלה): אתה יודע, אמרנו: אנחנו לא מחליטים לראשי ערים.

ועדת הכלכלה): יש להם שנתיים עד סוף הכהונה עכשיו.

ועדת הכלכלה): מי שיעבוד ויעשה תקנות אצלו לחניה, זה יתקבל אוטומטית על ידי הממשלה.

ועדת הכלכלה): נניח שזה לא עבד.

ועדת הכלכלה): יבוא ראש עיר חדש ויגיד: מה הפלתם עליי חוק?

ועדת הכלכלה): נתנו לו שנה מהבחירות הבאות לחוקק את התקנות, את חוקי העזר שלו.

ועדת הכלכלה): מי שלא יעשה את זה, יהיה כפוף לתקנות של השרה בעוד שלוש שנים.

ועדת הכלכלה): ועיקר הדבר – יש לך אזור מגורים; אתה חונה בחינם ליד הבית שלך, הבנק שלך, מרכז מסחרי.

ועדת הכלכלה): אל תביא את האוטו למרכז העיר כי אתה עובד באיזה בנק ותסתום את העיר כל היום.

ועדת הכלכלה): שים את האוטו באזור שלך.

ועדת הכלכלה): ולמרכזי ערים, אם יבוא גם תושב, יצטרך לשלם.

ועדת הכלכלה): מי שיעשה את זה ינהל – אגב, ירושלים שאתה מכיר, יש לה אזורי חניה.

ועדת הכלכלה): עשתה את זה שנים.

ועדת הכלכלה): הדבר הזה משמעותי.

ועדת הכלכלה): אני מקצר, היושב-ראש.

מיקי לוי: היום זה יום חג.

מיקי לוי: אני לארג' איתכם.

ועדת הכלכלה): עוד נושא קטן: תיקון פקודת הקרקעות.

ועדת הכלכלה): יש למדינת ישראל חברות ידועות, נתיבי ישראל, שהיו להן אישורים בתהליכי הפקעה.

ועדת הכלכלה): אבל נוספו חברות של הצפון, של כביש בצפון, ונת"ע, שלא חלו עליהם הכללים האלה – אפשרנו להם להיכנס לחוק הזה כמו כולם.

ועדת הכלכלה): יש תדרים שמשרד הביטחון לא שילם עליהם, לא הסכים לשלם עליהם, ואז זה בעצם מעודד את כולם להשתמש רק בתדרים שצריכים.

ועדת הכלכלה): ככל שהעולם דיגיטלי יש צפיפות ומחסור בתדרים, אז המשרד ישלם על מה שהוא לוקח, יפנה את מה שאפשר לשוק האזרחי – וזה יוצר ריווח.

ועדת הכלכלה): יש עוד חוקים, אבל אני אסיים.

ועדת הכלכלה): אדוני יושב-ראש הכנסת, חברות וחברי הכנסת, עשינו ככל שניתן כדי לוודא שהחוקים שנוציא תחת ידינו יהיו ראויים, ישימים, ובעיקר יביאו בשורה לציבור הרחב במדינת ישראל.

ועדת הכלכלה): פעלנו יחדיו, חבריי ושותפיי לוועדה.

ועדת הכלכלה): אני רוצה להודות לחברי הוועדה שהיו פעילים, שנכחו, שהחליפו אותי, שהלכו למשימות משא ומתן עם משרדי ממשלה, שגישרו בין היבואנים ליצרנים, לכלכלה, לבריאות.

ועדת הכלכלה): אחת המתודות הייתה: חבר כנסת שמגלה עניין וחריצות, בעיה שמונחת בפתחנו – אין לנו זמן בדיון – לך, שב עם המשרדים, עם היצרנים, יבואנים, ותביא לנו הסכמות, תביא לנו פשרה.

ועדת הכלכלה): עשינו משימות אד הוק לחברי כנסת, ורבים מהם תרמו פה תרומה דרמטית לעבודה.

ועדת הכלכלה): אז אני רוצה להודות לחברי הוועדה – חברי הכנסת רון כץ, בועז טופורובסקי, לימור מגן תלם, שנמצאת פה.

ועדת הכלכלה): היא מצטיינת הנוכחות בוועדת הכלכלה.

ועדת הכלכלה): היא לא השאירה אותי דקה לבד.

ועדת הכלכלה): וגם יש לה נועם דרכים של התנהלות.

ועדת הכלכלה): גם הניסיון שלה כיועצת משפטית ממגדל העמק – היא הייתה לצידי.

ועדת הכלכלה): לא נשארתי לבד דקה.

ועדת הכלכלה): היא הייתה המגן והתלם שלי.

ועדת הכלכלה): לימור, תודה.

ועדת הכלכלה): חבר הכנסת יבגני סובה איתנו, מיכל שיר, מאזן גנאים, אורי מקלב, סמי אבו שחאדה וממלאי המקומות של החברים בוועדה, רון שפע, איתן גינזבורג, שמחליף אותי, יסמין פרידמן ושרון רופא אופיר.

ועדת הכלכלה): וגם חברי כנסת שאינם חברים בוועדה אך הגיעו לקחת חלק בדיוניה.

ועדת הכלכלה): הצוותים המצוינים שליוו את הוועדה: צוות הוועדה בהובלת ד"ר עידית חנוכה.

ועדת הכלכלה): עידית, רוצים להגיד לך תודה.

ועדת הכלכלה): והיועץ המשפטי של הוועדה עו"ד איתי עצמון.

ועדת הכלכלה): לכל אחד מהם יש עובדים מסורים וחרוצים שהיו פה לילות וימים והבינו שזה טירונות.

ועדת הכלכלה): יצאנו לטירונות, ועכשיו הטירונות נגמרת – יוצאים לקורס קצינים.

ועדת הכלכלה): צריך לבצע.

ועדת הכלכלה): אגב, שר האוצר אמר שזה יום היסטורי, הצהרת בלפור, לא?

ועדת הכלכלה): מה הוא אמר, 2 בנובמבר?

ועדת הכלכלה): לא יודע, ב-2 בנובמבר אני התגייסתי לגולני.

ועדת הכלכלה): זה התאריך.

ועדת הכלכלה): ב-2 בנובמבר 1987 התגייסתי לגולני.

ועדת הכלכלה): הצוות המשפטי של הוועדה, איתי עצמון, והצוות האישי שלי, העובדים שלי, שיר, ראובן, שלי וניר, צוות חברי הכנסת, אנשים מדהימים.

ועדת הכלכלה): הולכים איתי שנים רבות.

ועדת הכלכלה): עבדנו לילות כימים במטרה אחת – להיטיב עם אזרחי ישראל, להעביר פה חוקים, רפורמות, וכן, גם תקציב שהמדינה כל כך צמאה לו וליציבותו.

ועדת הכלכלה): לפיכך, אני מבקש לדחות את כל ההסתייגויות שהוגשו בפרקים שהצגתי ולקבלם בנוסח שאישרה הוועדה.

ועדת הכלכלה): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה ליושב-ראש ועדת הכלכלה חבר הכנסת מיכאל ביטון על העבודה – לך, לאנשי הצוות שלך.

מיקי לוי: בהצלחה.

מיקי לוי: יושב-ראש ועדת החוקה חוק ומשפט חבר הכנסת גלעד קריב, בבקשה.

חוק ומשפט): אדוני היושב-ראש, בוקר טוב.

חוק ומשפט): מבלי לפגוע בחגיגיות המעמד – ובעוד רגע אגש לדברים הכתובים – אני לא יכול להתעלם מן העובדה שאנחנו מציגים היום את תקציב המדינה והחוקים הנלווים לאחר שלוש שנים שבהן הבית הזה לא דן בנושאים האלה, כאשר במליאה אין ולו נציג אחד של סיעות האופוזיציה.

חוק ומשפט): כנראה שהפיליבסטר המיותר נגד חוק קרן העושר, שנועד להעשיר את הקופה של הדורות הבאים – כנראה הפיליבסטר המביש הזה חשוב יותר מהשתתפות בהצגת פרקי חוק ההסדרים.

חוק ומשפט): ועכשיו נחזור למעמד החגיגי.

מיקי לוי: מותר להצטער על כך.

חוק ומשפט): כן, להצטער ולהתבייש בשמם.

חוק ומשפט): אדוני היושב-ראש, חבריי וחברותיי חברי הכנסת הנכבדים, בפתח דבריי אני מבקש לברך את ראש הממשלה, את ראש הממשלה החליפי, את שר האוצר כמובן, כל שרי ושרות הממשלה ועימם גם את יו"ר סיעת רע"מ מנסור עבאס, וכמובן את חתן התקציב ויום ההולדת חברי אלכס קושניר, יו"ר ועדת הכספים, על הבאת תקציב המדינה לאישור הכנסת לאחר למעלה משלוש שנים שבהן התנהלה מדינת ישראל ללא תקציב לאומי מעודכן ומתאים.

חוק ומשפט): תקציב המדינה כולל בתוכו בשורות חשובות, ויש בכוחו לחלץ מערכות שלטון רבות מהקיפאון שאחז בהן בשנתיים האחרונות.

חוק ומשפט): מטבע הדברים, התקציב והחוקים הנלווים לו לא מגשימים את כל היעדים והשאיפות של מפלגתי, מפלגת העבודה, אך מכיוון שאנו מאמינים ובטוחים שזהו התקציב הראשון של הממשלה הנוכחית, אך בוודאי לא האחרון, אנו רואים בו צעד חשוב, נכון ומתבקש.

חוק ומשפט): אני מתכבד להביא בפני הכנסת לקריאה השנייה ולקריאה השלישית שלושה פרקים מתוך הצעת חוק התוכנית הכלכלית: פרק ג', העוסק בתאגידים שהוקמו על פי חוק; פרק ו' העוסק בהיוועדות חזותית במסגרת הליכים משפטיים בבתי המשפט; ופרק ט' הידוע, העוסק בנושא האסדרה הממשלתית – הרגולציה.

חוק ומשפט): לא אסתיר בפני חברי וחברות הכנסת את עמדתי כי שני הנושאים האחרונים שהזכרתי, ראוי היה להם להיות נדונים מחוץ לחוק ההסדרים, הן מחמת תוכנם והן מחמת היקפם.

חוק ומשפט): עם זאת אציין שוועדת החוקה קיימה כ-20 דיונים מעמיקים בפרקי החוק האלה, שהתפרסו על פני עשרות רבות ומאות של שעות.

חוק ומשפט): בדיונים אלו נטלו חלק גורמים רבים, לרבות מן החברה האזרחית, האקדמיה והמגזר העסקי, והשתתפו בהם כמובן חברי הוועדה מטעם סיעות הקואליציה, אך גם חברי וחברות כנסת מהאופוזיציה.

חוק ומשפט): לא נעלמה מעיניי העובדה שחוק ההסדרים הנוכחי הגיע אל חדרי הוועדות כאמור לאחר קיפאון של כמה שנים, ואני מקווה שהממשלה והכנסת בהובלתך תמצאנה את הדרך לצמצם את ממדיו של חוק ההסדרים בעתיד, ולקבוע מסמרות ברורים למה ראוי שייכלל בו ומה לא.

חוק ומשפט): לעניין פרק ג' של חוק התוכנית הכלכלית – בפרק זה מוצע לחייב תאגידים ציבוריים במינוי רואה חשבון מבקר בעריכתם של דוחות כספיים שנתיים, בהגשתם לשר הממונה על החוק שהקים את התאגיד ולחשב הכללי במשרד האוצר, ובפרסומם המלא באתר האינטרנט של התאגיד – ועליי לציין בהערת אגב שפלא שהדבר הזה לא הוטל כחובה עד היום.

חוק ומשפט): בדיוניה עמדה הוועדה על מציאת נקודת האיזון הראויה בין הטמעת חובה ברורה בדין של התאגידים שהוקמו על פי חוק לערוך דוחות כספים ולפרסמם ולפעול בשקיפות ביחס למחלוקות בינם לבין משרד האוצר והחשב הכללי, לבין השמירה הנחוצה על עצמאותם של התאגידים שנקבעה בחוק.

חוק ומשפט): בעניינים אלו הכניסה הוועדה שינויים משמעותיים בהצעת החוק הממשלתית, בתיאום מלא עם נציגי הממשלה.

חוק ומשפט): אנצל הזדמנות זו על מנת לקרוא למשרד המשפטים לקדם את הצעת החוק הכוללת, שתסדיר את מעמדם של התאגידים הציבוריים בישראל ואת דפוסי הפיקוח והבקרה של הממשלה על פעילותם.

חוק ומשפט): להצעת החוק הוגשו הסתייגויות, ואני מבקש מהכנסת לדחות אותן ולאשר פרק זה של הצעת חוק התוכנית הכלכלית.

חוק ומשפט): הפרק השני שאותו אבקש להציג נוגע להיוועדות החזותית של עצורים ואסירים במסגרת דיונים בבתי המשפט.

חוק ומשפט): הצעת החוק מבקשת לקבוע הסדר שיאפשר את קיומם של דיונים בעניינם של עצורים ואסירים בהיוועדות חזותית בהליכים פליליים, בהליכי מעצר, בוועדות שחרורים ובעתירות אסירים, למעט סוגים מסוימים של דיונים המוחרגים מההסדר ושאינם יכולים להתקיים בהיוועדות חזותית.

חוק ומשפט): הסדר מורכב וחשוב זה נקבע כהוראת שעה לתקופה של שנתיים, עם אפשרות להאריך את התקופה לשנתיים נוספות באישור הוועדה, והוא ילווה במחקר מעמיק שיבחן את ההשלכות של פילוט חשוב ותקדימי זה.

חוק ומשפט): הצעת החוק נועדה לחסוך את הצורך בניוד של מספר רב של עצורים ואסירים לבתי המשפט מדי יום, באופן שמכביד מאוד על העצורים והאסירים ושכרוכה בו גם עלות תקציבית ניכרת וגם השקעה רבה של משאבים ביטחוניים.

חוק ומשפט): היא תחסוך לעצורים ולאסירים שעות רבות שבהן הם נאלצים להיות "מטורטרים", במירכאות, בין בתי הכלא לבתי המשפט, לעיתים בתנאים קשים, ובמיוחד תחסוך להם את הצורך להיטלטל בהסעות לצורך הגעתם לדיונים טכניים בלבד או קצרים, כפי שאפרט.

חוק ומשפט): הוועדה קיימה סדרת דיונים בהצעת החוק החשובה מתוך רגישות גדולה להשפעתה על זכויות עצורים ואסירים, והיא עמדה על הכנסת שינויים לא מבוטלים בהצעת החוק על מנת לוודא את ההגנה הראויה על זכויות אלה.

חוק ומשפט): בנוסף עמדה הוועדה על כך שבמקביל לאישור הצעת החוק ישופרו התנאים במערך ההסעות ויינתנו לעצורים והאסירים תנאים הולמים בדרכם לדיונים בבתי המשפט.

חוק ומשפט): בעניין זה הושג סיכום בין משרד האוצר והמשרד לביטחון פנים על הקצאה של 32 מיליון שקלים בשנתיים הקרובות לטובת שיפור תנאי ההבאה של אסירים ועצורים לבתי המשפט, ובכוונת הוועדה לעקוב אחרי יישום התחייבות זו בתיאום עם ועדת הבט"פ של הכנסת.

חוק ומשפט): בהתאם להצעת החוק – ואדגיש רק עניין זה – שער הכניסה לאפשרות לקיים דיון בהיוועדות חזותית הוא בקשה מפורשת של העצור או האסיר ושל סנגורו.

חוק ומשפט): כלומר, לא ניתן יהיה לקיים דיון בהיוועדות חזותית ללא בקשה יזומה של העצור או האסיר, ובתנאי שהוא בגיר, מיוצג על ידי סנגור והגיש את בקשתו באמצעותו.

חוק ומשפט): לבית המשפט ניתן שיקול דעת מוחלט להחליט אם להיעתר לבקשה, וזאת אם שוכנע כי די בהשתתפות העצור או האסיר בדיון בהיוועדות חזותית ובהתחשב בין השאר במהות הדיון, בנסיבות הנוגעות לעצור או לאסיר ובמידת החשיבות שהעצור או האסיר יהיו נוכחים באולם בית המשפט.

חוק ומשפט): הצעת החוק קובעת רשימה ארוכה של דיונים מהותיים שלא ניתן לקיימם באמצעות היוועדות חזותית.

חוק ומשפט): אציין כי יישום החוק יחייב התקנת תקנות באישור ועדת החוקה ומתן אישור פרטני לכל מתקן כליאה ולכל אולם בית משפט, כך שהגורמים המוסמכים יוודאו את תקינות הציוד ואת התאמת המתקן לקיום היוועדות חזותית.

חוק ומשפט): הוועדה שוכנעה כי ההסדר המוצע, הכולל בתוכו הגבלות משמעותיות, מציג איזון ראוי בין הצורך לייעל את המערכת הקיימת לטובת העצורים ואסירים לבין הפגיעה שיכולה להתקיים מעצם קיום הדיון באמצעים טכנולוגיים.

חוק ומשפט): להצעת החוק הוגשו כמה הסתייגויות, ואני מבקש מחברי הכנסת לדחות אותן ולאשר את הצעות החוק בנוסח שהכינה הוועדה.

חוק ומשפט): לבסוף אציג בפני המליאה בקצרה את פרק י"ט של הצעת החוק.

חוק ומשפט): בפרק זה של חוק התוכנית הכלכלית מוצע לחוקק חוק חדש – חוק עקרונות האסדרה.

חוק ומשפט): החוק המוצע מבקש להסדיר את התהליך הפנים-ממשלתי הנוגע לתהליכי גיבוש וקביעת אסדרה, ובלעז – רגולציה.

חוק ומשפט): בהצעת החוק מוצע להקים רשות רגולציה שתהווה גורם מקצועי ממשלתי בתחום, תייעץ לרגולטורים ביחס לתהליכי הבחינה של רגולציה חדשה, תבחן ותמליץ לרגולטורים ביחס לטיוב רגולציה קיימת, תקדם תהליכי תכנון ותיאום בין רגולטורים, תסייע בהכשרה ובפיתוח מיומנויות בתחום הרגולציה ותייעץ לממשלה בענייני מדיניות רגולציה.

חוק ומשפט): במהלך דיוני הוועדה ערכנו שינויים רבים בנוסח החוק המוצע, בתיאום עם משרד ראש הממשלה, משרד האוצר ומשרד המשפטים ובתיאום עם סגן השר אביר קארה, כדי ליצור הסדר מאוזן, המאפשר מצד אחד לטייב את הרגולציה הקיימת, להפחית נטלי אסדרה עודפים ולהבטיח את איכותה של הרגולציה העתידית, ומצד שני לשמור על מעמדם של הרגולטורים, המאסדרים, כבעלי המומחיות והאחריות לתחום שעליו הם מופקדים.

חוק ומשפט): גם כאן עמדנו במקביל לדיוני הוועדה על התחייבות ברורה של הממשלה להקצות את המשאבים הנדרשים לחיזוק יכולת העבודה של המשרדים המאסדרים בתחום הרגולציה בצד הקמת הרשות החדשה.

חוק ומשפט): לא אפרט את כל השינויים הרבים שהוכנסו בהצעת החוק מפאת לוחות הזמנים, רק אציין כי מה שעמד לנגד עינינו הוא מציאת הסדר מאוזן שישמור על עצמאות הרגולטורים שנקבעה בחוק לבין הצורך לטייב את מהלך האסדרה או את פעילות האסדרה הממשלתית, ולבחון בין השאר את מלאי הרגולציה שנצבר במשך 73 שנות עצמאותה של מדינת ישראל.

חוק ומשפט): אני מבקש להודות לכל חברי וחברות הכנסת הרבים שנטלו חלק בדיונים בנושא המשמעותי הזה, שבו עסקה גם הנהלת הקואליציה, ובהם כאמור לסגן השר אביר קארה, לנציגי משרדי הממשלה ולעשרות נציגי המגזר העסקי והחברה האזרחית שליוו את הדיונים הרבים.

חוק ומשפט): גם לפרק זה הוגשו הסתייגויות, ואנו מבקשים לדחות אותן ולאשר את פרק י"ט בנוסח שהוצע על ידי הוועדה.

חוק ומשפט): לסיום, אני מודה לכל חברי וחברות ועדת החוקה שנטלו חלק בדיונים: למורנו ורבנו חבר הכנסת בני בגין, לחברי וחברות הכנסת כלפון, האוזר, השכל, מגן תלם, דוידסון, בזק, לסקי וסעדי; לחברי וחברות הכנסת הנוספים שטרחו והגיעו לדיונים, לרבות מקרב סיעות האופוזיציה, אזכיר מתוכם את חבר הכנסת שמחה רוטמן; תודה לצוות הוועדה המסור בראשותו של אסף פרידמן, לצוות הייעוץ המשפטי בראשותו של עו"ד גור בליי – ברכת יישר כוח לכולם על העבודה המסורה, המקצועית והלבבית.

חוק ומשפט): מי שלא ראה לילה לבן בוועדת החוקה לא ראה שמחה מימיו.

חוק ומשפט): הלוואי, אדוני היושב-ראש, שיתקיימו בנו בפתח דיוני התקציב דברי הברכה של יעקב לבנו יצחק, המופיעים בפרשת השבוע הזה: "ויתן לך האלהים מטל השמים ומשמני הארץ ורב דגן ותירש".

חוק ומשפט): תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה ליושב-ראש ועדת החוקה על העבודה המאומצת, לך, לאנשיך.

מיקי לוי: בהצלחה.

מיקי לוי: יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה חברת הכנסת אפרת רייטן, בבקשה.

הרווחה והבריאות): בוקר טוב, אדוני יושב-ראש הכנסת הנכבד, השר במשרד האוצר, יושבי-ראש ועדות נכבדים, חברים וחברות כנסת יקרים מאוד, חברי ועדת העבודה והרווחה, בוקר טוב לכולכם.

הרווחה והבריאות): אני גם רוצה, קודם כול, להשתתף ולהצטרף לדברים החשובים שאמר יושב-ראש ועדת החוקה הרב גלעד קריב, על היעדרם המוחלט של חברי האופוזיציה כאן הבוקר בהנחת התקציב.

הרווחה והבריאות): אני חושבת שזה ביזיון.

הרווחה והבריאות): אני חושבת שזה מעיד בעיקר על הצביעות שבה הם מאשימים אותנו.

הרווחה והבריאות): הינה אנחנו רואים – אני חושבת שתמונה אחת שווה יותר מאלף מילים.

מיקי לוי: אפרת, תעלי קצת את הדוכן וישמעו אותך.

מיקי לוי: מצד ימין יש כפתורים.

הרווחה והבריאות): בבקשה.

מיקי לוי: זה עולה והשני מוריד לגובה - - -

הרווחה והבריאות): זה רק מעיד כמה פעמים הייתי פה.

מיקי לוי: לא נורא.

מיקי לוי: לומדים.

מיקי לוי: גם אני עשיתי את הטעויות האלה.

הרווחה והבריאות): אני אומר ככה: עבודת ועדת העבודה והרווחה היא באמת זכות גדולה לעמוד בראשה ולנהל דיונים שעוסקים כפשוטם בחיים הפשוטים של האנשים, בחיים הפשוטים של החוליות שלעיתים נקראות החוליות החלשות של המדינה.

הרווחה והבריאות): ולזכותי הרבה ייאמר שהייתה לנו עבודה של כמעט חודשיים, יום וליל, עבודה מורכבת, מאתגרת, מעניינת ומרגשת, שבה ראינו את האזרחים, ראינו את האנשים שצריכים אותנו ולא ראו אותם.

הרווחה והבריאות): לא מעט באו אליי אימהות של ילדים נכים, שבבכי סיפרו לי איך בשנים הקודמות סילקו אותן מהוועדה, לא הקשיבו, לא ראו אותן, לא ראו את הצרכים הקטנים, האישיים, את מאות השקלים בחודש – אמרה לי – לקנות חיתולים, לא ראו ולא שמעו אותנו.

הרווחה והבריאות): והיא באה אליי בסוף הדיונים, לחצה את ידינו ופשוט אמרה לנו תודה.

הרווחה והבריאות): ורק בשביל הרגעים האלו, באמת, היה שווה לעבור השמצות, לעבור קריאות ביניים, סליחה, באמת, חסרות רמה, חסרות יסוד – בשביל אותם רגעים שבהם אנחנו באמת נמצאים כאן בשביל לשרת את האזרחים.

הרווחה והבריאות): זו המהות שלנו כולה.

הרווחה והבריאות): וכל הזמן התכתבתי עם הדברים המקסימים שאמרה גולדה מאיר בשנת 1953, כשהיא עמדה כאן כבר אז ודיברה על חוק הביטוח הלאומי, והיא אמרה: מדינת ישראל לא תישא בתוכה את האפשרות שאיש ואישה – כבר אז היא ידעה לדבר ככה – המגיעים לגיל השיבה, שהם יקללו את יום היוולדם, הם יישאו את ימי שיבתם בשמחה ובאושר מתוך הרגשה שהחברה והמדינה שאותה שירתו בעבודתם במשך שנים רבות יודעות לכלכל אותם גם לעת זקנתם.

הרווחה והבריאות): זה עמד לי כאילו היה כתוב אצלנו על הקיר בוועדה.

הרווחה והבריאות): זאת הייתה האג'נדה שלנו, לראות את הקשישים, לראות את הנכים, לראות את הילדים – לראות את קשי היום ולתת להם את המענה.

הרווחה והבריאות): אין מצב שהמדינה תפנה עורף.

הרווחה והבריאות): אנחנו גם מדינת רווחה.

הרווחה והבריאות): רווחה היא לא מילה גסה.

הרווחה והבריאות): אנחנו קיימנו דיונים עניינים, מקצועיים, מעמיקים, מכבדים; שמענו את כל הארגונים בנושאים אזרחיים כל כך מהותיים; עשינו שיתוף פעולה מלא עם הארגונים ועם משרדי הממשלה, וכמובן עם אגף התקציבים.

הרווחה והבריאות): אנחנו החלטנו לחזק את ההשקעה, אפילו מעבר לאותם חוקים ואותם פרקים שהגיעו אלינו לדיון, במאות מיליונים.

הרווחה והבריאות): החלטנו לחזק את רכיבי הפאזל השונים, הנחשבים כאמור המוחלשים, אבל ביחד הופכים את כולנו לאומה ייחודית, חזקה, עוצמתית ונצחית.

הרווחה והבריאות): ועוד מילה אחת שאני מוכרחה להתוודות.

הרווחה והבריאות): אומנם חברי האופוזיציה לא נמצאים פה כרגע, אבל אלו שכן הגיעו לחשו לנו שאם הם היו יכולים הם היו מצביעים בעד.

הרווחה והבריאות): הינה, יושב כאן חבר הכנסת מרעי ומהנהן בראשו.

הרווחה והבריאות): אמרו בצורה באמת ברורה: היינו מצביעים; החוקים שאתם עושים כאן – אנחנו בעדם.

הרווחה והבריאות): אנחנו נצביע נגד כי אנחנו רוצים להפיל את הממשלה, אבל מה שקורה כאן אצלכם בוועדה – שאפו, עבודה גדולה, והיינו מצביעים בעד.

הרווחה והבריאות): נו, אז זה אומר את שלו.

הרווחה והבריאות): אנחנו דנו בניצולי השואה.

הרווחה והבריאות): דנו במצבם של הקשישים, דנו בזכויותיהם של האנשים עם המוגבלויות אשר באמת במשך שנים נעדרו מהתקציב, ועכשיו יש להם לא רק תקווה, באמת אוויר לנשימה.

הרווחה והבריאות): אני אפרוס, ברשותכם, את הפרקים, את תמצית הפרקים שאנחנו דנו בהם בוועדת העבודה והרווחה, וכמובן אושרו פה אחד.

הרווחה והבריאות): ראשית, פרק ה' – פריסת המועדים להמשך עבודת ההנגשה.

הרווחה והבריאות): הממשלה ביקשה מאיתנו לדחות שוב – האמת, זאת לא הייתה הפעם הראשונה – לדחות את מועד הסיום של הנגשת המבנים הציבוריים.

הרווחה והבריאות): הבקשה הזו מבחינתנו הייתה מוקש במסגרת העבודה שלנו.

הרווחה והבריאות): אנחנו סברנו – וזו באמת הייתה מורת רוח מאוד קשה של חברי הוועדה, לאשר את בקשת הממשלה לדחות.

הרווחה והבריאות): ראינו תמונה עגומה, גילינו את זה במסגרת הדיונים – חוסר ההנגשה בישראל במרחב הציבורי, וחמור מכך, במבני הבריאות.

הרווחה והבריאות): אנחנו החלטנו שזו תהיה הבקשה האחרונה של ממשלת ישראל – אם זה משרד הפנים, משרד הבריאות, והמדינה, כולם, באמת, משרד האוצר – שלא יהיו יותר דחיות.

הרווחה והבריאות): אגב, רק אתמול המקרה המביך והמביש של השרה קארין אלהרר הראה בדיוק את הצורך בהנגשה של מקומות.

הרווחה והבריאות): שם דובר כנראה על מבני ציבור, וראינו את האומללות של שרה בכירה, שרת האנרגיה, שנאלצת לשבת שעתיים מחוץ למקום בגלל שהמקום אינו מונגש, אז לא צריך יותר להסביר כמה המטרה הזו חשובה.

הרווחה והבריאות): ולכן, עם האישור שלנו כוועדה לאשר את בקשת הדחייה של המועדים, חייבנו את הממשלה והעברנו את זה כאן בקריאה ראשונה, וכבר זה הגיע אלינו לוועדה, לעבודה של קריאה שנייה ושלישית.

הרווחה והבריאות): אנחנו הולכים לתקן את חוק הזכויות של שוויון לאנשים עם מוגבלויות, ולאשר בהחלט הטלת עיצומים כספיים.

הרווחה והבריאות): אנחנו ניתן בהחלט לנציבות כלים לאכוף את חובת ההנגשה, כדי שלא נימצא באותו מצב בעוד כמה שנים, ושוב ניאלץ לדון בבקשה נוספת של דחייה.

הרווחה והבריאות): אז הסדר הדחייה שמובא עכשיו בפני המליאה הוא הסדר שונה מהקודמים; הוא הסדר מדורג ומותנה, שעל פי בקשת הוועדה גם כולל חובת דיווח לוועדה בכל שלב.

הרווחה והבריאות): על פי המוצע, המועד להשלמת חובת ההנגשה ברשויות המקומיות תידחה בארבעה שלבים עד לחודש מרץ 2026.

הרווחה והבריאות): הדחייה לשנה נוספת בכל שנה תיעשה בכפוף לכך שהרשות המקומית השלימה את ביצוע ההנגשה ב-25% מהמבנים שטרם הונגשו, וכן הגישה למשרד הפנים ולנציבות רשימה של כל המבנים שיש לבצע בהם חובת הנגשה ותוכנית מפורטת להשלמת ביצוע ההנגשה.

הרווחה והבריאות): הוועדה קבעה כי משרד הפנים ידווח לוועדה בכל שנה על מספר הרשויות שקיבלו דחייה לפי ההסדר המדורג ואת תמונת המצב המעודכנת של ביצוע ההנגשה בכל רשות ורשות.

הרווחה והבריאות): לגבי משרדי ויחידות הממשלה, קבענו שהדחייה תיעשה בשלושה שלבים עד לסוף 2022 – הדחייה היא הרבה פחות גדולה – עם אפשרות להאריך בצו את המועד האחרון לביצוע ההנגשה רק עד יוני 2023.

הרווחה והבריאות): וגם הדחייה הזו תיעשה כפוף לביצוע וכפוף לדיווחים ומסמכים, וכל ההתקדמות של ביצוע ההנגשה.

הרווחה והבריאות): בנוגע למשרד הבריאות, ששם המצב אפילו היה חמור הרבה יותר – גם התקנות של נגישות בשירות עדיין לא נכתבו, ולכן הכנסנו כבר היום לחוק עצמו כמה כללים וכמה הוראות של הנגשה של השירות, וזה מעשה שלא נעשה עד היום.

הרווחה והבריאות): החובה להנגיש את השירות בבתי חולים, קופות חולים, כבר קיימת כמה שנים, ולא נעשתה עד היום.

הרווחה והבריאות): ולכן אנחנו כבר הכנסנו לכאן בהחלט כמה תקנות חדשות.

הרווחה והבריאות): עוד דבר – אני יכולה לתת פה כמה דוגמאות.

הרווחה והבריאות): למשל, אנחנו עיגנו בהצעת החוק את החובה להנגיש שירות בדרך של אספקת אמצעי עזר, הסתייעות בחיית שירות, מתן שירותי תרגום, ובכלל זה תרגום לשפת הסימנים ועוד.

הרווחה והבריאות): הוועדה קבעה שמשרד הבריאות יגיש לוועדה עד חודש מאי 2022 תוכנית מפורטת של התאמות הנגישות של שירותי האינטרנט הניתנים במסגרת שירותי הבריאות ואת המועדים לביצוע ההתאמות האמורות.

הרווחה והבריאות): כאמור, לאורך כל הדיונים אנחנו ראינו לנגד עינינו רק את טובתם של האנשים עם המוגבלויות, וניסינו ליצור הסדר מאוזן, שמצד אחד, דוחה אומנם את המועד להנגשה לגבי גופים מסוימים, ומצד שני, מבקש להגביר את האכיפה והפיקוח על הגופים שחייבים בהנגשה.

הרווחה והבריאות): הוועדה ביקשה בנוסף לעגן כבר עכשיו, כאמור, את חובת הנגישות בשירות מערכת הבריאות.

הרווחה והבריאות): הביטוח הלאומי, פרק ו' – אנחנו טיפלנו בסימן א', שעסק בהבטחת הכנסה ומענקי עבודה להורה העצמאי.

הרווחה והבריאות): אז כדי לעודד הורים עצמאים להשתלב בשוק העבודה, מוצע להאריך את הוראת השעה שקובעת כי לעניין הזכאות לגמלת הבטחת הכנסה ולתשלום מזונות לא יובא בחשבון חלק גדול יותר מהכנסות העבודה של זכאי שהוא הורה עצמאי.

הרווחה והבריאות): בעד ההכנסות שמעל סכום שאינו מובא בחשבון ועד סכום של 3,567 שקלים ינוכה שיעור של 75% מההכנסה במקום 40%.

הרווחה והבריאות): זה שיעור הרבה יותר גדול.

הרווחה והבריאות): ובעד חלק מההכנסות העולה על 3,567 שקלים, הניכוי יישאר רק 40% מההכנסה.

הרווחה והבריאות): התוספת שיקבל ההורה העצמאי כתוצאה מהארכת הוראת השעה, תנוכה ממענק העבודה, שזה מדי שנה.

הרווחה והבריאות): הוראת השעה תחול רטרואקטיבית מיולי, מ-7 ביולי 2021 ועד סוף 2022.

הרווחה והבריאות): ואנחנו הצענו להוסיף גם חובת דיווח של רשות המיסים והמוסד לביטוח לאומי לוועדה על יישום הוראת השעה, כדי לבחון בעתיד את יעילותו של התיקון.

הרווחה והבריאות): עלה שם דיון על אם זאת הדרך הנכונה, נוכח הוראת השעה שהחלה לפני כשנה, ועדיין אין את הנתונים המספקים – אז היה שם דיון אם באמת זאת הדרך הנכונה או שצריך להגדיל את מענק העבודה מדי שנה עבור אותה הורים עצמאים.

הרווחה והבריאות): ואנחנו נעמוד אחרי זה.

הרווחה והבריאות): היה לנו סעיף גדול מאוד שדיבר על השיבוב, שזאת מילה מאוד מאוד בעייתית.

הרווחה והבריאות): ועם זאת, אנחנו דיברנו על כך והגענו, ואנחנו ממליצים – חוק הביטוח הלאומי קובע שהמוסד לביטוח הלאומי זכאי לתבוע – זה הרקע – ממעסיק פיצוי על הגמלאות.

הרווחה והבריאות): מנגד, המזיק מנכה את הפיצויים.

הרווחה והבריאות): מנגנון ההתחשבנות הגלובלי שנקבע עכשיו, ואותו אנחנו מעבירים כאן, משנה לחלוטין את כל מה שהיה עד היום, ומוצע לקבוע בחקיקה ראשית את ההסדר הגלובלי.

הרווחה והבריאות): ההסדר יחול החל משנת 2023, שלפיו בשנים 2023 ו-2024 תעביר כל חברת ביטוח, למעט קרנית, בכל חודש 10% מסך דמי הביטוח שגבתה עבור ביטוח בתחום זה.

הרווחה והבריאות): ומשנת 2025 ואילך יעלה השיעור ל-10.95%.

הרווחה והבריאות): הסכומים האלה יעברו כולם ישירות לביטוח הלאומי.

הרווחה והבריאות): זה יחסוך הרבה מאוד זמן, כספים, מאמצים, מהאזרח, ממערכת השיפוט.

הרווחה והבריאות): הסיפור הזה של השיבוב הוא שינוי דרמטי מאוד של מערכת היחסים בין המוסד לביטוח הלאומי לבין חברות הביטוח והמדינה.

הרווחה והבריאות): עכשיו חלק אחד שאני מוכרחה לתת עליו שתיים-שלוש דקות, ברשותך.

הרווחה והבריאות): אני יודעת שאני גולשת מהזמן.

הרווחה והבריאות): אנחנו דנו בביטוח הנכות.

הרווחה והבריאות): הרפורמה שנערכה כאן בביטוח הנכות, בביטוח, ובעצם בקצבאות, העלאת הקצבאות של האנשים עם מוגבלויות, היא דרמטית ומרחיקת לכת ברמה שמרגשת אותנו באמת כל פעם מחדש.

הרווחה והבריאות): במסגרת העבודה הממושכת אנחנו הצלחנו להוסיף עוד כ-900 מיליון שקלים נוספים מעבר לתיקון 200 של 2018; עוד 900 מיליון שקלים, שבהם 300 מיליון שקלים לילדים עם מוגבלויות.

הרווחה והבריאות): אנחנו נאבקנו עליהם מהיום הראשון.

הרווחה והבריאות): זה לא הדבר היחיד הגדול.

הרווחה והבריאות): יש כל כך הרבה סעיפים בתוך הרפורמות – ואני יודעת שהזמן שלנו קצר – אבל העלינו את הקצבה - - -

מיקי לוי: - - - כי יש טענות על התקציב שהוא לא חברתי.

הרווחה והבריאות): הוא מאוד לא חברתי.

הרווחה והבריאות): החלק הזה הוא הכי לא חברתי שאפשר לדמיין, באמת.

הרווחה והבריאות): העלינו את הקצבה החודשית ל-3,700 שקלים; העברנו כספים גם לאנשים שנמצאים במוסדות, שעד היום הם לא קיבלו כסף אליהם ישירות – יקבלו גם כסף אליהם ישירות; נכים שעוברים מקצבת נכות לקצבת אזרח ותיק – העלינו להם את זה למרות שבג"ץ אמר:

הרווחה והבריאות): אני לא רוצה להתערב, ולמרות שבדיונים הקודמים של 2018, גם שם הם לא התערבו; העלינו ב-25% נוספים, שזה מאות שקלים לחודש; את הדיסרגרד העלינו ל-5,300 שקלים; הכנסנו את האנשים שהם פגועי נפש, הורדנו את הסף, והם יכולים היום לקבל שירותים מיוחדים, וזו קבוצה ענקית של אנשים שעד היום לא הייתה זכאית לזה; הכנסנו ועדות חדשות; הנכים המונשמים הקשים ביותר הולכים לקבל; העולים החדשים שלא היו זכאים.

הרווחה והבריאות): באמת הרשימה כאן היא רפורמה ענקית שהכנסנו כאן במסגרת הדיונים האלה, ואני כל כך גאה בעבודה שנעשתה לנו.

הרווחה והבריאות): הניידות היא פשוט רפורמה יוצאת דופן.

הרווחה והבריאות): אני אדלג פה על הדברים, הואיל ואני מבינה שהזמן שלנו קצר.

הרווחה והבריאות): אני רק אומר עוד מילה אחת לגבי הפרק הנוסף שבו דנו, וזה ההטבות לניצולי שואה.

הרווחה והבריאות): וגם בעניין הזה הוועדה אישרה פה אחד – ואנחנו מציעים להגדיל את המענק השנתי לזכאים לקבל את המענק השנתי.

הרווחה והבריאות): זה אותם ניצולי שואה שלא זכאים לתגמול חודשי, מסכום של 3,960 שקלים לסכום של 6,500 שקלים חדשים.

הרווחה והבריאות): זו הייתה בהחלט עוד מדרגה ועוד צעד לקראת ניצולי השואה שלא היו זכאים לה במעגל הראשון.

הרווחה והבריאות): ולסיום, צריך להגיד תודה לכל האנשים היקרים שהיו; רוב האנשים שישבו בוועדה היו חדשים, חברי כנסת חדשים.

הרווחה והבריאות): אנוכי, כמובן, וגם יתר חברי הוועדה היו או חדשים או צעירים.

הרווחה והבריאות): יוראי להב, אלינה ברדץ', מופיד מרעי, מירב בן ארי, מיכל רוזין, שירלי פינטו קדוש, מאזן גנאים ואוסאמה סעדי; כולם עשו עבודה יוצאת דופן ומיוחדת, ואני רוצה להודות להם ולמנהלת הוועדה ענת כהן שמואל, ליועצת המשפטית נועה בן שבת ולכל הצוות הנהדר שעבד ועזר לנו; לצוות של הלשכה שלי, הנהדר, שעשה ימים ולילות, ליעל, יעל מקסים והילה.

הרווחה והבריאות): וזאת הייתה רק הסנונית הראשונה.

הרווחה והבריאות): אנחנו מבטיחים שגם בהמשך אנחנו נמשיך לראות כל אחד ואחד מאזרחי ישראל, נמשיך ונפעל עבור כולם.

הרווחה והבריאות): תודה רבה.

מיקי לוי: רפורמות בהחלט ברוכות.

מיקי לוי: וזו התקדמות בלתי רגילה, מה ששמענו כאן מהוועדה.

מיקי לוי: יישר כוח ובהצלחה.

מיקי לוי: יושבת-ראש ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, בבקשה, עשר דקות לרשותך.

מיקי לוי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, אדוני השר, קודם כול אני אתחיל בתודות, כי אחר כך אני אשכח ויוצא לא יפה.

מיקי לוי: אני רציתי להודות ללשכות המשפטיות שלי, כי אני עבדתי עם שתי לשכות משפטיות, גם איתי וורד, שזה ועדת הכלכלה, וגם ועדת הפנים.

מיקי לוי: בוועדת הפנים בעצם התגייסו כולם בהרכב.

מיקי לוי: מתן, לירון, רעות, תומר, גלעד, כולם היו שם.

מיקי לוי: עשינו עבודה יוצאת מן הכלל, כי הרפורמות שאנחנו טיפלנו בהן – 1.

מיקי לוי: זה היה הכי יקר בתולדות מדינת ישראל; 2.

מיקי לוי: זה היה הכי רגיש.

מיקי לוי: הגדרה מדויקת.

מיקי לוי: אז זה בעצם מה שהיה אצלי.

מיקי לוי: זו הגדרה מדויקת.

מיקי לוי: עכשיו, גם למנהלת הוועדה לאה, ולצוות שלנו.

מיקי לוי: בשעות לא שעות קיימנו דיונים, לפעמים 14 שעות ברצף, אז שתבינו את גודל העניין.

מיקי לוי: גם הצוות שלי, היועצים הפרלמנטריים שלי והלשכה שלי, נפלנו מהרגליים.

מיקי לוי: ואנחנו חייבים לדאוג לשיפור תנאי העבודה של היועצים הפרלמנטריים.

מיקי לוי: זה לא יפה שכאשר הם נשארים איתי לישון ארבע שעות במלון, כי בבוקר יש דיון נוסף, מנכים מהם מס.

מיקי לוי: אבל על זה, אדוני היושב-ראש, נדבר אחר כך.

מיקי לוי: אני לא אעזוב אותך כי אנחנו נטפל בזה.

מיקי לוי: כן, יועצים פרלמנטריים זה הכי חשוב, מאוד חשוב.

מיקי לוי: כשראיתי את זה, זה נורא עצבן אותי.

מיקי לוי: החוק במדינת ישראל מחייב תשלום מס על כל הטבה.

מיקי לוי: תקשיב, אם החוק הוא לא חכם במיוחד, אז משנים את החוק.

יעל רון בן משה: וזה בייחוד מפלה חברי כנסת שגרים רחוק, ואין להם שום דרך אחרת להתנהל מהבית לעבודה - - -

יעל רון בן משה: יופי.

יעל רון בן משה: לא רק חברי כנסת, גם יועצים פרלמנטריים.

יעל רון בן משה: לא ייתכן שאני ב-1:00 סיימתי את הדיון וב-8:00 אני צריכה לחזור, והיועצים שלי נשארים בבית מלון – כאילו זה תענוג – ועוד מנכים מהם מס.

יעל רון בן משה: ועדה ציבורית שעלולה לקום, צריכה לקום, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: היא קמה.

מיקי לוי: לא לא לא.

מיקי לוי: אנחנו לא נעזוב אותך בשקט.

מיקי לוי: היא קמה אחרי שלוש שנים, סוף-סוף.

מיקי לוי: אני עם התודות סיימתי.

מיקי לוי: שוב פעם, הלשכות המשפטיות שלי, יש בפנינו דרך ארוכה; יש לנו מטרו בהמשך.

מיקי לוי: כל נושא דת ומדינה לא הולך לשום מקום.

מיקי לוי: יהיה לנו שמח.

מיקי לוי: אני, ברשותכם, אציג שתי רפורמות שהיו אצלי בוועדה.

מיקי לוי: הרפורמה הראשונה הייתה חוק המטרו.

מיקי לוי: הדבר הזה עבר איכשהו מתחת לרדאר התקשורתי, וטוב שכך.

מיקי לוי: אבל מצד שני, חבר'ה, תקשיבו: הפרויקט הכי יקר בתולדות מדינת ישראל, 150 מיליארד שקל.

מיקי לוי: כן, אנחנו לא נראה את המטרו מחר, זה ייקח זמן – אגב, חוק המטרו התגלגל בממשלות הקודמות שלנו מ-2012; לא העזו להתקדם, לא העזו לעשות.

מיקי לוי: כולנו יודעים על ה-collapse שאנחנו רואים בכבישים, והרפורמה התגלגלה שם, וזה פשוט לא עניין אף אחד.

מיקי לוי: כן, האזרחים יעמדו בפקקים, וכן, אנחנו נקשקש בינינו, מיליארד פה מיליארד שם.

מיקי לוי: פתאום באה הממשלה הזאת, והתברר שאפשר: אפשר להניע, אפשר להתקדם.

מיקי לוי: המטרו יוצא לדרך.

מיקי לוי: 150 מיליארד שקל.

מיקי לוי: כן, זה לא יקרה מחר, גם לא מוחרתיים, אבל התחלנו.

מיקי לוי: יש תכנון, מקימים רשות, בשיתוף פעולה יוצא מן הכלל עם השלטון המקומי.

מיקי לוי: זה ישרת ארבעה מיליון איש בגוש דן, 24 רשויות.

מיקי לוי: ואם אנחנו מסתכלים על קצב גידול האוכלוסייה, בעוד כמה שנים כל האוכלוסייה בגוש דן תגדל בעוד מיליון איש.

מיקי לוי: חבר'ה, אם אנחנו לא נעשה עם זה משהו, עוד מעט מדינת ישראל בכלל תהיה פקק אחד גדול.

מיקי לוי: עכשיו זה כבר בלתי נסבל.

מיקי לוי: אז אנחנו הקמנו את זה ועשינו, וחוקקנו מודל של מימון, עם שיתוף פעולה יוצא מן הכלל של כל הגורמים, גם הממשלה, וגם השלטון המקומי, למרות שכן, זה קשה, וכן, זה יעלה כסף.

מיקי לוי: יכול להיות שהאזרחים יצטרכו להרגיש אי-נוחות מסוימת, אבל מה לעשות, זה מה שהיו צריכים לעשות לפני 10 או 20 שנים, ולא עשו, פחדו.

מיקי לוי: כי לעשות זה מפחיד.

מיקי לוי: לדבר שטויות זה חופשי-חודשי, נכון?

מיקי לוי: כי על זה לא גובים כסף.

מיקי לוי: אז כן, איך אומרים?

מיקי לוי: הכלב נובח, השיירה הולכת, והשיירה פה תלך חזק ולהרבה שנים קדימה.

גלעד קריב: למה את מזכירה דווקא כלבים?

גלעד קריב: זה פתגם.

גלעד קריב: זה פתגם ידוע.

גלעד קריב: הכלב נובח – השיירה הולכת.

גלעד קריב: אז שימשיכו לנבוח, והשיירה והממשלה תמשיך לעבוד.

גלעד קריב: ואנחנו נעשה מטרו ואנחנו נעשה דברים אחרים, ונעשה רפורמות, וכן כשרות, והכלב נובח, מה לעשות.

מיקי לוי: לא, בואו נגיד: אנחנו נעשה, הממשלה תעשה, ונעשה גדולות ונצורות לטובת האזרחים.

מיקי לוי: בואו נישאר בזה.

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: רעשי הרקע ימשיכו.

מיקי לוי: נעשה את זה ככה.

מיקי לוי: יופי.

מיקי לוי: אז בנושא המטרו, החוק הגדול עוד לפנינו, אבל התחלנו.

מיקי לוי: והממשלה הזאת הייתה מספיק אמיצה כדי לקחת משהו גדול, מורכב, ופשוט לעשות את זה, למרות כל הביקורת.

מיקי לוי: החוק הגדול עוד לפנינו ואנחנו נמשיך לעבוד עליו.

מיקי לוי: ולכן אני מבקשת להוריד את כל ההסתייגויות, לא להסכים – איך אומרים את זה בצורה פרלמנטרית – להתנגד לכל ההסתייגויות שהוגשו, כי זה טוב למדינת ישראל.

מיקי לוי: להעביר את הרפורמה על פי החלטת הוועדה.

מיקי לוי: בדיוק.

מיקי לוי: עוד סקופ אחד קטן: הצלחתי להגיע להסכמות עם משרד האוצר, שאנחנו, דרך פרויקט המטרו, בגלל שמדובר על הפקעות גדולות של קרקעות, נכניס שם פורמולה מסוימת לנושא הדיור.

מיקי לוי: זאת אומרת, ברגע שהמדינה עושה כזה פרויקט, הוא חייב גם להביא תועלת חברתית-כלכלית.

מיקי לוי: אז ברגע שהמדינה תעשה הפקעות בקרקעות או פינוי קרקעות, אנחנו גם רוצים שזה ייתן מענה לנושא מצוקת הדיור – לדיור בר-השגה או דיור לשכבות החלשות, או דיור בשכירות.

מיקי לוי: זאת אומרת, זו תהיה בעצם הבשורה הענקית, בנוסף לנושא התחבורה, של הפרויקט הזה.

מיקי לוי: וכמובן, זה מנוע צמיחה אדיר, והכסף שהמדינה תשקיע יישאר בתוך המדינה.

מיקי לוי: זה גם לתעשייה, גם לכוח אדם.

מיקי לוי: יש כבר התארגנות במוסדות חינוך, כי חסרים לנו מהנדסים, חסרים לנו מהנדסים וטכנאים.

מיקי לוי: הינה, מי שרוצה לעבוד ולהרוויח יפה – פרויקט המטרו מחכה.

מיקי לוי: יש עכשיו 400 משרות סטודנטים בחיפה, לדעתי.

מיקי לוי: הממשלה הגדילה את כמות הסטודנטים במקצועות האלה כדי לתת מענה למטרו.

מיקי לוי: אז אנא מכם.

מיקי לוי: זה היה כסף.

מיקי לוי: שם זה היה מורכב, אבל זה רק כסף.

מיקי לוי: נושא הכשרות היה נושא רגיש כי שם זה היה רגש, זה נושא הדת, או שניסו לעשות את זה ולהפוך את זה לנושא דתי.

מיקי לוי: שום דבר.

מיקי לוי: זה כסף, כסף וכסף.

מיקי לוי: זה מיליארדים.

מיקי לוי: כוח, שליטה, כיסא, כבוד ואחיזה בקרנות המזבח.

מיקי לוי: הרבנות הראשית מזמן צריכה רפורמות.

מיקי לוי: ומי שמעוניין, שיקרא את דוח מבקר המדינה על מה שקורה שם.

מיקי לוי: עוד מעט אני בוועדות אתחיל לצטט את זה פרק-פרק, שאנחנו נבין איפה אנחנו נמצאים.

מיקי לוי: נושא הכשרות, מזמן ברור שזה לא עובד טוב, זה לא כשרות ולא נעליים.

מיקי לוי: הקשר הלא-בריא הזה של משגיח–מושגח, אנחנו רואים את הסיפורים האלה מאזרחים כל יום.

מיקי לוי: רק לאחרונה פורסם הסיפור בערוץ 12 על מקרה מצער, לפחות ככה זה פורסם, שמשגיח החליט להטריד מינית את בעלת העסק, היא התנגדה, ופסלו לה את תעודת הכשרות.

מיקי לוי: זה פורסם ב-N12.

מיקי לוי: תוך כדי דיוני הוועדה, שעות על גבי שעות, גילינו גם שיש בעיות באיכות הכשרות, יש בעיות עם משגיחי כשרות, כי המקצוע הזה אף פעם לא היה מוסדר.

מיקי לוי: עם כל הגעוואלד הזה, עד כמה הכשרות חשובה ובדמנו, אף אחד לא טרח להסדיר את המקצוע.

מיקי לוי: התברר שמשגיח כשרות, כל אחד יכול.

מיקי לוי: מי שסיים ישיבה והלך, הוא משגיח כשרות; לא למד, לא עבר מבחנים, שום דבר.

מיקי לוי: הסדרנו את המקצוע.

מיקי לוי: אמרנו, זה מקצוע מכובד, שלא יהיה יותר בצורה לא תקינה.

מיקי לוי: עם תעודה.

מיקי לוי: דאגנו גם כן למשגיחים ותיקים שלא ייזרקו לרחוב.

מיקי לוי: דאגנו להסדרה של מועצות דתיות, למרות שבהתחלה זה לא היה בחוק.

מיקי לוי: דאגנו להכניס יבוא – מיכאל ביטון הלך.

מיקי לוי: עם כל רפורמת היבוא שעברה בוועדת הכלכלה, אם אנחנו בכשרות לא היינו מכניסים את היבוא, זה פשוט לא היה – אות מתה.

מיקי לוי: אז דאגנו גם כן להכניס את הסיפור של יבוא ופתחנו את שוק היבוא.

מיקי לוי: ועכשיו לא רק הרבנות תהיה אחראית על שוק היבוא, גם הגופים הפרטיים שיקומו פה, יקבלו רישיון, יקבלו אפשרות להתעסק ביבוא.

מיקי לוי: והתברר שהמדינה לא רועדת.

מיקי לוי: הכול בסדר.

מיקי לוי: השמש זורחת.

מיקי לוי: הכול טוב.

מיקי לוי: אפשר.

מיקי לוי: התברר שאפשר.

מיקי לוי: אז כל הבכי הזה והמעשה'ס וגעוואלדים וזה – תניחו.

מיקי לוי: כוח, כסף, שליטה.

מיקי לוי: אז זו רק ההתחלה.

מיקי לוי: אנחנו גם דאגנו שהבד"צים הפרטיים יתכבדו וילכו למדינה ויקבלו רישיון.

מיקי לוי: איזה פלא, התברר שבד"ץ העדה החרדית כבר לקח עורכת דין כדי להסדיר את עצמו, מה שהם לא עשו 73 שנה, כדי לקבל רישיון ולעבוד לפי חוק, ולשלם מיסים.

מיקי לוי: אז התברר שאפשר.

מיקי לוי: כמובן, הכנסנו פיקוח פרלמנטרי מאוד הדוק על כל הרפורמה הזו.

מיקי לוי: כמובן שהרפורמה בכשרות זה גם כן מה שאמור להוריד לנו את יוקר המחיה, וזה חד-משמעית ברור: כשאין כפל תעודות אז זה יותר זול.

מיקי לוי: ובגדול, עשינו פה היסטוריה, חבריי חברי הכנסת.

מיקי לוי: מה שלא העזו לגעת בו 73 שנה, עשינו את זה.

מיקי לוי: זה כוחה של הממשלה הזאת.

מיקי לוי: זו ממשלה שבאה לעשות, ממשלה שבאה לשנות, ממשלה שבאה לקדם את מדינת ישראל קדימה למאה ה-21, ולא להתעסק רק בקומבינות פוליטיות ובשאכער-מאכער.

מיקי לוי: אז יש לנו עוד דרך ארוכה, יש לנו עוד רפורמות רבות שאנחנו נתעסק בהן אחרי התקציב וחוק ההסדרים.

מיקי לוי: לכן אני מבקשת להתנגד לכל ההסתייגויות שהוגשו לחוק הזה, לפרק הזה, ולהצביע כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי.

מנסור עבאס: הבאה בתור, יושבת-ראש ועדת הבריאות, חברת הכנסת עידית סילמן, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, עידית.

ועדת הבריאות): תודה רבה, היושב-ראש.

ועדת הבריאות): חברי וחברות הכנסת, אז נפתח בכמה מילים שהן באמת מילים שמגיעות מהלב, שאומרות שכאן כולם צריכים להניח לתקציב לעבור כי הוא של אזרחי ואזרחיות מדינת ישראל.

ועדת הבריאות): תקציב הוא לא משחק וכלי פוליטי, הוא נשמת אפה של מדינה מתפקדת ומנוהלת עם סדרי עדיפויות, עם תכנון ארוך טווח של משרדי ממשלה, עם תוכניות חומש ורפורמות מקיפות שלא נראה כמותן עשרות שנים; תוכניות שהעלו אבק בקלסרים קורמות פתאום עור וגידים.

ועדת הבריאות): כמי שעומדת בראש הקואליציה ראיתי מקרוב את המאמצים הכבירים של כל השותפים בה, כאשר מטרה אחת לנגד עיניהם – הוצאת המדינה מהקיפאון.

ועדת הבריאות): באחריות, בשיקול דעת, התגברנו ביחד על כל החסמים והמכשולים, וטובת האזרח היא זו שהנחתה אותנו.

ועדת הבריאות): השיתוק הפוליטי שממנו יצאנו רק לפני ארבעה חודשים נתן את אותותיו בתחומים רבים.

ועדת הבריאות): בחירות נוספות כעת, כפי שהיו רוצים לראות אולי באופוזיציה, הן ההגדרה המילונית לטירוף הדעת ולחוסר אחריות קיצוני.

ועדת הבריאות): תמיד אמרתי שעולם הבריאות צריך להכתיב את המציאות במדינת ישראל.

ועדת הבריאות): עד שאתה נכנס לשער בית החולים אתה יכול להיות יהודי, אתה יכול להיות מהקהילה הערבית, החרדית, הדתית, החילונית; אבל ברגע שאתה נכנס, וזה מדהים, כי אתה נכנס במצוקה, אתה מקבל מעמד אחר, מעמד שבעולם בחוץ אתה לא תקבל – שוויון מוחלט על שולחן הניתוחים, יחס וכבוד מול שירותי הרפואה.

ועדת הבריאות): אנחנו בתקופה מאוד מאתגרת – קורונה, חיבורים פוליטיים מאתגרים, ועכשיו אנחנו נמדדים ברמת המוסר והיחס שלנו לאחר.

ועדת הבריאות): כגודל הקושי, כך גודל הפוטנציאל.

ועדת הבריאות): זכות גדולה עבורי לעמוד בראשות ועדת הבריאות לאחר שנתיים של מגפה עולמית ששמה את מערכת הבריאות בקדמת הבמה ובחזית המלחמה בנגיף, מערכת שמלאה בחמלה ובחסד.

ועדת הבריאות): זו ועדה שתקדם את עולם הבריאות המצוין שלנו מדרגה אחת קדימה, ואף יותר; עולם של ערכים, מצוינות, מקצועיות, אנושיות והבנה, שיובילו אותנו למדינה ולעולם טוב יותר.

ועדת הבריאות): אני רוצה להודות לראש הממשלה, לראש הממשלה החליפי, לשרים, לשר האוצר אביגדור ליברמן, לשר חמד עמאר, פה, כיד ימין בכנסת, לחברי הוועדה, שצללו עמוק לחומר, לצוות הוועדה המקצועי.

ועדת הבריאות): אני גאה בהפרדה שנעשתה כאן, ונוצרה בעצם ועדת בריאות משל עצמה.

ועדת הבריאות): תודה לכל יושבי-ראש הוועדות המקצועיים והמסורים.

ועדת הבריאות): תודה, אלכס, יושב-ראש ועדת הכספים, חבר יקר, ויום הולדת שמח.

ועדת הבריאות): תודה לרופאים, לרופאות, למטפלים, למטופלים, למתמודדים, לחולים, למשפחות, לכוחות העזר וכוחות הניקיון, שהם אלה שמאפשרים מערכת בריאות חזקה ומתפקדת.

ועדת הבריאות): תודה לצוות הפרלמנטרי הרחב של כל הסיעות כאן ולצוות הפרלמנטרי שלי.

ועדת הבריאות): תודה לחברי הוועדה היקרים שיושבים כאן גם הבוקר, אלינה ברדץ' יאלוב, אחמד טיבי, אלון טל, טטיאנה מזרסקי, עלי סלאלחה, מופיד מרעי, שהם חברים מן המניין בוועדה ושהוסיפו רבות.

ועדת הבריאות): חברים, יש פה בשורה אדירה למערכת הבריאות בישראל.

ועדת הבריאות): החוק הזה, שעוסק בהתחשבנות בין קופות החולים לבתי החולים, שאותו אני מציגה כאן, הוא רק תחילתו של שינוי.

ועדת הבריאות): ועדת הבריאות בראשותי השקיעה עשרות שעות של דיונים על החוק, ביחד עם קופות החולים, בתי החולים, מומחי כלכלת בריאות, הציבור והאוצר, וההשקעה השתלמה.

ועדת הבריאות): הצלחנו להזרים חצי מיליארד שקלים נוספים למערכת הבריאות, ומבחינתי זהו צעד ראשון בשורה של מהלכים שאותם אני מתכוונת להוביל, שייגעו בבריאות של כל אזרח.

ועדת הבריאות): ועדת הבריאות בראשותי תפעל בכל האמצעים לצמצום הפערים האדירים בבריאות בין המרכז לפריפריה, גם החברתית וגם הגיאוגרפית.

ועדת הבריאות): זו השליחות שלי.

ועדת הבריאות): וכן, באשר לחוק עצמו, אנחנו נאמר ונציין כי הוועדה עסקה בחקיקה בעניין ההתחשבנות בין קופות החולים ובתי החולים הציבוריים הכלליים.

ועדת הבריאות): זה הסדר מורכב ביותר, עם מעל 100 מיליארד שקלים, שנועד לאזן בין קופות החולים לבתי החולים במטרה להבטיח, לשמור ולייעל את מערכת הבריאות על ידי אותם תמריצים כלכליים, שמטרתם מצד אחד למנוע גידול בלתי מבוקר במתן שירותי בריאות בבתי החולים, ומצד שני – להבטיח לבתי החולים יציבות פיננסית.

ועדת הבריאות): ועדת הבריאות דנה בהסדר לעומקו, ואף הכניסה בו שינויים משמעותיים.

ועדת הבריאות): במהלך דיוני הוועדה הוחרגו מהסדר ההתחשבנות בתי חולים שהיקף ההתחשבנות הממוצע שלהם מול קופות החולים בשנים 2018 ו-2019 היה נמוך מ-22 מיליון שקלים.

ועדת הבריאות): בהסדר הנוכחי הוצע כי חישוב תקרת הצריכה לבית חולים שבשנת 2017 ו-2019 הגדיל את פעילותו באופן משמעותי, לעומת ממוצע הגידול של פעילות שאר בתי החולים, יכלול הפחתה של שיעור מסוים.

ועדת הבריאות): ההסדר החדש ביקש ליצור תמריצים לפתרון מצוקת המחלקות הפנימיות בבתי החולים בישראל – כן, אותן מחלקות שאנחנו כל הזמן מדברים עליהן – וזאת כדי לעודד יצירת שיתופי פעולה בין קופות חולים לבתי החולים הציבוריים הכלליים, כדי לתת שירות רפואי תחליפי למאושפזים באמצעות חלופת אשפוז בבית המטופל.

ועדת הבריאות): הוועדה הוסיפה בהסדר החדש קביעת סכום תוספתי של 90 מיליון שקלים חדשים, המיועדים למחלקות הפנימיות.

ועדת הבריאות): הדבר מעודד שיפור של השירות בבתי החולים, מציאת חלופות אשפוז על ידי קופות החולים.

ועדת הבריאות): יש כאן תמריצים רבים שיבטיחו את שיתוף הפעולה של בתי החולים בהפעלת מדד זה, שאם לא כן, ישולמו להם רק 70% מהסכום.

ועדת הבריאות): הוועדה הבטיחה שהפחתת הסכום לא תחול אם משרד הבריאות והאוצר הם שלא פרסמו את הצעת המדד או לא קבעו אותו.

ועדת הבריאות): נוסף על כך, בדיונים השיגה הוועדה לגבי שנת 2022 תקציב נוסף של 20 מיליון שקלים, שיחולק גם הוא בדרך זו למחלקות הפנימיות.

ועדת הבריאות): נושא נוסף שנדון ארוכות בוועדה נוגע לאותם מטופלים המיועדים להעברה לחלופה אשפוזית אחרת שקופת החולים צריכה להציע ולהביא, ושבעדם חייבת הקופה לשלם בכל מקרה מחיר מלא.

ועדת הבריאות): בהסדר החדש יש גם חלוקה של תוספות ריאליות לצריכה משנה לשנה.

ועדת הבריאות): יש כאן דיווח ישיר לוועדת הבריאות של הכנסת, תשלום חודשי קבוע לאותם בתי חולים ציבוריים.

ועדת הבריאות): וכן חשוב לי לומר כמה מילים לאותם בתי חולים.

ועדת הבריאות): בעבר טענו בתי החולים שאינם ממשלתיים כי בתי החולים הממשלתיים נהנים מתקציבים ממשלתיים גבוהים יותר מאלה שניתנים כתמיכות לבתי החולים האחרים, וכי מנגנון התמיכות שמשולם אחת לשנה אינו מאפשר להם ודאות תקציבית.

ועדת הבריאות): ההסדר המוצע כאן הוא כי בתקנות ייקבעו קריטריונים שוויוניים, שיחולו לגבי כל בתי החולים הציבוריים הכלליים, ללא קשר לשאלת הבעלות בהם, ושלפיהם יחולק בין כל בתי החולים סכום שמאגם את סך התמיכות בעד פעילות שוטפת ואת סכומי הסובסידיות לבתי חולים ממשלתיים כפי שהיו בשנת 2021.

ועדת הבריאות): העברת הכספים לבתי החולים מצדיקה את העמדתם לפיקוח תקציבי, וזה מה שתעשה הוועדה, והיא גם מצדיקה נקיטת אמצעים, לרבות סנקציות, להבטחת איזון תקציבי.

ועדת הבריאות): הוועדה עמדה על זה שיוסר מהצעת החוק אמצעי של פיטורים של מנהלי בתי חולים ומחלקות, וכן דרשה שהפעלת האמצעים האחרים תיעשה רק בכפוף לחריגה מסוימת, שתיקבע, מהתקציב ובדיווח לוועדה.

ועדת הבריאות): אני חייבת לומר שעולם שלם שהתייחסנו אליו הוא עולם בריאות הנפש.

ועדת הבריאות): ולעניין בתי החולים הפסיכיאטריים הוועדה החליטה להגדיל את הסכום המשולם מעבר לתקרת הצריכה מ-30% ל-40%, ובכך להביא במקרה של הגעה לתקרות הצריכה את הסכום המשולם בסך הכול לבתי החולים הפסיכיאטריים ולמחלקות הפסיכיאטריות – ההסדר שהוצג לפניכם פה בחוק ההסדרים יחול בשנים 2021 עד 2024, ואולם נשמרה בו ההסמכה של ועדת הבריאות להאריך את ההסדר גם לשנת 2025, וזאת באישור הוועדה, ובתנאי שיובאו בפניה זמן מספק מראש נתונים מלאים על הפעלת הסדר ההתחשבנות בשנים שקדמו לכך.

ועדת הבריאות): לסיכום, הוועדה סבורה שההסדר מאוזן, ומהווה ברירת מחדל הוגנת, שהצדדים יכולים להסכים לסטות ממנה בלי לפגוע במרכיבים חיוניים להבטחת איתנותם הפיננסית של בתי החולים וקופות החולים.

ועדת הבריאות): כאן נסיים בכך שנאחל בריאות איתנה לכולם: לכם, חברי הכנסת, לכל אלה שסייעו לנו, כי בסוף כולנו זקוקים לחסד.

ועדת הבריאות): אשרינו.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת עידית סילמן.

מנסור עבאס: בהצלחה, וברכות על עבודתך כיושבת-ראש ועדת הבריאות.

ועדת הכספים): איזו עמידה בזמנים, אבל - - - על השנייה.

מנסור עבאס: כן, כן.

מנסור עבאס: ממש.

מנסור עבאס: תראה, היא מובילה את הקואליציה כולה, אז היא חייבת לתת דוגמה.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לרשימת הדוברים והמסתייגים, וראשון הדוברים או המסתייגים – חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מנסור עבאס: עשר דקות, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

יעקב ליצמן: תודה, אדוני.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להתייחס לכמה דברים של הבריאות.

יעקב ליצמן: נושא הבריאות – אני מתכוון להיות חבר בוועדה עד שהממשלה תיפול, כי כשהייתי שר הבריאות היו הרבה דברים שאנחנו התחלנו בזמנו, ולצערי זה נפסק.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדבר קודם כול על חדרי המיון של בתי החולים.

יעקב ליצמן: חדרי המיון של בתי החולים, אני אישית התחלתי לטפל בכל בתי החולים, שנשפץ אותם.

יעקב ליצמן: בן אדם נכנס לבית חולים, ודבר ראשון הוא עובר דרך המיון.

יעקב ליצמן: אם המיון בסדר, אז זה מקל עליו גם את האשפוז בבית חולים.

יעקב ליצמן: אם המיון לא בסדר, אז לא טוב.

יעקב ליצמן: ובדרך כלל חדרי המיון היו הבעיה, וגם שהציבור גדל.

יעקב ליצמן: אני מדבר עדיין על לפני הקורונה.

יעקב ליצמן: אני לא מדבר על אחרי הקורונה.

יעקב ליצמן: הקורונה עשתה מישמש בכל המחלקות.

יעקב ליצמן: אבל כרגע, כשאנחנו מדברים על אחרי הקורונה, אז צריך לחזור לשיפוץ של חדרי המיון.

יעקב ליצמן: אני גם בעד, והתחלתי לעשות, חדר מיון קדמי.

יעקב ליצמן: עשיתי את זה גם במגזר הכללי, גם במגזר הערבי, גם אצל החרדים.

יעקב ליצמן: בכל המקומות, בכל הערים, עשיתי חדרי מיון בהצלחה גדולה.

יעקב ליצמן: צריך להמשיך את זה.

יעקב ליצמן: זה גם מוריד את העומס בחדרי המיון בבתי החולים, כי מי שחלילה וחס שבר רגל או יד, הוא לא צריך ללכת למיון, הוא יכול לקבל את זה במקום, וזה מקל עליו גם כן.

יעקב ליצמן: אני רוצה לנגוע בשני דברים.

יעקב ליצמן: א.

יעקב ליצמן: היה בלגן עם בית החולים בנהריה, ופרופ' ברהום טען בצדק שהוא רכש רובוט ועוד מכשירים ולא נותנים לבתי החולים לקיים.

יעקב ליצמן: לצערי זה נכון.

יעקב ליצמן: זה נכון, כי היום למכשירים האלו צריך אישור מיוחד, ובדרך כלל משרד האוצר לא נותן.

יעקב ליצמן: הוא לא רוצה.

יעקב ליצמן: זה מדי – לא טוב לו.

יעקב ליצמן: אז יש בכמה מקומות.

יעקב ליצמן: בבתי חולים המרכזיים יש, אבל מעבר לכך לא.

יעקב ליצמן: צריך להוריד את זה, לבטל את ההגבלה הזאת.

יעקב ליצמן: כל בית חולים שיש לו כסף, כל בית חולים שמוכן להשקיע ולהקל על התושבים, צריך לאפשר לו לרכוש את כל הדברים.

יעקב ליצמן: אני יכול להזכיר לך, אדוני, שבתקופתי לא היה MRI בבתי חולים.

יעקב ליצמן: ובכוח, ממש בכוח, מול האוצר, שברתי את המחסום, והיום יש בכל בית חולים לפחות אחד.

יעקב ליצמן: יש כמה בתי חולים שיש להם שניים-שלושה, אפילו, וזה טוב, זה מקל.

יעקב ליצמן: היום בלי MRI כמעט אי-אפשר, וצריך להמשיך את זה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד עוד דבר שצריך מאוד לטפל בו, וזה אשפוז יום של חולים אונקולוגיים.

יעקב ליצמן: עכשיו, אני עשיתי כמה ביקורי פתע במרפאות האלו בכל בתי החולים, כמעט בכולם, והמצב נורא.

יעקב ליצמן: אנשים באים, חלילה וחס, חולים הרי.

יעקב ליצמן: צריך לזכור, הם באים ב-8:00, ב-6:00, לתפוס מקומות, וזה לא צריך להיות.

יעקב ליצמן: צריך להיות מצב שמזמינים בן אדם לזמן שבו הוא יוכל לקבל את הטיפול, ולא שכולם יריבו לתפוס תורים.

יעקב ליצמן: הנושא הבא זה שביתת הרופאים.

יעקב ליצמן: אני מניח שהשנה תהיה לנו שביתת רופאים במדינה.

יעקב ליצמן: הסכם השכר של הרופאים יסתיים השנה, נדמה לי שזה השנה, ובדרך כלל הדבר הראשון זה שביתת רופאים.

יעקב ליצמן: הדבר השני, הנושא של המתמחים, שלא יעבדו.

יעקב ליצמן: אני בזמנו רציתי – אגב, מי שלא רצה להוריד את השעות של המתמחים זה המתמחים לבד.

יעקב ליצמן: בזמנו יושב-ראש ארגון המתמחים סירב.

יעקב ליצמן: היום הם סוף-סוף מסכימים, אז צריך לקבל את זה, צריך לדחוף אותם לזה, ולעשות את זה.

יעקב ליצמן: זו דעתי.

יעקב ליצמן: דבר נוסף, לפני שעזבתי עשינו הכנות, תכנונים, לשני בתי חולים חדשים – אחד בדרום, בבאר שבע, בנוסף לסורוקה, לעשות בית חולים חדש, אז קראו את זה על שם שמעון פרס; ובית חולים נוסף בצפון, בקריית אתא, וקראו את זה על שם מנחם בגין.

יעקב ליצמן: שני בתי חולים זה צורך חיוני.

יעקב ליצמן: מסופקני, מאוד, שמשרד האוצר יסכים לאפשר לבנות שני בתי חולים.

יעקב ליצמן: בהחלט צריך לבנות בתי חולים.

יעקב ליצמן: אגב, אני בזמני הייתי שר הבריאות הראשון שביקר בנצרת, בשלושה בתי החולים הנצרתיים.

יעקב ליצמן: נתתי להם צנתורים, נתתי להם MRI, אף שלא הגיע להם לפי הכללים, אבל חשבתי שהיות שהם בתוך המגזר, צריך לאפשר להם ולתת להם את הדברים האלו ולהקל על הציבור.

יעקב ליצמן: ואומנם זה מאוד עזר להקל על כל הסביבה, ובמיוחד המגזר הערבי.

יעקב ליצמן: צריך להמשיך את זה.

יעקב ליצמן: אני לא יודע מה המצב שם, לא בדקתי, אבל צריך לבדוק את זה גם כן.

יעקב ליצמן: אני רוצה עוד דבר אחד להזכיר, ואחר כך אני אדבר בכמה מילים על פוליטיקה.

יעקב ליצמן: בית שמש הוא אזור שיש בו הרבה זוגות צעירים.

יעקב ליצמן: אני בזמני התחלתי לבדוק את האפשרות שנפתח שם בית חולים ליולדות, רק בבית שמש, והתחלנו עם זה שהוא יהיה מסונף להדסה.

יעקב ליצמן: אני לא בדקתי איפה זה עומד כרגע היום, אבל צריך להמשיך את זה ולדחוף את זה, לפחות את הקטע הזה להמשיך.

יעקב ליצמן: עכשיו ברשותך, אדוני היושב-ראש, כמה מילים.

מנסור עבאס: פוליטיקה.

יעקב ליצמן: קצת פוליטיקה, ובגלל זה תיתן לי אולי דקה יותר.

יעקב ליצמן: חכמינו אומרים: "היזהרו בבני עניים שמהם תצא תורה".

יעקב ליצמן: אתמול נכנסה לתוקף גזרת החד-פעמי.

יעקב ליצמן: משפחות ברוכות ילדים ישלמו יותר, כמעט כפול, על הוצאות המחיה, במסווה של שמירה על הסביבה.

יעקב ליצמן: זו אכזריות, וזה מצטרף לצעדים הקיצוניים שנוקט ליברמן בראש, והממשלה, נגד חרדים מעוטי יכולת – כמו מעונות יום, לומדי תורה ועוד.

יעקב ליצמן: שר האוצר סוף-סוף הגיע לכנסת.

יעקב ליצמן: עד היום ידעתי שחמד עמאר הוא שר האוצר, לא ידעתי שיש איווט ליברמן.

יעקב ליצמן: הוא הגיע סוף-סוף, וחשבתי שאולי הוא יפרוס לפני כנסת מה הוא חושב על הכלכלה.

יעקב ליצמן: אבל היות שהוא לא מבין שום דבר בכלכלה, וזה חזקה כבר, כי למשל, לפיד, שהיה שר האוצר, גם לא הבין שום דבר.

יעקב ליצמן: אפילו ליבה הוא לא למד, לא הייתה לו בגרות, ללפיד.

יעקב ליצמן: על מה הוא מצא לדבר בדקה וחצי שהוא היה במליאה?

יעקב ליצמן: על יום ההולדת של יושב-ראש ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: זה מה שבא לו.

יעקב ליצמן: שום מילה על כלכלה, לא מבין כלום, שום דבר לא, זה מה שיש לו להגיד.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה בושה, זה מבזה את הכנסת, וצריך לתת את הדעת על זה.

יעקב ליצמן: עוד אמרו חכמינו: היזהרו מן הצבועים, "שעושים מעשה זמרי ומבקשים שכר כפנחס".

יעקב ליצמן: בזה אני מתכוון, אדוני, לשר השיכון אלקין והנקמה בחרדים שהוא עושה.

יעקב ליצמן: ולמה אני אומר "צבועים"?

יעקב ליצמן: אני אסביר.

יעקב ליצמן: כולנו זוכרים את הנאום המפורסם של אלקין כשהוא הודיע על פרישתו מהליכוד.

יעקב ליצמן: הוא מתאר שהרגע שבו נשבר האמון שלו בנתניהו היה ההחלטה לצאת לבחירות חוזרות, זה מה שהוא אמר, שבהן השמאל כמעט עלה לשלטון בקולות המפלגות הערביות.

יעקב ליצמן: זה מה שאלקין אמר.

יעקב ליצמן: הוא פחד ממך, שלא תהיה בשלטון, ותראה מה שקרה.

יעקב ליצמן: עובדה, את ההמשך כולם מכירים.

יעקב ליצמן: אלקין הוא חלק מרכזי בהקמת הממשלה עם רע"מ, ועם המשותפת כמעט.

יעקב ליצמן: זה צביעות ממנו.

יעקב ליצמן: אגב, בלי להיכנס למה שאני חושב על עצם הדבר, זה ברור שבן אדם שמתריע כל הזמן ופורש מהקואליציה – אז ברור לי שהוא צריך לתת את הדעת למה שהוא עושה אחר כך.

יעקב ליצמן: עכשיו, אלקין אמר שהוא נתן אישורי בנייה.

יעקב ליצמן: הוא האשים אותי שבביתר עילית שווקה רק דירה אחת.

יעקב ליצמן: זה מה שהוא אמר, דירה אחת בביתר, ו-1,500 בהתנחלויות.

יעקב ליצמן: הוא אומר שאני לא הכנתי לו את התוכנית.

יעקב ליצמן: הוא לא אמר שהוא פנה להתנחלויות והוא אמר להם: תביאו לי את התוכניות, אז אני אאשר לכם.

יעקב ליצמן: לביתר הוא לא פנה, אליכם לא פנה.

יעקב ליצמן: זו צביעות.

יעקב ליצמן: זו צביעות, ואנחנו יודעים שצריך להיזהר מהצבועים.

יעקב ליצמן: אני אישרתי.

יעקב ליצמן: לפני שעזבתי את משרד השיכון, תוכנית לתת מענקים לפריפריה, לדירות יד שנייה, מענקים של 100,000 שקל לכל דירה, וזה היה מוזיל – אני מסיים כבר, אדוני – וזה היה מוזיל מאוד את הדיור.

יעקב ליצמן: לצערי שר השיכון לא מצא לנכון לאמץ את זה, כי לא מעניין אותו שום דבר על הפריפריה, לא מעניין אותו שום דבר על החלשים.

יעקב ליצמן: מה שמעניין אותו זה רק נגד נתניהו.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יעקב ליצמן.

מנסור עבאס: חבר הכנסת איתמר בן גביר, בבקשה.

מנסור עבאס: 25 דקות, אדוני.

איתמר בן גביר: יושב-ראש המליאה, שר – יש כאן שר?

מנסור עבאס: כן.

איתמר בן גביר: כן, כן.

איתמר בן גביר: מה אתה יושב שם, תשב איפה שהשר יושב.

מנסור עבאס: יש שני שרים.

איתמר בן גביר: יש שני שרים.

איתמר בן גביר: כבוד השרים, חבריי חברי הכנסת, קודם כול אני רוצה לפתוח בכמה הערות לדברים ששמעתי כאן.

איתמר בן גביר: עלתה לכאן חברת הכנסת רייטן, יושבת-ראש ועדת העבודה והרווחה, ואיזה כיף באמת היה לשמוע אותה על תקציב חברתי: הינה, אנחנו עושים צעד כזה וצעד אחר.

איתמר בן גביר: ובאמת, צריך להודות, היא הפנתה לכמה סעיפים שאכן הולך להיות שיפור בהם.

איתמר בן גביר: אבל תפסיקו להונות את עם ישראל, תפסיקו לספר סיפורים, ואחר כך כאילו לא יודעים.

איתמר בן גביר: נכון, מכניסים פה ושם איזשהן נקודות אור, אבל התקציב הזה הוא תקציב מנותק, הוא תקציב שפוגע בשכבות החלשות, הוא תקציב שמעלה מיסים, הוא תקציב שפוגע באוכלוסייה הכי חלשה במדינת ישראל.

איתמר בן גביר: דיברתי על זה אתמול כמה פעמים מעל הדוכן הזה: כאשר לוקחים ממשפחה ברוכת ילדים את האפשרות לקנות כלי פלסטיק; כאשר לוקחים ממשפחות שבשולחן השבת שלהן – וזה, אגב, לא קשור לדתי, חילוני, זה באמת לא העניין כאן.

איתמר בן גביר: מה, רק דתיים שותים קוקה קולה?

איתמר בן גביר: כאשר לוקחים את השתייה הממותקת; כאשר מבטיחים הורדת מיסים – ואנחנו נעשה ואנחנו נפעל – ובפועל אין שום הורדת מיסים; כאשר פוגעים בעצמאים – ראינו כאן את נציג השולמנים, שסיפר איך הוא יעשה למען השולמנים ואיך התקציב יהיה תקציב שיקל עם העצמאים; כאשר פוגעים באוכלוסייה הזאת, כאשר פוגעים בחקלאים; כאשר פוגעים בנשים; כאשר פוגעים בחיילי צה"ל ולא רוצים להעלות להם את השכר – זה תקציב מנותק, זה תקציב אטום, זו ממשלה אטומה.

איתמר בן גביר: אחריה עלתה חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, שגם היא השתמשה כאן, אגב, בביטויים מאוד מאוד קשים.

איתמר בן גביר: אגב, אני בטוח שאם היו חברי אופוזיציה מדברים, מי שהיה יושב-ראש היה מעיף אותה מהמליאה: הכלבים נובחים, השיירה עוברת.

איתמר בן גביר: אנחנו הכלבים.

איתמר בן גביר: אנחנו הכלבים, בטח, כי אנחנו לא חושבים כמוכם.

איתמר בן גביר: ואז היא התחילה לספר על איזשהו משגיח שהטריד מינית ונשאר ולכן הורידו למסעדה את ההשגחה.

איתמר בן גביר: תגידי יוליה, את באמת חושבת שכולם מטומטמים?

איתמר בן גביר: את באמת חושבת שעם ישראל לא מבין מה קורה כאן?

איתמר בן גביר: זו באמת חוכמה גדולה לקחת מקרה אחד – מקרה אחד – ולהפוך אותו לאיזשהו מקרה דגל.

איתמר בן גביר: זו הנורמה?

איתמר בן גביר: זה מה שקורה?

איתמר בן גביר: אפשר לבקר את הרבנות.

איתמר בן גביר: אפשר וצריך לשפר את השירות בכל מיני תחומים, גם בפיקוח על הכשרות.

איתמר בן גביר: אבל המציאות אחרי הרפורמה הזאת תהיה מציאות ששוב פוגעת באנשים הפחות-חזקים.

איתמר בן גביר: דווקא אלה ילכו לאכול ולא יבחינו אם זה כשר, לא כשר.

איתמר בן גביר: הרי תעודת כשרות יהיה אפשר עכשיו לתת גם להשגחה רפורמית.

איתמר בן גביר: איזה נזק אתם עושים לעם ישראל.

איתמר בן גביר: עלתה לכאן אחריה חברת הכנסת סילמן, יושבת-ראש הקואליציה, יושבת-ראש ועדת הבריאות, שסיפרה על חיבורים מאתגרים.

איתמר בן גביר: שמעתי שהיושב-ראש כאן נתן לה גם מחמאות – את עומדת, את מובילה.

איתמר בן גביר: בוודאי ובוודאי, למה לא לתת לה מחמאות?

איתמר בן גביר: בוודאי, חיבורים מאוד מאוד מאוד מאתגרים.

איתמר בן גביר: אתה מכיר את החוברת הזאת, נכון, מנסור?

איתמר בן גביר: אתה מכיר את החוברת הזאת.

מנסור עבאס: מה זה?

איתמר בן גביר: החוברת משחקי השייח', חשיפת הקשרים בין רע"מ והחמאס.

איתמר בן גביר: בוא נאמר את האמת, החוברת הזאת מפרקת אחד-אחד את כל הפוצי-מוצי שלך, את כל זה שאתה בא לתקשורת הישראלית ואומר להם: אני?

איתמר בן גביר: אני נגד אלימות.

איתמר בן גביר: אני?

איתמר בן גביר: אני נגד שיפגעו בבתי כנסת.

איתמר בן גביר: אני בעד שאם שרפו בית כנסת, צריך לפתח אותו.

איתמר בן גביר: אני ואני ואני ואני.

איתמר בן גביר: מספיק.

איתמר בן גביר: מספיק.

איתמר בן גביר: יש כאן.

איתמר בן גביר: יש כאן בדיוק איך אתם בנויים, מועצת השורא, ושייח' – איך קוראים לו, אני מקווה שאני קורא את השם שלו נכון – חאמד אבו דבאס?

מנסור עבאס: חמאד אבו דעאבס.

איתמר בן גביר: דעאבס.

איתמר בן גביר: חמאד אבו דעאבס.

איתמר בן גביר: ראש הפלג הדרומי, נכון?

מנסור עבאס: ראש התנועה האסלאמית.

איתמר בן גביר: יפה, והוא זה שמנווט, בחוטים.

איתמר בן גביר: מנווט אותך, מנווט את סגן ראש הפלג, יושב-ראש עמותת אל-אקצא, מנווט את ראש הלשכה המדינית – כן, יש לכם לשכה מדינית.

איתמר בן גביר: ואז יש כל מיני עמותות כאלה ואחרות, מוסדות חינוך, ארגון שמירה.

איתמר בן גביר: ראינו את זה, התוודענו למציאות הזאת, המציאות ההזויה.

איתמר בן גביר: מציאות הזויה – מחזיקים כנופיה של בריונים בתוך עיריית כפר קאסם, למה?

איתמר בן גביר: למה, להיות משמרת צניעות לנשים שם?

איתמר בן גביר: להרביץ לאנשים בכפר קאסם?

איתמר בן גביר: לסגור חשבונות?

איתמר בן גביר: זה חלק.

איתמר בן גביר: זה חלק מהמנגנון.

איתמר בן גביר: וכמובן כמובן כמובן, עמותת אל-אלקצא, תקן אותי אם אני טועה, אבל כל המוראביטון והמוראביטת, ואלה שבאו והציקו ליהודים – אני עצמי, אני עצמי, הלכתי בהר הבית, וצועקת לי אחת מהמוראביטת: אטבח אל-יהוד, אטבח אל-יהוד.

איתמר בן גביר: אלה האנשים.

איתמר בן גביר: אלה האנשים שלכם.

איתמר בן גביר: אלה האנשים שלכם.

איתמר בן גביר: והעמותה היא כביכול עמותה לנזקקים – הכול, ליפות את זה, לספר: איזה יופי, אנחנו תומכים בנזקקים.

איתמר בן גביר: מי הנזקקים האלה?

איתמר בן גביר: מי הנזקקים האלו?

איתמר בן גביר: בואו נקרא מתוך מטרות העמותה.

איתמר בן גביר: בבקשה לרישום העמותה משנת 1996 נכתב:

איתמר בן גביר: מטרות העמותה – אני מדבר על עמותת 48 – פעילות בענייני צדקה וגמילות חסדים ברוח דת האסלאם ולפי מצוותיה, כולל דאגה לענייניהם ומילוי מחסורם של יתומים, אלמנות, אסירים ומשפחותיהם.

איתמר בן גביר: אחרי זה כתוב גם שהעמותה מסייעת למשפחות של רבות שהידים ועצורים.

איתמר בן גביר: מי זה שהידים?

איתמר בן גביר: אלה שרוצחים ילדים, אלה שהידים?

איתמר בן גביר: אלה שפוגעים בנשים?

איתמר בן גביר: אלה, מוגי לב, שהולכים עם פצצה בקניון ומתפוצצים ורוצחים תינוקות?

איתמר בן גביר: מי זה שהידים?

איתמר בן גביר: אלה שכשאני נוסע מחברון לירושלים לבית שלי, והם מסתתרים כמו אפסים מאחורי סלעים, מוציאים רובים ומנסים לרצוח את הילדים שלי?

איתמר בן גביר: אלה שהידים?

איתמר בן גביר: להם אתם נותנים כסף?

איתמר בן גביר: מי אלה אותם אסירים?

איתמר בן גביר: מה הם עשו, אותם אסירים רוצחים?

איתמר בן גביר: אלה שנכנסו לבית של משפחת פוגל וראו אימא ישנה ושיספו לה את הגרון, וראו אבא ישן ושיספו לו את הגרון, ורצחו עוד שני ילדים שם, ויצאו החוצה, ושמעו קול של תינוקת, קול של תינוקת, וחזרו ושיספו לה את הגרון – אלה האנשים שאתם דואגים להם?

איתמר בן גביר: אלה האנשים שאתם מפרנסים אותם?

איתמר בן גביר: אלה האנשים שאתה נלחם כאן למענם בכנסת?

איתמר בן גביר: אז אתה יכול לרמות את כולם ולספר לחברים שלך בקואליציה – שרוצים, שצריכים את זה, הם רוצים להיות בשלטון בכל מחיר, אז לא אכפת להם, לא אכפת להם כל מה שתעשה.

איתמר בן גביר: אתה יכול לספר את זה להם, אבל לא לנו.

איתמר בן גביר: לא לנו.

איתמר בן גביר: מי שתומך בטרור, מי שתומך ברצח של ילדים ותינוקות, מי שמעביר כסף למי שזו התפיסה שלו, שזו האג'נדה שלו, לא יכול להיות חלק מהחברה הישראלית.

איתמר בן גביר: אין לי בעיה עם ערבים.

איתמר בן גביר: ממש לא.

איתמר בן גביר: אין לי בעיה – הם חיים כאן, חיים בארץ הזאת, וימשיכו לחיות.

איתמר בן גביר: זו המציאות.

איתמר בן גביר: ומי שרוצה לבוא ולהתפרנס בשלום ובשלווה, אהלן וסהלן.

איתמר בן גביר: מי שרוצה לחיות כאן בלי לצאת נגד מדינת ישראל, נגד צה"ל, נגד כל מה שהחברה הזאת בנויה עליו, אהלן וסהלן.

איתמר בן גביר: אבל אתה לא כזה, מנסור.

איתמר בן גביר: אתה מין פלטפורמה שמאחוריך עומדים כל מיני רוצחים, כל מיני אנשים טרוריסטים, כל מיני כאלה שתומכים בשפך של דם יהודי.

איתמר בן גביר: הקשרים האלה בין עמותת 48 לבין החמאס, פעילות העמותה בטורקיה, בסוריה, עם כל מיני ארגונים – הכול כאן מפורט.

איתמר בן גביר: גם כל המספרים שלך: מקום 29 ברע"מ, מקום 15 ברע"מ, מקום 39, מקום 28, מקום 33, אחד אחרי השני.

איתמר בן גביר: כמובן ראינו בתחקיר של איילה חסון את התמונה המזעזעת על אותו מקורב שלך, איפה שהוא מסתובב ועם מי הוא הולך.

איתמר בן גביר: אבל עם ישראל – ותזכור את זה – אתה יכול לנסות לפגוע בו, אתה יכול לנסות לעשות כל מיני טריקים ושטיקים, אתה יכול לעשות דילים עם מי שמוכן למכור את האימא שלו בשביל השלטון, אבל העם כאן, והמדינה הזאת לעולם לעולם לעולם תישאר יהודית, תמשיך להיות מדינה יהודית על אפך וחמתך, ושל כל אלה שרוצים לפגוע במדינה הזאת.

איתמר בן גביר: אגב, אתה אמרת – ולצערי, כנראה שזה בצדק – שגם בצד הזה היו כל מיני כאלה תמימים, לדעתי, שאתה סיפרת להם סיפורים ואמרת להם: הינה, אני הולך ברוח אחת ועושה דבר שני, והלכת להיפגש עם רב כזה ועם רב אחר, וניסית להיפגש עם דמות כזאת ועם דמות אחרת.

איתמר בן גביר: אני לא נפגשתי איתך.

איתמר בן גביר: אתה יודע למה לא נפגשתי איתך?

איתמר בן גביר: כי אני חושב שמי שהוא דו-פרצופי, ומי שבסופו של דבר עושה מעשה זמרי – ככה זה נקרא אצלנו, עושה מעשה זמרי ומבקש שכר כפנחס; מי שמצד אחד אומר פוצי-מוצי, אבל מהצד השני מעביר כסף לרוצחים, מעביר כסף למשפחות שהידים, זה דבר שלא יכול להיות, זה דבר שהוא אבסורד, זה דבר שרק במדינה הזאת, בזכות כל מיני פראיירים כאן, זה מתקיים.

איתמר בן גביר: ואנחנו לא פראיירים.

איתמר בן גביר: יש לא מעט יהודים – רוב היהודים – שהם לא פראיירים.

מנסור עבאס: תרשה לי משפט?

איתמר בן גביר: כן.

מנסור עבאס: כל הפעילות שאתה מתאר שם, לכאורה, מתבצעת בתקופתו של בנימין נתניהו.

מנסור עבאס: האם אתה חושב שכל רשויות החוק ומנגנוני הביטחון – אם הדברים האלו היו אמיתיים, שאנחנו מעבירים כסף לכל מיני גורמים וכולי ותומכים בטרור – היו מאפשרים את זה?

איתמר בן גביר: הם נרדמו בשמירה.

מנסור עבאס: נרדמו?

איתמר בן גביר: וזה שזה היה בתקופה של נתניהו זה לא צידוק.

איתמר בן גביר: אני אומר לך עוד פעם, לצערי - - -

מנסור עבאס: איתמר, איתמר.

מנסור עבאס: משפט אחד.

איתמר בן גביר: מנסור.

איתמר בן גביר: לצערי, אני מאמין לך.

איתמר בן גביר: לצערי, אני מאמין לך שגם בצד הזה – לא ניכנס לשמות, כי אני הרי לא הייתי בפגישות האלה ואני לא הייתי בישיבות האלה, אבל לצערי אני מאמין לך כשאתה אומר שהיו כאן אנשים שישבו איתך ורצו לעשות איתך – אנחנו עצרנו את זה.

מנסור עבאס: איתמר, עוד משפט?

איתמר בן גביר: אני אמרתי לא.

איתמר בן גביר: אתה יודע למה אמרתי לא?

איתמר בן גביר: אם הייתי חושב שאתה באמת במקום אחר, אם הייתי חושב שאתה באמת שונה – אבל הכול היה מסכה, והיום מתגלה המסכה.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: עוד משפט אחד, איתמר, אתה מרשה לי?

מנסור עבאס: על חשבונך.

מנסור עבאס: כל מה שאתם מביאים שם זה חומר חשוף.

מנסור עבאס: אתם לא חשפתם שום דבר.

מנסור עבאס: הכול היה בכלי התקשורת ובאתרים ובדפים שלנו.

מנסור עבאס: אין לנו מה להחביא.

מנסור עבאס: אם היינו עוברים על החוק או עושים דבר שפוגע בביטחון המדינה ופוגע באזרחים, לא היינו מפרסמים את זה.

איתמר בן גביר: אולי הפוך?

איתמר בן גביר: אולי יש כאן

איתמר בן גביר: שב"כ ופרקליטות שמתנהלים איתכם בצורה אחרת כי הם נרדמו בשמירה, כי הם מתעסקים רק בכל מיני דברים אחרים?

איתמר בן גביר: יש אלף ואחת סיבות.

איתמר בן גביר: אולי הפוך?

איתמר בן גביר: אולי מישהו כאן נרדם בשמירה?

איתמר בן גביר: זה נראה לך הגיוני, זה נראה לך נורמלי, שעמותה מעבירה כסף לרוצחי ילדים?

איתמר בן גביר: הרי אתה כל הזמן מציג את מנסור הפוצי-מוצי, את מנסור שהוא שונה מהמשותפת, שונה מכל האנשים.

איתמר בן גביר: זה נראה לך נורמלי שמעבירים כסף לרוצחי ילדים – לרוצחי ילדים?

איתמר בן גביר: זה נורמלי?

מנסור עבאס: איתמר, איתמר, אני אתן לך תשובה.

מנסור עבאס: אני אתן לך תשובה.

מנסור עבאס: אם אתה מוכיח ששקל אחד הגיע לארגון טרור, לאיש טרור – אין שם עדות.

איתמר בן גביר: אתה מתחמק, ואני לא נותן שיערבבו אותי בקלות.

איתמר בן גביר: אני שואל אותך, יש כאן את מטרות העמותה.

איתמר בן גביר: העמותה אומרת את זה, לא אני, לא איתמר בן גביר, לא בצלאל סמוטריץ', לא הציונות הדתית; העמותה אומרת את זה: פעילות בענייני צדקה וגמילות חסדים ברוח דת האסלאם ולפי מצוותיה, כולל דאגה לענייניהם ומילוי מחסורם של יתומים – בסדר, אלמנות – בסדר, אסירים ומשפחותיהם.

איתמר בן גביר: מי אותם אסירים?

מנסור עבאס: בוא נראה.

איתמר בן גביר: תסתכל בעיניים לציבור בישראל ותגיד לי מי אותם אסירים – לא רוצחי יהודים?

איתמר בן גביר: לא כאלה שזרקו בקבוקי תבערה?

איתמר בן גביר: לא כאלה שפגעו בחיילי צה"ל?

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: לא.

איתמר בן גביר: לא כאלה שרצחו תינוקות?

מנסור עבאס: לא.

איתמר בן גביר: לא.

איתמר בן גביר: לא.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: לא.

איתמר בן גביר: כן, אסירים של הוצאה לפועל.

מנסור עבאס: בוא נבדוק את זה.

איתמר בן גביר: שאין היום.

מנסור עבאס: בוא נבדוק את זה.

איתמר בן גביר: בוא נבדוק את זה.

מנסור עבאס: בוא נבדוק.

איתמר בן גביר: בוא נבדוק את זה.

איתמר בן גביר: תפסיק להונות את הציבור.

איתמר בן גביר: כשמדברים על שהידים – מי אותם שהידים?

איתמר בן גביר: מי אותם שהידים?

מנסור עבאס: אתה מבין מה זה שהיד?

איתמר בן גביר: מי אלו השהידים?

איתמר בן גביר: הבעיה שלך היא שאתה לא מבין מה זה שהיד לפי דת האסלאם.

איתמר בן גביר: מי זה שהיד?

מנסור עבאס: אתה מדבר על מבצע צוק איתן – 800 נשים וילדים הם לא שהידים?

איתמר בן גביר: מנסור עבאס, ערבי שבא להתפוצץ בפיגוע הוא שהיד או לא שהיד?

מנסור עבאס: אז תקשיב לי.

איתמר בן גביר: תגיד שהוא לא שהיד.

איתמר בן גביר: תגיד, אני רוצה שתגיד שהוא לא שהיד.

איתמר בן גביר: תגנה אותו.

מנסור עבאס: אני רוצה לתת לך תשובה.

איתמר בן גביר: כן.

מנסור עבאס: תחזור משנת 1996, אחרי שהתחילו כל הפיגועים, ותחזור לעמדות שהציג שייח' עבדאללה נימר דרוויש, מייסד התנועה האסלאמית וראש התנועה האסלאמית, ותעקוב אחר כל הקו שלנו כתנועה אסלאמית, הפלג - - -

איתמר בן גביר: אני מכיר את הקו שלכם כתנועה אסלאמית.

איתמר בן גביר: אני מכיר את כל השיטה ואת כל הרצון - -

מנסור עבאס: ואתה רואה – לא.

איתמר בן גביר: - - דאר אל-חרב ודאר אל-סיף, לבוא בהתחלה ולהתחבב על אנשים - - -

מנסור עבאס: אנחנו לא מדברים על כוונות.

איתמר בן גביר: אנחנו לא מדברים על כוונות.

מנסור עבאס: אנחנו מדברים על מציאות.

איתמר בן גביר: בוא נגיד את הכוונות - - -

מנסור עבאס: אתה רוצה - - -

איתמר בן גביר: בוא נגיד את הכוונות האמיתיות שלכם.

איתמר בן גביר: הכוונות האמיתיות שלכם הן להתחבב ולמצוא חן, והינה, אולי יהיו כמה תמימים שיקבלו את מה שאתם אומרים, ובסופו של דבר – ואתם אומרים את זה גם – לעשות כאן ג'יהאד.

איתמר בן גביר: וכשאתה אומר לי "שהידים", אני שואל אותך שאלה: תגיד לי אתה שמי שרצח תינוקת הוא לא שהיד.

מנסור עבאס: ודאי שהוא לא שהיד.

איתמר בן גביר: תגיד לי אתה שמי שרצח יהודי הוא לא שהיד.

מנסור עבאס: איתמר - - -

איתמר בן גביר: אתה מגנה את מי שרוצח חיילי צה"ל?

איתמר בן גביר: אתה מגנה מי שרוצח מתיישבים?

מנסור עבאס: איתמר, איתמר, תחזור להתבטאויות שלי ולעמדות, ולעמדות שלנו.

איתמר בן גביר: אני ראיתי, אני הייתי בעימות איתך.

איתמר בן גביר: הייתי בעימות איתך.

איתמר בן גביר: אמרתי לך: תגנה רצח של חיילי צה"ל, תגנה פגיעה של חיילי צה"ל, אתה לא מסוגל לעשות את זה.

מנסור עבאס: אני נתתי לך תשובה אז, אבל אתה לא רוצה לשמוע.

איתמר בן גביר: לא, לא נתת תשובה.

איתמר בן גביר: אפילו המנחה, דובי גיל-הר, אמר לך: תגנה.

איתמר בן גביר: תגנה.

מנסור עבאס: עכשיו, איתמר - - -

איתמר בן גביר: תגנה.

מנסור עבאס: איתמר - - -

איתמר בן גביר: אתה מגנה רצח של חיילי צה"ל?

מנסור עבאס: איתמר, תקשיב.

איתמר בן גביר: אתה מגנה את כל אלה בהר הבית שזרקו בקבוקי תבערה על שוטרים?

מנסור עבאס: איתמר.

מנסור עבאס: איתמר - - -

איתמר בן גביר: אני שואל אותך, תענה לי.

איתמר בן גביר: תהיה גבר, תענה.

מנסור עבאס: אתה לא מאפשר לי להשלים.

איתמר בן גביר: אני מאפשר.

מנסור עבאס: אנחנו כרע"מ מקדמים חזון של שלום, ביטחון, שותפות וסובלנות בין יהודים לערבים.

מנסור עבאס: אתה יודע - - -

איתמר בן גביר: אבל אתה מדבר בסיסמאות ועלינא?

איתמר בן גביר: עלינא?

מנסור עבאס: לא, לא סיסמאות.

מנסור עבאס: אני אגיד לך מה עשינו היום.

איתמר בן גביר: אני שאלתי אותך שאלה מפורשת: מישהו בהר הבית שזורק בקבוק תבערה על שוטר - -

מנסור עבאס: איתמר, איתמר.

איתמר בן גביר: - - אתה מגנה אותו?

מנסור עבאס: איתמר, תקשיב לי.

מנסור עבאס: אתה זוכר את האירועים בהר הבית וכל מה שהיה בתוך המסגד, מסגד אל-אקצא?

איתמר בן גביר: זוכר.

איתמר בן גביר: זוכר, בטח זוכר.

מנסור עבאס: איזה תפקיד איתמר שיחק שם, והלהיט את הרוחות, ומה עשה מנסור עבאס?

מנסור עבאס: אני הלכתי למסגד בלוד - -

איתמר בן גביר: תראה כמה אתה מתחמק.

איתמר בן גביר: תראה כמה אתה מתחמק.

מנסור עבאס: - - ולבית הכנסת בלוד, והרגעתי את הרוחות.

איתמר בן גביר: תראה כמה אתה מתחמק.

מנסור עבאס: וקראתי לאזרחים - - -

איתמר בן גביר: תראה כמה אתה מתחמק – אני שאלתי אותך שאלה פשוטה, מנסור.

מנסור עבאס: לא, לא מתחמק.

איתמר בן גביר: שאלתי אותך שאלה פשוטה: האם אתה מגנה מי שזרק אבנים בתוך הר הבית על שוטרים וחיילים?

איתמר בן גביר: תגיד.

מנסור עבאס: איתמר, שוב, אני נותן לך תשובה מי אני.

איתמר בן גביר: אתה מתחמק, ואתה יודע מה, אתה מערבב את כולם כאן.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: לא.

איתמר בן גביר: אתה מערבב – לא, ערבבת, אני כבר לא יודע.

איתמר בן גביר: אני חושב שבנט אדם חכם, אילת שקד חכמה, לפיד – הם מבינים מה אתה עושה.

איתמר בן גביר: הם רוצים את השלטון.

מנסור עבאס: איתמר.

מנסור עבאס: איתמר.

איתמר בן גביר: אבל אותי לא תערבב.

מנסור עבאס: חבר הכנסת - - -

איתמר בן גביר: אני לא רוצה שלטון בכל מחיר.

איתמר בן גביר: אני רוצה להגן על החיילים שלי, על השוטרים שלי, על העם שלי, על המדינה שלי.

איתמר בן גביר: ואתה, חוץ מהפוצי-מוצי – שלום, אני שיחקתי תפקיד חשוב, אני הלכתי לבית כנסת – שאלתי אותך שאלה: אתה מגנה את זה שזרקו אבנים ובקבוקי תבערה על חיילים בהר הבית – כן או לא?

איתמר בן גביר: כן או לא?

מנסור עבאס: אתה מתמצת את התמונה לפי נקודת ראותך.

איתמר בן גביר: הבנתי.

איתמר בן גביר: הבנתי.

מנסור עבאס: היום – איתמר, תקשיב לי.

מנסור עבאס: היום – אני אשלח לך לווטסאפ – קול קורא ראשון במסגרת תוכנית 550.

מנסור עבאס: אתה יודע מה זה 550?

איתמר בן גביר: אבל אתה לא עונה לי על השאלה, תראה איך אתה הולך.

מנסור עבאס: לא, תקשיב.

מנסור עבאס: תקשיב.

מנסור עבאס: תקשיב.

איתמר בן גביר: תראה איך אתה הולך, ואתה יודע למה.

מנסור עבאס: תוכנית 550 היא תוכנית אל-תקדום, תוכנית הפיתוח הכלכלי-חברתי בחברה הערבית, נכון?

מנסור עבאס: היום יצא קול קורא ראשון של משרד הנגב והגליל, שהתכלית שלו היא קידום מרקם החיים בין יהודים לערבים בערים המעורבות.

מנסור עבאס: זה אנחנו.

איתמר בן גביר: אני שאלתי שאלה פשוטה, ואתה – זכותך להתחמק.

מנסור עבאס: אתה - - -

איתמר בן גביר: אבל שכל עם ישראל שרואה את זה עכשיו ידע שאתה מתחמק.

מנסור עבאס: הינה, אני מעביר לך קול קורא.

איתמר בן גביר: אתה מתחמק.

איתמר בן גביר: אתה יודע למה אתה מתחמק.

מנסור עבאס: לא, אני לא מתחמק.

איתמר בן גביר: שאלתי אותך: ערבי במסגד שזרק אבן על חייל שלנו, אתה מגנה אותו או לא מגנה אותו?

איתמר בן גביר: מה כל כך קשה להגיד?

איתמר בן גביר: אם אתה מגנה, תגיד: אני מגנה.

איתמר בן גביר: אני מגנה.

איתמר בן גביר: אגב, הינה, אני אומר לך: אני נגד שירביצו לערבים כי הם ערבים.

איתמר בן גביר: אני נגד שמישהו ילך לפגוע בחפים מפשע.

איתמר בן גביר: למה אתה לא מסוגל לגנות?

מנסור עבאס: לא, תקשיב - - -

איתמר בן גביר: אני אגיד לך למה אתה לא מסוגל לגנות, כי אתה חלק ממערך.

מנסור עבאס: לא, תקשיב.

מנסור עבאס: לא, לא, לא.

מנסור עבאס: אתה לא תקבע את כללי המשחק.

איתמר בן גביר: כי אתה חלק ממערך שהתפקיד שלו זה לסבן כאן את העם היהודי.

איתמר בן גביר: אתה חלק ממערך שהתפקיד שלו זה לעבוד על כולם.

איתמר בן גביר: אתה חלק ממערך שהתפקיד שלו – כמו שהתנועה האסלאמית עושה, זה באג'נדה שלה.

איתמר בן גביר: איך אמרת, אל תדבר על כוונות.

איתמר בן גביר: אלה הכוונות – בוא נתחבב, בוא נתחבר, ואחרי זה ג'יהאד.

איתמר בן גביר: אני רוצה להגיד לך עוד דבר.

איתמר בן גביר: אני אומר לך עוד פעם – אמרתי לך את זה קודם, אני אומר לך את זה גם עכשיו: אני מאמין לך בדבר אחד, אתה אמרת שיש כאן אנשים מהצד הזה, מהצד של הימין, שדיברו איתך.

איתמר בן גביר: אני מאמין לזה.

איתמר בן גביר: אני מאמין לזה.

איתמר בן גביר: אחד מהם, יואב קיש, בא אליי אתמול ואמר לי: איתמר, טעיתי.

איתמר בן גביר: טעיתי.

איתמר בן גביר: חשבתי.

איתמר בן גביר: חשבתי, אבל אחרי כל הגילויים שאני רואה, אחרי כל הדברים שפרסמו – צריך לומר – עד כאן ופורום בוחרים בחיים, היום הציבור מבין כמה אתם מסוכנים.

איתמר בן גביר: היום הציבור מבין מה זה הפייק הזה שנקרא מנסור עבאס.

איתמר בן גביר: היום הציבור מבין מה זה התמונה הזו שאתה מתחבב ומתיידד ובסופו של דבר רוצה לתקוע סכין בגב.

איתמר בן גביר: כמה זמן נשאר לי?

מנסור עבאס: תסתכל, שלוש דקות.

איתמר בן גביר: אני רציתי לדבר כאן רבות על הרדיפה של הפרקליטות ושל המשטרה, נגד הימין, אבל לא יהיה לי מספיק זמן כדי לעסוק בזה עכשיו.

איתמר בן גביר: אני כן אומר דבר אחד, אמרתי את זה אתמול כאן ואני אומר את זה גם היום: איימן עודה לפני שבועיים הרים עליי יד.

איתמר בן גביר: כל מדינת ישראל ראתה את הדבר הזה קבל עם ועולם.

איתמר בן גביר: אנחנו שבועיים, כבוד השרה, שבועיים, מאז אותו אירוע.

איתמר בן גביר: עד היום משטרת ישראל לא הזמינה את איימן עודה לחקירה.

איתמר בן גביר: עד היום משטרת ישראל לא פנתה אליו בכלל, ככל שידוע לי.

איתמר בן גביר: אני עשיתי בירורים איפה נמצא התיק.

איתמר בן גביר: התיק נמצא באגף החקירות, הם פנו ליועץ המשפטי לממשלה, לא יודע מה קורה שם.

איתמר בן גביר: זה לא פלא שאדם בשם אביחי מנדלבליט, ששמענו אותו כל פעם, כל רגע, בממשלה הקודמת – כל דבר, כל ניואנס, כל ציוץ, כל איזושהי הפגנה הכי קטנה בבלפור, תמיד הוא אמר את דברו, כי הרי הוא היועץ המשפטי לממשלה, ויש לו מה להגיד, ויש לו מה לספר – זה לא פלא שאביחי מנדלבליט נעלם מתחת לפני השטח.

איתמר בן גביר: זה לא פלא שאביחי מנדלבליט, אנחנו לא שומעים את הקול שלו.

איתמר בן גביר: תקפו כאן חבר כנסת יהודי.

איתמר בן גביר: הרי אם זה היה הפוך, אם אני הייתי תוקף את איימן עודה, מזמן היינו שומעים על חקירה, אפילו על הגשת כתב אישום.

איתמר בן גביר: אבל בשלב הראשון יאשר למשטרה היועץ המשפטי – הוא צריך לאשר למשטרה לחקור חברי כנסת, והוא היה עושה את זה, היה עושה את זה בשמחה רבה.

איתמר בן גביר: זו לא פעם ראשונה שבפרקליטות מנהיגים דין כפול – יהודים מול ערבים, שמאלנים מול אנשי ימין.

איתמר בן גביר: יש לי כאן תיקייה שלמה, שעליה נדבר בפעם הבאה.

איתמר בן גביר: רציתי להביא את כל ההוכחות ואת כל הראיות כדי לראות עד כמה יש צביעות.

איתמר בן גביר: אבל בפרקליטות צריכים לזכור דבר אחד: הם כל הזמן מדברים על אמון הציבור.

איתמר בן גביר: הם כל הזמן מדברים כמה חשוב שכולם יבינו שבפרקליטות עובדים אנשים מקצוענים, עובדים אנשים נטולי אג'נדה פוליטית, עובדים אנשים שמבחינתם הם עיוורי צבעים, ככה הם מגדירים את זה, ימין מול שמאל, דתיים מול ערבים.

איתמר בן גביר: אם לא תיפתח חקירה, אני חושב שזה יהיה השיא בהוכחה שיש לנו כאן פרקליטות פוליטית, מדיניות פוליטית ויועץ משפטי פוליטי.

איתמר בן גביר: אני כמובן לא אעזוב את זה.

איתמר בן גביר: אם לא תיפתח חקירה, אני אגיש תביעה, ואני אגיש גם בג"ץ, ואני אבקש מבית המשפט לבדוק ולהסביר איך יכול להיות שלא פותחים בחקירה בדבר הזה.

איתמר בן גביר: אבל ייזכר כאן עוד דבר: בפעם הראשונה חבר כנסת מרים יד על חבר כנסת, וזה תקדים חמור.

איתמר בן גביר: ואם לא תיפתח חקירה, אז אני מעריך שזה יהפוך כאן למודה בכנסת – זה ירים יד על זה, וההוא ירים יד על זה.

איתמר בן גביר: כי הרי בסופו של דבר המסר הוא מסר אומלל.

איתמר בן גביר: אם חפצי חיים אנחנו, אם אנחנו רוצים להיות נגד אלימות, אם אנחנו רוצים להעביר מסר לכלל הציבור - -

מנסור עבאס: כן.

איתמר בן גביר: - - ובוודאי – אתה קצת דיברת, אז אתה יכול להוסיף לי עוד דקה, אבל אני לא אתעקש על זה.

איתמר בן גביר: אם אתה רוצה שאני אסיים, אני אסיים עכשיו.

איתמר בן גביר: אני אומר אם חפצי חיים אנחנו, אז אנחנו צריכים כאן לדרוש, כולנו, מהיועץ המשפטי לממשלה: תקבל החלטה, תורה לחקור את איימן עודה ותעמיד אותו לדין.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת איתמר בן גביר.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת סמי אבו שחאדה.

סמי אבו שחאדה: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אנחנו עכשיו בענייני התקציב, וישנה אווירה חגיגית שהמדינה צריכה לעשות את מה שהוא סביר וטריוויאלי, שזה להעביר תקציב, כדי שתוכל להתנהל.

סמי אבו שחאדה: ואנחנו שוכחים למה יש קצת יותר חגיגיות: כי התקציב הזה בא לעבור באיחור, באיחור של כמה שנים.

סמי אבו שחאדה: ולמה אנחנו הגענו לאיחור הזה של כמה שנים?

סמי אבו שחאדה: כי הגיע האיש החשוב ביותר, החזק ביותר, בפוליטיקה בישראל והחליט לקחת אותנו לכמה מערכות בחירות אחת אחרי השנייה כדי לשמור את עצמו בכס השלטון, והמדינה התנהלה ללא תקציב.

סמי אבו שחאדה: אני רואה שזה אפילו לא מוזכר בדיונים השונים, ולכן חשבתי שכדאי להזכיר שלאיחור הזה יש סיבות.

סמי אבו שחאדה: יש לו סיבות פוליטיות, והן אישיות.

סמי אבו שחאדה: אישיות כי הוא עדיין נמצא פה, אדם שיש נגדו כמה תיקים, ובכל מקום מתוקן בעולם הוא כבר היה מזמן מסיים עם התיקים האלה בכלא.

סמי אבו שחאדה: אבל הוא עדיין השחקן המרכזי בפוליטיקה גם כשהוא יצא מכס ראש הממשלה.

סמי אבו שחאדה: יש פה כמה בעיות מבחינתנו, בתקציב.

סמי אבו שחאדה: אחת הבעיות המרכזיות היא חוסר היכולת לנהל דיון ענייני.

סמי אבו שחאדה: כי במדינה, איך שהתגלגלה הכנסת פה, קשה לנהל דיון ענייני.

סמי אבו שחאדה: ההחלטה הזאת שכאילו יש קואליציה ואופוזיציה אבל הן לא מסוגלות לקיים דיון – כמו שנראית המליאה פה עכשיו – זה קודם כול מייתר את הדיון.

סמי אבו שחאדה: אתה חושב על זה – אני מסתכל על זה מהבוקר – ואתה חושב: מה קורה פה במליאת הכנסת, איזה מן דיון?

סמי אבו שחאדה: את מי אני צריך לשכנע עכשיו?

סמי אבו שחאדה: עם מי אני מדבר?

סמי אבו שחאדה: אז אתה מדבר עם הציבור, עם המצלמה, אבל מה קורה עם חברי הכנסת?

סמי אבו שחאדה: הרי מה ההבדל אם הייתי עושה את זה מפה, ממליאת הכנסת, או מהבית, או בכלל מאיזשהו אולפן של ערוץ החדשות?

סמי אבו שחאדה: כל הסצנה הזאת מייתרת את הדיון.

סמי אבו שחאדה: אין לזה שום היגיון, כי הנחת היסוד בדיון היא שמישהו מנסה לשכנע את המישהו האחר; יש איזשהו דיון, שני הצדדים מביאים את עמדתם, אחד מנסה לשכנע את השני.

סמי אבו שחאדה: ובסוף מה שאנחנו רואים זה את המצב הזה, ובסוף גם יבואו אנשים להצביע אוטומטית, כך שזה באיזשהו מקום מייתר את הדיון.

סמי אבו שחאדה: אנחנו בענייני תקציב במדינה שאין לה בעיה של כסף.

סמי אבו שחאדה: מדינת ישראל היא מדינה עשירה, הכלכלה הישראלית התפתחה בצורה די מהירה בשנים האחרונות, ולמרות כל המצב העולמי הקשה של הקורונה, הממשלה החליטה להגדיל את התקציב שלה בכ-150 מיליארד.

סמי אבו שחאדה: חלק מזה זה החזר חובות, אומנם, אבל היא יכלה לעשות את זה.

סמי אבו שחאדה: זה שהיא יכלה להעלות את התקציב שלה ב-150 מיליארד בשנה אומר שאין בעיה של כסף במדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: איפה הבעיה?

סמי אבו שחאדה: הבעיה היא בדרך שבה מחולק הכסף: למי מגיע הכסף, לאן מגיע הכסף, ולאן הוא לא מגיע, מי מקבל את הכסף, ומי לא מקבל.

סמי אבו שחאדה: אבל זה שיש כסף – יש כסף במדינה.

סמי אבו שחאדה: למדינת ישראל אין בעיה של כסף, יש כלכלה מאוד רצינית.

סמי אבו שחאדה: הבעיה שלנו עם המדינה ועם הממשלות השונות, היסטורית, לא הייתה בעיה של כסף.

סמי אבו שחאדה: הרי אי-אפשר להבין את הפערים בין יהודים לערבים במדינת ישראל רק במחשבה הזאת של מספרים וכסף, ככה אי-אפשר להסביר, כי הפערים קיימים בכל תחומי החיים ובכל אזור – גם בדרום, גם במרכז, גם בצפון, גם במקומות שרק יהודים ניהלו אותם, כמו הערים המעורבות.

סמי אבו שחאדה: יש את ההסבר הגזעני הזה, שמסביר את הפערים בענייני תרבות, שזה הסבר גזעני.

סמי אבו שחאדה: אם זה ענייני תרבות, למה בתוך הערים המעורבות יש כפרים בלתי מוכרים?

סמי אבו שחאדה: איך זה שהפערים בין ערבים ליהודים בלוד כל כך גדולים?

סמי אבו שחאדה: איך זה שבמועצות האזוריות הפערים בין יהודים לערבים כל כך גדולים?

סמי אבו שחאדה: ההסבר היחיד של פערים הקיימים בכל תחומי החיים בין יהודים לערבים במדינת ישראל הוא הגזענות של היהודים שניהלו את המדינה.

סמי אבו שחאדה: אין הסבר אחר.

סמי אבו שחאדה: כל מי שמנסה הסברים אחרים לא יכול להסביר את כל התופעה, הוא משקר לעצמו.

סמי אבו שחאדה: כי אחרת, אם זו לא הייתה גזענות, באיזשהו מקום, הערבים היו במצב יותר טוב.

סמי אבו שחאדה: בדרום המצב היה יותר טוב, בצפון, במרכז, בערים המעורבות, במועצות האזוריות.

סמי אבו שחאדה: אבל ברגע שהכול הוא יותר טוב לטובת היהודים, זה אומר שיש משהו מבני גזעני בתוך המנגנון שמנהל את התקציבים במדינה.

סמי אבו שחאדה: וזה לא יכול להיות מקרי, וזה לא יכול להיות בטעות, כי אם זה היה בטעות, היו טועים פעם לטובת היהודים ופעם לטובת הערבים.

סמי אבו שחאדה: זה לא יכול להיות מתוך טיפשות.

סמי אבו שחאדה: אם זה היה מתוך טיפשות, היו טועים כמה פעמים לטובת היהודים וכמה פעמים לטובת הערבים, לא שמים לב.

סמי אבו שחאדה: אבל ברגע שיש פערים כל כך גדולים בין האזרחים במדינה, בין הרוב היהודי למיעוט הערבי הפלסטיני, זה אומר שיש משהו מבני.

סמי אבו שחאדה: ופה צריך להיות השינוי.

סמי אבו שחאדה: העניין הוא לא כמה שקלים יותר וכמה שקלים פחות.

סמי אבו שחאדה: מה שצריך לתקן זה את המבנה הגזעני הזה, את היסודות של הגזענות, שממשיכים לייצר את האפליה, וככה הם ימשיכו גם בתקציב הזה.

סמי אבו שחאדה: אני שואל את עצמי למה 30 מיליארד זה הסכום הכי מדובר בתקציב של המדינה.

סמי אבו שחאדה: הרי אנחנו לא באים להצביע פה היום על 30 מיליארד, זה לא התקציב.

סמי אבו שחאדה: 30 מיליארד לחברה הערבית במשך חמש השנים הבאות זה לא התקציב.

סמי אבו שחאדה: אנחנו היום באים להצביע על 609 מיליארד.

סמי אבו שחאדה: בשנה זה 6 מיליארד לערבים, נגיד, אם הם עוברים את כל החסמים.

סמי אבו שחאדה: נגיד שזה עובר, זה 1% מהתקציב.

סמי אבו שחאדה: ה-1% הזה מהתקציב, למה הוא מקבל את כל הכותרות האלה בעיתונות, ולא ה-99%?

סמי אבו שחאדה: מה ההיגיון? א.

סמי אבו שחאדה: כי זה חריג, כי גם ה-1% הוא חריג.

סמי אבו שחאדה: כי הכלל הוא שגם זה לא.

סמי אבו שחאדה: ב.

סמי אבו שחאדה: כי ליהודים, מבחינתם, מגיע.

סמי אבו שחאדה: לא מדברים על הכסף שעובר ליהודים, מדברים על הכסף שעובר לערבים.

סמי אבו שחאדה: למה?

סמי אבו שחאדה: כי מי שמדבר, מבחינתו, היהודים – אלה זכויות שלהם, זה מגיע להם.

סמי אבו שחאדה: לערבים לא.

סמי אבו שחאדה: אחרת, אי-אפשר להבין את כל העיסוק הזה בתקשורת ב-1% שיעבור לחברה הערבית.

סמי אבו שחאדה: גם פה הגזענות היא זאת שמכתיבה את השיח.

סמי אבו שחאדה: 30 מיליארד במשך חמש שנים, 6 מיליארד בשנה.

סמי אבו שחאדה: משרד הביטחון במדינת ישראל אמור לקבל 350 מיליארד בחמש השנים האלה.

סמי אבו שחאדה: למה זה לא בא לדיון?

סמי אבו שחאדה: למה ה-70 מיליארד בשנה של משרד הביטחון לא באים לדיון, מה ההיגיון?

סמי אבו שחאדה: כי זה בדיוק אותו היגיון שמניע את השיח הפוליטי, שליהודים מגיע.

סמי אבו שחאדה: לערבים לא, הם מרגישים שהם עושים טובה.

סמי אבו שחאדה: אנחנו פה היום לא באים להצביע על ה-30 מיליארד, אנחנו באים להצביע על כל התקציב.

סמי אבו שחאדה: ומי שתומך בתקציב תומך במה שהתקציב הזה אמור לעשות: להעמיק את הכיבוש; להעמיק את הפערים בין החברה היהודית לחברה הערבית במדינה, אני תכף אסביר גם איך; הוא תומך גם בתקציב של המצור, זה עולה כסף לשים שני מיליון פלסטינים בעזה תחת מצור; גם הייהוד של ירושלים עולה כסף; גם הריסת הבתים בקלנסווה ובלוד עולה כסף, וזה הכול באותו תקציב.

סמי אבו שחאדה: אתה לא מצביע רק על ה-30 מיליארד, אתה מצביע על כל התקציב.

סמי אבו שחאדה: והתקציב הזה, מבחינתנו ומבחינת העם פלסטיני שלנו, הוא תקציב הרסני.

סמי אבו שחאדה: זה הכסף לממן את הכיבוש, וזה היה כסף לממן את הגירוש, וזה הכסף לממן את המצור, וזה הכסף לממן את הריסת הבתים, וזה הכסף שמנציח את הפערים בין יהודים לערבים וממשיך את האפליה הגזענית.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מתנגדים לתקציב הזה, כי יש בו המון אסונות מבחינתנו ומבחינת העם הפלסטיני שלנו.

סמי אבו שחאדה: שני דברים מאוד חשובים היו לחברה הערבית בתקציב המדינה, ועל שניהם לא קיבלנו מענה.

סמי אבו שחאדה: אחד זה העניין של המלחמה בעוני.

סמי אבו שחאדה: יושב-ראש הכנסת פה מדבר המון על העניין הזה של הפשיעה.

סמי אבו שחאדה: הקשר בין עוני לפשיעה, אדוני היושב-ראש, הוא קשר הדוק.

סמי אבו שחאדה: מי שבאמת רוצה לטפל בענייני הפשיעה, חשוב שתהיה לו תוכנית למיגור העוני – ויש.

סמי אבו שחאדה: הייתה ועדת אלאלוף, שרצתה לסגור את העניין הזה של העוני, למגר את העוני, להוריד את אחוזי העוני.

סמי אבו שחאדה: היינו צריכים תוכנית ברורה, סדורה, למיגור העוני בחברה הערבית, כדי בסוף להוריד גם את מספר הקורבנות שמגיעים לפשיעה בחברה הזאת – חברה שמעל מחציתה מתחת לקו העוני.

סמי אבו שחאדה: ואת זה לא קיבלנו בתקציב הזה.

סמי אבו שחאדה: היו גם כמה דברים מצוינים, שיכלו לעזור קצת לחברה הערבית למצות את הזכויות הקיימות, שהיא לא יכולה למצות.

סמי אבו שחאדה: היו מרכזי מיצוי זכויות בחברה הערבית.

סמי אבו שחאדה: הביטוח הלאומי אומר ומשרדי ממשלה שונים אומרים שהערבים לא ממצים את הזכויות שלהם.

סמי אבו שחאדה: הייתה אפשרות לפתח את מרכזי מיצוי הזכויות כדי לקחת את מה שמגיע בינתיים, מה שהאוכלוסייה הערבית לא מצליחה למצות בגלל מיליוני חסמים.

סמי אבו שחאדה: המרכזים האלה יכלו להיות מאוד יעילים, פתרון אחד לפחות לבעיה מאוד גדולה.

סמי אבו שחאדה: חלק מהפתרונות שצריכים להיות בפתרון מצוקת העוני – שגם מביאה המון אסונות אחרים, כמו הפשיעה, בחברה הערבית.

סמי אבו שחאדה: נושא אחר, שהיה נפתר ב-3 מיליארד שקלים, שהוא מרכזי, מהותי, כולם מכירים אותו, זה פיתוח אזורי התעשייה.

סמי אבו שחאדה: יש תוכנית של משרד הכלכלה.

סמי אבו שחאדה: התוכנית הזאת סורבה.

סמי אבו שחאדה: מדובר על 175 מיליון שקלים לפיתוח כל אזורי התעשייה בחברה הערבית, כאשר כולם יודעים שזה כלום, זה לא יספיק לתכנון.

סמי אבו שחאדה: יש תוכנית אחרת במשרד הכלכלה ב-3 מיליארד שקלים.

סמי אבו שחאדה: לפתח את אזורי התעשייה זה ההבדל, כמו שאומר פרופ' זליכה, בין לתת לאנשים דגים לבין ללמד אותם לדוג.

סמי אבו שחאדה: בין לתת להם חכות או לתת להם דגים.

סמי אבו שחאדה: כי אזורי התעשייה היו פותרים את הבעיה של הכנסות עצמיות למועצות ולעיריות, ואז הם לא צריכים את כל התקציבים האחרים שיבואו לאחר מכן, תהיה להם הכנסה משלהם.

סמי אבו שחאדה: הם יכולים לשפר את ההכנסות העצמיות שלהם דרך אזורי התעשייה.

סמי אבו שחאדה: זה שאין אזורי תעשייה בחברה הערבית, זה ימשיך להעמיק את הפערים עם החברה היהודית, כי בחברה היהודית ממשיכים לפתח אזורי תעשייה, ותעסוקה והייטק, וזה ימשיך להגביר את הפערים.

סמי אבו שחאדה: אזורי תעשייה הם גם אזורי תעסוקה, זה גם פתרון לענייני התחבורה כי זה קרוב לבית, וזה גם מקדם שוויון.

סמי אבו שחאדה: זה מיליון דברים וזה מאוד חשוב.

סמי אבו שחאדה: זה היה יכול לתת איזשהו פתרון לטווח הארוך.

סמי אבו שחאדה: מי שרוצה לטפל בענייני הפערים הכלכליים בין ערבים ליהודים צריך לפתור את שורש הבעיה, לא לחלק עכשיו, בגלל הסכם קואליציוני, איזשהו סכום.

סמי אבו שחאדה: אנחנו רוצים פתרונות מהותיים, אמיתיים ועמוקים.

סמי אבו שחאדה: צריך לשים מנועי צמיחה חשובים, כמו בית חולים גדול בעיר גדולה.

סמי אבו שחאדה: בית חולים גדול זה הרבה מעבר לשירותי בריאות, שזה נחוץ, והמדינה לא הקימה אף בית חולים אחד בתוך הערים הערביות.

סמי אבו שחאדה: בית חולים יכול להיות מנוע צמיחה.

סמי אבו שחאדה: אם בונים אותו בתוך עיר ערבית גדולה, זה גם תעסוקה להמון אנשים – גם לצוות הרפואי וגם לכל האנשים האחרים שעובדים בבית חולים, וזה גם כניסה של אנשים למקום, וזה גם עידוד של עסקים מסביב לבית החולים.

סמי אבו שחאדה: זה המון דברים.

סמי אבו שחאדה: זה יכול להיות איזשהו מנוע צמיחה.

סמי אבו שחאדה: אוניברסיטה ערבית – אוניברסיטה שתלמד את המקצועות של העתיד.

סמי אבו שחאדה: אוניברסיטה ערבית מפותחת, רצינית, שמלמדת גם הנדסה וגם הייטק, וגם את המקצועות הדרושים לשוק העבודה שמתפתח במדינת ישראל ובכלל בעולם, זה היה יכול להיות מנוע צמיחה.

סמי אבו שחאדה: מחשבה רצינית על איזושהי צמיחה – אנחנו כבר עשרות שנים אומרים: צריך להקים עיר ערבית מודרנית עם כל המוסדות ועם כל מה שצריך לעיר ערבית.

סמי אבו שחאדה: זה היה פותח איזשהו אופק, זה מנוע צמיחה למשך שנים וזה יכול לעזור לפיתוח החברתי, תרבותי, כלכלי, פוליטי של המיעוט הערבי הפלסטיני במדינת ישראל.

סמי אבו שחאדה: דברים רציניים כאלה לא באו לדיון בתוך התקציב הזה, ואנחנו, כמו שאמרתי, נצביע נגד התקציב.

סמי אבו שחאדה: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: מדוע אנחנו נצביע נגד התקציב הזה?

סמי אבו שחאדה: דבר ראשון, הדיון הוא על תקציב של 609 מיליארד שקל – אין צורך, רבותיי, שאנחנו נטעה את הציבור שלנו בכך שנסמם אותו עם הדיון על 30 מיליארד לחמש שנים לחברה הערבית.

סמי אבו שחאדה: לא על זה ההצבעה היום.

סמי אבו שחאדה: ההצבעה היום היא על תקציב מדינת ישראל לשנת 2022-2021.

סמי אבו שחאדה: לשנת 2022 התקציב הוא 609 מיליארד.

סמי אבו שחאדה: התוכנית לפיתוח החברה הערבית לא היא זו שבאה היום להצבעה.

סמי אבו שחאדה: 609 המיליארד האלה, רבותיי, הם כל התקציב, כוללים את הכול.

סמי אבו שחאדה: מי שתומך בתקציב הזה תומך בכל מה שהתקציב הזה מביא).

סמי אבו שחאדה: (אומר דברים בשפה הערבית)

מנסור עבאס: חבר הכנסת יואב בן צור, בבקשה.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, פעם שנייה בפחות מ-12 שעות שאנחנו יחד.

יואב בן צור: אולי זה מסמל משהו?

יואב בן צור: מה אתה אומר?

מנסור עבאס: כן, זה מסמל הרבה דברים.

מנסור עבאס: אני מקווה שטובים.

יואב בן צור: תודה רבה.

יואב בן צור: רק טובים.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, שנחבאת לה אי שם, מכובדיי חברי הכנסת – טוב, אין חברי כנסת.

מנסור עבאס: אני ואתה.

יואב בן צור: אני ואתה, אוקיי.

יואב בן צור: אני רוצה לפתוח את דבריי במקבץ סיפורים קצר ולספר לכם על משפחה שבה האבא נפטר, לא עלינו, ממחלה קשה, והאימא מגדלת, בקושי אבל בגאווה, את ילדיהם.

יואב בן צור: הבן שלהם, שהיה מעורער בנפשו, לכאורה רצח בשבוע שעבר את האימא שלו כי היא לא נתנה לו כסף לסיגריות.

יואב בן צור: בגלל סיגריות הוא רצח את אימו מולידתו.

יואב בן צור: נשארו יתומים צעירים בבית ללא אב וללא אם.

יואב בן צור: עוד סיפור שאני רוצה לספר לכם זה על אייל, שם בדוי – נער רחוב שחי ברחוב כי הבית הרוס ולא מתפקד.

יואב בן צור: האימא בלדרית סמים, ולאבא אין קשר לילדים ולא חי בבית הזה.

יואב בן צור: הילד הזה לא מתלבט בין כמה סוגי קורנפלקס או איזה לחם דגנים לאכול בצוהריים.

יואב בן צור: הוא גם לא מתלבט בין שניצל לסטייק עוף או בקר.

יואב בן צור: הוא פשוט לא מתלבט כי אין לו עם מה להתלבט, כי המקרר ריק ולא עובד כי אין חשמל.

יואב בן צור: וגם הארונות ריקים כי אין כסף, וארגוני הצדקה שולחים מעט, אז הוא מעדיף להיות רעב ומשאיר את זה לאחים והאחיות הקטנים שלו, כי הוא מרחם על הקטנים המסכנים, אבל הוא כבר גדול.

יואב בן צור: הוא בן חמש.

יואב בן צור: יש לו כוח ושכל, אז אין לו אוכל בבוקר וגם לא אוכל בצוהריים, וגם לא בערב.

יואב בן צור: הוא לא מחכה לארוחה חמה בשום מקום.

יואב בן צור: אבל לילד הזה אין מה לאכול, כפשוטו.

יואב בן צור: ואייל שלנו רעב.

יואב בן צור: אייל מחליט לפלח מהמכולת אוכל, שיהיה לו.

יואב בן צור: בעל המכולת ריחם עליו ושתק.

יואב בן צור: אבל יום אחרי שהרעב הציק לו, אייל התיישב בחנות פלאפל, הזמין מנה ואכל.

יואב בן צור: אייל ניצל רגע של חוסר תשומת לב מצד המוכר ודפק ריצה במקום לשלם.

יואב בן צור: המוכר, שלא היה פראייר, הזמין משטרה, שתפסה את אייל.

יואב בן צור: לאייל שלנו פתחו תיק במשטרה כי לא היה לו מה לאכול.

יואב בן צור: התיק הזה הצטרף לקלסר שיש לו במשטרה על עבירות אלימות, כי לא קל לשחרר אגרסיות כשאתה רעב ואין בית אוהב שתומך בך.

יואב בן צור: רבותיי, הסיפור הזה, השם ישמור, הוא אמיתי לחלוטין.

יואב בן צור: הילד הזה ניצל.

יואב בן צור: הוא נקלט בתיכון ירוש

יואב בן צור: למי שהוא ההזדמנות האחרונה לנערים במצבו, שם צורף לתוכנית מיוחדת שבה למד מקצוע, והרישום הפלילי שלו נמחק והוא התגייס לצה"ל והמשיך ללימודי הנדסאות.

יואב בן צור: גם החבר שלו, אבי, שם בדוי – אבי היה אלים בגלל בית לא מתפקד, ובבית לא טיפלו בלקויות הלמידה שלו, אז הוא לא ידע לקרוא ולכתוב.

יואב בן צור: בגיל 16 נער לא יודע לקרוא ולכתוב.

יואב בן צור: 16.

יואב בן צור: גם אבי הצליח להינצל בזכות יד אוהבת של אנשי ההוראה.

יואב בן צור: בבית הספר שבו הם למדו ראו את המצוקה והתגייסו לעזור, עשו ביקורי בית, מיפו את המסכנים ביותר ודאגו למשפחות הנערים הללו לסלי מזון, שיהיה לעוד ילדים מה לאכול.

יואב בן צור: אני רוצה לספר לכם עוד סיפור, על אישה – נקרא לה מיטל.

יואב בן צור: מיטל אקדמאית, עצמאית במקצוע חופשי.

יואב בן צור: היא ובעלה, שיש לו עסק בתחום התיירות, פרנסו את ילדיהם בכבוד ובשלווה.

יואב בן צור: ואז הגיעה הקורונה.

יואב בן צור: הבעל הפסיק לעבוד לחלוטין, ומצבו החברתי התדרדר מאוד מאוד.

יואב בן צור: גם שלום הבית התערער מאוד והם החליטו להתגרש.

יואב בן צור: האישה גם לא מקבלת מזונות כי אין לו מאיפה לשלם, אז היא נלחמת בכל יום מחדש.

יואב בן צור: היא ביטלה את השיעורים הפרטיים לילדים, מכרה את הרכב, ובגדים חדשים – אין על מה לדבר, יש יד שנייה.

יואב בן צור: אלו הם חייה, והיא שמחה איתם.

יואב בן צור: היא שמחה על ההזדמנות שיש לה לגדל את ילדיה בכבוד, גם בלי פאר, כי הכסף לא יגדיר אותה, היא אומרת.

יואב בן צור: אני שואל אתכם: איפה הכסף שאמור לתת סיוע למקרים כאלו?

יואב בן צור: איך גורמים לשכפל את ההצלחה שהייתה עם אייל ואבי?

יואב בן צור: איך גורמים למיטל לא להידרדר לקו העוני?

יואב בן צור: איך מונעים את המצוקה הבאה?

יואב בן צור: איך מונעים את הרצח הבא?

יואב בן צור: איפה העובדים הסוציאליים?

יואב בן צור: איפה המשטרה?

יואב בן צור: איפה תוכניות בית-ספריות למניעת נשירה ומעטפת חינוכית והורית?

יואב בן צור: איפה העירייה ומשרד הרווחה, שיתגברו את מערך החירום לנוער ולמשפחות בסיכון?

יואב בן צור: אבל אני לא היחיד ששואל איפה הכסף.

יואב בן צור: קדם לי עוד מישהו, או קבוצת אנשים, שבקדנציה הקודמת שאלו איפה הכסף – על כל במה, בכל מדיה.

יואב בן צור: אמרו: אנחנו נילחם בדילים שנעשו תחת השולחן.

יואב בן צור: הם הבטיחו לכולנו כי זה לא תקציב, זו מכירת חיסול, והמשיכו: לוקחים כסף מאזרחי ישראל ונותנים אותו בלי בושה לפוליטיקאים רק כדי לקנות שקט.

יואב בן צור: אז מה, רבותיי המחוקקים מהקדנציה הקודמת, מה שרואים מכאן, לא רואים משם – האם לפחות תתנצלו על כך שהאשמתם את הממשלה הקודמת על הדילים שאתם כעת שותפים להם לצורך שמירת הקואליציה?

יואב בן צור: האם זאת גם הסיבה שהגדלתם לעשות בקואליציה וחילקתם 1.4 מיליארד ש"ח לכספים קואליציוניים, שהם חצי מיליארד יותר מהממשלה הקודמת, שעליהם היטבתם למתוח ביקורת?

יואב בן צור: אני לא מבין איך יש לכם את העוז להתנהג כאילו אתם בשבדיה ולתת כסף לחתולות.

יואב בן צור: האם, חשוב ככל שיהיה, חתולות עומדות אצלכם לפני הזקנות שבמסדרון ולפני החיילים והעצמאים הנאנקים?

יואב בן צור: כבר פתרנו את בעיות הקיום שלנו פה במדינה שיש לנו את הפריבילגיה ששמורה למדינות שבעות?

יואב בן צור: האם אין בושה?

יואב בן צור: איך אבדה הבושה?

יואב בן צור: אני מוכן לעזור לכם לחפש אותה.

יואב בן צור: נתחיל עם כללים פשוטים בכלכלה ותיעדוף.

יואב בן צור: כסף – מוציאים אותי מהריכוז פשוט, סליחה.

יואב בן צור: כסף הוא משאב מוגבל, לכן כשיש סל גדול מאוד של צרכים, ומנגד ידוע כי הכסף לא יספיק לכל הצרכים, קובעים תיעדוף לפי דחיפות.

יואב בן צור: כך עושים בכל מקום, החל בבית הפרטי של כל אחד, וכך גם מדינות.

יואב בן צור: אבל למען השם, באיזה עולם מעדיפים להשקיע כסף לטפל בחתולים ולא למשל בדילול חזירי הבר בחיפה, שהם מסכנים חיים?

יואב בן צור: היו מקרים שחזירי בר הרגו אנשים.

יואב בן צור: זה ממש מסוכן וזו מגפה בחיפה.

יואב בן צור: או בציפורים הנודדות שאוכלות את הדגה ואת הצומח בשדות שבצפון הארץ?

יואב בן צור: למה לזה לא מקציבים כסף?

יואב בן צור: אני באמת שואל.

יואב בן צור: האם באמת אתם מעדיפים לתת כסף לחתולים על פני למנוע מעוד אם חד הורית וילדיה להידרדר לעוני?

יואב בן צור: האם באמת סדר העדיפות שלכם הוא כזה שנותנים הקדמה לתחתית רשימת העדיפות על פני צורך חיוני מיידי?

יואב בן צור: האם עד כדי כך הניתוק שלכם הוא מוחלט?

יואב בן צור: לא לחינם סיפרתי בתחילת דבריי על אייל ועל אבי ועל מיטל.

יואב בן צור: סיפרתי לכם כדי להזכיר את מי אנו משרתים כנבחרי ציבור ועם מה העם שלנו מתמודד, מה הם הצרכים שלנו.

יואב בן צור: ועוד לא דיברנו על הצורך במיגון באשקלון, על תגבור מערך הרופאים והאחיות הקורסים תחת הנטל, על החוסר בעובדים סוציאליים ועל החוסר בשוטרים ובכבאים, ועל חוסר במיטות בתי חולים, על פתרון שנדרש להסעת המונים.

יואב בן צור: לא דיברנו על כך שבאשקלון הבטיחו שיהיו להם הטבות מס כי הם נמצאים בקו החזית, והבטיחו והבטיחו והבטיחו, והיום ראש העיר אומר שהוא נמצא שם בפני קבוצת אנשים בעיר שלו שכולם כועסים, ועל ההבטחות שהבטיחו להם ולא קיימו את זה.

יואב בן צור: היה קשה מאוד להכניס את זה בכל חוק ההסדרים, בכל החקיקה הגדולה שעשיתם?

יואב בן צור: לא דיברנו על פתרונות דיור לצעירים, ועוד ועוד צרכים של הציבור שעל המדינה לתעדף בדחיפות.

יואב בן צור: נכון – נכון – אנו היינו שותפים לממשלות הקודמות בקואליציה, ופעלנו לתקן ולשפר את הדרוש שיפור ולבנות איפה שאין.

יואב בן צור: לא צריך לספר לכם – אתם הרי נוסעים ברחבי הארץ, בכבישים ובמחלפים, רואים את עבודת הרכבת הקלה והרגילה המחברת את הפריפריה למרכז הארץ.

יואב בן צור: אתם יודעים כמה כיתות חדשות בנינו?

יואב בן צור: כמה מקוואות ובתי כנסת חנכנו?

יואב בן צור: איך שיפרנו את הניהול התקין של הרשויות המקומיות ועזרנו עוד ועוד בכל רחבי הארץ?

יואב בן צור: פעלנו בכל תחום אפשרי לסייע ולעזור לעם היקר שלנו.

יואב בן צור: נכון, המלאכה עוד ארוכה, יש עוד מה לשפר, אבל מפה ועד לקבוע סדר עדיפות מעוות לחלוטין לכל צורך דחוף?

יואב בן צור: איך ייתכן שאפשרתם תמיכה בחתולים, דבר שמהווה מטרד אומנם, אבל מטרד מינורי – כל ראש עיר מכל מפלגה שתשאלו אותו למה הוא יעדיף להשתמש בכסף, הוא יאמר לכם לכל דבר אחר, עם כל הכבוד, לפני הפניית משאבים לסעיף החתולים.

יואב בן צור: ישב פה אתמול, אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת איתן גינזבורג ואמר שגם בתקופת הממשלה הקודמת הקציבו כ-4 מיליוני שקלים לחתולים.

יואב בן צור: בסדר, אבל לזה עכשיו צריך לעשות פי שלושה, 12 מיליון ש"ח לחתולים?

יואב בן צור: עם כל הכבוד, איפה טיפה טיפה טיפה של היגיון, טיפה של חשיבה, טיפה של – אני לא יודע כבר מה לומר.

יואב בן צור: איך זה נתפס בשכל?

יואב בן צור: אז נכון שיש פה חברת כנסת שהיא דור רביעי למאכילי חתולים.

יואב בן צור: בסדר, גם אנחנו יש לנו בתורה שלנו צער בעלי חיים, צריכים לטפל בבעלי חיים, אבל מכאן ועד להקציב סכומים כאלה שלא נשמעים סבירים והגיוניים בכלל לדבר הזה במקום לדברים אחרים?

יואב בן צור: אתם יודעים מה?

יואב בן צור: ייתכן שגם מס החד-פעמי והמס על משקאות ממותקים הם עם כוונות טובות, אבל המנגינה היא צורמנית ואף נוראה.

יואב בן צור: יתרה מזו, המנגינה כל כך גרועה עד שהיא נשמעת כמו יצירה של ריכרד ואגנר.

יואב בן צור: האם באמת להעלות את המס על החד-פעמי ועל השתייה המתוקה זה הדבר שבו צריך להתחיל את המלחמה בזיהום הכדור ואת המלחמה בהשמנה?

יואב בן צור: פתאום אנשים דואגים לנו, דואגים לציבור שלא ישמינו, אה?

יואב בן צור: מכל הדברים ברשימה יש אין-ספור דברים קודם לכן שראויים פי כמה: מפעלים מזהמים, המפחמות בשטחים, רכבים מזהמים, יבוא ויצוא של בגדים בשנה בכמות שיכולה להלביש את כל העולם.

יואב בן צור: כמה זבל שזה מייצר – מישהו חשב להגביל את זה?

יואב בן צור: את הג'אנק פוד, ההמבורגר, הגלידריות, שמוכח שהם גורמים למחלות שונות – מישהו חשב להגביל או למסות אותם?

יואב בן צור: כיוון שהתשובה היא לא – לא ימסו את כל אלה – ממילא נשארנו עם כוונת מכוון מעוותת שיש מאחוריה כוונות אחרות, ושלא תפעל את פעולתה המוצהרת ותייצר הכבדה אמיתית על משקי הבית במקום לעזור להם.

יואב בן צור: וזה עוד כשאתם רוצים להוריד את יוקר המחיה עם רפורמות כאלו ואחרות כמו רפורמת הכשרות והרפורמה של החד-פעמי.

יואב בן צור: ככה מורידים את יוקר המחיה?

יואב בן צור: ככה מגדילים ומעצימים את יוקר המחיה וגורמים לעוד ועוד משפחות להיכנס מתחת לקו העוני.

יואב בן צור: לכן אני שואל: מה הם הגבולות שלכם בקואליציה?

יואב בן צור: מי השיכור שקבע תיעדוף שכזה?

יואב בן צור: הרי במשך השנים טרחתם והשמעתם ביקורת נוקבת על ניתוב כספים, אמרתם: כמו גנבים בלילה; ניסיתם להעביר הצעת חוק שהכותרת שלה הייתה "איסור כספים קואליציוניים", וכך כתוב – אני מקריא ממה שכתוב בהצעת החוק הזאת, שרק לפני ארבע שנים, במושב הקיץ של שנת 2017, הצעתם אותה.

יואב בן צור: כתוב: "שיטה זו גורמת להעברת מיליוני קלים מהקופה הציבורית ללא דיון במדיניות כלכלית או סדרי עדיפויות, למטרות שמשרתות את חבר הכנסת לצרכי הפריימריז שלו, תמיכה במקורבים ועוד".

יואב בן צור: ואף הגדילו לומר כי "יש חברי כנסת שמשתמשים בהסכמים פוליטיים על מנת להקצות כספים מהקופה הציבורית לטובתם האישית" – אכן, דברים חמורים מאוד.

יואב בן צור: ואני שואל אתכם, חבריי חברי הכנסת: מה השתנה, אם כן?

יואב בן צור: איך אתם נוהגים באותה שיטה ואפילו הגדלתם את הסכום שלה בשליש?

יואב בן צור: אבל כנראה שמה שרואים מכאן לא רואים משם.

יואב בן צור: עיוורון השלטון של הקואליציה הזו סימא את כלל השותפים.

יואב בן צור: זה כבר לא עיוורון שלטוני, זה היבריס, תאוות נקם ושנאה ממשית לאחר.

יואב בן צור: ככה גר זאב עם כבש, אבל לא באהבה ובכבוד, אלא בקואליציה בלתי אפשרית המצופפת שורות אל מול הצד השני.

יואב בן צור: ובשם שנאת הדבק הזו, מרצ מוכנה פתאום לבנות בהתנחלויות; מחמוד עבאס נותן כסף לממלכתי-דתי, לישיבות.

יואב בן צור: אני אומר לך, יעשו לך שלטים, יכתבו: הנדיב הגדול חבר הכנסת מנסור עבאס.

מנסור עבאס: לא, זו לא נדיבות.

יואב בן צור: לא נדיבות.

יואב בן צור: מה זה?

מנסור עבאס: הכסף הזה הוא של משלם המיסים הישראלי.

יואב בן צור: אוקיי, אבל אתה יכול להשתמש בו לדברים אחרים.

מנסור עבאס: תפקידנו כפוליטיקאים נבחרי ציבור ותפקיד הממשלה – לתעדף.

יואב בן צור: אוקיי.

מנסור עבאס: מבחינתי, אני דואג לחברה הערבית שבחרה בי.

יואב בן צור: אוקיי.

מנסור עבאס: אבל מבחינה מוסרית אני חושב, ולאור נאומו של חבר הכנסת גפני, שצריכה להיות ערבות הדדית והסתכלות אנושית מעבר למגזריות.

יואב בן צור: כן.

יואב בן צור: השאלה היא אם ליברמן ייתן לך לעשות את זה.

יואב בן צור: על זה אין תשובה.

יואב בן צור: אוקיי.

יואב בן צור: מנסור עבאס נותן כסף לחינוך הממלכתי-דתי ולמתנחלים, גם אם לא ישירות.

יואב בן צור: במציאות שאתה יושב בתוך המערכת הזאת אתה נותן.

יואב בן צור: ניר אורבך ונפתלי בנט מעבירים כסף – לא יודע, אני עכשיו מדבר על התחקיר של איילה חסון, ואני לא בדקתי אותו, אבל לפי זה הם נותנים כסף לחמאס.

מנסור עבאס: חס וחלילה.

יואב בן צור: טוב.

יואב בן צור: ראינו כולנו את התחקיר של איילה חסון, הוא מטריד מאוד.

יואב בן צור: ולא רק זה, זה עוצמת השנאה הפנימית שלהם האחד כלפי רעהו.

יואב בן צור: אתם יודעים מה?

יואב בן צור: המשמעות של הדבק שלהם היא לא ריפוי – היא שנאה של רוב העם, שנאה יוקדת.

יואב בן צור: מכרו את רצון שולחיהם והמירו את רצון הבוחר ברצון שלהם.

יואב בן צור: אתם יודעים שזה נקרא גנבה, פשוט גנבה.

יואב בן צור: גם גנבת דעת היא גנבה.

יואב בן צור: אם מישהו אומר: אני אעשה דבר אחד, ואחר כך הוא עושה דבר אחר, זה נקרא גנבת דעת, אז אתם שונאים וגונבים.

יואב בן צור: בשבוע שעבר התפרסם כי סגן השר אביר קארה אמר בהודעה בקבוצה פנימית למפלגתו כי "מדובר במפלגה של מטומטמים".

יואב בן צור: סליחה שאני אומר את המילה הזאת; אני מצטט, לא אנחנו אמרנו.

יואב בן צור: הסבירו שהיה שם עידנא דריתחא.

יואב בן צור: אתה יודע מה זה עידנא דריתחא?

מנסור עבאס: תסביר.

יואב בן צור: זמן של כעס: עידנא זה זמן וריתחא זה כעס, רותח.

יואב בן צור: עידנא דריתחא זה ביטוי תלמודי ארמי, בארמית.

מנסור עבאס: עידנא זה קשור לעידן, העידן.

יואב בן צור: העידן, הזמן.

מנסור עבאס: כן.

יואב בן צור: ריתחא זה כעס – רותח, כמו אדם רותח.

יואב בן צור: עידנא דריתחא.

אוריאל בוסו: לא הודנה אלא עידנא.

יואב בן צור: עידנא, עידנא, לא הודנא.

מנסור עבאס: עידנא דריתחא.

יואב בן צור: ככה הסבירו לנו שנגרמו המילים הקשות הללו.

יואב בן צור: העידנא דריתחא היה ארוך במיוחד.

יואב בן צור: גם שרת הפנים אילת שקד אמרה על שר החוץ יאיר לפיד כי הוא שטחי וכל שבוע עושה פיגוע – מול הירדנים, מול האמריקאים ועוד – וראש הממשלה עסוק בלחלץ את העגלה מהבוץ.

יואב בן צור: אלו האנשים שמתיימרים להנהיג את המדינה, זו הרמה שלהם.

יואב בן צור: מסוכסכים בינם לבין עצמם ומונעים משנאה לחברים שלהם ועוד יותר למי שלא חבר שלהם, כי אם לחברים שלהם כך, על אחת כמה וכמה למי שלא חבר שלהם.

יואב בן צור: השרה שקד חושבת על השר לפיד שהוא שר חוץ שמייצר פיגועים מול מדינות העולם, אז איך היא ממשיכה לעשות איתו עסקים?

יואב בן צור: ולא, התירוץ של השרה שקד הוא שמדובר בדבר שנאמר בעידנא דריתחא.

יואב בן צור: אז אני רוצה לומר לכם שהתירוץ הזה לא מקובל.

יואב בן צור: הרי זה מה שהיא חושבת עליו וזה מה שהיא אמרה בחדרי-חדרים.

יואב בן צור: חז"ל אמרו: "אדם ניכר בכוסו, בכיסו ובכעסו".

מנסור עבאס: אדם?

יואב בן צור: ניכר – איך מכירים את האדם?

יואב בן צור: בכוסו – אם הוא יודע להגביל את עצמנו בשתייה; בכיסו – איך הוא מתנהג בנושא הכספי שלו; בכעסו – האם הוא שולט בעצמו כשהוא כועס, יש לו יכולת איפוק או לא.

יואב בן צור: הרי השרה שקד כעסה וזה מה שהיא אמרה.

יואב בן צור: היא לא אמרה את זה על גנץ, גם לא אמרה את זה על ניצן הורוביץ; היא אמרה את זה על לפיד.

יואב בן צור: אני שואל, באמת: איך ייתכן שהיא ממשיכה לשבת עם מי שלפי הגדרתה מייצר פיגועים נגד מדינת ישראל?

יואב בן צור: זה בכלל לא משנה שהיא התנצלה, משנה שזה מה שהיא חושבת עליו.

יואב בן צור: היא מאפשרת להמשיך ישיבה איתו בקואליציה והמחשבה שלה עליו לא השתנתה, גם אם כלפי חוץ היא אמרה שהיא התנצלה.

יואב בן צור: אז אני רוצה לשאול את השרה שקד: אני מעריך אותך ומוקיר אותך כאישה ישרה.

יואב בן צור: תראי לצד מי את יושבת בממשלה – לצד מי שקורא לכם "מטומטמים"; לצד חברת מפלגתך שמחפשת לברוח מכם למפלגות אחרות; לצד מי שמעביר כסף – so what – לחמאס - -

מנסור עבאס: תמחק את זה, יואב.

מנסור עבאס: תמחק.

יואב בן צור: מחקתי.

יואב בן צור: לצד מי שאת מגדירה אותו כשטחי.

יואב בן צור: עד מתי תוכלי לשאת את הבושה?

יואב בן צור: ואני גם שואל אתכם, חברי הקואליציה: ממה אתם עשויים?

יואב בן צור: בלילה, כשאתם חוזרים הביתה, איך אתם מסתכלים לילדים שלכם בעיניים?

יואב בן צור: מה אתם מסבירים להם כשאתם יושבים עם אדם שמזגזג בדעותיו ופועל לפי פוזיציה נכון למה שטוב לו באותו הרגע?

יואב בן צור: שמה, שכשכסף קואליציוני משרת את המפלגות האחרות אז הוא רע ומושחת, אבל כשאתם עושים את אותו הדבר ואתם מגדילים את הסכום ב-500 מיליון ש"ח זה טוב?

יואב בן צור: פה אין שחיתות?

יואב בן צור: זה החינוך לערכים שלכם?

יואב בן צור: מה הערכים שלהם?

יואב בן צור: מה אתם אומרים לילדים כשאתם צריכים לחנך את הילדים שלכם?

יואב בן צור: מה אתם אומרים להם?

יואב בן צור: איך אתם יכולים להסביר את זה?

יואב בן צור: איך אתם מסבירים מציאות שבה שר בכיר חושב שממשלה גדולה וח"כים נורבגים זה לא טוב אצלנו, אבל כשזה אצלכם זה בסדר, ולכן אתם שברתם שיא בנורבגים ובמינויים, ואז זה נהיה טוב?

יואב בן צור: האם אין לכם בושה?

יואב בן צור: אין לכם גבולות?

יואב בן צור: הרי עם נציגים של תנועת רע"מ אתם יושבים, וגם מרצ.

יואב בן צור: האם לחלוטין תנועת ימינה הפכה לתנועה פוסט-ציונית?

יואב בן צור: עד מתי תעשו שקר בנפשכם?

יואב בן צור: חברי הקואליציה, באמת, אתם לא רואים שזה גדול עליכם בכמה וכמה מידות?

יואב בן צור: אתם לא רואים איך אתם נכשלים בהבנה בסיסית בשלטון, בפוליטיקה ובממשל?

יואב בן צור: אתם ממש כמו ילד קטן שנוסע על בימבה ורוצה לנהוג בסמיטריילר – היחס של חוסר ההבנה והניסיון הוא זהה.

יואב בן צור: הגמרא מספרת על יהודי אחד, אלעזר בן דורדיא, שטרח והתאמץ לעבור על כל עבירה שיש בעולם.

יואב בן צור: יום אחד, תוך כדי ביצוע עבירה, אמרה לו מופקרת אחת כי לעולם לא יקבלו את תשובתו; גם אם הוא ירצה לחזור בתשובה, לעולם אין לו חזרה בתשובה.

יואב בן צור: אי-אפשר.

יואב בן צור: נגעו לו הדברים בליבו.

יואב בן צור: הלך וישב בין שני הרים וגבעות ואמר: הרים וגבעות, בקשו עליי רחמים.

יואב בן צור: אמרו לו: עד שאנו מבקשים עליך, נבקש על עצמנו, שנאמר: "כי ההרים יָמוּשׁוּ והגבעות תְּמוּטֶנָה".

יואב בן צור: אמר: שמיים וארץ, בקשו עליי רחמים.

יואב בן צור: אמרו: עד שאנו מבקשים עליך, נבקש על עצמנו, שנאמר: "כי שמים כעשן נמלחו והארץ כבגד תבלה".

יואב בן צור: אמר: חמה ולבנה, בקשו עליי רחמים.

יואב בן צור: אמרו לו: עד שאנו מבקשים עליך, נבקש על עצמנו, שנאמר: "וחפרה הלבנה ובוֹשה החמה".

יואב בן צור: אמר: כוכבים ומזלות, בקשו עליי רחמים.

יואב בן צור: אמרו לו: עד שאנו מבקשים עליך, נבקש על עצמנו, שנאמר: "ונמַקו כל צבא השמים".

יואב בן צור: אמר: אין הדבר תלוי אלא בי.

יואב בן צור: מספרת הגמרא: הניח ראשו בין ברכיו וגעה בבכייה עד שיצאה נשמתו.

יואב בן צור: יצאה בת קול ואמרה: רבי אלעזר בן דורדיא – הוא כבר קיבל תואר "רבי" – רבי אלעזר בן דורדיא מזומן הוא לחיי העולם הבא.

יואב בן צור: כשהוא הבין שהכול תלוי רק בו ואף אחד לא יכול לעזור לו, הוא הבין את הנקודה הזו, ישב ובכה וחזר בתשובה שלמה עד שיצאה נשמתו – הוא היה מזומן לחיי העולם הבא.

יואב בן צור: חברי הקואליציה, אני קורא לכם: עוד לא מאוחר.

יואב בן צור: אתם עוד יכולים להציל את נפשותיכם ולזכות בתהילת עולם.

יואב בן צור: אל תהיו אלכס גולדפרב.

יואב בן צור: האם באמת בשביל מיצוב

יואב בן צור: ישי או סקודה אתם מוכנים למכור כל עיקרון ציוני ויהודי פה בישראל?

יואב בן צור: תתעשתו.

יואב בן צור: אתם עוד יכולים להתנתק מהחבורה הפוסט-ציונית הזו, להציל את עם ישראל, לקבל תיעדוף נכון בחלוקת התקציב, לא ללכת בעיניים עיוורות, כעיוור המגשש באפלה, וללכת לאשר תקציב שהוא כל כך אנטי-חברתי, הוא כל כך פוגע בציבורים שלמים וגדולים, תקציב שמונע משנאה ונקמנות.

יואב בן צור: אין שום ספק, יושבים אנשים וחושבים: איך אנחנו נציק?

יואב בן צור: אדוני יודע שיש עכשיו 4,000 בתי אב של משגיחי כשרות שנמצאים עכשיו בשטח ועובדים.

יואב בן צור: הרפורמה הזאת שרוצה להעביר השר לענייני דתות, בתמיכתו הנלהבת של שר האוצר, הנלהבת, שכל כך שמח שנתנו לו רעיון – הוא חשב שייקח לו הרבה זמן להעביר את הרפורמה הזאת ואת השינוי.

יואב בן צור: לפני שהוא נכנס, אחד התנאים שלו היה שהוא ישים רבנים של צהר וארגון של צהר שיעבוד, שזה ארגון שמקל בצורה בלתי רגילה, נגד ההלכה היהודית.

יואב בן צור: 4,000 איש הולכים לאבד את מקום עבודתם.

יואב בן צור: 4,000 איש הולכים לאבד את מקום עבודתם.

יואב בן צור: איפה נשמע כדבר הזה?

יואב בן צור: ירצו להעביר אותם לתאגידים שכל עניינם יהיה איך להרוויח כמה שיותר כסף.

יואב בן צור: יעשו תחרות בין תאגידים מי ייתן כשרות יותר זולה, לא יותר טובה.

יואב בן צור: אז ככל שאתה אומר – במקום שהמשגיח יהיה שם 24 שעות, אתה אומר: לא, הוא יהיה רק שעה ביום והוא יכול ללכת, אז העלות של התאגיד זולה.

יואב בן צור: אבל הכשרות – איך היא תהיה?

יואב בן צור: אין כשרות.

יואב בן צור: אין כשרות - -

מנסור עבאס: כן.

יואב בן צור: - - וחבל שכך.

יואב בן צור: ולכן, רבותיי, אני קורא לכם שוב, בדקה האחרונה: גברתי שרת החינוך – שהיא אישית עושה עבודה טובה – אבל גם לך אני קורא להתעשת.

יואב בן צור: את יכולה להיות שרת חינוך גם בממשלה שלנו שנקים, וטובה אפילו יותר.

יואב בן צור: אני קורא לכם, לכולם, לחשוב פעם נוספת.

יואב בן צור: אדוני היושב-ראש, אני בטוח שכל מה שהבטיחו לך ונתנו לך – אני מקווה שייתנו לך; אנחנו מכירים את זממם ודרכיהם של פקידי האוצר, שהם יודעים לתקוע מקלות בגלגלים.

יואב בן צור: וגם אני חושב שאם היית באמת, בסופו של דבר, אמרת שרצית – נכון, זה לא היה תלוי בך, אבל אם היית בממשלה אחרת, המצב שלך מבחינתנו היה הרבה יותר טוב, ולפחות היה מעשי.

יואב בן צור: אולי לא היו נותנים לך את הסכומים שאתה מדבר, אבל לפחות זה לא היה כלאם פאדי, זה היה משהו אמיתי שהיית מקבל.

יואב בן צור: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יואב בן צור.

מנסור עבאס: חבר הכנסת אוריאל בוסו, בבקשה.

מנסור עבאס: 25 דקות, אדוני.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אולי אני אפתח קודם כול בפרשת השבוע, פרשת תולדות: "ואלה תולדות יצחק בן אברהם אברהם הוליד את יצחק".

אוריאל בוסו: המשך הפרשה הרי ידוע: כשמגיע יעקב לקבל את הברכה שהובטחה לעשו, יעקב אבינו ממשש את ידיו ואומר את המשפט הידוע: "הקֹּל קול יעקב" – אני שומע אותך, יעקב, יש לך קול עדין, אבל "הידים ידי עשו".

אוריאל בוסו: עשו היה שעיר והוא מישש בידו.

אוריאל בוסו: יעקב שם בגדי חמודות וכל מיני בגדי צמר בשביל כביכול להטעות.

אוריאל בוסו: הרי יצחק, הייתה לו רוח הקודש.

אוריאל בוסו: "הקל קול יעקב" – במקרה הזה אנחנו משמיעים את קולו של יעקב.

אוריאל בוסו: "הידים ידי עשו" – התקציב הזה הוכן בידי מי שבאכזריות רבה פוגע במאות אלפי משפחות.

אוריאל בוסו: הקואליציה מגדירה את היום הזה "יום מכונן" – היום הונח תקציב 2022-2021 לאחר שלוש שנים של שיתוק וכו' וכו'.

אוריאל בוסו: ואני רק חושב על ההרגשה של מאות אלפי משפחות שביום הזה – כבר מאתמול, ב-1 בחודש, כמה גזרות ניחתו עליהן; אגב, בלי שום דיון, בהינף יד של חתימת שר האוצר, כמו המס על החד-פעמי וכו' וכו'.

אוריאל בוסו: איני יודע מה מעמדם של חברי הכנסת, מה כוחם של חברי הכנסת בוועדות, אבל הידיים עשו.

אוריאל בוסו: בסופו של יום אותם קשישים שכביכול בסעיף אחד נותנים להם תגבור – כשלוקחים את המספרים ומחלקים אותם הוא לועג לרש, אבל בכיס השני פוגעים להם, לאותם קשישים ומבוגרים ומוגבלים, שלא יוכלו לשטוף כלים וישלמו מאות שקלים יותר במה שנתנו להם בכיס אחד עשרות שקלים יותר.

אוריאל בוסו: אתם מבינים את המשמעות?

אוריאל בוסו: אני אמנה לפחות כמה נקודות, לשפוך אור על הספר עב הכרס שמונח כאן, שבן לילה הוכנסו בו רפורמות ששנים לא חלמו פקידי האוצר להעביר וניצלו רגע; דיונים על גבי דיונים שאמורים לעשות לכל סעיף בנפרד; חוק ההסדרים שלא היה כמותו מעולם; רפורמות שאין להן שום נגיעה ותוספת כלכלית לתקציב המדינה אלא דריסה גרידא.

אוריאל בוסו: מס על משקאות קלים – אתם מדברים על בריאות?

אוריאל בוסו: תגידו לי, רביעית יין לקידוש ולהבדלה של מיץ ענבים לא יכולתם לשמור?

אוריאל בוסו: לא יכולתם להגן גם על רביעית יין?

אוריאל בוסו: למי היין לקידוש, לחרדים?

אוריאל בוסו: לחסידים?

אוריאל בוסו: לכולם.

אוריאל בוסו: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, יש משפט שאומר: אם יהודי לא יודע לעשות קידוש יבוא הגוי ויעשה לנו הבדלה.

אוריאל בוסו: אתה יודע כמו עומק יש בזה?

אוריאל בוסו: אם אתה לא תדע לקדש את עצמך בדברים שחשובים לך, כבר יבוא האחר שיבדיל אותך לגמרי וינתק אותך מהערכים.

אוריאל בוסו: יש אבא של שבת שיכול להיות שקוראים לו נפתלי, יש אימא של שבת שיכולים לקרוא לה אילת, אבל בסוף זה משהו, קונסנזוס לכולם, שרוצים לעשות קידוש.

אוריאל בוסו: זה דבר פעוט, אבל כשמדברים על תקציב בשורה, אם על רביעית יין של קידוש לא ידעתם לשמור, איזו בשורה הבאתם לציבור ולעם היושב בציון, שקידוש נעשה לדעתי לפחות ב-80%, 90% מהבתים של העם היהודי במדינת ישראל?

אוריאל בוסו: אנשים שאני יודע, גם אם הם נוסעים בשבת ונוסעים לים, מבחינתם קידוש והבדלה – זה נשאר לדורי-דורות.

אוריאל בוסו: גם על זה הקואליציה הזאת לא ידעה לשמור, ולזה אתם קוראים תקציב של בשורה.

אוריאל בוסו: מס על חד-פעמי – אתם חשבתם כמה צה"ל יתחיל לשלם על חד-פעמי?

אוריאל בוסו: אתם מעבירים כסף מכיס לכיס?

אוריאל בוסו: דיברתם עם מנהלי בתי החולים, כשבצד אחד אתם מספרים להם על בשורות בוועדת הבריאות, תוספות לבתי חולים – דיברתם עם מנהלי בתי חולים כמה כסף הולך לעלות להם החד-פעמי?

אוריאל בוסו: דיברתם עם בעלי מוסדות לבעלי מוגבלויות?

אוריאל בוסו: על כל 100 תלמידים זה תוספת של 50,000 שקלים בשנה רק עלויות של חד-פעמי.

אוריאל בוסו: בדקתם?

אוריאל בוסו: הוזלתם לצד ההתייקרות של חד-פעמי את המים?

אוריאל בוסו: הרי דיברתם על מדיח – אתם בטוחים שכל מדינת ישראל זה רעננה ותל אביב.

אוריאל בוסו: ממש.

אוריאל בוסו: אין פריפריה; כולם יש להם מדיח.

אוריאל בוסו: זה נראה טריוויאלי – ממש לא.

אוריאל בוסו: אגב, כל סיבוב שטיפת כלים של מדיח זה עשרה ליטר מים.

אוריאל בוסו: הוזלתם את המים לצד ההתייקרות של החד-פעמי?

אוריאל בוסו: לא, מה פתאום?

אוריאל בוסו: לפחות לפי הנתונים שהצגתם כאן אמורים להיכנס לתקציב המדינה 280 מיליון ש"ח רק מהחד-פעמי – שרובו יושתת על משפחות ברוכות ילדים, יהודים ושאינם יהודים, אדוני היושב-ראש.

אוריאל בוסו: אתם יודעים שיש דוגמה נוספת: רצו, בשם הגנת הסביבה, להטיל מס על השקיות.

אוריאל בוסו: זוכרים?

אוריאל בוסו: כל שקית עולה 10 אגורות.

אוריאל בוסו: לפי הנתונים של המשרד להגנת הסביבה, השימוש בניילון חד-פעמי עלה, לא ירד, לא פחת.

אוריאל בוסו: זה לא הוסיף לאקלים.

אוריאל בוסו: אבל לצד זה שזה עלה, מי משלם על ת הניילונים החד-פעמיים?

אוריאל בוסו: אותה אישה בסופר, אותה קופאית, אותם אנשים, בסוף זה חזר שוב.

אוריאל בוסו: חבר הכנסת מרגי, בהיותו יושב-ראש ועדת הכלכלה, נלחם בחירוף נפש נגד הפיקדון של בקבוק ליטר וחצי.

אוריאל בוסו: מה הסיבה?

אוריאל בוסו: מה עם הגנת הסביבה?

אוריאל בוסו: מה עם המרחב הסביבתי?

אוריאל בוסו: לא, זה לא יפחית אלא רק יטיל עוד מס על אותם אנשים.

אוריאל בוסו: מי קונה 1.5 ליטר?

אוריאל בוסו: אותה משפחה שרוצה לקנות בקבוק שתייה.

אוריאל בוסו: אז תטיל עליהם גם את העלות של הפלסטיק, ובסוף הכספים הולכים בדיוק לאותן חברות גדולות.

אוריאל בוסו: לנו אתם רוצים לספר סיפורים שהמטרה של המס על החד-פעמי זה בשביל הגנת הסביבה?

אוריאל בוסו: כמה אפשר לעבוד על אנשים?

אוריאל בוסו: לא, זה עוד גזרה על משפחות ברוכות ילדים, ורק עליהן יושתת כל המס הזה.

אוריאל בוסו: עוד דוגמאות: אותו מסכן שהזמין תור בבית חולים ולא הגיע.

אוריאל בוסו: אין לו ביטוח פרטי, הוא לא נמצא במדיקל סנטר או באסותא, הוא הזמין תור מסכן בבית חולים בילינסון, תל השומר, והוא לא הגיע לתור.

אוריאל בוסו: מי לא מגיע לתור?

אוריאל בוסו: אחד שיכול להיות שהעובד הזר שלו לא יכול להביא אותו, שהבת לא הגיעה לשמור על האימא אז הבעל לא יצא.

אוריאל בוסו: בן אדם לא מוותר סתם על תור, אבל בתקציב החדש יש בשורה: יהיה קנס לאותו מסכן שלא הגיע לתור בבית חולים.

אוריאל בוסו: זה תקציב בשורה.

אוריאל בוסו: כשהיום אנחנו מסתכלים על מס הבריאות, שמפעם לפעם תופח, אנשים אומרים: אה, זה רק השתתפות ותרופות – פתאום בסוף החודש מוציאים מאות שקלים.

אוריאל בוסו: במקום לתת כסף לתרופות מצילות חיים – לא, צריך לתת קנס לאותו מסכן או מסכנה או מבוגר או מבוגרת שלא הצליחו להשתמש בתור שלהם שנקבע בבית החולים.

אוריאל בוסו: בשורה.

אוריאל בוסו: עוד דוגמה – רפורמת הכשרות שמדברים עליה כל כך.

אוריאל בוסו: הרי מה זה חוק ההסדרים?

אוריאל בוסו: כל רפורמה שיש לה השלכה תקציבית, שיש לה משמעות כלכלית ואולי רוצים לקצר תהליכים – מכניסים.

אוריאל בוסו: מגיעים הכלכלנים ועושים חישוב פשוט: הם אומרים שרפורמת הכשרות תייקר את המוצרים.

אוריאל בוסו: לא תהיה שום הוזלה ובטח שלא תהיה שום הכנסה לקופת המדינה.

אוריאל בוסו: אז למה הכנסתם את זה בהינף יד, בלי ללמוד לעומק, ועל הדרך לזרוק 4,000 משגיחי כשרות עוד פעם לאבטלה, ועל הדרך לגרום לאותם אנשים ששילמו עד היום על התעודה 500 שקלים, שישלמו 2,500 שקלים?

אוריאל בוסו: על מי אתם עובדים?

אוריאל בוסו: זו בשורה?

אוריאל בוסו: סעיף בחוק ההסדרים – להכניס אותו יחד עם כל התקציב הגדול, האכזר הזה?

אוריאל בוסו: אבל יש כאן בשורה: לפגוע בערך האישי, האידיאולוגי, היהודי, ההלכתי – זה מה שעושה רפורמת הכשרות.

אוריאל בוסו: ובאים אנשים ומתהדרים: שנים לא נגעו וצריך לתקן.

אוריאל בוסו: ריסוק הפריפריה – כמעט ונמחק.

אוריאל בוסו: 50 מיליון שקלים נתנו לחיזוק הביטחון התזונתי.

אוריאל בוסו: כששר הפנים לשעבר הביא כסף קראו לזה כסף קואליציוני, אבל הכסף הזה הלך להוזלת המים, להורדת המע"מ על המים.

אוריאל בוסו: ביטחון תזונתי, שנתנו 700 מיליון שקלים בתלושים לאנשים, יהודים ושאינם יהודים, חרדים ושאינם חרדים, אותם אנשים שמגיעה להם הנחה על פי זכאות, אנשים שכל החיים שלהם נזקקו לעמותות צדקה פתאום הולכים בכבוד והרימו ראש, והגיעו לסופרים, וקנו אוכל בתלוש מזון – על זה אומרים: כסף קואליציוני במחשכים, לצרכים קואליציוניים.

אוריאל בוסו: אבל צרכים קואליציוניים אחרים הם שקופים.

אוריאל בוסו: 40 מיליון שקלים לרפורמים זה דברים ערכיים; 12 מיליון שקלים לחתולים.

אוריאל בוסו: אגב, יצא איזה סרטון של חתולה שהגיעה לסופר ומחזיקה אוכל.

אוריאל בוסו: אז באו אליה בעלי הסופר ואמרו לה: חכי עד יום שישי שהתקציב יעבור ואז תיכנס לתוקף המלגה שמגיעה לך, תוכלי לממש.

אוריאל בוסו: מר בנט, ללא ספק, התגלה בחודשים הראשונים שלו בכהונת ראש הממשלה – אוהב לטייל.

אוריאל בוסו: אוהב לטייל.

אוריאל בוסו: היו באמת תמונות חובבים עם ראשי מנהיגי העולם.

אוריאל בוסו: איזה מצחיק שיש תמונה שלו עם ביידן: "פגישת מנהיגים", של מנהיגים, שני מנהיגים.

אוריאל בוסו: להבדיל אלף אלפי הבדלות – זה, יש לו 78 מיליון איש שתמכו בו וזה יש לו פחות, מתחת לאחוז החסימה, זה אין לו, לפחות לפי הסקרים.

אוריאל בוסו: ואני מציע למר בנט לבוא לבקר באותה חנות שהוא דיבר עליה, חנות מצעים באלעד, בנתניה, שלפני שנה אמרת: אני מבקש להציל אותן.

אוריאל בוסו: תבדוק את החנויות – היום אף אחד לא יכול להיכנס אליהן, כי אותם אנשים מוחלשים מקבלים דריסה אמיתית.

אוריאל בוסו: איך הוא אמר?

אוריאל בוסו: יש לנו עם שהולך ונעלם.

יעקב מרגי: הייתי מוכן להיות זבוב על הנייר הזה.

אוריאל בוסו: יש לנו עם שהולך ונעלם.

אוריאל בוסו: עד כמה שהוא אמר – אולי היושב-ראש ידליף לנו - -

מנסור עבאס: מה?

אוריאל בוסו: - - מהפתק של שר האוצר.

מיכאל מלכיאלי: האם זה נכון - - -

יעקב מרגי: מדברים על כלבים וחתולים.

יעקב מרגי: אני מוכן להיות זבוב על הנייר.

אוריאל בוסו: אולי יש תוספת, אולי יש תוספת - -

יעקב מרגי: על הנייר הצהוב הזה.

אוריאל בוסו: אולי התקבלה הסכמת שר האוצר ל-100 מיליון שקלים - - -

יעקב מרגי: לא יהיה.

יעקב מרגי: "לא ידבק בידך מאומה מן החרם".

אוריאל בוסו: מנסור, בפרשת השבוע - - -

מנסור עבאס: כן.

אוריאל בוסו: בפרשת השבוע - - -

מיכאל מלכיאלי: - - -

אוריאל בוסו: בפרשת השבוע עשיו מכר את בכורתו ליעקב – במה?

אוריאל בוסו: בנזיד עדשים.

אוריאל בוסו: אתה חושב שאנחנו יכולים להגיד אמן על 100 מיליון שקלים כשהגזרות על הציבור שלנו הן במאות מיליונים?

אוריאל בוסו: אנחנו אומרים לך: לא, תודה.

אוריאל בוסו: נקבל את מה שמגיע לנו בזכות.

אוריאל בוסו: נקבל את מה שמגיע לציבור שלנו על פי קריטריונים.

אוריאל בוסו: אגב, אני שומע ביקורות של נאורים – ראיתי, יאיר גולן: מיטב אירגוני הפשיסטים האנטי-ישראלים מסיתים כנגד הממשלה ותוקפים את התקציב.

אוריאל בוסו: פתחתי גוגל, בוויקיפדיה, מה זה נקרא "אופוזיציה" על פי המילון: "מטרת האופוזיציה היא לייצג בפרלמנט את דעות המיעוט שלא זכו לייצוג בממשלה, לבקר את הממשל, להציג חלופה לדרכו ואף לנסות להדיחו בהתאם לחוק".

אוריאל בוסו: כל מה שחוקי אנחנו נעשה, ובעיקר נציב מראה מול הקואליציה זה תפקידה של האופוזיציה, ועל זה קוראים לנו פשיסטים.

אוריאל בוסו: אתה יודע מה?

אוריאל בוסו: ראיתי פוסט שהעלתה יושבת-ראש מפלגת העבודה לשעבר חברת הכנסת שלי יחימוביץ' – כי היום יש בכנסת פייק-מיניסטיות לא באמת פמיניסטיות.

אוריאל בוסו: היא הוציאה ציוץ ואמרה: "ח"כיות יקרות, רימו אתכן" – לפני שהצביעו בוועדת כספים – "הערב תידרשו להצביע בוועדה על נוסח שכל 'ההישגים' שבגללם נכנעתן והפקרתן לנפשן נשים מבוגרות עניות מוסמסו בו ונעלמו - - - עבדו עליכם.

אוריאל בוסו: האצבע שלכן היא לא אוטומט.

אוריאל בוסו: מי שדורכים עליה פעם אחת ידרכו עליה פעם נוספת.

אוריאל בוסו: אין צל"שים על כניעה.

אוריאל בוסו: הצביעו נגד".

אוריאל בוסו: היא לא חרדית, היא לא חשודה כאוהבת האופוזיציה הנוכחית, לא חשודה כתומכת מר נתניהו ולא תומכת דרעי, אבל ייאמר לזכותה שהיא אמרה תמיד את מה שהיה על ליבה באמת.

אוריאל בוסו: היא לא הייתה פמיניסטית-לשעתה, כמו שהיום אנחנו רואים כאן את הצביעות של חברות כנסת שמתהדרות בהגנה נשים בכל מיני ורסיות, אלא באמת, העלאת גיל הפרישה – יש פגיעה יותר גדולה מאשר באותן נשים מסכנות שמאלצים אותן לפרוש, או שכרגע לא יקבלו את מה שמגיע להן בגלל העלאת גיל הפרישה?

אוריאל בוסו: אבל יש להן בכלל שיקול דעת?

אוריאל בוסו: אבל תראו את הבדיחה, חברי הכנסת: הרי הקואליציה לקחה כרגע מקדם ביטחון להצבעות.

אוריאל בוסו: תארו לכם שאחד מחברי או חברות הכנסת שנמצאים בשורות האחרונות - -

מיכאל מלכיאלי: יש עריק, יש עריק מהקואליציה.

אוריאל בוסו: - - שנמצאים – הרב מלכיאלי.

אוריאל בוסו: ניר אורבך, אחרי התקציב הוא אמור לקבל לפחות – אמרתי את זה לפני חודשים, לפני חודשים אמרתי את זה, ובוא נבדוק שלא טעיתי – אחרי התקציב הוא אמור להתמנות לשר, מלכיאלי, שר ההתיישבות.

ניר אורבך: חצי שנה אומרים את זה.

אוריאל בוסו: ניר, אתם לא פראיירים.

מיכאל מלכיאלי: - - -

אוריאל בוסו: הרב מלכיאלי, אחרי התקציב הוא יתמנה לשר ההתיישבות, הוא יוותר על זה כל כך מהר, תגיד לי?

ניר אורבך: כבר חצי שנה מבטיחים.

אוריאל בוסו: בסדר.

אוריאל בוסו: אגב, ועדת הכנסת – דורסנות שכזאת.

אוריאל בוסו: גם בחוק התקציב - - -

ניר אורבך: דווקא אומרים שאני עדין.

אוריאל בוסו: גם בחוק התקציב – לא – הפעלת סעיף 98 פעם אחר פעם והשתקת קולה של האופוזיציה יבואו בסוף אליכם כבומרנג אמיתי.

אוריאל בוסו: מר מנסור, אני אומר לך אמיתי – חבריי לאופוזיציה אומרים את זה פעם אחר פעם:

אוריאל בוסו: ניקח את כל הסעיפים שהכנתם ועברו כבר את הייעוץ המשפטי, באמת.

אוריאל בוסו: לנו היה – אתם יודעים שאתמול השר לשירותי דת מינה משנה למנכ"ל משרד הדתות.

אוריאל בוסו: ביררתי, אמרתי: בואנה לא יכול להיות.

אוריאל בוסו: הקודמים שלו לא מינו משנה?

מיכאל מלכיאלי: לא נתנו להם למנות.

אוריאל בוסו: לא נתנו למנות.

אוריאל בוסו: אמרו לו: אם אתה רוצה למנות משנה – תוותר על סמנכ"ל במשרד.

אוריאל בוסו: מינו עכשיו גם סמנכ"ל וגם משנה למנכ"ל.

יעקב מרגי: - - -

אוריאל בוסו: על פי הקריטריון של מינוי משנה למנכ"ל לא מגיע להם, אבל כפי שאמרתי, הייעוץ המשפטי במשרד לשירותי דת, עובד בצורה מיטבית בשירותו של השר.

אוריאל בוסו: אני לא הספקתי לשאול את שר האוצר כשהיה פה איך הוא אישר למיניבוס שלם של פקידי האוצר ללכת להיפגש בטייבה או בכפר קאסם – איפה זה היה?

מנסור עבאס: כפר קאסם.

אוריאל בוסו: בכפר קאסם.

חמד עמאר: אני אעדכן אותך – הוא לא היה.

מנסור עבאס: לא היה.

מנסור עבאס: נכון.

אוריאל בוסו: אולי שר האוצר - - -

חמד עמאר: הוא לא היה שר האוצר - - -

מנסור עבאס: נכון, נכון.

אוריאל בוסו: אבל חמד, חמד, חמד, שר האוצר, מרגע - -

חמד עמאר: ראש הממשלה אז היה נתניהו ושר האוצר היה ישראל כץ.

אוריאל בוסו: - - הבחירות התנהל ועמד מול פקידי האוצר.

אוריאל בוסו: תשאל את ישראל כץ, שהיה שר האוצר בעבר.

אוריאל בוסו: הגיעו לפה נציגי האוצר בוועדת - -

חמד עמאר: - - -

אוריאל בוסו: אני אתן לך תשובה - - -

חמד עמאר: - - - מי שהיה - - -

אוריאל בוסו: הינה, נמצא פה חבר הכנסת מרגי, שהיה יושב-ראש ועדת הכלכלה.

אוריאל בוסו: הגיעו פקידי האוצר לוועדות הכספים והכלכלה – אמרו להם: תוציאו את התקנות של המעונות; זה היה כבר לפני.

אוריאל בוסו: לא.

אוריאל בוסו: קיבלנו הוראה – ממי הוראה?

אוריאל בוסו: אין כרגע שר והכול באוויר – קיבלנו הוראה להמתין להחלטתו של שר אוצר חדש.

אוריאל בוסו: כולם התיישרו בהתאם למדיניות של השר העתידי שאמור להיכנס.

מנסור עבאס: לא, אבל אז לא היה בכלל סיכום קואליציוני.

אוריאל בוסו: הייתה כבר הסכמה והם ידעו לקראת מה זה הולך.

אוריאל בוסו: כולם התיישרו בדרך.

מנסור עבאס: אבל אוריאל - - -

אוריאל בוסו: אף אחד - - -

מנסור עבאס: אוריאל, אוריאל, אוריאל, אתה יודע שאגף התקציבים תמיד – כך הבנתי – אגף התקציבים תמיד מעורב בהסכמים הקואליציוניים כדי לא להשתולל.

אוריאל בוסו: מנסור, אתה מתאר לעצמך תמונה כזאת של 20 - -

מנסור עבאס: מה הבעיה?

מנסור עבאס: מה יש?

אוריאל בוסו: אין בעיה.

אוריאל בוסו: אמרתי לך, אתה קבעת – אנחנו נשתמש בהן.

אוריאל בוסו: אתה מתאר לעצמך נורמה שכל בכירי האוצר מגיעים במיניבוס לבני ברק, לכולל שנמצא מתחת לביתו של הרב קנייבסקי – שאגב, יש לו שליטה מאגית על מאות אלפים, לא על מספר מנדטים – ושם מנהלים קריטריונים?

אוריאל בוסו: לא היה מעולם כזה דבר.

חמד עמאר: תשאל את השר ישראל כץ ותשאל את ראש הממשלה בנימין נתניהו.

אוריאל בוסו: לא היה כזה דבר מעולם.

חמד עמאר: יפה מאוד שאתה אומר.

אוריאל בוסו: פקיד אוצר, שיגיעו לביתו של - -

חמד עמאר: אז הם הפרו כל חוק.

אוריאל בוסו: - - לישיבת פורת יוסף של חכם שלום כהן, נשיא מועצת חכמי התורה, והוא יהיה מלמעלה ויגיד: אני רוצה לדעת את התקציבים, מה קורה איתם, ורק אחר כך יחתמו הסכם קואליציוני.

אוריאל בוסו: אתה מתאר לעצמך?

אוריאל בוסו: כל המדינה הייתה על הרגליים, ואחרי יומיים היו כותרות: שוחד ישיר.

מנסור עבאס: לא, אוריאל, אוריאל, תקשיב לי, חביבי: לדעתי - - -

אוריאל בוסו: אני לא נגד.

אוריאל בוסו: רק אומר לך שכשאתה אומר מה עשו לפני כן – לא היה אפשרי.

מנסור עבאס: אני מבין שאנחנו מפלסים לכם דרך - -

אוריאל בוסו: לגמרי.

מנסור עבאס: - - ואתם עשיתם את זה גם לפנינו – פילסתם לנו דרך.

מנסור עבאס: עכשיו, לדעתי, זה אחראי לנהל משא ומתן דרך אגף התקציבים, כדי שאם מסכמים משהו כחלק מההסכם הקואליציוני – שיהיה מקובל, מקצועי וראוי מבחינת כלכלת ישראל.

מנסור עבאס: זה – דבר אחד.

מנסור עבאס: דבר שני, דבר שני, אוריאל, אני רוצה להוסיף לך משהו.

מנסור עבאס: השר חמד עמאר, תקשיב, השר חמד עמאר, תקשיב.

מנסור עבאס: אתה יודע מי הראשון שהגיע לכפר קאסם לפני שנתיים?

מנסור עבאס: מנכ"ל משרדו של ראש הממשלה בנימין נתניהו - -

אוריאל בוסו: לא, מנסור, יש לך טעות.

מנסור עבאס: - - מזכיר ממשלתו - -

אוריאל בוסו: לא, לא - -

מנסור עבאס: - - של - -

אוריאל בוסו: - - אין בעיה.

אוריאל בוסו: כפר קאסם זה חלק - - -

מנסור עבאס: - - ראש הממשלה בנימין נתניהו, איש סודו - -

אוריאל בוסו: מנסור.

מנסור עבאס: - - של ראש הממשלה בנימין נתניהו – כולם באו לפחות פעמיים לכפר קאסם.

מנסור עבאס: ישבנו, דיברנו – לפני שנתיים.

חמד עמאר: מנסור, אני באתי.

אוריאל בוסו: מנסור, בניגוד - -

מנסור עבאס: לפני שנתיים.

אוריאל בוסו: - - בניגוד למה שאומר ראש עיריית טייבה, שזה לא חלק מישראל אלא פלסטין, אני כן חושב שכפר קאסם זה חלק ממדינת ישראל.

אוריאל בוסו: בוא, זה לא - - -

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: מי אמר?

מנסור עבאס: אנחנו אזרחי המדינה.

אוריאל בוסו: נכון, חד וחלק.

מנסור עבאס: בסדר.

אוריאל בוסו: מה, כפר קאסם זה ליד פתח תקווה, אני אלך לשם.

מנסור עבאס: אתם באים בטענה - - -

אוריאל בוסו: אבל לבוא להיות באזור של עמותה – עזוב להיכנס כן יקבלו כספים לא יקבלו כספים.

אוריאל בוסו: זה עניין פרטי, אישי, שמגיעים לשם פקידים.

אוריאל בוסו: אתה יודע מה?

אוריאל בוסו: מילא היו הולכים לכפר המכביה, אתם מגיעים לשם - -

מנסור עבאס: מה זה "עניין אישי"?

אוריאל בוסו: - - אבל כשאתה נמצא בבית של מישהו אתה נוהג לפי מה שהוא רוצה.

מנסור עבאס: לא, סליחה, מי בכירים יותר במעמד, אגף התקציבים או מנכ"ל משרד ראש הממשלה ומזכיר הממשלה?

מנסור עבאס: מה קרה לך?

אוריאל בוסו: לא, לא.

אוריאל בוסו: מזכיר הממשלה היה אחראי לתוכנית של החברה הערבית בלי כל קשר.

אוריאל בוסו: התוכנית שבה היית ראש - -

מנסור עבאס: אתה רוצה לספר לי על זה?

מנסור עבאס: הייתה פגישה פוליטית.

אוריאל בוסו: - - הוועדה למלחמה באלימות ופשיעה בחברה הערבית - - -

מנסור עבאס: טוב, בסדר.

מיכאל מלכיאלי: זה היה פוליטי.

אוריאל בוסו: אבל הוא נתן את זה, אבל בוא, אנחנו לא – אנחנו כולם יודעים, אנחנו רק - - -

מנסור עבאס: מה שאני מבין: מה שמותר לבנימין נתניהו לא מותר לאף אחד אחר.

אוריאל בוסו: לא קרב זה אל זה.

מנסור עבאס: זהו.

מנסור עבאס: אתם - - -

חמד עמאר: - - -

מנסור עבאס: כן, כן.

חמד עמאר: - - - מותר לו לבקש ממך - - -

מנסור עבאס: אתה, אתה נכנסת פעם לבלפור?

מנסור עבאס: שרים לא נכנסו לבלפור, אתה מבין?

מנסור עבאס: אני הייתי שם.

מנסור עבאס: שרים ובכירים לא היו בבלפור ואני הייתי שם.

מנסור עבאס: מה שמותר לנתניהו לעשות, אסור לאחרים.

מנסור עבאס: זהו, זאת המציאות.

מנסור עבאס: תודו בזה.

מנסור עבאס: יופי, נמשיך.

מנסור עבאס: אני מוסיף לך שתי דקות.

אוריאל בוסו: אדוני היושב-ראש, בסוף השבוע, ביום חמישי, ערב ראש חודש כסלו – ערב ראש חודש כסלו, שמסמל את חג החנוכה, שבו דלקה מנורה וקרה בו הנס של פך שמן הטהור.

אוריאל בוסו: באו בניך לדביר ביתך וטמאו את היכלך – מה שרוצה לעשות עוד פעם הרב הרפורמי בכותל הקדוש לנו.

אוריאל בוסו: ותקרא איך הרפורמים מתייחסים לכל בית המקדש, שאין להם "ותחזינה עיננו", לחלל את המקום הקדוש לנו ביותר, בערב ראש חודש כסלו לטמא את היכלנו, את פך שמן הטהור.

אוריאל בוסו: לפתוח את התקציב ולנגוע פעם אחר פעם – אחרי שגמרו את רפורמת הכשרות רוצים להיכנס בנושא הגיור.

אוריאל בוסו: השר לשירותי דת בקולו אתמול אומר שצריך לתת לכל בן אדם אפשרות במדינה להתחתן בדרך שהוא רוצה, כשאנחנו מדינת היהודים.

אוריאל בוסו: אתה בחיים לא תסכים שאנשים ישנו לך את חוקי האסלאם בנישואין ובכל דבר.

אוריאל בוסו: אתה אומר: כל אחד ינהג לפי דרכו, אבל שאצלך לא ישנו, אבל אצלנו מרשים לעצמם אנשים עם כיפה מדומה לנסות לשנות את התורה, שלא תשתנה בשום זמן, חס ושלום.

אוריאל בוסו: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת אוריאל בוסו.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יעקב מרגי, בבקשה.

מנסור עבאס: 25 דקות.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, הממשלה הזו קמה על כמה רגליים, לפחות לפי ההצהרה שלהם: האחת – ריפוי ושינוי; השנייה – הממשלה תעבוד בשביל העם רק בנושאים מוסכמים, וכל הנושאים השנויים במחלוקת יידחו לממשלה הבאה; ממשלה שתילחם בשחיתות –שמעת את זה?

מנסור עבאס: כן.

יעקב מרגי: לא, אם אני אומר משהו, ידידי מנסור, מותר לך להעיר לי – משהו שלא היה - - -

מנסור עבאס: אתה יודע, אמרת: "היא מקדמת נושאים מוסכמים", נכון?

יעקב מרגי: הצהירה, הצהירה.

מנסור עבאס: אז בואו, היכנסו, ואחריכם יביאו נושאים מוסכמים.

יעקב מרגי: חכה, חכה, חכה, בוא - - -

מיכאל מלכיאלי: יש וטו של ליברמן.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו רוצים, אבל ליברמן לא מסכים - - -

יעקב מרגי: רבותיי, אני חושב שגם 25 דקות לא יספיקו לי, אז בואו נעשה כך: נשאיר זמן לשאלות, מה שנקרא.

יעקב מרגי: לכאורה, על פי ההצהרות האלה - - -

מנסור עבאס: הוא לא מסכים.

מנסור עבאס: אתה רוצה?

יעקב מרגי: הינה, לקחתם לי דקה ועוד לא אמרתי כלום.

יעקב מרגי: לכאורה היינו צריכים לשמוח, למחוא כפיים, להריע ואף לסייע לממשלה.

יעקב מרגי: אלא שעם היא התחילה את דרכה של הממשלה הנוכחית היא התכחשה לשלושת העקרונות שמניתי – ממשלה שמעמיקה את הקרע בעם, את השיסוי של חלק אחד בעם כנגד החלק השני, ובמיוחד כנגד הציבור החרדי, הדתי-לאומי והציבור עם תפיסת העולם הימנית.

יעקב מרגי: מפלגת ישראל ביתנו וימינה – לעת עתה יש עתיד יושבת בצד.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: כי איווט ליברמן ומתן כהנא עושים זאת טוב מאוד, לשיטתם, לכן יש עתיד, בצורה חכמה, יושבת בשקט.

יעקב מרגי: איווט ליברמן הכריז שיש לזרוק את החרדים במריצות למזבלה.

יעקב מרגי: מתן כהנא עושה את העבודה בצורה מצוינת, אבל מה הוא עושה?

יעקב מרגי: הוא עוטף את זה בעטיפת צלופן מהודרת.

יעקב מרגי: את רפורמת הכשרות, שבאה אך ורק לפגוע במוסד הרבנות הראשית, כדרישת התנועה הרפורמית – את הרפורמה הזו הוא עטף בנימוקים יפים, נימוקים נעימים לאוזן: הורדת יוקר המחיה, תחרות לשיפור השירות.

יעקב מרגי: ואני שואל אותך, ידידי: מי לא רוצה שזה יקרה?

יעקב מרגי: ואני אומר לכם שעם הרפורמה הזו זה לא יקרה.

יעקב מרגי: פרט לפגיעה במוסד הרבנות הראשית, מוסד שלטוני יהודי מפואר רב-שנים – ויש מה לשפר בו, לו רצתה המדינה להשקיע במוסד הרבנות הראשית.

יעקב מרגי: שנים רבות האוצר ומשרד המשפטים עצרו וסירסו כל עבודת שיפור ורה-ארגון של המוסד הזה.

יעקב מרגי: עכשיו, מששקע האבק מהקרב על רפורמת הכשרות והמלחמה ברבנות הראשית ותשלום האתנן – אני שיניתי את הנוסח – לידועה בציבור של הממשלה הנוכחית, שהיא התנועה הרפורמית בארצות הברית, יצא השר כהנא בהצהרה בומבסטית וכובשת כותרות: מהפכה בשירותי הדת.

יעקב מרגי: הוא יחליף את כל הממונים וראשי המועצות הדתיות במאגר ממונים ש-50% מהם יהיו נשים.

יעקב מרגי: והינה, גל של מחיאות כפיים ושקט חרישי מהפקידות שומרת הסף.

יעקב מרגי: שנים רבות לא אפשרה הפקידות, היועצים המשפטיים – שומרי הסף, לכאורה – למנות ממונים בניגוד לחוק שירותי הדת היהודיים אלא רק לאחר מיצוי כל ההליכים להרכבי מועצות דתיות.

יעקב מרגי: מה הן מועצות דתיות?

יעקב מרגי: מועצות שמשקפות את פני מועצת העיר.

יעקב מרגי: מועצה דתית חייבת לשקף את פניה של מועצת העיר שנבחרה בבחירות דמוקרטיות.

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עתה השר כהנא יארגן לעצמו מאגר של ממונים בצבע מסוים שיהיה מקובל על ליברמן – זה ליברמן שלועג לכל סממן יהודי לאחרונה – ועל התנועה הרפורמית השוכנת בחיקו של השר כהנא והשר ליברמן, שיסדר לו את הבייס החסר לו.

יעקב מרגי: וכולם שותקים, ולא תהיה כתבה על אחת על מינויים פוליטיים או מינויים של מקורבים, כפי שאין היום כשמרב מיכאלי ממנה מקרובים ויאיר לפיד ממנה מקורבים.

יעקב מרגי: הכלבים נובחים והשיירה עוברת.

יעקב מרגי: אמר אתמול ליצמן מה שאמר, וכולם נזעקו לכבודם של הכלבים הלבנים.

יעקב מרגי: לפעמים הכול מהמזל.

יעקב מרגי: גם לכלבים יש מזל, אבל רק לחלק מהכלבים.

יעקב מרגי: נזעקו כי ליצמן אמר שלראשונה הוא רואה תופעה בטבע שכלבים נותנים לחתולים.

יעקב מרגי: יש בזה אמירה קצת פוגענית, אבל כולם נזעקו פה כאילו השיח במדינת ישראל ובכנסת הוא בית מרקחת וזה הדבר הכי פוגעני שנאמר.

יעקב מרגי: אבל כשחברת הכנסת יוליה מלינובסקי אומרת שחברי הכנסת של האופוזיציה נובחים כמו כלבים, אף אחד לא תובע את עלבונם של הכלבים השחורים.

יעקב מרגי: מסתבר שגם בזה יש גזענות.

יעקב מרגי: אז רבותיי, אני מסרב להתרגש.

יעקב מרגי: גם אני, ששומר בדרך כלל על פאסון ועל טונים מכובדים, מסרב להתרגש.

יעקב מרגי: נכון, זו אמירה קצת מדגדגת.

יעקב מרגי: מה יש לאופוזיציה לעשות?

יעקב מרגי: צריך לשמור על רמת שיח.

יעקב מרגי: נכון, צריך למתן את השיח הפוגעני, אבל הוא אמר זאת מכאב.

יעקב מרגי: כשחברות כנסת מישראל ביתנו מפרסמות סרטוני טיקטוק בזחיחות הדעת עם ארס, עם ריר שיורד להן מהשפתיים, שבאים לפגוע באוכלוסייה אחת ויחידה, אני לא יכול לדון את חבר הכנסת ליצמן כשהוא משתמש בביטוי "כלבים".

יעקב מרגי: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני נותן הקדמה: בסין של ימינו מתנהלת מערכת של דיכוי וחינוך מחדש של אוכלוסיות מסוימות, לדוגמה, כנגד השיטה של הפאלון גונג וכנגד המוסלמים בסין.

יעקב מרגי: על פי ההדלפות – הרי הממשל לא יפרסם את זה, לכן זה בא מהדלפות – השיטה לחינוך מחדש היא שיטה אכזרית הכוללת עבודות פרך, ניתוק מהמשפחה הגרעינית, מעקב צמוד על אורח חייהם של האסירים ומתן ציונים ועונשים.

יעקב מרגי: בשנים האחרונות כולא המשטר הקומוניסטי בסין מוסלמים מהמיעוט האויגורי, ואף בני מיעוטים אחרים נכלאו.

יעקב מרגי: רבותיי חברי הכנסת, מדוע הבאתי את ההקדמה הזאת?

יעקב מרגי: אנחנו לא רחוקים משם.

יעקב מרגי: באמצע הדיון על התקציב מביא הקדמה כזאת – סימן שיש סיבה אמיתית.

יעקב מרגי: תקציב המדינה בא להמחיש לנו שיש כאן ניסיון לחינוך מחדש של אוכלוסיות.

יעקב מרגי: בסין זה על ידי מחנות מאסר וכאן זה על ידי מיסים חדשים שהוטלו על האוכלוסייה החרדית בלבד.

יעקב מרגי: בלבד.

יעקב מרגי: מה שנותר – אם לא נזעק היום, בשלב הבא תהיה הצדקה מוסרית שתנומק בק"נ טעמים – ק"נ טעמים זה 150 סיבות – שיש לאסור את האוכלוסייה החרדית אם לא תיישר קו עם המדינה.

יעקב מרגי: הרי אמרה זאת הכתבת הנערצת על ההגמוניה הלבנה בארץ הגב' רינה מצליח.

יעקב מרגי: בשיאה של מערכת ההסתה הפרועה נגד החברה החרדית, בגל הראשון של הקורונה, כשהאשימו את החברה החרדית בכול – במגפה, בכול האשימו, כל הצרות של המדינה באו מהחברה החרדית – רינה מצליח אמרה, ואני מצטט: הגיע הזמן שהמדינה תגדיר מחדש את יחסיה עם החברה החרדית.

יעקב מרגי: וכל זה למה?

יעקב מרגי: למה אני מביא את זה פה?

יעקב מרגי: מי שמכיר אותי – אני לא נחפז להסיק מסקנות, אבל כשהממשלה מטילה סדרה של מיסי חינוך, מיסים שבאו לחנך את החברה החרדית בלבד, כדוגמת המס הראשון, המס הראשון כנגד השתייה הממותקת.

יעקב מרגי: רבותיי, סוכר פוגע בבריאות, שתייה ממותקת מביאה להשמנה ומחלות, סוכרת היא אחד הגורמים המובילים בתמותה.

יעקב מרגי: מסכים איתכם.

יעקב מרגי: לכן, מה מדינה מתוקנת ושפויה עושה?

יעקב מרגי: יוצאים בקמפיין לאוכלוסייה שקורא למעט בצריכת שתייה ממותקת.

יעקב מרגי: לא, יש כלי יותר יעיל: מיסים.

יעקב מרגי: עכשיו, כולנו יודעים מיהם הצרכנים של השתייה הממותקת במכלי השתייה הגדולים.

יעקב מרגי: עוד מס שבא לחנך מחדש כאן במדינת ישראל, לא בסין הקומוניסטית ולא ברוסיה הקומוניסטית: מס כנגד השימוש בכלים חד-פעמים.

יעקב מרגי: רבותיי, אנחנו בבעיית אקלים חמורה.

יעקב מרגי: צריך לשמור על העולם הזה, על כדור הארץ, וצריך לחנך את הציבור בקמפיין חיובי שיעודד שימוש בכלים מתכלים או רב-פעמיים.

יעקב מרגי: אבל לא, יש שיטה קלה יותר: מיסים.

יעקב מרגי: זה בא כנגד הציבור החרדי, שברובו מוסדות החינוך הרי לא מתוקצבים בצורה ריאלית, מיטבית, והפנימיות החרדיות – מה לעשות, או יום הלימודים במוסדות אלו הוא ארוך ויש גם ארוחות, אז כלים חד-פעמיים; להטיל מס על החרדים.

יעקב מרגי: המס העקיף השלישי – כדי לחנך את הגבר החרדי לצאת לעבוד ולהפסיק ללמוד נבטל את הסבסוד למעונות היום.

יעקב מרגי: הרי כל התפיסה של מעונות היום זה היה להקל על האם ולהקנות לרך הנולד כלים והזדמנות שווה כמו לכל ילד.

יעקב מרגי: אבל זה לא מעניין.

יעקב מרגי: זה בא לחנך את החרדים?

יעקב מרגי: אפשר לבטל את הסבסוד.

יעקב מרגי: זה מס עקיף וחדש כדי לחנך את האוכלוסייה בצורה של מיסים.

יעקב מרגי: השלב הבא, עאידה תומא סלימאן, השלב הבא יסביר לך ב-150 סיבות למה אוכלוסייה שלא מיישרת קו עכשיו עם המדינה – לא רק מיסים יוטלו, כי המיסים לא יעזרו.

יעקב מרגי: אחרי מיסים, כשהמיסים לא עוזרים, אנחנו נכניס אותם למחנות, כמו שבסין הכניסו את המיעוטים השונים למחנות חינוך מחדש.

עאידה תומא סלימאן: התחלת יפה.

עאידה תומא סלימאן: למה עכשיו אתה - - -

יעקב מרגי: אז אני אומר, אני רוצה שתזעקי כמוני, כי שם אסרו יותר ממיליון מוסלמים במחנות.

מנסור עבאס: היא קומוניסטית, אז אם אתה מדבר על סין, אתה פוגע במפלגה הקומוניסטית.

יעקב מרגי: היא קומוניסטית, אבל היא לא מסכימה עם כל מה שהקומוניסטים בסין וברוסיה עושים.

מנסור עבאס: תשאל אותה.

יעקב מרגי: אני מכיר את המאבק של עאידה בנושא זכויות האדם, כבוד האדם וחירותו, לכן אני יוצא מתוך הנחה, למרות שלא שאלתי אותה.

עאידה תומא סלימאן: אני שמחה שאתה מכיר אותי יותר טוב מאנשים אחרים.

יעקב מרגי: אז אני מודה לך מאוד.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, תחת הקריטריון שאם האב איננו עובד תבוטל ההנחה ויבוטל הסבסוד רק לחרדים, כי כל האוכלוסייה תמשיך לקבל סבסוד למעונות היום – שילכו האם החרדית והילד החרדי לכל הרוחות, שלא ייהנו מהסבסוד.

יעקב מרגי: מה אכפת לנו?

יעקב מרגי: יושב שר אוצר זחוח, ריר יוצא לו מהשפתיים כשהוא מתעלל בחברה החרדית, וכשאיזה עיתונאי חילוני שבדרך כלל לא מלטף – מי שמכיר את חיים לוינסון, הוא לא מלטף את החברה החרדית.

יעקב מרגי: ייאמר לזכותו שהוא אדם כן ואומר את מה שבליבו, פיו וליבו שווים.

יעקב מרגי: לרוב אני לא מסכים איתו, אבל הוא אומר את מה שהוא חושב והוא מאמין, ואני מכבד אותו על כך.

יעקב מרגי: איווט ליברמן מתפלא איך העיתונאי יוצא נגדו בעידן שכל העיתונות והתקשורת שותקת, והוא בוחר לתקוף בצורה חריפה את העיתונאי חיים לוינסון: איך אתה לא מיישר קו, חיים לוינסון, עם דנה ויס ורינה מצליח וכל הפרשנים באולפנים?

יעקב מרגי: איך אתה מעז לבקר את שר האוצר?

יעקב מרגי: רבותיי, ביטול סבסוד המעונות בא לחנך את האב החרדי, לבטל את השקפת עולמו, להפסיק את לימוד התורה.

יעקב מרגי: אני אומר לכם, לצערי הרב, שזה לא יקרה, כי אם רוצים שזה יקרה – לא בשיטת גזרות והטלת מיסים והעוצר וריבוי השנאה על ידי התנשאות של ימינה וישראל ביתנו, בזחיחות הדעת וחיוך שטני של ישראל ליברמן.

יעקב מרגי: אם זה יקרה, זה יקרה רק בהידברות, במסע הסברה, בקמפיינים חיוביים.

יעקב מרגי: למה אני מסיק מסקנה זו, אדוני היושב-ראש?

יעקב מרגי: הלכתי לבדוק עוד התנהגויות שפוגעות בבריאות האדם, עוד צריכה שמעמיסה על הבריאות ועל מערכת הבריאות.

יעקב מרגי: אקח לדוגמה את האלכוהול.

יעקב מרגי: תרבות השתייה והתמכרות לאלכוהול בחברה הישראלית הולכת וגואה בשנים האחרונות והיא תרבות פוגענית וממכרת.

יעקב מרגי: רבו הדוחות שמעירים ומזהירים, מפנים את תשומת ליבנו, אנו, מקבלי ההחלטות, לתופעת השימוש באלכוהול בשנים האחרונות בקרב בני נוער ומתבגרים.

יעקב מרגי: הינה, אני אומר לכם, לפי אותו ההיגיון של המס על השתייה המתוקה, לפי אותו היגיון של מס על כלים חד-פעמיים, לפי אותו היגיון של ביטול סבסוד המעונות למשפחות החרדיות, היה צריך להטיל מס גבוה מאוד על האלכוהול.

יעקב מרגי: דרך אגב, בשנים האחרונות הורידו את המיסים על האלכוהול.

יעקב מרגי: אבל אתם יודעים מה, אף אחד - - -

עודד פורר: - - -

יעקב מרגי: יש מס מופחת לעומת שנים עברו.

עודד פורר: - - -

יעקב מרגי: לעומת שנים עברו ירד המס.

יעקב מרגי: תבדוק אותי, אם אני טועה אני מוכן להתנצל פה בפומבי.

יעקב מרגי: אבל לא יטילו.

יעקב מרגי: אתה משוגע?

יעקב מרגי: זה יקומם פה קבוצות שונות.

יעקב מרגי: יש עוד צריכה שפוגעת בסביבה ובאיכות הסביבה, פוגעת באיכות החיים.

יעקב מרגי: אתה מכיר את זה, נכון, אדוני היושב-ראש?

מנסור עבאס: ודאי.

יעקב מרגי: העישון הוא גורם תמותה גבוה ומוכח, מופיע בכל דוח כזה או אחר, פוגע בבריאות, מקרב ומקדם את סרטן הריאות ועוד סוגי סרטן אחרים.

יעקב מרגי: כמו כן, הוא עושה את הדם סמיך ומביא לסתימת עורקים, פוגע בסיבולת לב ריאה, גורם לתמותה גבוהה.

יעקב מרגי: מישהו חשב על פי אותו היגיון של המס על השתייה הממותקת, והמס על הכלים החד-פעמיים, וביטול סבסוד המעונות למשפחות החרדיות, לפי אותו היגיון, מישהו חשב להטיל מס גבוה על הסיגריה?

יעקב מרגי: על מוצרי העישון, על הטבק, על הנרגילות, מישהו חשב?

יעקב מרגי: זה מוטה תרבותית.

יעקב מרגי: אתה יודע מה יגידו, מנסור?

יעקב מרגי: אתה משוגע.

יעקב מרגי: אני לא אומר את זה בגערה.

מנסור עבאס: כן, כן.

יעקב מרגי: לא תשמע ממני גערה, בסדר?

יעקב מרגי: שמעת את זה מספיק.

יעקב מרגי: יגידו: אתה משוגע, אתה רוצה להתגרות בחברה הערבית?

יעקב מרגי: אצלם זה כמעט תרבותי, העישון, מה אתה – אוי ואבוי לך, איך חשבת?

יעקב מרגי: אבל על חרדים מותר.

יעקב מרגי: על חרדים, איך כתבו פעם כשהסיתו נגד החרדים, היה סטיקר, אל תתפלא: דרוס כל דוס.

יעקב מרגי: והממשלה הזו עושה את זה במהדרין מן המהדרין.

יעקב מרגי: דרוס כל דוס.

יעקב מרגי: בחסות ישראל ביתנו וימינה בממשלה הנוכחית.

יעקב מרגי: יאיר לפיד מרוצה.

יעקב מרגי: גם הוא לא – אבל יאיר לפיד שותק, חכם.

יעקב מרגי: למה חכם?

יעקב מרגי: הוא אומר: אני לא כלב.

יעקב מרגי: "כלב – מתעבר על ריב לא לו".

יעקב מרגי: אתה יודע מה המושג הזה?

יעקב מרגי: שני כלבים נובחים, השלישי עובר ומה הוא עושה?

יעקב מרגי: גם הוא קופץ נובח.

יעקב מרגי: שואל אותו: תגיד לי, מה אכפת לך, אתה, שניהם רבים.

יעקב מרגי: מה אתה מתערב?

יעקב מרגי: יאיר לפיד יושב בשקט בחוכמה.

יעקב מרגי: אני מציין, בחוכמה רבה, למה, כל פעם שהוא דיבר, יצא לו מזה לא טוב.

יעקב מרגי: שבועיים אחרי זה הראו לו סרטון שהוא אמר הפוך.

יעקב מרגי: אז הוא החליט לשתוק.

יעקב מרגי: הוא אומר: איווט ליברמן וימינה ומתן כהנא עושים את זה טוב אוד, למה אני צריך להתערב.

יעקב מרגי: לכן, אני חוזר אל המס על הסיגריה – לא יהיה.

יעקב מרגי: לא יהיה.

יעקב מרגי: אבל מס על חרדים אפשר לעשות, כפי שאמרתי, דרוס כל דוס.

יעקב מרגי: הממשלה הזאת עושה את זה מהדרין מן המהדרין בצורה הכי טובה שבעולם.

יעקב מרגי: רבותיי, אז מיסי חינוך האוכלוסייה, כפי שאמרתי, רק כנגד החרדים.

יעקב מרגי: ואני שואל אתכם: איפה אתם?

יעקב מרגי: איפה כל רודפי זכויות האדם?

יעקב מרגי: איפה כל קריאות הצדק?

יעקב מרגי: האם זו הפכה להיות נורמה בחברה הישראלית, בפוליטיקה הישראלית, שאם אתה בצד הנכון של המפה הפוליטית הכול כשר?

יעקב מרגי: כן, אתם הפקידים שיושבים בצלאח א-דין; כן, אתם הכתבים באולפנים; כן, אתם השדרנים שקראתם לעצמכם – כל הלבלרים – שומרי הסף; איפה אתם?

יעקב מרגי: האם זו הפכה להיות נורמה שאם אתה בצד הנכון של המפה הפוליטית הכול כשר?

יעקב מרגי: הטרדות מיניות – כשרות.

יעקב מרגי: כן, עאידה, הטרדות מיניות הפכו להיות כשרות כשאתה בצד הנכון של המפה הפוליטית.

יעקב מרגי: מינוים פוליטיים – תעשה.

יעקב מרגי: כל דכפין ייתי וייכול, כל דצריך ייתי ויפסח.

יעקב מרגי: אתה בצד הנכון של המפה הפוליטית, תעשה שחיתות שלטונית – מי מדבר עליה היום?

יעקב מרגי: שקט, דממה.

יעקב מרגי: אני שכחתי איך קוראים ליועץ המשפטי לממשלה.

יעקב מרגי: פעם כל שעה הייתי שומע את השם שלו, היום – מתי שמעת לאחרונה במהדורות החדשות: היועץ המשפטי לממשלה אביחי מנדלבליט?

יעקב מרגי: נעלם.

יעקב מרגי: לא שומעים.

יעקב מרגי: גזענות?

יעקב מרגי: תופעה שבשגרה, שכחה, מותר.

יעקב מרגי: ואני שואל: איפה אתם?

יעקב מרגי: איפה אתם שזעקתם כל הזמן?

יעקב מרגי: אני היום מבין שהזעקה שלכם הייתה ממקום אחר.

יעקב מרגי: ריפדתם אותה בזכויות האזרח, ריפדתם אותה בזכויות אדם, ריפדתם אותה בהומניות.

יעקב מרגי: ריפדתם את הזעקה שלכם בממלכתיות.

יעקב מרגי: ריפדתם את הזעקה שלכם ביושרה.

יעקב מרגי: הכול שקר וכזב.

יעקב מרגי: סירחון וריקבון אחד גדול.

יעקב מרגי: פניכם, אני אציב לכם את המראה הזו כל עוד אני כאן והממשלה הזו תמשיך להתנהל כפי שהיא מתנהלת.

יעקב מרגי: אני אציב לכם, כן, לפקידות, לשומרי הסף, לעיתונאים, ליועצים המשפטיים, אני אציב לכם את המראָה, את המראֶה העגום שלכם.

יעקב מרגי: כן, מה לעשות, החרדים לא בצד הנכון של המפה עכשיו.

יעקב מרגי: הרי בינינו, אם החרדים היו בצד השני של המפה הפוליטית.

יעקב מרגי: מופיד, תקשיב, אם היינו במפה, הרי כל הדברים שכולם מלינים עליהם היום, שהשמאל מלין וכולם מלינים, קרו בתקופות ממשלות השמאל.

יעקב מרגי: הרי הימין לא יודע לשלוט.

יעקב מרגי: את ההתנחלויות מי בנה?

יעקב מרגי: מפלגת העבודה.

מופיד מרעי: מי אמר שמפלגת העבודה זה שמאל.

יעקב מרגי: שמאל.

יעקב מרגי: מפלגת העבודה.

יעקב מרגי: כל מה שאתם מכירים ומתלוננים, הכול.

יעקב מרגי: הימין לא יודע לשלוט, אני אומר לך את זה.

יעקב מרגי: הינה, עומד פה חבר כנסת ימיני, שייך לגוש הימין, ואומר לך: לא יודעים לשלוט.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: כי אנחנו פחדנו משומרי הסף הצבועים שקראתי להם עכשיו.

מנסור עבאס: חבר הכנסת מרגי, איך אתה מגדיר את עצמך, חרדי או ימני?

יעקב מרגי: אני יהודי חרדי, עם תפיסת עולם ימנית.

מנסור עבאס: אבל מה יש לך ימני?

מנסור עבאס: הרי אתה תומך בכלכלת רווחה, לא בכלכלה קפיטליסטית.

יעקב מרגי: כלכלית-חברתית אני לא ימני בכלל, בכלל, בכלל.

מנסור עבאס: כן.

יעקב מרגי: ראו את זה.

יעקב מרגי: תראה, הסלנג במדינה, כשאתה אומר ימני אתה מתכון למדיני, בסדר?

מנסור עבאס: כן.

יעקב מרגי: גם שם, אני לא לוקח אותי - -

מנסור עבאס: ולכן זה מה שאני אומר.

יעקב מרגי: - - לימין הימני במפה, בצד.

יעקב מרגי: אני כן חושב שבסוגיות המדיניות חלה תמורה וצריך להתפקח.

יעקב מרגי: ממשלות - - -

מנסור עבאס: אז אתה בעד, למשל, נאום בנימין נתניהו של שתי מדינות לשני עמים וזה?

יעקב מרגי: אתה צריך להוסיף לי שלוש דקות.

יעקב מרגי: אני לא בעד שום דבר שמישהו אחר נואם.

יעקב מרגי: אני יש לי דעות משלי.

מנסור עבאס: לא, זה של נתניהו.

יעקב מרגי: אני, אם תיקח את דברי הימים של הכנסת, שאלתי בנאום אופוזיציוני לבנימין נתניהו: תגיד לי, בנימין נתניהו, כשנאמת את נאום שתי המדינות, איפה חשבת להקים את המדינה השנייה – על איים בים?

יעקב מרגי: כי הוא התכחש לזה אחרי זה.

מנסור עבאס: אבל ש"ס תומכת בפתרון הזה.

יעקב מרגי: רגע, רגע, לכן, אני לא - - -

מנסור עבאס: והרב עובדיה יוסף הוא נתן את - - -

יעקב מרגי: תקשיב, הרב עובדיה יוסף נתן את הנוסחה של פיקוח נפש.

יעקב מרגי: מרגע שהמאזן, הנוסחה השתנתה – אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: לצערנו הרב, כל המחוות שעשינו עלו לנו בדם ונפש.

יעקב מרגי: לכן אני חושב שהחברה הישראלית התפקחה, וצריך להסתכל על הסוגיה הפלסטינית בצורה אחרת.

יעקב מרגי: עכשיו אני רוצה לחזור לעניינים שלנו.

יעקב מרגי: ידידי יושב-ראש הכנסת, חבר הכנסת מיקי לוי, שאלתי לפני שבאת, הרי לא הוטל מס על שתיית אלכוהול ועישון, שלית מאן דפליג - - -

עודד פורר: מה המס על האלכוהול, אתה יודע?

יעקב מרגי: רגע, רגע.

עודד פורר: לא, אם אתה אומר, תגיד מה המס על אלכוהול.

יעקב מרגי: לא משנה.

עודד פורר: למה לא משנה?

יעקב מרגי: אגיד לך למה, כי לפני – סליחה - - -

עודד פורר: - - - מס על אלכוהול - - - על כל - - - 100 שקל - - -

יעקב מרגי: ידידי השר פורר, אני אתבע את שלוש הדקות שלי.

עודד פורר: אני מוכן להשוות.

יעקב מרגי: אתה מוכן להקשיב לי רגע?

יעקב מרגי: הרי לפני שהייתה הממשלה, הורידה את המס על האלכוהול, והשיבס שכולנו אהבנו, מ-350 ש"ח ירד ל-180, 170.

יעקב מרגי: ירד המס על האלכוהול, זאת עובדה.

מנסור עבאס: מתי, מתי?

יעקב מרגי: לפני פחות משנתיים-שלוש בערך.

מנסור עבאס: בתקופתכם.

יעקב מרגי: בתקופתנו.

מנסור עבאס: איך אפשרתם את זה?

יעקב מרגי: הרי אמרנו שכל העוולות בתקופה שלנו, נכון?

יעקב מרגי: סיכמנו על זה, אל תתווכח איתי.

יעקב מרגי: הרי ברגע שאני אגיד אתם – אתה תגיד 12 שנים הייתם בשלטון.

יעקב מרגי: עזוב.

יעקב מרגי: בוא נמשיך ככה.

יעקב מרגי: אמרתי, מיקי, הרי לפי אותו היגיון של המס על השתייה המתוקה, לפי אותו היגיון של הכלים החד-פעמיים – בוא נתמקד בשתייה המתוקה, בסדר?

יעקב מרגי: היה צריך להטיל מס על האלכוהול ועל העישון שהם גורמי התמותה, אחד מגורמי התמותה הגבוהים במדינת ישראל.

יעקב מרגי: אבל אף אחד לא יעז לעשות את זה.

יעקב מרגי: אבל מס כנגד החרדים – אפשר.

יעקב מרגי: למה אפשר?

יעקב מרגי: כי, אתה יודע, פעם כתב מישהו סטיקר: דרוס כל דוס.

יעקב מרגי: והממשלה הזו עושה זאת לצערי, ואני שאלתי: איה – כמו במגילת איכה, בקינה – איה שופטיה?

יעקב מרגי: איה שוטריה?

יעקב מרגי: אני שואל: איה?

יעקב מרגי: איפה רודפי – כל אלה שזעקו על האוניברסליות, על הממלכתיות, זכויות האדם, כבוד האדם?

יעקב מרגי: אני אומר לך מיקי, מי שלא יזעק על המיסים, מיסי החינוך האלה היום – הוא יצטער בעתיד.

יעקב מרגי: אתה יודע למה?

יעקב מרגי: יעמדו פה אנשים שמתנסחים - - -

מנסור עבאס: כן.

יעקב מרגי: אני כבר מסיים.

יעקב מרגי: דקה.

יעקב מרגי: יעמדו פה אנשים שמתנסחים יותר טוב ממני, שישכנעו אותך וכמעט אותי, שצריך לאסור את החברה החרדית שלא מיישרת קו עם המדינה.

מנסור עבאס: כן, תודה.

מנסור עבאס: תודה חבר הכנסת יעקב מרגי.

יעקב מרגי: וכולם ימחאו להם כפיים.

יעקב מרגי: כמו שקורה בסין.

יעקב מרגי: תודה אדוני.

מנסור עבאס: תודה.

מיקי לוי: רק אני אגיד שאנחנו העזנו ב-2013 להטיל מס על וודקה ועל עראק, שילמנו מחיר כבד.

מיקי לוי: אבל הטלנו.

יעקב מרגי: נכון.

יעקב מרגי: תודה רבה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: תודה רבה, חבר הכנסת יעקב מרגי.

מנסור עבאס: נעמת לנו מאוד 25 דקות.

יעקב מרגי: לא אמרתי לא על הכספים של רע"מ ולא זה.

מנסור עבאס: כן, רק כאשר אני נמצא על הדוכן.

מנסור עבאס: אבל אם אני לא נמצא - - -

יעקב מרגי: אני אומר לך, שאנשים ידעו ויבינו, שאין סיכוי שמישהו יסכים שאתה תיתן כסף לחרדים מהכסף הקואליציוני.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: חס וחלילה.

מנסור עבאס: אני לא נותן.

יעקב מרגי: אנחנו לא שם.

יעקב מרגי: לא נרצה זאת ולא נשתף פעולה עם הביזוי והשיסוי של שר האוצר.

מנסור עבאס: חס וחלילה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן.

מנסור עבאס: כל אזרח מה שהוא מקבל, הוא מקבל בזכות, לא בחסד של אף אחד.

מנסור עבאס: אנחנו נבחרנו כדי לשרת את כל הציבור.

מנסור עבאס: 25 דקות.

עאידה תומא סלימאן: כבוד היושב-ראש, חברי וחברות הכנסת, אנחנו אמורים להיות באירוע חגיגי.

עאידה תומא סלימאן: היום היינו אמורים להיות חוגגים את העובדה שסוף-סוף יש תקציב מדינה אחרי כמה שנים שהמדינה מתנהלת ללא תקציב, מתנהלת על 1 חלקי 12, מבלי לדעת איך אפשר לפתח מדיניות כלכלית חדשה, כי הכול תקוע בעובדה שלא היה תקציב ושאנחנו יוצאים מבחירות לבחירות.

עאידה תומא סלימאן: חגיגיות, אני חייבת להגיד – אין.

עאידה תומא סלימאן: אי-אפשר להרגיש חגיגי היום כאשר כבר שבועות אנחנו עוברים על התקציב הזה, לומדים אותו, מתדיינים בו, מנסים לשנות בו, ורואים שכל מה שידענו עד היום, שתקציב הוא ראי שמשקף את המדיניות הכללית של כל ממשלה בעולם, שהוא בא כסוג של הצהרה מאוד ברורה על המדיניות הכלכלית, החברתית, הבריאותית, והמדינית של כל מדינה וכל ממשלה – תקציב, זו המטרה העיקרית שלו, מעבר לעניין הטכני של איך לנהל את המדינה, כמה כסף להזרים לזה וכמה כסף להזרים למשרד הזה.

עאידה תומא סלימאן: הוא אמור לשקף ראייה מאוד ברורה של מה הממשלה הזאת רוצה להוביל בשנתיים הבאות.

עאידה תומא סלימאן: לא בשנה אחת אלא בשנתיים הפעם, למרות שזה לא תקציב של שנתיים, זה תקציב של שנה אחת.

עאידה תומא סלימאן: אומנם בלבלו אותנו בתקציב הזה.

עאידה תומא סלימאן: בתקציב בכללו מדברים על תקציב של שנתיים, אבל עובדה, אנחנו כבר בנובמבר, שנה כבר עברה, אי-אפשר לשנות בתקציב שלה, אז בעצם אנחנו מדברים על שנה אחת, על תקציב של שנה.

עאידה תומא סלימאן: אומרים לנו: שנתיים, נותנים לנו בעצם לדבר על שנה.

עאידה תומא סלימאן: אבל גם, חלק מהתקציבים, כדי שיקבלו נפח גדול, כדי שנחשוב שיש פה משהו אדיר – התקציב הוא לשנה או לשנתיים, תבחרו מה שתרצו – אבל תוכניות מסוימות מדברות על חמש שנים פתאום.

עאידה תומא סלימאן: ואז זה נשמע סכומים גדולים, כי לאנשים יש בראש שמדובר על כסף שיוצא פר שנה.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: כמו התוכנית הכלכלית לפיתוח כלכלי בחברה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: מדברים שם על מיליארדים, על 30 מיליארד, 29 מיליארד, אבל זה לחמש שנים, חבר'ה.

עאידה תומא סלימאן: תתעוררו, אנחנו לא מדברים על כסף שיצא לשנה אחת.

עאידה תומא סלימאן: אבל בכל זאת, כאשר מדברים על תקציב ומנתחים אותו, אנחנו צריכים להבין לאן הממשלה הזאת רוצה להוביל.

עאידה תומא סלימאן: בתקציב ובחוק ההסדרים שאנחנו רואים, אנחנו מבינים ישר, כל מי שיש לו עין ויכול לברר, שהממשלה הזאת היא ממשלה אליטיסטית, היא ממשלה של בעלי ההון ושל אולי מעמד לא בינוני, אפילו מעל הבינוני ומעלה, והיא לא רואה את האנשים הפשוטים ואת השכבות המוחלשות.

עאידה תומא סלימאן: אם היא כבר רואה אותם – כדי להנחית עליהם מכות כלכליות, ולא כדי לנסות לשפר את מצבם.

עאידה תומא סלימאן: התקציב הזה מדבר על ממשלה מנותקת מהמציאות.

עאידה תומא סלימאן: בזמן שהיה צריך לקבל החלטה אחרי שנתיים של קורונה – אחרי שנחשפו הרבה מערכות במדינת ישראל במערומיהן, בדיוק כמו מערכת הבריאות – להחליט שאנחנו משקיעים יותר, משקיעים יותר בשירותים לציבור, משקיעים יותר במערכת הציבורית – דווקא כמעט אף משרד לא קיבל תוספת אמיתית, חוץ מאיזה משרדים?

עאידה תומא סלימאן: משרד הבריאות קיבל 2 מיליארד.

עאידה תומא סלימאן: 2 מיליארד לעומת 7 מיליארד, למשל, למשרד הביטחון.

עאידה תומא סלימאן: למה?

עאידה תומא סלימאן: כי משרד הביטחון אמור להכין את המלחמה הבאה.

עאידה תומא סלימאן: זה מה שקורה.

עאידה תומא סלימאן: זו ממשלה שבונה את צעדיה לכיוון המלחמה הבאה.

עאידה תומא סלימאן: ככה זה משתקף מהתקציב – במקום לטפל באזרחים.

עאידה תומא סלימאן: עלו יושבי-הראש של הוועדות אחד אחרי השני ודיברו, וכמעט כמעט הצטיירה תמונה ורודה, הכול טוב ויפה, ממשלת השינוי באמת הביאה שינוי אמיתי.

עאידה תומא סלימאן: אבל אם מסתכלים טוב מאוד, אנחנו רואים שבאמת – לא קרה שינוי.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים שבתחילת הדרך של הממשלה אמרו שהם מביאים שינוי, שהם ממשלת שינוי, אבל בנושאים שבמחלוקת גדולה – כי הממשלה הזאת יש בה את קצה הימין ויש בה מי שמגדיר את עצמו כשמאל – הדברים שבמחלוקת לא ייגעו בהם, כולל העניין המדיני, כולל השארת הסטטוס קוו הקיים בעניינים שקשורים להמשך הכיבוש, לעניין הפלסטיני.

עאידה תומא סלימאן: האם באמת זה מה שקרה?

עאידה תומא סלימאן: אפילו תסתכלו על התקציב, אתם תבינו שלא נשמר הסטטוס קוו הזה.

עאידה תומא סלימאן: מצד אחד מדברים על כך שלא נוגעים בנושא, אבל בונים בהתנחלויות.

עאידה תומא סלימאן: מדברים ומרחיבים התנחלויות.

עאידה תומא סלימאן: זה לשמור על המצב הקיים?

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: זה לפתח מציאות חדשה.

עאידה תומא סלימאן: מצד אחד, מכינים למלחמה הבאה עם איראן ואומרים: שומרים על הסטטוס קוו.

עאידה תומא סלימאן: מדברים על שינוי, אבל השינוי היחיד הוא שהבנייה בשטחים וההשקעה במדינת הרווחה שמעבר לקו הירוק – בתוך הקו הירוק כבר הפסקנו להיות מדינת רווחה מזמן, אבל מעבר לקו הירוק מתקיימת שם מדינת רווחה למתנחלים ולהתנחלויות, ושמה ממשיכה הממשלה הזאת להשקיע בלי הפרעה ובלי שום שינוי.

עאידה תומא סלימאן: שום מרצ ושום רע"ם לא משנים את העובדה הזאת.

עאידה תומא סלימאן: הממשלה הזאת מעמיקה את הכיבוש לפחות כמו, אם לא יותר, מממשלות נתניהו.

עאידה תומא סלימאן: התקציב הזה אומר בצורה הכי ברורה: צבא ולא אזרחים, התנחלויות ולא שכונות עוני.

עאידה תומא סלימאן: זה סדר העדיפויות שהתקציב הזה מביא.

עאידה תומא סלימאן: השקעות בפנסיות של גנרלים באות על חשבון הנשים המוחלשות שגיל הפרישה שלהן יידחה.

עאידה תומא סלימאן: זה הסיפור כולו.

עאידה תומא סלימאן: אז מה יש לנו בחוק ההסדרים, חברים?

עאידה תומא סלימאן: חוק ההסדרים הזה נפתח בתוכנית הברוטלית, בעלת השם המזויף, שפוגע במושג עצמו כאשר מצמידים אותו לתוכנית של גיל הפרישה.

עאידה תומא סלימאן: הם קוראים לזה "צמצום פערים מגדריים".

עאידה תומא סלימאן: צמצום פערים מגדריים, אפשר לחשוב שזה כולל חופשת לידה יותר גדולה לגברים, שזה כולל כניסת נשים לשוק עבודה יותר שוויוני, שזה כולל פתיחת אופציות עבודה ותעסוקה יותר מתקדמות לנשים.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: מדובר בהעלאה ברוטלית ומהירה, ואכזרית בעיניי, של הגיל שבו נשים קשות יום יקבלו את קצבת הזקנה שלהן.

עאידה תומא סלימאן: אני לא מדברת על מנהלות בנקים, ואני לא מדברת על חברות כנסת כמונו, ואני לא מדברת על דוקטוריות או על פרופסוריות שיכולות להמשיך לעבוד, ורוצות להמשיך לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על המנקה.

עאידה תומא סלימאן: אני מדברת על עובדות הניקיון ועובדות החקלאות, והעובדות בפעילוּת המאוד-קשה פיזית.

עאידה תומא סלימאן: הן צריכות לחכות עוד שלוש שנים כדי שיקבלו?

עאידה תומא סלימאן: אז אומרים לי: עשינו עסקה.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו ישבנו, עבדנו עם חברות הקואליציה.

עאידה תומא סלימאן: היה צריך מצעד ראשון להוציא את זה מחוק ההסדרים, כדי שנוכל לקיים דיון אמיתי, כדי שנוכל להשיג הישגים – לא קוסמטיים, שאף אחד לא יודע איך יתמלאו – אלא באמת לבנות את זה בצורה שתשמור על הנשים המוחלשות.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים מה?

עאידה תומא סלימאן: אלה אותן נשים שמעלים להן את המחיר של הכלים החד-פעמיים.

עאידה תומא סלימאן: אלה אותן נשים שמעלים להן את המס על המשקאות.

עאידה תומא סלימאן: למה מה, נשים או גברים במעמד סוציו-אקונומי גבוה, אתם חושבים שהם שותים קולה?

עאידה תומא סלימאן: אתם חושבים שהם שותים את המשקאות האלה? לא.

עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי, הם יכולים לקחת כל מוצר טבעי שהמחיר שלו כפול והם יכולים ליהנות ממנו, כי יש להם את הכסף.

עאידה תומא סלימאן: אבל הקבוצות המוחלשות, לצערי הרב, אותה אישה שצריכה לחכות עוד שלוש שנים, היא תחזור ותצטרך לעמוד ולשטוף את הכלים, כי לקחו לה את הכלים החד-פעמיים והיא כבר לא יכולה לשלם.

עאידה תומא סלימאן: ויהיו משפחות שיצטרכו לוותר על האוטו השני במשפחה, כי בעצם לא יכולים להחזיק אותו יותר, כי הדלק כבר עלה במחיר ועוד ימשיך לעלות.

עאידה תומא סלימאן: ותחבורה ציבורית שמגיעה לכפרים שלנו, ולערים, ולמקומות הנידחים, ולכפרים בלתי מוכרים – היא לא מגיעה.

עאידה תומא סלימאן: אז מה יעשו האנשים המוחלשים האלה שהמדינה הזניחה אותם, שממשלות ישראל השאירו אותם מאחור?

עאידה תומא סלימאן: הם יצטרכו לשלם יותר כסף לדלק ולכלים החד-פעמיים ולמשקאות הממותקים, או שהם יוותרו על הכול, וזו כנראה המטרה של התקציב הזה.

עאידה תומא סלימאן: ואז אומרים לנו תקציב, או תוכנית לצמצום פערים מגדריים.

עאידה תומא סלימאן: רציתם צמצום פערים מגדריים?

עאידה תומא סלימאן: למה לא עשיתם ניתוח מגדרי לתקציב?

עאידה תומא סלימאן: אם הייתם עושים את הניתוח המגדרי לתקציב, כמו שמתחייב בשנים האחרונות על פי החלטת ממשלה, הייתם רואים איפה הפערים המגדריים נמצאים.

עאידה תומא סלימאן: הייתם יודעים למה נשים מקבלות פנסיה הרבה פחות, כי הן כבר מקבלות 70% שכר.

עאידה תומא סלימאן: אבל לא, הזנחתם את הניתוח המגדרי ודיברתם על שוויון מגדרי.

עאידה תומא סלימאן: הפוך על הפוך.

עאידה תומא סלימאן: זה לא שוויון מגדרי, זה להוסיף עוול על עוולות לאורך כל השנים.

עאידה תומא סלימאן: ומדברים על תקציב לאחר שנתיים של קורונה, ושנתיים של סבל, כאשר בכל העולם הבינו שהמטרה העיקרית אחרי שעברנו את תקופת הקורונה, ונחשפו כל הבעיות הנלוות למצב החירום הזה, זה להשקיע בשירות הציבורי.

עאידה תומא סלימאן: זה כן להיכנס לגרעון.

עאידה תומא סלימאן: אבל לא, בממשלה בחרו ללכת לפי הדוקטרינה של נערי האוצר, או אנשי האוצר, ששנים כבר רוצים לצמצם את הגירעון.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים, יש סיפור בערבית על זה שהיה לו חמור שהיה עושה את העבודה טוב מאוד.

עאידה תומא סלימאן: יום אחד הוא חשב לעצמו: אם הוא עושה לי את העבודה בצורה מאוד טובה, למה אני מאכיל אותו כל כך?

עאידה תומא סלימאן: אולי אני אוכל להוריד קצת את כמות האוכל שאני נותן לו, הרי הוא ממשיך לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: הוריד לו קצת, אבל החמור המשיך לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: אמר ואללה, כנראה אני בזבזתי יותר מדי כסף על החמור הזה.

עאידה תומא סלימאן: וככה כל יום הוריד לו קצת, ועוד קצת, ועוד קצת מכמות האוכל.

עאידה תומא סלימאן: החמור המשיך לעבוד.

עאידה תומא סלימאן: ביום האחרון הוא עבד מאוד לאט, ופתאום נפל ומת.

עאידה תומא סלימאן: אז לא רוצים גירעון, לא רוצים לבזבז כסף על המערכת הציבורית, אבל בינתיים גורמים לאנשים לסבול, ולסבול לאט-לאט, ולקבוצות המוחלשות שלא רואים אותן.

עאידה תומא סלימאן: תשמעו, אנחנו מדברים על העלאת מיסים – מס גודש ומס על משקאות ממותקים – וזה נכון.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו רוצים את טובת הציבור ובריאות יותר טובה לציבור.

עאידה תומא סלימאן: תשקיעו בהעלאת מודעות, תורידו את המחירים של המשקאות שאין בהם רמת סוכר גבוהה, תנגישו את הלחם הבריא, במקום להעלות את המחירים, במקום לעשות מיסים רגרסיביים.

עאידה תומא סלימאן: אז אוקיי, אני מחפשת ומחפשת בתקציב, תגידו לי על מס אחד שהממשלה הזו שמה על התאגידים הגדולים או על החברות הגדולות?

עאידה תומא סלימאן: אם כבר מעלים מיסים, למה לא מחייבים את התאגידים שמרוויחים הון עתק לשלם יותר מיסים לקופת המדינה?

עאידה תומא סלימאן: הולכים על הכיס של האזרח הקטן.

עאידה תומא סלימאן: תאמינו לי, 1% נוסף על המיסים של החברות האלה יכניס לקופת המדינה הרבה יותר מאשר מה שיכניסו כל המיסים האחרים.

עאידה תומא סלימאן: בתקופה האחרונה, יא סמי, כל פעם שאני עולה לתקשורת, שואלים אותי, אומרים לי: איך יכול להיות שאתם תצביעו נגד התקציב הזה?

עאידה תומא סלימאן: הרי התקציב הזה נותן לכם פעם ראשונה 50 – הם עדיין תקועים עם ה-50 מיליארד.

עאידה תומא סלימאן: לא עודכנו שהסכום הוא הרבה פחות, ולא עודכנו שזה לחמש שנים, או עודכנו וזה לא מתאים לגל ההסתה שהם מובילים.

עאידה תומא סלימאן: אז איך יכול להיות שאתם מצביעים נגד?

עאידה תומא סלימאן: אני חייבת להגיד דבר אחד: הגישה הזו שחושבת שאם בונים תוכנית כלכלית שלא מגיעה ל-1% מתקציב המדינה, ואנחנו 20% מאזרחי המדינה, התוכנית הזו שלא סוגרת חצי מהפער הקיים בזכויות שלנו כאזרחי מדינה, מחייבת אותנו על בליינד ללכת ולהצביע עם התקציב, זה אומר רק דבר אחד: שהיחס לאוכלוסייה הערבית ולנציגי האוכלוסייה הערבית בממשלה הזו הוא אינו יחס של אזרחות שוויונית.

עאידה תומא סלימאן: הוא יותר מדבר אלינו כאנשים שרק רוצים להתעסק בהישגים קטנים סקטוריאליים, שהם אפילו לא הישגים.

עאידה תומא סלימאן: אני מבינה הישגים – שאחרי שאתה מסיים לקבל את הזכויות שלך, אתה מתחיל לעבור להישגים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו עדיין בשלב שלא קיבלנו את הזכויות הבסיסיות שלנו.

עאידה תומא סלימאן: אני, מעניין אותי כל התקציב של המדינה, ולא רק התוכנית הכלכלית לאוכלוסייה הערבית.

עאידה תומא סלימאן: אתם יודעים למה?

עאידה תומא סלימאן: כי אני אזרחית במדינה הזו, ואני אשלם את כל המיסים, ואני כן אהיה חלק ממדיניות דורסנית כלפי האוכלוסיות המוחלשות.

עאידה תומא סלימאן: שאף אחד לא יגיד לי: לכי, בנינו לך ארגז חול מאחורה, תשחקי בו.

עאידה תומא סלימאן: זה לא בשבילנו.

עאידה תומא סלימאן: סליחה, אנחנו מדברים על שינוי מדיניות, לא על נדבות.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו מדברים על שינוי בפוליטיקה ועל השפעה בפוליטיקה, לא על מי יותר טוב בלקבץ נדבות ועוד לשלם מחיר פוליטי על זה, עוד לשבת ולשתוק ולמלא את פיו מים כשהממשלה הזו דורסת אותו.

עאידה תומא סלימאן: לא על זה מדברים.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו בקומה זקופה אומרים: אנחנו אזרחים שווים.

עאידה תומא סלימאן: למרות שחוק הלאום, שאף אחד לא מזכיר אותו בחמשת החודשים האחרונים, עשה מאיתנו כאילו לא אזרחים שווים.

עאידה תומא סלימאן: לא.

עאידה תומא סלימאן: אנחנו אזרחים שווים, מגיע לנו לדבר על כל התקציב, ומגיע לנו לשאול שאלות.

עאידה תומא סלימאן: למה נשים מוחלשות צריכות לחכות שלוש שנים, וגנרלים מדושנים, מלאים כספים, צריכים לקבל פנסיה יותר גבוהה?

עאידה תומא סלימאן: זה בדיוק הנצחת הגישה המיליטריסטית, התרבות המיליטריסטית, שלא רואה בנו, לא כנשים ולא כערבים, חלק מהתהליך הזה.

עאידה תומא סלימאן: התוכנית הכלכלית – תגידו פחות, יותר.

עאידה תומא סלימאן: זה לא מה שמעניין אותי.

עאידה תומא סלימאן: כל גרוש שמגיע לאוכלוסייה הערבית, מגיע בזכות, בהיותנו אזרחים מנושלי זכויות כבר שנים רבות.

עאידה תומא סלימאן: אני רוצה להתייחס לעוד משהו, ואני אתייחס אליו בערבית.

עאידה תומא סלימאן: (אומרת דברים בשפה הערבית)

מנסור עבאס: יעתיק אל-עפיא, עאידה.

מנסור עבאס: הודעה לשר חמד עמאר, השר במשרד האוצר.

מנסור עבאס: (אומר בערבית)

עאידה תומא סלימאן: (אומרת בערבית)

מנסור עבאס: (אומר בערבית)

חמד עמאר: אני לא אפסיק את היושב-ראש, אני אתן ליושב-ראש לנהל את זה.

מנסור עבאס: בבקשה, אדוני השר.

חמד עמאר: אבל אני חייב להתייחס בכמה משפטים גם לנאום של חברת הכנסת עאידה תומא, אחרי שאני אקריא את מה שאני צריך להקריא.

חמד עמאר: לפני ההצבעות על חוקי התקציב לשנות הכספים 2021 ו-2022, אני מבקש למסור הודעה זו: מעבר להסכמים הקואליציוניים שנחתמו עם כינונה של הממשלה השלושים-ושש, אשר נמסרו לכנסת כנדרש, אין הסכם בכתב בקשר להצבעה על חוקי התקציב לשנים 2021 ו-2022, והצעות חוק התקציב האמורות משקפות את סדרי העדיפויות של הממשלה, כפי שאושרו על ידה, ביום 1 באוגוסט 2021, ובכלל זה, מספר החלטות ליישום חלקים מההסכמים הקואליציוניים, כאמור, בשינויים מסוימים.

חמד עמאר: במצב זה, סעיף 1 לחוק הממשלה, המחייב להביא בפני הכנסת כל הסכם בכתב בקשר עם ההצבעה על התקציב, לא חל.

חמד עמאר: עם זאת, אני מבקש להפנות להחלטת הממשלה מס' 289, מיום 1 באוגוסט 2021, בדבר יישום הסכמים קואליציוניים בשנים 2021 ואילך, שבמסגרתה הוחלט להקצות באופן חד-פעמי בתקציב המדינה לשנת הכספים 2021, סכום שלא יעלה על 700 מיליוני שקלים; ובשנת הכספים 2022, סכום שלא יעלה על 700 מיליוני שקלים, לצורך יישום הסכמים קואליציוניים.

חמד עמאר: זאת על פי החלוקה שפורטה בנספח לאותה החלטה.

חמד עמאר: ביום 24 באוקטובר 2021, תוקנה החלטה 289, והוקצו סכומים נוספים, הכרוכים ביישום ההסכמים הקואליציוניים עם הסיעות השונות.

חמד עמאר: כמו כן, אבקש להפנות להחלטת הממשלה מס' 292, מיום 1 באוגוסט 2021, ולהחלטת ממשלה מס' 551, מיום 24 באוקטובר 2021, בדבר התוכנית הכלכלית לצמצום פערים בחברה הערבית, עד לשנת 2026.

חמד עמאר: הגם שההחלטה האחרונה מבוססת על עבודת מטה מקצועית של משרדי הממשלה – ולמען הסר ספק, צוין בהחלטה האמורה כי כל משרד יפעל בתחום עיסוקו ועל פי שיקוליו המקצועיים, בכפוף לכל דין, ובחלקים הרלוונטיים בכפוף להנחיית היועץ המשפטי מס' 1.

חמד עמאר: 1801 בדבר יישום הסכמים פוליטיים בעלי משמעות תקציבית.

חמד עמאר: בנוסף, בהתאם להנחיית היועץ המשפטי לממשלה מס' 1.1801 האמורה, כל הסכם פוליטי תקציבי שנערך אגב אישור הצעת חוק התקציב בכנסת יוצג בטרם אישור חוק התקציב.

חמד עמאר: בהתאם לאמור, ובטרם אישור חוקי התקציב האמורים לקריאה שנייה ושלישית, הונח והוצג בפני חברי ועדת הכספים של הכנסת מסמך שבו פורטו ההסכמים הפוליטיים התקציביים שאינם הסכמים קואליציוניים אשר הושגו בעל פה עם חברי הכנסת מהסיעות השונות כחלק מקידום הפעילות בשלבים השונים של חקיקת התקציב והצעות החקיקה לתוכנית הכלכלית לשנים 2021 ו-2022 וההצבעה על הצעות החוק בשים לב לתפקידם של חברי הכנסת בכנסת.

חמד עמאר: מסמך זה מהווה חלק מהפרוטוקול של דיוני הוועדה.

חמד עמאר: אני מבקש ממזכירות הכנסת להעביר לחברי הכנסת את הסיכומים שציינתי שהקריאו כבר בוועדת הכספים, כאמור.

חמד עמאר: חברת הכנסת עאידה, אני שמעתי את הנאום שלך, לפחות בחלק האחרון שדיברת בערבית, ואת הדגשת שהתוכנית מהווה 1%, פחות מאחוז מתקציב המדינה.

חמד עמאר: אל תשכחי שבתקציב המדינה יש את תקציב משרד הביטחון, יש את תקציב משרד החינוך שמשלם גם למורים במגזר הערבי, אל תשכחי שבכל המשרדים - - -

כל משרד משלם לכולם.

עאידה תומא סלימאן: לא שוכחת, ואף אחד מהם לא משלם 20%, בואו נודה בזה.

חמד עמאר: כל המשרדים במדינת ישראל – כשאת מגיעה לקופת חולים או לבית חולים במדינת ישראל לא שואלים אותך – את ערבייה?

חמד עמאר: את צריכה ללכת לתוכנית של הערבים.

חמד עמאר: לא.

חמד עמאר: מקבלים אותך, והתקציב מועבר למשרד הבריאות.

חמד עמאר: לכן המגזר הלא יהודי במדינת ישראל, המגזר הערבי, הדרוזי, הצ'רקסי והיהודי – לא מופיע באופן פרטני בתקציב.

עאידה תומא סלימאן: אתה מסכים איתי שאף משרד לא מוציא 20% - - -

חמד עמאר: אנחנו כולנו, חברת הכנסת עאידה תומא, אנחנו כולנו אזרחי מדינת ישראל, אנחנו חלק מהתקציב.

חמד עמאר: אנחנו במשרד האוצר – מעולם, מאז שאני נכנסתי, לא הסתכלתי ולא שאלתי איזו דת אתה לפני שהחלטתי איזושהי החלטה שקשורה למישהו.

חמד עמאר: ואני אומר לך, התוכנית שהושגה - -

עאידה תומא סלימאן: אם אתה מדבר בצורה כזו – יש עדיין - - -

חמד עמאר: - - התוכנית שאושרה בממשלת ישראל לפיתוח והעצמת הכלכלה במגזר הערבי היא חסרת תקדים.

חמד עמאר: לא הייתה תוכנית כזאת מאז קום המדינה, ואני אומר לך: את צריכה להיות גאה מאוד בתוכנית כי התוכנית תיתן פתרונות, תיתן העצמה לחינוך, לתיירות, לתעשייה, לתעסוקה.

חמד עמאר: היא נוגעת בכל אזרח ואזרח במגזר הערבי.

חמד עמאר: לכן אני מאוד גאה בתוכנית - -

עאידה תומא סלימאן: זה עדיין פחות ממה שמגיע לנו.

חמד עמאר: - - ואני אצביע על התקציב, כי זה התקציב החברתי והטוב ביותר שהיה למדינת ישראל בכל התחומים, בכל התחומים.

עאידה תומא סלימאן: אוי.

עאידה תומא סלימאן: זה התקציב האזרחי - - -

חמד עמאר: ואני חושב, היושב-ראש אמר לך – אולי התגעגעת.

חמד עמאר: אולי התגעגעת ואני מצדיק את היושב-ראש, אולי התגעגעת.

חמד עמאר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, השר חמד עמאר.

מנסור עבאס: אנחנו ממשיכים ברשימת הדוברים.

מנסור עבאס: תעלה ותבוא חברת הכנסת אורית מלכה סטרוק, בבקשה.

קריאות: - - -

מנסור עבאס: כן, אורית בבקשה.

מנסור עבאס: 25 דקות.

מנסור עבאס: חברי הכנסת, אנא, לאפשר לחברת הכנסת אורית להתחיל.

מנסור עבאס: בבקשה, עאידה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת עאידה תומא, בבקשה.

עאידה תומא סלימאן: היושב-ראש, אתה לא רוצה - - -

מנסור עבאס: אבל אני שמעתי אותך, אבל אני מציע לך ללכת וללמוד את התוכנית.

מנסור עבאס: (אומר בערבית).

עאידה תומא סלימאן: אני מציעה לך – אל תדבר איתי בפטרונות.

מנסור עבאס: תלמדי אותה, תקראי אותה ואז תדעי על מה את מדברת.

עאידה תומא סלימאן: אני למדתי אותה טוב מאוד, ולא מסכימה איתך.

עאידה תומא סלימאן: אל תדבר אתי בפטרוניות כזו.

מנסור עבאס: לא פטרוניות, תלמדו את התוכניות, תשקיעו קצת זמן בלימוד החומר.

עאידה תומא סלימאן: אני למדתי אותה יותר טוב ממך.

מנסור עבאס: אני חוזר כדי לתת לך את מלוא הזמן.

אורית סטרוק: תודה רבה.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, אנחנו מגיעים לרגע האמת של הממשלה הזו והקואליציה הזו, שאתה, אדוני היושב-ראש, חבר מאוד בכיר בה, חבר מאוד בכיר, מאוד משפיע.

אורית סטרוק: אתה יכול להיות מאוד מרוצה מעצמך, ואתה מרוצה מעצמך, רואים את זה, רואים.

אורית סטרוק: אתה צודק.

אורית סטרוק: חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן לא קראה נכון את התקציב, כי אתה הצלחת לחולל שינויים מהותיים בתקציב הזה, מהותיים, ושינית בכוונת מכוון את התבחינים בתקציב הזה בכל משרדי הממשלה, והתעקשת על זה.

אורית סטרוק: כי אתה, יש לך מטרה, אתה ממוקד מטרה, ואתה גורר את כל הממשלה בעקבותיך למטרה הזאת.

אורית סטרוק: והמטרה הזאת היא להפוך את מדינת ישראל למדינת שני לאומיה.

אורית סטרוק: אתה נחוש, אתה מתוחכם, אתה לא נותן שיעבדו עליך ואתה מושך בדיוק לשם, וככה בנוי התקציב.

אורית סטרוק: חז"ל אמרו שאדם ניכר בכיסו, ואנחנו יכולים להגיד שממשלה ניכרת בתקציבה.

אורית סטרוק: תקציב מבטא את סדרי העדיפויות של הממשלה וממילא גם של המדינה, כי הממשלה היא זאת שמושלת במדינה.

אורית סטרוק: והתקציב הזה, האיום והנורא הזה, הוא תקציב שגורר אותנו אכן למדינת שני לאומיה, וזה נורא ואיום.

אורית סטרוק: דיברנו הרבה מאוד אתמול, היו לנו הרבה מאוד נאומים, קצרים, ובכל הנאומים האלה אני העליתי, בכל נאום ונאום – חברי השר פורר, אם אני רואה נכון – העליתי בכל נאום ונאום את זכרם של אנשים יחידים שברגע האמת קמו ועשו מעשה והצליחו דרך המעשה הזה שלהם לשנות את העולם.

אורית סטרוק: אז דיברנו על כמה אנשים כאלה.

אורית סטרוק: דיברנו על חיים מגני ועל פרופ' בן ציון טבגר, שהם אלה שהביאו לחידושו של בית הכנסת אברהם אבינו בחברון ובעקבותיו לחידוש היישוב היהודי בחברון.

אורית סטרוק: שני אנשים פשוטים שבעקשנות שלהם ובמיקוד שלהם במטרה ובמסירות שלהם הביאו לשינוי היסטורי.

אורית סטרוק: דיברנו על שרה נחשון, שקברה את התינוק שלה בבית העלמין העתיק בחברון, שהיה עד אז מחולל והרוס וחרב, והיא בעצם הצליחה בנחישות שלה לפתוח אותו מחדש.

אורית סטרוק: וגם היא תרמה בכך תרומה היסטורית לכך שחברון היא לא במצב כמו שכם היום, היא לא במצב כמו רמאללה היום, היא לא במצב כמו טול כרם היום.

אורית סטרוק: חברון היא עיר שיש בה יישוב יהודי.

אורית סטרוק: זה קרה בזכות אנשים קטנים, אבל גדולים.

אורית סטרוק: לא מאוד מפורסמים, אבל כאלה שידעו להוביל ולייצר שינוי.

אורית סטרוק: ודיברנו על משה מיקלוש קראוס, יהודי ראש הוועד הארץ-ישראלי בבודפשט בימי השואה, שהציל 40,000 יהודים, יהודי בודפשט, ממוות.

אורית סטרוק: 40,000 איש ניצלו בזכותו, כולל שרכבות שכבר היו בדרך לאושוויץ נעצרו וחזרו אחורה.

אורית סטרוק: סיפרתי שאני עצמי חיה בזכותו, כי הוא הציל גם את אימא שלי.

אורית סטרוק: ודיברנו על גיבורי מבצע חתונה, חברי השר פורר, שבעצם המעשה האמיץ שלהם – והם ידעו, הם שיערו וידעו שידונו אותם למוות בירייה, והם הלכו על זה כי הם רצו לפרוץ את מסך הברזל של ברית המועצות.

אורית סטרוק: והם הצליחו.

אורית סטרוק: הם הצליחו.

אורית סטרוק: אחריהם באו אחרים ונוספים.

אורית סטרוק: וסוף הדבר – אנחנו, ברוך השם, התברכנו במיליוני - - -

עודד פורר: זה היה המבצע שהתחיל באמת בפעילות של אסירי ציון אחר כך.

אורית סטרוק: נכון, נכון, הם היו פורצי הדרך.

אורית סטרוק: הם ממש היו נחשונים שקפצו, מה שנקרא, לתוך הים ולתוך האש.

עודד פורר: לצערי, לא מלמדים מספיק את ההיסטוריה של אסירי ציון באופן כללי בארץ.

אורית סטרוק: אמת, לא מלמדים מספיק.

אורית סטרוק: נכון, לא מספיק מדברים על אסירי ציון וגם לא מלמדים מספיק על מיקלוש קראוס, שעשה פלאות בהצלת יהודי הונגריה.

אורית סטרוק: ודיברנו על כלב בן יפונה – נדמה לי שבשלב הזה אתה היית באולם.

אורית סטרוק: דיברנו על כלב בן יפונה האמיץ, שהלך נגד עצת המרגלים, נגד הזרם, ואמר - - -

עודד פורר: אגב, הסיפור המעניין על כלב בן יפונה ויהושע – זה מה שאתמול – למה הוא היה צריך להתפלל ויהושע לא הלך להתפלל?

אורית סטרוק: נכון.

עודד פורר: למה כלב היה צריך להתפלל ולהשתטח על קברי צדיקים ויהושע לא?

אורית סטרוק: נכון, נכון.

אורית סטרוק: לא דיברנו על זה, אז אולי נגיד עכשיו.

אורית סטרוק: אתה שאלת ואמרתי לך שנגיע לזה.

עודד פורר: כלב היה בתוך אלה שהוציאו את דיבת הארץ רעה, הוא היה צריך הרבה יותר תעצומות נפש - - -

אורית סטרוק: יפה, זה דיוק נפלא.

אורית סטרוק: בגלל שלא בטוח שמעו אותך, אז אני אחזור על דבריך.

אורית סטרוק: יהושע בן נון, הוא גדל באוהל של משה רבנו, הוא היה צמוד למשה רבנו, היו לו תעצומות הנפש של משה רבנו.

אורית סטרוק: הוא מההתחלה לא היה בחבורה הרעה הזו, הוא מההתחלה לקח מרחק.

אורית סטרוק: אבל כלב, כלב היה צריך הרבה יותר כוחות כדי ללכת נגד הזרם, נגד הלחץ החברתי של המרגלים, ולכן הוא הלך לקברי האבות לשאוב משם את הכוחות.

אורית סטרוק: זאת הערה ממש ממש יפה ומחכימה.

עודד פורר: וגם כשהם באו להוציא את דיבת הארץ רעה, הם חשבו שהוא אחד מהם.

עודד פורר: הם ידעו שיהושע יגיד לא - -

אורית סטרוק: נכון, נכון.

עודד פורר: - - אבל הוא היה צריך להיראות כאילו הוא אחד מהם, ואז לעשות את - - -

אורית סטרוק: בדיוק, הוא גם עבד עליהם.

אורית סטרוק: יש פסוק: "ויהס כלב את העם אל משה", אז רש"י אומר, חז"ל גם אומרים, שהוא אמר להם: "וכי זו בלבד עשה לנו בן עמרם?

אורית סטרוק: " הם חשבו שהוא הולך להצטרף אליהם ולצאת נגד משה רבנו, ואז הוא התחיל להגיד את הדברים הנכוחים שלו על כך שטובה הארץ מאוד מאוד ועל כך שהקדוש ברוך הוא איתנו וביכולתנו לכבוש את הארץ גם אם יש שם בני ענק.

אורית סטרוק: דיברנו גם על הילד, הילד מהסיפור על בגדי המלך החדשים, שבזמן שאף אחד לא היה לו נעים להגיד שהמלך הוא עירום, אז כולם שיחקו אותה.

אורית סטרוק: המלך הולך עירום בראש חבורה שלמה וכולם מריעים, וכולם מוחאים כפיים וכולם אומרים כמה יפים בגדי המלך החדשים – שלא קיימים בכלל.

אורית סטרוק: והילד הקטן הזה אומר: אבל המלך הוא עירום.

אורית סטרוק: אבל המלך הוא עירום.

אורית סטרוק: ואז בעצם הוא קרע את השקר, הוא ניפץ את התדמית הזאת, את השקר הזה, והוא גילה את האמת, הילד הזה, וכולם ראו וכולם אמרו שהמלך הוא עירום.

אורית סטרוק: אז גם עליו אנחנו דיברנו.

אורית סטרוק: סיימנו באנשים הגיבורים של אתמול, בני המשפחות השכולות, משפחות נפגעי הטרור.

אורית סטרוק: אנשים כמו מירב והרצל חג'אג', ההורים של שיר חג'אג', השם ייקום דמה, שוטרת שנרצחה בירושלים; בועז קוקיא, האבא של רון קוקיא, השם ייקום דמו; דבורה גונן, האימא של דני, השם ייקום דמו.

אורית סטרוק: אנשים גיבורים, שלא רק שהם לא שוקעים בתוך האבל הנורא שלהם, אלא הם קמים להגן על מדינת ישראל מפני המחבלים ועושים דברים שמדינת ישראל הייתה צריכה לעשות בעצמה.

אורית סטרוק: יש למדינת ישראל מספיק כוחות, מספיק יכולות, מספיק כלים.

אורית סטרוק: את התחקיר שהם עשו ביחד עם ארגון עד כאן, פורום בוחרים בחיים ביחד עם ארגון עד כאן, את התחקיר הזה ממשלת ישראל הייתה צריכה להוביל, מנסור עבאס, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: לא, לא צריך.

אורית סטרוק: ברגע שהיא כרתה איתך ברית, אז הממשלה - - -

מנסור עבאס: לא, לא צריך.

אורית סטרוק: אה, לא צריך להוביל תחקיר על הקשר בין רע"מ - - -

מנסור עבאס: כי הכול חשוף, אין משהו חדש.

מנסור עבאס: הכול בכלי התקשורת.

אורית סטרוק: נכון, אתה צודק.

אורית סטרוק: אז בוא, אנחנו תכף נדבר על זה ונספר מה כתוב ומה לא כתוב.

אורית סטרוק: אבל נכון, אתה צודק.

אורית סטרוק: את התחקיר הזה, על המהות של רע"מ ועל העמדות של מנסור עבאס הייתה צריכה להוביל ממשלת ישראל.

אורית סטרוק: ואכן, ואכן אנחנו יודעים - - -

מנסור עבאס: בראשותו של מי?

אורית סטרוק: הינה, עכשיו אני בדיוק - - -

מנסור עבאס: בראשותו של מי?

אורית סטרוק: בראשותו של כל אדם.

מנסור עבאס: של בנימין נתניהו.

אורית סטרוק: כל ראש ממשלה, אדוני היושב-ראש, שכורת ברית עם התנועה האסלאמית, חובה עליו לברר ולהבהיר לעם.

אורית סטרוק: כמו שעכשיו עלה לפה חמד עמאר והסביר על התקציב בצורה שקופה – מה יש ומה אין – חובה על ראש ממשלה שכורת ברית איתך, שאתה מייצג את התנועה האסלאמית בישראל, תנועה שבכל מדינות העולם יושבת בכלא - -

מנסור עבאס: לא.

אורית סטרוק: - - אז חובה עליו לספר עם מי יש לו עסק.

אורית סטרוק: ואני אגיד לך מה אמר ראש הממשלה נפתלי בנט, ראש הממשלה - - -

מנסור עבאס: לא, לא, לפני.

אורית סטרוק: הוא לא חייב?

אורית סטרוק: אני אומרת שהוא כן חייב.

מנסור עבאס: תקשיבי לי, אורית, כי עכשיו איתן יחליף אותי.

מנסור עבאס: לפני שראש הממשלה נפתלי בנט הפך לראש ממשלה היה שם ראש ממשלה שקוראים לו בנימין נתניהו.

אורית סטרוק: לי זה לא משנה, אתה יודע.

מנסור עבאס: שנים על שנים הוא ראש ממשלה, הוא מופקד על השב"כ ועל ארגוני הביטחון וכולם, נכון?

מנסור עבאס: ואנחנו פעלנו במשך 20 השנים האחרונות, מאז 1996, תחת המטרייה של ממשלתו של נתניהו.

אורית סטרוק: וישבתם בקואליציה יחד איתו.

מנסור עבאס: ניהלנו משא ומתן - -

אורית סטרוק: היא הייתה תלויה בכם.

מנסור עבאס: - - וישבנו איתו - -

אורית סטרוק: הקואליציה בראשות נתניהו הייתה תלויה בכם?

מנסור עבאס: - - וביקרנו בבלפור - -

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, הקואליציה - - -

מנסור עבאס: - - ושלח אנשים לכפר קאסם.

אורית סטרוק: אדוני היושב-ראש, הקואליציה בראשות - - -

מנסור עבאס: רק עכשיו הוא נזכר.

אורית סטרוק: אני לא יודעת נזכר.

אורית סטרוק: אני שואלת אותך שאלה פשוטה: האם עד היום הייתה קואליציה במדינת ישראל – כלשהי, לא אכפת לי בראשות מי – קואליציה שתלויה בך?

אורית סטרוק: הייתה או לא הייתה?

אורית סטרוק: לא הייתה.

מנסור עבאס: לא, בתשעים – לא, ממשלתו של יצחק רבין.

אורית סטרוק: אה, רבין.

אורית סטרוק: אנחנו יודעים מה היא הביאה לנו – היא הביאה את אוסלו, אלפי הרוגים.

אורית סטרוק: זה אתה צודק.

מנסור עבאס: אני מתנצל, אני חייב - - -

אורית סטרוק: ממשלתו של רבין, שהביאה את אוסלו עם אלפי הרוגים, אכן נכון – הייתה תלויה בקולות שלכם, אבל מאז לא היה וזה באמת טוב שהזכרת את זה.

אורית סטרוק: טוב מאוד שהזכרת את זה.

אורית סטרוק: שמעת את זה, אדוני היושב-ראש, חברי איתן גינזבורג?

איתן גינזבורג: אני מאלה שחושבים – אני חושב שראש הממשלה רבין, ממשלתו של רבין, הייתה ממשלה מצוינת לחברה הישראלית.

אורית סטרוק: נהדרת, נכון.

אורית סטרוק: הביאה את הסכם אוסלו, עם אלפי הרוגים - -

איתן גינזבורג: אבל היא הביאה גם דברים טובים.

אורית סטרוק: - - עשרות אלפי פצועים, ויכול להיות שאתה צודק - - -

איתן גינזבורג: היא גם הביאה הרבה מאוד דברים טובים.

אורית סטרוק: נכון, איתן - - -

איתן גינזבורג: אי-אפשר להסתכל רק על חצי הכוס הריקה.

איתן גינזבורג: כלומר, אפשר, זו בחירה בחיים, אבל הרבה דברים טובים עשתה ממשלת רבין.

איתן גינזבורג: פיתחה תשתיות, פיתחה חינוך, היא בנתה בהתיישבות.

איתן גינזבורג: עשתה דברים.

אורית סטרוק: מה שאני רוצה להסביר – בדיוק הסברתי את זה אתמול לידידיי מימינה, ניר אורבך, אילת שקד.

אורית סטרוק: הסברתי להם שבהחלט יכול להיות שפה ושם הם עושים דברים טובים.

איתן גינזבורג: למה פה ושם?

אורית סטרוק: בהחלט יכול להיות.

אורית סטרוק: זה דומה לרכבת - - -

איתן גינזבורג: אלה לא דברים מקריים, גברתי.

אורית סטרוק: אבל איתן, זה התור שלי לדבר.

איתן גינזבורג: אה, את מדברת אליי.

אורית סטרוק: פה ושם אשמח לאיזו הערה בונה או משהו, זה בסדר.

אורית סטרוק: אבל לקחת לי את כל זכות הדיבור, זה קצת מוגזם.

איתן גינזבורג: לא, לא, אני שותק.

אורית סטרוק: אז אני אומרת שהממשלה – לא חייב לשתוק לגמרי, אבל – אני אומרת שהממשלה - - -

בועז טופורובסקי: סתם אמרתי שלום.

איתן גינזבורג: חשבתי שאתה רוצה הצבעה.

אורית סטרוק: יאללה, הצבעה.

אורית סטרוק: אני אומרת שהממשלה, גם אם היא עושה פה ושם דברים טובים, צריכים להסתכל על המכלול.

אורית סטרוק: המכלול הוא שיש פה רכבת שקוראים לה מדינת ישראל, שעל הקטר שלה יושבים נפתלי בנט, יאיר לפיד ומנסור עבאס, שיש לו בהחלט יד על ההגה, והם מובילים, בהנחייתו של מנסור עבאס – רגע, תתאזר - - -

איתן גינזבורג: ובני גנץ.

אורית סטרוק: אה, וגם בני גנץ, נכון.

אורית סטרוק: סליחה אם פגעתי בראש המפלגה שלך.

איתן גינזבורג: וליברמן.

אורית סטרוק: וליברמן, בסדר.

אורית סטרוק: כולם ביחד, ממשלה רב-ראשית ורב-זרועית, מובילים בבטחה את מדינת ישראל לתהום של מדינת שני לאומיה.

אורית סטרוק: זאת המהות גם של התקציב הזה, ועכשיו, אם באחד הקרונות קורים דברים טובים, זה, תסלח לי, זה שולי שבשולי, זה כמו שקרו דברים טובים על הטיטניק רגע לפני שהיא טבעה.

אורית סטרוק: זה לא רלוונטי.

אורית סטרוק: הרכבת דוהרת לתהום, ואני מחפשת את היחידים שיעצרו את הרכבת הזו, כי היא דוהרת לתהום של מדינת שני לאומיה, שלא בשביל זה במשך 150 שנה כל מי שלחם על הקמת המדינה הזו לחם ונפל – לפעמים בקרב ולפעמים בביצות וכן הלאה – לא בשביל להקים פה מדינה של שני לאומים.

אורית סטרוק: ממש לא.

איתן גינזבורג: בגלל זה הקדשת אתמול את הנאום שלך לאישים?

אורית סטרוק: אבל עכשיו, מה שאני רוצה להקריא – סליחה?

איתן גינזבורג: בגלל זה הקדשת את הנאום שלך - - -

אורית סטרוק: לבודדים.

איתן גינזבורג: לבודדים?

אורית סטרוק: בדיוק, בגלל זה הקדשתי את הנאום שלי לבודדים.

איתן גינזבורג: חשבתי שתמשיכי גם היום.

אורית סטרוק: נכון, אני אמשיך.

איתן גינזבורג: אה, כן?

אורית סטרוק: ודאי.

אורית סטרוק: אני הקדשתי לבודדים כדי לדבר על זה שיכולים להיות אנשים בודדים בעלי מצפון, בעלי תושייה, בעלי אומץ, בעלי יכולת ללכת נגד הזרם, כדי לעצור את הרכבת הזו, ואותם אנחנו מחפשים.

אורית סטרוק: אותם, משום שאני אגיד לך, אתמול אני סיפרתי כאן – אני לא זוכרת אם זה היית אתה, לא, זה היה מיקי לוי – על התחקיר שעשו המשפחות השכולות של פורום בוחרים בחיים על הקשרים בין מנסור עבאס ומפלגתו לבין החמאס.

אורית סטרוק: על הקשרים האלה כתב נפתלי בנט לפני שהוא נהיה ראש ממשלה, הוא כתב – אני אקריא לך מה כתב נפתלי בנט על רע"ם, על אותה תנועה שהיום הוא תלוי בה והוא לא יכול לזוז מטר בלעדיה.

אורית סטרוק: וכך הוא כתב: "הינה העובדות ביחס לברית עם מנסור עבאס, תשפטו אתם.

אורית סטרוק: " כותב נפתלי בנט: "1.

אורית סטרוק: מנסור עבאס - - - ביקר ב-2013 את משפחת הרוצחים מליל הקלשונים; 2.

אורית סטרוק: התנועה האסלאמית של מנסור עבאס היא תנועת בת של האחים המוסלמים והיא תנועת אחות של חמאס; 3.

אורית סטרוק: חבר הכנסת אלחרומי" – זה שיאיר לפיד אמר עליו שהוא נפל בקרב, כן?

אורית סטרוק: וזאב אלקין עושה לכבודו טקסים – "מהתנועה האסלאמית העלה תמונות של ברגותי ושל רוצחי תרפ"ט.

אורית סטרוק: " את זה נפתלי בנט כתב לפני שהוא ידע שאלחרומי ילך גם לעכו כדי לחזק את הפורעים של עכו.

אורית סטרוק: "4.

אורית סטרוק: השייח' של התנועה האסלאמית, חמאד אבו דעאבס, השתתף במרמרה ביחד עם ראאד סלאח; 5.

אורית סטרוק: הח"כ שביקר הכי הרבה מחבלים בכלא הוא אבראהים צרצור, מראשי המפלגה; 6.

אורית סטרוק: הרשימה האסלאמית מובילה את המאבק האלים נגד יהודים בהר הבית.

אורית סטרוק: " עד כאן דוח נפתלי בנט על מפלגת רע"ם, שהוא כרת אתה ברית.

אורית סטרוק: גם אתה בברית הזו, ידידי היושב-ראש.

אורית סטרוק: אני רוצה להקריא דברים שאמר לפני אלפי שנים וכתב לפני אלפי שנים הנביא ישעיהו, וכך הוא כתב: "כי אמרתם כרתנו ברית את מוֶת ועם שאול עשינו חוזה - - - כי שמנו כזב מחסנו ובשקר נסתרנו".

אורית סטרוק: אתם כרתם ברית עם מוות.

אורית סטרוק: אתם עשיתם חוזה עם שאול, עם רוצחים בחליפות, עם מחבלים בחיוכים מתקתקים.

אורית סטרוק: אי-אפשר יותר להסתתר מאחורי השקר הזה.

אורית סטרוק: אי-אפשר יותר לשחק בבגדי המלך החדשים.

אורית סטרוק: פשוט רואים לכם, אדוני היושב-ראש, רואים לכם, חברי השר פורר.

אורית סטרוק: רואים לכם את החבירה עם המחבלים.

אורית סטרוק: כולם רואים.

אורית סטרוק: גם אתם רואים.

אורית סטרוק: זה לא יעזור שתשחקו במשחק שלושת הקופים שלא רואים ולא שומעים ולא מדברים.

אורית סטרוק: זה לא יעזור.

אורית סטרוק: כולם רואים שהמלך הוא עירום.

אורית סטרוק: כולם רואים שהמלך הוא מחבל, הוא טרוריסט, הוא אויב ישראל.

אורית סטרוק: בחליפה, בחיוך מתקתק, בחיבוק, אבל זה מה שהוא.

אורית סטרוק: זה אויב שהקורבנות שלו הם בני עמכם.

אורית סטרוק: גם אני – עודד, אתה יודע את זה ואתה מכיר אותי שנים – גם אני שלוש פעמים שילמתי מחיר מהאויב הזה שאתם כרתם איתו ברית ואתם עושים איתו תקציב, ושהוא יושב, מביא את אגף התקציבים, ידידי השר חמד עמאר, לשבת בתוך המשרדים של העמותה 48 ולחלק שם את תקציבי משלם המיסים הישראלי לפי ההוראות של התנועה האסלאמית.

אורית סטרוק: לא קורה דבר כזה בשום מדינה.

אורית סטרוק: בשום מדינה.

אורית סטרוק: רק אצלנו זה קורה.

איתן גינזבורג: אבל לדעתי הנביא ישעיהו גם דיבר על כך שמבחינה מדינית יהיה שלום עולמי וברית בין העמים.

אורית סטרוק: נכון.

איתן גינזבורג: וגר זאב עם כבש.

אורית סטרוק: נכון.

איתן גינזבורג: ויהיה פה מה שנקרא דו-קיום עם כל העמים.

אורית סטרוק: איתן, השאלה שלך נהדרת ואני אסביר, אני אענה לך.

אורית סטרוק: זו שאלה מאוד טובה.

אורית סטרוק: אני שמחה עליה.

אורית סטרוק: יש הבדל אם אתה עושה ברית עם עם אחר שיושב בארץ אחרת.

אורית סטרוק: גם אז אתה צריך לעשות את הברית הזו - - -

איתן גינזבורג: לא, הוא דיבר על מרכז הכובד בהר הבית, גברתי.

איתן גינזבורג: מרכז הכובד.

אורית סטרוק: ודאי.

אורית סטרוק: תכף נדבר על הר הבית.

אורית סטרוק: תכף אנחנו נדבר על הר הבית.

איתן גינזבורג: מרכז הכובד של כל העמים.

אורית סטרוק: נכון.

אורית סטרוק: יש הבדל אם מדינת ישראל כמדינת הלאום של העם היהודי מייצרת קשרים טובים וקשרי שלום ואחווה עם עמים אחרים, הכול כמובן בזהירות ותוך שמירה על הביטחון.

אורית סטרוק: אבל זה לא אותו דבר כמו שאתה לוקח את האויב שלך, מכניס אותו לתוך הממשלה שלך והופך את המדינה שלך למדינה ששייכת גם לאויבים.

אורית סטרוק: זו לא שאלה, איתן, של גבולות 67', זו לא שאלה טריטוריאלית, זו שאלת מהות המדינה.

אורית סטרוק: האם המדינה שלנו היא גם המדינה של האויבים שלנו?

אורית סטרוק: האם המדינה שלנו היא מדינה דו-לאומית?

אורית סטרוק: אתה יודע, יש מדינה כזו, בלגיה.

אורית סטרוק: היא מדינת תלת-לאומית אפילו - - -

איתן גינזבורג: כן, סיפרת את זה אתמול.

אורית סטרוק: היא מדינה תלת-לאומית אפילו.

איתן גינזבורג: עם שלוש שפות רשמיות, סיפרת.

אורית סטרוק: נכון.

איתן גינזבורג: את רואה איך אני מקשיב לך?

אורית סטרוק: לא בשביל זה הקמנו את מדינת ישראל.

אורית סטרוק: אנחנו הקמנו אותה כדי שתהיה פה מדינה יהודית.

אורית סטרוק: ובדיוק את זה, בדיוק את זה מנסה מנסור עבאס לשנות, ומצליח.

אורית סטרוק: בחוק התקציב הוא מצליח לעשות את זה.

אורית סטרוק: אתה יודע, הוא מוביל היום שני חוקים ראשיים, יש את חוק החשמל ויש את חוק המלש"ח.

אורית סטרוק: חוק המלש"ח זה חוק התקציב, מיליוני שקלים ומיליארדי שקלים, ובשניהם הוא מכוון לאותו דבר.

אורית סטרוק: הוא מכוון לזה שהמדינה הזו תאבד את הזהות שלה כמדינת העם היהודי, שאגב, אנחנו כמובן תמיד מוכנים שיהיו פה גם בני עמים אחרים ולתת להם את כל זכויות האזרח שלהם, אבל לא, לא להחשיב אותם כבעלי הבית של המדינה.

אורית סטרוק: לא.

אורית סטרוק: זה לא.

אורית סטרוק: זה בדיוק איפה שעובר הגבול ובדיוק את הגבול הזה מנסור עבאס חותר ומצליח לרסק.

אורית סטרוק: בראיונות שלו בערבית הוא מדבר כל הזמן – עכשיו אולי פחות כי כבר רואים לו אז הוא נזהר – אבל הוא מדבר על ג'יהאד אזרחי ומסביר שמכיוון שכרגע, בנקודת הזמן הזו, אי-אפשר בג'יה

אורית סטרוק: אד צבאי, אז צריכים בג'יהאד אזרחי להיכנס מבפנים לתוך המדינה ולשנות אותה מבפנים.

אורית סטרוק: את זה הוא עושה, ואתם נותנים לו לעשות את זה.

אורית סטרוק: אבל אתמול נחשף יותר מזה, אתמול ובסוף השבוע האחרון, בכתבה של איילה חסון, בתחקיר של עד כאן - -

איתן גינזבורג: מה נחשף אתמול?

אורית סטרוק: - - נחשפו הקשרים שהם גם קשרים של כסף בין המפלגה של מנסור עבאס, בין התנועה האסלאמית, בין העמותה שקשורה בקשר הדוק למפלגה של עמותת 48 לבין החמאס בעזה.

אורית סטרוק: יש פה קשרים שתקציבים זורמים בהם וזה ממש לא משנה, איתן, אדוני היושב-ראש – אני אכבד אותך כיוון שאתה יושב כאן - - -

איתן גינזבורג: שמי הוא איתן.

אורית סטרוק: למרות שאני מכבדת אותך גם בפני עצמך.

אורית סטרוק: זה לא משנה אם זה התקציב שעבר כרגע בדיוק מקופת המדינה, מאוצר המדינה, או שזה תקציבים אחרים.

אורית סטרוק: אנחנו מדברים על תנועה שפועלת כדי לתקציב את החמאס בעזה, אלה שיורים עלינו טילים.

אורית סטרוק: זה מה שהם עושים.

אורית סטרוק: ואתם כורתים איתם ברית.

אורית סטרוק: יש גבולות.

אורית סטרוק: יש גבולות, אתה יודע.

אורית סטרוק: אני אקריא לך כמה דברים שאמר מנסור עבאס ביחס למחבלים.

אורית סטרוק: הוא אמר כך, הוא אמר בפברואר, כשעמית סגל עשה אתו ריאיון ושאל אותו על ביקור אצל מחבלים בכלא, ומסכן מנסור עבאס, נכשל בלשונו והתייחס למחבלים, אמר את המילה מחבלים.

אורית סטרוק: מייד אחר כך הוא אמר: לא קראתי לאסירים מחבלים ולא התכוונתי לביטוי הזה.

אורית סטרוק: אני מתנצל אם שגיתי בביטוי הזה.

אורית סטרוק: הביטוי שמנסור עבאס משתמש בו כלפי המחבלים זה שהידים.

אורית סטרוק: זה הביטוי.

אורית סטרוק: וזה ברור, כי הוא נמצא מהעבר האחד ואנחנו כולנו, גם אם אנחנו שמאלנים, גם אם אנחנו ימנים, זה לא משנה, אנחנו מהעבר השני.

אורית סטרוק: ומה שאתם עשיתם, שהכנסתם את מי שנמצא מהעבר האחד של האויבים שלנו לתוככי הממשלה ונתתם לו לנתב את התקציב, ונתתם לו לנתב את קרקעות המדינה, אתם בעצם מסרתם את המדינה לאויבים שלנו.

אורית סטרוק: זה מה שעשיתם.

איתן גינזבורג: אפשר שאלה?

אורית סטרוק: תמיד.

איתן גינזבורג: אני חושב שאני לא אפתיע איש, לא במליאה וגם לא מבין הצופים בבית, אם אגלה שרע"מ איננה מפלגה ציונית.

איתן גינזבורג: ברור שהיא נמצאת בסיטואציה שבה היא מאמינה בלאום הפלסטיני, שהיא משתייכת אליו מבחינה לאומית, לצד החובות האזרחיות החוקיות וההכרה שאלה חוקי המדינה והיא צריכה למלא אותם.

איתן גינזבורג: ולכן אני לא מבין את התדהמה שלך בכך שהוא מזדהה עם עמו שנלחם לחירות.

איתן גינזבורג: אני מתנגד, כמובן, אני חושב אחרת לגמרי, אבל אני פשוט תמה על התדהמה שלך ביחס לדבר הזה.

אורית סטרוק: אני אענה, אבל אתה תיתן לי טיפה יותר זמן, כי נגמר לי הזמן מכל השאלות שלך.

איתן גינזבורג: אני אתן לך עוד דקה.

איתן גינזבורג: לא שמתי לב.

איתן גינזבורג: עוד דקה, מה שנקרא, ג'סטת יושב-ראש.

אורית סטרוק: לא ג'סטה, זה צריך להיות כמו בכדורסל.

אורית סטרוק: מה שאני אומרת זה ככה: אין לי שום תדהמה על העמדות של מנסור עבאס.

אורית סטרוק: התדהמה שלי היא עליך.

אורית סטרוק: עליך ועל החבר שלי נפתלי בנט, על החברה שלי אילת שקד, על החבר שלי גדעון סער.

אורית סטרוק: עליכם התדהמה שלי.

אורית סטרוק: משום שברור, מנסור עבאס אומר – אולי עכשיו הוא לא אומר את זה: אני פלסטיני, אני מזדהה עם המאבק הפלסטיני.

אורית סטרוק: זה מה שהוא אומר.

אורית סטרוק: התדהמה שלי היא עליך.

אורית סטרוק: איך אתה נותן לו – בן אדם שאומר לך שהוא פלסטיני, בן אדם שמזוהה עם החמאס – איך אתה נותן לו לשלוט בך?

אורית סטרוק: להיות האצבע ה-61 שלך?

אורית סטרוק: להכווין אותך?

אורית סטרוק: איך אתה נותן לעצמך להיות תלוי במי שמזדהה עם האויבים שלך, שיורים עליך טילים?

אורית סטרוק: זה – פעם אחת.

אורית סטרוק: פעם שנייה, הוא נזהר מלהראות את זה, אבל בפועל הוא גם תומך בטרור, וזה כבר עבר גם את גבול החוק.

אורית סטרוק: זה מה שגילו בוחרים בחיים ועד כאן, וזה מה שאתם הייתם צריכים לגלות לבד.

אורית סטרוק: הייתם צריכים לתת לשב"כ לחקור את זה ולמוסד לחקור את זה, את אותו מוסד ששלכתם לתוככי הארכיון האיראני, הייתם צריכים לשלוח אותו, אתם, לתוככי הארכיון של התנועה האסלאמית, לגלות מה באמת יש שם.

אורית סטרוק: זה בושה שהרצל חג'אג' צריך לעשות את זה.

אורית סטרוק: נפתלי בנט צריך לעשות את זה, יאיר לפיד צריך לעשות את זה, גדעון סער צריך לעשות את זה.

אורית סטרוק: אתם יושבים עם התנועה האסלאמית?

אורית סטרוק: לפחות תבדקו עם מי אתם יושבים.

אורית סטרוק: אתם יושבים עם טרוריסטים.

איתן גינזבורג: גברתי, אני מודה לך.

איתן גינזבורג: נראה לי שבשלב הזה נסכים שלא נסכים.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת אבי מעוז.

איתן גינזבורג: אולי רק אדגיש כמשפט אחרון, מהמקום שלי: אני, במעשים, לפחות – ההבדל בפליאה שלך כלפינו, אני חושב שמפלגת רע"מ, סיעת רע"מ בכנסת, מוכיחה במעשיה, שהיא רוצה בדו-קיום.

איתן גינזבורג: והעיסוק שלה הוא בעניינים אזרחיים.

איתן גינזבורג: אני רואה את הפעילות שלה בתוך הכנסת בכל הנוגע לפעילות אזרחית למען החברה הישראלית בישראל, וכך אני רואה את זה.

אורית סטרוק: מה שאתה אומר זה בדיוק זה.

איתן גינזבורג: לא.

אורית סטרוק: אז מה שאני דורשת - - - שאתם תחקרו את זה לפחות כמו שחקרתם את הגרעין האיראני.

אורית סטרוק: ואתם לא עושים את זה, כי נוח לכם לעשות ככה.

אורית סטרוק: נוח לכם.

אורית סטרוק: זה נוח לכם.

אורית סטרוק: נוח לכם לא לראות, נוח לכם – איך אמרה אילת שקד?

אורית סטרוק: מנסור עבאס אמר שהכסף לא יעבור לטרור, אז אני סומכת על מנסור עבאס.

אורית סטרוק: ממתי אנחנו סומכים?

אורית סטרוק: אין לנו כוחות מודיעין?

אורית סטרוק: איך סומכים עליו?

איתן גינזבורג: בבקשה אדוני, לרשותך 25 דקות.

אבי מעוז: תודה רבה.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, הדיון הוא על תקציב המדינה, ותקציב המדינה משמש את תוכנית הממשלה.

אבי מעוז: לו הייתי צריך להגדיר את תקציב המדינה בשני משפטים, הייתי מגדיר זאת כך: פחות, אבל הרבה פחות, כסף למדינה יהודית; יותר, אבל הרבה יותר, כסף למדינת כל אזרחיה.

אבי מעוז: ראש הממשלה או כל חבר כנסת אחר מהציבור הדתי-לאומי שמביאים תקציב כזה או מאשרים אותו אינם מייצגים את הציבור הדתי-לאומי ואינם ראויים להיקרא דתיים-לאומיים, אלא, במקרה הטוב, לאומיים עם כיפה.

אבי מעוז: כי דתי-לאומי הוא מי שבא אל היסודות הלאומיים שלנו מתוך התורה.

אבי מעוז: סיסמת התנועה שגדלנו בה, בני עקיבא, היא תורה ועבודה.

אבי מעוז: כלומר, מתוך התורה אנחנו באים אל העבודה ואל כל שאר הערכים.

אבי מעוז: השבוע, אדוני היושב-ראש, פרסמה איילה חסון את החשיפה של ארגון עד כאן ופורום בוחרים בחיים בדבר הקשר ההדוק שבין השותפה בקואליציה, מפלגת רע"מ, נציגת תנועת האחים המוסלמים, לתנועת החמאס, דרך עמותת סיוע 48, כולל העברת כספים שמחזקים את שלטון החמאס.

אבי מעוז: גם אצלנו, בסיעת הציונות הדתית, קיימנו על כך דיון בהשתתפות לא מעט חברי כנסת ולא רק מהסיעה שלנו.

אבי מעוז: היה צריך להיות עיוור כדי לא לחזות את פשיטת הרגל הלאומית, המוסרית והביטחונית הצפויה של ממשלת השמאל הרדיקלית של ראש הממשלה בנט, כולל מרכיביה, שבעבר התכסו באצטלה ימנית לכאורה, תוך ציניות, אחיזת עיניים ומרמה של הציבור בישראל.

אבי מעוז: אני יודע שעכשיו יהיו מי שיאמרו לי: אבל גם אתם הסכמתם לשבת עם רע"מ.

אבי מעוז: אבל, אדוני היושב-ראש, שקר שחוזרים עליו אלף פעמים לא הופך להיות אמת, מקסימום הוא הופך להיות תירוץ להכשרת מעשה נבלה, כמו למשל הקמת הממשלה הנוכחית.

אבי מעוז: כפי שאמרנו בתקופת המשא ומתן הקואליציוני, שותפות כלשהי בממשלה עם מפלגות תומכות טרור לא יהודיות כמו רע"מ היא דבר פסול, מגונה וחילול השם גדול.

אבי מעוז: בניגוד להאשמות כלפינו בעוד סוג של הנדסת תודעה שפלה, כאילו אנחנו גזענים – האשמה שקרא כלפיי חבר הכנסת רם בן ברק, יושב-ראש ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, שסיכן את מדינת ישראל בהעסקת מי שהוכח שיש לה קשרים עם גורמים מסיתים – אנחנו לא גזענים, ואין לנו שום שנאה למי שאיננו יהודי.

אבי מעוז: אבל אכן, יש בנו עוינות ואויבות כלפי אלו שבמשך למעלה מ-100 שנה מנסים בכל כוחם להכרית את המפעל הציוני ואת שיבת עם ישראל לארצו.

אבי מעוז: אך מכיוון שהיה ברור וגלוי לנו שהממשלה שעומדת לקום ברמייה ובציניות על ידי בנט ולפיד, תאיים מבחינה רוחנית על מדינת ישראל, תביא למציאות פסולה ומגונה הרבה יותר ותהווה חילול השם, הסכמנו בלית ברירה להקמת ממשלה יהודית-לאומית שיש לה רוב של 59 חברי כנסת מול 57, כאשר לצורך כך היא נעזרת באופן זמני בהימנעותה של רע"מ, שכמובן נשארת מחוץ לממשלה ולקואליציה.

אבי מעוז: בזה היה מדובר, ולא בשום דבר אחר, ושום שקר לא ישנה את העובדה הפשוטה הזאת.

אבי מעוז: לצערנו הרב, לא התבדינו.

אבי מעוז: המציאות שהתהוותה והממשלה שקמה הוכיחו במדויק את מה שחששנו ממנו ומה שהזהרנו מפניו.

אבי מעוז: השותפות הנוכחית של מפלגות השמאל, כולל ימינה ותקווה חדשה, עם רע"מ והעברת הכספים שנחשפה הינן חמורות מאוד ומעידות על קריסה ערכית לאומית נוראה, שאנחנו עוד עתידים כנראה לשלם עליה בדמים, תרתי משמע.

אבי מעוז: אבל אדוני היושב-ראש, חמורים לא פחות הם הפיגועים התודעתיים והתרבותיים הקשים שהממשלה הזאת מבצעת ומתכננת עוד לבצע בזהותה היהודית של מדינת ישראל, בדהירה מטורפת, כאילו ברור לה שדבק השנאה שמאחד אותה עלול, בעזרת השם, שלא להחזיק לאורך זמן.

אבי מעוז: עשרות המיליונים המועברים בתקציב הנוכחי לארגוני הרפורמים ופירוק המשפחה חמורים לא פחות מאלו המועברים לחמאס.

אבי מעוז: וברשותך, אדוני היושב-ראש, אפרט: שר האוצר ליברמן, ההוא שביקש לזרוק את הציבור החרדי למזבלה עם מריצות, ושמוכיח כעת עד כמה שנאתו יוקדת כאשר הוא מטיל גזרות קשות על הציבור כולו ובפרט על האוכלוסיות החלשות שבפריפריה ועל ציבור שומרי התורה – בקיצוץ תקציב הישיבות, בגזרת המעונות ובמס על החד-פעמי – מתוך קשריו עם ארגון ליברלי מסוים, מאוד מסוים, מוביל מאחורי הקלעים את רפורמת הכשרות.

אבי מעוז: היד הארוכה של ליברמן, חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, שהובילה את הדיונים על רפורמת הכשרות, הוכיחה שוב ושוב מה המוטיבציה שמניעה אותה, גם כשהיא אמרה בריאיון שהיא תיכנס באמ-אימא של הרבנות – ולא נעים לי להגיד את המילים האלה אבל אין ברירה, צריך לחשוף את מה שמניע את חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, גם כשהציגה את אותו סרטון, שבו היא מבהירה שמטרתה לסלק את גופי הכשרות המהודרת של הרבנות ושל הבד"צים, וגם כשלעגה שוב ושוב לרבות ולרבנים.

אבי מעוז: אופן ניהולה את הדיונים בוועדה נבע, כפי שכתב הרב חיים נבון, משנאת הרבנות ולא מאהבת הכשרות.

אבי מעוז: אבל השר כהנא, שיש לו המון זכויות בתור לוחם, טייס, מפקד טייסת, והגיע לפוליטיקה מתוך הציבור הדתי-לאומי – במודע בחר כאילו לעצום את עיניו והמשיך לטעון במרמה כאילו הרפורמה תועיל לכשרות ולרבנות הראשית ותוריד את יוקר המחיה.

אבי מעוז: השקרים הללו, אדוני היושב-ראש, הופרכו במהלך הוועדה.

אבי מעוז: ואני מפרט קצת: למרות עמדת היועצת המשפטית של הכנסת, הרפורמה הוצמדה לחוק ההסדרים, למרות שלא הייתה שייכת אליו כלל וכלל, כדי למנוע דיון ראוי בה וכדי לוודא את העברתה.

אבי מעוז: הוכנסה ברפורמה מעורבות פוליטית לעניינים המקצועיים-הלכתיים על ידי מתן סמכויות לא רלוונטיות לשר לשירותי דת ועל ידי עירוב שר האוצר בקביעת תוכנית ההשגחה, ובפיקוח עליה, שהיא לב-ליבה ההלכתי של הכשרות.

אבי מעוז: קידום הרפורמה ביטא ומבטא עירוב הון-שלטון במובן הכי חמור שלו, כאשר נודעו הקשרים בין הגורמים הפוליטיים לבין הגופים העסקיים שעתידיים ליהנות מהרפורמה.

אבי מעוז: הועצמה הבעייתיות של יחסי משגיח–מושגח פי כמה וכמה כאשר הוכנס האינטרס הכלכלי והעסקי בעוצמה לתוך עולם הכשרות.

אבי מעוז: נעשה ניסיון לשחק בנתונים תוך הסתרת האמת שהרפורמה, וזו האמת, תייקר את עולם הכשרות ותעלה את יוקר המחיה.

אבי מעוז: והעיקר, והכי חשוב – הנזק הרוחני לרובו של עם ישראל שרוצה לאכול אוכל כשר תוך פגיעה קשה במציאות הנוכחית, שבה המציאות הכללית במדינת ישראל היא כשרה בזכות הרבנויות המקומיות ומעליהן הרבנות הראשית לישראל.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, אני אמשיך לאכול כשר, חבריי ימשיכו לאכול כשר, ואפילו כשר למהדרין, אבל אנחנו דאגנו לרוב הציבור הישראלי שרוצה לאכול כשר, לעם שבשדות.

אבי מעוז: זהו רק הפיגוע התודעתי-תרבותי הראשון של ממשלת כל אזרחיה בזהותה היהודית של המדינה.

אבי מעוז: כפי שהצהירו בגאווה ובשחץ ראשי מפלגות הקואליציה והשרים השונים, בקנה נמצאות עוד רפורמות באותה מגמה.

אבי מעוז: השר כהנא, שוב, בעידוד ובשיתוף של המפלגה שכפי הנראה נשענת גם על ציבור בוחרים שאיננו יהודי שהוכנס לצערנו לארץ, מתכוון לבצע רפורמה גם במערך הגיור.

אבי מעוז: כמובן, גם שם הוא יסביר לציבור במתק שפתיים עד כמה זה נחוץ דווקא לטובת היהדות ולטובת המדינה, אבל בפועל, אדוני היושב-ראש, מה שהוא מתכוון לעשות, זה עוד שלב בהחלשת כוחה של הרבנות הראשית, זו שהקים מרן הרב קוק זצ"ל, וששומרת ומחזקת את ענייני הלב והזהות היהודית של המדינה.

אבי מעוז: הגיור יופרט, עם ישראל יתפזר לרסיסים, הגיור יימסר לכל דכפין ולכל רב, שיוכל להקל בניגוד למקובל ולמוסכם בקרב גדולי ישראל מדורי-דורות, והדבר כמובן ישרת את אותם ארגונים ליברליים שכבר כיום מנסים בכל כוחם להחליש את כוחה של הרבנות הראשית ולנגוס בו.

אבי מעוז: מה הטענה שלהם?

אבי מעוז: אומרים לנו שכך זה היה בגלות מאז ומעולם.

אבי מעוז: אולי זה נכון, אבל בטענה זו מטעים במכוון את הציבור ומנסים לגרום לו לשכוח את הנקודה החשובה ביותר, את ההבדל המהותי ביותר בין מציאותנו כמדינה חופשית בארצנו לבין היותנו קרוב לאלפיים שנה בגלות.

אבי מעוז: אנחנו כבר לא בגלות.

אבי מעוז: אנחנו נמצאים בתהליך שיבת ציון, ואנחנו חיים במדינה של העם היהודי, שבה הריכוז היהודי הגדול בעולם.

אבי מעוז: כל הכרעה שכזאת איננה משליכה רק על אותו אדם ועל הקרובים אליו אלא יש לה משמעות לאומית כלפי כל עם ישראל וכלפי הציבוריות הלאומית-היהודית שלנו, שבעיקר לה ובעבורה ניתנה התורה, ורק מכוחה היא ניתנה גם לפרט.

אבי מעוז: אני כבר אמרתי וציינתי זאת – התורה שלנו כוללת תרי"ג מצוות.

אבי מעוז: אין אדם יחיד, אין פרט יחיד שלו ניתנו תרי"ג מצוות, כי תרי"ג מצוות כוללות מצוות לכוהנים, מצוות ללוויים, מצוות לישראל, מצוות לנשים ומצוות לגברים.

אבי מעוז: ולכן, תרי"ג מצוות, התורה בשלמותה, ניתנה רק לעם, ניתנה לעם ישראל, לציבוריות הלאומית-היהודית שלנו.

אבי מעוז: כמובן שבשתי הרפורמות הללו התנועה הרפורמית רק מחכה מעבר לפינה בציפייה לקבל בהמשך מהשלל ולחזק את הלגיטימיות שהיא כל כך מייחלת לה.

אבי מעוז: גם מתווה הכותל, שראש הממשלה בנט ניסה לקדם שלא בהצלחה בעבר, עומד על הפרק ומחכה לתורו.

אבי מעוז: יחד עם חבר הכנסת הרפורמי של הממשלה, ההוא שלא מתבייש לעבור על החוק ולבצע פרובוקציות עם ספר תורה ברחבת הכותל המערבי, במקום שלתנועתו מעולם לא היה עניין בו ובמה שהוא מסמל, מתכוונת הממשלה לחלק את הלב של עם ישראל, את הכותל המערבי, שריד בית מקדשנו, ולבצע בעזרתו, בעזרת חילוק הלב, מתן לגיטימציה לאותה תנועה שהמציאה לעצמה דת חדשה, ושגדולי ישראל לאורך הדורות האחרונים הבהירו את עמדתם החריפה והנחרצת כנגד כל מתן הכשרה לה ולפעולותיה.

אבי מעוז: בעזרת השם, היה לא תהיה.

אבי מעוז: השר כהנא גם החל לפעול, כפי שפורסם, לשינוי הגוף הבוחר של הרבנות הראשית, מתוך רצון להצליח הפעם, בבחירות בשנת תשפ"ג, במה שכשל בו הבוס שלו לפני תשע שנים בניסיון לשנות את פניה של הרבנות הראשית לישראל ולהופכה לגוף ליברלי יותר ומחויב פחות לדעתם של גדולי ישראל בדורות האחרונים ובדור הנוכחי.

אבי מעוז: אדוני היושב-ראש, הרבנות הראשית הוקמה בשביל שיהיה גוף ממלכתי שיהיה אחראי על חיי הקודש של המדינה, של מדינת ישראל.

אבי מעוז: היא הוקמה עוד לפני הקמת מדינת ישראל, היא הוקמה עוד בימי המנדט הבריטי.

אבי מעוז: אבל כבר אז צפה מרן הרב קוק, זכר צדיק לברכה, בעיני רוחו, שעם ישראל, שהולך ומתקבץ לארצו, בעזרת השם ילך ויתקבץ ביתר עוז לארצו, והוא זקוק לגוף ממלכתי אחד שיהיה אחראי על ניהול כל ענייני הקודש של המדינה.

אבי מעוז: כפי שהיה צפוי, גם הרס המשפחה כבר החל, כאשר נציגי הזרמים הפרוגרסיביים הצליחו סוף סוף להיכנס לממשלה, והם עוסקים במלוא המרץ בהחרבת מוסד המשפחה.

אבי מעוז: כך באישור סחר באיברי נשים לצורך הבאת יתומים מלידה לעולם, מה שמכונה במכבסת המילים "פונדקאות"; כך בעידוד ובתיעדוף ניתוחי המרה אכזריים ובלתי הפיכים למי שהיו צריכים לקבל סיוע מקצועי למצוקתם, כולל בזמן שבשיא מגפת הקורונה נאלצו בתי החולים לדחות ניתוחים אחרים.

אבי מעוז: כל זה ועוד כחלק מאותה תפיסה פוסט-מודרנית, שמבקשת לטשטש את כל מרכיבי הזהות של האדם – האישי, המשפחתי, הלאומי והדתי.

אבי מעוז: רק אתמול נחשף מה שכנראה היה ידוע ללא מעטים, שנשיא ארגון איגי מואשם במעשי אלימות ופוגענות חמורים כלפי צעירים.

אבי מעוז: מתברר שמי שהציג את עצמו במשך שנים כמגינה וכלוחם למענה של אותה קהילה הוא דווקא זה, לפי מה שהתפרסם לפחות ולכאורה, שלא בחל בדרכים הכי שפלות לפגוע בחסרי אונים בכדי לספק את תאוותיו.

אבי מעוז: אני קורא מכאן לשרת החינוך להשעות באופן מיידי את כל הפעילויות של ארגון איגי במערכת החינוך, שמלכתחילה לא היו צריכות לקבל כל אישור כניסה למערכת.

אבי מעוז: אבל הדברים הללו לא מפתיעים את מי שלא השתתף בעצימת העיניים הציבורית שנכפתה עלינו.

אבי מעוז: ואני כאן רוצה לחזור על ההבחנה הברורה בין הפרט לבין ארגונים ותנועות בעלי אג'נדה.

איתן גינזבורג: וגם אני הייתי מציע לך, אדוני, לחשוב שיש הבחנה בין אדם בתפקיד, אשר יהיה, והוא אגב הודיע שהוא עוזב את תפקידו, לבין ארגון שעושה עבודה מאוד מאוד חשובה ביחס להבנה, חינוך, הכלה של בני נוער ותלמידים בבתי הספר.

אבי מעוז: אני מסכים עם אדוני, וכל הביקורת שלי היא רק על דחיפת האג'נדה הפוסט-מודרנית הפרוגרסיבית על ידי הארגונים.

איתן גינזבורג: אין דחיפה של זה, הדבר הוא וולונטרי לגמרי.

איתן גינזבורג: כל בית ספר שמעוניין בכך מבקש, ואין כפייה בנושא הזה.

אבי מעוז: בסדר גמור.

אבי מעוז: מה שאני מציין זה את דחיפת האג'נדה הפוסט-מודרנית הפרוגרסיבית על ידי הארגונים, וכמובן הביקורת שלי היא לא על הפרטים.

אבי מעוז: ברשות הפרט יש את הבחירה החופשית; בפרהסיה הציבורית ובמערכות הציבוריות, אדוני, אין מקום לארגונים בעלי אג'נדה פרוגרסיבית.

אבי מעוז: אם הם באים לעזור למצוקות - - -

איתן גינזבורג: רק אג'נדה שמרנית?

אבי מעוז: לא, גם לא, אם – לא ארגונים פרטיים.

אבי מעוז: אני מדבר על המערכות הציבוריות, מערכת החינוך.

אבי מעוז: איזה ארגונים שמרניים נכנסו למערכת החינוך?

איתן גינזבורג: אה, בלי סוף.

אבי מעוז: 3,000 תוכניות לימודים על ידי הארגונים שמקדמים אג'נדה פרוגרסיבית, בהעלמה מהציבור.

אבי מעוז: הציבור לא יודע.

אבי מעוז: הציבור שולח את ילדיו לבתי הספר, והוא מקבל חינוך שהוא לא יודע מה החינוך הזה.

אבי מעוז: בואו נאזן את זה.

אבי מעוז: גם את כל הדברים האלה ניסתה משטרת המחשבות הפרוגרסיבית להעלים מהציבור במסגרת המאבק על ערכי המשפחה, בדיוק כמו הניסיון למנוע מאיתנו לפני שנתיים לתלות בירושלים את השלט עם המסר הכל-כך פשוט וטבעי: אבא ואימא שווה משפחה, ניסיון שהוביל להקמתה של מפלגת נעם.

אבי מעוז: לשם שמירת הזהות היהודית של המדינה וחיזוקה, ולשם השבת מלחמה שערה במלחמת התודעה והתרבות שנכפתה עלינו, באה מפלגת נעם לעולם.

אבי מעוז: נכנסנו לפוליטיקה לא מתוך תאוות שררה ומנעמי שלטון ולא מתוך רצון לעסוק במה שכולם עוסקים בו.

אבי מעוז: נכנסנו לפוליטיקה כדי לעורר את הציבור ובשביל לפקוח את עיניו.

אבי מעוז: מטרתנו להצביע בפני הציבור על כל אותם ארגוני השתקה תודעתית ומחשבתית, ששיטתם היא השתקת כל דעה אחרת במטרה להגיע למצב שבו איש לא יעז אפילו לחשוב את מה שמחוץ לגבולות השיח הנאור הפרוגרסיבי, כלומר מה שקיבל את הכשרם של כוהני אותה דת בתקשורת, באקדמיה, בתרבות ובמערכת המשפט.

אבי מעוז: שיטה זו נקראת "ספירלת השתיקה", לכן כל אותם נציגי ארגונים ליברליים ונאורים, לכאורה, התייצבו ביום כניסתי לכנסת כדי למחות על כך ששומו שמיים, מתוך 120 חברי כנסת נבחרים ישנו אחד שמעז לקרוע את המסכה מעל פניהם ולהיות הילד שצועק: המלך הוא עירום.

אבי מעוז: כשנחשפו הטענות החמורות כלפי הנשיא המנוח שמעון פרס, לפני מספר שבועות, אמרה חברת הכנסת רוזין שהיא וחבריה לא יחרימו את זכרו.

אבי מעוז: למה?

אבי מעוז: בגלל שהיו לו הדעות הנכונות.

אבי מעוז: אבל האם כל אלו שדרשו בזמנו להסיר או לסמן את פסלו של קצב דורשים זאת כעת גם ביחס לפסלו של פרס?

אבי מעוז: כמובן שלא.

אבי מעוז: שהרי לשמעון פרס היו הדעות הנכונות.

אבי מעוז: צביעות פרוגרסיבית במיטבה.

אבי מעוז: אם כי לדידי, כמובן אין שום מקום בבית הנשיא במדינתו של העם היהודי לפסלים, שהינם אסורים על פי תורת ישראל.

אבי מעוז: זה בדיוק חלק מאותו ניסיון להשתיק ולסתום את פיהם של כל מי שאין להם את אותן הדעות הנכונות.

אבי מעוז: אבל אנחנו לא נשתוק.

אבי מעוז: עם כניסתה של נעם לפוליטיקה ולכנסת תם עידן ההשתקה, נגמרה ספירלת השתיקה, שלפיה יש גורמים שיכולים, במיוחד בעזרת התקשורת, להשפיע משמעותית על דעת הקהל בעזרת יצירת אשליה כאילו יש דעה רווחת שהיא הדעה המקובלת ודעת הרוב, ובכך לגרום לבעלי דעה אחרת לחוש כאילו דעתם היא בעמדת מיעוט וכדאי להם להצניע אותה.

אבי מעוז: לא עוד.

אבי מעוז: נחזור ונאמר ללא הרף את האמת, נזכיר לציבור שוב ושוב שיש אמת ויש שקר, יש טוב ויש רע, יש דבר כזה שקרוי עם ישראל, ושלעם הזה יש ארץ ויש זהות ויש מדינה ויש תורת אמת.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אבל יש לך עוד דקה.

אבי מעוז: אדוני.

אבי מעוז: מה?

אחמד טיבי: יש לך עוד דקה.

אבי מעוז: כן?

אבי מעוז: עוד לא סיימתי.

אחמד טיבי: דקה זה המון זמן.

אבי מעוז: אני יודע, ואני הולך לדבר בדקה הזאת.

אחמד טיבי: תשתדל לא להזיק הרבה.

אבי מעוז: אדוני חושש?

אבי מעוז: אני רוצה לפנות בסיום דבריי שוב לחבר כנסת ניר אורבך, ידידי, כדבר בן קריית שמואל אל בן קריית שמואל.

אבי מעוז: אם הייתי מספר לך, ניר, לפני שנה, שאתה תהיה חלק מכל המתואר לעיל, ושאלו היו שותפיך החדשים לעשייה הציבורית, היית במקרה הטוב אומר שאני זקוק לאשפוז ויותר מסתבר שהיית מגיש נגדי תביעת דיבה.

אבי מעוז: תיכנס, בבקשה, לחדר בגפך, תתייצב מול המראה ותשאל את עצמך אם אתה מוכן להמשיך במעשה זה של נטישת כל היקר והקדוש שעליו התחנכת במוסדות התורה של הציונות הדתית.

אבי מעוז: האם זה מה שהיו מצפים ממך רבותיך, מנוחתם עדן?

אבי מעוז: אני קורא לך שוב: יש קונה עולמו בשעה אחת.

אבי מעוז: זוהי השעה.

אבי מעוז: הצבע נגד התקציב וחזור הביתה.

אבי מעוז: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חברת הכנסת וולדיגר.

אחמד טיבי: אגב, שמעתי לפני שעה קלה מכאן את עמיתי חבר הכנסת מנסור עבאס, כאשר הוא ניהל את הישיבה – ביקורת על הרשימה המשותפת, שאומר שהיא כנראה, בגלל שהיא מצביעה נגד התקציב, רוצה להחזיר את נתניהו.

אחמד טיבי: כנראה שחברי מנסור לוקה באמנזיה, כי מי שניהל משא ומתן עם נתניהו וסמוטריץ' כדי להשליט אותו ולשמור עליו כראש ממשלה, זה לא הרשימה המשותפת, אלא חברינו מנסור עבאס ורע"מ.

מיכל מרים וולדיגר: איך סמוטריץ' נכנס לתוך השיח, לא הבנתי.

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא ניהל שום משא ומתן עם עבאס, למיטב ידיעתי.

אחמד טיבי: לא קמה ממשלה בתמיכת רע"מ בגלל שסמוטריץ' התנגד.

מיכל מרים וולדיגר: זה נכון.

אחמד טיבי: אם סמוטריץ' לא היה מתנגד, הייתה קמה ממשלה בתמיכת רע"מ.

מיכל מרים וולדיגר: עלה מדבריך כאילו סמוטריץ' ניהל משא ומתן עם עבאס, אז על זה תהיתי.

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: רע"מ ומנסור עבאס ניהלו משא ומתן עם נתניהו, ובכל פעם שתוקפים את מנסור עבאס מימין, הוא אומר: הייתי בבלפור, ניהלנו משא ומתן וכדומה.

אחמד טיבי: זה לא המשותפת, ולכן מותר להצביע נגד התקציב הזה.

מיכל מרים וולדיגר: אפילו רצוי.

אחמד טיבי: יש סיבות רבות, לגבי משפחות מתחת לקו העוני, לגבי תקציבי התנחלויות, לגבי אי-הקמת אוניברסיטה, אי-הכרה ביישובים הלא-מוכרים.

אחמד טיבי: יש המון המון סיבות לתמוך מצד אחד בקואליציה, ולהתנגד מצד שני לתוכנית אידיאולוגית.

אחמד טיבי: התקציב הוא אידיאולוגיה שלמה ואנחנו לא שם.

מיכל מרים וולדיגר: אז כנראה שאתם מתנגדים מכיוון אחד ואנחנו מתנגדים מהכיוון השני.

אחמד טיבי: מהקצה השני.

מיכל מרים וולדיגר: כן, כל אחד מזווית ראייתו הוא.

אחמד טיבי: בהחלט.

אחמד טיבי: בהחלט.

אחמד טיבי: רק רציתי להעיר, כי יכול להיות שחבר הכנסת מנסור עבאס התבלבל או שהוא שכח.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: יש לך 10 דקות שמתחילות עכשיו.

מיכל מרים וולדיגר: איזה 10 דקות?

מיכל מרים וולדיגר: יש לי 25 דקות.

אחמד טיבי: ואחר כך אני מוסיף עוד 15 דקות.

אחמד טיבי: הינה, תראי, זה כבר 25.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר – אני לא יודעת, יש פה שר?

אחמד טיבי: 30 אפילו אומרים לי.

מיכל מרים וולדיגר: 30.

מיכל מרים וולדיגר: אז תוסיף לי עוד חמש.

אחמד טיבי: הינה, עוד חמש דקות.

מיכל מרים וולדיגר: מעולה, מעולה.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד השר, מדינת ישראל נקלעה למגפה קשה, מגפת הקורונה, ונאלצה לחוקק הגבלות על כולנו.

מיכל מרים וולדיגר: ללבוש מסכה, לעטות מסכה במקומות סגורים – שלום חברי, שחזר – לעטות מסכה במקומות סגורים, וכן הגבלות מסוימות גם במקומות פתוחים.

מיכל מרים וולדיגר: מצא המחוקק, ולשבחו ייאמר, שישנן אוכלוסיות שזקוקות לפטור, כי הן לא מסוגלות לשים מסכה, ואף כתב את זה בתור צו בריאות.

מיכל מרים וולדיגר: כתב שאנשים עם מוגבלות פיזית, נפשית, שכלית, שלא מסוגלים לשים מסכה, יהיו זכאים לפטור.

מיכל מרים וולדיגר: נפלא.

מיכל מרים וולדיגר: נכון, כבוד היושב-ראש?

מיכל מרים וולדיגר: מעולה.

מיכל מרים וולדיגר: אממה, שוו בנפשכם כי קיבלתם במתנה רכב נוצץ, בניילונים, עטוף בסרט מקסים, אבל את המפתחות זרקו לים.

מיכל מרים וולדיגר: איך הייתם מרגישים?

מיכל מרים וולדיגר: ככה בדיוק מרגישים אותם אנשים בתוך האוכלוסיות האלה שזכאים לפטור.

מיכל מרים וולדיגר: יש להם פטור על פי החוק, הוא כתוב בצורה נורא ברורה, אבל לא מצליחים לממש אותו.

מיכל מרים וולדיגר: חברים, לא מדובר במשהו מינורי, ממש לא.

מיכל מרים וולדיגר: מדובר במשהו שהוא קריטי עבור אותם אנשים שבלא יכולת לממש את הפטור שלהם, לא רק שהם חוטפים קנסות שעליהם לשלם אותם בלי שיש להם הכנסה לצורך כך, בדרך כלל, אלא שהם חשופים לעימותים כואבים, לפעמים אלימים, לפעמים מסתיימים אפילו בבית הסוהר, מול מערכת האכיפה.

מיכל מרים וולדיגר: דיברתי על הפטור הזה לא מעט, בכל מיני במות.

מיכל מרים וולדיגר: דיברתי במליאה, דיברתי בוועדות, דיברתי בתקשורת, וכן, אפילו בשאילתה שהפניתי לשר הבריאות, למר ניצן הורוביץ, עוד בתחילת אוגוסט.

מיכל מרים וולדיגר: ניסוח הפטור בחוק הוא כללי מדי ולא ישים, ולכן שאלתי אותו מי הגורם שאחראי לתת את הפטור, מי חותם על הפטור הזה, איך מטפלים, איך מוציאים אותו מהכוח אל הפועל, על מנת שאותם אלפי אנשים שזקוקים לפטור הזה – והמחוקק חשב על זה ואכן נתן להם את הפטור כדי ליישם את הפטור – איך מוצאים את המפתח שנזרק לים על מנת להתחיל להתניע את הרכב החדש.

מיכל מרים וולדיגר: לצערי תגובת השר הייתה כל כך לקונית וכל כך לא עניינית, ואתם יודעים מה?

מיכל מרים וולדיגר: אפילו מקוממת.

מיכל מרים וולדיגר: השר הסכים איתי שהמחוקק אכן לא מגדיר כיצד ההחרגה הזאת מעטיית המסכה נעשית בפועל, והוסיף בפשטות, פשוט נותנים פטור.

מיכל מרים וולדיגר: הצחקת אותי, כבוד השר.

מיכל מרים וולדיגר: חבל שלא ראית אז את עשרות הסרטונים שקיבלתי אני, מאות מיילים ושיחות טלפון על מסכת התלאות שהאנשים האלה עוברים, ההשפלה, הצעקה שהם צריכים עזרה, הם לא יכולים לשים את המסכות, ואין קול ואין עונה.

מיכל מרים וולדיגר: השר, בתשובתו לשאילתה שלי, אמר כי בכוונה כך נוסח החוק.

מיכל מרים וולדיגר: קצת הזוי.

מיכל מרים וולדיגר: הדרך לגיהינום רצופה כוונות טובות.

מיכל מרים וולדיגר: כבוד השר, באת לברך ויצאת מקלל.

מיכל מרים וולדיגר: אני באמת מאמינה שהיו כוונות טובות, גם לשר וגם למחוקק.

מיכל מרים וולדיגר: הוא התכוון להרחיב את החוק, להרחיב את הפטור.

מיכל מרים וולדיגר: איך הוא אמר?

מיכל מרים וולדיגר: גם אותו אדם יכול להוכיח את זכאותו בעל פה, להסביר את המצב.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא רוצה שהוא יהיה זקוק לאיזה מסמך בכתב.

מיכל מרים וולדיגר: אבל זה מנותק, כבוד השר.

מיכל מרים וולדיגר: זה כל כך כל כך מנותק.

מיכל מרים וולדיגר: האנשים הללו שזכאים לפטור בדרך כלל זה אותן אוכלוסיות שנלחצות כדרך קבע כשהן רואות שוטר או פקח.

מיכל מרים וולדיגר: הם נכנסים ללחץ ולא מצליחים אפילו לבטא את עצמם.

מיכל מרים וולדיגר: אז לצפות מהם שהם ידעו להסביר על הפטור?

מיכל מרים וולדיגר: זה כל כך מגוחך.

מיכל מרים וולדיגר: והמציאות?

מיכל מרים וולדיגר: המציאות הוכיחה, ומוכיחה עד היום, שאכן אין ביכולתם ברוב המקרים לעשות כן.

מיכל מרים וולדיגר: השר טען שלא מדובר בתופעה נרחבת, וטען ואפילו הציע, שוב ברוב טובו באמת, שנעביר לו את הפניות שאנחנו מקבלות, שהצוות שלו יטפל בזה.

מיכל מרים וולדיגר: חבריי היקרים, כבוד היושב-ראש, העברנו ואנחנו ממשיכים להעביר, ממשיכים לקבל וממשיכים להעביר, אבל לצערי לא קיבלנו שום תגובה והתייחסות מלשכת השר.

מיכל מרים וולדיגר: כלום.

מיכל מרים וולדיגר: לסיכום הפרק הזה, אין הנחיות ברורות, האנשים הזכאים לפטור סובלים, מופלים לרעה, נאלצים או להישאר בבית ולא לצאת לרחוב, או להיתקל במפגשים הזויים עם אנשי האכיפה, ואפילו, אתם יודעים מה, אפילו עם בעלי החנויות ואנשים מן השורה שמעליבים אותם ופוגעים בהם ולא מאפשרים להם לקבל שירות שהם כל כך כל כך זקוקים לו.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו בואו, אני רוצה לשתף בחלק מהפניות שהגיעו אליי, אולי השר יקשיב.

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא פה, אבל אולי הוא מקשיב.

אחמד טיבי: יש שר שם.

מיכל מרים וולדיגר: כן, לשר הבריאות כוונתי.

מיכל מרים וולדיגר: אולי אני אצליח בפניות שאני אקרא בפניכם לדייק את הבעיה.

מיכל מרים וולדיגר: אולי, אולי זה יהיה יותר ברור.

מיכל מרים וולדיגר: אז פנייה ראשונה, כבוד היושב-ראש.

מיכל מרים וולדיגר: קיבלתי לפני חודש, חודש וחצי.

אחמד טיבי: יש רופא באולם?

מיכל מרים וולדיגר: לא רואה, אבל יש, יש רופא באולם.

מיכל מרים וולדיגר: בטח.

אחמד טיבי: כמעט נפלת.

מיכל מרים וולדיגר: אבל הצלחתי.

מיכל מרים וולדיגר: ברגע האחרון תפסתי.

מיכל מרים וולדיגר: שלום, מיכל.

מיכל מרים וולדיגר: רציתי לשאול, אולי תוכלי לסייע לי.

מיכל מרים וולדיגר: ראיתי את השאילתה שלך לשר הבריאות ניצן הורוביץ לגבי הפטור ממסכה ואת התשובה שלו.

מיכל מרים וולדיגר: אני פטור ממסכה, ולמרות זאת קיבלתי קנס משוטרת מג"ב, על אף שהסברתי לה שאני פטור מחובת מסכה.

מיכל מרים וולדיגר: הגשתי ערעור והוא לא התקבל, למרות שהדגשתי גם שם שמגיע לי פטור.

מיכל מרים וולדיגר: כעת, כותב לי האיש, אני מוזמן למשפט שיתקיים בעוד מספר חודשים.

מיכל מרים וולדיגר: וממשיך אותו איש וכותב לי: אני מתמודד עם מצב נפשי מורכב ועם טראומה, שלא בטוח שתאפשר לי להגיע בכלל לבית המשפט.

מיכל מרים וולדיגר: וגם אם טכנית אני אצליח להגיע, השהייה בדיון ובבית המשפט עלולה להחמיר את מצבי הנפשי ולהכניס אותי לחרדות ולעורר שוב את הטראומה.

מיכל מרים וולדיגר: ואני חייבת להגיד לכם שהבן אדם הזה הוא מדהים, כי לפחות הוא מודע למה שקורה איתו.

מיכל מרים וולדיגר: רבים מהאנשים שזקוקים לפטור לא מכירים את מצבם, הם מתעלמים ממנו או מכחישים אותו ולא מסוגלים להתבטא בצורה כל כך יפה.

מיכל מרים וולדיגר: ממשיך וכותב לי אותו אדם מופלא: מתשובתו של השר על השאילתה שלך אני מבין שזו טעות ושלא היו אמורים לתת לי קנס, ושהשר ידאג לבטל לי את הקנס – כך אמר השר, להעביר לו את הפניות והוא יבטל את הקנסות.

מיכל מרים וולדיגר: האם יש דרך לסייע לי ולבטל את המשפט ואת הקנס?

מיכל מרים וולדיגר: בבקשה, בבקשה, כותב לי אותו אדם, שכמובן פרטיו נשארים אצלי וחסויים.

מיכל מרים וולדיגר: נ"ב, הוא עוד כותב לי, ברצוני להוסיף שמה שכתוב בדוח המקורי לא מדויק.

מיכל מרים וולדיגר: לא אמרתי לשוטרת שיש לי אישור רפואי – כמו שלכאורה הוא יכול להגיד – אלא שאני פטור מעטיית מסכה מסיבות רפואיות.

מיכל מרים וולדיגר: אני מבקש ממך, תעזרי לי.

מיכל מרים וולדיגר: הפנינו את הפנייה הזאת ללשכת השר, כעצת השר.

מיכל מרים וולדיגר: עד היום, כבוד היושב-ראש, לא נענינו.

מיכל מרים וולדיגר: פנייה מס' 2: שלום, כותב לי גם הפעם הבחור.

מיכל מרים וולדיגר: אני בעל תעודת נכה, מוגבל נפשית.

מיכל מרים וולדיגר: בסוגריים הוא כותב: סכיזופרניה.

מיכל מרים וולדיגר: אני מקבל קצבת נכות.

מיכל מרים וולדיגר: בימי משטר הקורונה קיבלתי דוח – כך הוא כותב – על אי-עטיית מסכה במקום פתוח, על אף שהצגתי לפקח תעודת נכה.

מיכל מרים וולדיגר: שלחתי ערעור, אבל – כן, שוב – הערעור נדחה.

מיכל מרים וולדיגר: אני אספר לכם שהפונה הזה התייאש.

מיכל מרים וולדיגר: הוא רצה כבר לשלם את הדוח, אבל לא היה לו הדוח כי את הדוח הוא צירף לערעור והוא לא השאיר אצלו את הדוח.

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא ידע לאן להתקשר, הוא לא ידע למי לפנות, ובינתיים הקנס תפח והגיע מ-500 ל-750 שקלים.

מיכל מרים וולדיגר: כשהוא קיבל את מכתב הדרישה לכפל קנס, הוא שילם את אותם 750 שקל, ומי שיודע פה חשבון יעשה כמה אחוזים זה מקצבת נכות שלו, של 3,200 שקל.

מיכל מרים וולדיגר: הוא ממשיך וכותב לי: שילמתי, אך אני מצפה שההגינות והחמלה ינצחו.

מיכל מרים וולדיגר: אם, בבקשה, תוכלי לפנות לתיקון המעוות, שאקבל את כספי בחזרה, אשמח מאוד.

מיכל מרים וולדיגר: כן, כבוד היושב-ראש, גם את הפנייה הזו העברנו ללשכת השר.

מיכל מרים וולדיגר: ונכון, כלום.

מיכל מרים וולדיגר: פנייה מס' 3: שלום.

מיכל מרים וולדיגר: מאחר שבאתר של משרד הבריאות אי-אפשר לשאול שאלות ולקבל תשובות, אני מבקש להפנות את השאלה אליכם.

מיכל מרים וולדיגר: בשל מחלת אסתמה – פה זו לא בעיה נפשית, מחלה אחרת – בשל מחלת האסתמה ומחלות ריאה שיש לי, אינני יכול לחבוש מסיכה.

מיכל מרים וולדיגר: אני לגמרי נכנס להגדרה של פטור על פי חוק.

מיכל מרים וולדיגר: אבל איך מוכיחים את זה לגורמים השונים בשטח, כשכל אחד מהם עושה מה שהוא רוצה, מקבל אילו החלטות שהוא רוצה וקובע לעצמו את הנהלים שהוא רוצה, גם אם הם בניגוד לחוק?

מיכל מרים וולדיגר: וממשיך אותו כותב, אותו פונה, וכותב לי: פניתי לקופת החולים שלי, מאוחדת.

מיכל מרים וולדיגר: ביקשתי שייתנו לי מכתב שאותו אוכל להציג בפני אנשים.

מיכל מרים וולדיגר: אתם יודעים, הוא יהיה בכיס והוא יגיד: הינה, אני פטור, ונגמר הסיפור.

מיכל מרים וולדיגר: התשובה של הקופה הייתה - - -

אחמד טיבי: חבר הכנסת בוסו, אני מייד עונה על השאלה ששאלת אותי, כשהיא מסיימת את המשפט, דקה.

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי, אבל אתה עוצר לי את השעון.

אחמד טיבי: בוודאי.

מיכל מרים וולדיגר: או שאתה נותן לי כפול אחר כך.

אחמד טיבי: לא, הוא שאל אותי מה דעתי על ההצעה של ראש הממשלה נפתלי בנט למודי, ראש ממשלת הודו, שיצטרף לימינה.

אחמד טיבי: חככתי בדעתי, בדקתי.

אחמד טיבי: כל מה שאני יכול לשאול – האם זה מקובל על אביר קארה.

מיכל מרים וולדיגר: או שירלי.

אחמד טיבי: לא יודע, לא יודע.

אחמד טיבי: תבדוק עם אביר קארה, למה אתה שואל אותי?

אוריאל בוסו: זו שאלה - - -

אחמד טיבי: גם שאלה.

אוריאל בוסו: זו שאלה - - - בחשבון או כל אופציה ששייכת לימינה.

מיכל מרים וולדיגר: אבל למה הוא יצטרף?

מיכל מרים וולדיגר: ימינה לא עוברת את אחוז החסימה.

אוריאל בוסו: הוא מבקש להביא את מודי כדי לעבור את אחוז החסימה.

שמחה רוטמן: - - - את יודעת כמה מצביעים הוא מביא איתו?

מיכל מרים וולדיגר: הבנתי, הבנתי, אוקיי, רעיון, רעיון טוב.

מיכל מרים וולדיגר: אני יכולה להמשיך את הפנייה של האדון הנכבד?

אחמד טיבי: אני מוסיף לך עוד דקה.

מיכל מרים וולדיגר: דקה?

מיכל מרים וולדיגר: אוקיי.

מיכל מרים וולדיגר: חשבתי שתיתן לי יותר, אבל בסדר.

מיכל מרים וולדיגר: יאללה, נתווכח אחר כך.

אחמד טיבי: אחר כך, אוקיי.

מיכל מרים וולדיגר: אני מזכירה לכם שהוא פנה למאוחדת כדי לקבל אישור מהרופא שמגיע לו פטור מהמסכה.

מיכל מרים וולדיגר: התשובה של הקופה הייתה: אנחנו לא נותנים כזה מכתב, תפנה למשרד הבריאות.

מיכל מרים וולדיגר: כותב לי האיש: פניתי למשרד הבריאות.

מיכל מרים וולדיגר: ומה הייתה התשובה?

מיכל מרים וולדיגר: נו, נו, תנחשו.

מיכל מרים וולדיגר: תפנה לקופת החולים ותבקש מכתב מהרופא שלך.

מיכל מרים וולדיגר: אין, אין כמו נפילה בין הכיסאות – זה בדיוק המקרה.

מיכל מרים וולדיגר: מה עושים?

מיכל מרים וולדיגר: הוא שואל אותי.

מיכל מרים וולדיגר: מה אני אעשה?

מיכל מרים וולדיגר: מי אחראי לתת לי את הפטור, אם בכלל?

מיכל מרים וולדיגר: מי מכין את הנוסח?

מיכל מרים וולדיגר: מי צריך לחתום עליו?

מיכל מרים וולדיגר: אנא התייחסותכם הבהולה, כך כותב לי האיש היקר.

מיכל מרים וולדיגר: פנינו כאמור לשר – שמחה, אתה רוצה לנחש?

מיכל מרים וולדיגר: כלום, אפס התייחסות.

מיכל מרים וולדיגר: פנייה רביעית: מיכל וולדיגר הנכבדה, בתשובה על שאילתה שלך הסביר שר הבריאות שאין חובה להציג אישור רפואי כתנאי לקבלת פטור מעטיית מסכה מחמת מוגבלות.

מיכל מרים וולדיגר: כמו שאמרנו, רצה לברך – יצא מקלל.

מיכל מרים וולדיגר: אומר: אני רוצה להרחיב את זה, שלא יצטרכו לרוץ עם פתק, שיהיה פתק, אלא גם בעל פה אפשר להסביר.

מיכל מרים וולדיגר: אז האיש מבין נכון.

מיכל מרים וולדיגר: די בכך – הוא כותב לי – שהטוען למוגבלות יסביר את מצבו לשוטר או לפקח – צודק, איש חכם – בכוונה בצו המחייב לעטות מסכה ופוטר מהחובה את המתקשה לעטותה מחמת מוגבלות נפשית, שכלית או רפואית, לא נדרש אישור רפואי להוכחת המוגבלות – שוב, הוא איש מן השורה שממש מפצח את העניין – הניסוח הוא בכוונה תחילה על מנת להקל על אלה שזכאים לפטור – ואז הוא נותן לי ציטוט מאיפה זה נאמר, דברי הכנסת, פרוטוקול מישיבת המליאה, 28 ביולי.

מיכל מרים וולדיגר: אז בעצם לא בתחילת אוגוסט פניתי אליו, אלא ביולי.

מיכל מרים וולדיגר: קבלו תיקון.

מיכל מרים וולדיגר: לאור האמור, ממשיך האיש המכובד ואומר, פניתי למשרד הבריאות ולשר הבריאות עצמו, הן בהודעות בפייסבוק, הן בדוא"ל, בבקשה להבהיר את הדברים, אך לא נעניתי.

מיכל מרים וולדיגר: מכיוון שכך אני פונה בזה אלייך: בבקשה, תפני שוב לשר ותבקשי ממנו למקד את הדברים שלו ולהשיב על השאלות האלה: 1.

מיכל מרים וולדיגר: האם כוונת השר שעטיית מסכה אינה חובה למעשה, שהרי כל אחד יכול לטעון: אני פטור מחמת מוגבלות?

מיכל מרים וולדיגר: – גם אני יכולה לטעון את זה, גם אתה, כבוד היושב-ראש.

מיכל מרים וולדיגר: כל אחד יכול לטעון: אני פטור.

מיכל מרים וולדיגר: יופי, אז מי יוכיח?

מיכל מרים וולדיגר: מי יקבע באמת אם אני פטור או לא פטור?

מיכל מרים וולדיגר: השאלה נכונה.

מיכל מרים וולדיגר: שאלה שנייה שואל האיש – כיצד ידע פקח או שוטר, תובע או שופט, שהטוען למוגבלות דובר אמת או שקר?

מיכל מרים וולדיגר: אולי הוא משקר ביודעין?

מיכל מרים וולדיגר: – ואתם יודעים מה הוא כותב לי?

מיכל מרים וולדיגר: – וגם אם הוא אינו משקר, כיצד מפרש, הוא עצמו, סובייקטיבית אי-נוחות כקושי משמעותי?

מיכל מרים וולדיגר: מי יקבע?

מיכל מרים וולדיגר: מי יחליט?

מיכל מרים וולדיגר: – שוב, גם את הפנייה הזאת העברתי לכבוד השר, וכלום.

מיכל מרים וולדיגר: ממשיכים הלאה, לפנייה 5: חברת הכנסת וולדיגר, שלום רב, אני מתמודד נפש.

מיכל מרים וולדיגר: בסגר השלישי יצאתי מביתי למרחק העולה על קילומטר אחד.

מיכל מרים וולדיגר: קיבלתי דוח.

מיכל מרים וולדיגר: הגשתי בקשה לביטול הדוח.

מיכל מרים וולדיגר: צירפתי אליה את תעודת הנכה שלי, את המידע שאני אדם עם מוגבלות נפשית, ולכן לפי התקנות היה מותר לי לצאת מעבר למגבלת המרחק.

מיכל מרים וולדיגר: המשטרה דחתה את בקשתי ודרשה ממני להציג אישורים רפואיים.

מיכל מרים וולדיגר: לעניות דעתי, זה לא ראוי, שהרי תעודת הנכה היא תעודה רשמית של מדינת ישראל שקיבלתי לאחר שביטוח לאומי בדק את מסמכיי הרפואיים – תקשיבו לי, אני מכירה את זה.

מיכל מרים וולדיגר: כדי לקבל תעודת נכה, ויה דולורוזה.

מיכל מרים וולדיגר: אתה צריך לעבור אי אלו ועדות, משגעים לך את השכל, אתה חושף את הקרביים שלך כדי לקבל תעודת נכה.

מיכל מרים וולדיגר: הוא קיבל אותה, הוא הציג את תעודת הנכה, וכמובן שזכה לקנס רציני – זה נראה לי הפרה בוטה – כך כותב האיש – שלא לצורך, לגבי הפרטיות שלי, שאני אדרש להציג, מעבר לתעודה שהצגתי, מסמכים רפואיים למשטרה.

מיכל מרים וולדיגר: שוב, אתם יודעים, גם את הפנייה הזו שלחנו ללשכת השר, וכבוד היושב-ראש, כלום.

אחמד טיבי: כן, שום דבר.

מיכל מרים וולדיגר: פנייה 6: לכבוד חברת הכנסת וולדיגר, שלום רב.

מיכל מרים וולדיגר: אני מתמודד עם הפרעה נפשית ואשמח לקבל מענה לאן עליי לפנות בקשר לאישור פטור מעטיית מסכה.

מיכל מרים וולדיגר: אגיד לך שכרגע אפילו אין רופא שיכול לטפל בי, לצערי הרב.

מיכל מרים וולדיגר: הפסיכיאטר האחרון שנפגשתי איתו שאל אותי למה לי בכלל ללכת לעבוד, הרי אני מקבל קצבת נכות?

מיכל מרים וולדיגר: ולכן נעלבתי והחלטתי שאני לא ממשיך איתו.

מיכל מרים וולדיגר: בכל אופן – הוא כותב לי, הוא כותב מכתב ארוך, אני לא אלאה את כולכם – רופא המשפחה שלי קרא לי את החוק המעניק לי פטור, אבל סירב לתת לי אישור בכתב.

מיכל מרים וולדיגר: הוא אמר לי שאני לא צריך את זה.

מיכל מרים וולדיגר: אני יודע שעטיית מסכה זה דבר חשוב ביותר, אבל אני באמת מתקשה לתפקד ולנשום נפשית ופיזית עם המסכה הזאת.

מיכל מרים וולדיגר: זה נמצא לי מול הפרצוף וחוסם אותי.

מיכל מרים וולדיגר: אני מרגיש יותר סגור, כלוא ומפוחד – שוב, זה בן אדם עם הפרעה נפשית – המסכה מכניסה אותי ללחץ רב, כאילו אני בתוך מכבש מכני.

מיכל מרים וולדיגר: יש ברשותי תעודת נכה.

מיכל מרים וולדיגר: אני מוכר למערכת הבריאות ומשוקם על ידה במשך שנים – רגע, אני הופכת דף – כרגע, לצערי, אני נופל על אוזניים ערלות.

מיכל מרים וולדיגר: גם כוחות הביטחון, כוחות האכיפה, לא מקיימים את החוק.

מיכל מרים וולדיגר: האם ייתכן שהם לא מודעים לו?

מיכל מרים וולדיגר: איך תואילי לעזור לי בנושא הזה?

מיכל מרים וולדיגר: העברתי, בלי תגובה.

מיכל מרים וולדיגר: היי, מיכל.

מיכל מרים וולדיגר: זו רותם – סוף-סוף יש לנו יש לנו אישה, בת, שפנתה – קיבלתי קנס שלא בצדק על אי-עטיית מסכה.

מיכל מרים וולדיגר: יש לי קושי משמעותי בלבישת מסכה.

מיכל מרים וולדיגר: ניסיתי להסביר לפקח, אבל הוא היה ברוטלי ולא הקשיב.

מיכל מרים וולדיגר: ישר נתן לי קנס מול האחיינית שלי, שנלחצה נורא ונחרדה.

מיכל מרים וולדיגר: קראתי את דבריו של שר הבריאות בשאילתה שעשית.

מיכל מרים וולדיגר: תוכלי לעזור לי לבטל את הקנס?

מיכל מרים וולדיגר: אני אנשום עמוק, ואני אשאל אתכם עוד פעם.

מיכל מרים וולדיגר: שלחנו את הפנייה הזאת ללשכת השר.

אחמד טיבי: דברייך מעניינים מאוד, לכן איתן גינזבורג מעוניין לשמוע אותם.

מיכל מרים וולדיגר: הוא לא הפסיד.

מיכל מרים וולדיגר: אנחנו נמשיך עוד, כי יש עוד מספיק פניות.

מיכל מרים וולדיגר: בכל מקרה אני אמשיך, כי זמני ממשיך לפעול, ואני אגיד שגם הפנייה הזאת לא נענתה.

מיכל מרים וולדיגר: שלום, שמי מאיר.

מיכל מרים וולדיגר: קיבלתי דוח על אי-עטיית מסכה.

מיכל מרים וולדיגר: למרות שאני מאוד מאוד מאוד מקפיד, אבל מדי פעם נגרם לי קושי בנשימה וסחרחורות עקב עטיית המסכה.

מיכל מרים וולדיגר: אני מוריד אותה לכמה רגעים כדי לנשום.

מיכל מרים וולדיגר: פניתי לרופאת המשפחה שלי, אך היא לא נותנת פטורים.

מיכל מרים וולדיגר: לדבריה היא לא יכולה.

מיכל מרים וולדיגר: ממש ממש ממש מוזר שאין אף אחד שמתייחס לזה.

מיכל מרים וולדיגר: ממשיכה הלאה – פנייה מס' 9, ושוב, זה רק חלק קטנטן מכל הפניות שקיבלתי.

מיכל מרים וולדיגר: היי, מיכל.

מיכל מרים וולדיגר: אני אוטיסט.

מיכל מרים וולדיגר: קשה לי עם מסכה, קשה לי ואני צריך פטור.

מיכל מרים וולדיגר: מפחד, אני מפחד ללכת ברחוב בלי שיש לי פטור ביד – אני קוראת לכם ואני מתרגשת, באמת – מפחד להיתקל בשוטר או פקח.

מיכל מרים וולדיגר: מיכל, בבקשה תעזרי לי.

מיכל מרים וולדיגר: גם את זה הפנינו הלאה, ואין קול ואין עונה.

מיכל מרים וולדיגר: פנייה 10: הי מיכל.

מיכל מרים וולדיגר: בהיותי חייל אני מחויב לנסוע בתחבורה ציבורית באופן קבוע, ובנסיעות רצופות קשה לי להישאר עם המסכה על האף.

מיכל מרים וולדיגר: אני מתקשה לנשום כשאני נושם את אותו אוויר שאני מוציא.

מיכל מרים וולדיגר: זה מכניס אותי ללחץ והנשימות שלי מתקצרות.

מיכל מרים וולדיגר: אתמול נסעתי בחזרה מהבסיס.

מיכל מרים וולדיגר: הורדתי את המסכה מהאף לכמה דקות, ובמקרה האוטובוס עצר בתחנה ועלו בה שני שוטרים לבדיקה.

מיכל מרים וולדיגר: השוטר פנה אלי בשאלה למה אני לא מניח את המסכה כראוי.

מיכל מרים וולדיגר: הסברתי לו בדיוק מה שכתבתי לך.

מיכל מרים וולדיגר: הוא הנהן עם הראש ונתן לי דוח של 500 ש"ח על אי-עטיית מסכה כראוי.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא יודע מה לעשות.

מיכל מרים וולדיגר: אשמח שתעזרי לי.

מיכל מרים וולדיגר: התכתבנו איתו הלאה והבנו שבאמת, שוב, גם לו יש תעודת נכה, ושום דבר לא עזר.

מיכל מרים וולדיגר: פנייה 11: הי.

מיכל מרים וולדיגר: בני נער אוטיסט ואינו מסוגל לעטות מסכה.

מיכל מרים וולדיגר: הוא סובל מתגובות אגרסיביות ומפלות של בעלי עסקים שמסרבים לתת לו שירות, מגלים חוסר סבלנות והרבה הרבה תוקפנות.

מיכל מרים וולדיגר: כתוצאה מכך, כותבת האם, הוא נמנע מכניסה לבתי עסק כבר יותר משנה.

מיכל מרים וולדיגר: המערכת לא יודעת איך להתמודד עם המצב.

מיכל מרים וולדיגר: הנציבות לשוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות נמנעת ממתן כרטיס פטור.

מיכל מרים וולדיגר: כרגע, כפי שאת יודעת, הפטור לא נאכף, ואף אחד לא מוכן לקחת את האחריות ולנהל את המצב המורכב הזה.

מיכל מרים וולדיגר: נשמח לעזרתך.

מיכל מרים וולדיגר: אני אמשיך לקרוא.

מיכל מרים וולדיגר: אה, רגע זה עוד לא נגמר.

מיכל מרים וולדיגר: לא, זה נגמר.

מיכל מרים וולדיגר: אני חייבת רק לעצור עוד פעם פה ולהגיד רגע – "פוס" – שאני באמת חושבת שלשר ניצן הורביץ יש כוונות טובות.

מיכל מרים וולדיגר: הוא באמת מתכוון לעזור ובאמת התכוון להרחיב את התחולה של הוראת הפטור.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אוקיי, דחילק, זה לא עובד, זה לא עובד.

מיכל מרים וולדיגר: ממשיכים להגיע אלי פניות בלי סוף.

מיכל מרים וולדיגר: צריך אישור בכתב.

מיכל מרים וולדיגר: צריך נהלים ברורים.

מיכל מרים וולדיגר: זה לא פייר, לא לאותו אדם שזקוק לפטור וצריך אותו בכיס, וזה גם לא פייר עבור האנשים בכלל, האוכלוסייה כולה, שרוצה לראות, אם בן אדם אומר: רגע, יש לי פטור – שיביא ויציג משהו שבאמת מגיע לו הפטור הזה, לא לבעלי העסקים - - -

איתן גינזבורג: היום כשפונים לקו הבריאות במשרד הבריאות - -

מיכל מרים וולדיגר: כלום.

מיכל מרים וולדיגר: אפס.

איתן גינזבורג: - - מקבלים את האישור?

מיכל מרים וולדיגר: לא.

מיכל מרים וולדיגר: אין אישור.

איתן גינזבורג: לא.

מיכל מרים וולדיגר: אין אישור.

איתן גינזבורג: גברתי, רגע, אני יודע מידיעה, לא משמועה, שכשמתקשרים לקו הבריאות מקבלים את האישור.

מיכל מרים וולדיגר: לא נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אז סליחה, לא נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אין פטור.

מיכל מרים וולדיגר: אין מסמך בכתב שאומר: אתה פטור ממסכה.

מיכל מרים וולדיגר: עמד פה השר ואמר את זה בצורה מאוד ברורה, והוא צודק – אין אישור.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו, אתה יכול – השר הפנה את האנשים שפנו אליי לרופאים שלהם, שאולי יוציאו, והרופאים אמרו: לא, אנחנו לא מוציאים.

מיכל מרים וולדיגר: הם לא.

מיכל מרים וולדיגר: תפנו למשרד הבריאות.

מיכל מרים וולדיגר: משרד הבריאות אומר רופאים, הרופאים אומרים משרד הבריאות, וכלום, אין אישור.

מיכל מרים וולדיגר: אין אישור.

איתן גינזבורג: בוועדת חוקה, אגב, הקפדנו לפטור ילדים בעלי מוגבלות מכל הגבלות - - -

מיכל מרים וולדיגר: נכון.

מיכל מרים וולדיגר: אז אני אומרת: טוב, המחוקק היה מאוד מתחשב.

מיכל מרים וולדיגר: לא היית פה בתחילת דבריי.

מיכל מרים וולדיגר: אני אגיד שהמצב דומה לאוטו מצוין שקיבלת מההורים שלך, עם עטיפה נהדרת, עם ניילונים, מקסים, אפילו עם סרט, אבל את המפתח לרכב זרקו לך לים.

מיכל מרים וולדיגר: כי זה נורא נחמד שזה כתוב.

מיכל מרים וולדיגר: איך מיישמים את הפטור הזה?

מיכל מרים וולדיגר: ומגיעים אליי עשרות – אני לא רוצה להגיד כל יום, הגזמתי, אבל מגיעות אליי פניות, וזה לא זניח, ואין, אי-אפשר לאכוף את הפטור הזה.

מיכל מרים וולדיגר: אני אמשיך.

מיכל מרים וולדיגר: פנייה מס' 12: היום עליתי על הרכבת בשעה 09:00.

מיכל מרים וולדיגר: עצר אותי שוטר ונתן לי דוח של 500 ש"ח.

מיכל מרים וולדיגר: הסברתי לו שאני נכה נפש, הראיתי לו את תעודת הנכות – שום דבר לא עזר.

מיכל מרים וולדיגר: מה עליי לעשות?

מיכל מרים וולדיגר: 13: אישור פטור ממסכה.

מיכל מרים וולדיגר: שלום רב.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא מצליחה להבין איך שירותי הביטחון אמורים לוותר על הדרישה למסכה מאדם אם הוא לא נדרש לתעודה.

מיכל מרים וולדיגר: הרי כך כל אדם יכול לטעון מול שוטר טענה שקרית, אם ירצה בכך, וכפי שידוע לך, בישראל, רבים יעשו זאת.

מיכל מרים וולדיגר: למה שלא תהיה דרישה להצגת תעודה?

מיכל מרים וולדיגר: אני מסכימה איתך, מסכימה עם הפונה.

מיכל מרים וולדיגר: כפי שנהג צריך להציג תעודה, כך גם אחרים.

מיכל מרים וולדיגר: ההדבקה והתחלואה מסכנות אוכלוסייה גדולה, וגם כאלה שהם עם מוגבלות, מחלות רקע וגיל מבוגר – להם לא מגיעה הגנה ציבורית?

מיכל מרים וולדיגר: נכון, ישנם אנשים עם צרכים מיוחדים שקשה להם במיוחד, אבל גם ישנם רבים שלא, אבל משתמשים בתירוץ הפטור בשביל להימנע מחבישת מסכה.

מיכל מרים וולדיגר: וזאת, כפי שציינתי – ממשיכה אותה פונה – נוסף למי שאינם עם צרכים מיוחדים שעושים שימוש במצב שבו אין צורך בהצגת תעודה.

מיכל מרים וולדיגר: הגיע הזמן להפסיק את זה.

מיכל מרים וולדיגר: צריך איזון.

מיכל מרים וולדיגר: לא כל האוכלוסייה צריכה לדאוג רק לעצמה.

מיכל מרים וולדיגר: יש לנו גם הורים ושכנים ודודים שחפצים בחיים.

מיכל מרים וולדיגר: לפני שתענו לי – כן, אני יודעת מהם צרכים מיוחדים.

מיכל מרים וולדיגר: בני עם אוטיזם ועוד עם כמה אבחונים, והוא, כמו כל ילד, אפילו תינוקות, מהרגע שלימדנו אותו והרגלנו אותו למסכה, הוא חובש אותה, ואפילו באדיקות רבה יותר מכל אחד אחר.

מיכל מרים וולדיגר: אנא מכם, פטור אם צריך, אבל בליווי תעודה, לא על בסיס מילה בלבד.

מיכל מרים וולדיגר: אז בהחלט זה דבר חשוב ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: ואני רוצה לומר עוד פעם שאנחנו ביקשנו מכבוד השר שזה לא ייקרא "פטור ממסכה" אלא "פטור מקנס", כי אני בהחלט בעד וחשוב לעודד את אותם אנשים שלא מסוגלים לעטות מסכה, עדיין לנסות להשתמש בה כמה שיותר, כי זה מגן גם על עליהם וגם על אחרים, כל עוד כמובן לא יפטרו את כולנו מהמסכה הזאת – ואולי הגיע העת, אבל כל עוד לא פוטרים את כולנו ממסכה, אז גם את אותם אלה שפוטרים – בואו, תנו להם פטור בכתב, מסודר, פטור מקנס.

מיכל מרים וולדיגר: מסכה – שימשיכו בהחלט לנסות ולעטות אותה.

מיכל מרים וולדיגר: פנייה מס' 14: יש לי בן קטין, בן 15.

מיכל מרים וולדיגר: עקב בעיות בריאותיות הוא קיבל מרופאת המשפחה פטור מעטיית מסכה.

מיכל מרים וולדיגר: הינה, הוא כן קיבל – הלך לרופאה והרופאה נתנה לו.

מיכל מרים וולדיגר: אבל מה?

מיכל מרים וולדיגר: בבית הספר שלו לא מקבלים את האישור הרפואי הזה.

מיכל מרים וולדיגר: נאמר לי במפורש ממנהלת בית הספר שמשרד החינוך לא מאשר פטור ממסכה לפי אישור.

מיכל מרים וולדיגר: לא משנה אם זה מעורך דין או מרופא משפחה, פטור ממסכה – ככה הודיעה לה מנהלת בית הספר – יהיה אפשרי רק במקרה שמדובר בבעיה נשימתית מרופא ספציפי, המטולוג.

מיכל מרים וולדיגר: זה פשוט לא ייאמן, אבל החוק אומר במפורש שהפטור יהיה גם על רקע של בעיה נפשית ושכלית, לאו דווקא רפואית ולאו דווקא נשימתית.

מיכל מרים וולדיגר: ממשיכה אותה פונה וכותבת לי: אם מדובר בעניין רגשי, נפשי – הרופאה ביקשה אישור מפסיכולוג או פסיכיאטר.

מיכל מרים וולדיגר: הילד שלי, היא כותבת, מאובחן בהפרעות ADHD.

מיכל מרים וולדיגר: בפטור שקיבלנו רשום במפורש שהוא מתקשה באופן משמעותי לכסות את הפה ואת האף.

מיכל מרים וולדיגר: פניתי לכמה רופאים המטולוגים בשאלה, והתשובה הייתה שזה לא קשור אליהם, זה לא התחום שלהם, והם לא נותנים פטור מהסוג הזה.

מיכל מרים וולדיגר: מה אני אמורה לעשות בסיטואציה שכזאת?

מיכל מרים וולדיגר: אודה על תשובתך.

מיכל מרים וולדיגר: ושוב – הזוי.

מיכל מרים וולדיגר: היא כבר קיבלה פטור מרופא, אבל משרד החינוך לא מאפשר לילד שלה להיכנס לבית ספר כי הוא דורש, על דעת עצמו.

מיכל מרים וולדיגר: אף אחד – אין נהלים, לא ברור מה מותר, מה אסור, מי נותן, מי לא נותן.

מיכל מרים וולדיגר: הוא דורש משהו אחר.

מיכל מרים וולדיגר: בינתיים, בינתיים, כבוד היושב-ראש, מי סובל?

מיכל מרים וולדיגר: הילד, הילד עם האוטיזם שצריך להיות עם בני כיתתו והוא מסכן, יושב בבית, כי אף אחד לא יודע להגיד לו שום דבר לגבי הפטור מהמסכה.

מיכל מרים וולדיגר: פנייה מס' 16: אינני מסוגלת לשים מסכה בעקבות מגבלה נפשית.

מיכל מרים וולדיגר: מתחילת החוק על עטיית מסכה אני מוגבלת מבחינת היציאה שלי מהבית, גם לקניית מצרכים בסיסיים ביותר.

מיכל מרים וולדיגר: אני פוחדת.

מיכל מרים וולדיגר: במשך יותר משנה אני מנסה דרך משרד הבריאות וקופת החולים שלי – שבמקרה הזה זו קופת חולים כללית – לראות אם ניתן להוציא לי אישור, אישור על זה שאינני יכולה לשים מסכה.

מיכל מרים וולדיגר: ממשרד הבריאות נמסר לה שזה רק מול קופות החולים, ובקופת החולים מסרבים לעשות זאת, כי לטענתם פטור מעטיית מסכה ניתן רק במצב של בעיות נשימתיות, ולא מכירים בזה שמוגבלות נפשית היא סיבה לפטור.

מיכל מרים וולדיגר: אם יהיה ניתן בדרך כלשהי לעזור לי בעניין הזה, אני אהיה אסירת תודה.

מיכל מרים וולדיגר: עכשיו אני אגיד לך, במקרה הזה, שוב העברנו את הפנייה ללשכת השר ולא נתקבלה שום תשובה.

מיכל מרים וולדיגר: אני חייבת להגיד לכבוד יושב-ראש – לא היית פה בהתחלה – שכבוד השר השיב על שאילתות שלי כששאלתי עוד בסוף יולי ואמר שזה מאוד זניח הדברים האלה, וכל פנייה שמגיעה אליו – הוא נותן פטור בסוף, גם אם קיבל קנס, ושאני אפנה אליו את כל הפניות שאני מקבלת לצורך הסידור הזה.

מיכל מרים וולדיגר: אני מפנה אליו – לא מקבלת שום תגובה, שום התייחסות.

מיכל מרים וולדיגר: במקרה הספציפי הזה קיבלתי אפילו – היא שלחה לי – את המכתב הרשמי שקיבלה האם מקופת חולים.

מיכל מרים וולדיגר: במכתב רשמי של קופת החולים כתוב במפורש, על אף שהחוק אומר אחרת, שהם נותנים אישור אך ורק עם בעיות נשימתיות.

מיכל מרים וולדיגר: לא מעניין אותם בעיות נפשיות; לא מעניין אותם בעיות שכליות.

מיכל מרים וולדיגר: שום דבר.

מיכל מרים וולדיגר: רק בעיות נשימתיות – רק אלה מקבלים את הפטור.

מיכל מרים וולדיגר: אז אני שואלת עוד פעם: זה נשמע לכם הגיוני?

מיכל מרים וולדיגר: זה נשמע לכם הגיוני שמחוקקים חוק – והמחוקק חשב על זה, הוא יודע כמה זה חשוב, הוא מודע לחשיבות של המסכה, אבל הוא גם מודע לחשיבות של מתן פטור.

מיכל מרים וולדיגר: אז זה נורא נחמד לתלות את הפטור – לא את הפטור, את החוק – בסלון ולהגדיל אותו כתמונה, אבל בפועל אי-אפשר להשתמש בזה.

מיכל מרים וולדיגר: פנייה מס' 16: שלום רב.

מיכל מרים וולדיגר: בלי להיכנס לכל הפרטים הרפואיים, יש לי PTSD המוכר על ידי הביטוח הלאומי.

מיכל מרים וולדיגר: ביקשתי מרופאת המשפחה שלי שתיתן לי אישור שקשה לי לשים מסכה.

מיכל מרים וולדיגר: וכן, אתם יכולים לנחש, חבריי היקרים – נעניתי בשלילה, ועכשיו אין לי לאן לפנות.

מיכל מרים וולדיגר: אני יודע בוודאות שאם אקבל קנס בשל אי-עטיית המסכה או שאני אתקל בשוטרים, זה יכול להיגמר רע מאוד.

מיכל מרים וולדיגר: אתם יודעים מה?

מיכל מרים וולדיגר: אני עושה רגע הפסקה: הוא צודק.

מיכל מרים וולדיגר: אני מכירה באופן אישי ילד – לא ילד, בחור, מתמודד בן 18, שהיה צריך ללכת מבית סבתו לקבל טיפול והלך בלי מסכה, כי יש לו פטור לכאורה, ואז הוא ראה שוטרים ונבהל, כי מעצם המחלה שלו הוא נבהל משוטרים.

מיכל מרים וולדיגר: הוא התחיל לרוץ, ואז השוטר רדף אחריו והתנפל עליו, והיו שם מכות, והוא נלקח – רק מלספר על זה אני תכף דומעת – הוא נלקח למעצר.

מיכל מרים וולדיגר: הסבתא, שגם היא כבר לא צעירה, הייתה צריכה להגיע לשם ולא הצליחה לשכנע.

מיכל מרים וולדיגר: בקיצור, אני לא אלאה את כולכם, אבל זה סיפור כל כך עצוב ומזעזע, והכול מתחיל בפטור.

מיכל מרים וולדיגר: אם היה לבחור הזה פטור ביד, הוא היה יכול להציג אותו, השוטר היה יורד ממנו, וזה היה נגמר אחרת לגמרי.

מיכל מרים וולדיגר: אני ממשיכה באותה פנייה: נעניתי בשלילה, ועכשיו אין לי לאן לפנות.

מיכל מרים וולדיגר: אני יודע בוודאות שאם אקבל קנס בשל אי-עטיית מסכה או שאני אתקל בשוטרים, זה יכול להיגמר רע מאוד.

מיכל מרים וולדיגר: אני לא מעוניין לריב עם כל העולם רק כי קשה לי לנשום ולהיות עם המסכה.

מיכל מרים וולדיגר: מה אני יכול לעשות?

מיכל מרים וולדיגר: בינתיים אני מוריד בלי ברירה ומתחמק כמה שאפשר משוטרים ופקחים.

מיכל מרים וולדיגר: פשוט סובל.

מיכל מרים וולדיגר: תעזרי לי.

מיכל מרים וולדיגר: הפנייה האחרונה – שוב, כי אין לנו זמן: הי, מיכל, אנשים טובים הפנה אותי אלייך.

מיכל מרים וולדיגר: יש לי בן אוטיסט שמוכר כנכה 100% בביטוח לאומי.

מיכל מרים וולדיגר: הוא קיבל דוח על אי-עטיית מסכה בחורף שעבר.

מיכל מרים וולדיגר: שלחתי בקשה לביטול הדוח עם כל המסמכים הרלוונטיים על הנכות שלו, כולל טופס נכות מביטוח לאומי – לא קיבלתי כל תשובה.

מיכל מרים וולדיגר: מה עושים?

מיכל מרים וולדיגר: זאת הפנייה האחרונה, מאתמול, אז עוד לא הספקתי לשלוח, או שאולי היועצים המדהימים שלי כבר כן שלחו לכבוד השר.

מיכל מרים וולדיגר: אבל אני שואלת אתכם: מה בסך הכול אנחנו מבקשים?

מיכל מרים וולדיגר: אם המדינה כבר ראתה מקום לתת פטור – וכל הכבוד שהיא ראתה – אנא, תדאגי שאפשר יהיה ליישם אותו.

מיכל מרים וולדיגר: די להתעללות באנשים החלשים.

מיכל מרים וולדיגר: אני רוצה לקרוא לשר: א.

מיכל מרים וולדיגר: כשמחוקקים חוק ונותנים פטור, תתייעץ גם עם הגוף שמכיר את האנשים האלה ויודע מה הם צריכים.

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

מיכל מרים וולדיגר: ובוודאי ובוודאי, כששולחים פניות ציבור רבות כל כך, מגיעה לציבור תשובה כלשהי, התייחסות.

מיכל מרים וולדיגר: בינתיים, לצערי הרב, אני לא זכיתי.

מיכל מרים וולדיגר: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת מיכל וולדיגר, שמציפה ומקפידה להביא את קולם של המוחלשים ואת קולם של אלה שלא תמיד יש להם ביטוי פה במליאה.

איתן גינזבורג: בהחלט דברים חשובים.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא חבר הכנסת שמחה רוטמן.

איתן גינזבורג: העיקר שאני אהנה.

איתן גינזבורג: אתמול ציטטו פה, אדוני, את ספריך "מפלגת הבג"ץ".

שמחה רוטמן: אני מתכנן לצטט מספרים של אנשים אחרים.

מיכל מרים וולדיגר: - - - פעמיים.

איתן גינזבורג: האמת היא שזה היה משה ארבל, אבל - - -

מיכל מרים וולדיגר: אה, באמת?

מיכל מרים וולדיגר: יש עוד אחד - - -

שמחה רוטמן: גם משה ארבל.

איתן גינזבורג: ספרך נפוץ למרחוק.

שמחה רוטמן: ספרי מינים נושרים מתוך חיקם – אנשים שלא מאמינים בדת השלטת במדינת ישראל.

איתן גינזבורג: אדוני, לרשותך 25 דקות מלאות.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, טוב, יש קצת זמן, אז אני אתחיל בדבר תורה, אדוני היושב-ראש, שלדעתי, אני בטוח שהטריד את חלק מבאי בתי הכנסת בשבת האחרונה.

איתן גינזבורג: חיי שרה.

שמחה רוטמן: נכון.

שמחה רוטמן: ההפטרה של פרשת חיי שרה מתחילה בתחילת ספר מלכים, ומספרת על המלך דוד שזקן ובא בימים, כיסוהו בבגדים ולא יחם לו.

שמחה רוטמן: ויש שיח שלם כיצד להתמודד עם תופעה שתאמין או לא, אדוני היושב-ראש, גם במשטרים לא דמוקרטיים בהחלט יכולה להטריד אנשים: כיצד מתמודדים עם העברת שלטון.

שמחה רוטמן: יש כאלה שיגידו שאולי דווקא במשטרים לא דמוקרטיים סוגיית העברת השלטון היא החשובה ביותר.

שמחה רוטמן: בעצם, אני אגלה סוד: בשבת הייתי בניכר, אדוני היושב-ראש, וביקשו ממני להגיד דבר תורה, אבל הגבילו אותי ואמרו לי להגיד דבר תורה בבית הכנסת בלי פוליטיקה.

איתן גינזבורג: אתה רוצה לגלות לנו היכן בניכר?

שמחה רוטמן: בארצות הברית.

איתן גינזבורג: ניכר רחוק.

שמחה רוטמן: בניכר רחוק, כן.

שמחה רוטמן: ביקשו ממני להגיד דבר תורה, אבל הגבילו אותי ואמרו לי לא לדבר פוליטיקה.

איתן גינזבורג: הצלחת?

שמחה רוטמן: אמרתי להם - - -

איתן גינזבורג: אתגר גדול.

שמחה רוטמן: אתגר גדול.

שמחה רוטמן: גם עובר על מה שכתוב בתורה, שנאמר: "לא תחסֹם שור בדישו", אבל בכל זאת ניסיתי.

איתן גינזבורג: השתדלת.

שמחה רוטמן: השתדלתי.

איתן גינזבורג: אומרים שההשתדלות חשובה.

שמחה רוטמן: ההשתדלות היא מאוד חשובה.

שמחה רוטמן: אמרתי להם: אבל אי-אפשר בפרשה שכזאת.

שמחה רוטמן: ליתר ביטחון יצאתי מבית הכנסת בזמן ההפטרה, כדי שלא יהיה לי פיתוי, כי ההפטרה היא כל-כולה פוליטיקה.

שמחה רוטמן: היא מדברת על התככים בחצר המלך דוד כאשר נתן ובת-שבע מגלים שאדוניהו מתנשא למלוך, מנסה להמליך את עצמו עוד בחיי דוד אביו; הוא מזמין – יש דיונים שלמים בשאלה את מי הוא מזמין לסעודה, למי הוא קורא, למי הוא לא קורא – פוליטיקה של ממש.

שמחה רוטמן: בסופו של דבר הם גם מתכננים הליך פוליטי כיצד לשכנע את דוד המלך להכריז שוב ששלמה יהיה זה שימלוך אחריו.

שמחה רוטמן: ממש קשה לדבר על פרשה והפטרה שכזאת ללא פוליטיקה.

שמחה רוטמן: והאמת היא, אדוני היושב-ראש, שההפטרה מסתיימת באמצע.

שמחה רוטמן: היא מסתיימת באמצע כי היא מייצרת תרחיש מאוד מעניין: שלמה המלך הוכרז כיורש כבר בספר שמואל, אדוניהו מתנשא למלוך בתחילת ספר מלכים, באים לדוד להתלונן בפניו על הדבר הזה, ואיך ההפטרה מסתיימת?

שמחה רוטמן: הוא אומר: הייתה לכם הבטחה – אני חוזר על ההבטחה.

שמחה רוטמן: כשם שאמרתי לכם קודם ששלמה ימלוך, אני שוב אומר ששלמה ימלוך.

שמחה רוטמן: אז מה קרה?

שמחה רוטמן: הייתה קודם, יש הבטחה עכשיו, אדוניהו בכלל לא מלך בינתיים, הוא רק מתנשא למלוך.

שמחה רוטמן: אז מה החידוש?

שמחה רוטמן: אלא האמת היא שההפטרה מסתיימת באמצע.

שמחה רוטמן: מייד לאחר שההפטרה מסתיימת ממשיך הפרק ומספר שלא השאירו את הדברים על הנייר, אלא מייד ירדו והמליכו את שלמה בפועל, בחיי דוד אביו.

שמחה רוטמן: ומייד לאחר מכן, כאשר נודע לאדוניהו שמלך מלך אחר, כל הסובבים אותו, כל מי שהוזמן, מייד ברח ממנו – אמר:

שמחה רוטמן: לא צריך להסתובב ליד היורש הבלתי-חוקי של המלוכה – ואדוניהו עצמו בא מהר בתחנונים אל שלמה ואומר לו: אל תפגע בי, אני רק התנשאתי למלוך, אני לא באמת מורד במלכות, אל תהרוג אותי.

שמחה רוטמן: שלמה אומר לו: בסדר.

שמחה רוטמן: מה שנקרא – מותר לנסות.

שמחה רוטמן: רצית להיות מלך – בסדר גמור; אני מלך, אתה מכיר במלכותי – מצוין.

שמחה רוטמן: כל זמן שזה יישאר המצב, הכול בסדר, לא תיפגע.

שמחה רוטמן: עד כאן תיאור מה שכתוב בפסוקים.

שמחה רוטמן: ואז קורה דבר מאוד מדהים, אדוני היושב-ראש.

שמחה רוטמן: אחרי שכבר מלכותו של שלמה מתייצבת, אדוניהו פונה לבת שבע, אם המלך, ואומר לה: אני מבקש ממך בקשה נורא קטנה – תאשרי לי להתחתן עם אבישג השונמית.

שמחה רוטמן: תבקשי מהמלך, תעשי טובה.

שמחה רוטמן: אני חושב שזה אחד הפסוקים היחידים בתנ"ך שהאירוניה והסרקזם בו כתובים ממש בפסוק עצמו: שלמה אומר לבת שבע: למה את מבקשת בשבילו את אבישג?

שמחה רוטמן: תבקשי בשבילו את המלוכה – בשבילו ובשביל כל אלו שהולכים אחריו.

שמחה רוטמן: זה לא קורה הרבה שיש סרקזם כל כך בולט בפסוקי התנ"ך.

שמחה רוטמן: התוצאה של אותו סיפור זה שמייד, למרות האמירה בהתחלה שלא ייפגע אדוניהו, שלמה שולח והורג את אדוניהו על עצם הבקשה.

שמחה רוטמן: לא רק שהוא לא מעניק לו את הבקשה, אלא עצם הבקשה מהווה עילה להרג של אדוניהו ולכינון המלכות של שלמה.

שמחה רוטמן: טוב, מה כל הדבר הזה מלמד אותנו, ולמה זה קשור לפרשה?

שמחה רוטמן: פרשת השבוע מסתיימת בתיאור של מה שמתרחש עם בני ישמעאל ועם בני קטורה, האישה השנייה של אברהם.

שמחה רוטמן: התורה אומרת שלכולם אברהם אבינו נתן מתנות וישלחם.

שמחה רוטמן: אמר להם: יש לי יורש אחד, יצחק.

שמחה רוטמן: אתם – קחו מה שמגיע לכם, קחו קצת דברים אזרחיים, ותלכו.

שמחה רוטמן: קחו מתנה פה, מתנה שם, אבל את המלוכה אתם לא תקבלו.

שמחה רוטמן: כל זמן שנותנים מתנות ומשלחים זה בסדר גמור – אפשר לחיות בשלום עם בני ישמעאל, עם בני קטורה.

שמחה רוטמן: הכול בסדר, הם לא מאיימים על המלוכה.

שמחה רוטמן: אם הם מאיימים על המלוכה, מלמדת אותנו ההפטרה, מישהו שיש לו נגיעה למלכות – הרי לבני ישמעאל ובני קטורה יש זכות.

שמחה רוטמן: הם בני אברהם אבינו, הם לא סתם.

שמחה רוטמן: הם לא רחוקים, הם קרובים, הם בני דודים.

שמחה רוטמן: אם הם מאיימים, אסור לתת להם אפילו קצת.

שמחה רוטמן: מי שמאיים ונשאר ומנסה למלוך, אסור אפילו אצבע קטנה – אפילו על עצם הבקשה שלמה המלך גזר את דינו של אדוניהו.

שמחה רוטמן: אני חושב שיש בזה משהו כדי ללמד על היחס הנכון וההפרדה בין השאלות האזרחיות לשאלות הלאומיות.

שמחה רוטמן: אחת הטענות שעלו בתקציב הזה, ובכלל בהקמת הקואליציה המשונה הזאת, זה שהשותפות עם רע"מ היא רק למטרות אזרחיות.

שמחה רוטמן: עצם העובדה שהטענה הזאת עלתה זה דבר חשוב – זה הכרה בכך שלפחות כלפי חוץ, יש הבנה שאסור לתת למי שמנסה לפגוע בזהותה של מדינת ישראל שום דבר מעבר לזכויות אזרחיות.

שמחה רוטמן: לזה יש קונסנזוס, אז מה שנקרא, עם זה זורמים.

שמחה רוטמן: לפחות כאמירה זו אמירה חשובה.

שמחה רוטמן: אם זה תירוץ, זה תירוץ טוב.

שמחה רוטמן: אבל למעשה, בוודאי בחשיפות האחרונות שראינו, גם בנוגע לעמותת 48, עמותה הקשורה לרע"מ, וגם בנוגע לחברי רע"מ והקשר האמיץ בינם לבין חמאס, והאמירות הבעייתיות שנאמרות כל הזמן על ידי אנשי רע"מ ובפריפריה של רע"מ, מראים שהאמירה הזאת – אנחנו רק רוצים דברים אזרחיים, ותעזבו אותנו בשקט, ואל תיתנו לנו שום דבר מעבר לדרישות האזרחיות – לפחות מהצד של רע"מ זה לא נכון, וחבל שחברי הקואליציה - - -

איתן גינזבורג: למה?

איתן גינזבורג: הם ביקשו משהו מהממשלה?

איתן גינזבורג: מהמדינה?

שמחה רוטמן: עצם קיומה של התנועה האסלאמית - - -

איתן גינזבורג: זה כבר סיפור אחר.

שמחה רוטמן: אז זו האמירה שלי.

שמחה רוטמן: אדוני, בכל זאת, אני מנסה לומר את שלי.

שמחה רוטמן: עצם קיומה של התנועה האסלאמית, עם המצע כפי שהוא, עם הקשרים לארגוני טרור כפי שהם, עם חיזוק מה שהם מכנים השהידים כפי שהוא, מראה שכוונותיהם אינן אזרחיות בלבד.

שמחה רוטמן: וגם בקשות שנראות לכאורה תמימות – בסך הכול אומר – אפילו אם המלך – רק שתבין, אדוני היושב-ראש, למה התחלתי במה שהתחלתי.

שמחה רוטמן: בת שבע, אימו של המלך, חיה כל חייה בחצר המלכות, ומבינה היטב בתכסיסי מלכות.

שמחה רוטמן: אנחנו רואים מהפרק הראשון כמה היא מבינה בפוליטיקה.

שמחה רוטמן: אפילו היא לא הבינה מה מתחבא מאחורי הבקשה התמימה, הקטנה, האזרחית, של אדוניהו לקבל את אבישג השונמית.

שמחה רוטמן: אפילו היא לא הבינה, כך שרבים וטובים נפלו בכך.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, זה לא רק אתם.

שמחה רוטמן: אבל למעשה, שלמה המלך, החכם מכל אדם – כנראה יש צורך בחוכמת שלמה כדי להבין שמאחורי בקשה אזרחית תמימה: אני בסך הכול רוצה להתחתן עם אבישג, מה אכפת לך?

שמחה רוטמן: בייחוד שהפסקות מדגיש שהיא לא הייתה אשתו של המלך דוד; היא הייתה רק בת החצר, היא לא הייתה אשתו – אפילו בקשה אזרחית תמימה שכזאת, בעצם מתחבאת מאחוריה בקשת המלוכה, ושלמה גזר את הדין של הבקשה ושל המבקש בהתאם.

שמחה רוטמן: לכן התחלתי במה שאמרתי, אדוני היושב-ראש.

שמחה רוטמן: העובדה שעל פני הדברים מדובר בבקשות אזרחיות, אין בה כדי להסתיר את האמת, והאמת היא שכאשר אדם – אלה החלומות שלו: החלומות שלו הם חליפות אסלאמית, החלומות שלו הם להיות חלק מתנועת האחים המוסלמים הגדולה – צריך להיזהר איתו גם בבקשות שנראות תמימות.

שמחה רוטמן: זה המסר שאני חושב שכדאי שנלמד מפרשת השבוע.

שמחה רוטמן: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, אני רוצה לעבור לנושא אחר.

שמחה רוטמן: לא סוד שבחודשים האחרונים – בימים ההם אין אופוזיציה בישראל, איש הישר בעיניו יעשה.

שמחה רוטמן: אתם פעלתם בצורה שבעיניי היא חמורה מאוד ולא לגיטימית, פגעתם בסדרי הבית, ניסיתם מלכתחילה לקחת את כל הוועדות, ואז לאט-לאט, בפיחות זוחל, הוספתם עוד ועוד, בשיטת הסלמי ההפוך, לתת לנו עוד קצת ועוד קצת, אבל את המעוות הראשוני לא תיקנתם.

שמחה רוטמן: ולכן אנחנו, כחברי אופוזיציה, לרוב אורך דיוני התקציב אפילו חבר אחד לא היה בוועדות שדנו בפרקים השונים, בייחוד של חוק ההסדרים.

שמחה רוטמן: עלתה טענה מצד חלק מחברי הקואליציה שאנחנו משתמטים מחובתנו לטפל בחוק ההסדרים.

שמחה רוטמן: אז אני רוצה, אדוני היושב-ראש, להקריא מתוך הודעה לתקשורת שיצאה מוועדת החוקה: "ועדת החוקה אישרה לקריאות 3-2 את החוק שיחיל על תאגידים ציבוריים חובת עריכת ופרסום דוחות כספיים שנתיים.

שמחה רוטמן: לדרישת היו"ר ח"כ קריב וח"כ הכנסת רוטמן" – למיטב זיכרוני מהאופוזיציה – "שונתה הצעת החוק כך שהחשב הכללי לא יוכל להתערב בתוכנו של הדוח.

שמחה רוטמן: יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת קריב ביקש מהממשלה בנוסף לתמוך בהסתייגותו של חבר הכנסת רוטמן לפיה החשב הכללי ידווח לוועדת הכספים אודות התאגידים שלא הגישו דוחות במועד ולא קיבלו אישור לכך".

שמחה רוטמן: הייתה כמובן עבודה רבה שהושקעה גם בפרק רשות הרגולציה, גם על ידי וגם על ידי חברי כנסת אחרים מהאופוזיציה, ואני יודע שאותו דבר התרחש כמעט בכל אחד מפרקי חוק ההסדרים, ולכן הטענה כאילו האופוזיציה לא נתנה את חלקה בוועדות – אני חושב שהיא טענה שאיננה נכונה.

שמחה רוטמן: הדבר היחיד שבו אנחנו לא הסכמנו לתת את חלקנו הוא בהצגה כאילו להצבעה שלנו יש משמעות, לאחר שהקואליציה ייצרה לעצמה רוב מלאכותי ומדומיין בכל מיני ועדות.

איתן גינזבורג: אני רק אומר, אדוני - - -

שמחה רוטמן: רק שנייה, אני אסיים, ואז אני אשמח לתגובה.

שמחה רוטמן: לזה לא הסכמנו לתת את ידינו.

שמחה רוטמן: לא הסכמנו להשתתף כבובות בתיאטרון האבסורד שניסיתם לייצר לנו, אבל עבודה רבה ויסודית שהושקעה, הן בנוגע לפרקיו השונים של חוק ההסדרים והן בנוגע לעבודת הוועדות השוטפת – אני חושב שההצגה כאילו השתמטנו ממנה היא הצגה שאיננה נכונה.

איתן גינזבורג: אני לא רוצה להפריע לך, חלילה, בנאום, אבל נוצר איזה שיח, אז אני מרשה לעצמי במעט ואני אומר שלא פעם – או בדרך כלל – היוצא מן הכלל לא מעיד על הכלל.

איתן גינזבורג: היו יוצאים מן הכלל והיו חברי כנסת פעילים כמוך וכמו חברי כנסת אחרים שהיו איתי גם בוועדות כאלה ואחרות, אך אין ספק שנוכחותם של חברי האופוזיציה – ברובם הם נפקדו מהוועדות.

איתן גינזבורג: היו פה ושם חברי אופוזיציה יעילים, פעילים ומסורים שהגיעו לוועדות, היו כאלה שהגיעו לכל דיוני החוקים הספציפיים שאליהם הם רצו להגיע, ויבורכו על כך.

איתן גינזבורג: נראה לי שזה דבר נכון ובריא לפרלמנט בכלל.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת מהאופוזיציה נעדרו מישיבות הוועדה, כל אחד מטעמיו, הכול בסדר, ואפשר להתווכח על הטעמים.

איתן גינזבורג: אבל אני לא אמרתי שהיו אפס, לא נאמר שהיה אפס.

איתן גינזבורג: הכלל היה שהם לא נכחו.

איתן גינזבורג: היו מעטים כמוך שנכחו.

שמחה רוטמן: א.

שמחה רוטמן: תודה רבה.

שמחה רוטמן: אני חושב שהיו יותר ממעטים, היו בוועדות השונות, וגם זה חלק מהבעיה שהייתה - - -

איתן גינזבורג: בוא נאמר שמתוך 50 – כמה אתם באופוזיציה?

שמחה רוטמן: תלוי את מי אתם סופרים.

שמחה רוטמן: אתם, את המשותפת כבר ספרתם כחלק מהקואליציה.

שמחה רוטמן: גם נתתם להם חברים בוועדות באופן שלא פרופורציונלי.

איתן גינזבורג: לא, לא, הם באופוזיציה.

איתן גינזבורג: שלום, אדוני היושב-ראש לשעבר, השר לשעבר יולי אדלשטיין.

שמחה רוטמן: אבל אנחנו כ-58.

איתן גינזבורג: אז בוא נאמר שעשרה היו פעילים.

שמחה רוטמן: בכל מקרה, אני רק רוצה להגיד שמאחר שאני מצטרף פה לבקשתו של יושב-ראש ועדת החוקה – שאין ספק שהוא מהקואליציה – חבר הכנסת גלעד קריב, ההסתייגות שעליה מדובר היא הסתייגות מס' 17 לפרק התאגידים הציבוריים.

שמחה רוטמן: הסתייגות מס' 17 מדברת על כך שהחשב הכללי ידווח בכתב עד ל-1 באפריל בכל שנה לוועדת הכספים של הכנסת על תאגידים שלא הגישו דוחות במועד ולא קיבלו אישור להגשת הדוחות הכספיים במועד מאוחר יותר.

שמחה רוטמן: הדיווח יפורסם באתר האינטרנט של החשב הכללי.

שמחה רוטמן: למרות שמדובר בהסתייגות של קבוצת הציונות הדתית מהוועדה, חבר הכנסת קריב – ואני רוצה לברך אותו על כך – קרא לממשלה להצביע בעד ההסתייגות הזאת.

שמחה רוטמן: אני מקווה שלכל הפחות, אם לא יצביעו או לא תתקבל עמדת קואליציה בעד לתמוך, אני מאוד מאוד מקווה שלפחות בנושא הזה, שעוסק בשקיפות הבסיסית הנדרשת בדוחות של תאגידים ציבוריים, יינתן חופש הצבעה על ידי הקואליציה.

שמחה רוטמן: אבל כמובן שאני אצטרף.

שמחה רוטמן: ואני חייב לומר שלמרות יחסי הכוחות התמידיים שקיימים פה בבית מאז הקמת הקואליציה הזו - -

איתן גינזבורג: - - -

שמחה רוטמן: לא.

שמחה רוטמן: - - אני אחרוג ממנהגי, וגם אם הקואליציה תחליט שהיא תומכת בהסתייגות הזאת, אני חלילה וחס לא אמשוך אותה, ואני אפילו אצטרף לקואליציה בהצבעה על ההסתייגות הזאת.

שמחה רוטמן: אני חושב שכל שוחר שקיפות וכל שוחר פיקוח פרלמנטרי על תאגידים ציבוריים ועל מה שנעשה בהם בכספי הציבור אמור לתמוך בהסתייגות הזאת.

שמחה רוטמן: כדי שחס ושלום לא נשאיר אתכם ולא תצטרכו לזכור בימי ההצבעה הארוכים מה המספר של ההסתייגות – ההסתייגות היא 17 וסימנה טוב.

איתן גינזבורג: אתה רואה, לפעמים אפילו גלעד קריב חושב שאתה עושה דברים טובים.

שמחה רוטמן: יפה.

שמחה רוטמן: בדיוק זו הגימטרייה.

איתן גינזבורג: יש גם מקרים כאלו.

איתן גינזבורג: אתה עושה גם דברים.

שמחה רוטמן: זו הגימטרייה, ולכן אני בהחלט אשמח שתתמכו בה.

איתן גינזבורג: אולי אפילו יהיה פעמיים כי טוב.

שמחה רוטמן: פעמיים כי טוב.

שמחה רוטמן: יש גם 171.

שמחה רוטמן: זו הסתייגות נוספת שאני מקווה שתתמכו בה, אבל זה אולי להמשך הנאום.

איתן גינזבורג: בהסדרים.

שמחה רוטמן: כן.

שמחה רוטמן: 17 בהסדרים.

שמחה רוטמן: שלום וברכה, אדוני השר.

איתן גינזבורג: באת לשחרר את שר החקלאות.

מאיר כהן: - - -

איתן גינזבורג: אתם כל כך מתמידים.

איתן גינזבורג: אבל זו שנת שמיטה, אדוני.

איתן גינזבורג: אי-אפשר השנה.

שמחה רוטמן: עד כאן גם לעניין עבודת הכנסת, גם לעניין דבר התורה החשוב, שחבל שכבוד השר מאיר כהן – אני בטוח שהוא היה מזדהה עם המסר של דבר התורה – חבל שהוא פספס.

שמחה רוטמן: אני לא אחזור עליו, אבל בכל זאת.

איתן גינזבורג: נכון, כי אנחנו חסים על הדקות שנותרו לך.

שמחה רוטמן: לא.

שמחה רוטמן: בסדר גמור.

שמחה רוטמן: אני רוצה לדבר בעיקר על מה שאין בתקציב.

שמחה רוטמן: קל מאוד לבוא ולדבר – וזה מאוד מאוד קשור לדבר התורה של ההתחלה, אדוני היושב-ראש וכבוד השר – קל מאוד לדבר על תקציב, ותמיד קואליציה עושה זאת, תמיד היא מדגישה מה יש בתקציב, וזה כמובן קל.

שמחה רוטמן: ברוך השם מרביתו של תקציב מדינת ישראל הוא תקציב, מה שניתן לכנות, "המשכי" – טייס אוטומטי.

שמחה רוטמן: לא רבים יודעים, אבל רוב מה שקורה – יש נוסחת עדכון מאוד מאוד ברורה.

שמחה רוטמן: מה שהיה בתקציב 2018 – אם נרצה להשוות אותו לתקציב 2021 לא נגלה הבדלים אדירים, בוודאי לא בהיקפי המיליארדים שבו, אלא נגלה כמובן איפה באה לידי ביטוי התועלת או הערך שקואליציה מביאה לתקציב באותם מה שנקרא "כספים קואליציוניים", ששם אפשר למצוא לפעמים נקודות להכניס את החותם האישי של הקואליציה על התקציב.

שמחה רוטמן: ויש את התוכניות בסדר גודל גדול, שגם בהן אפשר למצוא לפעמים שינוי משמעותי בסדרי העדיפויות.

שמחה רוטמן: אז את הדברים הרעים בתקציב, וכמובן את הדברים הרעים בחוק ההסדרים, אני בטוח שדיברו גם לפניי וגם אחריי – כל מיני רפורמות, בוודאי רפורמה בכשרות, שהיא קשה וחמורה.

שמחה רוטמן: אבל אני רוצה להגיד שקרה פה משהו שהוא בעיניי חמור מאוד.

שמחה רוטמן: לא מזמן חווינו את אירועי שומר החומות.

שמחה רוטמן: בזמן מבצע שומר החומות אוכלוסיית מדינת ישראל הותקפה על ידי שני פלגים של התנועה האסלאמית: פלג אחד של התנועה האסלאמית, החמאס, ירה טילים על עוטף עזה, על אשקלון, כמובן גם על שאר חלקי ישראל, אבל בדרך כלל בדרך הטבע, מי שמקבל את האש הם בעיקר היישובים והערים הקרובים לרצועת עזה.

שמחה רוטמן: פלג אחר של התנועה האסלאמית שלח את המטיפים במסגדים שלו להוציא את הנוער ואת הקצת-יותר מבוגרים מהנוער לרחובות, ולצאת לפרעות.

שמחה רוטמן: ראינו את זה בעיקר בערים המעורבות, אבל גם בכבישי הנגב והגליל.

שמחה רוטמן: ראינו כיצד הדרך לעירו של כבוד השר מאיר כהן נחסמת על ידי מתפרעים שהוסתו, הוסתו על ידי המסגדים של התנועה האסלאמית.

שמחה רוטמן: בתקציב הנוכחי פלג שלישי של התנועה האסלאמית, רע"מ, דאג להכניס כספים רבים לערים וליישובים הערביים בתוכניות, בהסדרת ההתיישבות הבדואית, בעוד הרבה מאוד תחומים, חלקם מבורכים, חלקם פחות.

שמחה רוטמן: חלק גדול, לצערי, מהכספים האלו יזלגו.

שמחה רוטמן: אני לא חושב שאני נותן פה נבואה, אלא בגדר חכם עדיף מנביא, וזו אפילו לא חוכמה שלי.

שמחה רוטמן: זו חוכמה של האדם הפשוט.

שמחה רוטמן: כל אדם מבין שבשנייה שמועברים סכומים כל כך גדולים לדרישת התנועה האסלאמית, חלק מזה ימצא את עצמו בארגוני טרור.

שמחה רוטמן: אני לא חושב שצריך בשביל זה יום לימודים ארוך.

שמחה רוטמן: ולעומת זאת, התושבים והאזרחים שספגו את נחת זרועה של התנועה האסלאמית לא קיבלו.

שמחה רוטמן: קיבלתי את פנייתו של ראש עיריית אשקלון, ראש העיר תומר גלאם, שאמר שהצעת חוק שעברה פה בכנסת לא קודמה ולא שמרו לה כסף בתקציב לטובת הטבות מס וסיוע לעיר אשקלון ולתושביה, שספגו בזמן שומר החומות מכה שמתווספת למכות שהם ספגו קודם לכן.

שמחה רוטמן: דיברתי עם חברי ראש עיריית לוד, שמעתי גם ממנו שכל הסכומים שנשלחו לציבור הערבי על ידי התנועה האסלאמית, פלג רע"מ, פלג ממשלת ישראל, לא יגיעו לעיריות כמובן, כי הם רוצים להעביר את זה לאנשי שלומם, והם יודעים שמה שיעבור לעיריות של הערים המעורבות לא יגיע לאנשי שלומם כל כך.

שמחה רוטמן: אז הם העבירו את זה רק ליישובים הערביים, ובעצם האנשים שספגו את המכה הקשה ביותר זוכים להתנכרות מממשלת ישראל.

שמחה רוטמן: התקציב לא נותן בשורה לתושבי הערים המעורבות.

שמחה רוטמן: הוא לא נותן בשורה לתושבי אשקלון.

שמחה רוטמן: הוא לא נותן בשורה לתושבי עוטף עזה.

שמחה רוטמן: הוא לא נותן בשורה לכל האנשים שעומדים וחוששים לחייהם מה יקרה חס ושלום בפעם הבאה שמדינת ישראל תצא למבצע בעזה, כיצד מהמסגדים של התנועה האסלאמית יצאו גדודי הפורעים, מי יגן עליהם.

שמחה רוטמן: הוא לא נותן מענה לחיזוק ולהקמת יחידות שמירה אזרחיות שיגנו בעת פקודה על התושבים, כי המשטרה, ראינו, לא יודעת לתת מענה, וגם עם התוספת למשטרה היא לא תוכל לתת מענה לכל בית ולכל רחוב, ולא משנה כמה תקציבים יינתנו לה.

שמחה רוטמן: והתקציב הזה הוא באמת בגדר שיהא חוטא נשכר.

שמחה רוטמן: הוא בגדר "הרצחת וגם ירשת" כפשוטו.

שמחה רוטמן: האדם שעמד בעצם ימי הפרעות במסגד בלוד ואמר מסר כפול – ואנחנו חוזרים לדבר התורה שלי מתחילת הנאום, אדוני היושב-ראש – המסר הכפול שרק חדי האוזן שומעים, לעמוד בבית כנסת בעיר לוד, בעצם ימי הפרעות ולהגיד: אני מתנגד לפגיעה בבתי כנסת כשם שאני מתנגד לפגיעה במסגדים.

שמחה רוטמן: מי שאומר משפט כזה הוא מראה את עצמו כאילו מבקש רק בקשה קטנה, הוא אומר אמירה יפה, במתק שפתיים, הוא לא רוצה שיפגעו בתי כנסת.

שמחה רוטמן: כל הכבוד.

שמחה רוטמן: מי רוצה שיפגעו בבתי כנסת?

שמחה רוטמן: מי רוצה שיפגעו במסגדים?

שמחה רוטמן: אף אחד.

שמחה רוטמן: ולכן זה נשמע אמירה מאוד מאוד יפה, אבל צריך להיות חכם, אולי לא כשלמה, אבל קצת מחוכמת שלמה לקבל, כדי להבין שכאשר אתה עומד בזמן פרעות ואומר שיש פגיעה במסגדים, אתה מלבה את הפרעות ואתה לא מרגיע את הרוחות.

שמחה רוטמן: וזה מה שהוא עשה.

שמחה רוטמן: והוא עשה את זה כי הוא איש חכם.

שמחה רוטמן: הוא איש חכם שיודע להגיד משפט שכל אחד ישמע את מה שהוא רוצה לשמוע.

שמחה רוטמן: וכתוצאה מאמירות כל כך מסיתות גם על ידיו, גם על ידי חברי מפלגתו, וגם על ידי תמיכה בדיעבד שניתנה לאנשים, כל הפורעים – מי מימן להם את ההגנה המשפטית לכל הפורעים?

שמחה רוטמן: בוועדה של מי באו ודרשו שישחררו את כל האנשים שיצאו לרחובות לטבוח ביהודים?

שמחה רוטמן: זו הייתה הוועדה שלו.

שמחה רוטמן: ואנחנו פה בסיטואציה של "הרצחת וגם ירשת".

שמחה רוטמן: אני רוצה להזכיר שבת שבע, מהמערכה הראשונה של הנאום שלי, על לקיחתה קיבל תוכחה דוד המלך, "הרצחת וגם ירשת".

שמחה רוטמן: לקיחת הסיטואציה הזאת, שבה האנשים שהרוויחו מהפרעות, שהסיתו לפרעות, שנתנו גיבוי לפורעים לאחר הפרעות – הם יושבים בממשלת ישראל, הם קובעים את סדרי העדיפויות התקציביים.

שמחה רוטמן: ואתם, אתם חברי הקואליציה, מהמפלגות הציוניות, אתם תרימו יד בעד הדבר הזה?

שמחה רוטמן: אדוני השר, אתה יכול להרים יד בעד הדבר הזה, בעד תקציב שנוסח ותואם על ידי התומכים בפורעים, על ידי האנשים שהעניקו סיוע משפטי לכל מי שחסם את הכביש אליך הביתה?

שמחה רוטמן: שדאגו לשחרר אותם כדי שיוכלו להמשיך ולפרוע?

שמחה רוטמן: יש מושג של "הרצחת וגם ירשת" גדול מזה?

יובל שטייניץ: חשבתי לרגע שאתה פונה אליי, עד שנזכרתי שאני כבר לא שר ואתה פונה אליו.

שמחה רוטמן: אני מקווה שבקרוב, כאשר אני אומר "אדוני השר", אני אוכל לפנות אליך.

שמחה רוטמן: האמת היא שאין לי מניעה גם אליך, אבל כשתהיה אחדות לאומית באמת ולא אחדות בין-לאומית, שזה מה שהולך פה עכשיו, אחדות בין-לאומית שמדירה חלק גדול מהלאום שלנו, אז יכול להיות ששניכם תהיו שרים באותה ממשלה.

שמחה רוטמן: למה לא?

איתן גינזבורג: בארצות הברית, גם כשהנשיא עוזב את תפקידו, או מזכיר המדינה, תמיד ממשיכים לפנות אליו כ-Mr.

איתן גינזבורג: President, או Mr.

איתן גינזבורג: Secretary, למרות שהם כבר לא בתפקיד.

שמחה רוטמן: זה תואר שנשאר.

איתן גינזבורג: אבל זה בארצות הברית.

איתן גינזבורג: בארץ זה לשעבר.

יובל שטייניץ: - - -

איתן גינזבורג: וזה מכובד.

איתן גינזבורג: זה מכובד וזה מכובד.

שמחה רוטמן: ולכן, אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, מבקש ממך - - -

איתן גינזבורג: בשמחה.

איתן גינזבורג: אני מוסיף לך זמן יושב-ראש, דקה.

שמחה רוטמן: תודה, תודה.

שמחה רוטמן: ולכן אני מבקש ממך, אדוני היושב-ראש, ואני מבקש ממך, אדוני השר - -

יובל שטייניץ: אני עכשיו חבר כנסת.

יובל שטייניץ: מאיר שר, הוא כבר לא ראש עיר.

שמחה רוטמן: - - ואני מבקש דרככם מכל חברי הקואליציה: תחשבו מסלול מחדש.

שמחה רוטמן: תחשבו מסלול מחדש.

שמחה רוטמן: תשאלו את עצמכם: האם אתם יכולים להרים את היד בעד תקציב שנכתב לדרישותיהם של מגיני הרוצחים, הפורעים והטובחים, שמשאיר בחוץ את נציגי אלו שחטפו, אלו שהסתגרו בבתים בחשש ובפחד, אלו ששרפו להם את המכוניות ואת הבתים?

שמחה רוטמן: תחשבו באיזה צד של ההיסטוריה ושל התקציב אתם רוצים להיות.

שמחה רוטמן: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת שמחה רוטמן, שנתן לנו גם דבר תורה וגם דברים בתובנות אחרות.

איתן גינזבורג: אני מזמן עכשיו את חברת הכנסת גלית דיסטל אטבריאן.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, 25 דקות לרשותך.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה, אדוני יושב-ראש הכנסת.

גלית דיסטל אטבריאן: טוב, אני באה עכשיו מריאיון בערוץ 12 שבו שואלת אותי המגישה: איך ההרגשה שעובר תקציב אחרי שלוש שנים שבהן לא עבר תקציב?

גלית דיסטל אטבריאן: שזה מתקשר לסטטוס שצייצה חברת הכנסת סילמן שבו היא חוגגת את העובדה שסוף-סוף, אחרי שלוש שנים שלא היה תקציב; שזה מתקשר לציוץ של שר הבריאות ניצן הורוביץ, אשר חוגג את העובדה שיש תקציב אחרי ששלוש שנים לא היה תקציב; שזה מתקשר לכל אמצעי התקשורת ולכל חברי הכנסת והשרים בקואליציה שחוגגים את העובדה ששלוש שנים לא היה תקציב.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו, יש משהו שאפשר לומר על השמאל: הם מפריחים שקר, ואז זו תופעה פסיכולוגית מדהימה – הם מאמינים בו.

גלית דיסטל אטבריאן: הם אשכרה מתחילים להאמין בו.

גלית דיסטל אטבריאן: לומר שלא היה שלוש שנים תקציב זה כמו לומר שכלב יכול לעוף ושהחתול הוא כלב.

גלית דיסטל אטבריאן: מדובר בשקר מהיסוד, שקר שאפשר להפריך תוך שניות.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת בדיוק העמדה של הימין מול השמאל – מציאות מול שקר, שברגע שהשקר מותנע על ידי בן אדם אחד, מזניקים קדימה.

גלית דיסטל אטבריאן: יש תשעה מיליון אזרחים היום בישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: תשאלו תשעה מיליון אנשים: כמה זמן לא היה תקציב?

גלית דיסטל אטבריאן: שלוש שנים.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל זה שקר כל כך ברור, כל כך קל להפרכה.

גלית דיסטל אטבריאן: והשקר הזה חוזר פעם אחר פעם על ידי שרים ועל ידי ראש מששת המנדטים – סליחה, הוא כבר לא ראש מששת המנדטים, הוא ראש "לא עובר את אחוז החסימה מנדטים" – שעמד פה אך לפני שבועיים ושיקר את אותו שקר.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו, אל לנו להתפלא.

גלית דיסטל אטבריאן: נפתלי, השקר הוא נר לרגליו, אבל בכל זאת, אם יותר לי שלוש דקות של אמת, אולי איזה כמה אלפים בכל זאת יכירו את המציאות בתוך הנדוס התודעה הבלתי-נסבל של השמאל: לא קיים תקציב שנה וחצי, לא שלוש שנים, והתקציב שכן היה קיים נקרא תקציב המשכי.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו, מכיוון שתקציב כשלעצמו איננו מטרה כשלעצמה, התקציב איננו התכלית, התקציב הוא אך ורק אמצעי לניהול כלכלי טוב יותר של אזרחי המדינה, בואו נבדוק מה עשה התקציב ההמשכי של נתניהו.

גלית דיסטל אטבריאן: בואו נראה.

גלית דיסטל אטבריאן: ככה: לפי הבנק העולמי, לפי ה-OECD, לפי מדד בלומברג, שלא קובע רק את הטיפול הרפואי בקורונה אלא גם את הטיפול הכלכלי של המדינות בזמן המגפה הזאת, עד יוני, לפני כמה חודשים בלבד, ישראל עמדה במקום הרביעי בעולם מלמעלה: ניו זילנד מקום ראשון, סינגפור מקום שני, אוסטרליה מקום שלישי, ישראל הקטנטונת מקום רביעי.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו, איך ראש ממשלה שמביא את המדינה שלו לטופ של הטופ של כל המדינות המפותחות המערביות והנאורות, איך הוא חוטף עכשיו על היעדר תקציב של שלוש שנים?

גלית דיסטל אטבריאן: את זה אני לעולם לא אצליח להבין.

גלית דיסטל אטבריאן: באמת, לעולם לא אצליח להבין.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה לומר עוד משהו על היעדר התקציב ועל השקר של השלוש שנים וכן הלאה וכו'.

גלית דיסטל אטבריאן: המדיניות הכלכלית של נתניהו לא רק הובילה את ישראל למקום הרביעי בעולם; המדיניות הכלכלית של נתניהו גרמה לצמצום פערים עצום, עצום, בין העשירים לבין העניים במדינת ישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: מדד חיי העניים, אלה שנמצאים מתחת לקו העוני, עלה ב-56%, ושל העשירים עלה ב-26% עד 30%.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת אומרת שדווקא המוחלשים, דווקא המתקשים, דווקא אלה שלא היה להם איך לסגור את החודש, דווקא הם הרימו ראש סוף-סוף תחת ממשלות נתניהו.

גלית דיסטל אטבריאן: והינה עוד שקר שהשמאל הציף ואחר כך האמין בו: נתניהו טוב לעשירים.

גלית דיסטל אטבריאן: שקר.

גלית דיסטל אטבריאן: ובואו נבדוק מה קרה מאז יוני, מאז שישראל נצנצה במקום הרביעי בעולם, פרחה כמעצמה ונתנה פייט לארצות הברית, לבריטניה, לגרמניה – עקפה את כולם.

גלית דיסטל אטבריאן: מאז יוני ועד עכשיו, כולה שבעה חודשים, נחשו בכמה מקומות נפלנו, צניחה חופשית, נפילה במדרון, בכמה חודשים?

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו במקום ה-41, ואנחנו ממשיכים ליפול.

גלית דיסטל אטבריאן: אבל זה לא יעצור את התקשורת מלחגוג את זה שסוף-סוף יש תקציב, וזה לא יעצור את שרי הממשלה ואת ראש הממשלה לשקר באמת בלי טיפת בושה לציבור מבוקר עד ערב.

גלית דיסטל אטבריאן: והציבור אוכל את השקרים, מהונדס תודעה, מאמין ומאמין ומאמין.

גלית דיסטל אטבריאן: המציאות על פני הנדוס התודעה של השמאל, הפער הזה, הוא פער מתסכל שכמעט בלתי אפשרי להילחם בו, אבל אנחנו נילחם.

גלית דיסטל אטבריאן: בואו נראה מה הבשורה הגדולה של ממשלת השינוי הנפלאה, הממשלה של האנשים הנורמליים, כי כל מי שלא בוחר בה הוא כנראה לא נורמלי; הממשלה של הריפוי, כי כל מי שלא שייך לגוש שלה הוא כנראה חולה.

גלית דיסטל אטבריאן: בואו נראה איזו בשורה הממשלה של לפיד, זה שזעק מאז שהוא אימץ לעצמו את הקול הצרוד ואת הפסאדה של השכן ממול שזועק נגד עוולות, נגד שחיתות, נגד כספים קואליציוניים, נגד מנויי מקורבים, נגד באמת החוק הנורבגי, נגד הנורבגים, וכל היום עמד מול הר הכסף ושאל איפה הכסף – אותו יאיר לפיד שגיסתו, מקורבת, נראה לי די קרובה, בכל זאת משפחה, מונתה לקק"ל, הארגון שהוא קרא לו לפני יומיים וחצי "ארגון מושחת", אבל זה לא הפריע לו למנות את הגיסה היקרה; אותו יאיר לפיד, שצרח איפה הכסף ועכשיו מחלק כספים קואליציוניים באמת לכל הדורש, העיקר להישאר בכיסא, שיביא לנו נורבגים.

גלית דיסטל אטבריאן: באמת, אינפלציה נורבגית ממלאת פה את הכנסת.

גלית דיסטל אטבריאן: אנשים לא מזהים מי ח"כ מי לא.

גלית דיסטל אטבריאן: אנדרלמוסיה שלמה.

גלית דיסטל אטבריאן: אותו יאיר לפיד, שבא ואמר: אני אגן על הכסף שלכם מפני המושחתים מימין – אותו יאיר לפיד מביא לנו בשורה כלכלית חדשה ומעניק את האוצר לליברמן, כי אין יותר מלחמה בשחיתות מלהעניק את כל הכסף של כל אזרח ואזרחית בישראל לליברמן ולמפלגתו, שאחראים באופן אבסולוטי, דרך הוועדות ודרך משרדים ממשלתיים, לכל הכסף של מדינת ישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: אם זאת לא מלחמה בשחיתות, מר לפיד, אינני יודעת מהי מלחמה בשחיתות.

גלית דיסטל אטבריאן: בואו נראה מה הוא מעניק לנו בתור מתנה כשינוי לאזרח הישראלי שחיכה לשינוי הזה אחרי הממשלה המושחתת של נתניהו, זאת שהעלתה את כולם למעלה, מעל לקו העוני ואף למעלה מזה.

גלית דיסטל אטבריאן: ככה: הדלק מתייקר; החשמל מתייקר; המים מתייקרים; האוכל מתייקר; הביגוד מתייקר; מס הרכישה על בתים מתייקר; הארנונה מתייקרת; << אחרי_כן >> מכשירי החשמל מתייקרים; מס הגודש מייקר.

גלית דיסטל אטבריאן: אני שומעת הרבה את החבר'ה שלכם, איתן – סליחה, אדוני היושב-ראש – אלה ששומרים עליכם בתקשורת, ולא מגלים לאף אחד מה אתם באמת עושים.

גלית דיסטל אטבריאן: החיילים שלכם באולפנים הממוזגים טוענים שזה בכלל לא קשור לממשלה, זה קשור לגל התייקרות עולמי, וכן הלאה וכו': זה לא נפתלי, זה לא לפיד, העולם אשם.

גלית דיסטל אטבריאן: אז אני רק רוצה להזכיר כאן

גלית דיסטל אטבריאן: שב-2009 העולם עבר את אחד המשברים הכלכליים שהוא ידע בעשורים האחרונים: מיתון בלתי נסבל; מדינות טולטלו – ארצות הברית, אירופה, כולן.

גלית דיסטל אטבריאן: המדינות החזקות ביותר פשוט צנחו.

גלית דיסטל אטבריאן: האזרחים חוו אבטלה, מיתון, אינפלציה ומה לא.

גלית דיסטל אטבריאן: רק מדינה אחת לא הושפעה מהעולם, הפקקטה מדינת ישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: ארץ קטנה עם שפם, כמו סיכה על מפת העולם, רק היא זרחה ושגשגה בזמן משבר עולמי.

גלית דיסטל אטבריאן: אז כנראה שאם יש לנו כלכלנים טובים, כמו הכלכלן אולי הטוב בעולם, שקוראים לו בנימין נתניהו, מה שקורה בעולם לא משפיע.

גלית דיסטל אטבריאן: להפך – כשהעולם במגמת ירידה, ישראל הייתה במגמת עלייה.

גלית דיסטל אטבריאן: זה לא הולך לקרות יותר בממשלת השינוי של נפתלי ולפיד.

גלית דיסטל אטבריאן: מה שהולך לקרות כרגע, זה שהמיסים יעלו בצורה רצחנית.

גלית דיסטל אטבריאן: אני שמעתי אתמול כלכלנים שאומרים שסל הקניות בסופר הולך לעלות לכל אחד מאיתנו ב-10%.

גלית דיסטל אטבריאן: שימו לב, מעבר למיסים שהם מעלים לנו, 10% סל קניות.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת עלייה עצומה, זאת עלייה בלתי נתפסת.

גלית דיסטל אטבריאן: מעבר לזה, גם יוקר המחיה וגם המיסים, בכל תחום שנלך אליו אנחנו עומדים לראות אנשים במעמד הבינוני צונחים אל מתחת לקו העוני, כמו גרעינים.

גלית דיסטל אטבריאן: אני משוכנעת שלאולפנים הממוזגים יהיה אליבי לאנשים האלה, שיראה שבעצם לא אתם אשמים, ביבי אשם או העולם.

איתן גינזבורג: רק אם אפשר, ככה, שני משפטים.

גלית דיסטל אטבריאן: רק אם אתה לא לוקח לי מהזמן.

איתן גינזבורג: אני אוסיף לך את 20 השניות שאני מדבר.

איתן גינזבורג: אני רק אומר שהסיבה שב-2009 – או 2008, יש לומר, המשבר העולמי היה לא ב-2009, ב-2008.

גלית דיסטל אטבריאן: ונמשך עד היום.

גלית דיסטל אטבריאן: והיה בעיצומו ב-2009, כן?

איתן גינזבורג: הוא באמת חדר לתוך 2009.

איתן גינזבורג: אבל הסיבה, והיא קשורה לבנימין נתניהו, היא שב-2002, בתקופה שסילבן שלום היה שר האוצר, והחליף אותו בנימין נתניהו, ישראל חוותה משבר כלכלי אדיר, בשנת 2002, גם בגלל האינתיפאדה וגם בגלל סיבות אחרות.

איתן גינזבורג: הצעדים שעשה שר האוצר נתניהו – צעדים מאוד מאוד קשים, חברתית – הובילו אותנו לכך שכמה שנים אחרי, כשכל העולם חווה את המשבר, אנחנו היינו כבר חסינים ממנו.

איתן גינזבורג: אז אני לא סותר את הדברים שאמרת ביחס להצלחות של נתניהו כשר אוצר - -

גלית דיסטל אטבריאן: לא, זה מוסיף להם.

גלית דיסטל אטבריאן: זה לא סותר.

איתן גינזבורג: - - על אף הגזרות הקשות, ואנחנו זוכרים את כל שותפיו היום, איך הם דיברו עליו אז.

איתן גינזבורג: אבל זה לא מכיוון שהוא היה ארבעה חודשים ראש ממשלה, אלא מכיוון שכשהוא היה שר אוצר - -

גלית דיסטל אטבריאן: אני מודעת לחלוטין.

איתן גינזבורג: - - כמה שנים לפני.

איתן גינזבורג: אז קצת קשה לומר שממשלה שנכנסה לפני שלושה חודשים וחצי גרמה להעלאת מחירים.

גלית דיסטל אטבריאן: אז אני אענה לך בשני מישורים.

גלית דיסטל אטבריאן: קודם כול, אני מודעת לחלוטין - - -

איתן גינזבורג: אבל נכון שבשני המקרים האלה זה נתניהו, וזה בסדר.

גלית דיסטל אטבריאן: אני מודעת לחלוטין לעובדה שבזמן אינתיפאדה וקושי רב, נתניהו הזניק את הכלכלה בישראל ב-2003.

גלית דיסטל אטבריאן: ואתה יודע מה, מעבר למשבר העולמי, שגם אותו צלחנו בזכות - - -

איתן גינזבורג: אגב, הוא לא הזניק.

איתן גינזבורג: הוא בלם את המשבר, ויצא לצמיחה.

גלית דיסטל אטבריאן: איתן, אתה מפריע לי.

גלית דיסטל אטבריאן: בכל זאת, העלייה המטאורית של ישראל בעשור של נתניהו איננה מסתכמת רק בצליחת המשבר העולמי; היא מסתכמת בכל תחום, כפי שכבר הדגשתי.

גלית דיסטל אטבריאן: ברשותך, אני ממשיכה.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו אני רוצה שנבדוק ביחד למי התקציב הזה טוב ולמי התקציב הזה רע.

גלית דיסטל אטבריאן: קודם כול, הוא רע לחרדים.

גלית דיסטל אטבריאן: אני ראיתי איך ההתנהלות הממשלתית הזאת ואיך התקציב הזה – אתמול ראיתי בחדשות את החרדים הולכים, באמת, זה שובר את הלב: החרדים הולכים בלילה לקנות אין ספור כלים חד-פעמיים דקה לפני שהמחירים שלהם עולים.

גלית דיסטל אטבריאן: אתם רואים אנשים עומדים ברחוב ופשוט רוכשים, כי בשבילם – אני משוכנעת שבנט המיליונר לא יבין את זה, ולפיד המיליונר לא יבין את זה, וליברמן המיליונר מאי אלו כספים מפוקפקים לא יבין את זה, אבל עבור האנשים האלה, גם חיסכון של 10, 20, 30, 40, 100 שקלים יכול להיות ההבדל בין האוכל לילדים במקרר לבין זה שהילדים רעבים.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רואה אותם נוסעים ולוקחים את הכלים החד-פעמיים האלה.

גלית דיסטל אטבריאן: כאילו, אם כבר אתם מתחילים רפורמות, למה דווקא על האוכלוסייה המוחלשת ביותר, בעודכם מבזבזים כספים קואליציוניים, בעודכם מבזבזים – אלה שנהנים כל החיים שלהם מפנסיות תקציביות, נותנים להם עוד על ה-40,000, 50,000, 60,000, 70,000 שקלים שהם מקבלים פנסיה כל חודש, כשהם כשירים לחלוטין לעבוד עוד 40 שנה.

גלית דיסטל אטבריאן: מהמוחלשים אתם לוקחים.

גלית דיסטל אטבריאן: אם יש משהו שמייצג את האטימות של ממשלת האליטות הנהנתנית הזאת זה בדיוק הדבר הזה.

גלית דיסטל אטבריאן: וזה אחרי שלקחתם באמת את כל הנשים החרדיות, שסוף-סוף יצאו למעגל העבודה, סוף-סוף התחילו להשתלב בעולם התעסוקה הישראלי, גם במשרות הייטק, גם במקצועות חופשיים, באמת, במשרות נפלאות.

גלית דיסטל אטבריאן: סוף-סוף ראינו את האוכלוסייה החרדית יוצאת מתוך הפקעת ומתחילה להשתלב בפיל הפרוגרסיבי, שלא מבין את הדנ"א של האוכלוסייה הזאת, דורך בתוך חנות חרסינה עדינה כל כך, ומחזיר עשרות אם לא מאות אלפי נשים בחזרה הביתה.

גלית דיסטל אטבריאן: מה חשבתם?

גלית דיסטל אטבריאן: העולם הזה, האנשים האלה, הם בנויים מעולם הרוח, לא מעולם החומר.

גלית דיסטל אטבריאן: הם ירעבו ללחם, וימשיכו להתעקש שהבעלים של המשפחות ילמדו תורה, כי זה מבחינתם עולם ומלואו, ייהרג ובל יעבור.

גלית דיסטל אטבריאן: כמה חוסר הבנה, כמה אטימות, כמה קלישאות, כמה טמטום במחשבה שהחוק הזה יגרום לגברים לצאת לעבודה.

גלית דיסטל אטבריאן: לא, הוא גרם להן לחזור למטבח, פמיניסטיות יקרות.

גלית דיסטל אטבריאן: לחזור למטבח, להיעלם ממעגל העבודה.

גלית דיסטל אטבריאן: אז החרדים לא ייהנו מהתקציב הזה.

גלית דיסטל אטבריאן: ליבי על החרדים.

גלית דיסטל אטבריאן: באמת, מה שהולך לעבור עליהם אם הממשלה הזו, חלילה, תגמור את ימיה, הוא באמת משהו שאי-אפשר לראות בעיניים – הקושי, הכאב והאטימות של האליטות מול המוחלשים ביותר.

גלית דיסטל אטבריאן: בלתי נסבל.

גלית דיסטל אטבריאן: אז לא החרדים ייהנו.

גלית דיסטל אטבריאן: בואו נדבר על הפריפריה.

גלית דיסטל אטבריאן: בעשור של נתניהו נסללו אוטוסטרדות ישירות לתוך מרכז המדינה.

גלית דיסטל אטבריאן: זה אפשר להמון זוגות צעירים לעבור לפריפריה, בלי לחשוב פעמיים, ולהפריח אותן.

גלית דיסטל אטבריאן: אני הייתי בערים בפריפריה, אני ראיתי את נתיבות, מה היא הייתה לפני עשר שנים ואיזה דבר מופלא קורה שם עכשיו.

גלית דיסטל אטבריאן: היא נראית כמו עיר אירופית לכל דבר.

גלית דיסטל אטבריאן: האנשים האלה, שרובם המכריע מגיע למרכז – שימו לב מה עושה מס הגודש.

גלית דיסטל אטבריאן: ואגב, אני בעד מס גודש, זה מס נכון, זה מס טוב, אבל כשיש תשתיות תחבורה ציבורית בתוך המטרופולין, לא כשאין.

גלית דיסטל אטבריאן: שימו לב, בן אדם יוצא מהבית, הוא יוצא מהבית ב-06:00 או ב-07:00, מבאר שבע או משדרות או מעפולה, כדי להגיע לתל אביב.

גלית דיסטל אטבריאן: נתניהו והממשלות שלו – ישראל כץ, שהיה אחד משרי התחבורה הטובים באמת מאז קום המדינה – אפשרו לו להגיע תוך שעה, תוך שעה למקום העבודה.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו הוא צריך לקום ב-4:00, לפנות בוקר, לקחת אוטובוס מהבית לתחנה המרכזית, לקחת אוטובוס מהתחנה המרכזית, או רכבת, לעזריאלי.

גלית דיסטל אטבריאן: ואם הוא לא עובד ליד עזריאלי, הוא יצטרך לקחת עוד אוטובוס עד למקום העבודה.

גלית דיסטל אטבריאן: אם הוא לא יעשה את זה, הוא יצטרך לשלם 800 שקלים בחודש.

גלית דיסטל אטבריאן: עבור רובם זה עשירית מהמשכורת שלהם נטו.

גלית דיסטל אטבריאן: עשירית.

גלית דיסטל אטבריאן: האנשים האלה לא יחזרו לעבוד בגוש דן.

גלית דיסטל אטבריאן: אתם מונעים פה יכולת התפרנסות, היא בלתי ריאלית.

גלית דיסטל אטבריאן: זה בלתי נתפס, הדבר הזה, בלי קשר למציאות, בלי הבנת נתונים.

גלית דיסטל אטבריאן: אני לא יודעת מי קבע את מס הגודש הזה – אנשים שקמים ב-11:00 למקומות עבודה; אנשים פריבילגים, שיכולים לחזור ב-14:00 הביתה.

גלית דיסטל אטבריאן: מי שצריך לחזור בשעה 16:00 הביתה, וצריך להגיע ולדפוק את הכרטיס במקום העבודה בשעה 07:00 או 08:00, גמור.

גלית דיסטל אטבריאן: גמור.

גלית דיסטל אטבריאן: 10% מהמשכורת שלו – לשלם מיסים כדי להגיע למקום העבודה.

גלית דיסטל אטבריאן: איפה נשמע דבר כזה?

גלית דיסטל אטבריאן: אז החרדים – גמורים; הפריפריה והקשר בין הפריפריה למרכז – נגמר.

גלית דיסטל אטבריאן: חיילים, 1.20 ש"ח מקבל כל חייל סדיר.

גלית דיסטל אטבריאן: 1.20 ש"ח.

גלית דיסטל אטבריאן: בעלי הפנסיות התקציביות, על ה-30,000, 40,000, 50,000 שקל יתווספו עוד כמה אלפים.

גלית דיסטל אטבריאן: עלא באב אללה.

גלית דיסטל אטבריאן: חייל סדיר – 1.20 ש"ח.

גלית דיסטל אטבריאן: ממשלת נתניהו ב-2017 העלתה לחיילים ב-50% את המשכורת.

גלית דיסטל אטבריאן: זו עלייה מטורפת.

גלית דיסטל אטבריאן: הממשלה הזאת?

גלית דיסטל אטבריאן: אי-אפשר, אין כסף.

גלית דיסטל אטבריאן: לא לחיילים, לא לפריפריה, לא לחרדים.

גלית דיסטל אטבריאן: מי עוד? גננות.

גלית דיסטל אטבריאן: גננות כורעות תחת העומס, מפגינות – אף אחד לא שומע אותן, משתיקים אותן.

גלית דיסטל אטבריאן: כרגע נפתלי צריך להישאר בשלטון כי הוא מעביר את הלפיד למר לפיד, ואז יהיה פה שמאל כמו שצריך, אז כרגע סותמים את הפה.

גלית דיסטל אטבריאן: מוחלשים ומוחלשות – החוצה.

גלית דיסטל אטבריאן: קשישים - - -

איתן גינזבורג: חברת הכנסת דיסטל, אולי רק נברך את חיילי צה"ל שבאו לצפות בכנסת ישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: כפרה עליכם.

גלית דיסטל אטבריאן: גם אני הייתי בחיל האוויר.

איתן גינזבורג: תודה רבה שבאתם, ובהצלחה בהמשך הדרך.

גלית דיסטל אטבריאן: אוהבת אתכם, אוהבת אתכם.

איתן גינזבורג: תמשיכו לשרת את המדינה, ואשריכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה לכם, תודה רבה.

גלית דיסטל אטבריאן: קשישים.

גלית דיסטל אטבריאן: קשיש בן 82 או 84 או 86 – אם הוא יבטל את התור שלו בקופת החולים, הוא יצטרך לשלם 20 שקלים.

גלית דיסטל אטבריאן: עכשיו, אני יודעת שלממשלת האליטות 20 שקלים זה כלום; יש קשישים שעבורם 20 שקלים זה כל התקציב היומי לאוכל, לאוכל.

גלית דיסטל אטבריאן: גם הם.

גלית דיסטל אטבריאן: ולמי התקציב הזה טוב?

גלית דיסטל אטבריאן: אני שמחה ששאלתם.

גלית דיסטל אטבריאן: שמעתי היום את עידית סלפי סילמן מתראיינת לגל"צ ואומרת: זה פייק, הכספים שלנו לא יגיעו לחמאס, זה פייק.

גלית דיסטל אטבריאן: בואו נבדוק את הפייק הזה.

גלית דיסטל אטבריאן: המקום ה-15 ברשימת רע"מ – ראזי עיסא, האיש שהיה אדריכל המשא ומתן הקואליציוני, האדריכל.

גלית דיסטל אטבריאן: האיש שפקידים מהאוצר הגיעו עד אליו כדי לכונן את התקציב ולקבל את אישורו.

גלית דיסטל אטבריאן: האיש הזה עומד בראש עמותת 48.

גלית דיסטל אטבריאן: עמותת 48 היא עמותה שמעבירה כספים ישר אל הבנק בעזה, ישר אל החמאס, ישר אל אלמנות החמאס, ישר אל יתומי החמאס.

גלית דיסטל אטבריאן: זה לא פייק, זה אמיתי.

גלית דיסטל אטבריאן: הכספים הקואליציוניים שמנסור עבאס עומד לקבל – על חשבון החיילים, על חשבון הפריפריה, על חשבון הקשישים, המתמחים, הגננות, על חשבון כולנו – הולכים לעבור, ללא שום מנגנון פיקוח, מרע"מ היישר לעמותה, ומהעמותה היישר למשפחות הרוצחים בחמאס.

גלית דיסטל אטבריאן: זאת אומרת שהנרצחים מממנים את משפחות הרוצחים.

גלית דיסטל אטבריאן: זה לא פייק, זה אמיתי.

גלית דיסטל אטבריאן: אז כשעידית סילמן מתראיינת ואומרת "פייק", במקום להגיע לוועדה שהייתה פה רק אתמול והראתה שחור על גבי לבן את תרשים הזרימה של הכספים מכיסו של משלם המיסים הישראלי היישר לכיסה של האלמנה של הרוצח מהחמאס, שתבדוק נתונים לפני שהיא אומרת פייק.

גלית דיסטל אטבריאן: עדיף.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה להוסיף ולומר: הממשלה הזאת, ממשלת האליטות הזאת, היא ממשלה שמתנכרת לכל מה שחברתי, אבל גרוע מכך, לכל מה שיהודי, לכל מה שמריח מזהות יהודית, לכל מה שמריח מפטריוטיות.

גלית דיסטל אטבריאן: תחת מעטה של ממשלת מרכז – כמוני-כמוך, השכן ממול, תראו איזה מגניבים אנחנו, תראו איזה חמודים אנחנו, תראו איך אנחנו מסתדרים יפה אחד עם השני, תראו כמה אנחנו נורמליים, בניגוד לקיסר ההוא שישב בבלפור, תראו כמה אנחנו מקסימים – הממשלה הזאת בחרה לדכא ולהחרים מחצית מהאוכלוסייה היהודית בישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: אליטת הכיפות הסרוגות חברה לאליטה החילונית, שחברה לאליטה של הימין האסלאמי, על חשבון רוב-רובו של הקול הציוני בישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: אין דרך אחרת לומר זאת.

גלית דיסטל אטבריאן: הדבר הזה מתקשר לתופעה עולמית.

גלית דיסטל אטבריאן: זה לא קורה רק בישראל.

גלית דיסטל אטבריאן: מה שמותקף פה זה הלאומיות.

גלית דיסטל אטבריאן: מה שמותקף פה זה הזהות הפרטיקולרית שלנו.

גלית דיסטל אטבריאן: מה שמותקף פה זה מדינת הלאום היהודית והציונית, לטובת מדינת כל אזרחיה.

גלית דיסטל אטבריאן: זה ששרלטן, רשלן, מגלומן ושקרן עם כיפה מסתיר את זה ומטשטש את זה בגופו לא אומר שזה לא קורה.

גלית דיסטל אטבריאן: זה קורה.

גלית דיסטל אטבריאן: זה ששר משפטים שבא מהימין ומכיר את המאבקים של הימין מקרוב, ולא רק מכיר, הוא דברר אותם, בא עכשיו וכופר בכל מה שהוא הטיף לו 20 שנה, ומחזק את הדרג הפקידותי, וחולש על ערוץ בטלוויזיה שאנחנו מממנים דרך אשתו, שעובדת שם – אין ניגוד עניינים; חבר'ה, אין ניגוד עניינים בין אשתו של שר המשפטים, שמגישה מהדורת חדשות, לבין זה שהוא שר משפטים.

גלית דיסטל אטבריאן: אין ניגוד עניינים.

גלית דיסטל אטבריאן: היא תהיה אובייקטיבית לחלוטין, ברור.

גלית דיסטל אטבריאן: היא תראיין באובייקטיביות רבה את נתניהו והיא תראיין באובייקטיביות רבה את בעלה.

גלית דיסטל אטבריאן: בן הזוג של מרב מיכאלי הוא כבר פרשן פוליטי בערוץ 12, והוא אובייקטיבי לחלוטין.

גלית דיסטל אטבריאן: בכל מה שקשור למרב מיכאלי, לשרת התחבורה, הוא ידבר באופן ישיר בדיוק כמוני וכמוכם.

גלית דיסטל אטבריאן: אובייקטיביות שיא.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו רואים פה את האליטה עושה במדינה הזאת כבשלה, מדרדרת את הציונות, את היהדות, מדכאת חצי עם, משתיקה את קולו, חולשת על אמצעי הכוח והכסף בצורה הכי מושחתת שראינו.

גלית דיסטל אטבריאן: אממה?

גלית דיסטל אטבריאן: לליכוד ולממשלות נתניהו ישבו עם תתי-מקלעים 2,500 מגישים בכל אולפן, וכל מה שלא מושחת הם הפכו מושחת.

גלית דיסטל אטבריאן: פה, כשהשחיתות זועקת לשמיים, כולם מסתכלים – הינה ציפור.

גלית דיסטל אטבריאן: הכול טוב, יש שקט, אנחנו נורמליים, איזה כיף.

גלית דיסטל אטבריאן: הממשלה הזאת לא תראה את ימיה, כי החופש סופו לנצח.

גלית דיסטל אטבריאן: ההיסטוריה לימדה אותנו את הדבר הזה.

גלית דיסטל אטבריאן: והתעמרות ואטימות של אליטיסטים עשירים, חזקים, שלא שמים על העם הפשוט, זה לא דבר שיחזיק מים.

גלית דיסטל אטבריאן: אנחנו רואים את זה בסקרים.

גלית דיסטל אטבריאן: בכל חודש שעובר נתניהו עולה בעוד מנדט ועוד מנדט ועוד מנדט ועוד מנדט ועוד מנדט, לדעתי כבר שבעה מנדטים מהרגע שהממשלה הזאת הושבעה.

גלית דיסטל אטבריאן: וראש הממשלה לא עובר את אחוז החסימה.

גלית דיסטל אטבריאן: מישהו יגיד לי איך זה מדינה דמוקרטית כשיש פה ראש ממשלה שלא עובר את אחוז החסימה.

גלית דיסטל אטבריאן: האם דמוקרטיה לא מניחה בבסיסה דבר ראשון, דבר ראשון, את רצון הרוב, את רצון הציבור?

גלית דיסטל אטבריאן: אין קשר יותר?

גלית דיסטל אטבריאן: שר המשפטים מדשדש סביב אחוז החסימה.

גלית דיסטל אטבריאן: לפעמים עובר, לפעמים לא.

גלית דיסטל אטבריאן: אם נשים לו שרפרף ועוד כמה ספרים והוא יעמוד עליהם, אולי הוא יגיע.

גלית דיסטל אטבריאן: הוא רוצה לחוקק חוק פרסונלי נגד מישהו ש-36 מנדטים עומדים מאחוריו.

גלית דיסטל אטבריאן: איך זה דמוקרטיה?

גלית דיסטל אטבריאן: שמישהו יסביר לי.

איתן גינזבורג: אני מוסיף לך עוד 20 שניות, ותצטרכי לסיים.

גלית דיסטל אטבריאן: הממשלה הזאת נולדה בטרלול ובהונאה.

גלית דיסטל אטבריאן: זו ממשלה לא קוהרנטית, אדישה, לא מתפקדת, זו ממשלה שבאמת מהווה את נקודת השפל הגדולה ביותר מאז קום המדינה, והיא לא תראה את ימיה.

גלית דיסטל אטבריאן: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת דיסטל.

איתן גינזבורג: נזמין את השר לשעבר חבר הכנסת יובל שטייניץ, בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: וברכות לחברת הכנסת דיסטל על נאום הפיליבסטר הראשון.

גלית דיסטל אטבריאן: מה פתאום.

איתן גינזבורג: אה, לא, היו עוד?

איתן גינזבורג: לא הנאום הראשון, אבל נאום הפיליבסטר הראשון.

גלית דיסטל אטבריאן: לא, לא.

גלית דיסטל אטבריאן: היו נאומים שלי יותר, גם.

איתן גינזבורג: אה, היו?

איתן גינזבורג: כן, אז סליחה, סליחה.

איתן גינזבורג: אז לפחות אני חוויתי אותך.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: 25 דקות לרשותך.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, האמת שקשה לעלות לדבר מעל במה זאת אחרי חברתי חברת הכנסת גלית דיסטל, שנשאה נאום אופוזיציוני שיכול להיכנס לפנתיאון - -

גלית דיסטל אטבריאן: כפרה.

יובל שטייניץ: - - ואני מרגיש כמו סוקרטס במשתה שצריך לדבר אחרי אגאתון, אגאתון, שזכה בתחרות הנאומים השנתית באתונה הקדומה מול אצטדיון של 30,000 איש – כן, באתונה הקדומה היו תחרויות לא רק של ספורט אלא תחרויות נאומים ופילוסופיה.

יובל שטייניץ: וכשסוקרטס מדבר במשתה אחרי אגאתון, כשכולם מריעים לנאום של אגאתון כי הוא באמת זכה במדליית זהב בתחרות הנאומים השנתית, אז סוקרטס אומר:

יובל שטייניץ: איך התחייבתי לדבר אחרי אגאתון, כי הוא נשא נאום כזה נפלא ואני עכשיו אובד עצה.

יובל שטייניץ: אז קשה לדבר אחרי גלית, אבל נעשה מאמץ.

איתן גינזבורג: אז אולי לפני שתתחיל בנאום, כמובן לא אגזול זמן רב מזמנך, אבל נברך את צוערי קורס טיס, שהצטרפו אלינו לכאן, ונאחל לכם הצלחה בהמשך דרככם.

איתן גינזבורג: אנחנו סומכים עליכם ומודים לכם על שהגעתם להתארח בכנסת ישראל.

איתן גינזבורג: תודה.

יובל שטייניץ: יפה, ברכות.

יובל שטייניץ: גם אני הייתי פעם צוער, אבל לא סיימתי את הקורס.

איתן גינזבורג: גם אני הייתי צוער, אבל לא בקורס טיס.

יובל שטייניץ: לא סיימתי, אבל נהניתי מאוד לחזור לגולני ולשרת בגדוד 12 בגולני.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: מחזיר לך את השניות שגזלתי לך.

יובל שטייניץ: יש לנו חיל אוויר מצוין וצבא מצוין, ואנחנו מאוד גאים בחיל האוויר ובצוערים – בטייסים ובנווטים העתידיים.

איתן גינזבורג: בהחלט.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לפתוח בנושא שידידתי גלית נגעה בו, וזה השקר או הבלוף שאנחנו שומעים אותו עוד פעם ועוד פעם, והוא גם מהדהד בתקשורת, על כך שזה תקציב ראשון – שלוש וחצי שנים לא היה תקציב.

יובל שטייניץ: זה נכון שהתקציב הקודם עבר בכנסת לפני שלוש וחצי שנים, ככה שלכאורה מי שאומר:

יובל שטייניץ: התקציב הקודם עבר לפני שלוש וחצי שנים או: שלוש וחצי שנים לא העבירו פה תקציב – אומר אמת.

יובל שטייניץ: אבל זאת אמת גרועה משקר, כי זאת הטעיה של הציבור.

יובל שטייניץ: מה זה שלוש וחצי שנים לא עבר תקציב?

יובל שטייניץ: בתקציב שנתי רגיל יש תמיד שנה שבה לא עבר תקציב, כי העברת תקציב, נניח בדצמבר – את התקציב לשנה הבאה – ואז התקציב של השנה שאחרי זה שוב עובר בדצמבר.

יובל שטייניץ: אז אפשר להגיד, כשמתקרבים לדצמבר הבא: כבר שנה שלא עבר תקציב.

יובל שטייניץ: בתקציב דו-שנתי – ורוב התקציבים מאז שאני המצאתי את התקציב הדו-שנתי בשנת 2009, לשנים 2010-2009, רוב התקציבים בישראל בתריסר השנים האחרונות הם דו-שנתיים – יש תמיד שנתיים בין העברת תקציב א' לבין העברת תקציב ב' שאחריו.

יובל שטייניץ: אז באופן טבעי לחלוטין, במצב תקין לחלוטין, כשמתקרבים למועד של העברת התקציב הבא, אפשר להגיד: כבר שנתיים שלא עבר תקציב.

יובל שטייניץ: כשעוברים לתקציב דו-שנתי – וזה גם מה שקורה עכשיו, גם אתם מעבירים תקציב דו-שנתי, הממשלה הנוכחית – הנורמה היא שיש שנתיים בין העברת תקציב אחת לשנייה, ולכן כשמתקרבים להעברת התקציב הבאה בתור אפשר להגיד: כבר שנתיים לא עבר תקציב.

יובל שטייניץ: אבל אין בכך שום פגם, זה קורה כשהשיטה עובדת באופן מלא.

יובל שטייניץ: עכשיו אומרים: שלוש וחצי.

יובל שטייניץ: בואו נגיד את האמת: שנתיים זה מצב טבעי, שאנחנו – להוציא חריג אחד בשיטה של תקציבים דו-שנתיים.

יובל שטייניץ: ולכן, אם כבר, אמור: שנה וחצי לא היה תקציב.

יובל שטייניץ: בשנה וחצי האחרונות לא היה תקציב.

יובל שטייניץ: בעצם בשנת 2020 היה תקציב של 1 חלקי 12.

יובל שטייניץ: לא היה תקציב לשנת 2020.

יובל שטייניץ: אבל אפילו לומר שבמשך שנה וחצי לא היה תקציב, אפילו זו מוטעה.

איתן גינזבורג: גם ב-2021 לא היה תקציב.

יובל שטייניץ: כן, כן, אני מדבר עכשיו על 2021, לכן זה שנה וחצי כאילו, כי אתם מעבירים עכשיו תקציב.

איתן גינזבורג: לא, אנחנו כבר בנובמבר, אדוני.

יובל שטייניץ: אוקיי, שנה ושמונה חודשים, שנה ותשעה חודשים.

יובל שטייניץ: אפילו זה לא הוגן.

יובל שטייניץ: מדוע?

יובל שטייניץ: כשאני מוניתי לשר האוצר בשיא המשבר הכלכלי הגלובלי, כשכלכלת העולם כולה התרסקה, כשהייתה תחושה שהסדר העולמי הכלכלי מתפורר – שמכונה, ובצדק, המשבר הכלכלי הכי חמור בעולם מאז מלחמת העולם השנייה.

יובל שטייניץ: והגעתי, מוניתי בסוף מרץ לשר אוצר ולא היה תקציב לאותה שנה, ל-2009, והחלטתי לעשות תקציב דו-שנתי ראשון ל-2009 ו-2010.

יובל שטייניץ: לא נתתי לעצמי חמישה וחצי חודשים להעביר תקציב, למרות המצב המאוד-קשה בארץ ובכל העולם, נתתי לעצמי שלושה חודשים.

יובל שטייניץ: תוך שלושה חודשים העברתי תקציב – שלושה פלוס כמה ימים.

יובל שטייניץ: עכשיו הממשלה הנוכחית, שלא ניצבת בפני הקשיים והטלטלה העולמית והמקומית של 2009, עם כל הכבוד – גם משבר הקורונה, המשבר הכלכלי של הקורונה לא משתווה בכלל לשידוד המערכות, לפניקה, לבהלה, לפגיעה הקשה במיליוני, בעצם מיליארדי מובטלים של 2008, 2009, 2010 – הממשלה הנוכחית נתנה לעצמה עוד חצי שנה לחיות בלי תקציב.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, אמור מעתה: הטענה ששלוש וחצי שנים לא העבירו תקציב היא נכונה, אבל במסווה של הטענה הנכונה – בלי שהציבור ואפילו התקשורת מבינה – מסתתר שקר גדול.

יובל שטייניץ: לכל היותר ניתן להגיד שבמשך שנה או שנה וחצי לא היה תקציב, וחלק מזה זה באחריות הממשלה הנוכחית.

יובל שטייניץ: כך עובדים על הציבור והתקשורת, שנוטה חסד לממשלה הנוכחית, כי האידיאל הגדול, החזון המאחד של הממשלה הזאת מקובל גם על חלק מהתקשורת.

יובל שטייניץ: איך קוראים לאידיאל?

יובל שטייניץ: לא נכון אמרה ידידתי גלית דיסטל, שאין שום דבר משותף בממשלה הזו; יש דבר אחד גדול מאוד, איזה אידיאל, איזה ערך עליון מאוד חשוב משותף לכולם – רק לא ביבי.

יובל שטייניץ: זה כן משותף לממשלה כולה ולחלקים מאוד גדולים בתקשורת.

יובל שטייניץ: אז כשמשקרים שקר כזה, שיש בו גרעין של אמת – שלוש וחצי שנים לא עבר תקציב, אבל רק שנה וחצי אנחנו בלי תקציב מאושר – אז התקשורת, במקום לחשוף את השקר מהדהדת אותו עוד פעם ועוד פעם.

יובל שטייניץ: ועכשיו, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדבר על התקציב עצמו ועל הפגמים המהותיים בתקציב.

יובל שטייניץ: ראשית, ראו זה פלא, התקציב הזה, יש בו דבר, אלמנט מקורי, שאני חושב שהוא חידוש עולמי, בטח חידוש בארץ.

יובל שטייניץ: כשאנחנו שומעים את דוברי הממשלה – את ראש הממשלה, את ראש הממשלה החליפי, את שר האוצר, את ראשי המפלגות בקואליציה – אנחנו שומעים, וזה חוזר וחוזר: למה כל כך מתאמצים להעביר את התקציב?

יובל שטייניץ: כדי לשמור על קיום הממשלה, על יציבות הקואליציה וקיום הממשלה.

יובל שטייניץ: לרגע מישהו יכול לחשוב שהמטרה העיקרית של תקציב – מעבירים כאן

יובל שטייניץ: תקציב לא בשביל לדאוג להתפתחות המדינה, לא בשביל לדאוג לכלכלת המדינה.

יובל שטייניץ: כשאנחנו שומעים את דוברי הממשלה, נראה שהסיבה העיקרית להעברת תקציב היא בשביל הממשלה, לא בשביל המדינה; בשביל חברי הממשלה, לא בשביל האזרחים.

יובל שטייניץ: הסיבה העיקרית מדוע צריך להעביר עכשיו תקציב זה למנוע את נפילת הממשלה.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, זה תקציב הצלה לממשלה ולא תקציב דאגה למדינה.

יובל שטייניץ: אולי יש בו דאגה למדינה, אבל היא במקום שני.

יובל שטייניץ: לא אני אומר את זה, רוב בכירי הממשלה אומרים את זה.

יובל שטייניץ: כשמדברים על התקציב הם כל הזמן מדברים על זה שמעבירים תקציב, חשוב להעביר את התקציב וחשוב לא ליפול בהעברת התקציב, כדי שהממשלה תשרוד.

איתן גינזבורג: רק מכיוון שאדוני אוהב דיוקים, אז רק נדייק.

איתן גינזבורג: אי-העברת תקציב איננה מפילה ממשלה, היא מפזרת את הכנסת והולכים לבחירות.

איתן גינזבורג: הממשלה דווקא נשארת בכהונתה עד בחירתה של כנסת חדשה עם כנסת חדשה.

יובל שטייניץ: אני מודה לך על הדיוק - -

איתן גינזבורג: למעשה העונש הוא על חברי הכנסת ולא על הממשלה עצמה.

יובל שטייניץ: - - אבל הדיוק הוא לא מדויק.

איתן גינזבורג: לא?

יובל שטייניץ: לא.

יובל שטייניץ: כל מה שאמרת נכון, ועדיין המסר הוא לא נכון, כי המשמעות האמיתית של הליכה לבחירות, כשכנסת מתפזרת והולכת לבחירות, זה בדרך כלל מסתיים בהחלפת ממשלה, בשינוי ממשלה, ולכן - - -

איתן גינזבורג: אני מזכיר לך שהממשלה הקודמת-קודמת כיהנה במשך שנה כממשלת מעבר.

יובל שטייניץ: תן לי, תן לי.

יובל שטייניץ: רוב הממשלות שנפלו, שימיהן התקצרו כאן בכנסת, נפלו או ימיהן התקצרו בגלל הקדמת הבחירות ופיזור הכנסת, לא בהצבעות אי-אמון.

יובל שטייניץ: ולכן מה שאמרתי הוא נכון.

יובל שטייניץ: לא היית חייב לדייק אותי כי במהות מה שאמרתי הוא נכון – ממשלות בישראל, בדרך כלל, אם הן נופלות, אם הן מתקצרות, זה על ידי פיזור הכנסת ולא על ידי אי-העברת התקציב.

יובל שטייניץ: לכן מה שאמרתי הוא נכון.

יובל שטייניץ: גם מה שאתה אמרת הוא נכון, אבל מה שאני אמרתי הוא נכון, לא היית צריך לדייק אותי.

איתן גינזבורג: אני מחזיר לך את הדקה.

יובל שטייניץ: עכשיו לעניין התקציב והמצב הכלכלי גופו.

יובל שטייניץ: אני לא רוצה להתעסק בכל סעיף וסעיף בתקציב.

יובל שטייניץ: אני באמת לא מוצא רפורמות גדולות, בשורות גדולות בתקציב.

יובל שטייניץ: אני כן מוצא מגוון של מיסים חדשים, למרות שאמרו שלא יהיו מיסים חדשים – חלקם אולי מוצדקים, חלקם לא מוצדקים, אבל אין ספק שיש פה מגוון אדיר של מיסים.

יובל שטייניץ: אגרת גודש זה מס; מס על כלים חד-פעמיים זה מס על הציבור; מס על משקאות ממותקים זה מס על הציבור; מס על הפחם זה מס בסוף על החשמל שהציבור משלם אותו, ועוד ועוד שורה ארוכה של מיסים.

יובל שטייניץ: אבל אני לא רוצה להיטפל לכל סעיף בנפרד.

יובל שטייניץ: ראשית, אני לא מוצא בתקציב בשורה גדולה.

יובל שטייניץ: באמת.

יובל שטייניץ: ממשלה חדשה – אני לא רואה פה את הבשורה הגדולה.

יובל שטייניץ: קואליציה חדשה לחלוטין.

יובל שטייניץ: שנית, אני רואה בתקציב אלמנט מאוד מאוד מדאיג של חוסר אחריות כלכלית, שאף אחד לא שם אליו לב, וזה פריצת תקרת ההוצאה ב-2%.

יובל שטייניץ: אני רוצה להסביר מה זו תקרת ההוצאה.

יובל שטייניץ: יש יעד גירעון ותקרת הוצאה.

יובל שטייניץ: זו הצעת חוק מסגרות תקציב המדינה, אז המסגרת שמגבילה את תקציב המדינה בדרך כלל זה מסגרת הגירעון.

יובל שטייניץ: הממשלה מנסה להקטין את הגירעון, לעמוד בגירעון סביר או נמוך.

יובל שטייניץ: אבל הגירעון זה רק יעד, כי אי-אפשר לתכנן מראש או לקבוע מראש מה יהיה הגירעון.

יובל שטייניץ: זה משתנה לאור שינויים במצב הכלכלי במשך השנה, או השנתיים, אם זה דו-שנתי – במקרה הזה, שנה וכמה חודשים.

יובל שטייניץ: ולכן, הפרמטר הכי חשוב במסגרות תקציב שאפשר לקבע אותו, וקיבעו אותו בעבר לתקופות ארוכות, הוא מגבלת ההוצאה: כמה מותר לממשלה להוציא; לא חשוב אם ההכנסות שלה גדלות או קטנות, כמה מותר לה להוציא.

יובל שטייניץ: מגבלת ההוצאה לוקחת בחשבון את גידול האוכלוסייה.

יובל שטייניץ: בעבר פיתחנו נוסחה מורכבת לכמה מותר להוסיף לאור הגידול בצמיחה הכלכלית וכו'.

יובל שטייניץ: כאן שברו את מגבלת ההוצאה ב-2%.

יובל שטייניץ: 2% זה 8 מיליארד לשנה.

יובל שטייניץ: אז אם מדובר פה על שנתיים, כי זה גם רטרואקטיבי על שנת 2021, זה 16 מיליארד.

יובל שטייניץ: אבל זה כמובן לא נכון, כי זה 2% לשנת 2021 ועוד 2% על, on top ה-2% הללו, בשנת 2022.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, בשנת 2022 זו כבר פריצה של 4% במגבלת ההוצאה מעל הגידול הטבעי באוכלוסייה, שזה כבר סכום שמתקרב ל-20 מיליארד שקל בשנת 2022.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, סך הכול יש פה פריצה תקציבית של בין 26-25 ל-30 מיליארד שקל במגבלת ההוצאה – לא בגירעון, במגבלת ההוצאה.

יובל שטייניץ: זה דבר חסר אחריות.

יובל שטייניץ: אנחנו לא בשיאו של איזה משבר אדיר בשנת 2022 שאנחנו יודעים עליו מראש, שמאפשר פריצה כזו של מגבלת ההוצאה.

יובל שטייניץ: כמי שכיהן ארבע שנים כשר אוצר בשנים הכי קשות של הכלכלה העולמית, ובהתחלה גם המקומית, אני אומר לך, אדוני היושב-ראש: מגבלת ההוצאה היא הכלל הכי חשוב מבחינה תקציבית במדינת ישראל, ומי שפוגע בה בקלות כזו בלי נסיבות שבאמת מצדיקות את זה, בלי תירוצים מתאימים, סתם כך, כי נוח לפזר עוד 30 מיליארד שקל, גורם נזק ארוך טווח לכלכלת ישראל.

יובל שטייניץ: מה שאתם עושים, הממשלה הנוכחית, זה חסר אחריות מבחינה כלכלית ומקרו-כלכלית.

יובל שטייניץ: זה לא יתנקם בנו מייד אבל זה יתנקם בנו בשנים הקרובות ובעשור הקרוב.

יובל שטייניץ: קל וחומר שהממשלה הזאת מחליטה להוציא 25–30 מיליארד מעבר למגבלה – דרך אגב, היא לא עוברת על המגבלה, היא פשוט מרחיבה אותה, משנה אותה, כך שהמגבלה לא תהיה מגבלה – כשאנחנו עדים לתחילתה של התפרצות אינפלציונית חמורה בכל העולם, וגם בארץ.

יובל שטייניץ: התקופה הקרובה היא תקופה של חזרת האינפלציה לאחר 12 שנים, מאז המשבר הגלובלי, שהתחיל לקראת סוף 2008.

יובל שטייניץ: 12 וחצי שנים לא הייתה אינפלציה של ממש בעולם הרחב, וגם לא במדינת ישראל.

יובל שטייניץ: פה ושם נקודתית היה משהו.

יובל שטייניץ: והינה, אנחנו רואים בחזרה את האינפלציה.

יובל שטייניץ: אני רוצה להסביר על קצה המזלג למה יש לא רק אינפלציה, שכבר התחילה בארץ, אלא סכנה אינפלציונית מוחשית.

יובל שטייניץ: ואני רוצה להזכיר לכולם, אינפלציה זה שחיקת ערך הכסף, זה עליית מחירים ובעצם שחיקת ערך הכסף.

יובל שטייניץ: הכסף שווה פחות.

יובל שטייניץ: אנחנו צריכים יותר כסף לקנות אותו מוצר.

יובל שטייניץ: אינפלציה משמעותית – וידענו דברים כאלה בעבר, בשנות השמונים של המאה הקודמת - - -

מאיר כהן: הוא עדיין לא נולד - - -

יובל שטייניץ: לא חשוב.

יובל שטייניץ: הוא יודע היסטוריה, הוא בן אדם אינטליגנטי, מכיר את ההיסטוריה.

איתן גינזבורג: חמש יחידות בהיסטוריה.

יובל שטייניץ: חמש יחידות בהיסטוריה.

יובל שטייניץ: וכמה בפילוסופיה?

איתן גינזבורג: בסוציולוגיה, לא פילוסופיה.

יובל שטייניץ: לא, זה לא פילוסופיה.

יובל שטייניץ: כמה בפילוסופיה?

איתן גינזבורג: פילוסופיה לא עשיתי.

יובל שטייניץ: לא נורא, היסטוריה גם טוב.

יובל שטייניץ: הינה, מאיר היה מורה, אני בטוח שמורה פנטסטי, להיסטוריה.

איתן גינזבורג: אבל למדתי פילוסופיה מדינית, זה נחשב מבחינתך?

יובל שטייניץ: בקושי.

גלית דיסטל אטבריאן: שטייניץ, אני הייתי מורה לפילוסופיה ולימדתי אותך.

יובל שטייניץ: את לימדת אותי?

גלית דיסטל אטבריאן: ספרים שלך, כן.

יובל שטייניץ: אה, לימדת את הספרים שלי.

יובל שטייניץ: חשבתי שלימדת אותי ולא זכרתי.

איתן גינזבורג: כן, גם אני הופתעתי.

יובל שטייניץ: ובטוח שמורה טובה כמוך לא הייתי יכול לשכוח.

יובל שטייניץ: אז בעצם אני לימדתי אותך.

גלית דיסטל אטבריאן: אתה לימדת אותי, ואני דרכך לימדתי את התלמידים.

מאיר כהן: באיזה מקום?

גלית דיסטל אטבריאן: בליד האוניברסיטה.

גלית דיסטל אטבריאן: פה.

גלית דיסטל אטבריאן: בתיכון ליד האוניברסיטה.

מאיר כהן: בליד"ה?

גלית דיסטל אטבריאן: כן.

יובל שטייניץ: שמע, אנחנו היינו אנשים רציניים פעם: מורים, מרצים באוניברסיטה, מורים בתיכון.

איתן גינזבורג: עד שכולנו הידרדרנו לכנסת.

יובל שטייניץ: כן.

יובל שטייניץ: היינו אנשים רציניים לפני שהידרדרנו לביצה הפוליטית.

יובל שטייניץ: על כל פנים, המצב היום בעולם הוא כמו ערמת חציר שיש עליה בנזין ונפט מהבחינה האינפלציונית.

יובל שטייניץ: ואני רוצה להזכיר שוב: אינפלציה שוחקת את השכר שלנו, את החיסכון הפנסיוני של כל אזרחי ישראל.

יובל שטייניץ: לכן אסור לתת לאינפלציה להתפרץ, צריך להיערך בעוד מועד.

יובל שטייניץ: למה אני חושש כל כך מאינפלציה?

יובל שטייניץ: לא בגלל התחלת עליית המחירים, שאנחנו כבר רואים.

יובל שטייניץ: מה שקורה בעולם היום זה מצב נזיל מאוד.

יובל שטייניץ: מצד אחד, מאז תחילת המשבר הכלכלי הגלובלי רוב המדינות בעולם, גם רוב מדינות המערב, התמודדו עם המשבר על ידי הדפסת כסף, גם על ידי הממשלות – מה שנקרא הדוקטרינה הקיינסיאנית, הזרמת כסף בעת משבר למשק כדי להניע את גלגלי הכלכלה – ועוד יותר מכך, על ידי מה שנקרא הרחבות מוניטריות, על ידי הבנקים המרכזיים באירופה, בארצות הברית וכמעט בכל העולם, גם אצלנו.

יובל שטייניץ: למרות שזה מוסווה כקניית דולרים והנפקת איגרות חוב, יש בזה אלמנט של הרחבה מוניטרית.

יובל שטייניץ: ריבית נמוכה.

יובל שטייניץ: זאת אומרת, כמות הכסף בעולם גדלה מאוד בתריסר השנים האחרונות.

יובל שטייניץ: אם כמות הסחורות בעולם גדלה באותה מידה, אז הדברים מאזנים אחד את השני, כי יש משוואה בין כסף לסחורות, אבל מה שקורה בשנה האחרונה הוא שכמות הסחורות שהעולם מייצר קטנה וקטנה כל יום.

יובל שטייניץ: העולם מייצר הרבה פחות מכוניות חדשות ממה שלפני שלוש או ארבע שנים.

יובל שטייניץ: למה?

יובל שטייניץ: כי יש בעיות בצ'יפים, באספקת הצ'יפים, כי חברות הייצור של הצ'יפים, כמו אינטל ואחרות, מייצרות פחות צ'יפים.

יובל שטייניץ: הן מייצרות פחות צ'יפים כי שרשרת האספקה הבין-לאומית נפגעה, והתעשייה היום היא בין-לאומית.

יובל שטייניץ: הספינות לא מספיקות להביא חלקי מכוניות מסין לאירופה כי יש בעיות בתחבורה הימית ובנמלים בכל העולם.

יובל שטייניץ: ועלייה גדולה במחירי האנרגיה, גם זה גורם לבעיות.

יובל שטייניץ: בקיצור, אנחנו רואים מצב שבו מצד אחד כל הזמן נוסף כסף למערכת, ומצד שני יש ירידה בכמות הסחורות העולמית.

יובל שטייניץ: כשיש יותר כסף על פחות סחורות זאת אינפלציה.

יובל שטייניץ: כשיש יותר סחורות על פחות כסף זה דפלציה, ירידת מחירים.

יובל שטייניץ: כשיש יותר כסף על פחות סחורות, בדרך הטבע מחירים עולים.

יובל שטייניץ: תוסיף לזה את עליית מחירי האנרגיה, בעיקר הגז הטבעי, בכל העולם.

יובל שטייניץ: באירופה, לחוזים חדשים היום משלמים ל-LNG, לגז טבעי נוזלי, שמגיע מאוסטרליה או מקטאר או מארצות הברית, כבר 30 דולר ל-MMBtu, ליחידת גז.

יובל שטייניץ: בישראל, בזכות מתווה הגז, זה נשאר על 4.5 דולר, רבע מחיר – רבע.

יובל שטייניץ: לא יותר זול, רבע.

יובל שטייניץ: באירופה המחיר הוא פי ארבעה עד פי חמישה ממה שבישראל היום, אפילו לפעמים פי שישה.

יובל שטייניץ: גם זה תורם.

יובל שטייניץ: והנפט גם עלה, לא כמו הגז, הוא לא עלה פי כמה, אבל עלה בעשרות אחוזים.

יובל שטייניץ: הגז עלה במאות אחוזים.

יובל שטייניץ: כשכל זה קורה ביחד מתפתחת עליית מחירים, ועליית המחירים הזו מגיעה גם אלינו, למרות שבתחום האנרגיה הראשי, שזה גז טבעי, אנחנו מוגנים, בזכות פיתוח שדות הגז לווייתן, כריש-תנין, התחרות במשק הגז, ירידת המחירים ל-4.5 דולר.

יובל שטייניץ: כאן אנחנו מוגנים, אנחנו במצב יותר טוב מרוב העולם.

יובל שטייניץ: לכן יש פה סכנה רצינית להתפרצות אינפלציונית.

יובל שטייניץ: איך לטפל בהתפרצות אינפלציונית זה לא דבר קל בכלל.

יובל שטייניץ: אני לא מקנא בממשלה שצריכה להתעסק בדבר הזה.

יובל שטייניץ: זה לא דבר קל בכלל, כי למשל אחד הכלים המקובלים זה העלאה משמעותית בריבית כדי לייקר את הכסף, שהכסף יהיה פחות קל ולכן יבזבזו פחות בקלות, והמחירים ירדו כי ישקלו את ההוצאות יותר.

יובל שטייניץ: אבל זה לא קל להעלות את הריבית, בטח לא באופן משמעותי, כשהשקל כל כך חזק והדולר כל כך חלש, כי זה יפגע ביצואנים.

יובל שטייניץ: אני לא רוצה עכשיו לתת עצות.

יובל שטייניץ: יש כל מיני רעיונות איך כן אפשר למתן את היחסים האינפלציוניים, את הלחצים - - -

מאיר כהן: זו הרצאה נבונה וסדורה, אבל אנחנו ממש לא שם.

מאיר כהן: אתה אומר איזה משהו אפוקליפטי שצריך להיזהר ממנו, וכל משק כלכלי צריך להיזהר ממנו, אבל אנחנו עדיין לא שם.

יובל שטייניץ: מאיר - - -

מאיר כהן: רק לפני שנה, בתקופות אחרות, היו עליות כאלה ועליות אחרות.

מאיר כהן: אנחנו צריכים לאזן - - -

יובל שטייניץ: אמרתי, אני לא מסתמך על העליות שכבר היו במחירי הדלק.

יובל שטייניץ: זה לא מרשים אותי, אז מחיר הדלק ירד מתישהו.

יובל שטייניץ: מחיר החשמל בכלל ירד כבר באיזה 20% בשנים האחרונות, כשאני הייתי שר האנרגיה.

יובל שטייניץ: יכול להיות שיפסיק לרדת קצת, אז אחר כך ימשיך לרדת.

יובל שטייניץ: אני כן חושב שממשלה אחראית צריכה להסתכל קדימה ולראות מה עלול להגיע – וזה יגיע תוך כמה חודשים, תחילת 2022.

יובל שטייניץ: אתה יודע, בכלכלה אין ודאות, יש הסתברות, אבל יש הסתברות לא מבוטלת שתוך כמה חודשים אנחנו נהיה בהתפרצות אינפלציונית אמיתית בעולם כולו ובארץ.

יובל שטייניץ: אני לא רואה את הממשלה עוסקת בזה.

יובל שטייניץ: אני לא רואה את הממשלה דנה בזה.

יובל שטייניץ: אני לא רואה את הממשלה, ביחד עם האוצר ובנק ישראל, מגבשת תוכנית לטפל בעניין הזה.

יובל שטייניץ: אני לא רואה כלום.

יובל שטייניץ: ואני אומר לך, כשר אוצר לשעבר: אני מזהיר אתכם, תנו את הדעת מבעוד מועד, עכשיו, לפני שתהיו – חלילה וחס, אין ודאות אבל יש הסתברות גבוהה – בליבה של התפרצות אינפלציונית, והאזרחים ירגישו שהפנסיות שלהם והשכר שלהם נפגעים באופן קשה ומוחשי.

יובל שטייניץ: ממשלה רצינית לא הייתה מעבירה תקציב רק כדי לשמר את הממשלה.

יובל שטייניץ: התקציב אמור לשמר ולחזק את המדינה, לא לשמר את הממשלה.

יובל שטייניץ: ממשלה רצינית הייתה נותנת כבר עכשיו את הדעת על איך מתמודדים, אולי מקדימים תרופה למכה ויוצרים כבר היום, מאיר, צעדים, שלא יבלמו לחלוטין את האינפלציה אבל אולי יאטו אותה או ירסנו אותה אם וכאשר היא תגיע, והיא כבר על סף דלתנו, היא כבר לפתחנו.

יובל שטייניץ: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת, אני רוצה לעבור בקצרה לנושא אחר.

יובל שטייניץ: ראש הממשלה וכמה שרים – ומשלחת ישראל היא גדולה – נמצאים כרגע בוועידת האקלים בגלזגו.

יובל שטייניץ: ראינו אתמול אירוע שלא היה צריך לקרות, שבו שרת האנרגיה, שהחליפה אותי בתפקיד, קארין אלהרר, לא יכולה להיכנס לאולם הוועידה בגלל מגבלותיה.

יובל שטייניץ: זה לא צריך לקרות במדינה מתוקנת כמו בריטניה, זה לא צריך לקרות בכנס של האו"ם, אני בטוח שזה לא היה הכי נעים.

יובל שטייניץ: אני רוצה לשלוח מכאן לידידתי קארין אלהרר – למרות שהיא בממשלה ואני באופוזיציה, אבל אני שם רגע את כל המחלוקות בצד – אני רוצה לומר לך, קארין, אל תיראי ואל תיחתי, את יותר חזקה מהתקרית הזאת ואני בטוח שאת תתגברי על תקריות מהסוג הזה, וכדאי שהבריטים, ואולי גם האו"ם, ילמדו את הלקח.

יובל שטייניץ: הלקח הוא שלהם, לא שלך.

יובל שטייניץ: אנחנו בעניין הזה מגבים אותך ואנחנו איתך במאה אחוז.

איתן גינזבורג: אתמול הצטרפנו לדברים, וגינינו מעל בימת הכנסת את האירוע המצער הזה.

קטי קטרין שטרית: כולנו מצטרפים.

יובל שטייניץ: אז טוב שפה בכנסת הכול מסודר בשבילך, וגם במשרד האנרגיה, ואת תמשיכי בפעילותך הנמרצת.

יובל שטייניץ: יכול להיות שהתקרית הזאת תהיה לטובה בכנסים בין-לאומיים אחרים.

יובל שטייניץ: עכשיו אני רוצה לגעת בוועידת האקלים.

יובל שטייניץ: ראשית, אני מודאג.

יובל שטייניץ: ההתחממות הגלובלית היא בעיה קשה.

יובל שטייניץ: רוב המדענים בעולם מסכימים שהיא מעשה ידי אדם, לפחות בחלקה, וצריך להתייחס אליה בכל הרצינות.

יובל שטייניץ: מה שמדאיג אותי הוא שבניגוד לוועידת פריז, אני רואה שמדינות ענק – רוסיה, שהיא המדינה הכי גדולה בשטחה בעולם, וסין שהיא המדינה הכי גדולה באוכלוסייה שלה בעולם, ביחד עם ברזיל, שהיא גם מדינת ענק – שלוש מדינות ענק לא משתתפות בוועידה הזאת, שזה בערך בין רבע לשליש מהאוכלוסייה ומהשטח היבשתי בעולם.

יובל שטייניץ: זו לא מתכון טוב להצלחה.

יובל שטייניץ: בוועידת פריז עמדה לעולם – הינה, אני משבח פה מישהו שבהרבה דברים הייתה למדינת ישראל ביקורת עליו – מנהיגותו של הנשיא אובמה.

יובל שטייניץ: העובדה שהוא תפס את השור בקרניו וגילה מנהיגות בוועידת פריז, הביא להישג היפה של הסכם פריז, הסכם האקלים בפריז.

יובל שטייניץ: אני עוד לא יודע מה יהיו התוצאות של ועידת גלזגו ואני לא יודע מי ייכנס לנעליו ויתפוס מנהיגות כמו שאובמה תפס בזמנו, ייתכן שזה יהיה ביידן או בוריס ג'ונסון, ייתכן שזה לא יקרה, אבל ההתחלה לא מבשרת טובות.

יובל שטייניץ: ההיעדרות של רוסיה, סין וברזיל לא מבשרת טובות.

יובל שטייניץ: עכשיו אני רוצה לגעת, ברשותך, תן לי עוד דקה כי תיקנת אותי וחינכת אותי, אז תן לי עוד דקה.

איתן גינזבורג: חלילה חינכתי, וגם הוספתי תוך כדי, אבל למרות זאת, אתן לך עוד דקה.

איתן גינזבורג: רק אגיד לך משהו – וזה על חשבון הזמן של היושב-ראש: דנית מאוד כועסת עליי שאני עושה את זה.

איתן גינזבורג: זהו.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע למה, כי זה מצטבר, ומי שצריך, נדחק אחורה.

איתן גינזבורג: בוודאי.

איתן גינזבורג: אני פשוט מקבל מסרים.

יובל שטייניץ: דקה קלה.

איתן גינזבורג: אז דנית, איתך הסליחה.

יובל שטייניץ: אני רוצה לדבר על משהו שהוא לא שקר, אבל הוא גובל בהטעיית הציבור.

יובל שטייניץ: אתמול רואיינתי ברדיו ושאל אותי המראיין מה אני אומר על כך שגם ישראל לא עומדת ביעדי פריז.

יובל שטייניץ: אמרתי לו: מאיפה אתה מוציא את זה שאנחנו לא עומדים ביעדי פריז?

יובל שטייניץ: הרי היעד המרכזי בפריז – תקשיב, מאיר, זה קשור לנושא שדיברנו – היעד המרכזי בפריז היה הורדת הפליטות של ה-co2, של הפחמן הדו-חמצני.

יובל שטייניץ: ישראל התחייבה ליעד מסוים במשך 15 שנים, מ-2015 עד 2030, ועמדה בו, והיא עומדת ביעדי הביניים לפי התזמון.

יובל שטייניץ: לא רק זאת, במשק האנרגיה עשינו פי שלושה.

יובל שטייניץ: כלומר, מה שהתחייבנו לרדת עד 2030, ב-15 שנים, מ-2015 עד 2030, כבר הגענו להפחתה הזאת תוך חמש שנים במקום 15 שנים.

יובל שטייניץ: לצערי, במשק התחבורה ובמשק הפסולת והחקלאות לא הייתה שום ירידה.

יובל שטייניץ: אבל הירידה באנרגיה הייתה כל כך מהירה, שבמכלול ישראל עמדה.

יובל שטייניץ: אז איך נוצרת הטעות הזאת בציבור, שמראיין ברדיו אומר לי: אבל ישראל לא עמדה, הינה, כתוב בדוח המבקר.

יובל שטייניץ: אז הינה, עוד פעם, חצי אמת שגרועה משקר: דוח המבקר על משבר האקלים לא בא ושיבח ואמר שישראל עמדה ביעדים המרכזיים.

יובל שטייניץ: הרי המטרה העיקרית זה להפחית את הפליטות של גזי החממה ולכן לעצור את ההתחממות.

יובל שטייניץ: את זה הוא לא אמר, שישראל עמדה.

יובל שטייניץ: הוא רק ציין שבתחום האנרגיות המתחדשות – שכל התחום הזה הוא משני; למה אנחנו רוצים אנרגיות מתחדשות וגז טבעי?

יובל שטייניץ: כדי לעמוד ביעדי ההפחתה, כלומר, זה אמצעי עזר – בתחום האנרגיות המתחדשות לא עמדנו, כי אמרנו שנעמוד ב-10%, בפריז, ועמדנו ב-6.5%.

יובל שטייניץ: דרך אגב, זה עיכוב של שנה בגלל הקורונה, לא התקינו מספיק פאנלים בתקופת הקורונה.

יובל שטייניץ: עד סוף השנה הזאת כנראה נעמוד ב-10%.

יובל שטייניץ: פיגור של שנה.

יובל שטייניץ: אבל ברור שכל הסיפור של המתחדשות נועד לשרת את הפחתת הפליטות של גזי החממה, של ה-co2.

יובל שטייניץ: אז עמדנו בזה אבל בצורה קצת אחרת.

יובל שטייניץ: מה כתב המבקר בדוח?

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

יובל שטייניץ: המבקר בדוח כתב שלא עמדנו ביעדי המתחדשים.

יובל שטייניץ: הוא לא כתב שעמדנו ביעד המרכזי ושמשק האנרגיה אפילו עמד בו פי שלושה, או פי שלושה יותר מהר, את זה הוא לא כתב.

יובל שטייניץ: ואז האזרחים מה הם רואים בכותרות הקצרות?

יובל שטייניץ: לא עמדה ביעדי פריז.

יובל שטייניץ: בכל העולם משבחים אותנו שעמדנו ביעדי פריז.

יובל שטייניץ: עמדנו ביעד המרכזי בפריז, בהפחתת פליטות גזי החממה, כפי שהתחייבנו.

יובל שטייניץ: ובמשק האנרגיה עמדנו הרבה יותר, בערך פי שלושה.

יובל שטייניץ: עשינו את זה, ובמקום ב-15 שנים, עמדנו בחמש שנים במה שהתחייבנו ב-15 שנים.

יובל שטייניץ: אז ישראל עמדה ביעדי פריז, ואני מקווה שישראל גם תעמוד ביעדים החדשים ל-2030.

יובל שטייניץ: הסיכוי לעמוד ביעד של אפס פליטות ב-2050 קיים רק אם תהיה התפתחות טכנולוגית, פריצת דרך טכנולוגית, לכן אי-אפשר להתחייב לזה היום.

יובל שטייניץ: הלוואי שזה יהיה אפשרי – ויש סיכוי לא מבוטל שב-30 השנים הבאות תהיה פריצת דרך טכנולוגית אבל שום דבר לא בטוח – בשני תחומים: או שתהיה פריצת דרך טכנולוגית בהפיכתו של הגז הטבעי למימן, כלומר, הפרדת הפחמן מהמימן, ואז נשרוף מימן בתחנות כוח במכוניות ולא תהיה שום פליטה.

יובל שטייניץ: או שלאמריקאים – וזה בעיקר האמריקאים – תהיה פריצת דרך במה שנקרא כורי היתוך גרעיניים, שאז אתה יכול לקבל כמויות עצומות של אנרגיה בלי שום פליטות.

יובל שטייניץ: אם תהיה פריצת דרך בתחום של לכידת מימן, או עדיף הפרדת מימן מפחמן, או בתחום של כורי היתוך גרעיניים, שזה בעצם פצצות מימן, כמו פצצת מימן, אבל בתהליך מאוד איטי ומבוקר, שיוצר כמויות של אנרגיה – לא כור גרעיני רגיל, כור היתוך – אז ישראל תוכל לעמוד ביעד.

יובל שטייניץ: אם לא תהיה פריצת דרך בשני הכיוונים האלה, יהיה קשה מאוד לעמוד ביעד של אפס פליטות.

יובל שטייניץ: לסיכום, אדוני היושב-ראש, אני רוצה לומר: יש סכנות עולמיות, זיהום, התחממות גלובלית, גזי חממה – אנחנו צריכים להתייחס אליהן ברצינות אבל לטפל בהן באחריות.

יובל שטייניץ: לא בפופוליזם, לא בסיסמאות, לא בהצהרות שמי יודע עוד 20 ,30, 40 שנה אם מישהו יעמוד בהן, אלא כאן ועכשיו.

יובל שטייניץ: כמו שכבר עשינו, ועובדה שעד היום עמדנו ביעדי פריז.

יובל שטייניץ: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעדי, זמנך הגיע, וכולנו בדריכות לשמוע את דבריך.

איתן גינזבורג: גם אנחנו, ובעיקר צופי ערוץ הכנסת, תוהים מה תקדיש להם ב-25 הדקות הקרובות.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד השר, מליאה ריקה, טוב שיש שר תורן, אחרת רק אנחנו על הדוכן היינו כאן.

איתן גינזבורג: אתה רואה?

איתן גינזבורג: מזל שיש פה גם שר, גם יושב-ראש, גם מזכירה וגם סדרנים.

אוסאמה סעדי: כן, כן.

אוסאמה סעדי: היום, 2 בנובמבר, וביום הזה לפני 104 שנים הייתה הצהרת בלפור הארורה – וואעד בלפור אל-משהום, בערבית, אדוני היושב-ראש, שהכריזה על הקמת בית יהודי בפלסטין.

אוסאמה סעדי: אחרי זה, אנחנו מדברים על בלפור, רחוב בלפור, שבשנים האחרונות, 12 שנים, היה מאויש על ידי ראש הממשלה הקודם, נתניהו.

אוסאמה סעדי: ובשנים האחרונות היינו עדים והיינו שותפים למאבק למען סיום שלטונו של בנימין נתניהו בהפגנות בלפור.

אוסאמה סעדי: מי שנכנסו לכנסת, אדוני היושב-ראש, ונבחרו על רקע הפגנות בלפור וגם על רקע עליית המחירים – ואתה זוכר את המחאה החברתית שהייתה ועליית מחירי הקוטג' והדיור – היום מביאים לנו תקציב שמייקר את רמת החיים ופוגע בכל משפחה ובכל כיס.

אוסאמה סעדי: מי שהיו שותפים למאבקים גם בבלפור, גם בתל אביב, גם חברינו שהיו שותפים למאבק נגד הכיבוש ונגד ההתנחלויות וסיום הכיבוש והשלטון הצבאי ולמאבק בזכויות אדם – עכשיו, לצערנו, הם שותפים לאותה ממשלה שמבצעת את אותם דברים, ואפילו ביתר שאת.

אוסאמה סעדי: הטענה של לשנות מבפנים, כמו שהבטיחו – הם משתנים בעצמם.

אוסאמה סעדי: כאשר אנחנו מדברים על התקציב, אדוני היושב-ראש, ואנחנו מדברים ביום הזה על הצהרת בלפור – ואני שמעתי אותך לפני שעה קלה, שאתה מתווכח עם כמה חברי כנסת מהציונות הדתית, ואמרת שרע"ם, שהם שותפים בקואליציה איתכם, הם היום מתעסקים אך ורק בנושאים אזרחיים לטובת הציבור הערבי.

אוסאמה סעדי: ואני אומר, אדוני היושב-ראש, ואני - -

איתן גינזבורג: לא אמרתי "רק", אבל אמרתי שהעשייה שלהם מעידה שבכנסת הם עוסקים בנושאים אזרחיים.

אוסאמה סעדי: בכנסת, כן.

אוסאמה סעדי: אנחנו רואים גם - - -

איתן גינזבורג: וגם הדגשתי שהם לא הפכו לציונים.

אוסאמה סעדי: נכון, בהחלט.

איתן גינזבורג: ושיש להם לאום פלסטיני.

אוסאמה סעדי: בהחלט, אבל אם אנחנו מדברים על בלפור ואחרי זה גם על מגילת העצמאות ואחרי זה כל התוכניות שהיו – הכוונה הייתה שהאזרחים הערבים יקבלו אך ורק זכויות חברתיות, כלכליות, פוליטיות, אבל בכלל אין שום זכויות לאומיות, לא קולקטיביות, לא קיבוציות, ומדובר אך ורק בזכויות כלכליות, ואתם עכשיו ב - - - בממשלה, בקואליציה, תקבלו תקציבים.

אוסאמה סעדי: לא תהיו בקואליציה ולא תהיו בממשלה?

אוסאמה סעדי: לא תקבלו תקציבים.

אוסאמה סעדי: ממתי המשוואה הזאת, אדוני?

אוסאמה סעדי: המשוואה היא, אדוני השר, שאזרח מקבל וצריך לקבל את הזכויות שלו, בלי קשר לעמדה הפוליטית שלו או לעמדות הפוליטיות של אותו מיעוט.

אוסאמה סעדי: הציבור הערבי, החברה הערבית, צריכה להביע אהדה או תמיכה או להיכנס לממשלה על מנת לקבל תקציבים לחינוך?

אוסאמה סעדי: לתשתיות?

אוסאמה סעדי: לאזור תעשייה?

אוסאמה סעדי: בטח שלא.

אוסאמה סעדי: ולכן, כאשר אנחנו מדברים על התקציב הזה, של כמעט 600 מיליארד, התוכנית שמדובר עליה, אדוני היושב-ראש, היא 30 מיליארד.

אוסאמה סעדי: ו-30 מיליארד זה שישה מיליארד לשנה.

אוסאמה סעדי: שישה מיליארד בשנה זה 1% בקושי, אדוני היושב-ראש, מסך כל התקציב.

אוסאמה סעדי: אחוז.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו מדברים על אחוז וזו זכותנו, וחובת המדינה והממשלה לתת ולספק את השירותים הבסיסיים לאזרחים כולם וגם למיעוט הערבי.

אוסאמה סעדי: אבל מה עם ה-99%?

אוסאמה סעדי: אנחנו לא חלק מזה?

אוסאמה סעדי: אנחנו לא צריכים להסתכל על העניין הזה?

אוסאמה סעדי: לא צריכים לראות מה יש בתוך ה-99%, שזה 564 מיליארד, לאן הולך הכסף הזה?

אוסאמה סעדי: מה יש בחוק ההסדרים?

אוסאמה סעדי: חוק העלאת גיל הפרישה לנשים, שכל חברות הכנסת מהאופוזיציה ומהקואליציה אז אמרו שהן מתנגדות לחוק הזה ומבקשות להוציא את זה מחוק ההסדרים?

אוסאמה סעדי: לא אכפת לנו מחוק היוועדות חזותית, ואנחנו ישבנו בדיונים האלה, אדוני היושב-ראש, בוועדת חוקה?

אוסאמה סעדי: שפוגע בחוק של הליך הוגן וזכויות של אסירים ועצורים, שאז אולי הייתה הצדקה בתקופת הקורונה, אבל עכשיו עושים את זה הוראת קבע, התאהבו בעניין הזה.

אוסאמה סעדי: כאשר יש בתוכנית הזאת, בתקציב, מכות כלכליות נגד השכבות החלשות, ודיברו על זה – אני שמעתי בבוקר, דיברו על העלאת המחירים שהתחילה אתמול, העלאה משמעותית בבנזין, במחירי הדלק - -

קטי קטרין שטרית: גם במוצרי יסוד – שמן וכולי.

אוסאמה סעדי: - - מוצרי יסוד, מזון, משקאות קלים, כלים חד-פעמיים.

אוסאמה סעדי: במי זה פוגע?

אוסאמה סעדי: זה פוגע בעשירים?

אוסאמה סעדי: זה פוגע בשכבות המבוססות?

אוסאמה סעדי: זה פוגע בשכבות החלשות.

אוסאמה סעדי: ובחברה הערבית, מה לעשות?

אוסאמה סעדי: 50% הם מתחת לקו העוני אז זה פוגע בהם.

אוסאמה סעדי: מה, הם אוהבים לשתות את המשקאות הקלים הזולים?

אוסאמה סעדי: בטח שלא, אבל זה מה יש.

קטי קטרין שטרית: איפה מנסור עבאס?

אוסאמה סעדי: קטי, אפרופו משקאות קלים, אני אספר סיפור: לפני 20 ומשהו שנים ייצגתי חברה למשקאות קלים, אדוני היושב-ראש.

אוסאמה סעדי: המצב הכלכלי היה לא משהו ואז בעל המפעל, שנרצח אחרי זה, אמר לי: תשמע, יש לי רעיון.

אוסאמה סעדי: אתה שומע, מאיר?

אוסאמה סעדי: יש לי רעיון, אני רוצה לעשות מבצע לחודש ימים ולהגדיל את המכירות של חמישה בקבוקים בעשר - - -

מאיר כהן: - - -

אוסאמה סעדי: להגדיל את הכמויות, אז הוא עשה מבצע של חמישה בעשר, ליטר וחצי, חמישה סוגים בשני שקל.

אוסאמה סעדי: תשמע, זה היה כמו אש בשדה קוצים.

איתן גינזבורג: כמו לחמניות.

אוסאמה סעדי: כמו לחמניות חטפו את זה.

אוסאמה סעדי: אחרי זה הוא האריך את זה בעוד חודש, ועוד חודש, ועוד חודש.

אוסאמה סעדי: אבל ככה זה אנשים.

אוסאמה סעדי: דיברו חבריי מהמגזר החרדי, בחברה הערבית אנשים הולכים לקנות לפעמים בשטחים את הבקבוקים בשקל.

אוסאמה סעדי: אז נכון - - -

קטי קטרין שטרית: אתה יודע למה, הם מקבלים כסף מסיוע 48.

אוסאמה סעדי: והעניין הזה של - - -

מאיר כהן: הוא לא התכוון.

אוסאמה סעדי: לא.

אוסאמה סעדי: אז העניין הזה של שמירה על הבריאות בהחלט חשוב, שמירה על האקלים, אפרופו עכשיו ועידת האקלים, וכמובן שאנחנו – עכשיו כשאני מסתכל על חברתנו - -

קטי קטרין שטרית: יש כל כך הרבה פתרונות.

אוסאמה סעדי: - - קארין, ומה שקרה, שאין הנגשה - - -

קטי קטרין שטרית: אוסאמה, יש כל כך - - -

אוסאמה סעדי: ואנחנו בוועדת העבודה והרווחה דנו בחוק ההנגשה, ושצריך להקפיד על זה, אז זה חשוב מאוד.

אוסאמה סעדי: אבל זה אם אנחנו באים ועושים הסברה ומוצאים חלופות ודברים כאלה, אבל אתה לא יכול למנוע מאנשים לשתות.

אוסאמה סעדי: מה ישתו?

אוסאמה סעדי: דיאט?

אוסאמה סעדי: שזה במחירים יקרים מאוד.

אוסאמה סעדי: כלים חד-פעמיים – אז צריך לשטוף, צריך מים, צריך סבון.

אוסאמה סעדי: מה זה?

אוסאמה סעדי: אז אלו מכות כלכליות.

קטי קטרין שטרית: אוסאמה, יש כל כך הרבה פתרונות.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, אם יש כל כך הרבה כסף, שישימו פחים בכל בית, אוסאמה, אתה יודע, למחזור, זה יותר טוב, אתה מבין.

קטי קטרין שטרית: אבל מה?

קטי קטרין שטרית: לפגוע בשכבות החלשות.

אוסאמה סעדי: עכשיו, אדוני היושב-ראש, כאשר אנחנו מדברים על תקציב של 600 מיליארד, וכאשר 99%, חלק גדול מזה – אז נכון שזה חלק, אנחנו לא אומרים, אדוני היושב-ראש, שאין בתקציב הזה דברים חיוביים.

אוסאמה סעדי: יש.

אוסאמה סעדי: כל העניין הזה של קצבאות בעלי המוגבלות, נכים, שהצבענו בעד בוועדה.

אוסאמה סעדי: הצבענו בעד.

אוסאמה סעדי: תקציבים, הגדלת קצבת הזקנים והאזרחים הוותיקים ב-500 שקל, הצבענו בעד.

אוסאמה סעדי: יש דברים חיוביים.

אוסאמה סעדי: אי-אפשר לבוא ולהגיד: הכול שחור משחור.

אוסאמה סעדי: אבל כאשר יש מיליארדים להתנחלויות ולייהוד ירושלים, בטח שאנחנו נתנגד לזה.

אוסאמה סעדי: מה, אנחנו מהאו"ם?

אוסאמה סעדי: אין לנו עמדה בעניין הזה?

אוסאמה סעדי: בטח שיש לנו עמדה.

אוסאמה סעדי: ולא צריך להתבייש.

אוסאמה סעדי: כאשר מפנים את שייח' ג'ראח לא אכפת לנו?

אוסאמה סעדי: כאשר נכנסים מאות מתנחלים למסגד אל-אקצא, אדוני היושב-ראש, וחלקם מתפלל – והייתה שופטת של בית משפט השלום שאפילו נתנה פסק דין שמאשר את זה.

אוסאמה סעדי: הלכו, ערערו, ואז ביטלו את זה.

אוסאמה סעדי: בטח שיש לנו עמדה.

אוסאמה סעדי: כאשר בונים 9,000 יחידות בשכונות בירושלים המזרחית, בטח שיש לנו עמדה.

אוסאמה סעדי: כאשר משווקים 3,300 יחידות דיור בהתנחלויות, בטח שיש לנו עמדה.

אוסאמה סעדי: ולכן, אני מתפלא על אלה שאומרים: למה אתם לא תומכים בתקציב הזה?

אוסאמה סעדי: אם היה רק תקציב של 1% מה-600 מיליארד, ואללה, אתם צודקים שאנחנו, כאילו – חוק החשמל, אדוני היושב-ראש, היו לנו מחלוקות על זה, אתה יודע, ואנחנו התווכחנו אם זה חוק נכון או לא נכון, ואמרנו שזה לא פותר את הבעיה.

אוסאמה סעדי: אבל מכיוון שאמרנו שזה אפילו פותר 5%-7%, תמכנו – שהביאו חברינו מרע"מ.

אוסאמה סעדי: ולכן צריך לבוא ולשאול אותנו:

אוסאמה סעדי: למה אתם לא מצביעים בעד תקציב שמעגן בתוכו את כל הסעיפים שאנחנו מתנגדים להם?

אוסאמה סעדי: עכשיו, אפרופו בלפור, אדוני היושב-ראש, שמעתי את היושב-ראש לפניך, חברנו מנסור עבאס, שהוא אומר לעאידה תומא כשהיא ירדה כבר, בערבית אומר לה (אומר בערבית).

אוסאמה סעדי: תתרגם עכשיו.

איתן גינזבורג: תרגום.

אוסאמה סעדי: כנראה שהחברים שלנו במשותפת מתגעגעים לביבי נתניהו, והם רוצים להפיל את התקציב ולהחזיר את ביבי שייתן יותר תקציבים.

אוסאמה סעדי: מה זה – מה זה השטויות האלה?

אוסאמה סעדי: (אומר בערבית).

אוסאמה סעדי: לא היינו בבלפור, אדוני השר, אנחנו לא הלכנו ארבע-חמש פעמים וניהלנו משא ומתן עם נתניהו.

אוסאמה סעדי: (אומר בערבית).

אוסאמה סעדי: אדוני השר, אתה זוכר שבהמלצות מנסור אמר:

אוסאמה סעדי: אני מוכן להמליץ על כל מי שהנשיא יטיל עליו את הרכבת הממשלה בסיבוב השני.

אוסאמה סעדי: הוא לא אמר על יאיר לפיד או על מישהו אחר.

אוסאמה סעדי: הוא אמר על כל אחד.

אוסאמה סעדי: אנחנו במשותפת – והקולות שלנו הם שהכריעו כשהנשיא הטיל את ההרכבה, את מלאכת ההרכבה, על יאיר לפיד.

אוסאמה סעדי: בזכות הקולות שלנו, כי רצינו להפיל את נתניהו.

אוסאמה סעדי: ואנחנו נגד נתניהו, ולא ניהלנו משא ומתן עם נתניהו.

אוסאמה סעדי: ולא הלכנו לבלפור ארבע-חמש פעמים.

אוסאמה סעדי: הוא מתגאה בזה שהוא הלך לבלפור וניהל משא ומתן.

אוסאמה סעדי: וכל יום אנחנו שומעים על עוד גילויים ועוד גילויים, סודות מחדר ההלבשה.

אוסאמה סעדי: אנחנו עשינו את התוכנית 922, 15 מיליארד עם הדרוזים, עם הבדואים בצפון, עם הבדואים בדרום, 24-20 מיליארד, ואתה אז היית באופוזיציה איתנו, ומה הצבענו?

אוסאמה סעדי: הצבענו נגד התקציב.

אוסאמה סעדי: הצבענו נגד התקציב למרות שהייתה תוכנית חומש, והיו 25-20 מיליארד.

אוסאמה סעדי: כי זאת זכות.

אוסאמה סעדי: ואנחנו דוחים את המשוואה הזאת של תן וקח בעמדות הפוליטיות או בעקרונות.

אוסאמה סעדי: אני רוצה לומר כמה דברים בערבית, אדוני היושב-ראש.

מאיר כהן: מה שאתה אומר הוא שעד - - - השאלה הפלסטינית - - - ועד שלא תבואו על סיפוק

מאיר כהן: כם בכל השאלות הלאומיות, מצבם של הערבים במדינת ישראל, שכל מי שינסה לשפר אותו הוא בבחינת מוקצה.

אוסאמה סעדי: לא, אני לא אמרתי את זה.

אוסאמה סעדי: הפוך.

אוסאמה סעדי: אמרתי שאני מוכן, ואתה יודע, ואנחנו באים ומוכנים וטורקים כל דלת והופכים כל אבן על מנת לשפר את הזכויות.

אוסאמה סעדי: אבל זה לא קשור.

אוסאמה סעדי: אני אומר שהעמדה העקרונית שלנו היא שאי-אפשר לקשור בין העמדות הפוליטיות שלי לבין הזכויות שמגיעות לי.

אוסאמה סעדי: מגיעות.

אוסאמה סעדי: אני אזרח, אדוני השר, אני אזרח, מגיעות לי הזכויות האלה.

אוסאמה סעדי: מגיע לי חלק מהתקציב.

אוסאמה סעדי: אנחנו 20% מהמדינה, התקציב 600 מיליארד, במדינה שהיא באמת טוענת שהיא שוויונית ודמוקרטית לכל אזרחיה אני צריך לקבל 20% מהתקציב, 120 מיליארד.

מאיר כהן: - - - גם זה.

אוסאמה סעדי: אנחנו מקבלים 6 מיליארד, ואתם עוד באים אלינו - - -

איתן גינזבורג: אדוני, כשמשקיעים בבתי חולים לא עושים הבחנה.

מאיר כהן: אתה אומר דבר והיפוכו.

אוסאמה סעדי: לא, אז בסדר.

איתן גינזבורג: כשמשקיעים בקשישים לא עושים הבחנה.

אוסאמה סעדי: לא, אז בסדר, אז לכן - - -

איתן גינזבורג: אין פה 20% מהתקציב.

אוסאמה סעדי: לכן אני אומר שגם אם תיקח את הכול אנחנו לא מגיעים ל-20%.

אוסאמה סעדי: אבל אני אומר שאנחנו לא אומרים שנחכה עד שתיפתר הבעיה הפלסטינית ויקום השלום וזה וזה, לא.

אוסאמה סעדי: אנחנו אומרים שאנחנו רוצים ונאבקים למען שוויון בתוך המדינה, אבל למה אתה קושר את זה בזה שאני אהיה בממשלה.

אוסאמה סעדי: אני לא רוצה להיות בממשלה, אני לא מסכים לעמדות האלה של הממשלה.

אוסאמה סעדי: גם אתה לא מסכים לחלק מהעמדות האלה של הממשלה.

מאיר כהן: על זה אין ויכוח.

אוסאמה סעדי: ההתנחלויות והרחבת ההתנחלויות, וכל הדברים האלה.

אוסאמה סעדי: אני יודע מה העמדות שלך.

קטי קטרין שטרית: אוסאמה, בקצב הזה אנחנו נבקש שוויון.

קטי קטרין שטרית: יאללה.

אוסאמה סעדי: יאללה, איזה שוויון, יאללה, גם כן.

קטי קטרין שטרית: מספיק עם זה.

קטי קטרין שטרית: שוויון - - -

אוסאמה סעדי: אנחנו ראינו אתכם, 12 שנה ראינו אתכם, בחייאת קטי.

קטי קטרין שטרית: תקשיב, מנהל הסופר שלי ערבי - -

אוסאמה סעדי: קטי, 12 שנה אתם בשלטון.

קטי קטרין שטרית: - - הרופא שלי ערבי - -

אוסאמה סעדי: 12 שנה בשלטון.

קטי קטרין שטרית: - - הרוקח שלי ערבי, מה נשאר?

קטי קטרין שטרית: מה, די, אתם יותר ממאה אחוז כבר.

אוסאמה סעדי: בסדר, מה?

קטי קטרין שטרית: אה, מה, דחילקום, אכלתם את כל העוגה.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית)

מאיר כהן: לא, זה לא נכון.

מאיר כהן: לא נכון.

אוסאמה סעדי: למה?

מאיר כהן: כי בתוך ה-99% יש החלק שלכם היחסי באוכלוסייה.

מאיר כהן: זה לא נכון.

אוסאמה סעדי: לא, אז אני מדבר על התוכנית של ה-30 מיליארד.

מאיר כהן: אוקיי.

מאיר כהן: אבל זה נשמע כאילו כל ה-99% הולכים ליהודים.

אוסאמה סעדי: ה-6 מיליארד זה 1% מהתקציב.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית) ופה אני מפנה, אדוני היושב-ראש, למה שאמר השר חמד עמאר, שר במשרד האוצר, כשהוא עלה לכאן.

אוסאמה סעדי: ואני גם מפנה להחלטה מיום 28 באוקטובר, שאומרת שעוד יצוין כי ביום 1 באוגוסט 2021 התקבלה החלטת הממשלה מספר 292 בעניין תוכנית חומש למגזר הערבי, וביום 24 באוגוסט 2021 התקבלה החלטת הממשלה לפיתוח כלכלי בחברה הערבית עד לשנת 2026.

אוסאמה סעדי: אני מדגיש, אדוני היושב-ראש, כפי שצוין בהחלטה האחרונה, כל משרד יפעל בתחום עיסוקו ועל פי שיקוליו המקצועיים, בכפוף לכל דין ובחלקים הרלוונטיים בכפוף להנחיית היועץ.

אוסאמה סעדי: ואני לא ראיתי, ואתה גם היית ראש עיר, אני לא ראיתי עיגון של התקציבים האלה בתקנות או בסעיפים בתקציב של 2022.

אוסאמה סעדי: ולכן יש לנו חשש, וזו גם התוכנית של 922, שדיברנו על 15 מיליארד ו-20 מיליארד וכל המיליארדים.

אוסאמה סעדי: בסופו של דבר כשאנחנו באים לנצל את זה, יש לנו מלא חסמים ומלא מכשולים ובקושי מנצלים 50% מהתקציב.

אוסאמה סעדי: (אומר דברים בשפה הערבית) אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסכם.

אוסאמה סעדי: זו התוכנית של 550, מה שאמר חברי מנסור, שלא קראנו אותה ושנעיין בה.

אוסאמה סעדי: אני אומר לו: קראנו אותה, עיינו בה, אנחנו מכירים כל סעיף וסעיף.

אוסאמה סעדי: אני אומר למשל, אני לא רוצה עכשיו – אם הייתה לנו עוד חצי שעה, שעה, הייתי עובר כל סעיף וסעיף.

אוסאמה סעדי: אבל למשל, אני רק מראה ומפנה לסעיף שהוא עיקר, אחד מהנושאים החשובים גם של כולנו, חינוך, ולפי התוכנית בערך 10 מיליארד מתוך ה-30 הם לתקציבי חינוך.

אוסאמה סעדי: וראה, אדוני היושב-ראש, שבפרק של החינוך וכשמדברים על סגירת פערים בחינוך, צמצום הפער בשיעור הזכאים לתעודות בגרות, עלייה משמעותית בציוני התלמיד במבחני הפיז"ה ב-30%, בניית כיתות, תקצוב דיפרנציאלי.

אוסאמה סעדי: תקצוב דיפרנציאלי בחטיבה עליונה זה שני מיליארד שקל.

אוסאמה סעדי: ואז מי אחראי על כל התוכנית הזאת וגיבושה ושתוגש תוכנית תוך 120 יום מיום החלטה?

אוסאמה סעדי: צוות חינוך.

אוסאמה סעדי: צוות חינוך.

אוסאמה סעדי: ומי עומד בצוות חינוך?

אוסאמה סעדי: להקים צוות בראשות מנכ"ל משרד החינוך, שחברים בו מנהל הרשות לפיתוח כלכלי, הממונה על התקציבים במשרד האוצר או מי מטעמם, להלן צוות המשנה לחינוך או צוות החינוך.

אוסאמה סעדי: כאשר אומרים שהתוכנית הזאת הייתה בהתייעצות, בהשתתפות ועד ראשי הרשויות הערביות, יש לנו ועדת מעקב לענייני חינוך ערבי וארגוני חברה אזרחית, אבל כאשר מקימים צוות חינוך לחברה הערבית שיהיה אחראי על התוכנית הזאת של 10 מיליארד מתוך ה-30 – איפה הערבים?

אוסאמה סעדי: עכשיו, נכון - -

איתן גינזבורג: משפט אחרון.

אוסאמה סעדי: אני מסיים, אדוני.

אוסאמה סעדי: - - שמנהל הרשות לפיתוח הערבי הוא חסאן טואפרה, אבל איפה הנציגים?

אוסאמה סעדי: הוא נציג של הממשלה, של המשרד.

אוסאמה סעדי: אין נציגים בצוות החינוך של החברה הערבית.

אוסאמה סעדי: ולכן, אדוני היושב-ראש, נכון שיש - - -

מאיר כהן: זה לא תכנים.

מאיר כהן: זה מבנים, זה - - -

אוסאמה סעדי: גם תכנים, גם תכנים.

מאיר כהן: - - -

אוסאמה סעדי: לא, לא, לא.

אוסאמה סעדי: תקרא, אדוני השר.

אוסאמה סעדי: יש פה המשך צמצום הפער בשיעור הזכאות לתעודת בגרות, המשך צמצום הפער בשיעור הזכאים לתעודת בגרות, עלייה משמעות בציוני פיז"ה, נשירה בחינוך הערבי הבדואי.

אוסאמה סעדי: אתה יודע כמה אחוזי הנשירה?

מאיר כהן: זה נכון.

אוסאמה סעדי: מי יגבש את התוכנית הזאת?

אוסאמה סעדי: הנשירה בקרב הבדואים, אתה יודע, גם תעודת הזכאות בבגרות בבדואים בדרום – נמוך מאוד.

אוסאמה סעדי: וגם ביחס לאוכלוסייה הערבית בגליל ובצפון.

אוסאמה סעדי: אז מי?

אוסאמה סעדי: אין לנו מומחים בענייני חינוך?

איתן גינזבורג: אין ספק, אדוני, שהנושא הזה - - -

אוסאמה סעדי: דווקא מנכ"ל משרד החינוך, שהוא מתמחה בדברים אחרים ולא בחינוך.

איתן גינזבורג: אין ספק שהנושא הזה מרתק.

אוסאמה סעדי: תודה.

איתן גינזבורג: הייתי שמח דווקא לצלול איתך לספר התקציב ובאמת לבחון את הדברים, אבל תם הזמן, מה שנקרא, ועלינו לעבור לדוברת הבאה, הלוא היא חברת הכנסת קטי קטרין שטרית.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, תעלה ותבוא.

קטי קטרין שטרית: תודה רבה.

מאיר כהן: - - -

קטי קטרין שטרית: נכון, נכון.

קטי קטרין שטרית: כן, כן, לצערי הרב השפעת לא דילגה עלי.

איתן גינזבורג: אוי ואבוי, רגע, רגע.

איתן גינזבורג: שנייה אחת.

איתן גינזבורג: רק שנייה אחת.

קטי קטרין שטרית: לא, לא, הכול בסדר, אני אחרי.

קטי קטרין שטרית: והתרופה הכי טובה?

קטי קטרין שטרית: ערק.

איתן גינזבורג: וואה, וואה.

איתן גינזבורג: ואעליה, מה שנקרא.

קטי קטרין שטרית: אבל אדוני השר, איפה הנורבגים?

קטי קטרין שטרית: אין נורבגים היום?

קטי קטרין שטרית: הם בנורבגיה?

קטי קטרין שטרית: אה, יש פה, אז זהו, אז דווקא בגלל שיש מרוקאים - - -

איתן גינזבורג: בואי נתחיל.

איתן גינזבורג: 15 דקות לרשותך, גברתי.

איתן גינזבורג: בואי נתחיל מסודר.

איתן גינזבורג: גברתי, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: הנאום שלי היום הוא בעצם על שתי ערים.

קטי קטרין שטרית: תקשיב, אדוני השר.

קטי קטרין שטרית: היום לפני 73 שנים המוני מוסלמים טבחו ביהודי אוג'דה וג'ראדה שבמרוקו.

קטי קטרין שטרית: לזכרם אני רוצה לקרוא היום את הנאום הזה, ותיכף אקשר אותו גם לתקציב: הפורעים בעטו בו, דרכו עליו, וכתוצאה מכך הילד, בנו של שמעיה ז"ל, נהרג.

קטי קטרין שטרית: בבוקר של 7 ביוני 1948 הסתער המון מוסת, חמוש בגרזנים, בסכינים, אל השוק היהודי בעיר אוג'דה שבמרוקו ורצח ארבעה יהודים.

קטי קטרין שטרית: למוחרת הפרעות האלה התפשטו גם לעיר השכנה, לג'ראדה, ו-38 יהודים נוספים נרצחו בדם קר.

קטי קטרין שטרית: הבתים והחנויות, נבזזו, בתי הכנסת חוללו, ועשרות רבות של יהודים נפצעו.

קטי קטרין שטרית: יהדות מרוקו כולה חטפה באותו זמן הלם ונותרה חבולה וכואבת.

קטי קטרין שטרית: בין ההרוגים היו נשים, ילדים וגם רב הקהילה משה הכהן סקלי ומשפחתו.

קטי קטרין שטרית: הרקע לפרעות התחיל שלושה שבועות קודם לכן, עת הכריז דוד בן גוריון על עצמאותה של מדינת ישראל, והדליק מחדש את הכיסופים של יהודי מרוקו לשוב לציון.

קטי קטרין שטרית: היהודים הרבים פתחו בהכנות לעלייה והתחילו לנוע לכיוון העיר אוג'דה, שהייתה מוקד מעבר ממרוקו לאלג'יריה, ומשם לישראל.

קטי קטרין שטרית: בעקבות ההכרזה תנועת היהודים לעיר התגברה, כך גם התגברה ההסתה כלפי היהודים מצד העיתונות המקומית, וגם מצד גורמי הדת והממשל ברחבי המדינה.

קטי קטרין שטרית: תוצאות ההסתה הרצחניות זעזעו את יהודי מרוקו.

קטי קטרין שטרית: אומנם, חלק מהפורעים הועמדו לדין ואף נענשו, אך רשמי הפרעות האלה נותרו חרוטים בליבם גם היום, 73 שנה אחרי.

קטי קטרין שטרית: בשנה שלאחר הפרעות, בשנת 1949, עלו ממרוקו למעלה מ-18,000 יהודים.

קטי קטרין שטרית: בכל דור, וכמעט בכל מקום בעולם, היו מי שהתנכלו ליהודים פעמים רבות.

קטי קטרין שטרית: זה הגיע גם לפרעות עם תוצאות הרות אסון.

קטי קטרין שטרית: החברה הישראלית – תשמע, אדוני השר – מכירה את הסיפורים שהתרחשו, בעיקר איפה?

קטי קטרין שטרית: באירופה, ופחות מודעת למה שהתרחש במקומות אחרים, במזרח.

קטי קטרין שטרית: במסגרת יישום מסקנות ועדת ביטון – תקשיב טוב טוב, אדוני השר – אני פועל לכך שמערכת החינוך תספר את הסיפור השלם.

קטי קטרין שטרית: מי אמר את זה?

קטי קטרין שטרית: מי כתב את זה?

קטי קטרין שטרית: מי פרסם את זה?

קטי קטרין שטרית: אדוני ראש הממשלה בנט.

קטי קטרין שטרית: כל מה שקראתי עכשיו – בנט סיפר את זה, מעל הרשתות החברתיות.

קטי קטרין שטרית: נאם פה, אמר את זה.

קטי קטרין שטרית: וואלה, אתה יודע מה?

קטי קטרין שטרית: הייתי אופטימית.

קטי קטרין שטרית: סוף סוף הסיפורים של יהדות מרוקו והמזרח יצאו החוצה.

קטי קטרין שטרית: לאו דווקא רק בפרעות, אלא גם בשירה.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, רבי דוד אלקיים, שכתב שירים ופיוטים רבים, היה בן משפחתי ממוגדור.

קטי קטרין שטרית: אתם יודעים למה הוא כתב את הנאום הזה?

קטי קטרין שטרית: כי הוא בחן.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, תמיד יש לו סנסורים מה טוב, מה עובר מסך וכו'.

קטי קטרין שטרית: אז הוא החליט שהוא כותב את הנאום הזה ואת הפוסט הזה.

קטי קטרין שטרית: ואז הוא גם עשה מעשה.

קטי קטרין שטרית: הוא הקים את ועדת ביטון.

קטי קטרין שטרית: היא הוקמה כדי לבחון את המצב הקיים בתוכניות הלימודים ביחס ליהדות ספרד והמזרח, ולהגיש את המלצות הוועדה כדי ליישם אותן, והכי חשוב, לחשוף בפני התלמידים את הנושא הזה – נושא שלא נחשף עד עכשיו.

קטי קטרין שטרית: בנט, ייאמר לזכותך, אתה מינית את הוועדה.

קטי קטרין שטרית: זו ועדה מאוד מאוד חשובה, אבל יישום ההחלטות שלה – כולנו יודעים שכשמקימים ועדה, יישום ההחלטות זה הדבר הכי חשוב – אז יישום ההחלטות שלה חשוב יותר.

קטי קטרין שטרית: ואני יודעת שהממשלה הלבנה הזו שכחה מהמסקנות של הוועדה, וזה הזמן, אדוני השר.

קטי קטרין שטרית: זה הזמן.

קטי קטרין שטרית: ואני קוראת מפה, מהבמה הזו, מבלי חלילה לפגוע באף אחד, ליישם את המסקנות שלה.

קטי קטרין שטרית: אני מציעה לו: תעצור רגע, תפסיק לטוס לחו"ל.

קטי קטרין שטרית: די, מילאת כבר אלבומי תמונות עם כל כך הרבה מנהיגים, שב פה ותגיד: פעם הקמתי ועדה, שנקראת ועדת ביטון.

קטי קטרין שטרית: יאללה, אתם יודעים מה?

קטי קטרין שטרית: בואו ניישם אותה, שיהיה קצת טוב לחלק מהעם הזה, שפשוט לא חשוף למה שקרה בקהילות הללו.

קטי קטרין שטרית: חמש שנים חלפו מאז פרסום הדוח.

קטי קטרין שטרית: הוא היה אז שר חינוך אבל מאז הוא היה בעוד כמה תפקידים.

קטי קטרין שטרית: לא משנה, חמש שנים חלפו מאז שפורסם הדוח לשילוב התכנים מיהדות ספרד במערכת החינוך.

קטי קטרין שטרית: המסקנות שלה לא יושמו.

קטי קטרין שטרית: אדוני השר, אפילו לא אחת.

קטי קטרין שטרית: אפילו לא מסקנה אחת.

קטי קטרין שטרית: המשורר ארז ביטון אמר השבוע, ובצדק, כך: אם מצאו 30 מיליארד שקלים לשימור הקואליציה, ניתן למצוא 200 מיליון.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, זה כלום.

קטי קטרין שטרית: זה היישום.

קטי קטרין שטרית: כך גם אנחנו נוכל ללמוד על יהדות ספרד והמזרח.

קטי קטרין שטרית: מה אומר ומה אגיד?

קטי קטרין שטרית: ממשלת אחדות, קראתם לזה.

קטי קטרין שטרית: החלטת הוועדה הייתה להביא לאיזון ביחס למורשת קהילות המזרח, להעמקת התחושה של אחדות העם.

קטי קטרין שטרית: קראו לממשלה הזו ממשלת אחדות, ממשלת איחוי, מממשלת ריפוי.

קטי קטרין שטרית: הצעד הראשון – היה צריך לבוא ולהגיד: אני מיישם את החלטות ועדת ביטון, כדי שבאמת חלק גדול מהעם באמת יחשוב שמדובר פה בממשלה שבאמת באה לעשות טוב לעם הזה.

קטי קטרין שטרית: לא נעבור בשקט על עניין ההשתקה, אני אומרת לך, אני אישית, כבת ליוצאי יהדות מרוקו, עם המורשת הרחבה שלה.

קטי קטרין שטרית: ההורים שלי והמשפחה המורחבת היו אנשים משכילים, אנשים שידעו ונתנו יד.

קטי קטרין שטרית: היו אומנים, היו אנשים משוררים, היו אנשים שכתבו כתובות בצורה כל כך אומנותית.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שהיה צריך להביא את זה לידי ביטוי.

קטי קטרין שטרית: הייתי במרוקו לפני שנתיים וניסיתי להסתכל מסביב, איפה הדברים.

קטי קטרין שטרית: הם ידעו.

קטי קטרין שטרית: הם יודעים להקים מוזיאונים והם ידעו כן לשמר את יהדות מרוקו.

קטי קטרין שטרית: והם כן יודעים.

קטי קטרין שטרית: כל מי שיגיע למרוקו יראה שם בתים של יהודים שעד היום משמרים אותם, קברי צדיקים שמשמרים אותם, בתי כנסת.

קטי קטרין שטרית: מאיר, אני צודקת או לא?

קטי קטרין שטרית: על כל בית כנסת יש שומר ערבי.

קטי קטרין שטרית: המלך משקיע כספים בשמירת המקומות הקדושים ובהיסטוריה והמורשת של יהדות זו.

קטי קטרין שטרית: אבל כאן לא השכילו לעשות את זה.

קטי קטרין שטרית: ואז באים ואומרים לנו: למה אנחנו מרגישים?

קטי קטרין שטרית: עד לרגע זה – הוריי כבר עברו מהעולם הזה, אבל לפחות אני, שנמצאת כאן, אני כן רוצה לשמר את המורשת שלהם.

קטי קטרין שטרית: אני כן חושבת שצריך להביא את זה, ללמד את הילדים שלנו.

קטי קטרין שטרית: לצערי הרב, חמש שנים לא השכילו לעשות זאת.

קטי קטרין שטרית: אני חושבת שבאמת לא נעבור בשקט על עניין ההשתקה וההדרה של מורשת יהודי המזרח.

קטי קטרין שטרית: יש רצון לתת ביטוי וייצוג לקולות החשובים האלה, אם זה בחינוך, אם זה באקדמיה, אם זה במחקר, אם זה במוסדות ההשכלה.

קטי קטרין שטרית: נכון שהוא נמצא כרגע בוועדת האקלים.

קטי קטרין שטרית: יותר חשוב?

קטי קטרין שטרית: יכול להיות, בעיניו, אבל בעינינו חשובה גם המורשת והיהדות.

קטי קטרין שטרית: הרי לאט-לאט אנחנו מתרחקים מזה.

קטי קטרין שטרית: כל יום, כל יום אנחנו מתרחקים, עם הגזירות הנוראיות שמוטלות על העם הזה.

קטי קטרין שטרית: ראש ממשלת ישראל נפתלי בנט ושרת החינוך יפעת שאשא ביטון, אני באמת פונה אליכם ומבקשת לתקצב עוד בתקציב הנוכחי.

קטי קטרין שטרית: עוד בתקציב הנוכחי לשנות את זה, לעשות מעשה, וכן לבצע וליישם את המלצות ועדת ביטון.

קטי קטרין שטרית: הרי מה יקרה אם לא יכניסו את המלצות ועדת ביטון לתוך מערכת הלימודים?

קטי קטרין שטרית: השסעים החברתיים והתרבותיים ילוו אותנו, וזה יפגע בלכידות העם הזה.

קטי קטרין שטרית: ההיסטוריה של קהילות ישראל היא בנפשנו, אנחנו כן צריכים לשמר את ההיסטוריה.

קטי קטרין שטרית: אם העם הזה שמר על עצמו כל כך הרבה זמן, זה בזכות היהדות, בזכות המורשת, בזכות הזיכרון שמלווה אותו יום-יום, דקה-דקה.

קטי קטרין שטרית: והגיע גם הזמן שילדי ישראל ילמדו את הסיפור השלם של היהדות הישראלית, של עדות המזרח.

קטי קטרין שטרית: אוי, בנט, בנט, בנט.

קטי קטרין שטרית: אני יודעת שקיום הבטחות זה לא הצד החזק שלך, אבל יש לי בקשה אליך.

קטי קטרין שטרית: אולי פעם אחת, בהזדמנות אחת, בהזדמנות אחת, חד-פעמית, שבתקציב הקרוב תעמוד בהבטחה אחת.

קטי קטרין שטרית: זו ועדה שאתה הקמת, אתה דאגת שהיא תקום.

קטי קטרין שטרית: אתה חשבת שבאמת יש פערים וצריך להכניס את זה למערכת החינוך.

קטי קטרין שטרית: כמי שבאה מתחום החינוך, הרי הכול מתחיל ומסתיים במערכת החינוך.

קטי קטרין שטרית: ברגע שמערכת החינוך יודעת לדאוג, יודעת להבין את הצרכים שלה, היא גם יודעת איך לטפל בזה, ויש המון דרכים.

קטי קטרין שטרית: ועדת ביטון הקיפה את זה מכל הגוונים, מכל הזוויות, אם זה בצד האומנותי, אם זה בצד ההיסטורי, אם זה בצד האקדמי, בכל הדרכים האפשריות.

קטי קטרין שטרית: והכינה דוח מפורט באמת.

קטי קטרין שטרית: אני עברתי עליו, יש שם דברים מדהימים, יש דברים מצוינים ובסך הכול העלות של כל יישום הוועדות האלה זה 200 מיליון שקלים.

קטי קטרין שטרית: אז אולי באמת תעשה מעשה, נפתלי בנט, במקום רק להצטלם עם כל מיני מנהיגי העולם, שבאמת ובתמים – העם הזה גם שוכח את זה מהר, אבל הוא יכול לזכור דבר אחד, הוא יכול לזכור את המורשת שלו.

קטי קטרין שטרית: מורשת לא עוברת ככה, היא לא נמצאת באלבום התמונות, היא נמצאת בתוך הלב שלנו, היא נמצאת בתוך הנשמה שלנו.

קטי קטרין שטרית: אבי, זיכרונו לברכה, רפאל פרץ, היה פעיל ציבור.

קטי קטרין שטרית: הוא היה איש תנועת החירות, עבר מבית לבית, כל כך דאג שאנשים יבואו ויצביעו ויממשו את זכותם הדמוקרטית להצביע.

קטי קטרין שטרית: אני מאוד מקווה שהוא מסתכל עליי משמיים ואומר: בתי היקרה, יש לנו מורשת מפוארת, מורשת שיש בה שירים, פיוטים, אמנות, ציורים, אקדמאים וכו' וכו'.

קטי קטרין שטרית: שירימו את זה קצת למעלה, שגם הנכדים שלך, קטי, ילמדו.

קטי קטרין שטרית: אם את לא למדת את זה בבית הספר – ואני למדתי היסטוריה, אחד התארים שלי זה בהיסטוריה.

קטי קטרין שטרית: לא למדנו – אבל כן למדתי את כל הדברים האחרים, יהדות המערב ומזרח אירופה, הכול, את זה כן, אבל לא למדתי על יהדות ספרד, לצערי הרב.

קטי קטרין שטרית: היה איזשהו קורס קטן, שלא היה חובה אפילו, את זה כן למדתי.

קטי קטרין שטרית: אז אדוני השר, אני מאוד מקווה שבאמת תהיה אוזן קשבת ודלת פתוחה לפחות – לא לנו, אלא ליישום ועדת ביטון, שמי שמינה אותה הוא נפתלי בנט, שהיום הוא ראש ממשלה, ממשלת ישראל.

קטי קטרין שטרית: לא משנה איך הוא השיג את התפקיד הזה, זה לא מעניין, זה כבר לא מעניין.

קטי קטרין שטרית: זו עובדה קיימת והוא נמצא פה והוא ראש הממשלה.

קטי קטרין שטרית: אבל לפחות דבר אחד ממה שהוא הבטיח, שלא ימשיך את מסכת השקרים שלו, דבר אחד – ליישם את ההמלצות של ועדת ביטון.

קטי קטרין שטרית: אז תודה רבה לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

איתן גינזבורג: ואני רק רוצה לומר לך, שאני, שנחשב, או חלק מתוך הממשלה הלבנה, כמו שציינת, ולמדתי בעיר הלבנה רעננה, למדתי במשך שנה שלמה על יהדות ספרד וגירוש יהודי ספרד וכל מורשת ספרד בחטיבת הביניים, וזה זכור וחקוק לי עד היום בזיכרוני.

איתן גינזבורג: אבל אולי - -

קטי קטרין שטרית: אני גם הייתי מורה להיסטוריה.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע, מורים להיסטוריה - -

איתן גינזבורג: - - אולי הדברים נשכחו.

קטי קטרין שטרית: - - מורים להיסטוריה מקבלים גם - - -

איתן גינזבורג: לי זה זכור - -

קטי קטרין שטרית: ידעת על הפרעות באוג'דה ובג'ראדה?

קטי קטרין שטרית: נהרגו שם הרבה מאוד אנשים, ידעת?

איתן גינזבורג: - - ששנה שלמה למדתי - -

קטי קטרין שטרית: לא ידעת, חידשתי לך עכשיו בנאום שלי, נכון?

איתן גינזבורג: - - ששנה שלמה למדנו על יהדות ספרד.

קטי קטרין שטרית: ועל הפרעות שהיו בעיראק?

קטי קטרין שטרית: מה קרה?

קטי קטרין שטרית: גם על זה צריך ללמוד.

קטי קטרין שטרית: אתה יודע מה, אנחנו יושבים פה כנסת שלמה ומדברים על כפר קאסם.

קטי קטרין שטרית: יש יהודים שנרצחו, גם עליהם צריך לדבר.

קטי קטרין שטרית: אבל אנחנו שוכחים את זה, אנחנו מדברים על כל הרציחות האחרות, לא מדברים על היהודים במזרח.

קטי קטרין שטרית: היו שם פרעות, נרצחו שם אנשים, יש שם היסטוריה, יש שם מורשת.

קטי קטרין שטרית: לא יקרה שום דבר אם הנושאים האלה ייכנסו.

קטי קטרין שטרית: יישום ועדת ביטון, אני לא יודעת עד כמה אתה בקי במה שכתוב שם ובמה שהוחלט שם, ישבו שם אנשים, להערכתי למעלה משנה, כדי להכין את הדוח הזה.

קטי קטרין שטרית: הדוח הזה מפורט.

קטי קטרין שטרית: בדוח הזה יש הרבה מאוד סעיפים מצוינים, נהדרים, שאני חושבת שקל היה ליישם אותם, ולא במחיר כבד.

איתן גינזבורג: אינני חולק עליך, גברתי, רק רציתי לומר לך - -

קטי קטרין שטרית: זה מכעיס, וזה מכעיס.

איתן גינזבורג: - - שאמרת שלא למדו, או שבקושי לימדו שעה, אני אומר לך שבמשך שנה שלמה למדנו על זה בחטיבת הביניים.

איתן גינזבורג: זה זכור לי עד היום.

איתן גינזבורג: בכל מקרה, תודה רבה גברתי, תודה על הדברים החשובים שיצאו מהלב, ובוודאי נכנסו לליבו של מישהו.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס.

איתן גינזבורג: בבקשה גברתי, 25 דקות לרשותך.

אורלי לוי אבקסיס: תודה רבה לך.

אורלי לוי אבקסיס: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, רציתי להגיד חברי כנסת, אז אני אומר רק חברת הכנסת – חברתי קטי.

אורלי לוי אבקסיס: אזרחי ישראל, כן, אני פונה לאזרחי ישראל, כי לצערי הרב התקציב הזה לא באמת פונה אליהם.

אורלי לוי אבקסיס: אז אתם, הממשלה וחברי הכנסת מהקואליציה, לא באמת מדברים אליהם.

אורלי לוי אבקסיס: לא באמת פונים אליהם, כי כפי שאני יודעת, וכך גדלתי גם בבית פוליטי לאורך השנים, מה לעשות, חונכתי, אני חושבת בדרך הטובה, ואני הבנתי שעד היום תקציב המדינה היה אמצעי, לא מטרה, אבל אצלכם היוצרות התהפכו.

אורלי לוי אבקסיס: תקציב המדינה הפך להיות מטרה.

אורלי לוי אבקסיס: אתם רצים להעביר תקציב, וכדי לאפשר את הישרדות הממשלה הזו תעשו כל מה שצריך כדי להבטיח את מועצת השבט, את כך שתשרדו עוד יום ועוד שעה, ואולי עוד שבוע, ואם צריך אתם משנים את תקנון הכנסת כדי ליצור רוב מדומה בניגוד לתוצאת הצבעות של הציבור הגדול במדינת ישראל בקלפי, או אם תרצו במילה אחרת, רצון העם.

אורלי לוי אבקסיס: והשרים, הם מתראיינים על ההישג שבהעברת התקציב.

אורלי לוי אבקסיס: הם מתגאים בכך שכשהם אישרו את התקציב בממשלה הוא עבר פה אחד.

אורלי לוי אבקסיס: מחאו כפיים שם, ואני שואלת את עצמי, תגידו לי, זה נראה לכם נורמלי, שתקציב מדינה עובר וכל השרים מוחאים כפיים, לאף אחד אין ביקורת?

אורלי לוי אבקסיס: אף אחד לא חושב שמשהו פה אולי צריך לתקן?

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה, אתם, מבחינתכם, התקציב הזה מביא איתו בשורה אמיתית, והבשורה היא הישרדות.

אורלי לוי אבקסיס: כחברים, בואו נודה על האמת, אין הישגים.

אורלי לוי אבקסיס: התהדרתם בתקציבים כאלה ואחרים, שמעידים כביכול על רגישות.

אורלי לוי אבקסיס: התהדרתם בתקציבים לחתולים, ואדוני היושב-ראש, לפני שתאמרו משהו, אני גדלתי בבית, וכך אני מגדלת גם את הילדים שלי, על אהבת בעלי חיים.

אורלי לוי אבקסיס: הבת שלי הייתה מכונה אצלנו ה"אתי אלטמן" של החתולים.

אורלי לוי אבקסיס: כל חתול פצוע, כל חתול פגוע, היה מובא אלינו הביתה, אנחנו היינו מטפלים, אם צריך גם לוקחים לווטרינר, חתולי רחוב שנאספו, וגם מחפשים להם בית.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אדוני, כמה שזה חשוב, וזה חשוב מאוד מאוד מאוד, אבל מה עם בני אדם?

אורלי לוי אבקסיס: שכחתם אותם?

אורלי לוי אבקסיס: אתם לא סופרים אותם?

אורלי לוי אבקסיס: אתם רוצים שעיניהם יהיו צרות בהישג של החתולים?

אורלי לוי אבקסיס: לאן הגעתם?

אורלי לוי אבקסיס: אתם יוצאים בהצהרות על החלטות ומדיניות של הממשלה הקודמת, חושבים מחדש על פרויקטים.

אורלי לוי אבקסיס: אם חלילה וחס לא הזמינו אתכם לגזור סרט על פרויקט שלא עמלתם עליו, שלא הגיתם אותו, שלא העברתם אותו את כל המשוכות, למרות שהוא עבר את כל האישורים ואפילו תוקצב, רגע רגע רגע, אם ראש הרשות שם נותן את הקרדיט למי שעמלו על האירוע, למי שראו את החשיבות בפרויקט תיירותי ראשון במעלה עבור כל מדינת ישראל, וכן עבור הפריפריה הצפונית ובית שאן בפרט, ואומר שר התיירות: רגע, אנחנו נשקול את הכול מחדש, ואין זה משנה אם הוצאו תקציבים ונעשו הכנות ונעשו התארגנויות ועברו את כל האישורים כדי שיראו וייראו, כדי שראש רשות אחרת שיגיד: אם אני לא אמצא חן בעיני השרים והעומד בראשם, כל פרויקט של העיר שלי עלול להיות לא רק בספק, להיות מבוטל, אדוני היושב בראש.

אורלי לוי אבקסיס: אז אתם מכשירים הכול.

אורלי לוי אבקסיס: אני רוצה להגיד לכם, בחוק ההסדרים שהעברתם תפסה את העין הרפורמה בכשרות, בכל מה שקשור לכשרות במדינת ישראל, למה שאנחנו מכניסים לפה.

אורלי לוי אבקסיס: ופתחתם את זה עד כדי כך שהחורים בגבינה השווייצרית הזו, יש יותר חורים מגבינה, וזה ינוצל על ידי כוחות כאלה ואחרים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני רוצה להגיד לכם, הרפורמה האמיתית בכשרות זה לא מה שקורה במשרד של מתן כהנא, במשרד לשירותי דת.

אורלי לוי אבקסיס: הכשרות האמיתית זה במפעל שייצרתם לחותמות של כשרות, כי אתם הצלחתם, אתם הפכתם דברים לא כשרים לכשרים.

אורלי לוי אבקסיס: מה הבעיה?

אורלי לוי אבקסיס: הוצאתם חותמת בשם הממשלה החדשה, ממשלת השינוי, הריפוי, האיחוי, וכל מה שזעקתם עליו בצביעות גדולה בעבר, אתם היום מכשירים פי כמה וכמה.

אורלי לוי אבקסיס: כי אצלכם פגיעה בזכות הייצוג של מפלגות בוועדות הכנסת – מה הבעיה?

אורלי לוי אבקסיס: זה לא כשר – נכשיר.

אורלי לוי אבקסיס: תוציאו את החותמת – כשר.

אורלי לוי אבקסיס: חלוקת ועדות הכנסת ויצירה של ועדות חדשות בגלל צרכים פוליטיים – טוב, תקשיבו, יש לנו פה עכשיו חברי כנסת נורבגים שהבאנו אותם למלא מקום של הפוליטיקאים שנבחרו כדי שהם יהיו משוחררים לעשות מה שבא להם ולטוס כל היום על חשבון משלם המיסים גם כשלא צריך, והנורבגים יעשו את העבודה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל איך ניתן לנורבגים תחושה שהם שווים משהו?

אורלי לוי אבקסיס: הרי הם פה כמו מכונה, מרימים את היד כדי שאחרים יוכלו לעשות כרצונם.

אורלי לוי אבקסיס: אז צריך לתת להם משהו.

אורלי לוי אבקסיס: ואיך נותנים?

אורלי לוי אבקסיס: מקימים ועדות חדשות כדי שהם ירגישו שמישהו שומע אותם, שתהיה להם במה להגיד אולי מה הם חושבים.

אורלי לוי אבקסיס: למרות שאף אחד לא מתייחס ואף אחד לא מתקן את התקציב ולא את חוק ההסדרים ולא משנים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל, הי, נוסיף ועדות, ואם אין מספיק ועדות אנחנו נפצל את הוועדות הקיימות על כל המשתמע מכך, כולל העלויות הנדרשות על כל פיצול של ועדה.

אורלי לוי אבקסיס: זה עוד מנהל ועדה, זה עוד יועץ משפטי, זה עוד אנשים, וכמובן, זה עוד עוזרים.

אורלי לוי אבקסיס: וכל דבר כזה – עוד ועוד ועוד כסף.

אורלי לוי אבקסיס: פתאום זה כבר לא בעייתי; פתאום זה מתאים לכם.

אורלי לוי אבקסיס: אז אתם לוקחים את זה לקצה של הקצה של הקצה ועושים את זה מהמקפצה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אם מישהו יגיד משהו – מה הבעיה?

אורלי לוי אבקסיס: נוציא את החותמת – כשר.

אורלי לוי אבקסיס: אתם פוגעים בתקנון ובהתנהלות הכנסת.

אורלי לוי אבקסיס: זה קורה יום-יום, שעה-שעה כשהמליאה הזאת פתוחה.

אורלי לוי אבקסיס: ראינו דברים מאז ומעולם, כזה עוד לא ראינו.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה הבעיה?

אורלי לוי אבקסיס: אפשר להכשיר, תביאו את החותמת – כשר.

אורלי לוי אבקסיס: פגיעה בדמוקרטיה.

אורלי לוי אבקסיס: באות מפלגות שאפילו לא עוברות את אחוז החסימה ורוצות להחליט לעם אם הם בכלל יכולים להצביע בעבור מישהו שהם רוצים והוא מועמד לגיטימי היום גם בפני החלטת בג"ץ.

אורלי לוי אבקסיס: אז נשנה ונקרא לזה דמוקרטיה מתגוננת.

אורלי לוי אבקסיס: מתגוננת מפני מה?

אורלי לוי אבקסיס: אולי מפני אנשים שאין להם התמיכה הציבורית, ואפילו, אנחנו רואים בסקרים, לא המינימום הנדרש.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם יחליטו בשביל הציבור לא רק את חלוקת הוועדות אלא במי הם יוכלו לבחור, אדוני היושב בראש.

אורלי לוי אבקסיס: אז הם יפגעו בייצוג ההולם, ברצון הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: אם עד עכשיו המחנה זעק כל הזמן "סכנה לדמוקרטיה", "אנחנו בעידן סוף הדמוקרטיה", עכשיו כשהם בשלטון הם באו טירונים ורעבים.

אורלי לוי אבקסיס: כי כשאתה רעב אתה לא מפחד שיתפסו אותך אוכל בחזירות וברעבתנות.

אורלי לוי אבקסיס: ואתם, תסלח לי, אדוני היושב-ראש, אתם רעבים, ואתם מתנהגים כמו חזירים.

אורלי לוי אבקסיס: להכניס עשרות נורבגים לכנסת – כשר, בטח שכשר.

אורלי לוי אבקסיס: ידעתם לבקר את זה כשהממשלה הקודמת עשתה זאת במשורה, כי הליכוד עשה נורבגי אחד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל היום – איך אמר ראש הממשלה החליפי שלכם, יאיר לפיד?

אורלי לוי אבקסיס: בעבר הוא אמר: אתם דואגים לג'ובים לחבר'ה על חשבון משלם המיסים.

אורלי לוי אבקסיס: ואתם הפכתם את החוק הנורבגי לעלייה ענקית מנורבגיה.

אורלי לוי אבקסיס: נדמה לי לפעמים שיש פה יותר נורבגים בזמן נתון מאשר בנורבגיה עצמה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אתם מעלים ומורידים את האצבע, אתם, חבריי הנורבגים.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב אני אומרת את זה, כי האמנתי שחלקכם בא לשנות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה אתם עושים?

אורלי לוי אבקסיס: אוטומט, כמו רובוטים.

אורלי לוי אבקסיס: אז אם עד עכשיו זה לא היה כשר, מה הבעיה?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו נוציא את החותמת.

אורלי לוי אבקסיס: נכשיר.

אורלי לוי אבקסיס: אז בואו נדבר קצת על העצמאים, מה קורה עם העצמאים.

אורלי לוי אבקסיס: ידעתם לדבר גבוהה-גבוהה בקמפיין הבחירות שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: כל אחד הביא תכנית, כל אחד אמר מה צריך לעשות.

אורלי לוי אבקסיס: אך כשמגיע רגע האמת הם לא באמת מעניינים אתכם.

אורלי לוי אבקסיס: אז לא רק שלא הבאתם שום תקציב לעסקים הקטנים והבינוניים, לא רק שלא נתתם להם מענקים כדי להתמודד גם עם ההגבלות שהיו ועם התו הירוק, ובכלל – עם הירידה המתבקשת והאובייקטיבית שקורית לא רק פה בעקבות הקורונה.

אורלי לוי אבקסיס: לא רק שביטלתם בהנפת גרזן את כל אותן הקלות שהממשלה הקודמת נתנה, אתם, עם החזירות שלכם, פונים אליהם ומבקשים להחזיר גם את המענקים שהם קיבלו מהממשלה הקודמת.

אורלי לוי אבקסיס: מה אני אגיד לכם, אתם לא מתביישים?

אורלי לוי אבקסיס: אבדה הבושה וגדלה החוצפה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אם עד היום כל מי שלא הביא בשורה לעסקים כפי שאתם הצהרתם מעל כל במה היה לא בסדר, היום אתם מגיעים ואתם משכללים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: לא רק שאתם לא מביאים בשורה, אתם מתנקמים בהם.

אורלי לוי אבקסיס: אתם לוקחים להם גם את מה שכבר ניתן.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה הבעיה?

אורלי לוי אבקסיס: נכשיר את זה.

אורלי לוי אבקסיס: פגיעה בעסקים ובעצמאים – כשר.

אורלי לוי אבקסיס: ההתחדשות העירונית – עבדנו קשה מאוד בשביל הקרן להתחדשות עירונית שאמורה לדאוג, ולהקל על האוכלוסייה הוותיקה בבניינים הישנים המטים ליפול, שתהיה להם היכולת לגור באותו בניין שיהפוך להיות עכשיו בניין נוצץ.

אורלי לוי אבקסיס: מה עשיתם?

אורלי לוי אבקסיס: ביטלתם את הקרן שאמורה לעזור להם להשתתף בשכר הוועד של אותו בניין שאנחנו עמלנו עליה.

אורלי לוי אבקסיס: ביטלתם.

אורלי לוי אבקסיס: פגיעה במוחלשים, זעקתם עד היום.

אורלי לוי אבקסיס: אוי ואבוי.

אורלי לוי אבקסיס: היום – זה כשר.

אורלי לוי אבקסיס: פינויים בדיור הציבורי – אדוני, ממתי זה כשר?

אורלי לוי אבקסיס: חצי מהקואליציה, מהחברים שלך, כשאנחנו עצרנו את הפינויים בדיור הציבורי אמרו לנו – ככה צריך להילחם, יצאנו נגד ממשלות שהיינו חברים בהן.

אורלי לוי אבקסיס: יצאתי נגד שר אוצר שהיה בממשלה שבה הייתי שותפה, יאיר לפיד, שאמר לי: הדיור הציבורי לא נמצא בלקסיקון שלי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל היום אתם מכשירים זריקה של ילדים, של נכים, של אימהות חד-הוריות להיות הומלסים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל איפה כל אותם חברי הכנסת?

אורלי לוי אבקסיס: ממלאים את פיהם במים או עושים איזשהו צ'ק-ליסט – הי, שלחנו מכתב, פטרנו את עצמנו.

אורלי לוי אבקסיס: כל אצבע פה מכשירה את הפינויים האלה, את הזריקה של האנשים לרחוב.

אורלי לוי אבקסיס: זעקתם, היום אתם מכשירים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני רוצה לומר לך משהו.

אורלי לוי אבקסיס: העוול שאתם עושים לנורבגים, הוא גם ברמה כזאת שאתם מטעים אותם עד כדי השפלה.

אורלי לוי אבקסיס: שלחתם נורבגים לוועדת הכנסת כדי להגיד שאנחנו בממשלה הקודמת עצרנו את הפינויים בגלל הקורונה.

אורלי לוי אבקסיס: רק שאף אחד לא נתן להם את אותו מסמך שעצירת הפינויים הייתה בחצי הראשון של 2018.

אורלי לוי אבקסיס: אם מישהו חשב שיש אז קורונה חבל שהוא לא גילה לעולם, אולי העולם היה יכול להתמודד עם השלכות הקורונה.

אורלי לוי אבקסיס: הממשלה הקודמת הקימה את ועדת ברביבאי למדיניות פינויים בדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אורנה ברביבאי, שהייתה בעצמה פעם דיירת פולשת כשהייתה ילדה, אבל אז לא היו פינויים – כתבה דוח מפורט.

אורלי לוי אבקסיס: איפה היא היום?

אורלי לוי אבקסיס: לא רק שאתם לא מיישמים את הדוח שלה, אתם גורסים אותו באותה מגרסה של שטרן שגורס תלונות אנונימיות על הטרדות מיניות.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מכשירים כל רוע, כל קור רוח.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע מה, לפעמים יש אדישות מסוימת שהיא אפילו יותר מעצבנת מרוע טהור.

אורלי לוי אבקסיס: כי אדישות מאפשרת לרוע להרים את הראש ולעשות דברים נוראיים.

אורלי לוי אבקסיס: ילדים הומלסים במדינת ישראל זה נורא.

אורלי לוי אבקסיס: אבל היא שותקת, וחברי הכנסת האחרים שותקים.

אורלי לוי אבקסיס: ובינתיים אנחנו רואים אנשים נזרקים, ובינתיים אנחנו רואים הקצאה של אפס דירות ואפס תקציב לדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה עושים?

אורלי לוי אבקסיס: מכשירים.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה אם אלקין הבטיח?

אורלי לוי אבקסיס: אז מה לגבי הפמיניזם?

אורלי לוי אבקסיס: מסתבר שהפמיניזם שלכם זה בעיקר פמיניזם שמשויך למקום מסוים מאוד במפה הפוליטית או לקבוצה מאוד מסוימת.

אורלי לוי אבקסיס: וכשזה בא מצד מאוד מסוים שאיכשהו מזוהה עם הקואליציה הזאת, מה עושים?

אורלי לוי אבקסיס: מצקצקים.

אורלי לוי אבקסיס: במקרה הכי גרוע אומרים: אוי, אנחנו צריכים לערער על זה.

אורלי לוי אבקסיס: במקרה אחר, אחרי החשיפה של אתמול על אונס לכאורה אני שומעת את אותה אחת שזועקת שנים פמיניזם, פמיניזם: אני שמחה שהוא ראה לנכון להתנצל.

אורלי לוי אבקסיס: אז כשהפגיעות המיניות קורות מצד אחד של המפה הפוליטית, מה עושים?

אורלי לוי אבקסיס: מוציאים את החותמת – כשר.

אורלי לוי אבקסיס: פמיניזם לבן מדלג כשר אצלכם.

אורלי לוי אבקסיס: אז פגיעה בנשים המוחלשות, נגיד.

אורלי לוי אבקסיס: אולי שם יש בשורה.

אורלי לוי אבקסיס: לאורך שנים ניהלתי מאבק יחד עם חברות הכנסת מכל הקשת הפוליטית, ביניהן גם שלי יחימוביץ' וזהבה גלאון ואחרות.

אורלי לוי אבקסיס: באנו וזעקנו על העלאת גיל פרישה לנשים במקצועות שוחקים.

אורלי לוי אבקסיס: אותה עובדת ניקיון, אותה מנקה בבית הספר או בקניון, אותה עובדת סיעודית שכבר לא יכולה להרים את הנכה כי הגב שלה שבור.

אורלי לוי אבקסיס: ביקשנו: תבדקו את תוחלת החיים שלהן, תבדקו את היכולת שלהן לשרוד בלי הכנסה, בלי פנסיה ובלי קצבת זקנה עוד כמה שנים שאתם מעלים.

אורלי לוי אבקסיס: אני בעד העלאת גיל הפרישה לפנסיה לנשים, לנשים שמסוגלות להמשיך ולעבוד, לא לנשים שלאורך שנים סובלות משוק עבודה פוגעני, מכך שאולי הן מרוויחות שכר מינימום בלי יכולת באמת להרים את הראש מעל המים, וכשהגוף שלהן, שזה כלי העבודה שלהן, זה המפעל שלהן, נשחק ונשבר – אף אחד לא רואה אותן.

אורלי לוי אבקסיס: אומרים להן: נוסיף לכן עוד כמה שנים עד לקצבת הזקנה.

אורלי לוי אבקסיס: בינתיים, תשברו את הראש שלכן.

אורלי לוי אבקסיס: איך תשרדו?

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מדברת על מנהלות, אני לא מדברת על מנהלות בנקים, אני לא מדברת על נשים שכל שעה וכל שנה זה ותק, זה ניסיון, זה מעלה את היכולת שלהן להמשיך ולהיות מועסקות בשוק התעסוקה בישראל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הנשים שמשתמשות בגוף שלהן כדי להביא את ההכנסה הביתה, הגוף שלהן הוא המפעל שלהן, הוא כלי הייצור שלהן, ברגע שהוא נשחק והן לא מסוגלות יותר לנקות או להרים או לעשות – זורקים אותן לכלבים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל במשמרת שלכם – כשר.

אורלי לוי אבקסיס: גריסות של תלונות – תקשיבו, לפעמים התלונות האנונימיות האלו, בעיקר כשמדובר בנשים מאוד-מאוד צעירות, חיילות בצבא, הן הזמנה לדפיקה בדלת.

אורלי לוי אבקסיס: הן רק מחכות שמישהו ידפוק בדלת וישמע את הסיפור שלהן.

אורלי לוי אבקסיס: והן מפחדות, הן מפוחדות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה עושה מי שהיה ראש אכ"א?

אורלי לוי אבקסיס: לא בודק, לא דופק בדלת – גורס ועוד מתגאה בכך שהוא גורס.

אורלי לוי אבקסיס: ומה אומרת אורנה ברביבאי, שהייתה ראש אכ"א?

אורלי לוי אבקסיס: שותקת.

אורלי לוי אבקסיס: כפי שהיא שותקת על המדיניות של הפינויים מהדיור הציבורי.

אורלי לוי אבקסיס: שותקת.

אורלי לוי אבקסיס: מה קורה לכם, איבדתם את הקול שלכם?

אורלי לוי אבקסיס: פגיעה בנשים עובדות ובילדים שלהן – בוא נדבר קצת על מעונות לגיל הרך.

אורלי לוי אבקסיס: פעם קראו לזה "עידוד תעסוקה של נשים".

אורלי לוי אבקסיס: כל אותן פמיניסטיות שקוראות לעצמן פמיניסטיות, שעכשיו יום אחד בקואליציה שינו את עורן, רוצות להחזיר את אותן נשים להיות קשורות לבעלים שלהן.

אורלי לוי אבקסיס: יש להן זכויות רק אם הן נגזרות מההתנהגות של בני הזוג שלהן.

אורלי לוי אבקסיס: אז רגע, זה נכון, אולי זה רובן, הם חרדים, אבל עם כל הניו אייג', היום משפחות חדשות מעדיפות מבחירה שאחד מההורים יהיה יותר זמין בבית לילדים.

אורלי לוי אבקסיס: מה אתם אומר לאותה אישה שהיא המפרנסת העיקרית, או שהמשכורת שלה אולי גדולה יותר משל בן זוגה, ומעדיפים שהיא תהיה המפרנסת והוא יישב בבית עם הילדים?

אורלי לוי אבקסיס: מה אתם אומרים לה?

אורלי לוי אבקסיס: לא נעזור לך.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הי, כשצובעים את זה בצבע השחור החרדי אז יותר קל לבלוע, אז יותר קל להכשיר.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה זה משנה שגם אלה ייפגעו וגם אלה ייפגעו?

אורלי לוי אבקסיס: אבל פגיעה בחרדים הפך להיות – כשר.

אורלי לוי אבקסיס: משלחות מנופחות של שרים, חברי כנסת ועוזרים – ממש, ממש, ממש מיותרים.

אורלי לוי אבקסיס: תסלח לי אדוני, אני 13 שנה חברת כנסת, 13 שנה, תשאלו כמה פעמים טסתי לחו"ל.

אורלי לוי אבקסיס: רוב הפעמים על חשבון המשפחה, חופשות משפחתיות, אחת לשנה.

אורלי לוי אבקסיס: כמה טסתי על חשבון הכנסת 13 שנה?

אורלי לוי אבקסיס: פעמיים בשליחות.

אורלי לוי אבקסיס: הייתי יושבת-ראש אגודת הידידות ישראל-איטליה וישראל-מלטה.

אורלי לוי אבקסיס: לא היה צריך יותר מזה, הם באו אלינו, הם ראו את ארצנו היפה, הבאנו אותם לפה.

אורלי לוי אבקסיס: לא בזבזתי כספי ציבור ויתרה מכך – קיצרתי את הביקור שם למינימום הכרחי.

אורלי לוי אבקסיס: גם כי יש לי ילדים בבית, גם כי אנחנו לא צריכים לבזבז את כספי משלם המיסים שם.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר לוותר על טיולים.

אורלי לוי אבקסיס: צמצמתי את זה למינימום כדי שיהיו מקסימום פגישות, מקסימום עבודה, מינימום תיירות.

אורלי לוי אבקסיס: מצטערת, כן.

אורלי לוי אבקסיס: 13 שנה.

אורלי לוי אבקסיס: יש פה נורבגים שעוד לא חצי שנה בכנסת וכבר ראו חצי עולם.

אורלי לוי אבקסיס: הם מסובבים את הגלובוס ואיפה שהאצבע נוחתת שם הם מחליטים ללכת לבקר.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מי משלם?

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו, אתם, העם.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אני רוצה לומר לכם משהו, היינו פה בשבוע שעבר, הצעתי הצעת חוק שכבר הצלחתי לקדם אותה בכנסות הקודמות גם כשהייתי ח"כית בודדה באופוזיציה, לא קואליציה ולא אופוזיציה, משהו, מורדת משהו.

אורלי לוי אבקסיס: והצלחתי לקדם אותה אז עם דוד ביטן שהיה יושב-ראש הקואליציה, כי זה היה חשוב.

אורלי לוי אבקסיס: קוראים לזה סיוע נפשי לנפגעות ונפגעי תקיפה מינית קטנים; שיהיה זמין, שיהיה איכותי וקרוב לנפגע.

אורלי לוי אבקסיס: מה קרה?

אורלי לוי אבקסיס: כל אותן נשים בקואליציה הצביעו נגד.

אורלי לוי אבקסיס: עשיתי הצבעה שמית.

אורלי לוי אבקסיס: נגד.

אורלי לוי אבקסיס: יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד – נגד.

אורלי לוי אבקסיס: מיכל רוזין, שהייתה, תסלח לי, אדוני היושב-ראש, ארגוני הסיוע, מנכ"לית של ארגוני הסיוע – בנפש חפצה הצביעה נגד.

אורלי לוי אבקסיס: כל אותן נשים שמדברות על פגיעות מיניות הצביעו נגד טיפול נפשי חינמי לילדים קטנים שעברו תקיפה מינית.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אלה שיש להם הורים חזקים לא יחכו למדינה, הם ישלחו אותם לטיפול פרטי.

אורלי לוי אבקסיס: אלו שאין בכיסם הכסף, מה יעשו, אדוני?

אורלי לוי אבקסיס: יראו את הילד שלהם קמל, יראו את הילד שלהם סובל, יראו את הילד שלהם מתנתק לאט-לאט מהחיים הנורמטיביים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה?

אורלי לוי אבקסיס: פגיעה בילדים נפגעי תקיפה מינית, במשמרת שלכם – כשר.

אורלי לוי אבקסיס: היום אנחנו מתבשרים – תסלחו לי, כמו איזו תחרות מלכת היופי – באותו כנס בגלזגו ששם מדינת ישראל הוציאה כמעט את המשלחת הכי גדולה בעולם – 130 איש.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו אתה שואל, אולי יש לנו איזושהי בשורה להביא לעולם?

אורלי לוי אבקסיס: אולי יש לנו תוכנית?

אורלי לוי אבקסיס: אולי יש לנו איזשהו משהו להציע לעולם?

אורלי לוי אבקסיס: אבל אני רוצה להזכיר לך, בנאום באו"ם ראש הממשלה בנט אפילו לא אמר במילה אחת על המאבק במשבר האקלים.

אורלי לוי אבקסיס: אין לנו תוכנית, גם לא בתקציב הזה, וגם לא בחוק ההסדרים.

אורלי לוי אבקסיס: יש לנו שרה שקיצצו למשרד שלה את הכנפיים ואת התקציבים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הי, היא מצטלמת.

אורלי לוי אבקסיס: זה נראה כאילו אתם עושים פה בוק של דוגמניות או של סלבריטי.

אורלי לוי אבקסיס: העיקר שתהיה לי תמונה בבוק.

אורלי לוי אבקסיס: אז נצטלם עם זה, ונצטלם עם זה, אז יהיו לכם תמונות על הקיר.

אורלי לוי אבקסיס: על הדרך אתם תולים על הקיר את כל החלשים של החברה הישראלית.

אורלי לוי אבקסיס: הקואליציה הזו היא צבועה ומסוכנת.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו כסף מכובס שמגיע לארגוני טרור – בנט ואילת שקד היו זועקים פה מעל כל במה אפשרית, היום הם מאפשרים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: מה הבעיה?

אורלי לוי אבקסיס: יש חותמת.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה אם עבאס מעביר כספים לעמותה שבצורה כזו או אחרת מעבירה כספים ליתומים ולאלמנות של השאהידים, של הטרוריסטים שרוצחים את הילדים שלנו, את המשפחות שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: פעם זה היה שערורייה, היום – יש חותמת.

אורלי לוי אבקסיס: כשרות מלאה.

אורלי לוי אבקסיס: ומי מכשיר את זה?

אורלי לוי אבקסיס: ראש הממשלה, שרת הפנים, שר המשפטים, מי לא?

אורלי לוי אבקסיס: אז לא רק שאתם צבועים ומסוכנים, אתם שרבוב של מפלגות שאין ביניהן דבר וחצי דבר במשותף, חוץ מדבר אחד: רק לא ביבי.

אורלי לוי אבקסיס: מעניין, מחנה שלם שמדבר על דמוקרטיה רומס את הדמוקרטיה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מדבר על רצון העם והציבור, התאגד רק כדי לוודא שהאיש שבו בחרו 1.5 מיליון איש, חלילה וחס לא יעמוד בראשות הממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: ומה זה משנה אם יש לו ניסיון, ואולי יש לו קשרים ואולי יש לו כישורים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל יש איזה עניין אישי בינו לבין פוליטיקאי כזה או אחר.

אורלי לוי אבקסיס: אז במקרה כזה, כפי שכבר נוכחנו לדעת, כל אחד מתפשר על העקרונות שלו, כך שאין שום קו מנחה לממשלה הזו, ומה שנוצר זה כאוס אחד גדול.

אורלי לוי אבקסיס: אז האם ימינה ותקווה חדשה יאפשרו לפתוח קונסוליה פלסטינית בירושלים?

אורלי לוי אבקסיס: האם יסכימו לפגוע כל כך במעמדה של עיר הבירה של ישראל מאוחדת?

אורלי לוי אבקסיס: אז עד היום, אותם אנשים אמרו שדבר כזה יביא לחלוקה דה-פקטו של ירושלים.

אורלי לוי אבקסיס: מהיום אמרו: כשר.

אורלי לוי אבקסיס: מרצ, רע"מ, מפלגת העבודה, מי היה מאמין, מסכימים לאלפי יחידות דיור, לפחות על הנייר היום, לך תדע אם זה יקרה או לא יקרה, אולי הם יודעים שזה הכול דיבורים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם הבטיחו דברים, מה אומרים היום?

אורלי לוי אבקסיס: גם זה לא יפרק את הקואליציה.

אורלי לוי אבקסיס: גם זה לא יפיל אותנו מהכיסא.

אורלי לוי אבקסיס: נאחזים חזק בכיסא.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה קורה?

אורלי לוי אבקסיס: מרצ, רע"מ ומפלגת העבודה מכשירים את ההתנחלויות.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה אם הם התנגדו בעבר למס גודש, הרי זה יפה על הנייר.

אורלי לוי אבקסיס: היום תתארו לעצמכם אם בעבר היו אומרים לך שישימו דורמן בשערים בכניסה לערים הגדולות והוא זה שיחליט מי שייך לקבוצה שלנו ומי לא, בדיוק כמו בקיבוצים.

אורלי לוי אבקסיס: ומי שלא ישלם מס גודש או שיוותר על הכניסה למרכזי הערים.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

אורלי לוי אבקסיס: אני מבינה שהזמן עובר.

איתן גינזבורג: עבר.

אורלי לוי אבקסיס: אבל את הכול אתם מכשירים, אפילו מה שאילת שקד אמרה השבוע:

אורלי לוי אבקסיס: בכל שבוע ראש הממשלה החליפי יאיר לפיד עושה פיגוע מדיני.

אורלי לוי אבקסיס: פיגוע מדיני כל שבוע.

אורלי לוי אבקסיס: תחשבו שעל דבר כזה לפחות מפרקים ממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אז על דבר כזה לא מפרקים ממשלה, גם לא על מינוי מקורבים - -

איתן גינזבורג: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: - - ובזה אני מסיימת.

אורלי לוי אבקסיס: יאיר לפיד, שדיבר על כך שגם הכסף הקואליציוני וגם מינוי המקורבים הוא פסול מעיקרו, שזה מושחת.

אורלי לוי אבקסיס: מה הוא עושה היום?

אורלי לוי אבקסיס: ממנה את גיסתו לדירקטורית בקק"ל.

איתן גינזבורג: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: ממנה את החברים שלו לדירקטורים, ממנה את החברים שלו לשגרירים.

אורלי לוי אבקסיס: כמעט לא נשאר תפקיד פנוי, ואם אין פנוי, אנחנו נפנה אותו, כדי שהחברים שלנו יזכו בו.

איתן גינזבורג: תודה רבה, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: ועוד באים ואומרים לנו: היי, הם עושים לנו טובה שהם מוכנים לקחת את התפקיד הזה.

אורלי לוי אבקסיס: אז אני אסיים בזה שהגזמתם, אבדה לכם הבושה, ושלא נדבר על חיילי צה"ל, שלא נתתם להם שקל.

אורלי לוי אבקסיס: החיילים בסדיר, שחלקם הגדול מתמודדים גם בבית עם מצוקה כלכלית ואיך לסיים את החודש.

אורלי לוי אבקסיס: אז עברה הבושה - -

איתן גינזבורג: תודה, גברתי.

אורלי לוי אבקסיס: - - חלפה מן העולם, אבל צמחה לה החוצפה.

איתן גינזבורג: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: תתביישו לכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת גדי יברקן.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, 25 דקות.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, התקציב שאמור להגיע לכנסת, קודם כול הוא תקציב פוליטי בעיקרו.

דסטה גדי יברקן: אני רוצה לדבר גם על הפן החברתי, אבל בעיקר על הצד הזה, שנקרא במפה הפוליטית הישראלית "השמאל הישראלי".

דסטה גדי יברקן: אני רוצה לציין כמה קווים לדמותו של השמאל הישראלי, אדוני.

דסטה גדי יברקן: השמאל הישראלי מתיימר לשאת כמה דגלים.

דסטה גדי יברקן: אנשי השמאל הטיפו לנו על חופש ועל זכויות האדם כעל ערך עליון.

דסטה גדי יברקן: עמדו בראש המפגינים במשך שנתיים וטענו: הימין פוגע בזכויות האדם.

דסטה גדי יברקן: אנשי מרצ, יש עתיד, העבודה, יחד עם גופי שמאל ואנשי שמאל, מילאו את אולפני הטלוויזיה מדי ערב ובוקר ושטפו את המוח של הציבור באמצעות התקשורת – אוי, התקשורת, עליה אוסיף כמה דברים לקראת הסוף – שהימין המסוכן פוגע בזכויות האדם.

דסטה גדי יברקן: המצפן המוסרי של השמאל הוא לא זכויות האדם באמת, דמוקרטיה, שלום או שוויון חברתי.

דסטה גדי יברקן: השמאל לא באמת חושב ומאמין שלכולם מגיע שוויון כי הם נולדו שווים.

דסטה גדי יברקן: אצל השמאל זה ברור: אתה שווה רק אם אתה תואם את ערכיהם.

דסטה גדי יברקן: אילו ערכים?

דסטה גדי יברקן: זה סוד.

דסטה גדי יברקן: הם יגידו לך את זה כשיגיע הזמן, ואם אתה חלילה מפשל בטעות ויוצא מהשורה, בניגוד למה שמכתיבים לך, אתה כבר לא כמוהם.

דסטה גדי יברקן: לשמאל יש מצפן לא מוסרי ולא ערכי, מצפן פוליטי, פוליטי נטו.

דסטה גדי יברקן: למשל, את זה תאהבי בוודאי לשמוע, חברת הכנסת אורלי, ויקירתי - - -

מאי גולן: השם שלי, גדי.

דסטה גדי יברקן: תקשיבו לדבר הבא, לדבר הבא.

דסטה גדי יברקן: אם את אישה, אם את אישה - - -

מאי גולן: השם שלי.

דסטה גדי יברקן: מאי גולן.

דסטה גדי יברקן: השרה העתידית מאי גולן.

דסטה גדי יברקן: אם את אישה מזרחית בפריפריה, קיבלת מכות על ידי ערבים, מבחינת השמאל הדבר הזה לא מעניין.

דסטה גדי יברקן: יתחילו להאשים אותך, במקרה הטוב אולי התגרית בערבי - -

מאי גולן: אותו דבר גם בדרום תל אביב, באלימות על ידי מסתננים.

דסטה גדי יברקן: - - והוא, לטענתם, אולי הוא רק הגן על עצמו.

דסטה גדי יברקן: במקרה הגרוע יתעלמו ממך.

דסטה גדי יברקן: מה שקורה לרוב הוא שאם אתה חייל שמקבל כדור בראש ממחבל מחמאס, ממחבל של חמאס על הגבול ברצועת עזה – והוא מת – אף איש שמאל לא יבוא לבקר אותך בבית החולים או לנחם את המשפחה, או לפחות להוציא הודעת גינוי.

דסטה גדי יברקן: אבל אם אתה מחבל שדורס אזרחים וחיילים במחסום, והחייל יורה בך ועוצר אותך, השמאל הישראלי יזעק בכל במה, בארץ ובעולם, שצבא הכיבוש ירה באזרח פלסטיני, ומייד יעמיד לו סוללת עורכי דין.

דסטה גדי יברקן: אם אתה טרוריסט שמורשע על הרג אזרחים רבים, ואתה יושב בכלא ובורח ממנו, השמאל הישראלי ירוץ להגדיר אותך כגיבור לאומי, שהבריחה שלו היא חלק מהמאבק לחופש של העם הפלסטיני.

דסטה גדי יברקן: לא האמנתי לזה.

דסטה גדי יברקן: שמעתי אנשי ציבור אומרים את זה.

דסטה גדי יברקן: אם אתה יהודי אזרח שומר חוק, שהערבים באו לגנוב לך את הרכב מהחניה שלך בבית בשעת לילה, ואתה יוצא כי פרצו לבית שלך, ואתה בסכנת חיים, ויורה על מנת לעצור את הגנב ולהזהיר את הגנב ולהגן על עצמך ועל בני ביתך, והוא נהרג מהכדור בטעות, השמאל הישראלי יציג אותך כטרוריסט שרצח ערבי בזמן עבודתו, ודינך מאסר על רצח.

דסטה גדי יברקן: זכויות האדם של יהודי, שבא במגע עם מחבלים, או גנב ערבי, הן אפילו לא המלצה עבור השמאל הפופוליסטי והציני.

דסטה גדי יברקן: היום מנהיגי השמאל בממשלה מסיתים נגד מיליוני אזרחים.

דסטה גדי יברקן: שר בריאות ממרצ, שרומס זכויות אדם יותר מכל אדם אחר שהיה במשרד הבריאות, לא מוכן לשמוע דעה אחרת של מומחים בתחום שהוא לא מבין בו.

דסטה גדי יברקן: יושב-ראש מפלגת העבודה, פתאום זכויות של נשים כבר לא מעניינות אותה, כי בזכות הדגל הזה היא הפכה לשרה בממשלה.

דסטה גדי יברקן: הנשים עשו את שלהן, הנשים יכולות לחזור למטבח, מבחינתה.

מאי גולן: גדי, היום אתה לא מדבר בלשון נקבה.

מאי גולן: מה קרה?

דסטה גדי יברקן: יש לי הפתעה.

דסטה גדי יברקן: היא מדברת "אתן ואתם", ואנחנו, רק מתוך הרגל.

דסטה גדי יברקן: היא מדברת כך כי היא כבר שכחה את זה מזמן.

דסטה גדי יברקן: אותה, באמת פגיעה בנשים, זה לא מעניין.

דסטה גדי יברקן: האם אתן או אתם שמעתן או שמעתם אותה מגנה את המעשה של השר אלעזר שטרן?

דסטה גדי יברקן: אני פה פותח סוגריים: השר שטרן איש אמיץ, שאני מכבד ומעריך להוציא את הסוגיה הזאת שהוא דיבר עליה.

דסטה גדי יברקן: לא אהבתי את כל העליהום, הפופוליזם שנעשה.

דסטה גדי יברקן: האיש הזה, אני זוכר אותו גם כילד, גם בפנימייה.

דסטה גדי יברקן: האיש צעד עם רבים מאיתנו כדי לקדם אנשים.

דסטה גדי יברקן: והוא, כשהיה קצין, מפקד בה"ד 1 בקורס קצינים, הוא היה לוקח צוערים מבני הקהילה לשאול למה הם לא עוברים את המבחנים.

דסטה גדי יברקן: כבוד השר, השר מאיר, אני מדבר על חברנו המשותף אלעזר שטרן.

דסטה גדי יברקן: כשהוא היה מפקד בה"ד 1 היו מגיעים חיילים מבני הקהילה לקורס קצינים, משפילים מבט למטה, לא מסתכלים על המפקדים, והמפקדים היו מדיחים אותם מהקורס אחד אחרי השני.

דסטה גדי יברקן: הוא בא ואומר: למה אתם עושים את זה?

דסטה גדי יברקן: הסבירו לו שאנחנו בתרבות שלנו לא יכולים להרים מבט אל אדם בעל סמכות ובתפקיד רם וגבוה, בטח בצבא ההגנה לישראל.

דסטה גדי יברקן: זה כבוד.

דסטה גדי יברקן: ואז הוא הסביר את זה והעביר את זה לכל מפקד בצה"ל, והרבה אנשים, קצינים מבני הקהילה, עברו קורס קצינים בזכות אלעזר שטרן.

דסטה גדי יברקן: להוציא את האירוע החמור - - -

מאיר כהן: גם אתה.

דסטה גדי יברקן: לא הייתי בתקופתו, אבל אני יודע לזכור לו חסד, מה שנקרא, על מעשים טובים, ומגיע לו.

דסטה גדי יברקן: אדוני, אני רוצה לחזור למטרה שלשמה התכנסנו, ההגדרה של השמאל הישראלי.

דסטה גדי יברקן: הצביעות של השמאל – אפילו, אני אומר את זה: הממשלה הזאת הוקמה עבור מצביעי השמאל, כדי שהם יקבלו תמונה אמיתית למי הם מצביעים.

דסטה גדי יברקן: הממשלה הזאת, שהוקמה עכשיו, בעצם חושפת את הצביעות של השמאל במלוא כיעורו.

דסטה גדי יברקן: ולנו, לאנשי הימין, זאת הייתה הפוגה קלה על מנת שנוכל לחזור, כי אחר כך כבר לא יוכלו להתלונן למה אנחנו מתנהגים ככה.

דסטה גדי יברקן: מה שלא נעשה – גרוע מהם – אנחנו לא נגיע אפילו לחמישית ממה שהם עושים.

דסטה גדי יברקן: אני רוצה לדבר על הדמוקרטיה, מה השמאל חושב על הדמוקרטיה.

דסטה גדי יברקן: דמוקרטיה?

דסטה גדי יברקן: בדמוקרטיה העם בוחר את הכנסת והממשלה.

דסטה גדי יברקן: השמאל, באמצעות שישה שכירי חרב, מהפייק ימין שנקרא ימינה, רומס את הדמוקרטיה בחרב חדה, וזה השמאל.

דסטה גדי יברקן: במקום שמעל שבעה מיליון אזרחי ישראל בעלי זכות הצבעה יבחרו מי יהיה ראש הממשלה שלהם, הם רוצים לתת לאדם אחד, לאדם אחד להחליט מי יהיה ראש ממשלה.

דסטה גדי יברקן: זה נקרא דיקטטורה.

אורלי לוי אבקסיס: הם מגיני הדמוקרטיה.

דסטה גדי יברקן: אפילו אביו של ראש הממשלה החליפי, טומי לפיד, זיכרונו לברכה, על הבמה הזו, על הבמה הזו אמר לאופיר פינס: אתה רוצה לתת לפקיד לקבוע מי יהיה ראש ממשלה?

דסטה גדי יברקן: מקווה שחיקיתי אותו נכון.

דסטה גדי יברקן: השמאל הישראלי פשוט עושה לנו הצגה, ההצגה הכי טובה בעיר.

מאי גולן: אבל נותנים להם לעשות את ההצגה.

מאי גולן: גדי, יש להם צבא של תקשורת.

דסטה גדי יברקן: גם אליהם נגיע.

דסטה גדי יברקן: דמוקרטיה פירושה שלטון הרוב, שדואג גם למיעוט.

דסטה גדי יברקן: אצל השמאל דמוקרטיה הייתה המלצה.

דסטה גדי יברקן: מסתבר, עד היום היא הייתה המלצה.

דסטה גדי יברקן: המיעוט רוצה להכתיב לרוב בניגוד לכל היגיון ונוהג.

דסטה גדי יברקן: השמאל חשוף במלוא כיעורו בזכות הממשלה שהקים.

דסטה גדי יברקן: הוא דיקטטורה סמויה שבזכות הממשלה הזו נחשף, והאמת יוצאת אל האור.

דסטה גדי יברקן: מפלגת השמאל הראשית, יש עתיד, מפלגה של איש אחד, דיקטטורה בהתהוותה.

דסטה גדי יברקן: אין בחירות ליושב-ראש, למוסדות, לתנועה, לרשימת חברי הכנסת.

דסטה גדי יברקן: פשוט, הדיקטטור קובע לבד.

דסטה גדי יברקן: תשאלו את חבר הכנסת עפר שלח, המוח שמאחורי הקמת יש עתיד.

דסטה גדי יברקן: האנשים הלא דמוקרטים האלה רוצים לנהל מדינה דמוקרטית, זה פשוט כמו שמן ומים, לא הולך ביחד.

דסטה גדי יברקן: לכן, הבלוף של השמאל שטוען שהדמוקרטיה היא אבן יסוד בחברה הישראלית – במקום לחזק את הדמוקרטיה הישראלית, השמאל מנסה להפוך את ישראל לעוד מדינה דיקטטורית במזרח התיכון.

דסטה גדי יברקן: אני רוצה לדבר על שלום, שלום מבחינת השמאל.

דסטה גדי יברקן: השמאל מדבר יפה בזכות השלום, אך לשמאל יש מושגים והגדרות משלו לשלום.

דסטה גדי יברקן: כל עוד אין בו ויתור ישראלי לטובת הפלסטינים, אזי אין מדובר בשלום מבחינת השמאל.

דסטה גדי יברקן: השמאל מעולם לא עשה שלום, למעט השלום עם ירדן שחתם עליו ראש הממשלה יצחק רבין, זיכרונו לברכה, איש השלום ומר ביטחון.

דסטה גדי יברקן: רבין מעולם לא ויתר על חלקי מולדת.

דסטה גדי יברקן: רבין אמר: תחילה ביטחון, אחר כך שלום.

דסטה גדי יברקן: בשמאל של היום – אפילו לרבין לא היה מקום בשמאל הסהרורי של היום.

דסטה גדי יברקן: השמאל של היום אומר: תחילה ויתור, אחר כך ויתור.

דסטה גדי יברקן: ככה היה הניסיון של אוסלו.

דסטה גדי יברקן: תחילה חימשו את הפלסטינים בנשק – אני פותח סוגריים כאן – בניגוד לשמאל, הפלסטינים לא שכחו את מטרתם: זה להשמיד את המדינה היהודית היחידה בעולם ולבנות עליה, על חורבותיה, מדינה פלסטינית.

דסטה גדי יברקן: השמאל שהביא את הסכמי אוסלו נתן את הנשקים לפלסטינים – והם תמכו באזרחי ישראל ואוטובוסים התפוצצו ברחובות ישראל.

דסטה גדי יברקן: השמאל הסהרורי של היום אפילו לא תומך בשלום באמת, לא מבין בשלום, וגם לא עושה שלום.

דסטה גדי יברקן: השמאל דיבר על מזרח תיכון חדש.

דסטה גדי יברקן: הימין בהובלת בנימין נתניהו, ראש הממשלה לשעבר ולעתיד, יצר מזרח תיכון חדש.

דסטה גדי יברקן: ראש הממשלה נתניהו, בחסות הנשיא טראמפ, הביא הסכמים היסטוריים עם מדינות ערב, ונוצר מזרח תיכון חדש והמשוואה השתנתה.

דסטה גדי יברקן: ישראל, שהפכו אותה לבעיה, הפכה לפתרון במזרח התיכון.

דסטה גדי יברקן: הפכה לדגל המוסרי במזרח התיכון, הפכה לדגל של הקדמה.

דסטה גדי יברקן: היא כבר ממזמן גם בעולם, אבל בוודאי במזרח התיכון.

דסטה גדי יברקן: מה שהשמאל הישראלי לא מבין – הערבים במזרח התיכון מבינים שללא ישראל חזקה, ישראל פשוט תיעלם.

דסטה גדי יברקן: מדינות ערב בדקו את זה, ניסו אותנו במלחמות.

דסטה גדי יברקן: ניסו את זה בחרב.

דסטה גדי יברקן: ניסו בפיגועים.

דסטה גדי יברקן: ניסו בכול.

דסטה גדי יברקן: ניסו בהשמצה.

דסטה גדי יברקן: עשו דה-לגיטימציה.

דסטה גדי יברקן: הקימו את ה-BDS, את כל שנאת היהודים בעולם, מממנים את זה.

דסטה גדי יברקן: לא הצליחו.

דסטה גדי יברקן: מהרגע שהם לא הצליחו, הם מבינים שאם הם לא יכולים עלינו, אז כדאי להם לחבור אלינו בשלום.

דסטה גדי יברקן: ועם ישראל פניו לשלום היו תמיד, ופניו לשלום יהיו.

דסטה גדי יברקן: אבל בלי ויתורים על מולדת, מבלי להיכנע לטרור, ולדאוג לכל אזרח שחי בתוכנו, שווים בין שווים במדינה יהודית ודמוקרטית – מה שהשמאל מנסה לפגוע בו, להפוך את מדינת ישראל למדינת כל אזרחיה.

דסטה גדי יברקן: ויש שם אנשים שמאמינים בזה, מפמפמים את זה.

דסטה גדי יברקן: חברי כנסת ממרצ ששולחים מכתבים לכל חברי הפרלמנט באירופה לבקש להחרים את ישראל בגלל ההתנחלויות, ובגלל שישראל כובשת באזורים מסוימים.

דסטה גדי יברקן: כן.

דסטה גדי יברקן: ישראל מעולם לא כבשה, היא שחררה את מולדת ארצנו ואת נחלת אבותינו.

דסטה גדי יברקן: לעומת השמאל הסהרורי, המדבר על שלום אבל לא עושה שלום – ובזמן שהשלום הגיע אל פתחנו, לכנסת הזו, לפני פחות משנה, ראש הממשלה החליפי, מי שעומד בראש השמאל היום, ברח מהמליאה, ואפילו לא השתתף.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב ראש, אתה ודאי זוכר את זה, הוא אפילו לא השתתף בהצבעה, ברח, לא תמך בהסכמי אברהם.

דסטה גדי יברקן: אבל היום הוא הולך לכל אותן מדינות על שטיח אדום, אפילו בלי להזכיר את מי שעמלו קשה על השלום החשוב הזה.

דסטה גדי יברקן: ולכן, השמאל מדבר שלום, הימין עושה שלום.

דסטה גדי יברקן: השמאל מוותר, הימין מחזק.

דסטה גדי יברקן: בזמן שהשמאל מדבר על שלום אוטופי שלא קיים במציאות, השמאל של היום עוד עלול להביא את ישראל לאסון, ולפגוע במדינה היהודית היחידה בעולם, שהיא על גבול של נס.

דסטה גדי יברקן: היא נס ופלא בימינו, ועל זה אנחנו מתווכחים השכם והערב.

דסטה גדי יברקן: אם הממשלה הזו – אמרתי, אדוני היושב-ראש, לפני כמה חודשים לחבר הכנסת מנסור עבאס, אמרתי לו: מה שצבאות ערב לא הצליחו לעשות – לכבוש את מדינת ישראל – הוא עם ארבעה מנדטים כבש את מדינת ישראל.

דסטה גדי יברקן: אנשים צחקו עליי, אמרו איך אתה מדבר?

דסטה גדי יברקן: ואיך אתה מדבר?

דסטה גדי יברקן: לא רק שהוא כבש את מדינת ישראל, היום גם באמצעות כמה סהרורים שיושבים על כס ראש ממשלה, ושרי הממשלה, ושולחן הממשלה, זמניים – אני קורא להם – הם הגדילו ראש לממן את חמאס ממשלם המיסים הישראלי, שלנו, של כולנו.

דסטה גדי יברקן: ומה שכואב לי ועצוב לי מאוד, ששומעים את זה משפחות השכול.

דסטה גדי יברקן: חברת הכנסת מאי גולן, ודאי את מכירה אותם, את רובם, באופן אישי.

דסטה גדי יברקן: משפחות השכול שמחבלים רצחו את ילדיהם, ואת ילדינו.

דסטה גדי יברקן: הם משלמים מס כשהם הולכים לבית קפה, משלמים מס על כל קנייה, והם לא מבינים שהשקל הזה עכשיו הולך לסנוואר, הולך לחמאס, לפת"ח מזמן אנחנו משלמים, למשפחות שהידים.

דסטה גדי יברקן: עד לאן תלך הבושה?

דסטה גדי יברקן: שישה שכירי חרב, בראשם נפתלי בנט, ראש הממשלה.

דסטה גדי יברקן: השמאל גייס שישה שכירי חרב, את שנוא נפשם.

דסטה גדי יברקן: בנט שנוא יותר מבנימין נתניהו.

דסטה גדי יברקן: הם מעריכים את ראש הממשלה לשעבר נתניהו יותר מבנט.

מאי גולן: גם ששת שכירי החרב שלו בזים לו.

מאי גולן: זה הקטע - - - בתשלום זה לא יקרה - - -

דסטה גדי יברקן: זה חמור.

דסטה גדי יברקן: אנחנו בכללים דמוקרטיים.

דסטה גדי יברקן: הבית הזה חווה המון הצבעות, קושי.

דסטה גדי יברקן: נעמוד בזה.

דסטה גדי יברקן: הדמוקרטיה הישראלית מספיק חזקה כדי לעמוד בזה.

דסטה גדי יברקן: אנחנו נעמוד בזה, אבל כשיבוא היום, דין הבוחר, חצי מהממשלה הזאת יראו את הכנסת הבאה מהסלון.

דסטה גדי יברקן: והעם הזה לא פראייר.

מאי גולן: הוא גם לא טיפש.

דסטה גדי יברקן: והוא לא טיפש.

דסטה גדי יברקן: העם רואה הכול, הוא זה שמחליט והוא זה שקובע.

דסטה גדי יברקן: כדי שהעם לא יחליט מי יעמוד בראשו, הם טוו תוכנית – איך אפשר לשלוט.

דסטה גדי יברקן: גם אם החוק הזה יעבור, חוק נתניהו, גם אם הוא יעבור, אנחנו נבוא לכאן עם 61 מנדטים פלוס, נחליף אותו בכנסת הבאה.

דסטה גדי יברקן: אנחנו נחליט מי יהיה ראש הממשלה.

דסטה גדי יברקן: נתניהו עומד בראש המחנה שלנו, והוא יהיה ראש הממשלה.

דסטה גדי יברקן: מה שהם מבזים, זה את הדמוקרטיה, את הבית הזה ואת חוקי מדינת ישראל.

דסטה גדי יברקן: לא אותנו ולא את העם.

דסטה גדי יברקן: העם יבחר בנו מחדש, אם אנחנו ראויים לו.

דסטה גדי יברקן: הרי לא היה תקדים בהיסטוריה העכשווית, הדמוקרטית, שיש בה בחירות, שראש ממשלה מכהן מתחת לאחוז החסימה.

דסטה גדי יברקן: אגב, חברת הכנסת מאי, ראש הממשלה נתניהו – אני אגיד גם את זה בהמשך – בנט, בסקרים מה שהוא מקבל זה בדיוק היחס שלו האמיתי.

מאי גולן: אתה מאמין שהוא מקבל את זה?

מאי גולן: אני לא מאמינה שהוא מקבל גם את זה.

מאי גולן: אני לא מאמינה.

מאי גולן: גדי, צריך לשאול את עצמנו שאלה: מי הם האנשים שמצביעים היום בעם ישראל לנפתלי בנט?

מאי גולן: מי הם?

מאי גולן: שיקומו ויראו את עצמם.

מאי גולן: אני לא מכירה כאלה.

דסטה גדי יברקן: אני מקווה שאזרחי מדינת ישראל, שרואים מה הממשלה הזאת – דרך אגב, הכול לגיטימי.

דסטה גדי יברקן: אנחנו מאמין, מכבד.

דסטה גדי יברקן: הממשלה הזאת היא ממשלה של כולנו לטוב ולרע.

דסטה גדי יברקן: נדאג להפיל אותה, וכל עוד היא קיימת, היא משרתת בדרכה את עם ישראל.

דסטה גדי יברקן: אבל הנכלוליות הזאת תסתיים מתישהו.

דסטה גדי יברקן: אבל אני רוצה לדבר על השמאל החברתי.

דסטה גדי יברקן: שמאל חברתי?

דסטה גדי יברקן: השמאל מדבר על צדק חלוקתי בזמן שהוא מחזיק ברוב העושר, ולא רוצה להתחלק.

דסטה גדי יברקן: זה נקרא ניתוק או פופוליזם.

מאי גולן: זה נקרא חונטה.

דסטה גדי יברקן: נציגי השמאל בכנסת מדברים על מחסור בדיור, בזמן שעשירי ישראל – רובם המכריע, כך אומרים – הם מהשמאל.

דסטה גדי יברקן: מחזיקים בדירות רבות להשקעה, וצעירים ישראלים גרים אצל הוריהם או בשכירות.

דסטה גדי יברקן: כדי למנוע את הסוגיה הזאת חוקקו חוק, וגם זה לא עזר.

דסטה גדי יברקן: השמאל מדבר על שוויון בעבודה, בזמן שרק 6% מהסגל האקדמי בישראל הם מזרחים.

דסטה גדי יברקן: זה נקרא מועדון חברים סגור לאנשים מאותה תרבות.

דסטה גדי יברקן: אינני יודע מאיזה, אבל ככל הנראה.

מאי גולן: קליקה, קליקה.

מאי גולן: אני ואתה לא נעבור סלקציה.

מאי גולן: גדי, אני ואתה לא עוברים שום סלקציה.

דסטה גדי יברקן: לזה קוראים התנשאות.

דסטה גדי יברקן: אני רוצה לדבר על ניצן הורוביץ, חברים, ואני באמת מכבד אותו, אבל בנושא של זכויות האדם, הוא התגלה כבלוף אחד גדול.

דסטה גדי יברקן: הוא ומפלגתו.

דסטה גדי יברקן: הם קמו על צדק חברתי, שוויון ודמוקרטיה; זעקו מכל פינה ומכל עבר מהי דמוקרטיה, וכמה חשובות זכויות האדם.

דסטה גדי יברקן: אביר זכויות האדם, שר הבריאות ניצן הורוביץ, שאמר, כשהיה באופוזיציה, שהחלטות משרד הבריאות נגועות בהחלטות פוליטיות, ולא החלטות מקצועיות למען בריאות הציבור.

דסטה גדי יברקן: את זה הוא אמר כשהוא היה באופוזיציה.

דסטה גדי יברקן: היום הוא עומד בראש הרומסים של זכויות האדם ברגל גסה.

דסטה גדי יברקן: הוא פועל אקטיבית בהרחקה של מעל מיליון אזרחי מדינת ישראל טובים, תורמים, שומרי חוק מכל הסקטורים: רופאים, פרופסורים, עובדי כפיים, אקדמיה.

דסטה גדי יברקן: מכל מגזר.

דסטה גדי יברקן: הם שמאלנים, ימנים, דתיים, חרדים.

דסטה גדי יברקן: מכל מגזר.

דסטה גדי יברקן: הוא מרחיק אותם מהמרחב הציבורי, בלי להציג חלופה אחרת ובלי לשמוע דעות מקצועיות נוספות של מומחים בנושא תחום הבריאות.

דסטה גדי יברקן: זה נקרא ציניות מחרידה.

דסטה גדי יברקן: ניצן הורוביץ, כשהיה באופוזיציה, אמר את הדברים הללו בצורה קשה לממשלה.

דסטה גדי יברקן: הוא האשים את שר הבריאות ואת הממשלה שהכול פופוליזם והכול פוליטי.

דסטה גדי יברקן: בוודאי לא נושא הבריאות.

דסטה גדי יברקן: בממשלה הקודמת, ראש הממשלה נתניהו מעולם לא עשה מסיבת עיתונאים וקרא למי שפחד להתחסן רוצח.

דסטה גדי יברקן: מעולם לא היה דבר כזה.

דסטה גדי יברקן: ראש ממשלת ישראל מאשים מעל מיליון אזרחי ישראל ברצח.

דסטה גדי יברקן: הוא אמר את זה במסיבת עיתונאים.

דסטה גדי יברקן: ועומדים שר הבריאות, ושריו מסיתים נגד ציבור שלם.

דסטה גדי יברקן: מקיימים ישיבת ממשלה לפרוטוקול.

דסטה גדי יברקן: שרי ישראל מדברים איך מסיתים את אזרחי ישראל אחד נגד השני.

דסטה גדי יברקן: וראש הממשלה נפתלי בנט מתווה את המסלול.

דסטה גדי יברקן: תאפשרו להורים לריב אחד עם השני, לשסות אותם.

מאי גולן: שיסוי, גם ממשלת שיסוי וריפוי ואיחוי.

דסטה גדי יברקן: כולנו וגם אני אגיד שוב את המובן מאליו.

דסטה גדי יברקן: אנחנו צריכים להיאבק במגפה הזאת ביחד, וכולנו צריכים לתרום את חלקנו בכנסת, בממשלה.

דסטה גדי יברקן: כל מי שנושא תפקיד ציבורי.

דסטה גדי יברקן: מי שצריך ללכת להתחסן, שיתחסן.

דסטה גדי יברקן: אני חליתי, התחסנתי.

דסטה גדי יברקן: אני בעד חיסונים, אבל מבחירה.

דסטה גדי יברקן: מי שרוצה – זה גופו.

דסטה גדי יברקן: חופש בחירה.

דסטה גדי יברקן: אותו שר בריאות, מה קרה לו פתאום?

דסטה גדי יברקן: מה קרה?

דסטה גדי יברקן: הוא כאילו מתנהג עכשיו כמישהו שהגיע מאיזו מדינה דיקטטורית, שלא מכיר שום דבר?

מאי גולן: הכיסא, גדי, הכיסא, הכיסא.

דסטה גדי יברקן: הדבר הזה חייב להסתיים, אדוני.

דסטה גדי יברקן: אני רוצה להגיד, אדוני היושב-ראש, במילה אחת.

דסטה גדי יברקן: במדינת ישראל, במדינה דמוקרטית יש שלוש רשויות חוקיות, ויש רשות אחת שמוסכמת על החברה ועל המדינה, והיא רשות התקשורת.

דסטה גדי יברקן: התקשורת, יש לה תפקיד חשוב מאוד בכל הדמוקרטיות בעולם.

דסטה גדי יברקן: לתקשורת יש אפילו שם, טייטל: התקשורת היא כלב השמירה של הדמוקרטיה.

דסטה גדי יברקן: כך צריכה להתנהל תקשורת.

דסטה גדי יברקן: לצערי הרב, התקשורת הישראלית בשנים האחרונות, ובעיקר בשנתיים ובשנה האחרונה, הפכה לכלב של הממשלה, ולא כלב השמירה של הדמוקרטיה.

דסטה גדי יברקן: לא יכול להיות מצב שחברי כנסת מהאופוזיציה יוציאו הודעה לתקשורת על העשייה שלהם, והתקשורת במשותף חוסמת מחברי כנסת מהאופוזיציה להגיע לציבור.

דוד ביטן: גדי, משפט סיכום.

דסטה גדי יברקן: אני מסיים.

דסטה גדי יברקן: למה?

דסטה גדי יברקן: כי זה לא תואם את הממשלה?

דסטה גדי יברקן: תקשורת שמשרתת אג'נדה אחת, אפילו לא פוליטית של שמאל וימין.

דסטה גדי יברקן: אדם אחד מייצג את רוב העם, והתקשורת בעניין הזה, לא רק שהיא נרדמה בשמירה, היא עזבה את עמדת השמירה.

דסטה גדי יברקן: היא לא נרדמה.

דסטה גדי יברקן: התקשורת עזבה את עמדת השמירה.

מאי גולן: אתה מחמיא להם, גדי.

מאי גולן: היא לא עזבה ולא אבדה.

מאי גולן: היא בכוונה עושה - - - היא הצבא של הממשלה הזאת.

דוד ביטן: תודה רבה לך.

דוד ביטן: חבר הכנסת עופר כסיף.

עופר כסיף: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, מייחסים לדנטה, בטעות, את המשפט: המקום הכי חם בגיהינום שמור למי שבזמנים של משבר מוסרי, שומר על ניטרליות.

עופר כסיף: היום, חברי קואליציה ממפלגות שמתיימרות להיות חברתיות, מפלגות שרואות בעצמן, בחלקן לפחות, תומכות בזכויות אדם, כמו העבודה, מרצ ורע"מ – לא רק שומרות על ניטרליות, תוך שימוש בסיסמת הסטטוס קוו אל מול פשעי האפרטהייד והטיהור האתני בשטחים הכבושים, אלא גם נוקטות עמדה בעד תקציב הפוגע במוחלשים ומעמיק את הכיבוש.

עופר כסיף: ממרכיבים אחרים בקואליציה אין לי ציפיות יותר מדי, אבל משלוש הסיעות האלה היינו אמורים לצפות למשהו אחר.

עופר כסיף: היינו אמורים, בטעות אולי.

עופר כסיף: אין סטטוס קוו עם הכיבוש והאפרטהייד של ממשלת הימין השונאת ערבים, חרדים, מבקשי מקלט ועניים.

עופר כסיף: מרכיבי הממשלה לגווניהם מתייחסים לאוכלוסייה הערבית כאל צרכנים ולא כאל אזרחים.

עופר כסיף: כלומר, הם מתייחסים אליהם ביחסים של מכירה וקנייה, תן וקח, במקום ביחס אזרחי של זכויות, זכויות מוקנות.

עופר כסיף: אותה הממשלה מעלה את מחירי המזון ומחירי המוצרים הבסיסיים האחרים.

עופר כסיף: היא מספחת ובונה בהתנחלויות, מעלה את התמיכה הכספית במוסד המפוקפק המכונה באלפי מירכאות "אוניברסיטת אריאל", המצוי על אדמה פלסטינית שדודה.

עופר כסיף: התקציב שעולה להצבעה מראה שבממשלת "השינוי", במירכאות, עדיין מאמינים ברעיון העוועים של שפיכת כל הכסף על העשירים מתוך שכנוע שיטפטף מטה על שאר החברה.

עופר כסיף: האמת היא שלא כסף יטפטף על המובטלים והעניים אלא משהו אחר.

עופר כסיף: אני לא אומר מה, אני רק אומר שמרכיבי הממשלה עומדים על המקפצה כשהם מטפטפים את זה על הציבור.

עופר כסיף: סוגדי גנרלים וחובבי מדים למיניהם מקשקשים על שוויון בנטל כשמדובר על גיוס אנשים בניגוד לצו מצפונם.

עופר כסיף: מה לגבי השוויון האמיתי בנטל, דהיינו – בנטל הכלכלי?

עופר כסיף: מתי תתחילו לדרוש מבעלי ההון והעשירים לשלם את חלקם הראוי?

עופר כסיף: משרד האוצר מטיל את עול הקורונה במקום על השבעים והדשנים, שיצליחו להתמודד עם הקושי, על המעמדות הנמוכים ביותר, ויביא לקריסתם.

עופר כסיף: מול משפחות מרובות ילדים שצורכות כלי פלסטיק זו ממשלה סביבתית.

עופר כסיף: אני אתן רעיון לממשלה, אם כל כך אכפת לכם, אדוני השר, מהסביבה – סבסדו כלים חד-פעמיים מתכלים.

עופר כסיף: יש כלים כאלה, מבמבוק, מדקל – סבסדו אותם כדי שאותן משפחות מרובות ילדים וקשיי יום יוכלו לרכוש אותם.

עופר כסיף: אז גם לא יוטל עליהם העומס וגם לא ייווצר נזק לסביבה.

עופר כסיף: אבל לעומת זאת, מול הטייקון אלוף המזהמים, עידן עופר, ממשלת ישראל לא כל כך סביבתית, אחרת איך היא מאפשרת לו להמשיך להרעיל ולסרטן אותנו עבור רווח?

עופר כסיף: איך מוותרים על 65 מיליון ש"ח מיסים מהמפעל שלו שמייבש את משאב הטבע היקר של כולנו, ים המלח?

עופר כסיף: אתמול בנאומו בוועידת האקלים הראה ראש הממשלה עד כמה הוא וממשלת הימין בראשותו מנותקים ומרוחקים מהפתרונות שמוצאים בשאר העולם למשברים שבהם אנחנו נתונים.

עופר כסיף: הוא בטוח שהמערכת הכלכלית הקפיטליסטית המבוססת על חמדנות וחזירות, אותה מערכת שתלויה בצמיחה בלתי פוסקת שמכלה את הכוכב כמו הלא-כלום מהסיפור שאינו נגמר, היא שתציל אותנו, בעזרת מילים מחופשות כמו "יזמות" ו"חדשנות"?

עופר כסיף: התשובה היא – לא.

עופר כסיף: הפתרון הפוך לחלוטין.

עופר כסיף: צריך להוריד את הנטל מהרוב המוחלט של אזרחי המדינה ולהשית אותו על האלפיון העליון.

עופר כסיף: במקום לתקוף עד כדי אנטישמיות קהילות כמו החברה החרדית ולהאשים את אחת הקהילות המוחלשות ביותר בזיהום, אפשר לקחת דוגמה מהשימוש הנרחב של חרדים במוצרים בשימוש חוזר בגמ"חים ולהרחיב את פעילותם של גמ"חים במימון המדינה גם לציבור החילוני.

עופר כסיף: כדי לממן פרויקטים ציבוריים חשובים כמו תחבורה ציבורית, דבר ראשון הייתי אומר פה לממשלה ולשרת התחבורה – תדאגו קודם כול שהרכבות יחזרו לעבוד בשעות הערב, בימי שישי ובמוצאי שבת.

עופר כסיף: כדי לממן פרויקטים ציבוריים חשובים כמו תחבורה ציבורית וחינוך חינם מגיל אפס, על מנת לשפר את התנאים של המחנכות והרופאות, לטובת כל זאת ועוד יש לחייב את האלפיון העליון להשיב את ההטבות המופקרות שקיבל על חשבון הציבור מממשלות נתניהו, הסמל של ישראל הראשונה, השבעה והנהנתנית, וממשיכי דרכו בממשלה הנוכחית.

עופר כסיף: ונתחיל בתעשיות המזהמות שפוגעות בבריאות של כולנו והורסות את הארץ שכולנו – יהודים וערבים, רואים בה בית.

עופר כסיף: ברצוני להתייחס למאמרה של עו"ד טלי ניר, מנכ"לית עמותת 121 – מנוע לשינוי חברתי, שמנתחת את ההבטחות החברתיות של התקציב והמציאות בפועל, בכמה נקודות באתר של שיחה מקומית.

עופר כסיף: התוכנית הכלכלית כוללת קיצוץ של 1.5% בתקציבי משרדי הממשלה בטענה הבלתי-מבוססת שכך מתחייב בשל העלאת תקציב הבריאות – העלאה ראויה, אגב, גם אם לא מספקת.

עופר כסיף: הקיצוץ משפיע על פרויקטים חשובים בתחומים של חינוך ורווחה, דיור ועוד, בתקופה שבה ציבור רחב נזקק להם כל כך.

עופר כסיף: התוכנית הכלכלית כלל לא עוסקת ביצירת משרות חדשות, לא במגזר הציבורי המורעב בתחומים כמו בריאות, רווחה, חינוך ותשתיות, לא באמצעות פיתוח מוסדות ראויים להכשרה מקצועית במימון המדינה, ולא על ידי יצירת תמריצים משמעותיים למעסיקים כדי שיעסיקו יותר עובדים, בעיקר בפריפריה וביישובים הערביים.

עופר כסיף: העלאת גיל הפרישה לנשים – מרכיב שמרכזיותו בתוכנית הכלכלית, כך נזכור, תפגע בהכנסתן של נשים שתעבודנה בשכר נמוך אחרי גיל 62 אך לא תהיינה זכאיות יותר לקצבת זקנה.

עופר כסיף: הפגיעה הקשה ביותר תהיה בנשים שמסתמכות על קצבת הזקנה כדי להתקיים ותוכלנה לקבלה רק מגיל 65.

עופר כסיף: ארגוני הנשים ניהלו מאבק מרשים להכנסת כלים משלימים לתמיכה בנשים שעובדות במקצועות שוחקים או נפלטו מהעבודה, אך הצעדים המוגבלים שלהם הסכים האוצר לא יסייעו לכולן מכיוון שמבטיחים רק תמיכות קצרות טווח, ויסייעו בעיקר למי שיהיו מסוגלות להמציא את עצמן מקצועית מחדש.

עופר כסיף: אחת המכות האיומות ביותר שמנחית תקציב נוראי זה והתוכנית הכלכלית הנלווית לו נוגעת כמובן לקיזוז קצבת הזקנה לפנסיונרים עובדים.

עופר כסיף: התוכנית הכלכלית אמנם העלתה את הדיסרגרד ל-6,750 שקל החל מינואר 2022, אך הסכום הזה לא מספיק כדי לאפשר למי שהפנסיה שלהם נמוכה מאוד להמשיך לחסוך וגם לחיות בכבוד.

עופר כסיף: הכלכלנית הראשית, למשל, המליצה להעלות את הרף לשכר הממוצע במשק, אך המלצתה נדחתה.

עופר כסיף: קצבת הנכות הכללית עולה ב-400 שקל בלבד, ומגיעה לרמה של 3,700 ש"ח לחודש בלבד.

עופר כסיף: קשישים בעלי מוגבלות אינם נכללים בתוכנית וימשיכו לקבל רק 2,880 שקל בחודש.

עופר כסיף: אלה סכומים שלא מאפשרים חיים בכבוד, אף לא את החיים עצמם, אם לצטט מישהו שבדרך כלל לא ראוי לציטוט.

עופר כסיף: ההעלאה של השלמת ההכנסה לגמלאים מעל גיל 70 שהכנסתם מקצבת זקנה או מכל מקור נוסף אינה עולה על כ-2,200 שקל לחודש, אף היא אינה מספקת.

עופר כסיף: לפי התוכנית, הכנסת הגמלאים הללו תעלה עד ל-3,700 שקל בלבד, 70% משכר המינימום, סכום שעדיין לא מאפשר חיים סבירים.

עופר כסיף: השימוש במנגנון השלמת הכנסה גם מגביל את התוספת רק לאלה שכבר כילו את חסכונותיהם.

עופר כסיף: גם דמי אבטלה מלאים ימשיכו להימנע ממפוטרים שמקבלים קצבאות זקנה, מזונות, השלמת הכנסה ותוספת תלויים לקצבת הנכות.

עופר כסיף: ב-2020 העבירה הממשלה הקודמת הוראת שעה שתיקנה את המעוות ואפשרה מתן דמי אבטלה מלאים למפוטרים בקבוצות אלה, אך היא תפוג בדצמבר הקרוב.

עופר כסיף: במקום להבטיח תיקון קבוע של החוק, הממשלה מתעלמת מהנושא והעיוות יחזור לפגוע במפוטרים הפגיעים ביותר מינואר 2022.

עופר כסיף: ההבטחות להקצות 100 מיליון ש"ח לביטחון תזונתי בבסיס התכווצו במכבסת המילים לכדי 46 מיליון בלבד.

עופר כסיף: כאשר יש בישראל כ-1.5 מיליון איש שחיים בחוסר ביטחון תזונתי, גם 100 מיליון לא היו מספיקים, ודאי שלא הסכום המכווץ שעליו הוסכם בממשלה.

עופר כסיף: מדובר ב-300 שקל לשנה לאדם, כולל עלויות תפעול.

עופר כסיף: רק 200 מיליון שקל הוקצו בתוכנית הכלכלית לטובת המעבר של החינוך בגיל הרך לאחריות משרד החינוך.

עופר כסיף: זהו תקצוב נמוך שלא יכול לתת מענה הולם לצורכי הפעוטות ולזכותם בחינוך אמיתי.

עופר כסיף: התקצוב הזה לא מאפשר הכשרה לצוותים או יחס מספרי הולם בין מחנכות לפעוטות.

עופר כסיף: במסגרת התוכנית לגמישות ניהולית, מה שנקרא, שהוכנסה לתוכנית הכלכלית, בתי ספר שיוכיחו יכולות יקבלו תקציבים נוספים, אף שדווקא להם יש בדרך כלל תקציבים גמישים נוספים מההורים ומהרשות המקומית.

עופר כסיף: חינוך הוא היסוד למוביליות חברתית, או לפחות לאפשרות, והוא הדרך לאפשר לילדים משכבות מוחלשות להגשים את עצמם.

עופר כסיף: הדרך הנכונה היא לא לחזק את בתי הספר החזקים ממילא אלא דווקא את בתי הספר המוחלשים, אדוני השר, ואני יודע שאתה מאוד רגיש לנושא.

עופר כסיף: התקציב כולל הקצאה מינימלית של כ-50 מיליון שקל למימון התוכנית הלאומית למניעת אלימות במשפחה ואלימות נגד נשים.

עופר כסיף: ההקצאה לא מספקת, והתוכנית - - -

מאיר כהן: בצדק.

עופר כסיף: ההקצאה לא מספקת.

מאיר כהן: אתה מדייק בדרך כלל, ולכן אני שותק.

מאיר כהן: זו תוספת.

עופר כסיף: ההקצאה לא מספקת, התוכנית לא תגיע אפילו למחצית.

עופר כסיף: מה שהיה נדרש זה 250 מיליון.

עופר כסיף: לפי הנתונים שיש לי, התקציב להפעלה מלאה של התוכנית הוא 250 מיליון; התקציב הזה לא מגיע.

עופר כסיף: ללא תקצוב ראוי לא ניתן יהיה לשפר את יכולת האכיפה, לחזק את מרכזי ההגנה והסיוע לנשים ואת מנגנוני הטיפול והשיקום.

עופר כסיף: ניכר שמשרד האוצר לא רואה בני אדם אלא רק מספרים.

עופר כסיף: אל מול עיניו עומדת הנגזרת התקציבית, לא קורבן ההתעללות.

מאיר כהן: מעולם, ב-20 שנה שחלפו, מעולם לא התווספו 155 מיליון ש"ח לטיפול באלימות במשפחה.

מאיר כהן: זה לא נכון.

עופר כסיף: אדוני השר, אני מדבר על אם התקציב הוא תקציב מספק.

עופר כסיף: ההשוואה - - -

מאיר כהן: אני משער שכל ממשלה שאתה – אני משער שלא תהיה שותף לה, כי אתה לא נוטה – כל ממשלה שתביא תקציב, אתה תעלה ותגיד שהוא לא מספיק.

עופר כסיף: אני אומר שהוא לא מספק על בסיס עובדות.

עופר כסיף: אגב, אני גם יכול להוסיף ולומר, בתור מי שיושב בוועדת הכספים וגם טרח להיות נוכח כמה שאפשר ברוב הישיבות בוועדת הכספים הנוגעות לתקציב, אחת מהנקודות שהעליתי יחד עם חבריי ובשם סיעתי, כמובן, פעם אחר פעם אחר פעם, זה באמת תקציבים שאינם מספיקים לדברים בסיסיים, בין אם הם דברים חברתיים ובין אם הם דברים אחרים.

עופר כסיף: ואני נותן פה רשימה ארוכה של דוגמאות, שהן רק קצה הקרחון.

עופר כסיף: עכשיו, גם בנושא של טיפול באלימות במשפחה ואלימות נגד נשים, זה יכול להיות – בוא נניח אפילו – שהתקצוב יותר טוב ממה שהיה קודם, אבל זה עדיין לא נותן מענה.

עופר כסיף: ואני חוזר ואומר: המספר כדי לתת מענה הולם – תראה, לתת מענה הולם זה שלא תהיה תופעה כזאת בכלל.

עופר כסיף: אז אנחנו לא מדברים על זה כרגע, לצערי הרב.

עופר כסיף: הלוואי שנגיע לימים שבהם לא יצטרכו לתת מענה לאלימות במשפחה ואלימות נגד נשים כי הדבר הזה לא יהיה, אבל בתוך המסגרת הלא אידיאלית והלא מושלמת שאנחנו חיים בה אז צריך גם תקציב לזה.

עופר כסיף: התקציב הקיים או התקציב הנדרש, לצערנו, בשל הנסיבות הוא 250 – 250 מיליון.

עופר כסיף: אין את התקציב הזה, ורחוק מכך, ולכן אין בזה מענה, גם אם הוא יותר טוב ממה שהיה בממשלות קודמות.

עופר כסיף: אומנם לפי הדיווחים בנק ישראל המליץ השנה, ב-2022, להגדיל את תקציב המדינה ל- 468.23 מיליארד שקל כדי לאמץ השקעות בתשתיות ובחינוך ולהאיץ את ההתאוששות הכלכלית והצמיחה.

עופר כסיף: אימוץ המלצה זו עדיין היה מותיר תקציב נמוך יחסית להוצאות האזרחיות והחברתיות ולא היה מאפשר להשוות שירותים חברתיים לממוצע במדינות ה-OECD, אבל הוא היה מבטיח תקציב גבוה ב-15 מיליארד שקל מהתקציב שהוגש לכנסת.

עופר כסיף: אבל באוצר, במקום להשקיע בהתאוששות החברה והמשק ממשבר הקורונה בכל תחומי החיים, ממשיכים במאמץ השחוק למנוע עד כמה שאפשר את הגידול במסגרת התקציב והטלת מיסים על האלפיון העליון.

עופר כסיף: אדוני השר, אם תקשיב לי רק לשנייה – מאיר.

דוד ביטן: כבוד השר.

עופר כסיף: אדוני.

מאיר כהן: סליחה.

עופר כסיף: אני רוצה להדגיש פה, בהמשך למה ששוחחנו קודם ובאופן גם יותר כללי, יש – לפני שאני ממשיך ביותר פרטים – שתי בעיות יסודיות שחייבים לתת עליהן את הדעת.

עופר כסיף: אחת, זה ההתעקשות של האוצר, וממילא של הממשלה, לא להגדיל את הגירעון ולא להשקיע בהתאוששות של החברה.

עופר כסיף: זאת אומרת, לא להגדיל את מסגרת התקציב.

עופר כסיף: זה דבר אחד.

עופר כסיף: כולנו יודעים – אני בטוח שגם אדוני יודע – כולנו יודעים שבנסיבות הקיימות הריבית על גידול בגירעון היא ריבית מאוד מאוד נמוכה.

עופר כסיף: היום יש תנאים שאולי היו הרבה פחות בעבר – בלי להיכנס לוויכוח האידיאולוגי על סיפור גירעון התקציב – יש תנאים להגדיל את הגירעון.

עופר כסיף: בוחרים לא לעשות את זה, אחרי שנתיים של משבר כל כך חמור.

עופר כסיף: יתרה על כך, וגם את זה הזכרתי עכשיו, הטלת מיסים – ואני עוד אחזור עוד מעט לכל הנושא של מיסוי פרוגרסיבי, עד כמה שהזמן יאפשר לי – אבל הטלת מיסים צריכה להיות על האלפיון העליון, אלו שכיניתי קודם "העשירים והדשנים".

עופר כסיף: לא יכול להיות שהרוב המוחלט של הגזרות יוטל בסופו של דבר על המוני ישראל, על האנשים המוחלשים ביותר.

עופר כסיף: הדבר הזה הוא בלתי נסבל, ולצערי, זה מה שהממשלה בחרה לעשות.

עופר כסיף: בעוד שלממשלת השינוי לרעה אין אף פעם מספיק כסף לחברה, לרווחת אזרחיה ולטובת חייהם, למלחמות ומוות תמיד יש ויש.

עופר כסיף: כלי משחית והרג תמיד ימומנו; הכשרה לדיכוי ורדיפה תמיד תתוקצב.

עופר כסיף: דוגמה להתעלמות של הממשלה והאוצר מבני אדם הוא השימוש, שכבר הפך מובן מאליו, בחוק ההסדרים האנטי-דמוקרטי.

עופר כסיף: לפי שלמה סבירסקי, מאז 1985 חוק ההסדרים מעורר התנגדות רבה שנה אחרי שנה – אנחנו יודעים את זה.

עופר כסיף: יש המבקרים את הפגיעה בדמוקרטיה בכך שאגף התקציבים באוצר נוטל לעצמו סמכויות חקיקתיות שעה שהוא כופה על הכנסת לאשר עשרות רבות של חוקים במהלך אחד, ויש המבקרים את הזלזול בממשלה ובכנסת בכך שהשרים והח"כים, כל אחד בתורו, נדרשים לנקוט עמדה בתוך זמן קצר במקבץ גדול של נושאים.

עופר כסיף: אחד היועצים המשפטיים לשעבר לממשלה ניסח זאת כך, ואני מצטט מתוך בג"ץ מ-2004, ונאמר בו כך: אין מקום לרכז נושאים רבים, אשר אין מניעה לדון בהם בדרך הרגילה, לתוך ישיבת ממשלה אחת – הכוונה לישיבת הממשלה המאשרת את הצעת תקציב לפני הגשתו לאישור הכנסת – שבה אין אפשרות מעשית לקיים דיון מפורט בכל הצעה והצעה.

עופר כסיף: לכן יש להימנע מלהצמיד לדיוני התקציב הצעות שאינן חלק אינטגרלי.

עופר כסיף: קיום הצבעה אחת על נושאים שאינם קשורים זה לזה עלול לפגוע בחוקיות ההחלטה.

עופר כסיף: הכללת תיקונים רבים של חוקים שונים בנושאים שונים בהצעת חוק אחת אינה עולה בקנה אחד עם מדיניות משפטית ראויה.

עופר כסיף: סוף ציטוט.

עופר כסיף: ברוח הדברים אלה, הצעת חוק ההסדרים הנוכחית ראויה לכל ביקורת על שהיא כוללת הצעות לשינויים בעשרות נושאים, ובהם: תקשורת דיגיטלית בין האזרחים לממשלה; תקנות בדבר דיווח כספי של תאגידים ממשלתיים; מיזמים של פינוי בינוי; העלאת גיל הפרישה לנשים; האפשרות לנוכחות אלקטרונית של נאשם בהליכים משפטיים; קידום שכירות מוסדית ארוכת טווח, שרק תעשיר יזמים רודפי רווח; שינויים בתחום בטיחות אש – כבאות; ניקוז מי שיטפונות ועוד כהנה וכהנה.

עופר כסיף: יש הרבה מאוד דוגמאות, אני אדלג עליהן מפאת קוצר הזמן.

עופר כסיף: קשה להאמין וקשה עוד יותר לקבל בהכנעה פרויקטים רב-שנתיים בעלות של מיליארדים רבים, כדוגמת פרויקט המטרו במרכז הארץ, לצד דיון מפורט במימון טיפולי שיניים; איום של ממש בשינוי יחסי הכוחות בממשלה בדמותו של מרכז רגולציה לצד ייעול מערך הכשרות, וכן הלאה וכן הלאה.

עופר כסיף: גם כך, התקציב החברתי שלנו קטן משמעותית מזה של ארצות אירופה המערבית, שאליהן אנו רוצים להשתוות לכאורה.

עופר כסיף: לפי נתוני בנק ישראל, בעוד שהתקציב החברתי שלנו היה ב-2018 שווה ערך ל-32.3% מהתמ"ג, הממוצע בארצות ה-OECD עמד באותה שנה על 40.9%, ובארצות ה-OECD המבוססות ביותר הוא עמד על 51.4% מהתמ"ג.

עופר כסיף: זה אומר שמדינת ישראל אומנם מספקת לתושביה את מרבית השירותים החברתיים שהאירופים מקבלים – בריאות, חינוך, רווחה, דיור, ביטוח לאומי – אבל ברמה ובהיקף פחותים.

עופר כסיף: עם התקציב החברתי הקיים קשה לממן את כל כוח האדם הרפואי הדרוש, קשה לצמצם את מספר התלמידים בכל הכיתות, קשה להחזיק במלאי מספיק של דיור ציבורי, קשה להעניק קצבת זקנה נדיבה יותר.

עופר כסיף: איך מגדילים את התקציב החברתי?

עופר כסיף: אדוני השר, אני אשמח אם תקשיב.

עופר כסיף: איך מגדילים את התקציב החברתי?

עופר כסיף: תשובה אחת היא לצמצם את תקציב הביטחון ולהעביר את הכספים למשרדים החברתיים.

עופר כסיף: תקציב ההוצאה של משרד הביטחון יגדל הפעם ויעמוד על כ-62.3 מיליארד שקל – בשנת 2021 זה היה, סליחה, וכ-60 מיליארד שקל בשנת 2022.

עופר כסיף: מדובר בגידול של כ-4 מיליארד שקל בשנת 2021 ושל 1.6 מיליארד שקל בשנת 2022.

עופר כסיף: הסדר מדיני עם הפלסטינים יכול לעזור לקצץ בהוצאות הביטחון, מעבר לסיבות אחרות שהסדר כזה הוא ראוי - - -

דוד ביטן: אתה יודע, פינינו את עזה והתקציב רק עלה.

דוד ביטן: אני מזכיר לך את זה.

עופר כסיף: לא פינו.

עופר כסיף: השאלה אם אני מסכים שפינו.

דוד ביטן: פינינו את עזה, מה לעשות?

עופר כסיף: אתה רוצה שאני אגיד לך את דעתי לא על חשבון זמני?

עופר כסיף: אני אשמח.

דוד ביטן: לא, לא צריך.

דוד ביטן: אבל רק שתדע שזה לא מקטין אף פעם.

עופר כסיף: לא, זה יקטין, אני גם אסביר.

דוד ביטן: זה רק מעלה.

עופר כסיף: שהרי משטר האפרטהייד ורדיפת העם הפלסטיני בשטחיו הכבושים, ההפצצות התכופות על רצועת עזה וההגנה כביכול על עשרות התנחלויות הם המהווים את העיסוק העיקרי של מה שמכונה גופי הביטחון, והם הכרוכים בתקציבים גדולים, לצד תשלומי הפנסיות המנופחות.

עופר כסיף: ספר עיקרי התקציב של האוצר נותן כמה דוגמאות.

עופר כסיף: מערכת הביטחון קיבלה תוספת של כ-7 מיליארד ש"ח בעקבות טבח צוק איתן, ו-2.2 מיליארד ש"ח בגין מתקפת שומר החומות.

עופר כסיף: במילים אחרות, הסדר מדיני עשוי לסייע בהמרת ההוצאה הביטחונית בהוצאה חברתית.

עופר כסיף: לא רק זה, הוא גם יכול לסייע ליצירת יציבות כלכלית לעידוד השקעות זרות ולצמיחת התמ"ג, מה שיקטין את משקל תקציב הביטחון.

עופר כסיף: אבל אין די בצמצום תקציב הכיבוש והמלחמה כדי להעלות את ההשקעות בבריאות, חינוך ורווחה.

עופר כסיף: ב-2016 טענה ד"ר קרנית פלוג, נגיד נגידת בנק ישראל דאז, כי אחת הסיבות העיקריות לכך שישראל רחוקה מרמת השירותים האזרחיים של ארצות אירופה היא רמת התקצוב הנמוכה של שירותים אלה בישראל, והוסיפה כי היה מקום לגבות עוד 50 מיליארד שקל מיסים בישראל בשנה ולהפנות את הכסף הזה במלואו למתן שירותים אזרחיים לתושבים.

עופר כסיף: מן הראוי שהמיסוי יהיה פרוגרסיבי.

עופר כסיף: אל לו להתבטא בהעלאת מס ערך מוסף למשל, שהוא מס בלתי צודק בעליל משום שהוא חל בשיעורים זהים על כל רוכשי המוצרים, עניים ועשירים כאחד.

עופר כסיף: המיסוי חייב להיות צודק, כזה המוטל בשיעורים העולים עם עליית ההכנסה, ומן הראוי למסות לא רק את ההכנסה אלא גם את העושר.

עופר כסיף: ממשלת בנט פועלת בכיוון ההפוך, וכל זאת בתמיכת העבודה, מרצ ורע"מ.

עופר כסיף: התקציב וחוק ההסדרים מעמיקים את הכיבוש, הסיפוח והאפרטהייד, פוגעים במעמד האזרחי של אזרחי ישראל הערבים הפלסטינים.

עופר כסיף: הם ימנים קיצוניים ואנטי-חברתיים, מחלישים את המוחלשים ומענים את העניים.

עופר כסיף: הגענו לרגע המכריע שבו עליכם לבחור אם אתם בצד שבעד הכיבוש והמלחמה, הצד ששונא עניים, ערבים וחרדים, או בצעד שבעד הנגד.

עופר כסיף: לא נשאר לי זמן, נכון?

דוד ביטן: לא, לא נשאר.

עופר כסיף: לא נשאר.

עופר כסיף: טוב, תודה רבה.

דוד ביטן: כבוד השר, ראיתי שרצית להתייחס, אתה רוצה שתי דקות להגיב?

דוד ביטן: משם, אין בעיה.

מאיר כהן: אני רק רוצה, אדוני היושב-ראש, גברתי המזכירה, עופר ידידי וחברת הכנסת מאי גולן – זהו, רק אנחנו פה?

מאי גולן: חבר הכנסת גדי יברקן.

מאיר כהן: אה, וחבר הכנסת גדי יברקן.

מאיר כהן: אני רק רוצה להגיד משהו, אני אוהב לשמוע את הנאומים שלך, אתה נכנס לפרטים.

מאיר כהן: אבל בסופו של דבר צריך להבין שדווקא בנושאים שעליהם דיברת יש פריצת דרך.

מאיר כהן: ההוספה המשמעותית הזאת של 900 מיליון שקל לתקציב הנכים, להסכם עם הנכים, היא הוספה משמעותית מאוד מאוד, ולא בכדי, ובאמת אני לא מכיר הרבה מאוד ממשלות ששבוע לפני מקבלות החלטה להוסיף עוד 900 מיליון כאשר - - -

דוד ביטן: אבל, מאיר, זה חוק שאנחנו חוקקנו.

דוד ביטן: זה לא שעשיתם פה משהו מיוחד.

דוד ביטן: הייתם צריכים לתת להם והורדתם מהתקציב.

מאיר כהן: דוד, ממש לא.

מאיר כהן: אנחנו - - -

דוד ביטן: טוב, אני אתייחס לזה כשאני אדבר.

מאיר כהן: דוד, את מה שאתם חתמתם – התחייבנו, נתנו לגמרי.

מאיר כהן: בנוסף לכך הוספנו עוד 900 מיליון.

דוד ביטן: זה לא נכון.

מאיר כהן: לא, אל תגיד לי "זה לא נכון", תסתכל.

דוד ביטן: 4.2 מיליארד הייתם צריכים לתת.

דוד ביטן: נתתם?

מאיר כהן: יש.

מאיר כהן: יש 5.7 בסך הכול הכללי.

מאיר כהן: בוודאי ובוודאי.

מאיר כהן: יש 4.2 והוספנו על זה עוד 900 ועוד דברים שהם חשבונאות שנתית של תוספות, התייקרויות וכאלה וכאלה.

מאיר כהן: הדבר השני, לגבי האלימות במשפחה, עופר.

מאיר כהן: אתה יודע, יש פעם ראשונה הקצאה של כל כך הרבה כסף שיושבים מוחות – ואתה מוזמן – יושבים אנשים מומחים במקצוע ומנסים לחשוב איך נעשה את זה אחרת, לא more of the same, אלא לקחת עוד מיומנויות, עוד מענים שפותחו בקהילה כדי להביא אותם.

מאיר כהן: אין בעיה של כסף.

מאיר כהן: יש בעיה שצריכים לחשוב קצת אחרת.

מאיר כהן: אני מדבר על הנושא שאתה דיברת.

מאיר כהן: בוודאי ובוודאי שכל תקציב וכל העלאה היא מבורכת בשאלות החברתיות, אבל אתה תמיד יכול לעלות ולהגיד: זה לא מספיק.

מאיר כהן: אני אומר בוודאות, ועשיתי השוואה בין התקציב הזה לתקציבים אחרים – בהיבטים החברתיים זה תקציב מצוין.

מאיר כהן: מצוין.

מאיר כהן: תודה.

דוד ביטן: תודה, כבוד השר.

דוד ביטן: חברת מאי גולן.

מאי גולן: יש פה יותר מדי אנשים, אדוני היושב-ראש.

דוד ביטן: לא נורא, כך לא תתרגשי יותר מדי.

מאי גולן: כן, בדרך כלל אני מתרגשת.

מאי גולן: פשוט, אתה יודע, שלא יפריעו לי.

מאי גולן: אבל לא נורא, יש פה את האנשים החשובים בעיקר.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אורחים נכבדים, אנחנו בעיצומו של מסע ההונאה והרמייה הגדול ביותר שהיה פה מאז הקמתה של מדינת ישראל.

מאי גולן: הגדול ביותר.

מאי גולן: אם מישהו חושב שהתבלבלנו אז אנחנו ממש לא מבולבלים.

מאי גולן: אנחנו מאוד מפוכחים לגבי מה שקורה לנגד עיננו.

מאי גולן: אני רק רוצה לשאול את שר החוץ לפיד, שכמובן לא נמצא פה, אתה, שעשית סרטונים, שעשית קמפיין שלם שכולו מושתת על משפט אחד: "איפה הכסף?

מאי גולן: ".

מאי גולן: "איפה הכסף?

מאי גולן: " שאלת.

מאי גולן: באמת לקחת סרטון שבו הראית שטרות-שטרות של כסף והראית איך אתה מעביר אותם מצד אחד לשני: לוקח אותם מהצד הזה – נותן אותם לבתי חולים; מהצד הזה – לחינוך; מהצד הזה – לרווחה.

מאי גולן: אתה באמת איש החברה הישראלית, הראית איך אתה מעביר כספים.

מאי גולן: אז אני באמת שואלת כאן היום: איפה הכסף?

מאי גולן: איפה הכסף לחיילים?

מאי גולן: איפה הכסף לקשישים?

מאי גולן: איפה הכסף לחד-הוריות?

מאי גולן: איפה הכסף למשפחות השכולות מהצד הנורמלי של המפה הפוליטית?

מאי גולן: איפה הכסף לניצולי השואה, לילדים הערבים, לעניים?

מאי גולן: הרי הפרזנטור לפיד באמת מכר לנו את הבלוף הזה, את הלוקש הזה, שכשהוא יהיה בעמדת הכוח הוא יעביר את הכסף מהצד הרע, מה שנקרא, לצד הנכון.

מאי גולן: אז בואו נראה עכשיו באמת לאן הולך הכסף של הממשלה הנורמלית שלכם שהקמתם.

מאי גולן: כי בממשלה הנורמלית של לפיד – תזכרו, אנחנו לא נורמליים, כן?

מאי גולן: ראש מפלגת הפשע ליברמן והנוכל בנט, לראשונה מקום המדינה, עשו יום גיבוש – יום גיבושון לכל אגף התקציבים במשרדי עמותה פלסטינית, עמותת סיוע 48.

מאי גולן: אולי ראש מפלגת הנוכלים ליברמן חשב שהוא צריך להעביר מסר מאותם משרדים על בלי נאמנות אין אזרחות.

מאי גולן: זוכרים את המשפט של ראש המאפיה ישראל ביתנו?

מאי גולן: זוכרים את המשפט הזה?

מאי גולן: אגב, עמותה, למי שלא יודע את כל הפרטים, שרק בשנת 2020 בלבד גייסה 47 מיליון שקל, רק בשנת 2020; סך הכול בחמש שנים, חמש שנים תמימות – 250 מיליון שקל.

מאי גולן: שם יום הגיבוש של אגף התקציבים התרחש.

מאי גולן: אז אנחנו שואלים את עצמנו באמת:

מאי גולן: מה יש לכל אגף התקציבים של מדינת ישראל לעשות בכפר קאסם?

מאי גולן: זה החלק הלא-נורמלי שהעם שואל – כן, אני שואלת את זה בשמו.

מאי גולן: ובכן, הממשלה הישראלית-הפלסטינית הראשונה המושחתת הזו הייתה צריכה למצוא דרכים יצירתיות ולוודא איך היא מעבירה כספים ישראליים לארגונים ועמותות פלסטיניים.

מאי גולן: איך היא עושה את זה?

מאי גולן: אז זהו, אני השבוע ראיתי את מנסור עבאס, באחד הראיונות שלו – צריך לציין "ראש הממשלה מנסור עבאס" – נשאל על ידי מראיין מהולל, שאני לא אזכיר את שמו, מדוע כסף ישראלי עובר לעמותות שמממנות משפחות של שהידים.

מאי גולן: מה הוא ענה לאותו מראיין מהולל, שאגב, אפילו לא ידע איך להגיב לו: מה אתה רוצה, שלא נעביר כסף ליתומים?

מאי גולן: שלא נעביר כסף לאלמנות?

מאי גולן: אתם יודעים מה הוא עוד אמר לו?

מאי גולן: הוא אמר לו: אצלנו, אנחנו לא מעבירים כסף במזוודות, הכול דרך הבנק.

מאי גולן: אתה מבין, אצלם הם לא צריכים להסתיר את הכסף, הכול גלוי.

מאי גולן: ככה זה כשעובדים עליכם מול העיניים ולא מתחת לעיניים.

מאי גולן: האמת, אני כבר לא אתפלא, אולי הוא יעביר את זה בשקיות של אלקין.

מאי גולן: איפה אלקין?

מאי גולן: הוא לא פה, הוא בטח לא יבוא לפה, אלקין עם השקיות.

אורלי לוי אבקסיס: הוא אמר היום שגם אם הוא נורבגי, הוא מבלה בכנסת יותר.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא ראיתי אותו כמעט.

דוד ביטן: הוא נמצא כי אין לו ברירה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא השר המקשר.

דוד ביטן: חלק מהזמן הוא נמצא.

מאי גולן: האמת, אני לא אתפלא על כלום.

דוד ביטן: הוא צריך לתת לסילמן לנהל משהו, הוא – הכול דרכו.

מאי גולן: הוא המוח מאחורי הכול.

מאי גולן: חברים, אני לא אתפלא על כלום.

מאי גולן: בכלל, מנסור עבאס, אדוני ראש הממשלה, אם במקרה אתה שומע את הדברים שלי, אני חושבת שאלקין יכול להיות אחלה בלדר, באמת, עם השקיות הוא יכול להיות אחלה בלדר בשבילכם.

מאי גולן: אלקין, האיש והשקיות, יכול לעשות לכם את העבודה אש.

מאי גולן: בכלל, אלקין הוא איש רב-כישרונות, רב-פעלים - - -

אורלי לוי אבקסיס: את יודעת איך הוא מסלק אנשים מהדיור הציבורי?

אורלי לוי אבקסיס: עם חיוך.

מאי גולן: נכון.

מאי גולן: איך הוא עושה את זה, אורלי?

מאי גולן: בדיוק, עם חיוך.

מאי גולן: הם עושים את זה בחיוך.

מאי גולן: הם דורסים בחיוך – מה שאנחנו לא ידענו אפילו לעשות - - -

אורלי לוי אבקסיס: וטוב שכך.

מאי גולן: את יודעת איך אומרים?

מאי גולן: עומדת גופה, מדלגים מעליה אפילו בלי לחשוב פעמיים – ככה הם, ואני לא מגזימה.

מאי גולן: אבל ברצינות, אני רוצה לשאול: לאיזה שפל הגענו היום במדינת ישראל שאגף התקציבים של מדינת היהודים יוצא מהמשרדים שלו בירושלים ועולה לרגל למועצת השורא בכפר קאסם כדי למצוא דרכים איך להעביר כספים לעמותות פלסטיניות שמממנות רצח יהודים?

מאי גולן: איך לא קם בגועליציה הזאת – לא הקואליציה, הגועליציה הזאת – בן אדם אחד עם מצפון, שאומר: מה לי ולמנהלת סניף טול כרם של העמותה הזאת, שאח שלה יושב בכלא ומרצה 29 מאסרי עולם על רצח יהודים?

מאי גולן: 29 מאסרי עולם על רצח יהודים – נשים, גברים וילדים.

מאי גולן: אף אחד במשרד התקציב הזה לא חשב לקום ולהגיד: מה לעזאזל אני עושה פה?

מאי גולן: אף אחד?

מאי גולן: מה קרה לכם, איבדתם את הראש?

מאי גולן: השתגעתם?

מאי גולן: איבדתם את כל טיפת המצפון שיש לכם?

מאי גולן: רצח יהודים, בני העם היקר הזה, שחירפו את נפשם, ואתם לא מתביישים ללכת ולעשות עם מי שמעביר למחבלים את הכסף, מי שמלבין את הכסף השחור הזה – אתם הולכים איתם לעשות עסקים.

מאי גולן: 250 מיליון שקל ליתומים ואלמנות של משפחות שכולות, הם קוראים להן, משפחות שכולות שרצחו לנו את בני העם שלנו, בני מחבלים, בני עוולה.

מאי גולן: לאיזה שפל עוד תורידו את מדינת ישראל?

מאי גולן: לאיזה שפל, בנט, עוד תגיע?

מאי גולן: לאיזה שפל, גדעון, אלקין, אילת?

מאי גולן: לאיזה שפל המדרגה עוד תגיעו ותורידו אותנו יחד איתכם?

מאי גולן: איך אתם ישנים עם עצמכם בלילה?

מאי גולן: אני לא יודעת.

מאי גולן: אולי, אדוני היושב-ראש, צריך לעשות גיבושון במכה – זה השלב הבא, עכשיו שאני חושבת על זה.

מאי גולן: למה במשרד התקציבים של עמותת סיוע לפלסטינים?

מאי גולן: בוא ניסע למכה, נרביץ קצת על החזה ונקרא לזה משא ומתן קואליציוני למען הממשלה הבאה.

מאי גולן: אתם יודעים מה?

מאי גולן: הכול הגיוני בממשלת הביבי-פוביומטים הזאת.

מאי גולן: השנאה שלהם והפחד של הכת הביבי-פובית הזאת, שכל כך מפחדת מנתניהו, מרשה להם, בראש המעוות ובחשיבה הפסיכוטית שלהם, לעשות הכול.

מאי גולן: איפה אדון סער – כמובן שגם הוא לא יהיה פה – הדמוקרט הגדול?

מאי גולן: איפה הוא?

מאי גולן: זה מה שהבטחת בבחירות.

מאי גולן: אתה רץ מאולפן לאולפן – הוא רץ מאולפן לאולפן ומספר: אני עומד בהבטחת הבחירות שלי.

מאי גולן: אני לא מבינה, בסדר, הבטחת לא לשבת עם נתניהו, אוקיי.

מאי גולן: הבטחת גם לשבת עם מוסי רז ומרצ?

מאי גולן: הבטחת להעביר כספים קואליציוניים למחבלים?

מאי גולן: אני לא מבינה.

מאי גולן: הבטחת לא לשבת עם נתניהו, אבל הבטחת להצדיק ממשלה עם תומכי טרור?

מאי גולן: הבטחת להכתיר את לפיד לראש ממשלה?

מאי גולן: זה מה שהבטחת?

מאי גולן: הרי אתה איש ימין, אתה טוען לערכיות, לאידיאולוגיה.

מאי גולן: איפה זה וההבטחות שלך?

מאי גולן: זהו, אנחנו שונאים את נתניהו, ובשם זה הכול כשר, הכול כשר.

מאי גולן: ואני אומרת לכם, ציבור יקר שאני יודעת שצופה בנו עכשיו, מה שאתם רואים שכשר עכשיו זה כאין וכאפס לעומת מה שעוד יוכשר בגלל השנאה לנתניהו.

מאי גולן: אבל – למרות שזה יפתיע חלק לא קטן מהאנשים שצופים בנו כרגע – מבנט הנוכל, אבי-אבות הנוכלים, כבר אין לי ציפיות.

מאי גולן: חבל לי על הדקות שאני מבזבזת כל פעם, כי באמת חבל על הזמן.

מאי גולן: אבל אני שואלת: איפה אילת שקד?

מאי גולן: כשהגיעה למחנה הלאומי פרסו לה שטיחים אדומים.

מאי גולן: איפה את, אילת, שחזרת ואמרת: אנחנו פוליטיקאים לא שקרנים, אנחנו כנים, אנחנו נסתכל לכם בעיניים ולא נשקר?

מאי גולן: איפה את?

מאי גולן: ריבונו של עולם, אילת, לאן עוד הוא ידרדר אותך?

מאי גולן: לאן עוד תיתני לו להוריד אותך?

מאי גולן: ריבונו של עולם, זה לא את.

מאי גולן: אני יודעת שזה לא את; את יודעת שזה לא את.

מאי גולן: כמה זמן עוד תהיי עם הנוכל ההרפתקן עם שגעון הגדלות הזה, שחושב שהוא דוד המלך, שמשווה את עצמו בנאומים לדוד המלך?

מאי גולן: את תיגררי לתהום הפוליטית של הכתם המכוער ביותר שיישאר על מדינת ישראל בפוליטיקה הזאת.

מאי גולן: אל תיתני לו לדרדר אותך למקומות האלה.

מאי גולן: אתם יודעים, מדברים כל הזמן על כאבי הבטן שלה.

מאי גולן: אני שואלת: איך לא כאבה לך הבטן, אילת?

מאי גולן: איך היא לא כאבה לך כשראית את רזי עיסא, האדריכל של ההסכם הקואליציוני, עומד במעמד החתימה – אתה ראית אותו, אדוני היושב-ראש?

דוד ביטן: כן, ראיתי את התמונה.

מאי גולן: ראית את התמונה.

מאי גולן: עומד במעמד החתימה גאה, באמת, הצליח לחתום.

מאי גולן: ואני אומרת, אילת שקד, בסוף באה מאיזה מקום ערכי, אידיאולוגי.

מאי גולן: איפה כאב הבטן שלך שם?

מאי גולן: אני באמת לא מבינה.

מאי גולן: השתגעתם?

מאי גולן: השנאה העבירה אתכם על דעתכם?

מאי גולן: שיבשה לכם את הדעת?

מאי גולן: אין בושה.

מאי גולן: אתם לא מתביישים.

מאי גולן: כנראה שנראה נורמלי שבמדינת היהודים ימצאו פתרונות בחדרים חשוכים, מרתפים, איך להעביר כסף לאחים המוסלמים, ליתומים ואלמנות של שהידים שרצחו יהודים.

מאי גולן: חברים, בנימה יותר שקטה אני רוצה – כי באמת הכעס הוא עצום.

מאי גולן: אני יודעת שאני מדברת בשם מיליוני אזרחים של מדינת ישראל – מיליונים, לא אלפים, לא עשרות אלפים, לא מאות אלפים, מיליונים, למי שתהה בתקשורת המגויסת, בצבא התקשורת.

מאי גולן: אבל בנימה יותר רגועה אני רוצה לומר שנמצאות איתנו כאן ביציע של מליאת הכנסת שתי נשים מאוד מאוד יקרות, שרה אלבז ורחל סדן.

מאי גולן: שלום לכן, יקרות.

מאי גולן: אני מתנצלת, קודם כול, שאין פה מספיק אנשים שיכבדו אתכן.

מאי גולן: אני באמת מתנצלת, אבל נמצאת פה חברת הכנסת אורלי לוי היקרה.

מאי גולן: נמצא פה גם היושב-ראש כרגע, דוד ביטן, ואני מקווה שתדעו שבדברים שאני עומדת לומר לכן אני יודעת ובטוחה שכלל אזרחי מדינת ישראל עומדים מאחוריהם – כמובן מהצד הנורמלי, כן?

מאי גולן: אני מתנצלת.

מאי גולן: שרה אלבז ורחל סדן הן אלמנות משרד הביטחון ומשטרת ישראל, שאם אנחנו מדברים בכנות, רק אתמול דיברנו, נכון?

מאי גולן: רק אתמול.

מאי גולן: הבעלים הצדיקים והטהורים של הנשים היקרות והאמיצות האלה נהרגו בעת שירותם במשטרה בפעילות מבצעית, ואחרי תקופה ארוכה שיש לציין את הנימוס והעדינות ובאמת את יכולת הספיגה וההכלה שלכן, אין ספק, אחרי תקופה ארוכה, אני חושבת, הן לא יכולות לשתוק.

מאי גולן: ואתם יודעים מה?

מאי גולן: במקום לספר לכם על השיחה הכואבת והקשה שהייתה לי איתן אתמול, אני רוצה להקריא לכם את הדברים שהן כתבו לי מדם ליבן.

מאי גולן: ברשותכן, יקרות: קול דמי הבעלים והאבות שלנו זועק מן האדמה שבה נטמנו ארונותיהם בהר הרצל, לאחר שהורד וקופל הדגל שעטף אותם.

מאי גולן: עשורים רבים של שכול עומדים על הבמה הזו היום וזועקים נגד העברת הכספים למשפחות שכולות של מחבלים ומרצחים.

מאי גולן: יש לנו די והותר אלמנות ויתומים משלנו, ולא נוכל לעמוד מנגד ולשתוק נוכח העלבון ותחושת ההשפלה והכאב.

מאי גולן: אך לפני שנה פגשנו את נפתלי בנט באירוע של ארגון אלמנות ויתומים.

מאי גולן: הוא הגיע מתוקף תפקידו כשר הביטחון באותה עת והתקבל בכבוד, הערכה והרבה אמפתיה, הערצה והרבה אמונה שהוא האיש הנכון הנמצא בתפקיד הכל-כך רגיש וכל כך חשוב.

מאי גולן: הוא היה חלק מממשלה ימנית חזקה.

מאי גולן: במהלכים האחרונים שלו אנו חשים אכזבה מרה - - - אדוני השר, לא ידעתי שאתה פה.

מאי גולן: אני אשמח אם תישאר לכבד את הנשים שאיבדו את בעליהן, הן כאן ביציע לעוד דקה, רק לשמוע את הדברים.

מאיר כהן: - - - אני אכבד אותן.

מאי גולן: לא ראיתי אותך, אני מתנצלת.

מאי גולן: בדיוק עכשיו ראיתי אותך קם, אני מתנצלת.

מאי גולן: נמצא כאן גם שר הרווחה מאיר כהן, איש מלא ערכים וטוב.

מאי גולן: הינה, אני מציינת את זה.

מאי גולן: אני מתנצלת שלא ראיתי אותך.

מאי גולן: אני אשמח אם תישאר רק לעוד כמה דקות.

דוד ביטן: לא, הגיעה המחליפה שלך, מאיר.

מאי גולן: בסדר, עוד דקה.

מאי גולן: במהלכים האחרונים שלו אנו חשים אכזבה מרה וכאב נוכח ההתנהלות והפגיעה בציפור הנפש שלנו כאלמנות שמגדלות יתומים.

מאי גולן: השכול והיתמות הן ציפור הנפש לא רק שלנו אלא של עם ישראל כולו.

מאי גולן: את המהלך של הפנסיות התקציביות יכולנו להכיל בכאב ובעלבון, אבל עברנו הלאה.

מאי גולן: את ההעדפות של החתולים על חיילי צה"ל שמשרתים את המדינה היקרה שלנו, שעליה שילמו בחייהם רבים וטובים ובהם הבעלים שלנו – עם הרבה עלבון יכולנו להכיל, למרות שיש לנו עדיין חיילים המשרתים בצה"ל.

מאי גולן: אבל בעקבות התחקיר של איילה חסון והכספים המועברים למשפחות שכולות של מחבלים ומרצחים, אנו מבקשות מעל במה זו לעצור את העוולה והעיוות המתמשכים ולמנוע את העברות הכספים האלה.

מאי גולן: כל המהלכים וההתנהלות מעידים שסרגל הערכים והמוסר של מי שעומד מאחורי ההחלטה הנלוזה הזאת אינם עולים בקנה אחד עם הערכים שעליהם גדלנו ואשר בשמם מסרו את נפשם יקירינו.

מאי גולן: למותר לציין שתחושת הבגידה והשקר מלווה אותנו בכל רגע ורגע מאז החלה מסכת הליטופים, הפרגון וההתרפסות למנסור עבאס וחבר מרעיו.

מאי גולן: ההתרפסות הזאת מכאיבה לנו.

מאי גולן: זו היא רק יריית הפתיחה, שכן לפנינו אירועי זיכרון משמעותיים שבהם לא נאפשר לאנשים אשר מניחים אותנו על אותו דרגש עם משפחות המחבלים אשר טבחו כאן בגברים, נשים וילדים רכים ומשפחות שלמות, מחבלים שערערו את החיים שלנו והפכו אותם למה שהם – חלל כואב ומדמם – להיות חלק מאירועים אלה.

מאי גולן: הממשלה הזאת רומסת אותנו ואת זכר יקירינו ברגל גסה, בזילות וברוע, ואנו זועקות מדם ליבנו.

מאי גולן: יקרות, לא קל לקרוא את הדברים שלכן, והלוואי שהייתי יכולה לכנס את כנסת ישראל לדקה דומייה, אך הפרוטוקול אינו מאפשר לי, ולכן - -

אורלי לוי אבקסיס: את יכולה, מאי, דקה דומייה מעל במת הכנסת.

מאי גולן: אדוני היושב-ראש, הפרוטוקול אינו מאפשר לי, ועדיין, אני בוחרת לשתוק לדקה מתוך הדקות שלי, אפילו שאני לא יכולה לכנס את הכנסת, לזכרם של בעליכן היקרים, יצחק איצ'ו אלבז ואהוד אודי שטוק-סדן.

מאי גולן: מי שנמצא כאן – אני מבינה שתומך הטרור יצא, אבל אם הוא כאן, אם הוא לא רוצה לעמוד, הוא מוזמן לצאת.

מאי גולן: אני עכשיו אשתוק במשך דקה לזכרם.

מאי גולן: לזכרם אני גם אקרא פרק מתהילים לעילוי נשמתם: "שיר למעלות אשא עיני אל ההרים מאין יבא עזרי.

מאי גולן: עזרי מעם ה' עושה שמים וארץ.

מאי גולן: אל יתן למוט רגלך אל ינום שמרך.

מאי גולן: הנה לא ינום ולא יישן שומר ישראל.

מאי גולן: ה' שומרך ה' צלך על יד ימינך.

מאי גולן: יומם השמש לא יככה וירח בלילה.

מאי גולן: ה' ישמרך מכל רע ישמר את נפשך.

מאי גולן: ה' ישמר צאתך ובואך מעתה ועד-עולם.

מאי גולן: " שרה ורחל היקרות, אני עומדת כאן ובשם העם הנורמלי מבקשת את סליחתכן על שלא הצלחנו עדיין לעצור את העוולה הזאת, אבל אני מבטיחה לכן בכל ליבי ובכל נימי נפשי שאני אישית אעשה, אבל כולנו נעשה את הכול כדי לעצור את זה, את הבושה והפארסה הזאת, שמנסים לבזות את היקירים שלנו.

מאי גולן: לא ניתן לזה לקרות.

מאי גולן: תודה שבאתן לכאן היום.

מאי גולן: תודה רבה לכן.

מאי גולן: אז באמת, אני אומר מזל טוב לממשלה החדשה ולמשרד הרווחה על פתיחת סניף חדש של המוסד לביטוח לאומי – סניף חדש בעזה, יותר נכון אצל החמאס.

מאי גולן: ולמרות שהבטחתי שאשתדל שלא לדבר על הרב-נוכל, הרמאי הראשי, בנט, אני כן אדלג ואעבור ישר לחליפי, הגלגל הרזרבי, מי שהבטיח לבוחריו המון המון הבטחות לאורך כל חייו הפוליטיים, על זה שהוא כלכלן דגול, שהוא ביטחוניסט - - -

אורלי לוי אבקסיס: איזה מההבטחות?

אורלי לוי אבקסיס: קשה לעקוב - - -

מאי גולן: איזה?

מאי גולן: איש רווחה, תחבורה, חינוך.

מאי גולן: לא לא, לא ולא.

דוד אמסלם: אהלן.

דוד אמסלם: הגעתי.

מאי גולן: שלום, אדוני.

מאי גולן: דודי אמסלם הגיע – בואו נצדיע.

מאי גולן: חברים, במשך קרוב לעשור הרעיל הגלגל הרזרבי החליפי הנוכחי את המערכת הפוליטית בהסתה אין-סופית.

מאי גולן: הוא הסביר לנו על שחיתות, על הכספים הקואליציוניים, על החוק הנורבגי, על טוהר המידות, נתן לנו סקירה מלאה על האאודי של גנץ, על הצ'קלקות של ראשי הממשלה, על הלשכות הכפולות, דיבר על שחיתות, שחיתות, שחיתות ועוד קצת שחיתות - -

אורלי לוי אבקסיס: כספים קואליציוניים.

מאי גולן: כספים קואליציוניים אמרנו, וקץ הדמוקרטיה, קץ הדמוקרטיה, אין לנו דמוקרטיה, מה יהיה פה?

מאי גולן: הוא הסביר לנו המון דברים.

מאי גולן: הוא גם שכח איך הוא אמר שהוא יעביר תקציב לקשישים, יבנה בתי חולים, איך הוא יעביר בין השמש לירח, ועוד ערמה של קלישאות מבית היוצר המוערך.

מאי גולן: בל נשכח מה אמר לפיד על האח הישן-חדש, ברית האחים, הנוכל, הרמאי, הגנב והשקרן בנט, איך הוא הרביץ בנו תורה שלמה על האמון שיש בינו לבין הנוכל.

מאי גולן: עכשיו אני שואלת: תגיד, לפיד, מה אתה חושב, שכולם מטומטמים?

מאי גולן: לא, באמת, הרי אם יש ביניכם כזה אמון, למה אתה ראש ממשלה חליפי?

מאי גולן: הרי הסברת לנו שראש ממשלה זה רק בין אנשים שיש ביניהם אמון, נכון?

מאי גולן: זה מה שהוא אמר על נתניהו וגנץ.

מאי גולן: אז למה בדיוק אתם, זוג הנוכלים, יש לכם לשכות כפולות, מנכ"לים כפולים, צ'קלקות, אאודים?

מאי גולן: למה במסגרת אותו אמון רצת ואצת לחוקק חוק שבמקרה שהממשלה הזאת נופלת, במקרה, אתה ישר מוכרז כראש ממשלה?

מאי גולן: זה האמון בממשלה הנורמלית שלהם, אורלי, שמעת?

מאי גולן: זה האמון.

מאי גולן: לכל זה יש כסף.

אורלי לוי אבקסיס: זה כשר.

אורלי לוי אבקסיס: זה כשר.

מאי גולן: אז לאן הולך הכסף?

מאי גולן: אני מדלגת, שנספיק לדעת את התשובה על השאלה החשובה הזאת.

מאי גולן: לאן הולך הכסף?

מאי גולן: אז תקשיבו.

מאי גולן: הממשלה המושחתת הזאת הולכת להזריק 30 מיליארד שקל לרשויות המושחתות ביותר במדינת ישראל, שנשלטות על ידי ארגוני פשע, אותם ארגונים שכל המחקרים והמציאות עצמה מראים ששיעור העובדים הערבים מאוימים הרבה יותר משיעורם באוכלוסייה.

מאי גולן: אני אתן לכם כמה מקרים אחרונים שממחישים את זה.

מאי גולן: הרי אף אחד לא שאל למה ירו במנכ"ל עיריית קלנסווה, עו"ד אשרף חטיב, והציתו את רכבו של גזבר מועצת דאלית אל-כרמל עדואן עדואן.

מאי גולן: יורים על ראשי מועצות, על הסגנים שלהם, על מהנדסי עיריות, על קרובי משפחתם.

מאי גולן: הרי כולנו יודעים שהרשויות הערביות חיות באווירה של טרור ופחד.

מאי גולן: זה לא סוד, כולנו יודעים את זה.

מאי גולן: אז לאן הולך הכסף?

מאי גולן: לכו תשאלו את ראשי המועצות במג'ד אל-כרום, סח'נין, טמרה, גוש חלב, המכונה ג'יש, נחף, רהט, כפר יאסיף, כפר קאסם, ג'לג'וליה, מזרעה, ג'דיידה-מכר, עילוט, כאוכב אבו אל-היג'א ועוד ועוד ועוד; הרשימה ארוכה, אני לא אלאה אתכם.

מאי גולן: מישהו שאל למשל למה ירו בזמירו, מנכ"ל עיריית קלנסווה?

מאי גולן: למה ניסו להתנקש בחייו של איברהים אבו סהיבאן, מהנדס העיר רהט, ופצעו אותו?

מאי גולן: למה חודש לאחר מכן נורה למוות עזמי אבו סהיבאן, אחיו של איברהים ומהנדס העיר?

מאי גולן: את זה אף אחד לא ישאל.

מאי גולן: אלו שאלות – דום שתיקה עליהן.

מאי גולן: העיקר: 53 מיליארד לרשימה – לרע"מ.

מאי גולן: עכשיו, למה ראש המועצה המקומית בג'לג'וליה דרוויש ראבי נפל קורבן לאלימות ואיומים בזמן שהוא שהה באוהל מחאה על האלימות בחברה הערבית?

מאי גולן: גם את זה אף אחד לא ישאל.

מאי גולן: אבל העבריינים שנעצרו אמרו שהם הגיעו כדי לדבר איתו על המכרזים, אז רק שתבינו למי מעבירים את הכסף.

מאי גולן: אין דין ואין דיין.

מאי גולן: אני מסיימת.

דוד ביטן: משפט סיכום.

מאי גולן: משפט סיכום.

מאי גולן: אוי אוי אוי, זה יהיה קשה.

מאי גולן: טוב.

דוד ביטן: משפט סיכום.

מאי גולן: בסדר, משפט, משפט, אבל.

דוד ביטן: משפט אחד.

מאי גולן: אבל אני דיברתי עם אורלי.

מאי גולן: אתה לא מוסיף לי דקה?

דוד ביטן: משפט סיכום.

דוד ביטן: אתם צריכים להבין.

מאי גולן: כן.

דוד ביטן: אם עכשיו אתם לוקחים זמן אתם לוקחים לחברים שלכם, כי יש לכל אחד זמן לדבר, זה הכול.

מאי גולן: אז דודי ייתן לי דקה.

מאי גולן: דודי, אתה נותן לי דקה?

מאי גולן: יש לנו שעה.

דוד ביטן: דודי לא עכשיו.

דוד ביטן: עכשיו את.

דוד ביטן: משפט סיכום.

מאי גולן: בסדר, אבל הוא ייתן לי דקה.

דוד ביטן: משפט סיכום, אוקיי?

דוד ביטן: זהו.

מאי גולן: שאלה אחרונה שאני שואלת את ממשלת הנורמלים: תגידו, לפני שמחקתם את החובות של עיריית טייבה, במקרה התקשרתם לעו"ד שווירי, ראש מועצת כפר יאסיף, שירו בו, וסיפר שהסיבה שירו בו זה בגלל שהוציאו מכרזים בשווי 5 מיליון לבניית בית ספר תיכון?

מאי גולן: אתם מבטלים חובות כשאתם יודעים לאן הולך הכסף.

מאי גולן: אתם קוראים לעצמכם ממשלה נורמלית?

מאי גולן: אתם, ששמתם את ראש מפלגת הפשע על קופת המדינה, אתם הנוכלים הכי בזויים שקיימים פה.

מאי גולן: עברתם את כולם בפער.

מאי גולן: השחתתם את הפוליטיקה לא רק בארץ אלא בעולם כולו.

מאי גולן: עד איזה תהום תגיעו?

מאי גולן: הרי כל מה שמחבר ביניכם - - -

דוד ביטן: חברת הכנסת מאי גולן, משפט סיכום.

מאי גולן: אני מסיימת.

מאי גולן: כל מה שמחבר ביניכם זאת השנאה לנתניהו.

מאי גולן: ואני אסיים במוטו של עלא ג'בארין, מספר שש ברשימת רע"מ: אין פתרון מלבד ניצחון או מות שהידים.

מאי גולן: אז חברים, את בנט ולפיד כבר ניצחתם, אבל אנחנו לא ניתן לכם להיות פה שהידים.

מאי גולן: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת ישראל אייכלר.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אנחנו עומדים כאן היום לפני העברת תקציב מדינה לשנת 2022-2021 – תקציב שהוא חרב פיפיות; תקציב שסימן אוכלוסיות כדי לפגוע בהן; תקציב, שלא כמו התקציבים הקודמים – תמיד היו כאלה שיהיו מועדפים וכאלה שיהיו מקופחים.

ישראל אייכלר: לא.

ישראל אייכלר: תקציב שאפילו לא הביאו שום תועלת בגזרות האלה נגד הצלחות החד-פעמיות ונגד האימהות, וכל הדברים האלה שמכוונים נגד החרדים, היו רק כדי להשחית, חרב פיפיות שמאיימת על שלום השכבות החלשות ועל שלום הציבור.

ישראל אייכלר: חוקי תקציב באים לפגוע בכשרות ובכל היסודות של קיום עם ישראל ומסורת ישראל, בכלל, במרקם החיים בארץ הזאת.

ישראל אייכלר: הרבה שנים עוד נצטרך לתקן את הנזק ואת קריעת הקרום הדק שמחזיק את החברה הישראלית שעושה התקציב הזה.

ישראל אייכלר: אתם צריכים לדעת שיש בבית מאות אלפי אנשים ואולי מיליוני אנשים שחוששים.

ישראל אייכלר: הם מפחדים על הקיום שלהם, הם מפחדים על הזהות שלהם, הם מפחדים על חיי החברה שלהם ועל הילדים שלהם.

ישראל אייכלר: אבל הממשלה הזאת והקואליציה מרבת הרגליים – שמורכבת ממפלגות קטנות שכל אחת מהן מעולם ובשום מדינה לא הייתה יכולה להקים ממשלה, אולי להצטרף כגלגל חמישי באופוזיציה, ופה הם תפסו את השלטון, גם את ראשות הממשלה, גם את משרד האוצר, גם את המשרדים המרכזיים האחרים, והם פשוט מדירים את האופוזיציה, מדירים חצי מהעם, אפילו בוועדות הכנסת.

ישראל אייכלר: פשוט גזלו את זכות הבוחר שיהיה לו ייצוג בכנסת ובוועדותיה לפי מספרם.

ישראל אייכלר: ופה הגיע בג"ץ, כמובן, מיודעינו, שליטינו, שקובעים לנו הכול, ואמרו: אנחנו לא מתערבים בעניין הזה של חלוקת – לא מצאנו הצדקה להתערב.

ישראל אייכלר: זה בסדר גמור, הם לא צריכים להתערב, כי יש רשות שופטת ויש רשות מבצעת ויש רשות מחוקקת ואסור לאחת להתערב באחרות.

ישראל אייכלר: אדרבה, הכנסת צריכה להתערב ולחוקק ולפקח על הזרוע השלטונית ועל הזרוע השיפוטית.

ישראל אייכלר: אבל הם עשו את זה רק אחרי שהתקציב כבר הושלם כמעט, ואז הם אמרו את התשובה, וכך נותרנו בחוץ.

ישראל אייכלר: הגזרה הכי בולטת, אם לא הכי כלכלית – ודאי לא תורמת לאף אחד, אפילו לא לצד השני – זאת הגזרה על נשים עובדות שלא יקבלו הנחות לשלוח את ילדיהן לפעוטונים ולמעונות ולא יוכלו לפרנס את משפחותיהם.

ישראל אייכלר: ומה חטאן ומה פשען?

ישראל אייכלר: שבעליהם לא מבלים, ולא משתוללים, ולא עבריינים, ולא יושבים על המגזר הציבורי, שהוא כולו מתפרנס מכספי המיסים של המגזר הפרטי; הם פשוט לומדים תורה.

ישראל אייכלר: הם לא לומדים מוזיקה, הם לא לומדים תרבות סינית, שכל אלה כן יקבלו, אבל הם לא מקבלים כי הם לומדים תודה.

ישראל אייכלר: הם לא רוצים שילמדו תורה.

ישראל אייכלר: פשוט הכרזה.

ישראל אייכלר: אנחנו עכשיו נכנסים לחודש כסלו, שהיוונים אמרו: "כתבו לכם על קרן השור שאין לכם חלק באלוקי ישראל".

ישראל אייכלר: בעוד רוב עם ישראל רוצה להיות חלק מעם ישראל, רוצה להיות חלק מרצף הדורות – "כי חלק ה' עמו יעקב חבל נחלתו" – רוצים להיות שייכים לחבל הארוך שנמשך מאברהם, יצחק ויעקב, שאנחנו לומדים עכשיו את פרשיות השבוע עליהם, הם אומרים: לא, אנחנו נקרע את החבל, נילחם נגד כל דבר כשר.

ישראל אייכלר: ואנחנו יודעים שהתורה אומרת: נשים במאי זכיין – מה הזכות הגדולה ביותר של נשים?

ישראל אייכלר: שהן שולחות את הילדים ללמוד תורה ומחכות לבעליהן שחוזרים מלימודם בתורה.

ישראל אייכלר: את הזכות הגדולה ביותר הם רוצים למנוע.

ישראל אייכלר: ועל זה, אדוני היושב-ראש, אומר כבר הנביא ישעיהו: "כי הנה האדון ה' צבאות מסיר מירושלם ומיהודה משען ומשענה כל משען לחם וכל משען מים".

ישראל אייכלר: ועונש עוד יותר גדול: "ונתתי נערים שריהם" – שנערים נוערים יהיו השרים – "ותעלולים ימשלו בהם".

ישראל אייכלר: אומר רש"י: ליצני בני אדם מתעללים בהם ומבזים אותם.

ישראל אייכלר: "ונִגש העם איש באיש ואיש ברעהו" – אחד על השני כמו נוגסים.

ישראל אייכלר: כל פקיד שיושב בכל מקום יודע לנגוש, הוא נוגש שמכה ורודף ומשפיל כל אזרח שבא לקחת סעד, שבא לקחת עזרה.

ישראל אייכלר: איך אומר שם הסרטון הידוע?

ישראל אייכלר: מי הגנב הבא, מי הרמאי הבא – כשאנשים באים לבקש זכויות סוציאליות מהביטוח הלאומי.

ישראל אייכלר: "ירהבו הנער בזקן והנקלה בנכבד" – החוצפה של אנשים, שנערים מנוערים מבזים את הזקנים ואת חכמי הדור, והנקלה את הנכבד.

ישראל אייכלר: ומה הם יעשו?

ישראל אייכלר: אומר רש"י: הם יהיו דחוקים ונגושים, הנכבדים.

ישראל אייכלר: אומרת הגמרא במסכת חגיגה: 18 קללות קילל ישעיהו את ישראל, ולא נתקררה דעתו עד שאמר את הדבר הכי חמור: ירהבו הנער בזקן והנקלה בנכבד.

ישראל אייכלר: עם שהנער מתרברב רהב על הזקן והחכם, והנקלה מתעלה, מתנשא, על הנכבד, זו הקללה הכי חמורה לעם, וזה מה שקורה היום פה.

ישראל אייכלר: "כי יתפש איש באחיו בית אביו שמלה לכה קצין תהיה לנו והמכשלה הזאת תחת ידך - - - כי כשלה ירושלם ויהודה נפל כי לשונם ומעלליהם אל ה' למרות עני כבודו".

ישראל אייכלר: אומר רש"י: כולם חסרים ונפולים ואין עוזר זה לזה, כי מיאנו לשמוע ומקניטים את ה' להכעיס – ממש אקטואליה – הכרת פניהם ענתה בם בעזות פנים, אומר רש"י.

ישראל אייכלר: לא כיחדו, בפרהסיה עשו כחטאת סדום לא כיחדו.

ישראל אייכלר: "אוי לנפשם כי גמלו להם רעה", אומר הנביא.

ישראל אייכלר: סליחה, אם אפשר בשקט לדבר בטלפון.

ישראל אייכלר: פעם לא היו מדברים בטלפון פה.

דוד ביטן: מירב, כבוד השרה.

דוד ביטן: כבוד השרה.

דוד ביטן: מירב, את מפריעה לו כשאת מדברת.

דוד אמסלם: יש כללים חדשים עכשיו, לא ידעת?

דוד ביטן: שומעים אותך כשאת מדברת, ואת מפריעה.

מירב כהן: אני מקשיבה.

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: דיברת.

ישראל אייכלר: "אמרו צדיק כי טוב כי פרי מעלליהם יאכלו", אומר הנביא.

ישראל אייכלר: האנשים הטובים והצדיקים – הקדוש ברוך הוא ייתן להם פרי מעלליהם, יאכלו, וכל דבר טוב שהם עושים – הם עושים לעצמם ויהיה להם רק טוב.

ישראל אייכלר: ובמקביל אומר הנביא בפסוק הבא: "אוי לרשע רע כי גמול ידיו יעשה לו".

ישראל אייכלר: זאת אומרת, הוא לא גורם רע רק לאחרים, אלא גם רע לעצמו ורע לאחרים.

ישראל אייכלר: "נצב לריב ה' ועמד לדין עמים.

ישראל אייכלר: ה' במשפט יבוא עם זקני עמו ושריו" – ותראה מה הנביא אומר לו – "ואתם בערתם הכרם גזלת העני בבתיכם" – ביערתם הכרם, הרסתם את עם ישראל וגזלתם את העניים, והגזל נמצא בבית שלכם.

ישראל אייכלר: אתם גרים בארמונות, אתם מקבלים הון עתק ואתם נושים עשירים – את זה אני אומר, כן?

ישראל אייכלר: – ואתם משאירים את העניים, את הגזלה בבתיכם.

ישראל אייכלר: רש"י אומר במילים פשוטות: הזקנים והשרים אכלו את שאר העם.

ישראל אייכלר: אסיים בפסוק האחרון בפרק הזה שאומר הנביא: "מה לכם תדכאו עמי ופני עניים תטחנו נאם ה' אלוקים צבאות" – למה אתם מדכאים את העם שלי?

ישראל אייכלר: למה אתם טוחנים ולוקחים מהעניים?

ישראל אייכלר: העוול הזה והפשע הזה של התקציב זה לא רק עבירה בין אדם לחברו, זו עבירה כלפי אלוקים.

ישראל אייכלר: והנביא עכשיו ביטא את זה פה בפרק הזה, פרק ג' בישעיהו.

ישראל אייכלר: רבותיי, אנחנו יודעים מאיפה באה הצרה, מאיפה באה ההתנהגות הזאת.

ישראל אייכלר: דבר ראשון, ההתערבות המשפטית.

ישראל אייכלר: עצם העובדה שהמערכת המשפטית הפכה לסדום, דייני סדום.

ישראל אייכלר: מישהו פעם אמר לי: למה אתה חושב שמשפט וצדק זה אותו דבר?

ישראל אייכלר: אין צדק במשפט.

ישראל אייכלר: אני נדהמתי, אני ידעתי כל חיי, חינכו אותי שהמשפט זה לעשות צדק.

ישראל אייכלר: מה פתאום?

ישראל אייכלר: משפט זה חוק.

ישראל אייכלר: אם יעשו חוק סדומי, אז זה חוק של סדום, זה החוק, זה אתה חייב לעשות.

ישראל אייכלר: יש המון חוקים שכל אזרח מבין שהם לא הגיוניים, שהם מפלים לרעה, בכל התחומים, מתחומי הכלכלה והבנקאות והמיסים וכל הדברים האלה, לא משנה, אבל המערכת המשפטית אף פעם לא עומדת לעזרתו של האזרח הקטן, אף פעם לא לעזרתה של מסורת ישראל.

ישראל אייכלר: תמיד היא מייצגת והולכת ופוסקת לפי החוק שהיא מפרשת, אפילו לא לפי החוק.

ישראל אייכלר: והם יצרו כזה מן כאוס במדינה, שאנשים כבר לא מאמינים כלום במערכת המשפט.

ישראל אייכלר: ומדינה צריכה משפט, כי אם אין משפט, אז איש את רעהו – רחמנא ליצלן.

ישראל אייכלר: אנחנו רואים, אמרנו שבמגזר הערבי יש הרבה אלימות.

ישראל אייכלר: אני רואה את זה גולש כבר גם – בשבועות האחרונים, אדוני היושב-ראש, אם לא שמנו לב, יש גם מעשי רצח וניסיונות רצח גם במגזר היהודי, על אותו רקע של פשיעה.

ישראל אייכלר: אלמלא מוראה של מלכות, איש את רעהו חיים בלעו.

ישראל אייכלר: אבל המלכות צריכה להיות מלכות של חסד ולא מלכות של רוע ושל אכזריות.

ישראל אייכלר: והגורם השני ששולט במקום העם, במקום נציגי העם, במקום נבחרי העם, זה התקשורת.

ישראל אייכלר: ובזה לא אשמים אנשי התקשורת.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: כי מי הכתיר את התקשורת כשליטים?

ישראל אייכלר: הנשלטים, שזה השרים וחברי הכנסת והאנשים שתלויים בתקשורת.

ישראל אייכלר: הם המליכו את התקשורת.

ישראל אייכלר: אני רוצה לספר לכם מעשה, שיחה קצרה שהייתה לי עם קצין כנסת לשעבר לשעבר, אז הוא אמר לי פעם שכשהוא היה קצין כנסת, לפני הרבה שנים, אז העיתונאים הסתובבו פה, והעיתונאי הודיע לעורך: אתה יודע, דיברתי עם העוזר של השר, בעוד חודש הוא ייתן לי ריאיון לעיתון שלנו.

ישראל אייכלר: אומר לו העורך: תשמע, אני נותן לך חודש, אבל אם בתוך חודש אתה לא משיג ריאיון עם השר הזה, אתה מפוטר.

ישראל אייכלר: העיתונאים הסתובבו סביב אישי הציבור והשרים כמשרתים של העיתון בדרך ארץ ובהערצה, בהערכה.

ישראל אייכלר: אני זוכר שאחד העיתונאים כתב, ואני קראתי את זה בעיתון עצמו, לפני הרבה שנים, כשספיר – הוא כתב נגד ספיר כשר האוצר, אז הוא קרא לו.

ישראל אייכלר: הוא סיפר באיזו חרדה הוא הגיע ללשכה שלו, ואז כשהוא ישב הוא אמר לו: שב על הכיסא שלי.

ישראל אייכלר: אומר לו העיתונאי: לא, אני עיתונאי צעיר, אתה שר האוצר, פנחס ספיר בנה את כל התעשייה בארץ.

ישראל אייכלר: שב בבקשה בכיסא שלי.

ישראל אייכלר: נו, מה תעשה? שב.

ישראל אייכלר: אז הוא התיישב.

ישראל אייכלר: אז הוא אמר: עכשיו תגיד לי איך אתה מאכיל 3 מיליון פיות היום בבוקר לארוחת בוקר.

ישראל אייכלר: אני צריך לדאוג ששלושה מיליון אנשים, יהיה להם מה לאכול, ואתה יושב בשולחן הכתיבה וכותב, שופך מילים?

ישראל אייכלר: בבקשה, עכשיו תשב פה, תגיד לי איך אני היום מאכיל אנשים.

ישראל אייכלר: הוא אומר: הרגשתי כל כך קטן.

ישראל אייכלר: כך הוא כותב.

ישראל אייכלר: אני לא רוצה להגיד את שמו, כי הוא לא חי כבר.

ישראל אייכלר: הוא כתב בעיתון: הרגשתי כמה אני קטן לעומת שר האוצר פנחס ספיר הגדול – שהייתה לו ביקורת עליו, אבל הוא קלט עולים.

ישראל אייכלר: הייתה תקופה.

ישראל אייכלר: אומר לי אותו קצין הכנסת לשעבר, פה בפרוזדור, בחניה, לפני הרבה שנים, הוא אומר לי: היום העוזר של הפוליטיקאי אומר לשר: סידרתי עם העיתונאי שבעוד חודש הוא ייתן לך ריאיון.

ישראל אייכלר: התהפך הגלגל, הוא אומר.

ישראל אייכלר: התקשורת שולטת בחברי הכנסת ובשרים, והשר – במקום שיקרא דוחות, קורא בבוקר או סקרים או מה כתבו עליו בעיתונים.

ישראל אייכלר: אז אנחנו אשמים שהתמסרנו לתקשורת, ואני אומר את זה גם כמי שנמצא בצד התקשורת, כתבתי הרבה שנים, אבל אני לא זוכר שהייתי יכול לשלוט על מישהו מנבחרי הציבור על ידי העיתון שלי.

ישראל אייכלר: אבל היום התקשורת שולטת בשליטים.

ישראל אייכלר: אגב, זה לא רק פה.

ישראל אייכלר: ההונאה הגדולה ביותר, המסחטה הגדולה ביותר בעולם היום, זה מסחטת האקלים.

ישראל אייכלר: נשיאי מדינות בעולם חייבים להקציב מיליארדים לארגונים וקבוצות לשמור על יערות האמזונס כדי לשמור על האקלים.

ישראל אייכלר: אני אמביוולנטי בעניין.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, אני לא נגד הדבר הזה, כי הקדוש ברוך הוא אמר לאדם הראשון כשהוא ברא אותו, אמר לו: בוא ואראה לך איזה עולם יפה בראתי לך, ראה שלא תקלקל את עולמי.

ישראל אייכלר: יש עניין לשמור על הפרח ועל העץ ועל הכול.

ישראל אייכלר: אבל כשהפכו את זה לאלילות כזאת ומשעבדים את נשיא ארצות הברית לתת מיליארדים, נשיא אנגליה צריך לתת מיליארדים, על מה הוא נותן את המיליארדים?

ישראל אייכלר: מאות אלפי אנשים מתפרנסים מהעסק היחצ"ני הזה שנקרא ההגנה על האקלים.

ישראל אייכלר: פעם זה היה נקרא – או שהיו עובדי אלילים באפריקה שהיו יוצאים נגד הרוחות בתופי טאם-טאם ומנסים לעצור את הרוחות בדברים האלה.

ישראל אייכלר: והיום באה מדינת ישראל, שהיא לא סיכה בתחום העניין הזה של גזי החממה – הרי בכנס הזה שהיה השבוע, אדוני היושב-ראש, לא היו לא רוסיה, לא ברזיל, לא הודו, לא סין, שהם מייצרים בשעה אחת גזי חממה, מה שמדינת ישראל כולה עשר שנים לא יכולה לייצר.

ישראל אייכלר: למה אני מביא את הדוגמה הזו?

ישראל אייכלר: איך התקשורת מצליחה, ומשרדי פרסום אדירים וענקיים והמדיה, ליצור אווירה שאנשים יאמינו שהם הולכים לעצור את האקלים, את הרוחות.

ישראל אייכלר: ואני רוצה לציין פה לשבח את חבר הכנסת לשעבר דב חנין, שהוא מראשי איכות הסביבה.

ישראל אייכלר: הוא יצא היום – וזו גבורה מצידו, כי הוא נמצא ממש בצד השני – נגד הגזרה על הצלחות והחד-פעמי.

ישראל אייכלר: הוא אמר: פה אתם מתחילים?

ישראל אייכלר: בעניים המסכנים האלה, שהם מאכילים ילדים עם צלחות, איתם אתם מתחילים?

ישראל אייכלר: יש כל כך הרבה דברים שבהם אפשר לדבר על זיהום, ובדיוק בצלחות האלה אתם מתחילים?

ישראל אייכלר: אבל התשובה ידועה לנו – פשוט רוע לשם רוע, סדום ועמורה.

ישראל אייכלר: פשוט לעשות רע.

ישראל אייכלר: הכול בשם החוק, עושים חוק.

ישראל אייכלר: העולם המודרני הפציע והגיע ב-200 השנים האחרונות להגיד שלאדם מותר לעשות מה שהוא רוצה – להוריד את כבלי הדת, להוריד את כל הכבלים המוסריים.

ישראל אייכלר: כך אני רוצה, זה מה שאני רוצה לאכול.

ישראל אייכלר: תארו לעצמכם שאנחנו נעשה מס טרפות.

ישראל אייכלר: היה פעם איזה ליצן שעשה מזה איזה סרטון, שכאילו ש"ס הולכת לעשות מס טרפות.

ישראל אייכלר: מישהו מציע שש"ס תעשה את זה.

ישראל אייכלר: עלה על דעתך שיעשו מס על מי שרוצה לאכול טרפות כי צריך לאכול כשר?

ישראל אייכלר: מייד כל העם היה מתקומם.

ישראל אייכלר: מה זה נקרא?

ישראל אייכלר: אתה תגיד לי להיכנס לצלחת שלי?

ישראל אייכלר: אבל הם מחליטים היום שהילדים שלנו לא ישתו מתוקים.

ישראל אייכלר: אני לא צריך להיות חסיד של מתוקים, אבל אתה הולך לייקר את המשקה המתוק של הילדים בגלל שאתה החלטת שזה לא בריא – כמו שאני מאמין שלאכול נבלות וטרפות, כתוב: "ונטמתם", בט"ית אחת.

ישראל אייכלר: אומרת הגמרא, ונטמטם – שאכילת טריפות מטמטמת את הלב של האדם.

ישראל אייכלר: אתם לא מאמינים בזה?

ישראל אייכלר: אני לא אעז לקבוע לכם שאתם חייבים לאכול כשר, אבל אתם הולכים לקבוע שאסור לשתות מתוק.

ישראל אייכלר: מה השלב הבא?

ישראל אייכלר: השלב הבא זה איסור השחיטה.

ישראל אייכלר: עכשיו יש לנו את זה באיחוד האירופי, ובבלגיה יצא עכשיו חוק.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: רחמים על הבהמות.

ישראל אייכלר: אסור לשחוט.

ישראל אייכלר: צמחונים.

ישראל אייכלר: מה השלב הבא?

ישראל אייכלר: ברית מילה.

ישראל אייכלר: אם העולם המודרני, שהכריז שלאדם מותר לעשות כל מה שהוא רוצה, הפך לעולם דיקטטורי שקובע מה תשתה, מתי תשתה, באיזו צלחת תאכל, הוא גם יגיד שאסור לעשות ברית מילה.

ישראל אייכלר: ואם אתם חושבים שזה נשמע אבסורד, רק לפני שבוע-שבועיים - - -

דוד ביטן: - - - בישראל.

ישראל אייכלר: אני מאמין שבישראל אנחנו עדיין חזקים, אבל בעולם זה כבר.

ישראל אייכלר: באנגליה ניתקו תינוקת בת שנתיים.

ישראל אייכלר: הרגו אותה, רצחו אותה, כי בית המשפט קבע שהיא מצטערת, מתייסרת, וחבל על הייסורים שלה וצריך לנתק אותה.

ישראל אייכלר: תבעו את ההורים בבית המשפט, ובית המשפט פסק.

ישראל אייכלר: כל העולם כולו התערב בשם זכות ההורים על הילדה.

ישראל אייכלר: ילדה יהודית, ובאמונה היהודית אסור.

ישראל אייכלר: אומר השופט: הילדה הזו היא בת שנתיים.

ישראל אייכלר: היא עדיין לא החליטה אם היא יהודייה או לא.

ישראל אייכלר: כשהיא תתבגר, היא תחליט.

ישראל אייכלר: אל תחשבו שזה התחיל עכשיו.

ישראל אייכלר: המהפכה הקומוניסטית לפני 100 שנים אמרה שהורים שמלמדים את הילדים שלהם דת פוגעים בילדים שלהם, וזה היה איסור.

ישראל אייכלר: ההורים הלכו על זה לסיביר.

ישראל אייכלר: למה?

ישראל אייכלר: כי הדיקטטורים אמרו שצריך ללמוד רק דברים חומרניים, מטריאליזם – זו הייתה השיטה הקומוניסטית ברוסיה.

ישראל אייכלר: אבל היום – דמוקרטיה.

ישראל אייכלר: הדמוקרטיה אומרת שכל אחד עושה מה שהוא רוצה.

ישראל אייכלר: מותר לעשות את הדברים המתועבים והמטורפים ביותר, אבל לשתות בקבוק מיץ ענבים לקידוש – זה אסור.

ישראל אייכלר: זה מתוק מדי, זה גורם לסוכרת, אז בבקשה, תשלמו כפול.

ישראל אייכלר: כך הפכו את האזרחים לנשלטים בידי ביורוקרטיה אכזרית.

ישראל אייכלר: אני רוצה לומר לכם שאנשים, בעקבות הקורונה, בכלל בעולם ובפרט בארץ, כל זכויות האדם שהיו – אזרחים איבדו היום.

ישראל אייכלר: כל פקיד יכול להתעמר בכל אזרח כמה שהוא רוצה.

ישראל אייכלר: יש סרטון ידוע על הביטוח הלאומי, שמגיע אדם בלי ידיים ובלי רגלים, עם קביים, עם ייסורי תופת.

ישראל אייכלר: עד שהוא כבר הגיע לפקיד והוא מבקש לקבל קצבת נכים, אז אומרת לו הפקידה: תעלה, בבקשה, את המדרגות האלה פה למעלה.

ישראל אייכלר: הוא אומר: איך אני אעלה?

ישראל אייכלר: שם למעלה הפקידה שמטפלת בתיק שלך.

ישראל אייכלר: אז הוא זחל על ארבע – יש כזה סרטון, ראית את זה פעם, דודי?

ישראל אייכלר: – הוא זוחל על ארבע, ולמעלה היא אומרת לו: לא, זה למטה.

ישראל אייכלר: אז הוא ירד, התגלש, למטה.

ישראל אייכלר: היא אומרת: עשית את זה יפה, אתה יכול לעשות את זה, אתה לא זכאי.

ישראל אייכלר: זאת לא בדיחה.

ישראל אייכלר: אני יודע מפניות ציבור על הוועדות הרפואיות שרחמנא ליצלן מתעללות באנשים, ואחר כך אומרים: מי הרמאי הבא בתור?

ישראל אייכלר: יוצאים מתוך הנחה סטליניסטית שכל אזרח הוא רמאי.

ישראל אייכלר: זה כשזה נוגע לכלל האזרחים.

ישראל אייכלר: ולכן, כפי שציטטתי מהנביא, כשאדם עושה רע, הוא עושה גם רעה לעצמו וגם לאחרים.

ישראל אייכלר: כל הביורוקרטורים האלה מקבלים משכורת מהמגזר הציבורי.

ישראל אייכלר: אף אחד עוד לא שאל, נדמה לי שהיה כבר מישהו ששאל פעם, איך יכול להיות שהמגזר הציבורי, שחי כולו מהמגזר הפרטי, יותר גדול מהמגזר הפרטי?

ישראל אייכלר: שלא לדבר על העניינים של שלטון הבנקים.

ישראל אייכלר: אבל אני חוזר לנקודה הזו של ברית המילה.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אמרת שלא יהיה גם בארץ דבר כזה.

דוד ביטן: - - -

ישראל אייכלר: כן, אבל אני רוצה לגלות לך שיש כבר כמה תביעות על שולחן בג"ץ לאסור ברית מילה.

ישראל אייכלר: בג"ץ עוד לא התייחס לזה בכלל.

ישראל אייכלר: הוא עשה בחוכמה.

דוד אמסלם: גם זה יהיה.

ישראל אייכלר: אם זה יהיה, אז – אתה יודע מה?

ישראל אייכלר: הרבה דברים אמרנו שלא יכול להיות.

דוד אמסלם: ישראל, יהיה גם יהיה.

דוד אמסלם: בוודאי, יהיה גם איסור שחיטה יהודית.

דוד אמסלם: זה אכזרי.

דוד אמסלם: תראה מה קורה באירופה.

דוד אמסלם: הרי האנשים האלה בבית המשפט העליון הם אולטרה-ליברלים.

דוד אמסלם: הם רוצים להיות כמו כל העולם.

ישראל אייכלר: אבל למה זה נקרא ליברלים?

ישראל אייכלר: אצלי זה נקרא דיקטטורי.

דוד אמסלם: ככה הם מחליטים, ככה הם מחליטים – שהם אנשים נאורים.

ישראל אייכלר: אה, שזה ליברלי.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: הבנת איך זה עובד.

דוד ביטן: - - - גם באוגנדה.

ישראל אייכלר: תשמע, העניין הזה שהם ליברלים - - -

דוד אמסלם: הרי התחילו עכשיו עם החמץ בבתי החולים, וזה ימשיך לאחר מכן לברית המילה, ולאחר מכן לשחיטה הכשרה.

ישראל אייכלר: כן, ברור.

ישראל אייכלר: ברית המועצות נקראה הדמוקרטיה העממית הסובייטית.

ישראל אייכלר: המילה הראשונה בקומוניזם הייתה "דמוקרטיה" – דמוקרטיה, שלטון העם.

ישראל אייכלר: זה לא יאומן.

ישראל אייכלר: פשוט אומר הנביא ישעיהו: אוי האומרים לחושך אור, לאור חושך, למתוק מר ולמר מתוק.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם קובעים לנו גם מי יהיה המנהיג שלנו – אפרופו גם מה שאתה אומר.

ישראל אייכלר: זה ברור.

דוד ביטן: דודי, יש - - - 45 דקות ועוד 45.

דוד ביטן: תשאירו לו את הזמן לדבר.

ישראל אייכלר: יהיה לך, יהיה לך.

דוד אמסלם: אני רק מביא לו להרמה קטנה.

דוד אמסלם: אל תדאג, השעון עובד.

דוד אמסלם: מה זה אכפת לך?

דוד אמסלם: תן לזמן.

דוד ביטן: יש לך מספיק זמן.

דוד אמסלם: אתה יודע, בסוף אנחנו מדברים.

דוד אמסלם: לא - - -

ישראל אייכלר: כן, בסדר גמור.

ישראל אייכלר: אני רוצה לגעת בבעיית הדיור.

ישראל אייכלר: אני רוצה לטעון – ואני לא מחדש שום דבר, ואמרתי את זה הרבה פעמים – השבוע שמעתי את שר השיכון לשעבר לשעבר, לפני 20 שנה, מאיר שטרית.

ישראל אייכלר: הוא אמר דבר כל כך פשוט: רוב קרקעות מדינת ישראל נמצאות בידי המינהל – שייתנו את הקרקעות לאנשים; שהמדינה תעשה תוכניות של דירות ברמה סבירה, בסטנדרטים גבוהים, ויגידו לקבלנים: מי שמביא במחיר הכי זול הוא זה שבונה את זה, והוא מקבל והוא מרוויח כך וכך אחוזים.

ישראל אייכלר: הוא אומר: היינו יכולים לפתור - - -

דוד ביטן: עשו פעם את הקונץ הזה וזה לא הוריד את המחירים.

ישראל אייכלר: אתה מתכוון למחיר למשתכן?

דוד ביטן: לא, מחיר מטרה.

ישראל אייכלר: מחיר מטרה.

ישראל אייכלר: לא, אבל זה לא היה קונץ?

ישראל אייכלר: זה לא נעשה.

ישראל אייכלר: גם במחיר למשתכן, הטעות שהייתה של כחלון, ויש לו המון זכויות בכל הסיפור, שהוא סיפק 60,000 הבטחות, זאת אומרת, אנשים שזכו ב-60,000 דירות, שלשני שלישים מהן לא היה אפילו רישיון בנייה.

ישראל אייכלר: זאת אומרת, הייתה פה אשליה - - -

דוד ביטן: כל אחד שהייתה לו הסכמה שהוא יקבל דירה בעוד שנתיים-שלוש היה צריך להצביע לו.

ישראל אייכלר: להצביע למה?

דוד ביטן: להצביע לו בבחירות.

ישראל אייכלר: כן, אבל למעשה זה כשל.

ישראל אייכלר: וגם היו פה עיוותים, שמי שזכה בתל אביב הרוויח קרוב למיליון שקל, ומי שזכה בדימונה, בנצרת או בנוף הגליל לא הרוויח פרוטה.

ישראל אייכלר: אבל העיקרון חייב להיות שקרקעות המדינה עשויות ומיועדות לאזרחי ישראל, כך היה בימי העליות הגדולות, גם עם העלייה מרוסיה, נתנו את הקרקעות.

ישראל אייכלר: עד שרמ"י – אז זה נקרא מינהל מקרקעי ישראל – באוצר גילו שאפשר להוציא 14 מיליארד שקל בשנה רווח מספסרות של מכירת קרקעות למרבה במחיר.

ישראל אייכלר: זה עשה הרבה קבלנים עשירים והרבה אזרחים שאין להם דירות.

ישראל אייכלר: יש עוד נושא של פיצול דירות.

ישראל אייכלר: אני הגשתי הצעת חוק לפיצול דירות לשכירות, כדי להוריד את השכירות, אז לא הסכימו, ואז הלכו המפלגה של כחלון, לקחו את החוק שלי ועשו את זה רק ליישובים הקהילתיים, איפה שיש הרבה חניה, בקיצור לעשירים.

ישראל אייכלר: הטענה הייתה שזה ייצור עומס בערים ואז ראשי הערים יתנגדו.

ישראל אייכלר: למעשה, עכשיו אני שומע שהממשלה הזאת רוצה לעשות את זה.

דוד אמסלם: - - - דירות קרקע.

ישראל אייכלר: רק על זה הם עושים את זה?

דוד אמסלם: מה חשבתם?

ישראל אייכלר: אז מה עשינו?

דוד ביטן: רק על קרקע.

ישראל אייכלר: אז מה עשינו?

ישראל אייכלר: הרי אנחנו רוצים לשחרר אלפי דירות להשכרה לדיור כדי להוריד את המחירים.

דוד ביטן: - - - ושוב פעם המחירים יעלו, כי צריך הרבה דברים לעשות, לא רק דבר אחד.

ישראל אייכלר: כל זמן שלא ישוחררו השטחים הכבושים בידי מינהל מקרקעי ישראל לצורכי בניית דירות לזוגות צעירים במחיר מינימום, לא יהיה פתרון והמצב הוא נורא, נורא ואיום.

ישראל אייכלר: מי שיודע את הדמוגרפיה, יודע כמה צעירים אין להם דירות ואין להם סיכוי לדירות, ממש סכנת נפשות.

ישראל אייכלר: ממש סכנת נפשות.

ישראל אייכלר: אני לא יכול לדבר עליהם, כי אין אל מה לדבר ואין על מה לדבר.

ישראל אייכלר: אבל אדוני היושב-ראש, בשלוש הדקות האחרונות שנותרו לי אני רוצה לגעת בנושא הרבה הרבה יותר עקרוני, וזה הכותל המערבי הקדוש לעם ישראל.

ישראל אייכלר: מה שהם הולכים לעשות בכותל המערבי בשליחות הפדרציות של אנשים שלעולם לא מגיעים ולא יגיעו, הילדים שלהם לא רוצים לשמוע על ישראל, ראשיה מסיתים נגד ישראל באוניברסיטאות, אלה הבנים שלהם, כי הם מתבוללים.

ישראל אייכלר: לפה באים אנשים, ומספרים להם - - -

דוד אמסלם: - - - פרק על התנועה הרפורמית, מי היא.

ישראל אייכלר: באים לפה מאכרים שעושים הרבה כסף עליהם, ואומרים להם: אנחנו נציל לכם את הילדים, כי האורתודוקסים רוצים להוציא את ילדיכם מעם ישראל.

ישראל אייכלר: אנחנו נכניס אותם.

ישראל אייכלר: צריך שיהיה לנו בכותל המערבי, לא שכל רפורמי יוכל לבוא לכותל, הוא יכול לבוא גם היום, אבל נכבוש את הכותל.

ישראל אייכלר: הגדילה לעשות הגברת מיכאלי, שרת התחבורה, ואמרה: אנחנו צריכים לשחרר את הכותל.

ישראל אייכלר: אולי היא תזמין את מוטה גור ואת כל האלופים לשחרר את הכותל.

ישראל אייכלר: אני רוצה לסיים בציטוט.

ישראל אייכלר: אמרת שאני אגיד מי הרפורמים.

ישראל אייכלר: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להקריא לך קול קורא של רבנים רפורמים בארצות הברית נגד הצהרת בלפור, המודיעה על הקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל, בשיקגו ב-1918.

ישראל אייכלר: מוכרים עכשיו את המסמך.

דוד אמסלם: בסוף המאה ה-19 הייתה ועידת פיטסבורג.

ישראל אייכלר: יש מסמך - -

דוד אמסלם: בוודאי.

ישראל אייכלר: - - שמוכרים עכשיו, ואני רוצה לצטט מתוך המסמך - -

דוד אמסלם: הם היו נגד הקמת מדינת ישראל.

ישראל אייכלר: - - כי נשארו לי רק דקה ו-50, אני רוצה לעשות את זה מהר: הוועידה מברכת על הרצון הטוב כלפי היהודים בהצהרת בלפור.

ישראל אייכלר: הם רואים באהדה את היכולת של יהודים להגר לארץ ישראל כמו לכל מקום אחר וליהנות משוויון זכויות פוליטי, אזרחי ודתי.

ישראל אייכלר: עם זאת, אנו מתנגדים להצהרה על הקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל.

ישראל אייכלר: היהדות איננה לאום; היהודים אינם עם ללא ארץ, אלא בני בית בכל מדינות מגוריהם, וכך יש לראות אותם.

ישראל אייכלר: יש זכות ליהודים לחיות ולהפיץ את רעיונותיהם בכל מקום בעולם.

ישראל אייכלר: יהודים בארצות הברית הם חלק מהאומה האמריקאית, אין להם צורך בבית לאומי בעם ישראל.

ישראל אייכלר: האידיאל היהודי העכשווי בהגדרתם לא שואף לחזור ולייסד מדינה יהודית, או לחדש את הרעיון המיושן של תחיית הלאום היהודי.

ישראל אייכלר: שרידותה של היהדות תלויה במילוי תפקידה ההיסטורי, ולא בקבלת ארץ ישראל כבית לאומי לעם היהודי.

ישראל אייכלר: הרב פרוש קיבל מכתב מראש הרפורמים לפני עשרות שנים:

ישראל אייכלר: אנחנו לא מעוניינים בחומה של בית המטבחיים שלכם, כך הוא אמר.

ישראל אייכלר: והם באים לא להתפלל.

ישראל אייכלר: מיכאלי לעולם לא תתפלל, כי הרי היא אומרת בגלוי שאין לה אל מי להתפלל.

דוד אמסלם: - - - הם אמרו שבית המקדש זה בית מטבחיים פרימיטיבי.

ישראל אייכלר: השם ירחם.

דוד אמסלם: והם רוצים לבוא עכשיו לכותל.

ישראל אייכלר: והם באים עכשיו לכבוש את הכותל.

דוד אמסלם: לאותו בית מטבחיים.

דוד אמסלם: הם אפילו לא יודעים, הכותל תומך את בית המטבחיים הפרימיטיבי לשיטתם.

ישראל אייכלר: כן, ואנחנו היהודים כולם צריכים לעמוד בכל תוקף ולהגיד שחס וחלילה הווקף שמר 19 שנה על הכותל המערבי, ועם ישראל יבוא וייתן לחרף ולגדף ולהפוך את הכותל למערת פריצים, היה לא תהיה.

ישראל אייכלר: הכותל המערבי שייך לכל העם היהודי, שבוחר בציון ובוחר בירושלים.

ישראל אייכלר: תודה.

דוד ביטן: תודה רבה אייכלר.

דוד ביטן: חבר הכנסת אורי מקלב.

אורי מקלב: מכובדי היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, במשך כל היום וגם בדרכי לפה בעמדות של כלי התקשורת, יש איזו הרגשה, או מנסים ליצור איזו תחושה, שהינה אנחנו לקראת איזה קרב גדול מאוד.

אורי מקלב: אנחנו ביומיים של הכנה, שמציגים את ההסתייגויות.

דוד ביטן: כן, זה כדי להראות שיש להם ניצחון כביכול.

אורי מקלב: אתה רואה?

אורי מקלב: אתה אסטרטג יודע דבר, להראות גם לציבור האם האופוזיציה תצליח להפיל את הקואליציה בהצבעות?

אורי מקלב: נכון שזה יכול ליפול טכנית, כבר קרו דברים, נעשה את כל הפעולות כדי שזה יקרה.

אורי מקלב: אנחנו נהיה ערניים ונכונים איך לא לאשר את התקציב, אבל לא לשם פנינו מועדות ולא לצורך זה הדיון כאן.

אורי מקלב: כפי שאתה אמרת, השמועות האלה והתדרוכים האלה מגיעים מהקואליציה, כדי לייצר איזו דרמה של קרב גדול, שבסוף ניצחנו בקרב הגדול.

אורי מקלב: האמירות, גם של ראש הממשלה בחוץ לארץ, כפי שהוא רגיל שהוא מוציא דיבתנו רעה ומה שיש לו להגיד בחוץ לארץ בוועידות הבין-לאומיות, שנורא מעניין אותן הפוליטיקה הפנימית פה, והתדרוכים – אחרי אישור התקציב האופוזיציה תתפורר.

אורי מקלב: אלה המילים של ראש הממשלה, וכל ההכנות האלה, התכונות האלה, אנחנו יודעים שאנחנו נמצאים פה כדי לעשות את העבודה שלנו.

אורי מקלב: אנחנו נמצאים פה כדי להציף מה באמת התוכן של התקציב הזה.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שמנסים לייצר עכשיו דימוי כזה של תקציב – עד לפני חודש, שלושה שבועות, כשהציעו את התקציב, היינו בטוחים, ואולי גם אזרחי מדינת ישראל, שמדובר בתקציב הכי טוב, הכי חברתי, והוא כל כך נקי מגזירות וממיסים ומכל מיני עליות מחירים, והוא כל כולו נופת צופים וכל אזרחי מדינת ישראל צפויים להיות מאושרים מהתקציב הזה.

אורי מקלב: והינה לאט-לאט אנחנו מציפים את זה, וזה התפקיד שלנו, להציף ולהגיד מה כן טמון בדברים נסתרים ובדברים לא נסתרים.

אורי מקלב: אני רק רוצה להזכיר לכם ששר האוצר, כששאלו אותו בריאיון על הנושא של התחבורה הציבורית, על הרב-קו ועל הביטול, הוא אמר: מה פתאום?

אורי מקלב: אין דבר כזה.

אורי מקלב: זאת אומרת, שר האוצר גוזר גזירות שהמשמעויות שלהן על התחבורה הציבורית הן מאות מיליונים על אזרחי מדינת ישראל.

אורי מקלב: כשאנחנו רוצים למדוד מה ההשלכה התקציבית, מה הגזירה ומה היא מטילה על אזרחי מדינת ישראל, קשה לפעמים להגיד.

אורי מקלב: כל אחד עושה חשבון, עולה לו עוד 30 שקל לחודש, זה גם הרבה כסף, או כמה זה משמעותי.

אורי מקלב: קשה – את הדברים האלה צריך למדוד בהיבט הכללי.

אורי מקלב: בסופו של דבר, מה התוצאה של היטל המס, או מה משמעות עליית המחירים.

אורי מקלב: אני אביא את הדוגמה של תחבורה ציבורית.

אורי מקלב: מדובר על עלייה של 25% במחיר התחבורה הציבורית לכל אזרחי מדינת ישראל, מגיל 18 עד גיל 60, 65, תלוי בגיל שכל אחד, נשים, גברים, מקבלים הנחה של אזרחים ותיקים.

אורי מקלב: על כל אלה תוטל עליית מחירים של 25%, שזה לא דבר של מה בכך.

אורי מקלב: אנחנו יודעים שתחבורה ציבורית, תחבורה בכלל, זה מרכיב גדול ויקר במשק הכלכלי של כל אדם, בוודאי של כל משפחה.

אורי מקלב: אז מה?

אורי מקלב: זה דבר שמנסים להראות שלא קרה, ולא מדברים על סכומים.

אורי מקלב: בכל תקציב מדינת ישראל, בתקציב משרד התחבורה המשמעות של עליית המחירים הזאת זה חיסכון או תקציב נוסף של כמה מאות מיליונים.

אורי מקלב: אנחנו צריכים לקחת בחשבון שנוסעי התחבורה הציבורית הם לא אנשים שנמצאים בעשירון העליון.

אורי מקלב: יש להניח שרוב רובם של הנוסעים בתחבורה הציבורית הם אנשים – אני חושב שהשעון לא נכון.

אחמד טיבי: אנחנו נפצה אותך.

אורי מקלב: לא, לא זה.

אורי מקלב: אני חושב שנתת 25 דקות.

דוד ביטן: - - -

אורי מקלב: לא, לא, לא.

אורי מקלב: הסתכלתי.

דוד ביטן: - - -

אורי מקלב: לא מה שרשום אצלי, אבל מנהל הסיעה יבדוק את זה.

אחמד טיבי: 25.

דוד ביטן: - - -

אורי מקלב: במקרה הסתכלתי וראיתי שעבר זמן.

אורי מקלב: בכל אופן - - -

אחמד טיבי: זה בתור שלי.

אורי מקלב: אה, זה במשמרת שלך אז אני רגוע בכלל.

דוד ביטן: - - - 25.

אורי מקלב: אוקיי, בסדר.

דוד ביטן: - - -

אורי מקלב: לא, לא, הכול בסדר, לא קרה שום דבר.

אורי מקלב: במאמר מוסגר אני רוצה להגיד שאנחנו היינו רגילים שבמעמדים כאלה שיש חצי שעה, שלושת רבעי שעה ו-35 דקות או 25 דקות לדבר אנשים שרו פה שירים, קראו מספרים.

אורי מקלב: לא זה המצב.

אורי מקלב: לא צריך להביא ספרים מהבית ולא צריך לשיר שירים כדי לדבר ולנצל את הזמן שלך.

אורי מקלב: יש מה להגיד על תוכן הדברים, על דברים מהותיים שמתייחסים לנושא הדיון שלנו, שזה נושא התקציב.

אורי מקלב: אני עצרתי.

אורי מקלב: אחזתי כדוגמה בנושא התחבורה הציבורית.

אורי מקלב: מדובר על נוסעים שרובם נוסעים שבויים, אין להם ברירה אחרת.

אורי מקלב: מדובר על כאלה שברובם נוסעים בתחבורה הציבורית מחוסר ברירה.

אורי מקלב: אנחנו רוצים גם לדרבן את האנשים לנסוע בתחבורה הציבורית, אבל אנחנו רוצים במקביל שתהיה להם תחבורה ציבורית לא יקרה, זולה.

אורי מקלב: ואנחנו, במחי יד אחת, 25% העלאת מחירים בתחבורה ציבורית.

אורי מקלב: זה דבר שלא נקרא לו גזרה?

אורי מקלב: זה לא הטלת מיסים?

אורי מקלב: זה לא יוקר מחיה, דבר כזה?

אורי מקלב: איך עשו את זה?

אורי מקלב: רק אמרו דבר אחד: אנחנו הורדנו את מחיר הכרטיסייה.

אורי מקלב: כפי שאנחנו יודעים, יש לנו על כל מאה שקל בהטענה ברב-קו – או פעם היו כרטיסיות שעל כל 16 נסיעות היו עוד ארבע נסיעות; או על כל 100 שקלים אתה יכול לנסוע ב-125 שקלים.

אורי מקלב: היום, הטענת ב-100 שקלים – תקבל נסיעה ב-100 שקלים.

אורי מקלב: זה לא נקרא עליית מחירים?

אורי מקלב: אבל הניסיון של שר האוצר - - -

אורלי לוי אבקסיס: מה זה לא עליית מחירים?

אורלי לוי אבקסיס: אני רואה מה זה כשאנחנו מטעינים את הכרטיסים של הרב-קו של הילדים שלנו.

אורלי לוי אבקסיס: אם זה פעם הספיק לכפול נסיעות היום זה נחתך בחצי.

אורלי לוי אבקסיס: זאת העלאה של 100%, למי שלא מבין.

דוד אמסלם: ראיינו את שר האוצר - -

דוד ביטן: מה את רוצה?

דוד ביטן: אין שום גזרות.

אורי מקלב: - - -

דוד אמסלם: - - הוא חשב שהרב-קו זה כרטיס חד-פעמי.

דוד אמסלם: הוא היה חושב שזה כרטיס לקולנוע.

דוד אמסלם: מתי הוא נסע באוטובוס?

אורי מקלב: כל מה שמגיע לדבר שלך הוא מייד מתבלבל.

דוד אמסלם: מתי הוא נסע באוטובוס?

אורי מקלב: הוא כבר נגד זה.

דוד אמסלם: כל העציצים - - -

דוד ביטן: - - -

אורי מקלב: זה באמת היה בושה.

אורי מקלב: נזכרתי בזה בעקבות כך שאפילו הדבר הבסיסי הזה – אחרי זה הוא יצא בהודעה.

אורי מקלב: זה גרם לו נזק גדול מאוד בתקשורת.

אורי מקלב: ביאס אותו, כמו שאומרים - -

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא יודע מה זה רב-קו.

אורי מקלב: - - אז הוא התחיל להסביר על הרב-קו שכל מי שנמצא בקטגוריה, לא קיבל.

אורי מקלב: זה נכון.

אורי מקלב: מי שבקטגוריה של ילד, מי שבקטגוריה של קשיש, אזרח ותיק – לא ייפגע מזה.

אורי מקלב: אבל שאר הנוסעים – מדובר על רוב שהם מגיל 18 עד גיל 65.

אורלי לוי אבקסיס: גיל 18 זה לא ילדים?

אורלי לוי אבקסיס: תסלח לי.

אורלי לוי אבקסיס: בגיל 18 הם עדיין נסמכים על חשבון ההורים, על שולחן ההורים.

אורי מקלב: העלייה היא ממוקדת בכאלה שהם – אני יודע מה את אומרת.

אורי מקלב: שבבוקר – אימא, אבא, צריך להטעין את הכרטיסיות, והעלות גבוהה.

אורלי לוי אבקסיס: ברור.

אורלי לוי אבקסיס: מי משלם על ילד בן 18?

אורלי לוי אבקסיס: ההורים שלו.

דוד אמסלם: - - - על הרב-קו ולא יודע מה זה רב-קו, ומקבל החלטה לגבי הרב-קו כשהוא לא יודע מה זה.

דוד אמסלם: נו, ממשלה של מטורללים.

אורי מקלב: אני מכיר מקרוב משפחות נורמטיביות שהן לא משפחות סעד שהילדים הולכים ברגל מרחק של שלושה, ארבעה, חמישה קילומטר.

דוד אמסלם: אורי, צריך לשחרר אותו לאיזו נסיעה לדובאי שיתרענן ככה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אורי מקלב: מה יראה שם?

אורי מקלב: יביא לנו מושגים.

אורי מקלב: בכלל, זה ינקה אותו לגמרי.

אורי מקלב: ייסע לדובאי ויגיד: פה לא יכול להיות, כזה עושר, כאן אין דברים כאלה.

אורי מקלב: צריך להיזהר מאנשים כאלה שמביאים אותם, נותנים להם מושגים – צריך להביא אותם לשכונות החרדיות שיראו מה זה חוסכים, מה זה נקרא חד-פעמי ולמה חד-פעמי.

אורי מקלב: מדובר - - -

דוד אמסלם: הוא חשב שזאת כרטיסייה שמנקבים את הפלסטיק.

אורלי לוי אבקסיס: אנשים גם לא מבינים מה זה שבת עם משפחה מרובת ילדים – כמה כלים זה.

אורלי לוי אבקסיס: אני זוכרת שאצלנו בבית היינו רבים מי יעמוד ליד הכיור.

אורלי לוי אבקסיס: ממש עונג שבת, מה אני אגיד לך.

אורי מקלב: הייתה תורנות.

אורי מקלב: עכשיו זה גם בחיי היום-יום.

אורלי לוי אבקסיס: אז האימהות תשבנה - - - ועוד פעם - - -

אורי מקלב: את אימא עובדת עם ילדים, את יודעת יותר טוב מאיתנו.

אורי מקלב: אנחנו לא נמצאים הרבה בבית.

אורי מקלב: אבל מה המשמעות?

אורי מקלב: אישה עובדת מגיעה ב-16:30 אחר הצוהריים.

אורי מקלב: יום מפרך.

אורי מקלב: זה אחרי שהיא הייתה צריכה לראות שהיא לא נתקעת בפקקים, היא צריכה לחזור הביתה לאסוף את הילד הזה מהמעון, את הילד הזה מהגן ואת הילדה הזאת מגן הילדים.

אורי מקלב: היא רצה הביתה עם ילד מפה וילד משם, והיא עבדה קשה לפרנסתה.

אורי מקלב: האנשים שאני מכיר, האוכלוסייה שמשתמשת בזה – וזה ידוע שהאוכלוסייה החרדית משתמשת בחד-פעמי.

אורי מקלב: ואיזה חד-פעמי – הפשוט ביותר, הדק ביותר.

אורי מקלב: המשמעות של העלייה הכי משמעותית דווקא בחד-פעמי הזול - - -

אורלי לוי אבקסיס: אם באמת היה אכפת להם - - -

אורי מקלב: אני רק רוצה להגיד לך – דווקא ככל שהחד-פעמי יותר יקר ככה העלייה היא פחותה.

אורי מקלב: למה?

אורי מקלב: זה מס קנייה.

אורי מקלב: מס קנייה ניתן לפי קילו.

אורי מקלב: עוד 11 שקלים לסט שעלה 25 שקלים או 30 שקלים, וקילו נכנס נניח, אז העלייה היא של 30%.

אורי מקלב: אבל הכלי החד-פעמי הפשוט קילו עלה בסך הכול 11 שקלים, ואתה מעלה אותו בעוד 11 שקלים – זאת המשמעות - - -

דוד ביטן: לא רק זה.

דוד ביטן: המוכרים יעלו ביותר מ-11 שקל.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: זה אף פעם לא נסגר – תמיד מעלים את זה למעלה.

דוד ביטן: זה נקרא תוספת מיוחדת שאף אחד לא שם לב אליה.

אורי מקלב: כשאתה נותן רק לפרוץ כי זאת עליית מחירים הם כבר פורצים הלאה.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך, אורי, אם באמת היה אכפת להם מענייני הכדור הם היו צריכים לסבסד את המוצרים החד-פעמיים המתכלים.

אורלי לוי אבקסיס: זאת אומרת שהם לא רוצים, זה פשוט עוד סיבה לקחת כסף מאותן אוכלוסיות, מאותן משפחות, ועוד גזרה ועוד גזרה.

אורי מקלב: מה שאת אומרת כל כך מדויק.

אורי מקלב: נעשתה איזו עבודה לפני כן בהסברה?

אורי מקלב: אתה משלב את זה עם ההסברה איך אפשר לחסוך - - -

דוד ביטן: לא מעניין אותם הסברה.

דוד ביטן: לא מעניין אותם.

דוד ביטן: מעניין אותם כסף.

אורי מקלב: הרי איך העלייה הכי גדולה?

אורי מקלב: אתם יודעים כמה עליית מחירים – בדברי ההסבר, במה שהם פרסמו.

דוד אמסלם: ליברמן - - -

אורי מקלב: כמה כסף?

דוד אמסלם: ליברמן - - -

אורי מקלב: כמה העלאת ההכנסה הצפויה על חד-פעמי?

אורי מקלב: תן מספר, חבר הכנסת אמסלם.

אורי מקלב: העלייה הזאת שאנחנו מדברים – 600 מיליון שקל.

אורי מקלב: 400 מיליון שקל על שתייה מתוקה.

אורי מקלב: מיליארד שקל שלוקחים עכשיו מהציבור, ומאיזה ציבור לוקחים את זה?

אורי מקלב: את הכסף הזה לוקחים מהחד-פעמי – 600 מיליון, רובן זה משפחות.

אורי מקלב: אנחנו עשינו חשבון אצלי בלשכה מה השימוש ומה העלות לארוחה לציבור החרדי – זה כ-290 מיליון.

אורי מקלב: זה מתכתב עם 600 המיליון האלה גם אם אמרנו פחות.

אורי מקלב: לא דיברנו עדיין על מוסדות חינוך, מוסדות פנימייתיים.

אורי מקלב: אין אפשרות אחרת היום חוץ מחד-פעמי.

אורי מקלב: אין אפשרות.

אורי מקלב: כל ארוחה – חד-פעמי.

אורי מקלב: זה חוסך את העובדים.

אורי מקלב: אני לא מדבר על השאר: על מדיח הכלים, על המכונות הגדולות, על חומרי הניקיון שמזהמים.

אורי מקלב: לדוגמה, גם אי-אפשר לעבור לפלסטיק.

אורי מקלב: מדוע אי-אפשר לעבור לפלסטיק?

אורי מקלב: משרד הבריאות לא מאשר פלסטיק.

אורי מקלב: החריצים האלה.

אורי מקלב: אני זוכר, דודי, שנסעתי לחנות בירושלים כשאתה נכנסת לישיבה לתקופה.

אורי מקלב: אני יכול לספר את זה, נכון?

אורי מקלב: אני נסעתי עם הרבנית פרנק ועם הרבנית זוריבין, נסענו לפלפל בירושלים וקנינו את הצלחות וכוסות הפלסטיק.

אורי מקלב: קנינו בישיבה שהוא למד תקופה, והצליח מאוד בלימודים.

אורי מקלב: אתה לא מתבייש בזה, נכון?

דוד אמסלם: - - -

אורי מקלב: אתה מתגאה בזה, אני יודע.

אורי מקלב: אני לא הייתי אומר את זה.

דוד אמסלם: - - - אחרי הצבא.

אורי מקלב: דוד אמסלם היה אצלי, אני הבאתי אותו מכפר מימון מהחבר שלו, והבאתי אותו מהטרקטור שראיתי אותו - - -

דוד ביטן: אתה אשם בכול?

אורי מקלב: אני אשם בדבר הזה.

אורלי לוי אבקסיס: הם מכירים מגיל 17, אתה מבין?

אורי מקלב: מכיר קצת יותר.

אורי מקלב: כשהוא היה גר בקריית מלאכי בקומה העליונה.

דוד אמסלם: - - -

אורי מקלב: מכירים, הסודות מתגלים לאט-לאט.

אורי מקלב: בבניין הזה אני לא מגלה את כל הסודות.

דוד אמסלם: - - -

אורי מקלב: והידע שלו והחמימות שיש לו, זה איש עם שורשים - - -

דוד אמסלם: אני זוכר שבאתם לבקו"ם להוציא אותי מהשרשרת - - -

אורי מקלב: אני לא מדבר על החיול, השרשרת שהייתי אצלך - - - אני לא מדבר על זה.

אורי מקלב: אנחנו לא נספר את כל הסיפור לפני כל עם ישראל.

אורי מקלב: אפילו את זה אי-אפשר.

אורי מקלב: דמיינו לעצמכם כלי זכוכית, כוסות זכוכית שישתמשו בהם במוסדות חינוך.

אורי מקלב: אלה דברים בכלל לא מציאותיים.

אורי מקלב: הם בכלל לא מתכוונים.

אורי מקלב: חבר הכנסת ביטן, אמר את זה סגן היושב-ראש, אמר את זה: בזה שאתה מראה שהצפי של ההכנסה 600 מיליון, אתה כבר מראה בזה שאתה לא מתכונן שזה ירד.

אורי מקלב: הרי, למה אתה מתכונן בעניין הזה - - -

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך, משהו וורט יותר חזק שחשבתי עליו.

אורי מקלב: וורט.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: בוא נניח שאתה כשר האוצר באמת רוצה - - -

אורי מקלב: איך אומרים וורט בעברית?

דוד אמסלם: נניח שפקידי האוצר באים מהזווית באמת של מה שנקרא של המחזור והדאגה לכדור הארץ, כפי שאמרה חברת הכנסת לוי אבקסיס.

דוד אמסלם: אז בוא תעשה דבר כזה: א.

דוד אמסלם: אתה תאסור את זה אצלך לחלוטין.

דוד אמסלם: מוסדות הציבור, הכנסת, ממשלה, הכול.

דוד אמסלם: הציבור, הרי אנחנו לא נמצאים ברוסיה, לכאורה תעלה את המחיר.

דוד אמסלם: אבל לא.

דוד אמסלם: הם ימשיכו, הצבא ימשיך, הכול, רק מה?

דוד אמסלם: הם יתקצבו אותו בעוד 50 מיליון.

דוד אמסלם: אתה מבין בסוף מה קורה פה?

דוד ביטן: מהכסף שלוקחים מהעניים - - -

דוד אמסלם: זה הכול בלוף, ישראבלוף.

דוד אמסלם: הבן אדם מוכר לנו ישראבלוף בלי להבין.

אורלי לוי אבקסיס: זה כמו עם השקיות.

אורלי לוי אבקסיס: נשארו השקיות מהניילון שהבטיחו לנו, פשוט הציבור משלם על זה כסף.

אורלי לוי אבקסיס: לא עברו לנייר, ולא עברו באמת לשקיות בד.

אורלי לוי אבקסיס: זה עוד מס.

אורלי לוי אבקסיס: ועוד הפעם, גם עכשיו זה עוד מס, במקום ללכת ולעודד שימוש במוצרים טובים לסביבה.

דוד ביטן: תגיד לי, יש מס על הסיגריות, הפסיקו עם הסיגריות?

אורי מקלב: ומה סיגריות?

אורי מקלב: אתה אומר שזה מעשה של בריאות, ומשלמים יותר.

דוד ביטן: כולנו יודעים, כולנו יודעים זה לא מוריד כלום, רק מעלה את המיסים.

אורי מקלב: בסופו של דבר הם גם נערכים לזה.

אורי מקלב: הוא כותב: יהיה לי 600 מיליון הכנסה מזה.

אורי מקלב: אם אתה אומר, היית צריך לעשות ככה: אני עושה גזרה עכשיו, ואני רוצה שלא ישתמשו, ואני מניח שלא אותם מחירים, לא אותם היקפים יהיו.

אורי מקלב: צריך יהיה להיות – אני רוצה להגיע לחצי, גם, אז תוריד את זה.

אורי מקלב: אתה לא מוריד.

אורי מקלב: הוא מכניס על זה.

אורי מקלב: אני אומר, אדוני היושב-ראש, יש כאן גם הבדלי מנטליות.

אורי מקלב: דיברה על זה חברת הכנסת אבקסיס.

אורי מקלב: כשאישה חוזרת עם הילדים כל יום, הכלים לשטוף אותם – זה חלק מהזמן שהיא צריכה בשביל לתפקד.

אורי מקלב: הרי היא צריכה גם לגדל ילדים, היא צריכה לעשות אתם שיעורי בית, היא צריכה אחרי זה גם לנקות ולשטוף ולעשות את הקניות וללכת לרופא וכל מה שצריך מסביב לזה.

אורי מקלב: יש לה ארוחת ערב ויש לה מה שהיא צריכה.

אורי מקלב: זה חלק מהתרבות.

אורי מקלב: היא יכולה גם לעבוד יותר.

אורי מקלב: גם התפוקות – אם היא צריכה גם את זה לעשות, במצטבר היא גם תעבוד פחות.

אורי מקלב: במצטבר, אם כל דבר אנחנו נוסיף, אז היא תשלח את זה עכשיו לניקוי יבש.

אורי מקלב: יש גם הבדל מנטליות עמוק בין אלה שמקבלים את ההחלטות – זה ניכור ממש.

אורי מקלב: הם לא יודעים מה זה עוני, הם לא יודעים מה זה חיסכון.

אורי מקלב: אני נפגש עם אנשים, עם האוכלוסיות האלה.

אורי מקלב: הם קרובים אליי ואני יודע.

אורי מקלב: הם לא אנשים שהם נתמכים בציבור.

אורי מקלב: הם לא אנשים שהם ברווחה.

אורי מקלב: הם עובדים קשה לפרנסתם, הם מחזיקים את הראש מעל המים בהשקעה מאוד מאוד גדולה אבל מאוד מחושבת.

אורי מקלב: חוסכים מעצמם את הבילויים ואת הנסיעות, הם מעצמם לוקחים את זה.

אורי מקלב: ואנחנו מדברים על כך – אנחנו תכף נגיע לאותן נשים כשנגיע לנושא של המעונות.

אורי מקלב: אבל אם נתמקד רק בנושא הזה, של החד-פעמי – בסופו של דבר, אני לא מדבר על אנשים שנוסעים עכשיו לפיקניק, ומה הם ייקחו, כלי פלסטיק?

אורי מקלב: אז על מה אנחנו מדברים, איזה מותרות יש פה?

אורי מקלב: ולא נעשו גם דברים אחרים, כמו שאמרו, יש כלים מתכלים, בואו נעשה תמריצים לכלים חד-פעמיים שהם מתכלים, ויש דברים כאלה, ועל זה נלך.

אורי מקלב: נלך על איזה מהלך, ננסה מהלך.

אורי מקלב: מייד – כאן, בנושא הזה, זה תרבות של סגנון של ניהול היום של הממשלה, ובמיוחד זו שמגיעה ממשרד האוצר.

אורי מקלב: אני רציתי רק להשלים את מה שאמרתי על הבדלי המנטליות המהותיים.

אורי מקלב: כשאני נכנסתי לכנסת בזמנו, אז הטילו לראשונה את מס הבצורת.

אורי מקלב: אני חושב שאתה עדיין לא היית, חבר כנסת ביטן, זה היה עוד בכנסת השבע-עשרה, שלהי הכנסת השבע-עשרה.

אורי מקלב: באתי מעיריית ירושלים, הייתי בחברת הגיחון, אני הקמתי את זה.

אורי מקלב: הכרתי את הנושא הזה, ואז היה מס הבצורת.

אורי מקלב: זה היה מס מאוד מאוד דרקוני.

אורי מקלב: ישבתי עם פקידי האוצר, חלקם אני מכיר.

אורי מקלב: הם אומרים לי: על מה אתה מדבר?

אורי מקלב: אמרתי: אתה לוקח על המכסה הראשונה, של נניח 3 קוב, את המחיר המופחת, ומכאן אתה רוצה עשרות שקלים על כל קוב.

אורי מקלב: אמרתי להם: אבל זה שימוש.

אורי מקלב: הוא אומר לי: לא, אני בדקתי את עצמי בבית ושאלתי את החברים שלי.

אורי מקלב: מדברים אנשים שבקושי חיים בבית, שאוכלים במסעדות, מביאים אוכל מוכן, נותנים לניקוי יבש, חיים בסופי שבוע בבתי מלון, מטיילים, נמצאים פה, נמצאים שם, נמצאים בחוץ לארץ, לא נמצאים הרבה בבית, ויש ארבע נפשות, זאת אומרת, כשכבר מדובר על משפחה גדולה יותר – אני לא אומר, אולי טיפה יותר היום, ואני מברך את כולם עם משפחות ברוכות ילדים – וזה האינדיקציה לכמה קוב צורך הבן אדם?

אורי מקלב: יש פערים גדולים מאוד לעומת אלה שצריכים, שעושים את הכביסות בבית, ואלה שמבשלים בבית, ואלה שמתרחצים בבית, הרחצה של הילדים, מי שיודע, ועוד, ועוד, ועוד וכו' וכו'.

אורי מקלב: ואני חושב שזו באמת הדוגמה, אבל, לסגנון הממשלתי, הסגנון.

אורי מקלב: אם נשים לב מה זה מאפיין את הגזרות הכלכליות, המהלכים הכלכליים: הכול זה בקנסות, הכול באופן דרקוני, איזה סוג של כפייה.

אורי מקלב: אנחנו נאכוף אותך, כפייה כלכלית, כפייה של מיסים.

אורי מקלב: איזה סוג של רודנות.

אורי מקלב: על הדוגמה הבולטת דיברנו עכשיו.

אורי מקלב: רוצים משהו של איכות הסביבה – זה מייד קנסות.

אורי מקלב: רוצים ומדברים, על משהו, על בריאות הציבור – נעזוב את זה לרגע אחד – אז דיברנו על קנסות?

אורי מקלב: אנחנו נקנוס, נעלה את המחירים כדי שלא תוכלו.

אורי מקלב: וזה הרי לא עוזר.

אורי מקלב: מאוד מאוד בלט בחוק התקציב, ובכל אופן בחוק ההסדרים, הנושא של הבריאות, שדחו את זה לחקיקה נפרדת.

אורי מקלב: אני לא מדבר עכשיו על – ומדוע?

אורי מקלב: מה זה היה?

אורי מקלב: כל הנושא של הרפואה, הבריאות: קנס למבוטח שייגש לרופא המקצועי ללא הפניה של רופא המשפחה – 30 שקל, 27 שקלים, 23, משהו בסביבות האלה.

אורי מקלב: זה למי שיבטל תור במכון.

אורי מקלב: מי שיבטל ככה, מקבל קנס.

אורי מקלב: זה הדיבור.

אורי מקלב: ככה הם מדברים.

אורי מקלב: סוג של רודנות, סוג של כוחנות, סוג של כפייה כזאת והכרח – זה סגנון הדיבור.

אורי מקלב: עוד, לא רק זה: מי שילך גם לרפואה פרטית – ואנחנו הרי יודעים מה מצב הבריאות ומצב מערכת הבריאות, לצערנו הגדול, לא קשור לקורונה; אנחנו יודעים איפה זה עומד, כמה זמן מחכים היום לרופא מקצועי, כמה זמן, לרופא מקצועי, על דברים שהם דחופים יותר.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על סדר גודל של שישה, שבעה, שמונה חודשים, חמישה חודשים במקרה הטוב, שמחכים לרופא מקצועי על דברים דחופים.

אורי מקלב: אז פלא שאנשים הולכים גם לרפואה פרטית?

אורי מקלב: כמה לא עשו ביטוח פרטי?

אורי מקלב: כמה לא עשו?

אורי מקלב: רוב-רובם עשו.

אורי מקלב: מערכת בריאות נורמלית וטובה, שמשלמים עליה הרבה, אחרי חוק הבריאות – זה היה צריך להיות חריג שבחריג, רק העשירון העליון שרוצה את הטוב; אנשים שאין להם אמצעים בעשירון התחתון ביותר, באוכלוסייה הכי חלשה, עושים שירותי רפואה פרטית.

אורי מקלב: ועל זה הם באו ואמרו: תלכו לרפואה פרטית, תשלמו 40%.

אורי מקלב: לא הלקוח, לא החולה, אלא מי?

אורי מקלב: הרופאים וכל מה שמסביב לזה.

אורי מקלב: על מי יטילו את אותם 40% עוד מס, על מי יטילו את זה?

אורי מקלב: לא על הפציינטים?

אורי מקלב: זה הסגנון.

אורי מקלב: זה המאפיין.

אורי מקלב: חלוקת הכספים באמת אסטרונומית.

אורי מקלב: חלוקת כספים – באו ושאלו אותי היום כל מיני שאלות על העבר.

אורי מקלב: כשאנחנו היינו בקואליציה והיינו עושים הסכמים קואליציוניים, זה פשוט מצחיק הסכומים שהיה מדובר בהם.

אורי מקלב: הייתה מלחמת עולם על 8 מיליון שקל לנוער הנושר, תוספת על 9 מיליון.

אורי מקלב: מדובר על סכומים פעוטים מאוד.

אורי מקלב: היום, על איזה סכומים מדובר פה?

אורי מקלב: אתה מדבר על מיליארדים.

אורי מקלב: רק הכספים הקואליציוניים היו מיליארד שקל, דברים שלא היו, זה כמעט תקציב של משרד שלם.

אורי מקלב: ומנגד אנחנו רואים את הקיצוץ בקבוצות החלשות, באוכלוסיות החלשות.

אורי מקלב: זה צריך לשלם את זה.

אורי מקלב: ואלה הדברים האבסורדיים שצועקים מתוך התקציב הזה, מול הניסיון הזה להציג את התקציב הזה כתקציב טוב, ובלי להציף.

אורי מקלב: זה היה התפקיד שלנו, ואני חושב שאנחנו עשינו את זה במקצועיות, בהתמדה, בתוך כאב, מתוך הרגשה של הזדהות עם אלה שעושים את זה.

אורי מקלב: ואני חושב שהאופוזיציה עשתה עבודה.

אורי מקלב: היום אין מי שלא מדבר על החד-פעמי.

אורי מקלב: אין מי שלא מדבר על המשקאות הממותקים.

אורי מקלב: אני חושב שרוצים שידברו על המעונות, על העלייה בתחבורה הציבורית, ואנחנו מדברים על עליית מחירים בכלל.

אורי מקלב: תכף אני אמנה, אולי בטור, את מה שאני פעלתי בו וראיתי, ואני יודע על העלאות והקנסות, ועל כל מה שהחוק בתוכנו מכיל.

אורי מקלב: לפני זה אני רוצה לדבר על איזה 100 מיליון שקל מיוחדים מאוד.

אורי מקלב: 100 מיליון שקל.

אורי מקלב: זה גם היה בתקשורת ב-24 השעות האחרונות.

אורי מקלב: נזרקה אמירה חזקה מאוד שחבר הכנסת מנסור עבאס אומר:

אורי מקלב: אני רוצה לתת 100 מיליון שקל מהכסף שלי לחרדים.

אורי מקלב: זאת אמירה מיוחדת.

דוד ביטן: הבנת?

אורי מקלב: הבנתי.

דוד ביטן: אם יש לו לתת, זה אומר שהוא קיבל יותר מדי.

אורי מקלב: הבנתי בדיוק.

אורי מקלב: 100 מיליון שקל, אומר מנסור עבאס, באדיבות של עשיר, של אבירים.

אורי מקלב: הוא בא ואומר לי, ואני לא בא בביקורת, אני תכף אגיע לזה.

אורי מקלב: כולם שואלים אותי מהם ה-100 מיליון שקל האלה, שנותנים.

אורי מקלב: אז קודם כול, כמו שאתה, אף אחד לא פתי, ואתה מבין שזה לא מעשי ולא יישומי.

אורי מקלב: הוא נותן?

אורי מקלב: הוא לא נותן, והוא כבר לא יכול לחלק, אף אחד לא נותן לו לחלק 100 מיליון.

אורי מקלב: אבל הוא בדרכו, בחוכמתו, בחוכמה, אני רוצה לציין, בא ועושה פוליטיקה מהעניין.

אורי מקלב: ואמר אמירה: אני ראש הממשלה.

אורי מקלב: אני זה שהוא שר אוצר, אני מחלק כספים פה.

אורי מקלב: החרדים, כדאי לכם להיות אצלי.

אורי מקלב: אני מישהו שמבין אתכם ורוצה להיות.

אורי מקלב: מה שהוא במיוחד בא ואומר, מה שיצא מתוך הדברים, והוא, מבחינתו זה הרווח שלו, וצריך לקחת את זה בתחכום רב, זה שבאים להגיד: אנחנו ברע"מ – והוא אמר את זה, הוא אמר לי את זה, והוא יגיד את זה לאחרים, אני לא מגלה סודות שהוא אומר לי בשקט, הוא אומר לי סודות שהוא אומר בגלוי: רע"מ זו מפלגה שנותנת לכולם.

אורי מקלב: אל תבוא לבקר אותה למה היא נותנת ליתומים ולאלמנות של שהידים או לא שהידים ועוד דברים כאלה.

אורי מקלב: אנחנו נותנים לכולם, אנחנו לא מסתכלים, לא בודקים בציציות של אף אחד, זה לא משנה אם הוא יהודי או לא יהודי, גם ליהודי אנחנו נותנים.

אורי מקלב: הינה, חרדים, עכשיו רודפים אותם, מונעים מהם את המעונות לילדים, אני נותן להם.

אורי מקלב: אז בא מנסור עבאס ואומר: אני נותן 100 מיליון לחרדים.

אורי מקלב: מנסור עבאס.

אורי מקלב: מנסור עבאס זה מה - - -

אורלי לוי אבקסיס: יש לו עודף עכשיו?

אורי מקלב: 100 מיליון.

אורי מקלב: אם יש לו - - -

אורלי לוי אבקסיס: 100 מיליון הוא מנדב ככה.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: הוא קיבל הרבה, אבל אם יש לו לתת, זו עובדה מוגמרת שהוא קיבל יותר מדי.

דוד ביטן: הרי מה הוא נותן?

אורלי לוי אבקסיס: נכון, ועוד 100 מיליון.

אורלי לוי אבקסיס: הברון דה רוטשילד.

אורי מקלב: אנחנו אומרים - - -

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: וזה אומר עוד משהו.

אורי מקלב: אני אמרתי את זה כאן:

אורי מקלב: יש אמירה של מישהו שבנה בניין מאוד גדול, ולא ידעו - - -

דוד ביטן: מקלב, זה גם אומר שהוא, בניגוד אלינו, מהכספים הייחודיים, שלא יכולנו לחלק לאף אחד, הוא יכול לחלק מה שהוא רוצה - -

אורלי לוי אבקסיס: יש לו יד חופשית.

דוד ביטן: - - איך שהוא רוצה.

אורי מקלב: אבל זה הרבה יותר.

דוד ביטן: אתה מבין?

דוד ביטן: זה המצב.

אורי מקלב: מה המשמעות אני הסברתי.

אורי מקלב: המשמעות שלו היא שרע"מ מחלקת לכולם.

אורי מקלב: דרך אגב, אני חושב שמה שאתם עושים – אנחנו אומרים הלוא שהוא ראש הממשלה, אנחנו מדברים לציבור הבוחרים שלנו שהוא ראש הממשלה, הוא זה שהוא רק הכספים, אבל הוא נשאר אותו עבאס, אותו מנסור עבאס עם התפיסה האסלאמית שלו, והוא לא שינה באידיאולוגיה שלו.

דוד אמסלם: דבר קצת על האחים המוסלמים והתנועה האסלאמית, מה החזון הדתי שלהם.

אורי מקלב: החזון.

אורי מקלב: התפיסה.

אורי מקלב: באמת הוא מרוויח מזה, כי במקום לבוא להגיד – הציבור שלו שצריך לומר: אתה מכרת את האידיאולוגיה שלך בשביל כסף.

אורי מקלב: את זה הרי טוענים גם אחרים - -

אורלי לוי אבקסיס: הכסף יענה את הכול.

אורי מקלב: - - ברשימה המשותפת.

אורי מקלב: אז אתה אומר: נשארת בסדר.

אורי מקלב: אתה רק לוקח את הכסף, אבל אתה נשאר באידיאולוגיה המסוכנת שלך.

אורי מקלב: אבל זה, זה בעצם מה שהציבור שלו רוצה לשמוע - -

דוד אמסלם: אורי.

דוד אמסלם: אורי.

דוד אמסלם: כשהייתי בצבא - - -

אורי מקלב: - - את זה הוא רוצה לשמוע.

דוד אמסלם: כשהייתי בצבא, לא היו לנו חשבונות בנק.

דוד אמסלם: היו נותנים לנו כמו היום 300 שקל.

דוד אמסלם: איך?

דוד אמסלם: בתאריך הנקוב, נגיד 1 בינואר או 1 בחודש, היה בא מישהו שנקרא "שלם".

דוד אמסלם: זה היה מקצוע, אחד שהיה בא עם ארגז מזומנים, נותן לך.

דוד אמסלם: מנסור עבאס זה השלם של המדינה.

אורי מקלב: היום.

אורי מקלב: הגביר של העיירה.

אורי מקלב: משלם - - -

דוד אמסלם: הוא קיבל את הכסף שלנו, הוא כמו שלם.

דוד אמסלם: תבואו: חרדים - -

אורי מקלב: אני לא רוצה לבקר אותו בחלק הזה.

דוד אמסלם: - - התנועה האסלאמית, קצת לחמאס - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - לאן הגענו?

דוד אמסלם: קצת לחמאס, קצת לרשויות הערביות, קצת למדרסות, פתאום עכשיו לחרדים קצת.

אורלי לוי אבקסיס: נשאר לו עודף.

דוד אמסלם: בסוף ייתן גם לחתולים, אל תדאג.

דוד אמסלם: נגיע גם לחתולים.

אורי מקלב: מה שאנחנו צריכים ללמוד מזה, הרי זה לא מעשי, זה את המראה מול הממשלה הזאת, שבא מנסור עבאס ואומר:

אורי מקלב: אני אתן לכם, אני רואה שמתנכלים לכם, אני אתן לכם.

אורי מקלב: שהממשלה תראה לאן היא הידרדרה בכמה חודשים, לאן הידרדרו במצב הזה, שהוא בא והוא מוכיח.

אורלי לוי אבקסיס: שהתנועה האסלאמית מבינה לרגשות ולחוסר הגדול הזה של האימהות, שלא יכולות לשלוח את הילדים שלהן עכשיו לגיל הרך - -

אורי מקלב: המחשבות שלהן אחרות גם.

אורלי לוי אבקסיס: - - ואומר: אני יש לי לב יותר גדול מהאחים שלכם בממשלה.

אורי מקלב: המחשבות שלהן אחרות, אבל הממשלה – מה צריכה לראות מזה?

אורי מקלב: תעזבי שהוא רוצה לחלק לכולם, ויש לזה דימוי של – בסדר, לא ניכנס לזה, גם שכר - - - אבל הממשלה, מה צריכה לראות?

אורלי לוי אבקסיס: מה זה אומר עליהם.

אורי מקלב: מה - - - לממשלה?

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה אומר על - - - בממשלה.

אורי מקלב: "אוי לנו מיום הדין, אוי לנו מיום התוכחה".

אורי מקלב: זה לא כפל לשון.

אורי מקלב: "אוי לנו מיום הדין", כתוב במדרש שהאחים של יוסף, כשיוסף התגלה לפני אחיו, הם אומרים: "אוי לנו מיום הדין, אוי לנו מיום – הם נבהלו מפניו.

אורי מקלב: הם לא יכלו לעמוד בפניו.

אורי מקלב: מה היה כל כך חמור?

אורי מקלב: יש דברים שלפעמים יש לך יום דין.

אורי מקלב: את נמצאת בבית משפט – למה עשית ככה?

אורי מקלב: או אפילו בית משפט שהוא בית דין של למעלה – למה לא למדת מספיק תורה, למה לא נתת צדקה?

אורי מקלב: הוא אומר:

אורי מקלב: עבדתי קשה לפרנסתי, לא היה לי מספיק כסף.

אורי מקלב: הוא עונה.

אורי מקלב: אבל כשמוכיחים לך אחר כך שלא היה לך כסף, אבל בילויים כאלה וכאלה עשית – זה תוכחה.

אורי מקלב: נגד זה אין מה לעשות.

אורי מקלב: זה תוכחה לממשלה הזאת.

אורי מקלב: "יום התוכחה" – אני יוסף, אתם אמרתם כך וכך.

אורי מקלב: זו התוכחה, והם לא יכלו לעמוד בפניו על מה שהם עשו.

אורי מקלב: זו התוכחה – זו הבושה שצריכה לכסות את פני הממשלה, הדבר הזה.

אורי מקלב: מזה נלמד.

אורי מקלב: את שאר הדברים נשאיר - - - שנעשה עם ה-100 מיליון שקל, אבל על זה אנחנו מדברים.

אורי מקלב: וזה באמת נותן את ההרגשה איפה הממשלה הזאת, בתוך כמה חודשים לאן היא הגיעה, בכל התהליך ובכל תרבות השקר הזו, תראו את הדימוי, שלא רק שהוא לא חינוכי, זה הידרדרות שלא הייתה כמותה.

אורי מקלב: אני לא מדבר על הסגנון - - -

אורלי לוי אבקסיס: גם אכזריות.

אורי מקלב: אני אומר על התקציב.

אורי מקלב: אנחנו מדברים על התקציב.

אורי מקלב: אין בתקציב קורונה.

אורי מקלב: אחרי שלא יעשו דברים, זה לא רק בגלל – אתה מכיר את אותו אחד - - -

אורלי לוי אבקסיס: ב-2022 יש אפס תקציב למלחמה בקורונה.

אורלי לוי אבקסיס: אפס תקציב.

אורי מקלב: אתם יודעים איזה הידרדרות?

אורי מקלב: מה זה אומר?

אורי מקלב: - - - יש אחד שהיה במגרש, ותמיד הוא היה עם כובע.

אורי מקלב: זה הפריע לאנשים.

אורי מקלב: בא אחד וזרק את הכובע.

אורי מקלב: תמיד שאלו אותו: למה אתה עם כובע?

אורי מקלב: הוא היה אומר: זה פרינציפ.

אורי מקלב: הוא לקח את הכובע, זרק אותו, וראה קרחת.

אורי מקלב: אומר: הוא זה פרינציפ?

אורי מקלב: זה קרחת.

אורי מקלב: זה לא פרינציפ, זה קרחת.

אורי מקלב: זה לא שום דבר, הכובע הזה.

אורי מקלב: לכן אני אומר: אל תגידו לי שיש שיטה.

אורי מקלב: כמובן שאתם לא מתקצבים, אתם מעדיפים לתת לאחרים, וזה מה שאתם עושים.

אורי מקלב: עכשיו, בכל אופן בקצרה, אם כבר נגענו בקורונה, אני כן חושב – אנחנו יודעים היום שהחלק שרודף אותנו זה אלה שלא מתחסנים, ואני חושב שהממשלה צריכה גם לעשות פעולות, אם אנחנו מדברים על זה, אנחנו יודעים מה זו קורונה.

אורי מקלב: יש שם, חלק מהאנשים שלא מתחסנים, פשוט נתפסה אצלם, או אנשים - - -

אורלי לוי אבקסיס: אורי, תוך כדי שאתה מדבר על הרוע ועל האדישות של הממשלה הזאת:

אורלי לוי אבקסיס: אני מקבלת טלפון חי ביום חמישי, מגן יבנה.

אורלי לוי אבקסיס: משפחה עם שמונה ילדים, מהדיור הציבורי, הולכת להיזרק לרחוב.

אורלי לוי אבקסיס: אין להם פתרונות, לא לילדים, לא להורים האלה, בלי מחשבה מה יעשו איתם.

אורלי לוי אבקסיס: ואלקין הזה קורא להם "עבריינים".

אורי מקלב: את מביאה אותי באמת - - -

אורלי לוי אבקסיס: משפחה עם שמונה ילדים נזרקת לרחוב ביום חמישי.

אורלי לוי אבקסיס: זו הרגישות שלהם.

אורי מקלב: את מביאה אותי – ממש אי-אפשר - - -

אורלי לוי אבקסיס: אולי נבקש מעבאס שייתן משהו לדיור הציבורי.

אורי מקלב: זה מביא אותי, בפנייה חדה, לדבר על הנושא של הדיור.

אורי מקלב: איפה בתקציב הזה אנחנו רואים דיור?

אורי מקלב: לא רק שלא רואים שום דיור – דיור, אנחנו יודעים בשביל מחירי הדיור צריך להכניס את היד לכיס.

אורי מקלב: המדינה באיזשהו מקום אפילו לא מעוניינת שהמחירים ירדו.

אורי מקלב: הרי החלק המרכזי של ההכנסות למדינה זה מהדיור.

אורי מקלב: ככל שהדיור יותר יקר, ככה הרווחים שלהם יותר גדולים.

אורי מקלב: איך אחד אמר לי, הוא אמר לי זה אולי בבדיחות, אבל זה לא בדיחות: המדינה מעוניינת - - -

דוד ביטן: הינה, העלו ב-8% את - - -

אורי מקלב: את מס הרכישה.

דוד ביטן: מס הרכישה.

דוד ביטן: זה הדבר היחיד שיישאר.

דוד ביטן: דברים אחרים, לא יצא מהם כלום, תאמינו לי.

אורי מקלב: תשחרר קרקעות, תבנה יותר, תציף את השוק, זה לא.

דוד אמסלם: זו לא בדיחה, מה שאתה אומר.

דוד אמסלם: המדינה לא נלחמת נגיד בגנבי הרכב, היא מרוויחה את הכסף.

אורי מקלב: על זה דיברתי.

אורי מקלב: אתה גם חושב ככה.

דוד אמסלם: היא מרוויחה מזה.

דוד אמסלם: גונבים לך את האוטו, כולנו משלמים את הפרמיה, והיא גובה מע"מ מיסים, מס יבוא.

אורי מקלב: וזה אחד מהדברים.

אורי מקלב: הדבר השני - - -

דוד אמסלם: זה הפקידים.

אורי מקלב: זה בדיחה.

אורי מקלב: בדיוק לזה התכוונתי, לנושא של הרכב.

אורי מקלב: אנשים לא נלחמים.

אורי מקלב: אומרים לך: לא נלחמים בפשע, שיגנבו.

אורי מקלב: חברת הביטוח משלמת.

אורי מקלב: יש לה איזה חברת ביטוח בחוץ לארץ שהיא – ויש מיסים, 100% מיסים שיש על רכב.

אורי מקלב: אחד ממחוללי המיליארדים.

דוד אמסלם: הפרמיה של אזרחים עולה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו משלמים את זה שהם לא נלחמים בגנבות.

דוד אמסלם: זה סוג של הכנסה.

אורי מקלב: יש כמה דברים כאלה.

אורי מקלב: עדיף להם שיהיה ככה, כדי שהמחירים – רק עושים לנו מיצג: אנחנו רוצים.

אורי מקלב: ואכן זה טוב להם גם בעלות.

אורי מקלב: אבל ללכת להפסיק מיזם של בנייה לחרדים שהיה בקריית גת, בשפיר, לא רחוק מהישיבה, מקום של פתרון לחרדים שכבר עבדו עליו וזה היה בוועדות התכנון?

אורי מקלב: הוראה להפסיק את זה ולא לתת פתרון אחר, להפסיק מהלך שהיה באמת peanuts של הפתרון למצוקות דיור מאין כמוהן.

אורי מקלב: לא כל אחד יבין.

אורי מקלב: מי שחי בדירה לא יודע מה זה לגור ב-25 מטר, ב-30 מטר, ביחידות קטנות כאלה צפופות, ששם גרים שלוש נפשות, אפילו ארבע נפשות גרות בדירה הזאת, שזה קורע לב.

אורי מקלב: אמרתי את זה אתמול: לאימא אין מקום שהילד יזחל בו, הוא לא יכול לעשות את התהליך של זחילה.

אורי מקלב: אין לזחול בבית.

אורי מקלב: היא צריכה לחפש אחרי הצוהריים מקומות.

אורי מקלב: ככה, זה היה לפעמים במעון, היה קצת מקום, גם לא.

אורי מקלב: היום, בגלל לא יהיו מעונות, הנשים האלה, כל מה שהן יעשו, הן יצטרכו ללכת למעונות בבתים פרטיים, אם הם לא יפסיקו לעבוד - -

אורלי לוי אבקסיס: בייביסיטרים.

אורי מקלב: - - עם 12 ילדים או 15 ילדים, וזה מה שקורה כבר היום.

אורלי לוי אבקסיס: בלי פיקוח, בלי בדיקה, בלי כלום.

אורי מקלב: בלי פיקוח, אין תנאים, היא לא בנויה לזה.

אורי מקלב: היא גם מסכנה, היא עבדה בהייטק, היא עכשיו החליפה מקצוע.

אורי מקלב: מה היא יכולה לעשות?

אורי מקלב: היא לא יכולה לשלם עוד 5,000.

אורי מקלב: כל מה שהיא הרוויחה, היא הרוויחה 7,000 ו-8,000 במקרה הטוב.

אורי מקלב: יש כאלה שרק שכר יסוד ורק שכר מינימום.

אורי מקלב: איך הם יכולים לשלם 2,500 שקל עכשיו למעון?

אורי מקלב: זה אחד הדברים האכזריים שנעשו פה.

אורי מקלב: אין לזה תפיסה לא חברתית, לא כלכלית וודאי לא אנושית.

אורי מקלב: אבל בקור רוח עושים את זה, לחנך את הנשים של הבעלים.

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך, כל הנשים הפמיניסטיות האלה עכשיו סותמות את הפה שלהן.

אורלי לוי אבקסיס: באים לנשים ואומרים להן: אנחנו עכשיו נגזור לכן גזרה לפי מה שהבעל שלכם עושה, לא לפי מה שאתן.

אורלי לוי אבקסיס: עד היום זה היה עידוד נשים לתעסוקה, עכשיו להחזיר אותן הביתה, והן יושבות בשקט.

אורלי לוי אבקסיס: הן יודעות שנשים תפגענה, ונשים במגזר החרדי, ואנחנו כל הזמן אומרים שאנחנו רוצים לעודד נשים.

אורלי לוי אבקסיס: סוף-סוף הממוצע של העסקת נשים חרדיות הוא כמו הממוצע ב-OECD, 74%.

אורלי לוי אבקסיס: אז מה הם רוצים, להחזיר את הגלגל אחורנית?

אורלי לוי אבקסיס: זו ממשלה עם נשים שלא רואות נשים, רק אם הן דומות להן בצבע ובאג'נדה ומאיפה שהן מגיעות.

אורלי לוי אבקסיס: צבועות.

אורי מקלב: בכל אופן, מכאן, במעבר חד – הרבה מהדברים נעשו בשיח שבינינו, אבל בסדר, אנחנו באמת מבינים אחד את השני.

אורי מקלב: הזכרתי שקודם התראיינתי לאחד העיתונים על חוק הכשרות.

אורי מקלב: אמרתי, ציטטתי את השם שלך, שאת אמרת שחוק הכשרות יביא אותך לכך שהיום את לא תסמכי על רבנות, על הכשר רבנות רגיל, שאת יודעת שאי-אפשר לסמוך על זה, ותתחילי לעבור למהדרין.

אורי מקלב: אז מהמבט שלנו, של הציבור החרדי, הוא לא יינזק בעניין הזה.

אורלי לוי אבקסיס: זה בלאו הכי - - -

אורי מקלב: אבל העם, העם שצריך את הכשרות הבסיסית הוא זה שישלם.

אורי מקלב: הביאו חוק כשרות שהוא כל-כולו היה מבוסס על כמה פרמטרים, ואת כל הפרמטרים מוססנו.

אורי מקלב: היו אנשי המקצוע שהגיעו, ואמרנו: על מה אתם מדברים?

אורי מקלב: היו כמה פרמטרים מרכזיים: להוזיל את הכשרות – הם רק מייקרים את הכשרות.

אורי מקלב: איך אפשר להוזיל כשרות כשעד עכשיו הכשרות היא של המועצה הדתית.

אורי מקלב: יש גם את החשב, וגם את רואה החשבון, וגם את המפקח, והמועצה הדתית משלמת.

אורי מקלב: עכשיו נשאר לשלם למשגיח עצמו, שבא לכמה שעות – אגרה של פיצה ופלאפל, 300, 400 שקל לשנה.

אורי מקלב: זה לא הכסף הגדול.

אורי מקלב: היום, אתה מוציא את זה לגוף כשרות חיצוני, בהנחה שהוא יעבוד באותה רמת כשרות.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה היום?

אורלי לוי אבקסיס: אחרי שיעבור.

אורי מקלב: אנחנו בהנחה.

אורי מקלב: זה יכול להיות יותר יקר, הוכחנו להם את זה.

אורי מקלב: הרי זה לא יכול להיות יותר זול.

אורי מקלב: לא יכולה להיות רמת כשרות מינימלית אם אתה מוריד.

אורי מקלב: זה רק יכול להיות על חשבון משהו אחר.

דוד ביטן: משפט אחרון.

אורי מקלב: טוב.

אורי מקלב: עוד ועוד דברים בסגנון כזה.

אורי מקלב: יחסי משגיח–מושגח, שזה לא טוב – ומה זה גוף כשרות, זה לא יחסי משגיח מול החנות?

אורי מקלב: הגוף פשוט צריך להרוויח בסופו של דבר.

אורי מקלב: קניתם את התקציב באמת במחיר מופקע.

אורי מקלב: העברת תקציב עלתה למדינה, ואנחנו נצטרך לשלם את זה במשך שנים, מחיר יקר מאוד מאין כמוהו.

אורי מקלב: גם הכספים הקואליציוניים, שהיו ללא תקדים בתקציב המנופח.

אורי מקלב: ואחרי זה לבוא להגיד שהקואליציה היא בקרב על התקציב – אתם יוצרים חברה מקוטבת שהיא מופלית, חברה שיש בה שחיתות.

אורי מקלב: אתם לוקחים אוכלוסיות שלמות בתוך התקציב הזה, מטילים עליהן, משאירים חברה אחרת, הם לא יצטרכו להתמודד עם כל זה.

אורי מקלב: אין, דינה של הממשלה הזאת, לצערנו, עם התקציב הזה וכל התנהלותה בכלל בצביון היהודי – ובזה אני אסיים, הצביון היהודי.

אורי מקלב: יש הידרדרות בכל מה שהם עשו.

אורי מקלב: הקשר שיש, שצריך להיות בצביון: במדינה יהודית, על מה אנחנו נקראים יהודים?

אורי מקלב: ומה היתרון שלנו במדינה יהודית ודמוקרטית?

אורי מקלב: כמה דברים בסיסיים, של כשרות, ועל שבת, ועל נישואין וגירושין, ועל הגרות שזה היחס שלנו.

אורי מקלב: את כל זה, באופן שיטתי, לפני התקציב ובתקציב, אנחנו הולכים לרופף לגמרי.

אורי מקלב: אז מה יישאר?

אורי מקלב: מדינה שכל ההווי שלנו זה לאכול שווארמה או פלאפל?

אורי מקלב: במה?

אורי מקלב: במה, אם לא זה?

אורי מקלב: זאת המטרה וזו רק ההתחלה.

אורי מקלב: אז דינה של הממשלה הזאת עוד לפני התקציב להתפרק.

אורלי לוי אבקסיס: יישר כוח.

אורלי לוי אבקסיס: אורי.

דוד ביטן: בבקשה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: חבר הכנסת מקלב, אני עוד לא התחלתי לדבר וכבר החבר שלי הטוב מפעיל לי את השעון, שים לב.

דוד אמסלם: תאפס אותו, אני מבקש מההתחלה.

אורי מקלב: חבל על כל דקה.

אורי מקלב: כל דקה פנינה.

אורי מקלב: תראה, יש ציבור שלם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, אני רוצה לספר לכם, דרך אגב, מה ההספק של הממשלה הזאת?

דוד אמסלם: ארבעה חודשים, כבוד השרה.

דוד אמסלם: 12 שנים לא קרה, ולא הספקנו להגיע להספקים שלכם גם במריבות, וגם בבושות והפדיחות שאתם עושים לעם ישראל, ואני אמנה אותן.

דוד אמסלם: דרך אגב, זאת באמת ממשלה של אנדרוגינוס – אין פה ראש ואין זנב.

דוד אמסלם: יש שמונה ראשי ממשלות.

דוד אמסלם: מי שמוביל אותה, והיום הציבור במדינת ישראל יודע, זה ראש התנועה האסלאמית, שהוא בעצם תנועת החוד של האחים המוסלמים, שהאידיאולוגיה שלה – ועוד מעט אני אגע בה – הדתית, זה להחריב ולהרוס את מדינת ישראל מבפנים.

דוד אמסלם: דרך אגב, בכל מדינות ערב, התנועות האלה מחוץ לחוק, כמעט בכל העולם.

דוד אמסלם: רק כאן היהודים החכמים גם מכניסים אותם לממשלה, ולא רק מכניסים אותם, גם נשענים עליהם, ובסופו של דבר – אנחנו תמיד יודעים בכלכלה שהשולי הוא הקובע.

דוד אמסלם: אנחנו 59 ח"כים, אבל אין לנו ממשלה, למה?

דוד אמסלם: חסר אחד.

דוד אמסלם: האחד קובע.

דוד אמסלם: ולכן, מנסור עבאס, ווליד טאהא, אלה אמורים להדליק משואה, כבוד השרה, בהר הרצל השנה, הם יקבעו לכם הכול: הם יקבעו לך האם תעשי תוכנית לחרדים, כן או לא.

דוד אמסלם: באיזה נייר בשירותים תשתמשי.

דוד אמסלם: איזה קפה תשתי, ולמי תגידי שלום בבוקר.

דוד אמסלם: בגלל שאתם, אין לכם כבוד לאומי.

דוד אמסלם: אתם בעצם חבורה ואסופה של אנשים שהמדינה מזמן כבר לא מעניינת אותם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני שומע עאלק את ראש הממשלה מר בנט, ואת לפיד: באנו לעבוד.

דוד אמסלם: שאלתי את עצמי: קודם כול, מר בנט, הרי אתה היית איתנו עשר שנים – אדוני היושב ראש, עזוב את הטלפון – אז מה, לא עבדת בעשר השנים?

דוד אמסלם: עכשיו, דרך אגב, אם לא עבדת וקיבלת משכורת, זה הוצאת דבר במרמה.

דוד אמסלם: אז, א.

דוד אמסלם: תחזיר את המשכורת, הרי אתה טוען שלא עבדת, לא אני.

דוד אמסלם: הרי אתה יודע, הרב מקלב, בן אדם שבעצם מעיד על עצמו, לא צריך עדים.

דוד אמסלם: אנחנו מכירים את הכלל התלמודי.

דוד אמסלם: אדם נאמן על עצמו יותר מ-100 עדים.

דוד אמסלם: מר בנט, אתה צודק, לא עשית כלום.

דוד אמסלם: אתה רק הפרעת מבוקר עד לילה לממשלה 12 שנים.

דוד אמסלם: לא היית שר החינוך, לא היית שר הכלכלה, כלום לא עשית.

דוד אמסלם: אבל האמת, חשבתי, ואתה לא צריך להחזיר את הכסף.

דוד אמסלם: ממילא אתה רמאי, שקרן, ונוכל, וגם את הכסף הזה הוצאת בנוכלות.

דוד אמסלם: אתה בכלל בנוי רק על בסיס הרמאות.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך משהו, אדוני היושב ראש – עזוב את הטלפון.

דוד אמסלם: אתה שלחת לי קודם תמונה, ראית את הגברת סילמן שהלכה לקנות סוכריות ולחקות אותך, בצחוק.

דוד אמסלם: אז אני רוצה לספר לך, הגברת הזאת גם הקליטה, לפחות לפי טענתם, את גפני וליצמן.

דוד אמסלם: היא גם העתיקה מחברת הכנסת מיכל וולדיגר את החוק שלה.

דוד אמסלם: וגם עכשיו לקחה לך את הסיגריות, מה אתה מתפלא?

דוד אמסלם: מה אתה מתפלא?

דוד אמסלם: דרך אגב, שמענו השרה כהן, שהיה לכם גיבושון.

דוד אמסלם: איך היה הגיבושון?

דוד אמסלם: הבאתם זמרים?

דוד אמסלם: דרך אגב, ארבעה חודשים, מה הייתם צריכים להתגבר?

דוד אמסלם: זאת אומרת, רבתם, אתם מודים.

דוד אמסלם: אתם במריבות כל כך גדולות בארבעה חודשים שאתם צריכים לבוא גם עם בני ובנות הזוג לגיבושון?

אורלי לוי אבקסיס: לא, גם כדי שהם יגיעו צריך להביא להם אורח, זמר.

אורלי לוי אבקסיס: מופע.

אורלי לוי אבקסיס: שיהיה אטרקטיבי, אחרת מה?

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אמרתי, אתם באתם למופע, אתם באתם לאוכל.

אורלי לוי אבקסיס: - - - שרית חדד.

דוד אמסלם: אני שמעתי – אבל מה אמר לכם מר בנט?

דוד אמסלם: הוא אמר להם שם, אדוני היושב-ראש שהם יעבירו את התקציב, והאופוזיציה תתרסק לרסיסים.

דוד אמסלם: עכשיו, הפירורים – לבן אדם יש לו שישה מנדטים, שרובם, דרך אגב, חברת הכנסת לוי, מחפשים להם עיר מקלט, לכן הוא עשה להם את הגיבושון.

דוד אמסלם: מסילמן, שאנחנו קוראים שהלכה ליש עתיד, ההוא שמחפש – כל אחד שם אתה מבין שהוא הגיע לקצה, וכרגע הם מחפשים להם את האלטרנטיבות לעתיד, זה אומר לנו שאנחנו מתפוררים.

דוד אמסלם: הוא מזכיר לי את הבדיחה על שני זבובים, שיום אחד, אדוני היושב-ראש, ישבו על פיל.

דוד אמסלם: אחד באוזן של הפיל, ואחד בזנב.

דוד אמסלם: אז הוא פתאום הזיז את הזנב, והזבוב שעל הזנב עף מגופו, ואז הוא צועק לו לזבוב שעל האוזן: ז'וזו', תחנוק אותו.

דוד אמסלם: אתה מאיים עלינו, שישה מנדטים שמתנפצים לך לכל עבר, שאתם תרסקו אותנו?

דוד אמסלם: הרי אתה זבוב, אפילו לא זה.

דוד אמסלם: אתה מבין את האבסורד, לאן הגעת?

דוד אמסלם: אתה מוקיון.

דוד אמסלם: אתה בן אדם שבאמת, מר בנט, אתה בושה לעם ישראל.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם בקואליציה הם יודעים שאתה בושה.

דוד אמסלם: הם יודעים שאתה לא שווה כלום ומעולם לא עשית כלום.

דוד אמסלם: אתה בעצם מתנהל, וכל היום עושה להם גיבושים ושיחות, בגלל שמה שמעניין אותך זה רק התפקיד שלך.

דוד אמסלם: עם ישראל מעולם לא עניין אותך.

דוד אמסלם: מה שמעניין אותך זה רק התפקיד שלך.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לומר משהו.

דוד אמסלם: גברת כהן, אני מניח שגם את כבר היית בחוץ לארץ, וטסת בטח, תוך שלושה-ארבעה חודשים.

דוד אמסלם: דרך אגב, שנתיים אנחנו היינו בממשלה, אף פעם לא טסנו.

דוד אמסלם: אני מניח שטסת, ואם לא טסת, אז בטח את מקופחת בעניין.

דוד אמסלם: אז תטוסי מהר.

דוד אמסלם: אתם מתנהגים כאילו אתם נכנסים עכשיו לחנות ממתקים, עוד מעט סוגרים את החנות ומעיפים אתכם, ולכן, אתם לוקחים, אוכלים, זורקים, דורכים על הרצפה.

דוד אמסלם: חטוף ככל יכולתך.

דוד אמסלם: שמים בכיסים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אנחנו באמצע השוד.

דוד אמסלם: חייבים, חייבים, חבר'ה, יאללה, מהר.

אורלי לוי אבקסיס: הם רעבים, הם באו רעבים.

דוד אמסלם: כמו תוכנית בטלוויזיה שהייתה פעם, שהם רצים לתוך איזושהי דלת שנסגרת, ואתה אוסף מתנות מהר מהר, שמא הדלת תיסגר ואתה תישאר בפנים, תינעל.

דוד אמסלם: ככה אתם מתנהלים.

דוד אמסלם: אני אספר לך סוד קטן, אני רוצה לספר לעם ישראל.

דוד אמסלם: אני רק אתן לכם דוגמה.

דוד אמסלם: הרי יש לנו את החליפי.

דוד אמסלם: אתם מכירים את החליפי, מר לפיד.

דוד אמסלם: הוא נסע למרוקו, אדוני היושב-ראש.

דוד אמסלם: כמה, לדעתך, עלתה הנסיעה למרוקו?

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, כמה עלתה הנסיעה למרוקו?

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב.

אורלי לוי אבקסיס: 100 אנשים במשלחת.

דוד אמסלם: אתה יכול לחשוב?

דוד אמסלם: שואל.

דוד אמסלם: דרך אגב, הבן אדם, כבר לא נעים לו לנסוע במטוס רגיל, כמו כל האדם.

דוד אמסלם: הוא חוכר מטוס.

דוד אמסלם: אין לי מושג מי מאשר לו.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רציתי לקנות אייפד.

דוד אמסלם: כשמינו אותי לשר הממונה על רשות החברות, הסייבר והדיגיטל הלאומי, ישיבות הממשלה אז היו בקורונה ולא יכולנו להתכנס.

דוד אמסלם: ביקשתי שירכשו לי אייפד ב-700 שקל כדי שנראה את החומרים כל יום.

דוד אמסלם: כתבו לי: תכתוב מכתב למה אתה זקוק לזה, ואחרי חודש וחצי רכשו את האייפד.

דוד אמסלם: הבן אדם לוקח מטוס.

אורלי לוי אבקסיס: 100 אנשים.

דוד אמסלם: הוא אומר: בואו נמכור את המטוס של ראש הממשלה, שמעולם עוד לא ראינו, דרך אגב.

דוד אמסלם: המטוס עלה חצי מיליארד שקל.

דוד אמסלם: אמרתי לעצמי, מר לפיד, בקצב הטיסות שלך מדינת ישראל מכסה את עלות המטוס בחצי שנה.

אורלי לוי אבקסיס: בקצב הזה יבקשו מעבאס לממן.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: הרי אתה מעמיס 100–150 איש, מדובנוב, חברים מהשכונה, חברים בבית, אולי את גיסתך, שעוד מעט נגיע אליה.

דוד אמסלם: ואללה, חבר'ה, שדדנו הקופה.

דוד אמסלם: בואו, חבר'ה, אין לנו הרבה זמן.

אורלי לוי אבקסיס: הכול על חשבון הברון.

דוד אמסלם: אנחנו לוקחים עכשיו צי מטוסים.

דוד אמסלם: כל שר מתחיל להתחרות בחברו – חטוף ככל יכולתך.

דוד אמסלם: הם לא מתביישים, עלובי נפש?

דוד אמסלם: עוד מעט אני אספר לכם איזה טלפונים אני מקבל היום מאנשים במדינת ישראל, שזקוקים לכל שקל.

דוד אמסלם: אתם מבזבזים כאילו מדובר בכספי המונופול.

אורלי לוי אבקסיס: אתה מבין למה הם רצו נורבגי?

אורלי לוי אבקסיס: כדי שהם יוכלו - - -

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני כתבתי מכתב למנכ"ל משרד החוץ.

דוד אמסלם: שאלתי אותו כמה עלתה הטיסה.

דוד אמסלם: בהתחלה הוא השיב לי, חברת הכנסת לוי, שהטיסה למרוקו – בהתחלה הוא כתב לי 575,226 שקלים.

דוד אמסלם: אין לי מושג למה.

דוד אמסלם: אחרי מספר ימים הוא גילה שכנראה - - -

אורלי לוי אבקסיס: הלך לאיבוד אפס.

דוד אמסלם: לא, שזה עלה קצת יותר.

אורלי לוי אבקסיס: יותר?

דוד אמסלם: כנראה הוא לא ספר מספיק טוב את האנשים במטוס.

דוד אמסלם: ואז הוא כתב לי שזה עלה 849,540 שקלים.

דוד אמסלם: חבר'ה, זה עלה יותר מ-1–1.5 מיליון שקל.

אורלי לוי אבקסיס: כי שאלת כמה עלתה הטיסה.

דוד אמסלם: בגלל שהם משקרים גם בדיווחים.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

דוד אמסלם: והרי הנושא הזה כואב לי מאוד, בגלל שאני חושב שזאת הפקרות שהיא לא נתפסת, לא נתפס שאיש ציבור ככה מתנהג.

אורלי לוי אבקסיס: אבל אם זה היה קורה הפוך, הם היו תוקפים.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: אני לא מדבר על זה אפילו.

דוד אמסלם: כל יום הבן אדם הזה עלה לכאן, אדוני היושב-ראש, והתפרנס באופן יומי מהרעלת בארות.

דוד אמסלם: מר לפיד מתמחה, יש לו מפעל בבטן לייצור רעל.

דוד אמסלם: גברת לוי, הבן אדם מייצר רעל באופן שיטתי.

דוד אמסלם: בכל נאום ששמעתי אותו פה, הוא מדבר לציבור ומחמם אותו רק על זה.

דוד אמסלם: ראית?

דוד אמסלם: מושחתים, ג'ובים.

דוד אמסלם: עוד מעט נדבר על הג'ובים שלך.

דוד אמסלם: מטוסים שלמים אתה לוקח, כמעט ריקים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: למה שתגיע לשדה התעופה, תעמוד בתור.

דוד אמסלם: איך אמרת פעם, אדוני היושב-ראש?

דוד אמסלם: ישלח את המזוודה ב-VIP.

דוד אמסלם: הרי ייקחו לו אותה.

דוד אמסלם: הרי ממילא, בנוהל שר הוא בכלל לא מגיע.

דוד אמסלם: הוא ככה ישר מגיע למטוס.

דוד אמסלם: לא, במטוס הוא לא יכול להיות עם עוד אנשים זרים שהוא לא מכיר.

דוד אמסלם: לוקחים ג'מבו, נוסעים.

דוד אמסלם: לא מזמן הוא נסע למוסקבה.

דוד אמסלם: השרה כהן, כתבתי למנכ"ל משרד החוץ: כמה עלתה הטיסה למוסקבה?

דוד אמסלם: חברת הכנסת לוי, תקשיבי – ליום אחד.

דוד אמסלם: הציבור במדינת ישראל, לפיד נסע ליום אחד למוסקבה.

דוד אמסלם: בטיסות סדירות שיש בארץ לא מתאים לו.

דוד אמסלם: הוא חכר מטוס.

דוד אמסלם: הוא רק חוכר מטוסים, דרך אגב.

דוד אמסלם: הבן אדם הזה, סיפרתי לכם, חושב שהוא שדד את הקופה.

דוד אמסלם: הכול שלו, הכול מותר.

דוד אמסלם: חברת הכנסת לוי, 287,632 שקלים ליום למוסקבה.

אורלי לוי אבקסיס: עדיף שהוא לא יעבוד – מה אני אגיד לך – בכסף הזה.

דוד אמסלם: כל אחד רק יעשה חשבון בבית, אם יש אנשים שלא מרוויחים את זה בעשר שנים.

דוד אמסלם: יש ילדים, שהיינו פותרים את הבעיה שלהם גם בהזנה, גם בטיפולים רפואיים.

דוד אמסלם: מאות ילדים.

דוד אמסלם: הבן אדם המופקר הזה, הריקני הזה, אין לי מושג מאיפה יש לו את האומץ.

דוד אמסלם: את האומץ.

דוד אמסלם: נגיד שאף אחד לא יודע.

דוד אמסלם: איך יש לך אומץ?

דוד אמסלם: איך אתה מסתכל על עצמך במראה?

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

דוד אמסלם: כסף של אבא שלך?

דוד אמסלם: סליחה, אתה צודק, זה לא כסף של אבא שלך.

דוד אמסלם: אם זה היה כסף של אבא שלך, לא היית מתנהג ככה.

דוד אמסלם: זה כסף שלנו, אז מותר לך.

דוד אמסלם: כסף שלך בחיים זה לא היה.

דוד אמסלם: אתה מעולם לא היית שוכר לך ולרעייתך מטוס וטס ככה, עם עצמך, ומשחק סטנגה במטוס.

דוד אמסלם: אבל כשאנחנו משלמים, למה לא?

דוד אמסלם: הכול מותר.

דוד אמסלם: לא שמעתי את מנדלבלוף.

דוד אמסלם: כלום.

דוד אמסלם: מר מנדלבלוף, כשאנחנו שרים, היה מותר לנו לעשות דבר כזה?

דוד אמסלם: הרי גם אם היינו רוצים לטוס, היינו צריכים ללכת לחשב ולהגיד לו מה מטרת הנסיעה וכו'.

דוד אמסלם: חברת הכנסת לוי, אני רוצה להזכיר לך פרט קטן.

דוד אמסלם: גם השרה כהן.

דוד אמסלם: אין תקציב מדינה, אז מאיפה הכסף?

דוד אמסלם: הרי אין תקציב, אמרתם.

דוד אמסלם: מאיפה הכסף?

אורלי לוי אבקסיס: לכל הטיסות האלה.

דוד אמסלם: מבקר המדינה, תבדוק, תראה שיש הסטות תקציביות ממקום למקום.

דוד אמסלם: הרי אין כסף, הרי אין תקציב, אבל לאל על חייבים לשלם על המטוס מיליון שקל.

דוד אמסלם: הרי אם לא, לא תקבל את המטוס בשבוע הבא.

דוד אמסלם: אז מאיפה הכסף של המושחתים האלה?

דוד אמסלם: בקיצור, כולם נאלמו דום.

דוד אמסלם: מפחדים.

דוד אמסלם: האקט הראשון שעשה לפיד, הוא רצה להחזיר את השגרירה חוטובלי.

דוד אמסלם: זה מה שהפריע לך? האישה, השגרירה הייתה חברת כנסת, שרה.

דוד אמסלם: זכתה במכרז.

דוד אמסלם: בגלל שהיא ליכודית?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אתה יודע, למרות שאתה רק 12 שנות לימוד, אתה יודע שיש משרות שהן בעצם משרות אמון, 11 משרות, בערך, כמדומני.

דוד אמסלם: וכשהשגריר גומר את תפקידו, מסיים – הוא חוזר, מחליפים.

דוד אמסלם: איך לא התביישת להתקשר אליה ולהגיד שתחזור לארץ?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: למה, היא לא הצביעה כחול לבן?

דוד אמסלם: מנדלבלוף, זה לא חקירת משטרה, זה לא סחיטה באיומים?

דוד אמסלם: אבל אותך, לא מעניין אותך כלום.

דוד אמסלם: שום דבר.

דוד אמסלם: אתה צילמת, מר מנדלבלוף – לפחות זה מה שקראתי, שמעתי – את השלט: ראש הממשלה בנט.

דוד אמסלם: אני מניח שהגדלת אותו ושמת אותו בחדר השינה שלך, כדי שאתה כל היום תראה את הצדיק הגדול שהציל אותך.

דוד אמסלם: הרי אתה יודע שאתה נמצא בניגוד עניינים מוחלט בכל מה שקשור לממשלה הזאת.

דוד אמסלם: ברגע שהיא תיפול, עשר דקות ואתה לא בתפקיד.

דוד אמסלם: דרך אגב, בשום תפקיד ציבורי אתה לא יכול.

דוד אמסלם: כבר היועץ המשפטי הקודם מר וינשטיין – לא אני – כתב עליך 15 דפים לממשלה, שאתה לא ראוי, לא ברמה הערכית – ואני לא רוצה להרחיב יותר מה הוא כתב.

דוד אמסלם: בוודאי אני חושב שברמה המקצועית אתה באמת לא מגיע אפילו להיות יועץ משפטי של מחלקת החניה בעיריית ירושלים.

דוד אמסלם: ואנחנו מוצאים אותך פה, מנהל לנו את נאט"ו.

דוד אמסלם: קמת בבוקר, כשהיינו בממשלה – כל בוקר כמעט קרעת את המכנסים מהמהירות – כדי להפריע לנו לעבוד.

דוד אמסלם: כל החלטה בממשלה, כל מינוי, כל דבר.

דוד אמסלם: אתה הבנת שאתה חייב ליירט אותנו, ולא – ראשך, בעצם – אתה הולך הביתה.

דוד אמסלם: אתה לקחת את זה אישי, ובן אדם אחד במדינת ישראל, פקיד.

דוד אמסלם: אני לא נכנס לזה שאתה כפוי הטובה הכי גדול במדינת ישראל – מי שמינה אותך זה אנחנו – ואתה האיש הכי מושחת.

דוד אמסלם: בגלל, דרך אגב, שאם מישהו אוחז אותך בגרון – אתה צריך ללכת למשטרה.

דוד אמסלם: לא לקטר לחבר שלך, ללכת ולהגיש תלונה במשטרה.

דוד אמסלם: ואתה היועץ המשפטי, האחראי על החוק במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אז לכן, רבותיי, אם נחזור לממשלה – זה הסטנדרט.

דוד אמסלם: היום נסע מר בנט, השרה כהן, עם משלחת לוועידת האקלים, 141 איש.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לכם, חברת הכנסת לוי: אני, כשהייתי יושב-ראש ועדת הפנים – דרך אגב, הכינוסים של הוועדה הזאת הם בעיקר לפרלמנטים בעולם.

דוד אמסלם: כל ועדות הפנים בעולם מגיעות, ועדות הגנת הסביבה.

דוד אמסלם: פה זה ועדת הפנים והגנת הסביבה.

דוד אמסלם: נסענו 10 חבר'ה, כולל השר.

דוד אמסלם: מעולם, אני לא זוכר שראש הממשלה היה שם.

דוד אמסלם: סע, אין בעיה.

דוד אמסלם: הרי אין לך מה לעשות פה.

דוד אמסלם: אין לך עבודה, אתה הבן אדם הכי מיותר בממשלה, אנחנו יודעים.

דוד אמסלם: אתה יודע.

דוד אמסלם: אתה יודע שאתה מתעסק רק בגיבושון, באוכל ובזה.

דוד אמסלם: הרי אתה לא תגיד לשר האוצר שום דבר, לא תגיד לשר הביטחון מה לעשות.

דוד אמסלם: לכן אין פה באמת ממשלה, בגלל שאם יש ממשלה אז יש ראש ממשלה, וראש הממשלה מנהיג את הממשלה וכולם כפופים אליו, ואם לא – הולכים הביתה.

דוד אמסלם: אבל אין פה, זה חבורת ליצנים, ואתה הליצן הראשי, והם צוחקים עליך כל בוקר.

דוד אמסלם: אז אתה נוסע ומטייל.

דוד אמסלם: ומה ההישגים שאתה מנסה לצייר לציבור?

דוד אמסלם: אני נפגש עם פלוני, פגשתי את מודי שם, פגשתי את ראש ממשלת בריטניה.

דוד אמסלם: אתה משחק בנדמה לי.

דוד אמסלם: כולם חושבים שאתה ליצן, אל תדאג.

דוד אמסלם: לא משנה את מי תפגוש.

דוד אמסלם: כשאתה הולך לפגוש את פוטין, הוא יודע שאתה ילד קטן עם חלב על השפתיים, בגלל שהוא שומע חדשות פה והוא יודע שגנבת את השלטון עם שישה מנדטים.

דוד אמסלם: הוא יודע שאתה סתם גימיק, הוא יודע שאתה בן אדם שלא קונים ממנו מכונית יד שנייה, בגלל שהוא יודע שאתה מעולם לא אמרת דבר אמת.

דוד אמסלם: אפילו כששואלים אותך מה השעה אתה משקר, גם כשלא צריך.

דוד אמסלם: אז מה חשבת, שאם אכלת שם, נסעת לשם, נפגשת איתו עם הבוגד השני, עם מר אלקין – חבורת הנוכלים, אחד עם השני – ובאמת נתנו לך שם לאכול איזה מרק, אז מה חשבת, שהוא באמת מעריך אותך?

דוד אמסלם: אם נסעת לארצות הברית אתה באמת חושב שהנשיא האמריקאי לא חושב שאתה בדיחה עלובה?

דוד אמסלם: מה חשבתם?

דוד אמסלם: אז אתה נוסע לי, בדיוק כמו השני – למה אמרת, אם ההוא לקח מטוס מלא ב-100 איש למרוקו, אדוני היושב-ראש, למה אני לא אקח מטוס עם 141 איש?

דוד אמסלם: אתם הרי הולכים לקפה של השכונה - -

דוד ביטן: אתה יודע מה היו עושים לנו אם - - -

דוד אמסלם: - - אוספים את החבר'ה – אני אספר לכם.

דוד אמסלם: בבקשה, אני אספר לך, השרה כהן: אני, כשהייתי חבר כנסת, כשנבחרנו, בחודש הראשון לא הבנו כל כך טוב מה קורה בכנסת.

דוד אמסלם: התקשרו ללשכה שלי, ענתה המזכירה, ואמרו לה: תקשיבו, יש איזה עמותה שמזמינה את חבר הכנסת לסיור בנושא חיות הכיס באוסטרליה.

דוד אמסלם: לא ידענו מה זה.

דוד אמסלם: היא ענתה להם: בסדר.

דוד אמסלם: פתחו איתנו חדשות שלושה ימים, דפנה ליאל.

דוד אמסלם: לא שנסענו, לא על חשבון המדינה; לא משנה שיכולנו לתאם את זה בפגרה.

דוד אמסלם: לא נסענו.

דוד אמסלם: אבל תארי לך שהיינו לוקחים מטוס לאוסטרליה, מה היה קורה.

דוד אמסלם: לא שאזרחי מדינת ישראל מימנו אותנו.

דוד אמסלם: תגיד לי, אתה לא מתבייש, מר בנט?

דוד אמסלם: המטוס הבא יהיה 200 איש, אחרי זה 500, אחרי זה תזמינו מטוס מיוחד, כי אין בעולם - - -

דוד ביטן: לא, אין מטוס של 500.

דוד ביטן: יהיו שני מטוסים.

דוד אמסלם: כן, ואז תיסעו במטוסי התובלה האמריקניים, בגלל שאי-אפשר להכניס יותר מ-1,000 איש.

דוד אמסלם: תבינו לאן הגעתם.

דוד אמסלם: וזה הכסף של העניים בדימונה, הזקנים שעכשיו יושבים בבית, האנשים שיש להם בעיה אפילו בטיפולי שיניים, אין להם מה לאכול, זרקו אותם מהבית, וניתקו להם את החשמל היום.

דוד אמסלם: וההזויים שלא נמצאים פה, דרך אגב, תראו איך הם מתנהלים בכסף.

דוד אמסלם: אני אומר לכם שאפילו בכסף של מונופול לא אמיתי הייתי מתבייש להתנהל ככה.

דוד אמסלם: זה מה שנקרא "פני הדור כפני הכלב".

דוד אמסלם: הסתכלו עליכם וראו את זה.

דוד אמסלם: אני רוצה, אדוני, ברשותך, לחזור לנושא התקציב.

דוד אמסלם: בוא נראה את שר האוצר, שאמר שהוא לא מטיל מיסים, חס ושלום.

דוד אמסלם: שר אוצר רציני מאוד, שאיך אומר אדון סוכר?

דוד אמסלם: עם רי"ש.

דוד אמסלם: דרך אגב, מעכשיו אנחנו צריכים ללמוד רוסית.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אם נגיד דבש ופתאום יסתבר לנו שזה איזה קללה ברוסית, אז אנחנו - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל תספר להם את ההקשר, דודי.

אורלי לוי אבקסיס: דודי, אבל תספר להם את ההקשר.

דוד אמסלם: אנחנו צריכים לשלוח את השפה העברית לאישורו של קושניר, שיגיד לנו מה מותר להגיד ומה אסור להגיד.

אורלי לוי אבקסיס: אבל תספר את ההקשר.

דוד אמסלם: תבינו לאן הגענו במדינת ישראל, שמר קושניר, כן, אומר לי לא להגיד את המילה "סוכר".

דוד אמסלם: אני צריך לקבל ממנו אישור.

דוד אמסלם: אני מקווה שדבש זה גם לא קללה, מר קושניר.

דוד אמסלם: או לחם.

דוד אמסלם: מקווה.

דוד אמסלם: הוא אומר לנו שהם לא מטילים מיסים.

דוד אמסלם: בושה וכלימה.

דוד אמסלם: קודם כול, אני רוצה לספר לכם: תקרת הגירעון ב-2022, השרה כהן, אולי את לא יודעת – 12 מיליארד ש"ח.

דוד אמסלם: מעולם לא היה דבר כזה במדינת ישראל.

דוד אמסלם: 12 מיליארד ש"ח.

דוד אמסלם: ולקחתם את הנחות הצמיחה הכי גבוהות, גם של האוצר, למרות שבנק ישראל חושב שזה יהיה פחות.

דוד אמסלם: 12 מיליארד שקל, אדוני.

דוד אמסלם: אני מזועזע עכשיו.

דוד אמסלם: שאלתי את עצמי מדוע הוא עושה את זה ולמה.

דוד אמסלם: הרי הוא צריך לממן את כל הסיפורים של מנסור עבאס, שעוד מעט נגיע אליו.

דוד אמסלם: אז בואו נתחיל – מס גודש בתל אביב, כאילו, דרך אגב, יש פקקים רק בתל אביב.

דוד אמסלם: ומה בירושלים?

דוד אמסלם: ומה עם חיפה?

דוד אמסלם: ומה עם באר שבע?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: עכשיו, מי שמגיע לירושלים זה בסדר, חופשי; בתל אביב, מה שנקרא קודש הקודשים של השמאל, אלה שמצביעים עבורם – צריכים להוריד להם קצת מהלחצים.

אורלי לוי אבקסיס: זה כמו השערים בקיבוצים.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: אתם מתנהלים כמו בקיבוצים.

אורלי לוי אבקסיס: אל תיכנסו - - -

דוד אמסלם: מי זאת בעצם קבוצת האוכלוסייה שתומכת בכם?

דוד אמסלם: מגדרים אותה.

דוד אמסלם: כל מי שבא, חבר'ה – שלם מס.

דוד אמסלם: לא, אתה לא נכנס.

אורלי לוי אבקסיס: לא, אתה לא נכנס.

אורלי לוי אבקסיס: לא לאסי ולא לתל אביב - - -

דוד אמסלם: בוודאי לא לאסי, ולא לסחנה, ששם גם הבנתי שהמנכ"ל או המנהל הוא גם מועסק דרך הרט"ג, באמצעות – זאת אומרת, זה איש של הקיבוץ.

דוד אמסלם: זה ההסכמים שנברר אותם גם בהמשך הדרך, ואתם חושבים שאנחנו מטומטמים.

דוד אמסלם: עכשיו, שאלתי את עצמי, גב' כהן, איך העסק הזה אמור לעבוד, ואיך זה יועיל באמת לפקקים.

דוד אמסלם: הרי יש לנו את הנתיב המהיר, אתה יודע.

דוד אמסלם: אם תשים לב, אדוני היושב-ראש, כשאתה נוסע בנתיב המהיר – הוא ריק כמעט, אין בו פקקים.

דוד אמסלם: מי נוסע בנתיב המהיר?

דוד אמסלם: מי שיש לו ג'ובות, פונטים.

דוד אמסלם: אלה שמשלמים למטוסים.

דוד אמסלם: פונטים.

דוד אמסלם: הכסף, אתם יודעים – מר לפיד, כשאתה לוקח מהמדינה לשכור את המטוסים שלך, וכנ"ל בנט – אתה איתי?

דוד ביטן: שומע.

דוד אמסלם: עכשיו, לכאורה, המסלול הוא ריק.

דוד אמסלם: אדוני, בהגדרה הכלכלית זה ברור לחלוטין שיש כאן בזבוז הון.

דוד אמסלם: לא הגיוני, שלושה-ארבעה מסלולים, כולם בפקקים, ויש איזה מסלול ריק.

דוד אמסלם: הרי לכאורה, אם היינו מווסתים את זה, אולי כולנו היינו נוסעים יותר מהר.

דוד אמסלם: אלא מאי, השר אקוניס, האוצר לא רצה להשקיע בסלילת המסלול הרביעי.

דוד אמסלם: זו ההמצאה של הפקידים.

דוד אמסלם: אני 35 שנה כלכלן.

דוד אמסלם: אני המצאתי את הבלופים שלהם.

דוד אמסלם: והם לוקחים את הבלופים שלנו, רק משדרגים אותם, מלפני 30 שנה.

דוד אמסלם: דרך אגב, רצו לעשות מס גודש בירושלים.

דוד אמסלם: אני מספר לכם בדיחה עלובה.

דוד אמסלם: לפני כ-15 שנה.

דוד אמסלם: אני לא הסכמתי.

דוד אמסלם: שכנענו את לופוליאנסקי ונגמר העניין.

דוד אמסלם: אמרנו – לא יקום ולא יהיה.

דוד אמסלם: מי משלם מס גודש בסוף?

דוד אמסלם: העניים רק סובלים מזה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

דוד אמסלם: דרך אגב, עשיר מת על הדברים האלה.

דוד אמסלם: תעשו לו מס גודש, תעשו לו בשדה התעופה VIP, אין לי מושג איך זה קורה גם שם, תעשו לו בבית החולים VIP, וכולם זזים איך שהוא מגיע.

דוד אמסלם: תעשו לו VIP והוא מוכן לשלם הכול.

דוד אמסלם: תעשו לו בניתוחים VIP והוא מזיז את כולם; נוסע, שם את מאות השקלים, ויאללה, נוסעים.

דוד אמסלם: וגם בסופר, דרך אגב, תתפלאו, תעשו מסלול VIP, שלא מאפשרים לאף אחד, רק לעשירים, והם ישמחו מאוד.

דוד אמסלם: תעשו להם מסלולים שלהם, תעשו להם הכול שלהם.

דוד אמסלם: מי שיש לו כסף – חי.

דוד אמסלם: מי שאין לו כסף – מת או עומד בתור, אלה הכללים.

דוד אמסלם: לכן, מס הגודש – הרי הנתיב, הם לא רצו לממן אותו; המציאו: בואו ניקח זכיין, BOT, ניתן לו את המסלול והוא יגבה כספים.

דוד אמסלם: עכשיו העשירים נוסעים בזה ואנחנו עומדים בפקקים.

דוד אמסלם: שימו לב תמיד.

דוד אמסלם: אתם נוסעים לתל אביב – כל אזרחי מדינת ישראל – אתם עומדים בפקק, ותראו, פתאום עוברת איזה מרצדס – צ'יק, בשנייה - -

אורלי לוי אבקסיס: אתה אפילו לא מספיק לראות.

דוד אמסלם: - - אתם אפילו לא מספיקים לראות איזה דגם.

דוד אמסלם: פתאום BMW.

דוד אמסלם: ואללה, ההוא מסתכל עלינו ככה, צוחק.

דוד אמסלם: 70 שקל, מה זה בשבילו?

דוד אמסלם: מה זה משנה, הוא אפילו לא יודע שהוא משלם את זה, זה במשרד, ככה, חלק מהחזר ההוצאות, מס הכנסה, מדווח.

אורלי לוי אבקסיס: זה הכסף הקטן.

אורלי לוי אבקסיס: אה, הוא מקבל החזרים?

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: וזה מס הגודש שהם רוצים להמציא בשבילנו.

דוד אמסלם: עכשיו, מי לא משלם מס גודש?

דוד אמסלם: אלה שבתל אביב.

דוד אמסלם: עכשיו יבוא בחור – הרי מה היה הרעיון של מחיקת הפריפריה?

דוד אמסלם: הרי כל אזרחי מדינת ישראל לא יכולים לגור בגוש דן, מה לעשות, בוודאי לא בתל אביב.

דוד אמסלם: אין עניין כזה.

דוד אמסלם: גם היום, דרך אגב, הם לא יכולים לגור.

דוד אמסלם: הרעיון הוא שתהיה רכבת מבאר שבע, מאופקים, מדימונה, קריית שמונה, ירוחם לתל אביב, למרכז הארץ, במהירות שיא של שעה.

אופיר אקוניס: את בית שאן שכחת.

דוד אמסלם: כן, בית שאן.

אורלי לוי אבקסיס: אתה שכחת שיאיר לפיד ניסה לבטל את הרכבת לבית שאן.

דוד אמסלם: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אם זה היה תלוי בו.

דוד אמסלם: הוא מבטל הכול.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו הוא מבטל את הרכבת לאילת.

דוד אמסלם: בוודאי, הכול.

דוד ביטן: חברים, תרשמו את השאלות לשעה השנייה שלו.

דוד אמסלם: ולכן, הרעיון הוא, כשאתה לוקח את מס הגודש הרי אתה בעצם מייצר תחבורה ציבורית נוחה.

דוד אמסלם: אנשים הרי לא סתם נוסעים ברכב.

דוד אמסלם: מה עשית?

דוד אמסלם: לא ייצרת שום חלופה, כלום.

דוד אמסלם: לא ייצרת איזשהן רכבות מהירות, של 350–400 קמ"ש; לא עשית מסלול של תחבורה ציבורית רק לשם.

דוד אמסלם: מה עשית, חבר הכנסת אקוניס?

דוד אמסלם: אתה בעצם גרמת לבחור שרוצה לבוא מדימונה שהוא לא יוכל להגיע לתל אביב.

דוד אמסלם: הוא יצטרך לשלם 2,000 שקל בערך לחודש, כמעט 70 שקלים ביום – כניסה ויציאה.

דוד אמסלם: דרך אגב, זה יכריח אותם עוד לישון ברחובות בתל אביב, למה גם היציאה עולה כסף.

דוד אמסלם: מילא הכניסה.

דוד אמסלם: עכשיו, איך היציאה עולה?

דוד אמסלם: הרי אתה הולך, משחרר את הפקק, לא?

דוד אמסלם: תראה את החוצפה שלהם.

דוד אמסלם: חשבתי לעצמי, קודם כול, כשלב ראשון: יש פקקים?

דוד אמסלם: בואו נעשה משהו הוגן לכל אזרחי מדינת ישראל.

דוד אמסלם: אני הייתי ילד במלחמת יום הכיפורים, את שומעת, חברת הכנסת לוי?

דוד אמסלם: והייתה בעיה; הייתה בעיה של דלקים, של אנרגיה במדינה.

דוד ביטן: עשו לנו יום אחד שאי-אפשר לנסוע.

דוד אמסלם: באו לכל אזרחי המדינה, למי שיש לו רכב, אמרו: תקשיב, תבחר יום שאתה לא נוסע בו.

אופיר אקוניס: יום בשבוע.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: אדוני שר האוצר, לא צריך מס גודש, את הבדיחה העלובה שלך, הטיפשית.

דוד אמסלם: אם יש בעיית פקקים, לפני שאתם מייצרים חלופה קודם כול בואו נגיד לכל אזרחי המדינה: יום בשבוע אתם לא יכולים לנסוע – כבר הורדנו כ-15% כלי רכב מהכביש.

דוד אמסלם: במכה, שנייה.

אורלי לוי אבקסיס: וגם התחממות.

דוד אמסלם: בוודאי, הכול.

דוד אמסלם: גם גרמנו לפחות פליטות וכו' וכו'.

דוד אמסלם: הינה, בבקשה, פתרון ראשוני, מחר בבוקר, וזה לא קשור אם יש לך מרצדס או פיאט אונו.

דוד אמסלם: לא חשוב.

דוד אמסלם: אתה אזרח מדינת ישראל, מגיעות לך הזכויות.

דוד אמסלם: הבן שלך נמצא בצבא גם אם יש לך פיאט אונו.

אורלי לוי אבקסיס: ובא לו לצאת לבלות בחופשה שלו בתל אביב.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לוקח לו מס.

דוד אמסלם: אתה פועל ייצור, גם אם יש לך פיאט אונו ואתה עובד שמונה שעות או תשע שעות ומזיע, הורג את עצמך בשביל 6,000 שקל, כשכל המיליארדרים חוגגים על זה ואוכלים ושותים ונוסעים וקונים רולקס וכל המותרות.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע מה הבעיה, שהם גרים באזור תל אביב והמרכז, והם אומרים: למה שאני אעמוד בפקקים?

אורלי לוי אבקסיס: אלו שמגיעים מהפריפריה הצפונית והדרומית, שיישארו שם, שלא יפריעו לנו, שישאירו לנו את הכבישים ריקים.

אורלי לוי אבקסיס: חד וחלק.

אופיר אקוניס: זה מה שהוא אמר.

דוד אמסלם: ודאי, זה מה שאני אומר.

דוד אמסלם: הרי בסוף זה המס.

דוד אמסלם: דרך אגב, ככל שתעלה את מס הגודש, אתה תתפלא – תעלה אותו ל-1,000 שקל, רק אתה והחברים שלך תיסעו, רק אוליגרכים ייסעו שם ואנשים עשירים.

דוד אמסלם: ארבעה מסלולים, אתה יודע מה זה?

דוד אמסלם: הם יקנו עוד פרארי, השר אקוניס.

דוד אמסלם: שיעלה את מס הגודש ל-2,000 שקל לכניסה, אני מבטיח לך, אתה תראה פתאום זינוק בכל מכוניות הפרארי, המרצדסים, הבנטלי.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הם יכולים לפתח כבר מהירות של 300.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אין רכבים, רק הם.

דוד אמסלם: הבנת את הבדיחה העלובה של האנשים העלובים האלה?

דוד אמסלם: עכשיו, יש לנו פה שר אוצר, דרך אגב - - -

דוד ביטן: דודי, זה כמו שהעלו, אתה זוכר, את מחיר העראק והורידו את מחיר הוויסקי.

אורלי לוי אבקסיס: כן, הוויסקי והג'וני ווקר.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: אצלנו בבית הכנסת באו המבוגרים, אלה שהיו זקנים, שכל מה שנשאר להם זה עראק ב-30 שקל.

דוד אמסלם: הוא העלה להם את זה.

אורלי לוי אבקסיס: הכפיל.

דוד אמסלם: הכפיל, זה מר לפיד.

דוד אמסלם: אבל לחברים שלו, אלה שמממנים אותו - -

דוד ביטן: זה היה לפיד גם כן, שימי לב.

דוד ביטן: כשלפיד היה שר האוצר.

דוד אמסלם: - - קבוצת ההתייחסות שלו, אלה שמזמינים אותו לארוחות – הרי הם לא שותים עראק.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הוא גם נתן מענקים למבשלות של הבירה, ששם היו החברים שלו שתרמו לו לבחירות הראשונות שלו.

דוד אמסלם: איזו שאלה.

דוד אמסלם: עוד מעט נגיע גם לגדעון סער ולתרומות.

אורלי לוי אבקסיס: אבל על העראק – והיום אנחנו רואים שעל השתייה המתוקה מטילים מיסים; בשתייה החריפה, של העשירים, האיכותית – לא נוגעים.

אורלי לוי אבקסיס: לא נוגעים.

דוד ביטן: עכשיו יתרגלו לשתות ויסקי.

דוד אמסלם: עכשיו, בואו אני אגיד לכם, הנושא של החד-פעמי והמשקאות הממותקים, תראו איך זה עובד.

דוד אמסלם: רוב האנשים העניים במדינת ישראל, חבר הכנסת אקוניס, הם יצרני הזבל הכי גדולים.

דוד אמסלם: תבין, בן אדם עשיר אוכל קוויאר, זה בא בקופסאות קטנות.

דוד אמסלם: הוא לא שותה קוקה קולה, זה משמין.

דוד אמסלם: הוא בחדר כושר, הוא אוכל אוכל ב-10,000 שקל בערך לשבוע, אבל אתה יודע, הכול בא דלישסים.

דוד אמסלם: אתה יודע, הוא קונה את הפירות מקולפים, הוא אפילו לא צריך לקלף אותם לפח.

דוד אמסלם: ואני אומר לכם, זה נתון סטטיסטי, תקראו אותו: בן אדם עני, ככל שהוא עני יותר הוא מייצר יותר זבל, בגלל שהאריזות גדולות.

דוד אמסלם: הוא הולך על כמויות, לא על האיכות.

דוד אמסלם: הוא קונה לילדים שלו – יש לו שמונה-תשעה ילדים, הוא לא יכול לקנות לכל אחד סטייק סלמון, אז הוא קונה דברים זולים, ובדרך כלל זה בכמויות.

אורלי לוי אבקסיס: אז במקום סלמון, מה זה?

אורלי לוי אבקסיס: קרפיון בעיקר?

דוד אמסלם: כן, כן.

דוד אמסלם: אז הוא קונה קוקה קולה, אפילו לא קונה קוקה קולה – כל מיני משקאות, היה לנו פה פעם מפעל בירושלים - - -

אורלי לוי אבקסיס: קריסטל.

דוד אמסלם: קריסטל, כן, בגלל שהוא חי על הכמות, וכנ"ל החד-פעמי.

דוד אמסלם: אז מה עושים אנשי האוצר?

דוד אמסלם: אם אפשר להכות בעניים, למה לא?

דוד אמסלם: דרך אגב, העניים האלה, לרוב במדינת ישראל, אלה פועלי הייצור.

דוד אמסלם: הם מייצרים לעשירים, הם מקלפים להם – חברת הכנסת לוי, הם מקלפים להם את הפירות.

דוד אמסלם: אותו אחד ששותה את הגזוז, הוא מקלף לבן אדם את הפירות, הרי.

דוד אמסלם: הרי ההוא לא מקלף, הוא קונה את זה מקולף.

דוד אמסלם: זה של 6,000 שקל, עליו מעמיסים הכול.

דוד אמסלם: עכשיו, הציבור לא כל כך ער למה שקורה פה, ולכן זו חוצפה ממדרגה ראשונה.

דוד אמסלם: האנשים האלה, גם קולה לא ייקנו, גם גזוז לא ייקנו.

דוד אמסלם: ובאיזו אצטלה הם באים אליהם?

דוד אמסלם: זה לא בריא.

דוד אמסלם: אז בואו אני אספר לכם סוד: דרך אגב, וויסקי - - -

אורלי לוי אבקסיס: עוד מעט יגידו להם: אל תאכלו, זה משמין.

דוד אמסלם: משקאות אלכוהוליים זה הדבר הכי לא בריא שיש.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

דוד אמסלם: אני מספר לו – אדוני כבוד השר אקוניס: למה אתה רוצה להטיל על המשקאות?

דוד אמסלם: הוא אומר: עתירי סוכר.

דוד אמסלם: אז אמרתי: רק רגע, אבל הסוכר הוא 100%, למה אתה לא מטיל עליו?

דוד אמסלם: מה, רק על המשקה של 30% סוכר, נגיד?

דוד אמסלם: איפה השוקולדים השוויצריים?

דוד אמסלם: אין בהם בערך 80%–90% סוכר?

דוד אמסלם: איפה העוגות שהחבר'ה שלך אוכלים במגדניות הטובות מאוד, אין בהן סוכר?

דוד אמסלם: מה נראה לך שם, הכול שם פרווה?

דוד אמסלם: הכול צמחוני?

דוד אמסלם: אבל את מי זה מעניין.

דוד אמסלם: כפי שאמר קודם חבר הכנסת אורי מקלב - - -

אורלי לוי אבקסיס: לקחת להם גם את העונג הקטן הזה.

דוד אמסלם: תבינו טוב את האבסורד; כמה רשעות יש פה, כמה אכזריות.

דוד אמסלם: הוא לא הולך פר צלחת, הוא לא אומר: אתה יודע מה, בוא ניקח אחוז מהמחיר.

דוד אמסלם: הרי אף מיליונר לא קונה את החד-פעמי, דרך אגב, מהפשוטים.

דוד אמסלם: הוא לא קונה, לא נכנסים אצלו בבית דברים כאלה.

דוד אמסלם: החברים שלו יראו אותו בזה – מה זה?

אורלי לוי אבקסיס: נכון, מהביוקר.

אורלי לוי אבקסיס: דרך אגב, הם גם לא קונים חד-פעמי.

אורלי לוי אבקסיס: יש להם כמה עוזרות והם שותים בכוסות קריסטל.

אורלי לוי אבקסיס: איך הוא יאכל בחד-פעמי, השתגעתם?

אורלי לוי אבקסיס: בושה וחרפה.

אורלי לוי אבקסיס: תבדקו אותי.

אורלי לוי אבקסיס: פעם הלכתם למסעדת יוקרה, הגישו לכם חד-פעמי?

אורלי לוי אבקסיס: תיכנסו לאחד האנשים שנמצאים באלפיון העליון, בחיים הוא לא יכניס לבית חד-פעמי.

אורלי לוי אבקסיס: אין דבר כזה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא חי, שותה, יש לו ארבע משרתות שרק מנקות לו את הכלים מהבוקר עד הלילה, מצחצחות לו את הרצפה וגם מנקות את הגינה.

אורלי לוי אבקסיס: אבל מה אתה מצפה מאחד עם עשרה ילדים בירוחם?

אורלי לוי אבקסיס: איך הוא ישטוף את הכלים?

אורלי לוי אבקסיס: לא הבנתי.

אורלי לוי אבקסיס: כל היום ימצא את עצמו שוטף כלים, שובר כלים וכו'?

אורלי לוי אבקסיס: אז עליו אתה מטיל את כל המס?

אורלי לוי אבקסיס: הרי לכאורה קח אחוז מהמחיר.

אורלי לוי אבקסיס: עולה 50 שקלים?

אורלי לוי אבקסיס: נגיד החלטת 10% – חמישה שקלים; עולה עשרה שקלים – 5%, חצי שקל.

אורלי לוי אבקסיס: לא.

אורלי לוי אבקסיס: משקל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל כבר סיפרנו שככל שיותר זול, אתה יותר עני, כך אתה מייצר יותר אשפה, בגלל שזה החיים האמיתיים.

אורלי לוי אבקסיס: אז בעצם מי שנושא בכל הנטל הזה בסוף זה האנשים שנמצאים בעשירונים התחתונים במדינת ישראל.

אורלי לוי אבקסיס: תן לי להבין, דוד, על הסוכריות שלך שאתה מביא יטילו מס?

אורלי לוי אבקסיס: זה הרי סוכר.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: נכון.

דוד אמסלם: לכן אני רואה את החוצפה - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - עונג שבת, נהרוס להם את עונג השבת.

דוד ביטן: יש הרבה דברים עם סוכר – אמר את זה דודי – הרבה דברים עם סוכר שלא מטילים מס.

דוד אמסלם: זו בדיחה, זו בדיחה עלובה של אנשים לא - - -

דוד ביטן: הם הטילו מס על מה שקונים הרבה, הבנת?

דוד ביטן: זה הכול.

דוד אמסלם: אני אגיד לך משהו, פעם היה לי פה דיון עם המפכ"ל דאז, אלשיך.

דוד אמסלם: עשינו דיון, הבאנו אותם, למה הוא לקח את ליאור חורב.

דוד ביטן: הבנת את זה?

דוד ביטן: קונים הרבה צלחות חד-פעמיות אז מטילים שם מס.

דוד ביטן: קונים הרבה שתייה – אותו דבר.

דוד אמסלם: - - אז הוא אמר לי איזה משהו שאמרתי לו: תוריד את זה, אז הוא אמר לי: זה פוגע בחקירות ראש ממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: מה?

אורלי לוי אבקסיס: מה?

דוד אמסלם: אז, אלשיך, הבאתי אותו לכאן שיספר לנו איך בעצם הוא לקח את ליאור חורב בלי מכרז, בלי כלום, ב-3.4 מיליון שקל לשלוש שנים.

דוד אמסלם: יענו, בא לו, כשיש לו 160 דוברים.

דוד אמסלם: אמרתי לכם, זו הפקרות.

דוד אמסלם: עזוב.

דוד אמסלם: זה לא כספים.

דוד אמסלם: זה כמו לפיד – חוכרים, מביאים - - -

אורלי לוי אבקסיס: תגיד לי, וזה היה פטור במכרז?

דוד אמסלם: אמרתי לו: למה?

דוד אמסלם: הוא אומר לי: אתה פוגע בחקירות ראש הממשלה נתניהו.

דוד אמסלם: אמרתי לו: תשמע, הדבר שהכי מעצבן אותי זה שחושבים שאני אהבל.

דוד אמסלם: אתם – שר האוצר, אתה חושב שאנחנו אהבלים?

דוד אמסלם: זה מעליב אותנו ברמות הכי גבוהות.

דוד אמסלם: גנוב אותנו, אבל אל תחשוב שאנחנו טיפשים.

דוד אמסלם: אתה גונב מהילדים הכי עניים במדינת ישראל, מוציא להם מהפה ונותן את זה לצרכים – בדרך כלל, דרך אגב, כשאתה מוציא מהעניים זה כמו נדנדה, עלה ורד.

דוד אמסלם: תזכרו כשאתם באים לגן ילדים, זה כלל ראשון בכלכלה, אם מישהו עולה, השני בהכרח חייב לרדת.

דוד אמסלם: אין מצב ששנינו עולים.

דוד אמסלם: אתם מכירים את הנדנדה, אחד פה, אחד פה.

דוד אמסלם: אחד עולה, השני חייב לרדת.

דוד אמסלם: למה ההוא עולה?

דוד אמסלם: בגלל שהשני יורד.

דוד אמסלם: זה מה שקורה במדינת ישראל באוכלוסיות הנמוכות.

דוד אמסלם: אנחנו הולכים ונהיים יותר עניים, והעשירים הופכים להיות יותר עשירים, וזה באצטלה של אנשים שמאלנים צדקנים.

דוד אמסלם: דרך אגב, רוב האוכלוסייה שלהם, שמצביעה עבורם, כפי שאמרתי, זה הצפונבונים, אלה האנשים העשירים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: לכן שר האוצר, הוא לא מכוון לקבל 20 מנדטים, הוא לא שם.

דוד אמסלם: זה לא מעניין אותו.

דוד אמסלם: זה בן אדם סקטוריאלי.

אורלי לוי אבקסיס: הם עובדים על איכות, לא על כמות.

דוד אמסלם: הוא עובד לקבל עוד מנדט-שניים והוא מכוון לצפונבונים.

אורלי לוי אבקסיס: האיכותיים האלה, כן.

דוד אמסלם: בוודאי.

דוד אמסלם: הוא מתחבר אליהם, אומר להם: חבר'ה, אנחנו דואגים לכדור הארץ.

דוד אמסלם: לך תספר לו, כבוד השרה כהן, שהבן אדם לוקח את מטוס הסילון הפרטי שלו בוויש אחד.

דוד אמסלם: זה בערך הנזק לכדור הארץ, כן, בנסיעה מפה לארצות הברית, יותר מאשר כמעט כל בני ברק עם החד-פעמי.

אחמד טיבי: אתה מבין את השקרים שלהם מבוקר עד לילה?

אחמד טיבי: דורכים על הציבור במדינת ישראל, בעיקר על האוכלוסייה הענייה – מדוע?

אחמד טיבי: בגלל שכדי שיהיו עשירים, חייבים להיות הרבה עניים.

אחמד טיבי: אין עשירים בלי הרבה עניים, בגלל שהעושר והעוני זה דבר יחסי.

אחמד טיבי: לכן יש פה חטיבה שלמה של אנשים במדינת ישראל – 70% מאוכלוסיית מדינת ישראל לא גומרים את החודש.

אחמד טיבי: 80% הם אנשים עניים.

אחמד טיבי: אף אחד לא סופר אתכם, בוודאי לא הצפונבונים שיושבים פה.

אורלי לוי אבקסיס: איפה הם?

דוד אמסלם: שלא נמצאים פה.

אורלי לוי אבקסיס: בנורבגיה, בנורבגיה.

דוד אמסלם: הם טסים, הם במטוסים.

דוד אמסלם: הרבה פעמים אני אומר - - -

אורלי לוי אבקסיס: גם הנורבגים לא פה, עשרות נורבגים לא מגיעים.

דוד אמסלם: השרה כהן, תציעי בממשלה לעשות איזושהי תורנות טיסות, שמא, אתם יודעים, בסוף כל המטוסים ביחד לנתב"ג – סיפור, פקק אווירי.

דוד אמסלם: תעשו, אתם יודעים מה?

דוד אמסלם: שלושה שרים בשבוע - - -

אורלי לוי אבקסיס: יוסיפו מסלול, יוסיפו מסלול.

דוד אמסלם: שלושה שרים בשבוע.

דוד אמסלם: אני מקווה שגם שם לא תפתחו מה שנקרא אגרת גודש, שיהיה מסלול רק למטוסים עשירים.

דוד אמסלם: אין.

דוד אמסלם: אף אחד לא טס פה, לא אל על, רק אלה שמשלמים, יש לך נתיב, אחי, מסלול שלך, מתי שאתה רוצה - - -

אורלי לוי אבקסיס: ולשרים, ולשרים יחד איתם.

דוד אמסלם: בוודאי.

אופיר כץ: דודי, שאלתי: מה יש לשר בלי תיק לעשות בחו"ל?

אופיר כץ: מה ענו לי?

אופיר כץ: פגישת עבודה.

אופיר כץ: תסביר לי איזו פגישת עבודה - - -

דוד אמסלם: הוא מחפש את התיקים.

דוד אמסלם: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: אני אפילו לא יודע - - -

אורלי לוי אבקסיס: מי המקביל שלו?

דוד אמסלם: סיפרתי לך, עקצו אותו.

דוד אמסלם: הוא בא, איים עליהם, אמר להם: חבר'ה, אם אני לא מקבל שר, מצביע נגד התקציב.

דוד אמסלם: לא משנה שהוא לא היה מצביע.

דוד אמסלם: אז אמרו לו: טוב, בוא תהיה שר ותחליף את השר שטרן.

דוד אמסלם: קרה לשטרן מה שקרה, הבן אדם גם נהיה נורבגי, גם נתקע באמצע הצינור, לא פה ולא פה.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: כשהיה בא לפה, אדוני היושב-ראש, היה יושב אצל ציונה, שותים קפה, היום אין לו את הקפה גם.

אחמד טיבי: דקה, דקה.

אחמד טיבי: הזכרת את ציונה.

אחמד טיבי: זה נושא שהוא בקונסנזוס כאן בכנסת.

דוד אמסלם: נכון, נכון.

אחמד טיבי: מגיעה מילה טובה לציונה על העבודה המצוינת שהיא עושה לכל חברי הכנסת ועובדי הכנסת.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך, ציונה – היא שומעת אותנו – אנחנו מודים לך, אוהבים אותך, ולא רק אותך, את כל עובדי הכנסת, דרך אגב.

אחמד טיבי: יש הטוענים כי ציונה היא הדבר הטוב היחידי בציונות.

דוד אמסלם: אל תגזים.

אחמד טיבי: יש כאלה שטוענים.

דוד אמסלם: אל תגזים, אדוני היושב-ראש.

דוד אמסלם: גם אתה טוב.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה, ברשותכם, חבר הכנסת כץ, אני רוצה לעבור לנושא אולי שאתה פספסת אותו קצת, הסיפור של קרנות הפנסיה.

אופיר כץ: איזה?

דוד אמסלם: קרנות הפנסיה.

דוד אמסלם: אני רוצה להסביר.

אחמד טיבי: אז אני מבין, אחד מהציונות אחד מהערבים – תיקו.

דוד אמסלם: אתה ציוני סמוי.

דוד אמסלם: לך תספר להם שאתה יהודי.

אחמד טיבי: הוא מגייר את כולם פה.

אחמד טיבי: אני מגייר אותך.

אורלי לוי אבקסיס: גיור רפורמי.

אורלי לוי אבקסיס: הכניסו את הרפורמים.

דוד אמסלם: קודם כול, מנסור עבאס, אתה יודע איך אני תמיד אומר?

דוד אמסלם: אתה פחות מסוכן ממנסור עבאס, בגלל שאצלך זה בא מהרקע הלא דתי, ביזנס, לאומי.

דוד אמסלם: אצלו זה בא מהרקע הדתי, הח'ליפות האסלאמית - - -

אחמד טיבי: אבל הפכת אותנו ליהודים רק לפני כמה דקות.

דוד אמסלם: לא, לא חשוב, אתה יודע, בבדיחה.

דוד אמסלם: ולכן הוא הרבה יותר מסוכן.

דוד אמסלם: אנשים שבאים מכוח השורשים הדתיים שלהם הם המסוכנים ביותר.

דוד אמסלם: הוא לא יכול להתפשר.

דוד אמסלם: לכן הסיפור - - -

אחמד טיבי: אבל אתה מכבד אנשים שיש להם אמונה.

דוד אמסלם: ודאי, ודאי, אבל אני מכבד אותם כל עוד הם לא פוגעים במדינת ישראל.

דוד אמסלם: כשאני חושב שהם פוגעים במדינת ישראל – זו לא האמונה הדתית שלהם באללה, זה בוודאי שאני מכבד, אבל שתפיסת העולם שלהם אומרת שצריך לחסל את מדינת ישראל מבפנים, אתה יודע, זה כמו תולעת שנכנסת לפרי, מחסלת אותו מבפנים.

דוד אמסלם: הפרי מבחוץ נראה יפה, אבל יום אחד אתה מתעורר, אתה פותח את הפרי, מסתבר לך שכולו רקוב.

דוד אמסלם: זו הגישה של האחים המוסלמים.

דוד אמסלם: זו הגישה.

דוד אמסלם: צריך להבין את זה.

דוד אמסלם: הציבור בארץ רואה פה את מנסור עבאס מדבר יפה, חושב שמדובר בבחור נחמד.

דוד אמסלם: האמת היא, בחור נחמד ברמה האישית.

דוד אמסלם: אין ויכוח על זה.

דוד אמסלם: אבל הוא מייצג תפיסת עולם שאמורה לחסל את מדינת ישראל, ועוד מעט נדבר על זה, גם מאיזה עיקרון – התקיה, שאתה מכיר את העיקרון הזה, והחודיבייה.

דוד אמסלם: וצריך להבין מה זו התנועה של האחים המוסלמים ולמה בכל העולם הם מחוץ לחוק.

דוד אמסלם: דרך אגב, בכל מדינות ערב, מוסלמים – זה לא יהודים מוציאים אותם מחוץ לחוק, זה מוסלמים מוציאים אותם מחוץ לחוק, בגלל שיודעים שהם הכי מסוכנים להם, לאסלאם.

דוד אמסלם: ואנחנו פה יושבים וממנים אחד מעלינו, שהיום גם חילק קצת כמה לירות, נהיה לו עודף, נפל לו קצת מהכיס 100 מיליון שקל, עבר גפני, אמר לו: בחייאת, גפני, קח, קח את השקית הזאת של ה-100 מיליון, חלק אותה קצת לחרדים.

דוד אמסלם: אני כבר מפוצץ בכסף, לא יודע, כבר אין לי במחסנים מקום.

דוד אמסלם: אין לו במחסנים.

דוד אמסלם: אני רוצה חזרה להתייחס - - -

אופיר כץ: אני זוכר לפני 200 שנה קריטריונים, יועצים משפטיים.

אחמד טיבי: זה ששתקתי זה לא אומר שאני מסכים עם מה שאתה אומר.

אחמד טיבי: אני חולק על דעתך.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: אתה יודע שבתלמוד יש מה שנקרא שתיקה כהודאה, אבל במקרה הזה - - -

אחמד טיבי: במקרה הזה זה הפוך.

דוד אמסלם: אני מסכים איתך.

אחמד טיבי: מתוך כבוד לדובר.

דוד אמסלם: נכון.

דוד אמסלם: במקרה הזה יש מה שנקרא דברים שמעל ודברים שמתחת.

דוד אמסלם: אז בוא נמשיך.

דוד אמסלם: אני רוצה לדבר לגבי הפנסיות, צריך להבין את העיקרון, ופה אולי שגיתם בעניין הזה.

דוד ביטן: הוא לא מסיים?

דוד אמסלם: דוד, אתה המלשן הכי גדול.

אחמד טיבי: לא, לא, אני נותן לך דקה כי - - -

דוד אמסלם: מה זה "נגמר הזמן"?

דוד אמסלם: אתה יודע, זה מזכיר לי את הסיפור, כשהיינו קטנים, בגיל חמש - - -

אחמד טיבי: אמסלם, נתתי לך דקה, דקת זמן, יאללה.

דוד אמסלם: דוד, אתה מזכיר לי, כשהיינו בגיל חמש, היו משלמים באוטובוס מגיל שש.

דוד אמסלם: אימא שלי הייתה עולה חדשה, לא היה להם כסף, היו אומרים לי – אימא שלי הייתה אומרת לי: תשמע, כשעולים לאוטובוס, אף פעם אל תגיד שאתה בגיל שש, אם הוא ישאל אותך, אתה פחות מגיל חמש.

דוד אמסלם: היינו עולים והיא אומרת לנהג, הוא פחות מגיל חמש.

דוד אמסלם: אני אומר לו: לא, אני כבר עברתי את שש, הייתי נעלב.

דוד אמסלם: נגמר השעון, אתה מבין?

דוד אמסלם: אתה מבין מה אומרים חז"ל?

דוד אמסלם: "מחריביך ומהרסיך ממך יצאו" – אל תפריע לי, יש לי וורט.

אופיר כץ: מגיל חמש אתה אומר את האמת.

דוד אמסלם: יש נושא אחד חשוב.

דוד אמסלם: צריך להבין, סוגיית הפנסיה - - -

אחמד טיבי: חצי דקה, דודו.

דוד ביטן: דודי, רגע, עצור רגע.

דוד אמסלם: הוא מפריע לי, אדוני היושב-ראש, הוא מפריע לי.

אחמד טיבי: אני נותן לו עוד חצי דקה בגללך.

דוד אמסלם: אתה גם מלשין וגם מפריע על חשבון הזמן.

דוד ביטן: יש לך עוד 45 דקות עוד מעט.

דוד ביטן: לכן אמרתי לך - - -

דוד אמסלם: יש לי מחברת שלמה, אני לא יודע על מה לדבר.

אחמד טיבי: הסברת את עצמך היטב, ביטן, עכשיו תן לו לסיים.

דוד אמסלם: עם הפשלות שלהם, ארבעה שבועות ברצף אני לא יכול.

דוד אמסלם: נשבע לך, לא ייגמר הזמן.

דוד אמסלם: נגמר הזמן.

דוד אמסלם: תראה, הינה, בבקשה, מחברת שלמה כתבתי רק מה הם עשו בארבעה חודשים.

דוד אמסלם: מה יהיה בעוד חצי שנה?

דוד אמסלם: אני אצטרך קלסרים שלמים.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אמסלם, חאלס.

דוד אמסלם: יש לי רק נושא אחד, נושא הפנסיות.

אחמד טיבי: מה זה הפנסיות עכשיו?

אחמד טיבי: עוד חצי שעה דיבור.

דוד אמסלם: רוצה אחר כך?

אחמד טיבי: בעדיין, יא זלמה.

דוד ביטן: יש לו 45 דקות.

אחמד טיבי: יש לו עוד 45 דקות.

דוד אמסלם: דוד, חרבשת חרבשת, בסוף באמת לא הספקתי.

דוד אמסלם: תודה רבה.

דוד ביטן: בגללי?

דוד ביטן: אתה מבלבל את המוח 45 דקות - - -

אופיר אקוניס: אני אתן לך עוד זמן.

אחמד טיבי: אופיר אקוניס, בבקשה.

אופיר אקוניס: אני מודיע, אדוני היושב-ראש, בעודף הזמן שלי שחסר לחבר הכנסת אמסלם, תקזז ממני ותעביר לו.

אופיר אקוניס: הוא לא סיים עדיין לדבר, אם לא הבנת.

אופיר אקוניס: לא הבנת.

אחמד טיבי: הוא רק התחיל.

אופיר אקוניס: הוא רק התחיל, הלילה עוד צעיר.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, השרה כהן, ממשלה מושחתת ומנותקת קונה שלטון בכסף.

אחמד טיבי: תודה, סיימת את הנאום.

אופיר אקוניס: ממשלה שמשלמת פרוטקשן לתנועה האסלאמית כדי לשרוד.

אופיר אקוניס: ממשלה שהוקמה בחטא המרמה וההונאה, שהבטיחה את תוכנית סינגפור והתחייבה לא להעלות מיסים, מטילה מסי עתק על הציבור כדי לממן את הכספים הייחודיים לחתולים בהסכמים הקואליציוניים של חבריה.

אופיר אקוניס: ממשלה מנותקת, שבראשה ראש ממשלה מעופף – ראש ממשלה מעופף – ובעצם ההצבעה על התקציב, אם יעבור, מבטיחה למעשה את סיום דרכו של בנט ותחילת כהונתו של לפיד.

אופיר אקוניס: כך, חברי הכנסת, יהיה ראש הממשלה בנט זמן קצר יותר מראש הממשלה הכושל ביותר בתולדות המדינה אהוד ברק.

אופיר אקוניס: זה קרב קשה ביניהם, מי מסב יותר נזק לישראל בעת כהונתו.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת, זאת ממשלה שהפרת ההבטחות של שריה הפכה לאבן היסוד, למרכיב המרכזי, השרה כהן – והייתי אומר, הבלעדי – בפעילותכם.

אופיר אקוניס: כשאתם לא בחו"ל כמובן, כשאתם בארץ.

אופיר אקוניס: במשך עשור הבטיח יאיר לפיד ויש עתיד פוליטיקה אחרת, נקייה, אבל מסתבר שהם בשלטון עושים בדיוק הפוך, הכול הפוך, אדוני היושב-ראש.

אופיר אקוניס: הם דיברו בבוז על החוק הנורבגי, ועשו כאן את החוק הנורווגי הכי גדול והכי מושחת בכל הזמנים, בעלות של עשרות מיליונים על חשבון משלם המיסים.

אופיר אקוניס: אגב, אדוני היושב-ראש, איפה הם?

אופיר אקוניס: איפה הם?

אופיר אקוניס: אפילו הנורבגים לא נמצאים כאן.

אופיר אקוניס: מרוב בושה הם לא נמצאים כאן, הנורבגים.

אופיר אקוניס: התחייבו לממשלה – השרה כהן, נדמה לי שאת מסיעת יש עתיד – התחייבתם לממשלה של 18 שרים, ולמעשה, חבר הכנסת אמסלם, זאת הממשלה הכי גדולה בתולדות המדינה ביחס לגודל הקואליציה.

אופיר אקוניס: הממשלה הזאת הושבעה ברוב של 60 חברי כנסת.

אופיר אקוניס: כספים קואליציוניים בשיא של כל הזמנים.

אופיר אקוניס: איך קראתם לזה?

אופיר אקוניס: כספים ייחודיים.

אופיר אקוניס: כספים ייחודיים, הידועים לשמצה, בלשונו של לפיד: אצלנו זה למקומות הנכונים.

אופיר אקוניס: אז אני שואל, המקומות הנכונים זה החתולים והתנועה האסלאמית?

אופיר אקוניס: אלה הכספים הייחודיים של יש עתיד ויאיר לפיד?

אופיר אקוניס: שורה ענקית ובלתי נגמרת, השרה כהן, של מינויים.

אופיר אקוניס: איפה הייעוץ המשפטי?

אופיר אקוניס: איפה התקשורת?

אופיר אקוניס: איפה התנועה לאיכות השלטון?

אופיר אקוניס: באמת אני שואל, אגב, לא מן השפה ולחוץ.

אופיר אקוניס: אני שואל, היושב-ראש, איפה הם?

אופיר אקוניס: איפה התנועה לאיכות השלטון?

אופיר אקוניס: איפה הייעוץ המשפטי?

אופיר אקוניס: מינויים פוליטיים ללא גבול.

אופיר אקוניס: שנים דיברו נגד זה.

אופיר אקוניס: עשו את – איך קראו לוועדה הזאת, זאת שמנעה מכל חבר במפלגה דמוקרטית לקבל כמעט כל תפקיד ציבורי?

אופיר אקוניס: אבל בדיקטטורת המפלגתיות של יש עתיד והקואליציה הכול מותר.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת, הממשלה הזאת מוציאה מיליארדים על תחזוקה של עצמה, אבל את הכסף לחיילי הסדיר היא לא מוצאת.

אופיר אקוניס: ממשלה שידעה להעלות את כספי הפנסיה של אנשי הקבע, אבל בתוכה, השרה כהן, לא היה שר אחד בממשלה שנלחם עבור חיילי הסדיר.

אופיר אקוניס: שר אחד או שרה שנאבקו למען חיילי הסדיר.

אופיר אקוניס: צדיק בסדום לא נמצא.

אופיר אקוניס: לחיילים – לא; לעצמאים – לא ולא; לחתולים – כן; לתנועה האסלאמית – כן וכן וכן וכן.

אופיר אקוניס: אלו הם פניה של ממשלת לפיד-בנט-עבאס.

אופיר אקוניס: או כלשונו של יאיר לפיד: איפה הכסף?

אופיר אקוניס: איפה הכסף?

אופיר אקוניס: על כל זה, אדוני היושב-ראש, נוסיף את הפרסום ביום שישי על ידי העיתונאית איילה חסון, התחקיר על צינור הכספים של התנועה האסלאמית לעזה, עמותת 48 – כן, 48, לא 67.

אופיר אקוניס: חשבנו שהוויכוח, היושב-ראש, אפילו בינינו, הוא על קווי 4 ביוני 67'.

אופיר אקוניס: לא, לא, השר אמסלם, אין ויכוח על קווי 67', יש ויכוח על קווי 47'.

אופיר אקוניס: אגב, היום שמעתי שהיה כאן חבר כנסת שאמר – נדמה לי מרשימתך – "הצהרת בלפור הארורה" – 2 בנובמבר זה היום, לפני 104 שנים.

אופיר אקוניס: הצהרת בלפור איננה ארורה.

אופיר אקוניס: הצהרת בלפור היא יום חשוב בתולדות הציונות והתנועה הציונית, ואנחנו גאים בשר החוץ בלפור.

אופיר אקוניס: הפכו את בלפור לאיזה שם גנאי, אבל בלפור המקורי היה איש חשוב בתולדות התנועה הציונית.

אופיר אקוניס: אז עמותת 48, השרה כהן, מקבלת כספים מהכספים הקואליציוניים, הכספים הייחודיים שלכם, בחסות ימינה, תקווה חדשה, ישראל ביתנו – כולן יותר ימניות מהליכוד, כל המפלגות שאמרו שהן יותר ימניות מהליכוד.

אופיר אקוניס: ואם היינו צריכים הוכחה, השרה כהן, חברי הכנסת, שאצל התנועה האסלאמית הדברים אינם מסתיימים ב-67', הם אולי רק מתחילים שם, הגיע השבוע ראש עיריית טייבה, והוא אומר ביראיון לאחת מתחנות הרדיו – אתה לא מטייבה?

אחמד טיבי: אני גאה שאני מטייבה.

אופיר אקוניס: בסדר גמור.

אופיר אקוניס: טייבה עיר ואם בישראל.

אופיר אקוניס: בישראל.

אופיר אקוניס: אז הוא אומר, ראש העיר: טייבה היא חלק מפלסטין.

אופיר אקוניס: וכמובן אומר את זה – זאת הייתה התודה שלו לשרה אילת שקד, שכמה ימים – כמה זה?

אופיר אקוניס: – 72 שעות לפני הריאיון הזה מוחקת את חובותיה של עיריית טייבה.

אופיר אקוניס: כאילו הכסף הוא כסף פרטי של השרה שקד, של השר ליברמן, של השרה כהן.

אופיר אקוניס: אגב, השרה כהן, האחריות היא אחריות קולקטיבית, היא לא רק מיניסטריאלית.

אופיר אקוניס: כל שרי הממשלה אחראים למעשה האיוולת הזה של השרה שקד והשר ליברמן.

אופיר אקוניס: זאת הייתה התודה של ראש עיריית טייבה.

אופיר אקוניס: אם זה היה תלוי במנהיגות הערבית שיושבת כאן בכנסת, וחלקה אפילו בממשלה, לא הייתה כאן לא מדינה יהודית ולא מדינה דמוקרטית.

אופיר אקוניס: ועל ידי האנשים הללו, השרה כהן, שאיתם כרתם ברית – נפתלי בנט, או שיש לו בעיות בראייה או שיש לו בעיות במתמטיקה, בכל מקרה, הוא אומר: הממשלה הזאת בעשר מעלות יותר ימנית מהממשלה הקודמת.

אופיר אקוניס: עשר מעלות ימינה – או אולי 100 מעלות שמאלה.

אופיר אקוניס: שמעתי לפני יום או יומיים שבנט הבטיח שעד 2050 לא תהיה פליטת גזי חממה בישראל.

אופיר אקוניס: שמעתם את מה שאמרתי?

קריאה: - - -

אופיר אקוניס: בדיוק, זהו.

אופיר אקוניס: "בנט הבטיח".

אופיר אקוניס: על זה הצחוק.

אופיר אקוניס: "בנט הבטיח", אדוני היושב-ראש – אתה די טוב בעברית – אין חיבור בין המילים "בנט" - - -

אחמד טיבי: לא שאני מסכים איתך, אבל יש ביטוי שקוראים לו אוקסימורון.

אופיר אקוניס: בדיוק ככה.

אופיר אקוניס: ובכן – אוקסימורון.

אחמד טיבי: זה לא אומר שאני מסכים איתך, אבל זה אוקסימורון.

אופיר אקוניס: אתה לא חייב להסכים.

אופיר אקוניס: אני מודה לך שהזכרת.

אחמד טיבי: דבר והיפוכו.

אופיר אקוניס: בסדר, אני גם טוב בעברית, זה בסדר.

אחמד טיבי: אה, אתה יודע מה זה אוקסימורון, בסדר.

אחמד טיבי: טוב מאוד.

אופיר אקוניס: תודה רבה.

אופיר אקוניס: ובכן, האוקסימורון הזה, דבר והיפוכו – בנט הבטיח.

אופיר אקוניס: לא יכול להיות צירוף יותר אבסורדי מצמד המילים "בנט הבטיח".

אופיר אקוניס: הרי מה הוא אמר?

אופיר אקוניס: בנט הבטיח שהוא לא ישב עם לפיד, חתם בטלוויזיה.

אחמד טיבי: אני רוצה להזהיר אותך, כי אתה מדבר על ראש ממשלה שהוא ראש מפלגה שהצטרף אליה או עומד להצטרף אליה ראש ממשלת הודו, מודי.

אופיר אקוניס: אני חייב להגיד לכם שאני ראיתי את הדבר לפני כמה שעות.

אחמד טיבי: כתחליף לשיקלי.

אופיר אקוניס: אמר כך, בנט – אני מייד אתייחס לפגישות המצולמות בוועידת האקלים – הוא מזמין אותו לימינה.

אופיר אקוניס: הוא אומר לו – כך נדמה לי שהוא אמר:

אופיר אקוניס: אתה האדם הכי אהוב בישראל.

אחמד טיבי: נתניהו היה אומר את זה לטראמפ, בנט אומר את זה למודי.

אחמד טיבי: אתם מחלקים פופולריות פה.

אופיר אקוניס: בוא נאמר כך: אם אני הייתי מודי, לא הייתי - - -

אופיר כץ: נתניהו עם טראמפ זה עם 36 מנדטים.

אופיר אקוניס: זה נכון.

אחמד טיבי: חכה לסקר הבא, אופיר, חכה לסקר הבא של ימינה.

אופיר אקוניס: אני לא בטוח שיש בארסנל השקרים שקר אחד שימינה יכולה בכלל עוד להמציא, היושב-ראש.

אופיר אקוניס: לכן אני אומר – הבטיח למודי מקום.

אופיר אקוניס: אני רוצה להגיד לכם משהו: תראו את החוצפה - - -

אחמד טיבי: זה שריון.

אופיר אקוניס: הכול זה שריון, אין בחירות דמוקרטיות במפלגות האלה.

אופיר אקוניס: תראה את החוצפה, השר אמסלם – חבר הכנסת אמסלם, סליחה, זה הרגלים של הממשלה הקודמת.

אופיר אקוניס: הוא אומר לו – מבטיח לו מקום.

אופיר אקוניס: רק מה הבעיה אצל – תסלחו לי, אני לא מרבה להשתמש במילה – להגיד "שקרן"?

אופיר אקוניס: להגיד "נוכל"?

אופיר אקוניס: כן, שקרן ונוכל.

אופיר אקוניס: הולך לראש ממשלת הודו ראש הממשלה המכהן, מבטיח לו מקום ברשימתו, והוא לא עובר את אחוז החסימה.

אופיר אקוניס: עוד הבטחה.

אופיר אקוניס: הרי הוא לא עובר את אחוז החסימה.

אחמד טיבי: אבל אולי מודי יעביר אותם את אחוז החסימה.

אופיר אקוניס: בוא אני אגיד לך משהו: לא טראמפ, לא מודי, לא ג'ונסון ולא הנסיכה קייט - -

דוד אמסלם: מודי אמר לו שיכול להיות שהוא מריץ אותו לאיזו עיירה שם.

אופיר אקוניס: - - יעבירו את ימינה את אחוז החסימה.

אופיר אקוניס: הדברים מוקלטים ומתועדים, ואתה תראה את התוצאות.

אופיר אקוניס: אני אומר לך, אתה לא מוצא היום אנשים שמצביעים לשקר הנוראי הזה.

דוד אמסלם: יש מצב שמודי אמר לו שהוא ייתן לו לנהל כפר פאר בכמות המצביעים שהוא קיבל בארץ.

אופיר אקוניס: אולי בגואה.

דוד אמסלם: לא בגואה - - -

אופיר אקוניס: לא, אתה יודע למה.

אופיר אקוניס: אולי בגואה, הוא מתאים, כך זה מתאים.

דוד אמסלם: כן, כן, הוא וגדעון סער עם חוק הקנביס.

אופיר אקוניס: ואני חייב להגיד לכם, אני חייב להמשיך את הדבר הזה – מבטיח מקום למודי ברשימה שלו, והשבוע הגענו למצב אבסורדי שבו ראש ממשלה עם שישה מנדטים, שאמר שלא יכול להיות ראש ממשלה עם עשרה מנדטים, יורד מתחת לאחוז החסימה.

אופיר אקוניס: לא היה כדבר הזה.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אתה עכשיו מוותיקי חברי הכנסת, נבחרת ב-1999 והיום אתה מוותיקי חברי הכנסת.

אופיר אקוניס: אתה ראית את אהוד ברק ואתה ראית את אהוד אולמרט – שניהם היו בשפל חסר תקדים בדעת הקהל הישראלית.

אופיר אקוניס: שניהם.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אמסלם, לדבר הזה, חבר הכנסת ביטן, לשפל הזה – ראש ממשלה מכהן שלא עובר את אחוז החסימה בסקרים?

אופיר אקוניס: זה הרי דבר שלא היה כדוגמתו.

אופיר אקוניס: אני לא מדבר על השישה מנדטים, גם זה לא היה כדוגמתו, אחרי ששבוע לפני כן הוא יושב באולפני הטלוויזיה ואומר באולפן: אני לא אוכל להיות ראש ממשלה, חבר הכנסת אמסלם, עם עשרה מנדטים.

אופיר אקוניס: בא לפה, מקים ממשלה עם שישה מנדטים.

אופיר אקוניס: 95% מאזרחי ישראל לא רצו בו כראש הממשלה.

אופיר אקוניס: אגב, אנחנו יודעים שבדרך כלל הסקרים מיטיבים עם מפלגות שנפתלי בנט עומד בראשן.

אופיר אקוניס: למשל, כשהוא לא עבר את אחוז החסימה האמיתי בבחירות הראשונות – הוא לא עבר את אחוז החסימה, והוא הסיבה הישירה שלא הוקמה ממשלה כבר במאי 2019, ואז הוא חבר לחברו הטוב אביגדור ליברמן, לא נצטט כאן מה האחד אמר על השני.

אופיר אקוניס: לא עובר את אחוז החסימה, ראש ממשלה מכהן – זה פשוט דבר מדהים.

אופיר אקוניס: אגב, בכלל אין קואליציה לפי הבדיקות האחרונות, יורדים כבר ל-56.

אופיר אקוניס: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, למעשה, בסוף השבוע האחרון, ביום שישי, הוסרו כל המסכות.

אופיר אקוניס: אגב, הוסרו באמת המסכות.

אופיר אקוניס: ראיתם את הגיבושון הילדותי שלהם?

אופיר אקוניס: באמת, באמת, יש גבול לכספים שמבוזבזים על חשבון הציבור.

אופיר אקוניס: הגיבושון הילדותי שלהם – בנט עוד אמר: תלכו עם מסכות, תקפידו על ההוראות.

אופיר אקוניס: ראינו.

אופיר אקוניס: הוסרו המסכות, תרתי משמע.

אופיר אקוניס: זה היה בבוקר, ואז בערב ראינו את התחקיר חסר התקדים של איילה חסון בערוץ 13.

אופיר אקוניס: מדהים.

אופיר אקוניס: זה דבר מדהים.

אופיר אקוניס: אתה דיברת רבות, חבר הכנסת אמסלם, גם את דיברת קודם, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, על השכבות החלשות ועל העניים, שנפגעים הכי הרבה מהתקציב הנוראי הזה.

אופיר אקוניס: לעניים אין, ליתומי ואלמנות חמאס יש.

אופיר אקוניס: זה דבר מטורף.

אופיר אקוניס: אני לא מרבה לבוא ולומר שמדינת ישראל עומדת בסכנה, כי היא מדינה חזקה, מדינה עוצמתית עם הרבה יכולות, ודאי יודע מי שהיה שר בממשלה או חברים בוועדת החוץ והביטחון ואחרים, אבל יש פה סכנה אמיתית כאשר לוקחים כספי ציבור, פוגעים בעניים ביותר, מטילים עליהם את המיסים האכזריים ביותר.

אופיר אקוניס: העשירון העליון לא ייפגע מהטלת המיסים החדשים, ייפגעו שני מגזרים עיקריים: החלשים ביותר ודאי, מן המיסים החדשים, חד וחלק, וגם המעמד הבינוני יראה איך עליית המיסים משפיעה עליו.

אופיר אקוניס: אבל להם אין בעיה – לתנועה האסלאמית יש כסף.

אורלי לוי אבקסיס: אלה שגרים בפריפריה וישלמו עכשיו את מס הגודש – העבודה שלהם במרכז.

אורלי לוי אבקסיס: מה בעצם הם רוצים?

אורלי לוי אבקסיס: שהם יוציאו כמו משכנתה עוד איזה 1,000 שקל בחודש או שהם יעקרו עם כל המשפחה למרכז?

אופיר אקוניס: מס גודש, המס הזה על מוצרי הפלסטיק – אגב, מוצרי הפלסטיק - - -

אחמד טיבי: שהגדיש את הסאה.

אופיר אקוניס: אני חושב שגם באוכלוסייה של הציבור הערבי.

אחמד טיבי: הגדיש את הסאה.

אופיר אקוניס: הגודש הגדיש, והפלסטיק גם.

אחמד טיבי: פליסטק אותנו - - -

אופיר אקוניס: ממש.

דוד אמסלם: נעשה אותך משורר.

דוד אמסלם: עוד קצת ותוציא ספר שירה.

אופיר אקוניס: לא, לא, הייתה פה מילה מעניינת ששמעתי לראשונה – פליסטק.

אופיר אקוניס: לא בטוח שזה עובר באקדמיה.

אחמד טיבי: עכשיו זה עובר.

אופיר אקוניס: אנחנו נבדוק את זה – פליסטק.

אחמד טיבי: אני מקור סמכות.

אופיר אקוניס: עדיין לא.

אופיר אקוניס: בכל הכבוד לך, יש עוד דברים שאתה - - -

אחמד טיבי: הכול יחסי, חבר הכנסת אקוניס.

אופיר אקוניס: עוד לא הגעת אליהם, עוד לא הגעת אליהם.

אחמד טיבי: אני מוכן ללמוד, אני מוכן ללמוד.

אופיר אקוניס: לא, הגעת רבות בחיים, אבל לזה לא הגעת.

דוד ביטן: תשמע, אחמד, בעברית הוא ספץ.

אופיר אקוניס: אמרתי.

אופיר אקוניס: הוא אמר פליסטק, אמרתי שלא בטוח שיש מילה כזאת בעברית, נבדוק באקדמיה, אז הוא אמר: אני הסמכות.

אחמד טיבי: זה לא יעבור את האקדמיה, יעבור את הכנסת.

אופיר אקוניס: בטוח שלא יעבור את האקדמיה.

דוד אמסלם: זה עובר טוב את האוזן שלנו, זה מה שחשוב.

אופיר אקוניס: אז כפי שאמרתי, חברות וחברי הכנסת, העניים ביותר, השכבות החלשות ביותר – אגב, זה לא רק המיסים.

אופיר אקוניס: מייד אתם תראו עלייה במדד, עלייה ברורה – השרה כהן, אני הערכתי מאוד, חברת הכנסת אורלי לוי הייתה גם שרה בממשלה והיינו גם ביחד שנה בממשלה, ואני באמת חושב שהשרה כהן, יש לה רצון לעזור לשכבות החלשות.

אופיר אקוניס: אני באמת אומר, ולא מן השפה אל החוץ.

אופיר אקוניס: גם המשרד שאת נמצאת בו עכשיו, המשרד לשוויון חברתי, הפעולות לניצולי השואה – איך אפשרתם פגיעה כזאת בשכבות החלשות?

אופיר אקוניס: אגב, המיסים הללו – כלכלן בשיעור ראשון במבוא לכלכלה בכל אוניברסיטה ובכל מכללה יגיד לך: מיסים – עליית מדד, עליית אינפלציה.

אופיר אקוניס: זה בדיוק לאן שאנחנו הולכים, השרה מירב כהן, בדיוק למקום הזה שאליו אנחנו הולכים.

אופיר אקוניס: אני חייב להגיד לכם, הפגיעה הזאת תבוא לידי ביטוי גם בדירוג האשראי, תביא לעלייה באבטלה.

אופיר אקוניס: כל התקציב הזה בעצם יש לו משמעות אחת: ממשלה שקיבלה מדינה במצב כלכלי מצוין - - -

אורלי לוי אבקסיס: הם מתגאים בצמיחה הכלכלית.

אופיר אקוניס: שלנו - - -

אורלי לוי אבקסיס: כאילו שהם נתנו לזה משהו.

אורלי לוי אבקסיס: הרי הם לא עשו כלום.

אופיר אקוניס: שלנו.

אופיר אקוניס: אגב, אני בטוח שמחר יעלה לכאן בשעה הזאת, אולי קצת לפני השעה הזאת, יעלה לכאן נפתלי בנט, ישקר כמו שהוא נושם – כאן, על הדוכן הזה, אין לו שום בעיה.

אופיר אקוניס: אני יושב כאן ואני נושך את שפתיי.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אמסלם פחות נושך את שפתיו, אז אנחנו מאפשרים לו את האמירות נגד בנט – משקר כמו שהוא נושם, יבוא ויגיד: הצמיחה היא שלנו, ההצלחה של הקורונה היא שלנו.

אופיר אקוניס: שוכח להגיד – אה, מדבר נגד הסגרים, שאגב הוא היה חלק מהם כשהוא היה שר הביטחון בממשלת נתניהו.

אופיר אקוניס: יחסית לאיש צעיר, בנט סובל מדמנציה.

דוד ביטן: לא עושים סגר, שלא - - - כל סגר זה ספין.

אורלי לוי אבקסיס: כל הממשלה הזאת סובלת מדמנציה.

אופיר אקוניס: בדיוק, חבר הכנסת ביטן, מדויק לגמרי.

דוד ביטן: העלו את זה והורידו את זה.

אופיר אקוניס: מדויק לגמרי.

אופיר אקוניס: מחר נגיד את זה כאן, ואני בטוח שהוא יעלה עם כל השקרים שלו, הוא יבוא ויאמר: תראו איך לא עשינו סגר.

אופיר אקוניס: ואללה, נכון.

אופיר אקוניס: באמת – זה נכון, אגב, לא עשו.

אופיר אקוניס: רק שכשהיו סגרים לא היו חיסונים, וכשיש חיסונים לא צריך סגרים.

אופיר אקוניס: לא רק בישראל, בכל העולם.

דוד ביטן: - - -

אורלי לוי אבקסיס: וגם את הפיצויים שנתנו בסגרים הם מבקשים שיחזירו.

אחמד טיבי: עכשיו אני מבין למה אין פה אף חבר קואליציה.

אופיר אקוניס: למה?

דוד ביטן: - - -

אורלי לוי אבקסיס: כן, הם מבקשים להחזיר את המענקים.

אופיר אקוניס: למה?

אופיר אקוניס: רגע, רגע.

אחמד טיבי: עכשיו אני מבין, לפי מה שאני קולט.

דוד אמסלם: תספר לנו.

אחמד טיבי: כל אחד מחברי הקואליציה יקבל מחר עם תחילת ההצבעות על התקציב מארז שיש בו פסק זמן, קראנצ'י ופתק שכותרתו:

אחמד טיבי: מתרעננים ומצביעים, ערכת התרעננות לח"כ העייף.

אחמד טיבי: זאת הודאה מהקואליציה שהח"כים שלהם עייפים מראש.

דוד אמסלם: בחייאת, אחמד.

אופיר אקוניס: זה אמיתי?

אחמד טיבי: אמיתי.

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: רגע, המקור זה פרסום עיתונאי.

אורלי לוי אבקסיס: איפה הם?

אחמד טיבי: ציוץ של יהודה שלזינגר.

אופיר אקוניס: אוקיי.

דוד אמסלם: בחיאת, אחמד, לא חשבתי - - -

אורלי לוי אבקסיס: איפה הם?

דוד אמסלם: לא, אחמד, אתה שומע, אני הכנתי פה לקואליציה גם סוכריות כמו תמיד, אין מה לדבר.

דוד אמסלם: הפעם הקואליציה לא תקבל מאיתנו כלום.

אורלי לוי אבקסיס: לקחו את השי וברחו.

דוד אמסלם: בחייאת, אחמד, זאת לא הודעה בהתחלה - - -

אופיר אקוניס: וזה לפני המס על הסוכר.

דוד אמסלם: לא חשבת בהתחלה שההודעה זה מגן נחמה?

אורלי לוי אבקסיס: לא, אבל אחמד, מה קרה עם השי?

אורלי לוי אבקסיס: הם לקחו את השי וברחו?

אורלי לוי אבקסיס: איפה הם?

דוד ביטן: לא, זה מחר.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו הנורבגים לא פה.

אופיר אקוניס: אמרתי, חברת הכנסת - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני שמעתי ברדיו היום שהם - -

אופיר אקוניס: אמרתי, חברת הכנסת אורלי לוי, אמרתי שאפילו הנורבגים - -

אורלי לוי אבקסיס: - - מגיעים ויש להם עוצר.

אופיר אקוניס: - - לא נמצאים כאן.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו הנורבגים לא היו פה.

אופיר אקוניס: מדהים.

דוד ביטן: תדע לך שאני נפגעתי מהסיפור הזה.

דוד ביטן: אני שוקל שהם לא יקבלו סוכריות יותר גם.

דוד ביטן: לא יהיה תקציב.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: אף אחד לא יכול לקחת את זה ממך, אתה המקור.

דוד ביטן: לא, זה - - -

אופיר אקוניס: אני הבטחתי עודף מהזמן.

אורלי לוי אבקסיס: זו הפרה שרוצה להניק יותר מהעגל שרוצה לינוק.

אורלי לוי אבקסיס: כל היום הוא דוחף לי סוכריות.

דוד אמסלם: אף אחד לא יכול לקחת ממנו.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת, אני הבטחתי - - -

קריאות: - - -

אופיר אקוניס: רק רגע.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת כץ, אני הבטחתי עודף.

דוד אמסלם: אתה מבין למה הם לא עשו מס על הפסק זמן?

אופיר אקוניס: בדיוק.

אופיר כץ: צריך לעשות.

אופיר כץ: בגלל שהם לא פה, צריך לעשות אולי שבדים ונורבגים.

דוד אמסלם: זה מאוד בריא.

דוד אמסלם: דרך אגב, מאוד מאוד בריא הפסק זמן.

אורלי לוי אבקסיס: לא משמין.

אורלי לוי אבקסיס: אין בו סוכר.

דוד אמסלם: בקילו.

דוד אמסלם: הם מביאים להם שקיות פסק זמן.

אורלי לוי אבקסיס: על זה הם לא שמים מס.

דוד אמסלם: הכול דרך אגב טבעוני, טבעוני.

אופיר אקוניס: צמחוני.

אופיר אקוניס: חבר הכנסת אמסלם, הבטחתי לכם עודף, אני רוצה לתת לך עודף מהזמן.

דוד אמסלם: יש ויכוח - - -

אחמד טיבי: אבל יש מס על משקאות מתוקים.

דוד אמסלם: על הטמפו?

אחמד טיבי: על הטמפו.

דוד ביטן: יש סכסוך קואליציוני מי ישלם את - - -

דוד אמסלם: מסוכן, הטמפו.

דוד ביטן: מי ישלם את - - -

אופיר אקוניס: גם שאלה.

דוד אמסלם: הם יצטרכו לאכול את הפסק זמן ואחריו לשתות ויסקי, כי זה בלי מס.

אופיר אקוניס: אדוני, אני חייב לכם עודף, ואני רוצה לעמוד בהתחייבות שלי.

אחמד טיבי: זה אצלנו כמו שמישהו עושה דיאטה, חבר הכנסת אקוניס, ואחר כך אוכל כנאפה דיאטטי.

אופיר אקוניס: בדיוק.

דוד אמסלם: עם שווארמה.

אופיר אקוניס: לא, השווארמה זה קודם.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים.

אופיר אקוניס: אני רוצה לומר לכם - - -

דוד אמסלם: אה, תראה, ליצנים, תראה.

דוד אמסלם: איי, איי, איי.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אופיר אקוניס: אני רוצה לומר - - -

דוד אמסלם: בדיחה עלובה.

דוד אמסלם: בדיחה עלובה.

אופיר אקוניס: רוצה לומר לכם, לחברי הקואליציה הנורבגים והלא-נורבגים - -

אורלי לוי אבקסיס: איפה הם?

אורלי לוי אבקסיס: איפה הם?

אופיר אקוניס: - - הקבועים והפחות קבועים - -

אורלי לוי אבקסיס: איפה הם?

אופיר אקוניס: - - קיבלתם מדינה במצב כלכלי מצוין - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - לא יצאו מהמליאה.

אורלי לוי אבקסיס: איפה הם בדיוק?

אופיר אקוניס: - - ותחזירו מדינה במשבר כלכלי ענק.

אופיר אקוניס: עוד בספרי ההיסטוריה ייכתב וילמדו איך לא רק פגעתם, חברי הקואליציה, בצביון היהודי של המדינה, איך לא רק מכרתם את מעט מאוד הערכים שהיו לכם לתנועה האסלאמית, אלא גם איך החרבתם את הכלכלה הישראלית.

אופיר אקוניס: חברי הכנסת, כדי שהנזק הזה ייפסק, הממשלה הרעה הזאת חייבת לסיים את דרכה ומהר.

אופיר אקוניס: ובלשונו של יאיר לפיד: מושחתים ומנותקים, נמאסתם.

אופיר אקוניס: תודה, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אופיר אקוניס.

אחמד טיבי: אופיר אחר, אופיר כץ.

דוד ביטן: - - - שתיים וחצי דקות.

דוד אמסלם: איזה ספרינט הבאת.

אורלי לוי אבקסיס: נשמרה לנו יתרה של שלוש דקות.

דוד אמסלם: נכון.

אופיר כץ: שעוברת לאמסלם.

אופיר אקוניס: רציתי לתת לכם יותר.

אחמד טיבי: לא מכיר את השיטה הזאת.

דוד אמסלם: מה, חשבת שזה פשוט לסכם ארבעה חודשים כאלה בחצי שעה?

אופיר אקוניס: זה נכון.

אחמד טיבי: 25 דקות.

דוד אמסלם: איך?

דוד אמסלם: גם בריצת 100 מטר בסוף יש לך תשע שניות, אתה מבין?

אחמד טיבי: קח חצי דקה הפרעה.

אחמד טיבי: דודי.

דוד ביטן: יש סכסוך קואליציוני איך מתחלק הכסף במה שאושר להם, סוכריות ופסק זמן.

אורלי לוי אבקסיס: שיגישו את החשבונית לעבאס - -

דוד אמסלם: אל תגידו סוכריות.

אורלי לוי אבקסיס: - - יש לו 100 מיליון מיותרים.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: נא להתחיל.

אחמד טיבי: עכשיו מתחילים.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, חבריי חברי הכנסת, אני החלטתי לרענן את האווירה עם איזה חידון קטן למשתתפים.

דוד אמסלם: אוה, טריוויה.

אופיר כץ: טריוויה.

אופיר כץ: מי רוצה להיות מנסור?

אופיר כץ: אתה גם משתתף, אדוני היושב-ראש, בחידון מי רוצה להיות מנסור?

אחמד טיבי: ממש לא.

אופיר כץ: אתה יכול להשתתף בלי לזכות.

דוד אמסלם: הוא מנוע, מנוע.

אופיר כץ: אתה יכול להשתתף בלי לזכות.

אופיר כץ: לא, אוקיי.

דוד אמסלם: אתה תזכה ב-100 מיליון שקל.

אורלי לוי אבקסיס: יש עודף.

אופיר כץ: החידון במסגרת מי אמר למי ובאיזה הקשר.

אופיר כץ: מכירים את הכללים?

דוד אמסלם: בוודאי.

אופיר כץ: אני נותן ציטוט ואופציות, אתם צריכים לענות את התשובה הנכונה.

אופיר כץ: בסיום, הזוכה יקבל 10 מיליון שקלים מהספונסר שלנו הערב, ראש הממשלה מנסור עבאס.

אופיר כץ: יוצאים לדרך.

דוד ביטן: ראש הממשלה בפועל.

אופיר כץ: כן, כן.

דוד אמסלם: עכשיו הוא סופר את הג'ובות.

דוד אמסלם: דרך אגב, רצה בדולרים, אתה יודע.

דוד אמסלם: בהתחלה רצה את הכסף בדולרים.

דוד אמסלם: אתה שומע, היושב-ראש?

אחמד טיבי: סליחה.

אופיר כץ: אני סטטיסט פה.

אופיר כץ: תעדכנו אותי כשאני יכול לחזור.

דוד אמסלם: בהתחלה הוא ביקש בדולרים, אמרו לו שאין מספיק דולרים בבנק ישראל.

דוד אמסלם: התפשר על השקלים.

אחמד טיבי: זה על הזמן שלך.

אופיר כץ: אני יכול להגיד לדודי – אני יכול להגיד להם לא?

דוד אמסלם: התווכחו איתו על השער.

דוד אמסלם: אמר: מוכרים - - -

אחמד טיבי: דודי, הוא בסיעה שלך, רק שתבין.

דוד אמסלם: אין עליו.

אחמד טיבי: תן לו.

דוד אמסלם: מתים עליו.

אופיר כץ: שאלה ראשונה, מי אמר למי ובאיזה הקשר: "אני מוכן לוותר על יוראי, הינה עסקה: מוותרים על יוראי, תוותרו על הנורבגי" – א.

אופיר כץ: לפיד לעוזר שלו בסידור מקומות ישיבה בגיבושון.

אורלי לוי אבקסיס: על מי מוותרים?

אורלי לוי אבקסיס: רגע.

דוד אמסלם: יוראי הרצנו.

אופיר כץ: יוראי.

אורלי לוי אבקסיס: יוראי הרצנו מהקואליציה?

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: אני חוזר על השאלה, חבר הכנסת לוי, מי אמר למי ובאיזה הקשר: "אני מוכן לוותר על יוראי, הינה עסקה: מוותרים על יוראי, תוותרו על החוק הנורבגי" – א.

אופיר כץ: לפיד לעוזר שלו בסידור מקומות הישיבה בגיבושון; ב.

אופיר כץ: בועז טופורובסקי לעידית סילמן בשיבוץ הוועדות; ג.

אופיר כץ: מיקי לוי לאבי ניסנקורן בוועדת ממשלת החילופים, בזעם על הקמת המתווה.

דוד אמסלם: א'.

אורלי לוי אבקסיס: ג'.

אופיר כץ: יפה.

אופיר כץ: אורלי.

אופיר כץ: נטע, את רושמת ניקוד?

אופיר כץ: אורלי.

אורלי לוי אבקסיס: אה, באמת?

אופיר כץ: כן, כן.

אופיר כץ: שאלה שנייה.

אופיר כץ: מי אמר למי ובאיזה הקשר?

אחמד טיבי: כל הכבוד לנטע, אחת מהעוזרות הבודדות שנשארות עם חברי הכנסת שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: גם העוזרות שלי.

דוד אמסלם: אנחנו פה, אתה יודע.

דוד אמסלם: אנחנו באנו לעבוד.

אופיר כץ: שאלה שנייה, מי אמר למי ובאיזה הקשר: "אתם מקימים כאן ערמה של משרדים מיותרים, ועכשיו למשרדים האלה אתם גם מוסיפים תפקידים מיותרים, הוצאות מיותרות ועלויות מיותרות.

אופיר כץ: מנותקים" – א.

אופיר כץ: דוד ביטן במסגרת הוספת החומוסייה "פינתי" לכנסת; ב.

אופיר כץ: נפתלי בנט לראש מטה הבחירות שלו; ג.

אופיר כץ: עודד פורר למיקי זוהר על הממשלה המנופחת, לפני שנהיה חלק מהממשלה העצומה והבזבזנית.

דוד ביטן: ב'.

דוד אמסלם: ג'.

אופיר כץ: ג', יפה, דודי אמסלם.

אורלי לוי אבקסיס: אוהב את ג', הא?

אופיר כץ: אמר ראשון.

אחמד טיבי: את לא יודעת שבמבחני קוויז זה תמיד ג'?

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: אבל בנט אמר את זה.

אורלי לוי אבקסיס: מעכשיו הכול ג'.

דוד אמסלם: כל התשובות נכונות.

דוד ביטן: גם בנט אמר את זה.

דוד אמסלם: תן לנו גם "כל התשובות נכונות" אחד.

אופיר כץ: טוב.

אופיר כץ: אתה עדיין מתעקש לא להשתתף?

אחמד טיבי: אני יושב-ראש, אני לא.

אופיר כץ: אנחנו ממשיכים לשאלה הרביעית.

אורלי לוי אבקסיס: הוא השופט, לראות שאנחנו לא מרמים.

דוד אמסלם: הוא מפחד שתכשיל אותו.

דוד אמסלם: הוא מפחד משאלה מכשילה.

דוד ביטן: הוא חייב להיות ממלכתי, אתה לא רואה?

אופיר כץ: לא, הטעות שאמרתי מי שרוצה להיות מנסור, הוא ישר אמר: זהו, אני לא משתתף.

אופיר כץ: מי רוצה להיות מיליונר?

אופיר כץ: עכשיו אתה משתתף?

אחמד טיבי: כבר הייתי בתוכנית דומה וזכיתי ב-96,000 שקל.

דוד אמסלם: ואללה?

אחמד טיבי: מי עף על המיליון.

דוד ביטן: איפה?

דוד ביטן: בערוץ 1?

אחמד טיבי: 13 זה היה.

אופיר כץ: כן?

אחמד טיבי: כן.

דוד אמסלם: מתוך מיליון הבאת 96,000?

אחמד טיבי: לא מיליון.

אחמד טיבי: שם זה לא.

דוד אמסלם: מה הפרס הראשון?

דוד אמסלם: מיליון?

אחמד טיבי: נכון, נכון.

אחמד טיבי: 96,000 שקל, ותרמתי אותם, כמובן.

אופיר כץ: באתי - - -

דוד אמסלם: אבל מה, טעית?

אחמד טיבי: תרמתי.

אחמד טיבי: הוא רצה לשאול מה עשית ב-96,000.

דוד אמסלם: טעית או פרשת?

דוד ביטן: אני מקווה שלא תרמת - - -

אחמד טיבי: האמת היא שטעיתי בסוף.

אחמד טיבי: אתה לא יודע כמה אני כועס על עצמי במה טעיתי.

אורלי לוי אבקסיס: במה טעית?

דוד אמסלם: תחזיר לו את הזמן.

דוד אמסלם: תעצור.

אחמד טיבי: יש סרט של ריצ'רד גיר על כלב האסקי, היצ'קו.

אחמד טיבי: נדמה לי שזה היה השם שלו.

אחמד טיבי: זה השם של הסרט, על עיר ביפן, פרופסור שגילם ריצ'רד גיר.

אחמד טיבי: תמיד לווה על ידי הכלב האסקי, נפטר, והכלב היה מחכה לו בתחנת הרכבת כל יום באותה שעה למשך עשר שנים – סיפור אמיתי – עד שהכלב נפטר באותו מקום.

אחמד טיבי: היום בעיר היפנית הזאת יש פסל של כלב האסקי.

אחמד טיבי: וזה סרט מרגש.

אחמד טיבי: ראיתי אותו שלוש פעמים וטעיתי בשאלה.

אחמד טיבי: זה מחסור 12-B, קוראים לזה.

דוד ביטן: לא נורא, לא נורא.

דוד אמסלם: אני אגיד לך, כשאני משווה את זה לממשלה הזאת, אני מתרגש יותר מהסרט.

אחמד טיבי: שם ההתרגשות היא אותנטית.

דוד אמסלם: לא, זה מעלה את מפלס ההתרגשות שלי.

דוד אמסלם: באמת הסיפור הוא מרגש, אבל תמיד זו גם שאלה יחסית לסביבה, אתה יודע.

דוד אמסלם: כשאתה רואה כזאת ממשלה, ההתרגשות של הנאמנות עולה הרבה יותר.

אורלי לוי אבקסיס: אחמד, תוסיף חמש דקות.

דוד ביטן: אני מקווה שלא תרמת את הכסף למנסור עבאס.

אחמד טיבי: אנחנו נסתדר - - -

אורלי לוי אבקסיס: רק תיתן לו את הזמן של - - -

דוד אמסלם: לא תרמת את הכסף להאכלת חתולים.

דוד אמסלם: אתה יודע, כלבים לא אוהבים חתולים.

אחמד טיבי: יש לי בבית חתולים, אבל יש לנו גם כלב גולדן רטריבר.

אורלי לוי אבקסיס: תספר לנו אם הם יכולים לגור ביחד.

אופיר כץ: שאלה שלישית.

אופיר כץ: מי אמר למי ובאיזה הקשר: "הכול קומבינה והכול מתן הכשר לקומבינה; לצערי כנסת ישראל נמצאת בשפל של כל הזמנים מהקמתה ב-48', כי מה שאנחנו עושים פה כאן הוא מעשה בלתי ראוי, ומה שאנחנו עושים כאן ייזכר לדיראון עולם" – א.

אופיר כץ: יהודה שלזינגר לשף של הכנסת על אופן הכנת הסלמון; ב.

אופיר כץ: ינון אזולאי לנציגי האוצר על התנגדותם להוסיף הסתייגות שלפיה הוא יחליט על העברת התקציב הבאה; ג.

אופיר כץ: יאיר גולן, סגן שרת הכלכלה בממשלת בנט-לפיד, על מתווה ממשלת החילופין.

דוד ביטן: ג'.

אופיר כץ: יפה.

אופיר כץ: יש לנו פה תיקו, 1:1.

דוד אמסלם: אתה יודע, בפנדלים השוער תמיד רץ לאותו פנדל.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הוא חושב שההוא יחשוב מהצד השני.

אחמד טיבי: לאותו צד, כן.

אורלי לוי אבקסיס: תבלבלו אותנו קצת.

אופיר כץ: אז תתכונן.

אופיר כץ: ממשיכים לרביעית.

אופיר כץ: מי אמר למי ובאיזה הקשר: "איפה הכסף?

אופיר כץ: " – א.

אופיר כץ: מנסור עבאס לאלקין אחרי שטעו לו בחישוב הממון במיליארד לפה מיליארד לשם; ב.

אופיר כץ: העצמאים לאביר קארה; ג.

אופיר כץ: יאיר לפיד על הכספים הקואליציוניים.

דוד אמסלם: ג'.

דוד ביטן: ג'.

אופיר כץ: ג'.

אופיר כץ: ביחד.

דוד ביטן: מה יש לך אתה עם ג'?

דוד ביטן: כל הזמן אתה על ג'?

אופיר כץ: שאלה חמישית.

אופיר כץ: תהיו מרוכזים, כי הציטוט הוא קצת ארוך.

דוד ביטן: אני כבר ניצחתי.

דוד ביטן: יש לי שתיים.

אופיר כץ: "אנחנו כאן יושבים עכשיו בשביל להכשיר את השרץ.

אופיר כץ: כל הטיעונים המלומדים איך זה בפרלמנט ההולנדי או בפרלמנט הנורבגי או בפרלמנט הצרפתי הם לא רלוונטיים, כי אנחנו לא דנים פה באמת מהם סדרי השלטון הראויים למדינת ישראל.

אופיר כץ: אנחנו דנים פה בקומבינה פוליטית צינית בזבזנית לא יעילה.

אופיר כץ: אדוני, אני לא יכול להצביע.

אופיר כץ: אני לא יכול להצביע בעד הסדר שנעשה לא בניקיון כפיים, עתיד להחליש את האופוזיציה בכנסת, שממילא מוחלשת עוד יותר, ועתיד בסופו של דבר לשתק את עבודת הכנסת" – א.

אופיר כץ: אלכס קושניר לליברמן על מס הגודש; ב.

אופיר כץ: יום טוב כלפון לבנט על הפעלת סעיף 98 בחוק ההסדרים; ג.

אופיר כץ: באופן מפתיע, יאיר גולן ממפלגת מרצ, שהכניסה שלושה חברי כנסת בנורבגי, על החוק הנורבגי טרם כניסתו לקואליציה.

אורלי לוי אבקסיס: ג'.

דוד ביטן: ג'.

אחמד טיבי: אני החלטתי לתת לך תוספת דקה, תוספת ג'.

אחמד טיבי: דקה.

דוד אמסלם: הוא מוציא גימ"לים כל הזמן, שמת לב.

אחמד טיבי: כל הזמן ג'.

דוד אמסלם: אתה מוציא גימ"לים, אה?

אופיר כץ: שאלה שישית.

אופיר כץ: מי אמר למי ובאיזה הקשר - - -

דוד ביטן: כמה שאלות יש?

אופיר כץ: אני לא מגלה.

אחמד טיבי: מה הקשר בין סיעת הליכוד לגימ"לים?

אורלי לוי אבקסיס: הוא יושב איתם עכשיו הרבה בוועדת הכספים.

אופיר כץ: ג' איתנו.

דוד אמסלם: הם איתנו בקואליציה, נשמה.

דוד אמסלם: הם יכניסו אותם למריצות.

אופיר כץ: שאלה שישית.

אופיר כץ: מי אמר למי ובאיזה הקשר - - -

דוד אמסלם: כבוד השר, מה נשמע?

דוד אמסלם: באת מאיפה - - - עכשיו?

אחמד טיבי: בוא נפתח את זה, דודי.

אחמד טיבי: בוא נפתח את השיחה הזאת ביניכם.

אחמד טיבי: תמשיך, אופיר.

אחמד טיבי: אי-אפשר עם אמסלם.

אופיר כץ: מי אמר למי ובאיזה הקשר, אדוני השר: "מתי בדיוק אתם דנים בבעיות האזרחים במקום בג'ובים?"

דוד ביטן: לא שמענו, התווכחנו.

אופיר כץ: הציטוט הוא כזה: "מתי אתם דנים בבעיות האזרחים במקום בג'ובים?"

דוד אמסלם: היא יכולה ללכת?

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: נחמן, השרה כהן יכולה ללכת הביתה?

נחמן שי: חמש דקות, אני אשתה קפה.

מירב כהן: הקפה עליי.

דוד אמסלם: יאללה, עליה.

דוד ביטן: הוא יכול לצאת, תוותר.

דוד אמסלם: יאללה, אנחנו נוותר אם אתה רוצה.

דוד ביטן: את יכולה ללכת.

דוד ביטן: אנחנו לא נגיד שאין פה שר.

דוד אמסלם: אנחנו סופגים את זה.

אורלי לוי אבקסיס: זה היינו הך אם היא פה או אם היא לא פה.

מירב כהן: כשביטן אומר משהו אני סומכת עליו.

דוד אמסלם: אין בעיה, את יכולה ללכת.

דוד אמסלם: תשחרר אותה.

אופיר כץ: "מתי בדיוק אתם דנים בבעיות האזרחים במקום בג'ובים?" – א.

אופיר כץ: מיקי לוי למיקי זוהר בוועדת הכנסת על ממשלה מנופחת; ב.

אופיר כץ: חתולי הרחוב לאיווט ליברמן וזאב אלקין; ג.

אופיר כץ: קייט מידלטון לבנט בוועידת גלזגו.

אורלי לוי אבקסיס: תחזור על השאלה.

אופיר כץ: לא חוזר.

דוד אמסלם: א'.

אופיר כץ: יפה.

דוד אמסלם: בלבלת לנו עכשיו את הסדר.

דוד ביטן: אתה רואה?

דוד ביטן: אני אמרתי לה א'.

אורלי לוי אבקסיס: אבל ידעתי שזה לא ג'.

אופיר כץ: שאלה שביעית, ציטוט - - -

דוד אמסלם: אחמד, כואב לו שעניתי נכון, תראה.

אחמד טיבי: אני מתקן את עצמי.

אחמד טיבי: אני אמרתי את שם הסרט, הוא האצ'יקו לא הצ'קו.

אופיר כץ: שוב טעית.

אחמד טיבי: תיקנתי את עצמי.

אופיר כץ: לא הולך לך עם הסרט הזה.

אחמד טיבי: ממש לא.

אחמד טיבי: שוב טעיתי בשם של אותה שאלה שטעיתי בה.

אחמד טיבי: אבל למרות זאת זכיתי בלעוף על המיליון.

דוד ביטן: 96,000 זה יפה מאוד.

אחמד טיבי: נכון.

דוד ביטן: הייתי צריך להיות החבר הטלפוני, הייתי נותן לך תשובה.

דוד אמסלם: ג'.

דוד אמסלם: הוא הולך על ג'.

דוד אמסלם: התקשרת למנסור, נתת לו כמה ג'ובות?

אופיר כץ: שאלה שביעית, ציטוט: "ואתם מתכוונים להקים פה ממשלה גדולה, מנופחת ובזבזנית בזמן משבר כלכלי היסטורי" – א.

אופיר כץ: בנט לעצמו במראה רגע לפני הקמת הממשלה; ב.

אופיר כץ: כריסטיאנו רונאלדו בביקורת על מסע הרכש העצום של פריז סן-ז'רמן; ג.

אופיר כץ: עידן רול לקואליציית הימין לפני כשנה וחצי.

אורלי לוי אבקסיס: מי זה עידן רול?

אורלי לוי אבקסיס: תזכיר לנו.

אופיר כץ: סגן שר החוץ.

אורלי לוי אבקסיס: נורבגי.

דוד ביטן: מה השאלה?

דוד ביטן: מה השאלה?

דוד אמסלם: לאן הוא נסע?

אופיר כץ: לחזור?

דוד ביטן: איבדנו ריכוז.

אופיר כץ: באופן מפתיע איבדתם ריכוז.

אופיר כץ: בדרך כלל אתם מרוכזים ושקטים.

אורלי לוי אבקסיס: אנחנו חשבנו שהוא עוד מפרסם את החברה של הפונדקאות.

אורלי לוי אבקסיס: אני לרגע חשבתי שהוא פרזנטור, שכחתי שהוא סגן שר.

דוד אמסלם: הוא קודם כול פרזנטור, אחרי זה סגן שר.

דוד אמסלם: ככה זה אצלם.

אורלי לוי אבקסיס: אה, מולטי-טאלנט.

אופיר כץ: "ואתם מתכוונים להקים פה ממשלה גדולה, מנופחת" - - -

דוד אמסלם: מנדלבלוף במקפיא.

דוד אמסלם: עובדים, מה שהם רוצים עושים.

דוד אמסלם: מה הבעיה?

דוד אמסלם: תעשו עוד כמה ג'ובים, מה קרה?

דוד אמסלם: השלמת הכנסה.

אופיר כץ: "אתם מתכוונים להקים פה ממשלה גדולה, מנופחת ובזבזנית בזמן משבר כלכלי היסטורי" – אולי השרה תוכל לענות לנו על השאלה הזאת לפני שהיא הולכת – א.

אופיר כץ: בנט לעצמו במראה רגע לפני הקמת הממשלה; ב.

אופיר כץ: כריסטיאנו רונאלדו בביקורת על מסע הרכש העצום של פריז סן-ז'רמן; ג.

אופיר כץ: עידן רול לקואליציית הימין לפני כשנה וחצי.

אורלי לוי אבקסיס: ג'.

דוד ביטן: ג'.

אופיר כץ: ג'.

אופיר כץ: יפה מאוד.

דוד ביטן: מה יש לך עם ג' הזה, תגיד לי?

אורלי לוי אבקסיס: אם אנחנו עונים מראש הכול ג' יש לנו 80?

דוד ביטן: מזל שאתה לא כותב את בחינות הבגרות.

אופיר כץ: ציטוט נוסף: "כמו גנבים בלילה" – מוכר?

דוד אמסלם: בוודאי, מה זה מוכר.

דוד אמסלם: חזק מאוד.

דוד אמסלם: כל יום אנחנו רואים את הסרט הזה.

דוד אמסלם: זה סרט שמוקרן פה כל ערב.

אורלי לוי אבקסיס: כמו גנבים בלילה זה - - -

אופיר כץ: א.

אופיר כץ: יאיר לפיד על העברת החוק הנורבגי שנה וחצי לפני שהעביר אותו בעצמו בגרסה מוגדלת ומשופרת.

דוד אמסלם: א'.

דוד אמסלם: א'.

אורלי לוי אבקסיס: א'.

אופיר כץ: לחכות עד הסוף.

אורלי לוי אבקסיס: אולי זה כל התשובות נכונות?

אורלי לוי אבקסיס: רגע.

דוד אמסלם: כן, יכול להיות שכל התשובות נכונות.

אופיר כץ: יש פה תשובה שיכול להיות שהיא יותר מעניינת, אפילו שהיא לא נכונה.

אופיר כץ: אז תהיו בהאזנה.

דוד אמסלם: אוקיי.

דוד אמסלם: בוא נשמע.

אופיר כץ: ב.

אופיר כץ: דוד ביטן על רם שפע ואיתן גינזבורג שלקחו לו סוכריות; ג.

אופיר כץ: אילת שקד מתארת בגאווה איך הם תפרו את ממשלת ההונאה.

דוד אמסלם: כל התשובות נכונות, אני אומר לך.

אורלי לוי אבקסיס: כולל הסוכריות של ביטן.

דוד אמסלם: כולל הסוכריות.

דוד ביטן: לא נכון, בחיים לא אמרתי את זה.

אורלי לוי אבקסיס: עד לביטן.

אורלי לוי אבקסיס: עד לסוכריות של ביטן.

אחמד טיבי: לא להכפיש את ביטן בצורה כל כך קשה.

אופיר כץ: שאלה תשיעית: "הפוליטיקאים בבניין הזה מתבקשים להסיר ידם מהכסף" – א.

אופיר כץ: אביגדור ליברמן מגן בחירוף נפש על הכסף לתנועה האסלאמית; ב.

אופיר כץ: יאיר לפיד על כספים קואליציוניים של 900 מיליון כשנה לפני שהעביר בעצמו 2 מיליארד כספים קואליציוניים.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם למטרות טובות.

אופיר כץ: ג.

אופיר כץ: התשובה של מנסור עבאס לנפתלי בנט כשזה התחנן לקבל אישור לעוד קצת כסף לתקציב המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: ב'.

אורלי לוי אבקסיס: נו, מה קורה, נרדמתם?

אופיר כץ: את מובילה.

אופיר כץ: שאלה עשירית.

דוד ביטן: כמה שאלות?

דוד ביטן: ריבונו של עולם.

אופיר כץ: מי חתם על מסמך שאומר: "לא אאפשר ליאיר לפיד להיות ראש ממשלה, גם לא ברוטציה, ולא אקים ממשלה על קולותיו של מנסור עבאס מהתנועה האסלאמית"?

אופיר כץ: – א.

אופיר כץ: אחמד טיבי במסגרת הצעת אי-אמון; ב.

אופיר כץ: מרב מיכאלי לאור העלייה בסקרים; ג.

אופיר כץ: נפתלי בנט רגע לפני הגנבה הגדולה ביותר של הדמוקרטיה הישראלית.

אורלי לוי אבקסיס: ג'.

אופיר כץ: ג'.

דוד ביטן: עזוב, אני פורש.

דוד ביטן: לא רוצה את ה-10 מיליון ולא כלום.

אופיר כץ: שאלה 11: החוקים האיומים והמבישים והמבזים האלה צריכים להתבטל כי אתם עושים רק מסיבות פרסונליות – א.

אופיר כץ: מנסור עבאס על מגילת העצמאות; ב.

אופיר כץ: דודי אמסלם לסדרנים על זה שמותר לנאום רק שלוש דקות בקריאה ראשונה; ג.

אופיר כץ: יאיר לפיד על הרחבת מינויי השרים.

אורלי לוי אבקסיס: ג.

אורלי לוי אבקסיס: נורא מפתיע.

דוד אמסלם: ג.

אופיר כץ: ג.

אחמד טיבי: התשובות שלהם הפכו להיות תגובה פבלובית: ג', ג', ג'.

אופיר כץ: אז רגע, אני אשחק עם זה – שנייה.

אחמד טיבי: תחליף את התבנית.

אופיר כץ: החלפתי אבל הם עלו עליי, הם ערניים.

אורלי לוי אבקסיס: - - - הוא רוצה לבדוק את הערנות שלנו, עד שנגיד כל הזמן ג' ואז הוא - - -

דוד אמסלם: אתה יודע, בשאלה של המיליון אני נותן את הפס לצד השני.

אורלי לוי אבקסיס: הוא יפיל אותנו בא'.

אחמד טיבי: שים לב לב' בשאלה על המיליון.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אופיר כץ: מי אמרה ובאיזה הקשר: |אני עומדת על העקרונות שלי"?

דוד ביטן: יותר מדי שאלות.

אופיר כץ: א.

אופיר כץ: יפעת שאשא ביטון על הדרישה לפתוח את שנת הלימודים לעגורים בעמק החולה; ב.

אופיר כץ: אילת שקד אחרי כמה חודשים שבהם הפרה כל עיקרון שאליו התחייבה; ג.

אופיר כץ: יושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד מיכל שיר, לאחר שהצביעה נגד הצעת חוק לסיוע לילדים נפגעי תקיפה מינית של חברת הכנסת אורלי לוי.

אורלי לוי אבקסיס: ג', ג'.

אופיר כץ: לא.

דוד אמסלם: לא, ב'.

אופיר כץ: ב', יפה.

דוד אמסלם: למרות שאני אומר לך - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל היא הצביעה נגד, למרות שלשתיהן זה מתאים: זוהי הצביעה נגד ילדים, טיפול נפשי לילדים לנפגעי תקיפה מינית, שאנחנו הגשנו, אחמד.

אופיר כץ: נכון, ראית איזו שאלה טריקית?

אורלי לוי אבקסיס: פעם שעברה הצלחנו להעביר את זה עם ביטן ועם אמסלם בקריאה ראשונה.

אחמד טיבי: נכון, נכון, כשהוא היה יו"ר הקואליציה.

אורלי לוי אבקסיס: נכון, ושנינו היינו באופוזיציה ועשינו את זה.

אופיר כץ: אבל מי שאמרה את המשפט הזה זו אילת שקד.

אופיר כץ: אני מצטער, הערעור לא התקבל.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם הצביעו נגד הילדים.

אופיר כץ: כן, כן, זה נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הציטוט המדויק שייך בהחלט לאילת שקד, שהפרה - - -

דוד אמסלם: למרות שאני מאמין שהיא לא ידעה, היא לא הבינה את המילה "עקרונות".

דוד אמסלם: היא אמרה את זה ככה, אתה יודע.

דוד אמסלם: היא לא הבינה מה זה.

אורלי לוי אבקסיס: אה, יכול להיות שלזה - - -

אופיר כץ: לא, זו הבנה לשעתה.

דוד אמסלם: היא טעתה במילה, היא לא הבינה מה זה.

דוד אמסלם: היא השתמשה במילה שהיא לא מבינה מה זה.

אופיר כץ: שאלה הבאה, הציטוט הבא: "אם בפעם הבאה יהיו ארבעה שלא מאמינים" - - -

קריאה: - - -

אופיר כץ: יש לי 25 דקות, זה לא כמה שאלות, זה כמה זמן.

אופיר כץ: מבחינת השאלות, יש לי פה עד הבוקר.

דוד אמסלם: לא, הוא מתעצבן.

דוד אמסלם: הוא לא יכול להיות מרוכז במבחן של 15 שאלות – לא תאמין.

אופיר כץ: למה?

אופיר כץ: כי אתה מפסיד?

דוד ביטן: ויתרתי על המענק.

דוד ביטן: עזוב אותי.

דוד ביטן: חשבתי שאלה-שתיים.

אופיר כץ: דודי, זה כמו אלה שכשהם רואים שהם מפסידים בפיגור בשכונה 3:0, לוקחים את הכדור, בועטים אותו, וזהו, נגמר המשחק.

אופיר כץ: אין משחק.

אופיר כץ: תפסיד בכבוד.

דוד אמסלם: אני אביא לך ריטלין.

דוד אמסלם: הוא צריך ריטלין להתרכז קצת.

דוד ביטן: עזוב, עזוב.

דוד ביטן: אני ויתרתי על הכסף.

דוד ביטן: הוא אמר שיש פרס של 10 מיליון.

דוד אמסלם: אתה לא רוצה את ה-10 מיליון?

דוד ביטן: תורם את זה לאחמד טיבי.

אופיר כץ: "אם בפעם הבאה יהיו ארבעה שלא מאמינים, ויש לנו כבר חוק לשני ראשי ממשלה, בואו נעשה כבר לארבעה ראשי ממשלה" – א.

אופיר כץ: מפלגת תקווה חדשה, אחרי שבוע בלי שינה, עם טבלאות וחוקים מנסים למצוא כל דרך אפשרית שנתניהו לא יחזור לשלטון; ב.

אופיר כץ: מנסור עבאס בישיבת תכנון עתידי; ג.

אופיר כץ: אלעזר שטרן מוחה על הרעיון של ראש ממשלה וראש ממשלה חליפי טרם כניסתו בדילוגים לממשלה בדיוק כזו.

אורלי לוי אבקסיס: ג' – מפתיע.

אופיר כץ: ג'.

דוד אמסלם: ג'.

דוד אמסלם: נחמן, הביסים קטנים, קטנים.

דוד אמסלם: אם תצטרך זימון, אנחנו פה.

אופיר כץ: אני צריך את הערנות של היושב-ראש.

אחמד טיבי: בבקשה.

אופיר כץ: דודי, תקשיב לשאלה הבאה.

אופיר כץ: שאלה 14, מי אמר למי ובאיזה הקשר: "כשאנחנו רואים את כל התהליכים שקורים באום אל-פחם, איך אני יכול לראות בהם אזרחים של מדינת ישראל?

אופיר כץ: " – א.

אופיר כץ: איווט ליברמן במעמד טקס החתימה על הסכם הגג עם עיריית אום אל-פחם; ב.

אופיר כץ: איווט ליברמן בריאיון לפני שהחליט למען הכיסא שלו שהתנועה האסלאמית הם בני עקיבא החדשים; ג.

אופיר כץ: איווט ליברמן בשיחה טלפונית עם כתבי ימין, תוך כדי הזרמת מיליונים לעיריית טייבה.

דוד אמסלם: ב', ב'.

דוד ביטן: ג'.

אורלי לוי אבקסיס: כל התשובות נכונות.

דוד אמסלם: ג' או ב'? ב'.

אופיר כץ: ב'.

אופיר כץ: תמשיך אתה.

אופיר כץ: לא פלא שאתה רוצה לעצור את המשחק.

דוד אמסלם: הוא חשב באמת שהוא בבני עקיבא.

דוד אמסלם: עזרא, עזרא – סליחה.

דוד אמסלם: הם לא מעורבבים – עזרא.

אורלי לוי אבקסיס: זו שאלה טריקית.

אופיר כץ: אבל זה באמת קצת מוזר, נכון?

אופיר כץ: להגיד אמירה כזו והיום לעשות מעשים אחרים, זה באמת - - -

אורלי לוי אבקסיס: גם בוחן פתע - - -

דוד ביטן: אתה שומע?

דוד ביטן: לא עושים תרגילים כאלה במשחק.

דוד אמסלם: הוא טוען שזה לא הוגן.

דוד אמסלם: הזזת לו את התשובה.

דוד אמסלם: היה כל הזמן ג', הזזת לו את התשובה.

אופיר כץ: עד שהוא השתתף - - -

אורלי לוי אבקסיס: גם בוחן פתע וגם שאלה טריקית.

דוד אמסלם: עד שהוא התרגל לג', הזזת לו את התשובה לב'?

אורלי לוי אבקסיס: עד שהוא חזר להשתתף?

דוד ביטן: לא, לא השתתפתי.

דוד ביטן: ניסיתי אותו, לראות אם הוא - - -

אורלי לוי אבקסיס: אה, לא השתתפת?

דוד אמסלם: הוא רצה לבדוק אותנו.

אופיר כץ: "אני מציע את הדבר הבא: למה שלא תבטלו את המספר?

אופיר כץ: פשוט תבטלו את ההגבלה, תשאירו פתוח.

אופיר כץ: אתה יכול למנות כמה שאתם רוצים, אפילו אלף" – א.

אופיר כץ: אלי אבידר משכנע את ליברמן לתת לו תפקיד סגן שר, למרות הממשלה המנופחת הנוכחית; ב.

אופיר כץ: יאיר לפיד למנכ"ל שלו, אחרי ארוחה משפחתית ולקראת חילופי תפקידים במוסדות הציוניים; ג.

אופיר כץ: קארין אלהרר זועמת ועוקצת על ממשלה מרובת שרים וסגני שרים, לפני השתייכותה לאחת כזו.

אורלי לוי אבקסיס: ג'.

אורלי לוי אבקסיס: זה היה ג'.

דוד אמסלם: ג'.

אופיר כץ: יפה.

אופיר כץ: עכשיו הוא לא אומר.

דוד ביטן: הסתכלתי על המה-שמו.

דוד אמסלם: הוא הלך לזה, לחבר הטלפוני.

אורלי לוי אבקסיס: לחבר הטלפוני.

אופיר כץ: הציטוט הבא: "אז אני מגיע למסקנה שאף אחד לא היה תומך במהלך הזה אילולא נתנו לו תפקיד של שר".

אופיר כץ: א.

אופיר כץ: בני גנץ על התמונה הקבוצתית בגיבושון; ב.

אופיר כץ: רם בן ברק על החוק הנורבגי לפני שמפלגתו העלתה אותו על נס; ג.

אופיר כץ: זאב אלקין על הפניית הגב של בנט לפוטין.

אורלי לוי אבקסיס: ב'.

אופיר כץ: יפה.

אורלי לוי אבקסיס: רק שאמרת פעמיים ב'.

אופיר כץ: למה?

דוד ביטן: ב'1.

אורלי לוי אבקסיס: ב'1.

אופיר כץ: ב'1, כן – בדיוק.

דוד ביטן: דודי, אני רוצה שאלות גם כשאתה מדבר.

אורלי לוי אבקסיס: תעשה לנו גם טריוויה.

דוד אמסלם: - - - סבלנות.

דוד אמסלם: הייתי - - -

דוד ביטן: ארבע שאלות - - - אותנו.

אופיר כץ: מי אמר למי ומתי – דודי, אתה זוכר את המשפט הזה?

אופיר כץ: "בואו נעשה תמונה ונעוף".

דוד אמסלם: כן.

אורלי לוי אבקסיס: כל הממשלה הזו, עשו להם בוק של מלכת יופי בטיול בעולם.

אורלי לוי אבקסיס: אפשר להגיד להם שהיום אפשר לעשות את הכול בעריכה דיגיטלית.

אורלי לוי אבקסיס: חבל על הכסף.

דוד אמסלם: נעוף לדובנוב, החבר'ה מחכים בדובנוב.

דוד אמסלם: החבר'ה בדובנוב, בדובנוב, יושבים בקפה.

אופיר כץ: דרך אגב, זו שאלה מעניינת שיש בה ארבע תשובות לשם שינוי: א.

אופיר כץ: נפתלי בנט בכניסה לוועדת האקלים בגלזגו; ב.

אופיר כץ: אילת שקד לדוברת שלה במפגש עם פעילי ימין בקמפיין הבחירות; ג.

אופיר כץ: זאב אלקין בביקור במצודת זאב; ד.

אופיר כץ: אביר קארה בדיון על מס הגודש בוועדת הכספים.

אורלי לוי אבקסיס: ד'.

אופיר כץ: ד', יפה מאוד.

דוד אמסלם: הוא התכוון עם הסוס, הוא בא עם הסוס.

דוד אמסלם: - - -

אופיר כץ: זה מה שאלקין עשה בעצם, לא, דודי?

אופיר כץ: זה מה שאלקין עשה – תמונה במצודת זאב, והלך.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב לי, ההישג הכי גדול של הממשלה הזו זה מספר התמונות והסלפים של החברים שלה.

אורלי לוי אבקסיס: לא ראיתי דבר כזה.

אורלי לוי אבקסיס: כל היום הם מצטלמים וכל היום מעלים תמונה, ואתה שואל: באתם לעבוד – איפה?

אורלי לוי אבקסיס: אצל פוטו פרג'?

אורלי לוי אבקסיס: איך קראו לו?

דוד אמסלם: פוטו פרג' – מכיר אותו.

דוד ביטן: פוטו פרג'.

אורלי לוי אבקסיס: פוטו פרג' – זה התפקיד החדש של הנורבגים ושל הממשלה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: מזל שאין היום פילמים.

אורלי לוי אבקסיס: כמה כסף הייתם צריכים להוסיף לתקציב המדינה על הפילמים?

אורלי לוי אבקסיס: כל היום דיגיטלי, למזלנו.

דוד אמסלם: אתה זוכר את פוטו פרג'?

דוד אמסלם: זוכר.

נחמן שי: פוטו פרג' נסגר.

נחמן שי: - - - בכיכר ציון.

דוד אמסלם: מזמן.

דוד אמסלם: היה אימפריה.

אופיר כץ: שלוש שאלות אחרונות בשלוש דקות, יאללה.

דוד ביטן: יאללה, אני חוזר למשחק.

דוד אמסלם: הוא חזר למגרש, גמרנו.

אופיר כץ: חוזר למשחק, אוקיי.

אופיר כץ: מי אמר ובאיזה הקשר – גם שרים שהגיעו תוך כדי הטריוויה יכולים להשתתף.

אופיר כץ: אני רק מחדד את הנהלים.

אופיר כץ: "לא צריך כל כך הרבה סגני שרים, ואני יכול להעיד שסגן השר כנראה, חוץ מלבוא למשרדו לשתות קפה, לא יעשה הרבה" – א.

אופיר כץ: אביר קארה מדבר על עצמו בגוף שלישי; ב.

אופיר כץ: מיקי לוי על מינוי סגן שר לבט"פ לפני שהקואליציה שלו מינתה סגני שרים לשרי כלום, כולל סגן שר לבט"פ; ג.

אופיר כץ: יאיר גולן מספר לחברים על הג'וב החדש שלו.

אורלי לוי אבקסיס: ב'.

אופיר כץ: ב', יפה.

אופיר כץ: 19: "זה חוק חאפ לאפ.

אופיר כץ: מטרתו למלא את הכנסת כי נגמרו לכם האנשים" – א.

אופיר כץ: מנכ"ל הכנסת ליו"ר הכנסת על הוספת סדרנים בשל השימוש החורג בהם להוצאת חברי האופוזיציה מהמליאה ללא סיבה; ב.

אופיר כץ: אילת שקד לאלקין בתהפוכות וכאבי בטן על הכפלת החוק הנורבגי; ג.

אופיר כץ: יואב סגלוביץ' לחברי קואליציית הימין בוועדת הכנסת טרם מפלגתו הכניסה חמישה חברי כנסת בחוק הנורבגי.

דוד אמסלם: ג'.

אורלי לוי אבקסיס: טרם הפיכת החוק הנורבגי לעלייה הגדולה ביותר של העשור האחרון.

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: אנחנו בליכוד עשינו אחד נורבגי, מה עשו לנו.

אופיר כץ: הם – 21.

אורלי לוי אבקסיס: הליכוד – אחד נורבגי.

אורלי לוי אבקסיס: צריך להזכיר, הוא קרא לנו מושחתים, יאיר לפיד.

אופיר כץ: אחד – מושחתים.

אופיר כץ: ג'ובים – הוא קרא לנו.

אופיר כץ: שאלה אחרונה - - -

אורלי לוי אבקסיס: ג'ובים, ממשלת הג'ובים.

אורלי לוי אבקסיס: הליכוד עשה נורבגי אחד על 30 ומשהו מנדטים.

דוד אמסלם: נחמן, מה שטוב זה שעכשיו יש לכם ריאליטי חדש בערוץ 12.

דוד אמסלם: שם המשחק הוא: תפוס כפי יכולתך.

אופיר כץ: נראה לי שצריך לעשות בתקנון שמי שעולה למליאה בזכות דיבור, צריך לעשות, אם שני הדווידים נמצאים, זמן ברוטו וזמן נטו.

אחמד טיבי: קוראים לזה אפקט אמסלם.

אופיר כץ: אפקט אמסלם.

אופיר כץ: יש נטו, כמה ברוטו.

דוד אמסלם: - - - אתה - - - לדעת כמה - - - יש לו.

אופיר כץ: כן, בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: זה כמו לעצור את השעון במשחק כדורסל, נכון?

אורלי לוי אבקסיס: איך שהכדור יוצא החוצה, עוצרים את השעון.

אופיר כץ: שאלה אחרונה.

אחמד טיבי: אמסלם, דודי, לא להשתמש באלימות נגד ביטן.

אחמד טיבי: אתה כמעט הרגת אותו.

דוד אמסלם: אל תגזים.

דוד אמסלם: אני רק נוגע לו פה, יוצאות לו סוכריות.

אחמד טיבי: כשאתה נותן לו מכה בכרס, זה כאילו נתת מכה בראש לאופיר כץ, זה אותו דבר.

אופיר כץ: שאלה אחרונה, מי אמר ובאיזה הקשר?

דוד אמסלם: קודם כול - - - במרפק.

אורלי לוי אבקסיס: דודי לא סולח, וגם את ביטן, סיפר שהוא האכיל אותו בבית, אומנם תשעה באב, גם ככה אין בשר - - -

דוד אמסלם: תשעת הימים, לא.

אורלי לוי אבקסיס: כן, כשהוא אמר שהוא הגיש לו קרפיון.

אופיר כץ: קרפיון, לא? קרפיון.

אופיר כץ: מה זה העליב אותו.

אופיר כץ: תראי איזה פרצוף עצוב על זה.

אורלי לוי אבקסיס: הוא לא שוכח לו את זה.

דוד אמסלם: אני אומר לך, אתמול הוא היה אצלי בבית.

דוד אמסלם: עשיתי לו גם דג, השארתי את השלט מהסופר, אמרתי: תביאו לי את השלט, תשים אותו על המנגל שיראה.

דוד ביטן: תאמין לי, לקח דג הכי קטן שאפשר.

אופיר כץ: לעלות על הגל הזה של אנטי-ביבי זה לא יעבוד, חבל על הזמן, זה פתטי – א.

אופיר כץ: מפלגת ימינה רגע לפני שהחליטו לשקר לעם ישראל; ב.

אופיר כץ: זאב אלקין בריאיון לפני שנה, טרם גילוי הלב המרגש; ג.

אופיר כץ: יפעת שאשא ביטון בניסיון החודשי לדוג אג'נדות פופוליסטיות.

דוד אמסלם: אני חושב שזה אלקין, הצלופח המושלם.

אופיר כץ: יפה מאוד, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: איך שתופס אותו, הוא מחליק ככה, אתה יודע.

אורלי לוי אבקסיס: כן, אפרופו דגים.

דוד אמסלם: אפרופו דגים.

אופיר כץ: צוות השופטות שלנו – לפני שאני מכריז, אני מודה לכם על ההשתתפות בחידון.

דוד אמסלם: מי ניצח?

אופיר כץ: אני כבר אומר.

אופיר כץ: הזוכה שתכף נגיד את שמו יעביר לנו את הפרטים והפרס הענק יינתן.

אופיר כץ: אני רוצה להודות שוב למי שמממן לנו את הערב הזה, ראש הממשלה מנסור עבאס.

אופיר כץ: תודה רבה, הפרס כפוף לאישור מועצת השורא.

אופיר כץ: הזוכה ברוב התשובות, חבר הכנסת דוד אמסלם.

דוד ביטן: מה?

דוד ביטן: רגע רגע רגע - - -

אופיר כץ: יש לנו שופטות, יש לנו שופטות.

דוד אמסלם: אבל אני רוצה שתהיה לנו בובה קטנה של מנסור.

דוד ביטן: מה פתאום.

אחמד טיבי: נטע, מה התוצאה?

דוד ביטן: אופיר, זה לא בסדר.

דוד אמסלם: אבל אנחנו רוצים גם יענו מגן, הבובה של מנסור, נשים אותה על המדף.

אחמד טיבי: סיימת?

אופיר כץ: יש לי עוד שתי דקות?

אחמד טיבי: דקה.

דוד אמסלם: קח נשמה, קח.

דוד אמסלם: היית מבקש ארבע, היית מקבל שתיים - - -

אחמד טיבי: התשובה היא ג', ידוע.

אחמד טיבי: ידוע מראש.

אופיר כץ: נושא אחר לגמרי, אבל יש לי שתי דקות ועוד דקה מאקוניס.

אורלי לוי אבקסיס: בגלל זה ביטן - - -

אופיר כץ: לא, זה על חשבון אקוניס.

אופיר כץ: ראיתי היום שיש מפלגות בקואליציה שתקפו את הפיליבסטר שעשינו על החוק של המיסוי.

אופיר כץ: שומע?

אופיר כץ: הם תקפו את הפיליבסטר שעשינו, בגלל זה הם הסירו אותו מסדר-היום.

אופיר כץ: עכשיו אני רוצה לצטט מה הם אמרו גם על זה שעשינו פיליבסטר ובעצם מנענו את החוק.

אופיר כץ: חבר הכנסת אלכס קושניר אמר: אופוזיציה נגד אזרחי המדינה.

אופיר כץ: החוק שנועד להאיץ את הקמת קרן העושר מתעכב בגלל הפיליבסטר חסר התכלית של האופוזיציה.

אופיר כץ: אין ספק שיש כמה טייקונים שמחייכים היום בבוקר.

אופיר כץ: כחול לבן הוציאו הודעה: החלטת האופוזיציה למנוע את העברת הצעת חוק קרן העושר היא שוד של כל אזרחי ישראל על ידי חברי כנסת חסרי אחריות וחסרי בושה.

אופיר כץ: נמשיך לפעול כדי שחוק קרן העושר שיזמה השרה פרקש יעבור לטובת כל אזרחי ישראל.

אופיר כץ: הם ימשיכו לדבר, ואנחנו נדאג לדור העתיד.

אופיר כץ: הם תוקפים אותנו שאנחנו אשמים בזה שהחוק נפל.

אופיר כץ: אני רוצה להקריא לכם את הלו"ז מרגע שהחוק הזה נולד, מי טרפד את החוק הזה בעצמו.

אופיר כץ: ב-4 באוקטובר החוק הונח בפעם הראשונה; ב-11 באוקטובר החוק שובץ בסדר-היום בפעם הראשונה; ב-11 באוקטובר, באותו יום, הקואליציה מורידה אותו מסדר-היום; ב-18 באוקטובר החוק שובץ שוב בסדר-היום; באותו היום הקואליציה שוב מסירה את החוק מסדר-היום; 25 באוקטובר החוק שובץ בפעם השלישית בסדר-היום; באותו היום הקואליציה שוב מורידה את החוק מסדר-היום; 26 באוקטובר החוק שובץ בפעם הרביעית בסדר-היום; באותו היום ממש הקואליציה שוב מורידה את החוק מסדר-היום בפעם הרביעית; 27 באוקטובר החוק שובץ בפעם החמישית בסדר-היום; באותו היום הקואליציה שוב מסירה אותו מסדר-היום בפעם החמישית; ב-1 בנובמבר החוק שובץ בפעם השישית; באותו הלילה הקואליציה שוב מסירה אותו מסדר-היום בפעם השישית.

אופיר כץ: והם מאשימים אותנו שאנחנו פוגעים בקידום החוק.

אורלי לוי אבקסיס: אתה יודע למה, אופיר?

אורלי לוי אבקסיס: אני אגיד לך למה.

אורלי לוי אבקסיס: כי הם יודעים שהתקשורת לא תבדוק אותם, אז את הבדיקה שאתה עשית והבאת עכשיו לקהל ולצופים, אף אחד אחר לא יעשה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת דוד ביטן.

דוד אמסלם: אני.

אחמד טיבי: סליחה, דוד אמסלם.

דוד אמסלם: יש בעיה - - -

אחמד טיבי: אסון אחרי אסון, 45 דקות ו-55, זה נראה לך סביר?

אחמד טיבי: והוא בא גם עם קלסר.

דוד אמסלם: הינה, יש לי מחברת.

דוד ביטן: אחמד, 45 ועוד 45.

אחמד טיבי: נכון, 90 דקות.

דוד אמסלם: קודם כול שנחמן לא ישתעמם, הוא לא שמע אותנו קודם.

דוד אמסלם: קודם כול הוא לא שמע אותנו קודם?

דוד אמסלם: נסע איתנו לארצות הברית, אתה זוכר?

נחמן שי: - - - לקיום הקשרים בין התפוצות לבין ישראל.

דוד אמסלם: נכון.

אחמד טיבי: 45 דקות.

אורלי לוי אבקסיס: זה יכול להיות מעניין - - -

דוד אמסלם: אדוני ה -ראש, חברי הכנסת, חבר הכנסת כץ, אני ברשותכם רוצה להתמקד בנקודה אחת שהיא מאוד חשובה והציבור לא מבין אותה, לטעמי.

דוד אמסלם: הוא לא כל כך מבין את העומק של העניין, וזה הסיפור של קרנות הפנסיה.

דוד אמסלם: קרנות הפנסיה במדינת ישראל – דרך אגב, לעשירים אין פנסיה, הם לא צריכים, יש להם כסף בבנק, והרבה כסף.

דוד אמסלם: מדינת ישראל רובה אנשים ממעמד הביניים ומטה, יש להם קרנות פנסיה, מושקעות, דרך אגב, באמצעות כל מיני חברות שמתעסקות בנושא הזה.

דוד אמסלם: הרי קרן הפנסיה שלך, שלי, מושקעת חלקה בשוק ההון במה שנקרא אג"חים וחלקה מושקעת במניות.

דוד אמסלם: המניות בדרך כלל זה מרכיב ריסק יותר גבוה, והאג"חים זה יותר סולידי.

דוד אמסלם: המדינה באה ואומרת: אני נותנת אג"ח ממשלתי - - - גם כדי לממן דברים שלה, 5%, 4%, משהו יציב.

דוד אמסלם: היות שמחיר הכסף הוא נמוך, אם עכשיו הייתה אינפלציה או ריבית – בלי קשר הריבית היא גם חלק ממרכיבי האינפלציה, לא אלאה אותך, יש קורלציה ביניהם, אבל בוא נניח, אם מחיר הכסף היה 7%, הממשלה הייתה מוכרת לך את האג"ח ב-5.5% – היום מחיר הכסף הוא נמוך, ולכן בא האוצר ואומר: רק שנייה, הממשלה לא תקנה אג"חים כאלה.

דוד אמסלם: מה האג"ח הזה עושה?

דוד אמסלם: הוא מייצר לך מין רשת ביטחון מסוימת, למי?

דוד אמסלם: לפנסיונרים של ה-6,000, 7,000, 8,000 שקל.

דוד אמסלם: מה עשו נערי האוצר?

דוד אמסלם: גם את זה הורידו, קרי: ברור שהיום כל החברות או כל המשרדים שמתעסקים בנושא פנסיה, ירצו להביא תשואה יותר גבוהה עכשיו, אז הם ילכו על ריסק יותר גבוה והם ישקיעו בחלק הרבה יותר גדול גם בשוק המניות.

דוד אמסלם: לכן זאת בושה וכלימה, זה עובר ככה.

דוד אמסלם: אלה מיליארדי שקלים שנותנים, מה שנקרא רשת ביטחון לאזרחי מדינת ישראל, כדי שיוכלו לישון טוב בלילה, ובעיקר לאנשים הפשוטים, שאמרתי שמגיעים לגיל 67, הם לא מבינים הרבה.

דוד אמסלם: סיים, יצא, קיבל פנסיה 6,000, 7,000, 8,000 שקל.

דוד אמסלם: דרך אגב, מזה הוא חי.

דוד אמסלם: מוסיף את קצבת הזקנה, חי עם זה – לא טוב כל כך, כשהוא מגיע לגיל קצת יותר מבוגר כבר קשה לו לשרוד את העניין, אפילו בהכנסות של 10,000 שקל.

דוד אמסלם: וזה מה שמפריע למר ליברמן, מפוצץ לו את הלבלב, למה?

דוד אמסלם: בגלל שמי שעלה מברית המועצות, אדוני השר, אין לו פנסיה.

דוד אמסלם: לכן לו אכפת לו.

דוד אמסלם: הוא לא פוגע באלה שמצביעים עבורו.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם הם היו עולים עם פנסיה והיה להם, הוא לא היה עושה את זה.

דוד אמסלם: אבל הוא כל כך סקטוריאלי, כבר סיפרנו, שהוא הולך על השולי.

דוד אמסלם: הוא לא מתכוון לקבל 10 מנדטים, הוא לא יהיה שם.

דוד אמסלם: בכל הצעדים שלו כשר אוצר הוא מכוון לעוד מנדט, שניים, מהצפונבונים, אלה שאין להם קרנות פנסיה, העשירים מאוד, העשירון העליון, המאיון, מוחאים לו כפיים.

דוד אמסלם: סחתיין, שוק חופשי, למה אנחנו צריכים לממן את העניים?

דוד אמסלם: זאת החוצפה של הבן-אדם.

דוד אמסלם: וזה עובר ככה – דרך אגב, זה הסעיף הכי מרכזי כמעט שעבר, והם קוראים לזה רפורמה.

דוד אמסלם: לא מתביישים לקרוא לזה רפורמה.

דוד אמסלם: למעוך את העניים זאת רפורמה?

דוד אמסלם: יש לזה מילה – אנחנו מכירים את זה, נחום, אתה יודע את האמת.

אופיר כץ: - - - הממשלה תרצה לגעת בכלל בכסף הזה.

אופיר כץ: אני הצעתי בוועדה שזה צריך להיות אישור של חברי כנסת, ברוב גדול של 70 או יותר.

דוד אמסלם: לא משנה, אני לא נכנס לזה.

דוד אמסלם: אני רק רוצה להזכיר את הרעיון.

אופיר כץ: - - -

דוד אמסלם: קם שר אוצר – הרי הרעיונות האלה יושבים באוצר שנים על גבי שנים.

דוד אמסלם: אנחנו מכירים את זה.

דוד אמסלם: איך אמרתי – אני כלכלן כבר 35 שנה.

דוד אמסלם: תאמין לי, בחיי עשיתי למעלה מ-30 תקציבים.

דוד אמסלם: זה רוע צרוף.

דוד אמסלם: זה בא מאנשים רעים.

דוד אמסלם: איש רציני ואיש ציבור אמיתי לא מקדם את זה.

דוד אמסלם: גם אנחנו לא קידמנו את זה.

דוד אמסלם: דרך אגב, לא קידמו את זה עשרות שנים.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: אנשים הבינו שזה פוגע ברוב הציבור המוחלש.

דוד אמסלם: ליברמן, זה לא מעניין אותו.

דוד אמסלם: מי שלא הצביע ליברמן לא מעניין.

דוד אמסלם: לא מעניין.

דוד אמסלם: אדוני השר, אנחנו דיברנו על העלאת תעריפי התחבורה הציבורית.

דוד אמסלם: הדבר שהכי מכעיס אותי זה הסיפור של מעונות היום לחבר'ה החרדים.

דוד אמסלם: אני אסביר גם מדוע.

דוד אמסלם: ואני אגיד לך גם מה אני מתכנן לעשות, אדוני היושב-ראש.

דוד אמסלם: תראה, מה עשו כאן?

דוד אמסלם: באו לכבשת הרש.

דוד אמסלם: הרי בן אדם לומד תורה מתוך אידיאולוגיה.

דוד אמסלם: את מי אני תמיד מעריך – אדוני היושב-ראש, הוא מפריע לי.

אחמד טיבי: ביטן, הוא מסית אותי כדי שאקרא אותך לסדר.

דוד אמסלם: בדרך כלל, דרך אגב, זה לא חשוב לי – את מי אני בדרך כלל מעריך, כבוד השר, גם אם אני לא מסכים איתו?

דוד אמסלם: בן אדם שיש לו אידיאולוגיה, הוא נלחם עליה והוא מרע עם עצמו.

דוד אמסלם: אז אתה מבין לבד שהבן-אדם חושב ככה.

דוד אמסלם: דרך אגב, כולל אלה שלא מתגייסים לצה"ל מטעמי מצפון, נאבקים ונכנסים לכלא וכולי, אני, ברמה האישית, מעריך את תפיסת העולם שלהם.

דוד אמסלם: אני לא מסכים איתה, אבל אני מעריך את המאבק של הבן-אדם.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בגלל שהוא משלם מחיר אישי.

דוד אמסלם: ומי שמשלם מחיר אישי על האידיאולוגיה שלו, גם אם הוא טועה אתה מעריך אותו.

דוד אמסלם: יש פה אנשים בעם ישראל שלומדים תורה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה לחדש למר לפיד ולמר ליברמן, חבר הכנסת בוסו, לימוד התורה בעם ישראל כבר קיים כמעט 3,000 שנה.

דוד אמסלם: דרך אגב, מר ליברמן, כשהייתה המהפכה הקומוניסטית ב-1917 התפיסה שלהם הייתה למחוק את כל הדתות.

דוד אמסלם: לכן בברית המועצות נמחקו כל הדתות: היהדות, בעיקר הנצרות – כולם.

דוד אמסלם: הם החריבו כנסיות, לא הרשו להתפלל, לא ללמוד עברית, הכול.

דוד אמסלם: אבל סבא שלך היה עם זקן.

דוד אמסלם: ולא רק שלך, של כולם, גם סבא שלי.

דוד אמסלם: ולמד תורה, והתפלל.

דוד אמסלם: דרך אגב, היו כאלה שלמדו כל היום תורה, בוודאי העריכו אותם עם ישראל, זאת לא שאלה.

דוד אמסלם: דרך אגב, גם החזיקו אותם.

דוד אמסלם: היישוב בארץ ישראל – אתה יודע, השר נחמן שי – הוחזק על יד הכוללים.

דוד אמסלם: היו שולחים שד"רים לחוץ-לארץ, היו אוספים כסף ומביאים לאלה שעסקו כאן בתורה וגם התיישבו בארץ.

דוד אמסלם: תזכרו, מדינת ישראל, מדינה מדברית ענייה מאוד, קשה מאוד לשרוד כאן.

דוד אמסלם: זה מה שעשו היהודים 3,000 שנה.

דוד אמסלם: מר ליברמן, כפי שאמרתי, אנטיוכוס לא גזר את הגזרה הזאת.

דוד אמסלם: היוונים גזרו על אי-לימוד התורה.

דוד אמסלם: בגלל זה היו עשרת הרוגי מלכות.

דוד אמסלם: סרקו את בשרו של רבי עקיבא במסרקות של ברזל עד שיצאה נשמתו – למה?

דוד אמסלם: למד תורה.

דוד אמסלם: אתה עכשיו רוצה להרוג אותם באמצעות הכסף, כי לירות בהם אי-אפשר.

דוד אמסלם: אז מה אתה עושה?

דוד אמסלם: האישה יצאה לעבוד.

דוד אמסלם: ב-13:00 הילד מסיים את הגן.

דוד אמסלם: מה לעשות?

דוד אמסלם: מישהו צריך לקבל אותו.

דוד אמסלם: אבל היא עובדת עד 16:00.

דוד אמסלם: אז אומרים לה: לא.

דוד אמסלם: כולם יקבלו, כולל העשירים ביותר, הכול בסדר.

דוד אמסלם: את לא.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: בעלך לומד תורה.

דוד אמסלם: עכשיו, אני שואל את עצמי ואותך, כבוד השר, האם, לדעתך – אתה הצבעת עבור זה, אתה תצביע היום.

דוד אמסלם: אתה שותף לאיש הרע הזה, בכלל לממשלה.

דוד אמסלם: יש שם כמה אנשים שהולכים עם כיפה – אין לי מושג על מה, כולל הרב הרפורמי שלך.

דוד אמסלם: תיקון עולם.

נחמן שי: מאוד חשוב.

דוד אמסלם: תיקון עולם, חוץ מאצלנו החרדים.

דוד אמסלם: תיקון עולם אצל הערבים, אצל הנוצרים בעולם, באפריקה.

דוד אמסלם: רק יהודים חרדים פה לא.

אוריאל בוסו: - - -

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: זאת התפיסה הרפורמית.

דוד אמסלם: אוריאל, תן לי רק לסיים.

דוד אמסלם: עכשיו אני שואל אותך, כבוד השר, הרי אתה עצמך יודע - -

אוריאל בוסו: תגיד לו.

דוד אמסלם: רק שנייה.

דוד אמסלם: - - שלא יהיה מצב שחרדי או אברך חרדי יעזוב את התורה בגלל זה.

דוד אמסלם: אתה יודע את זה.

דוד אמסלם: אבל מה הוא יהיה?

דוד אמסלם: הוא יהיה יותר עני.

דוד אמסלם: גם ככה הוא הכי עני במדינת ישראל.

דוד אמסלם: הוא יהיה רק קצת יותר עני.

דוד אמסלם: מר מנדלבלוף, זה חוק לא חוקתי.

דוד אמסלם: אתה יודע את זה.

דוד אמסלם: זאת גזרה לא יהודית, לא חוקתית ובמשטר דמוקרטי לא יכול לעלות על הדעת דבר כזה.

דוד אמסלם: דרך אגב, אדוני היושב-ראש, מנסור עבאס, האיש הצדיק, זה שיש לו חסדים, מתלונן: אנחנו רוצים לעשות שוויון לחברה הערבית – לא פוצה פה ומצפצף.

דוד אמסלם: לא מעניין אותו הילדים הקטנים היהודים.

דוד אמסלם: שלא יהיה להם מה לאכול.

דוד אמסלם: מה זה משנה?

דוד אמסלם: העיקר לנו, לערבים, יהיה.

דוד אמסלם: אז אני רוצה להגיד לך שאני אגיש הצעת חוק שהדבר הזה לא יתאפשר, ותאר לך שנגיש הצעת חוק, חבר הכנסת בוסו, שכל מי שמקבל מעונות יום זה מי ששירת בצה"ל, מי שעשה שירות לאומי ואיש דת שלומד את הדת שלו – לא משנה אם הוא מוסלמי, נוצרי או יהודי.

דוד אמסלם: ולא – לא יקבל.

אחמד טיבי: זה לא יעבור את מבחן בג"ץ.

דוד אמסלם: בוודאי, בגלל שזה פוגע בערבים.

אוריאל בוסו: - - -

דוד אמסלם: הוא צודק, זה לא יעבור את מבחן בג"ץ בגלל שהערבים נפגעים.

דוד אמסלם: כשהחרדים נפגעים והיהודים נפגעים זה חרטא – אין בג"ץ, אין שמגץ.

דוד אמסלם: הרי בסוף יש צדק טבעי, צריך להבין.

דוד אמסלם: בן אדם רגיל קם בבוקר ויודע מתי הוא מרמה, מתי הוא דורך על מישהו, מתי הוא רומס אותו, והוא גם יודע, פחות או יותר, איפה הקו עובר.

דוד אמסלם: אני כרגע לא מתווכח על עובי הקו.

דוד אמסלם: אם אתה יותר רגיש אז עובי הקו אצלך הוא יותר דק; אם אתה בן אדם פחות רגיש הוא קצת יותר עבה.

דוד אמסלם: אבל, בוודאי ובוודאי, מה שקורה כאן, השר נחמן שי, זה דבר חמור ביותר.

דוד אמסלם: אתה תבין, יש לי ארסנל של חוקים שידפוק את הקיבוצים, וידפוק את מי לא מצביע ימין.

דוד אמסלם: ואנחנו גם יודעים להביא את הקריטריונים.

דוד אמסלם: אנחנו מספיק חכמים, קצת יותר ממנדלבלוף.

דוד אמסלם: אנחנו גם יודעים להביא את החוק בקריטריונים הנכונים, כפי שאמרתי לך.

אחמד טיבי: עדיף להתייחס בכבוד ליועץ המשפטי, בלי לפגוע.

אחמד טיבי: מנדלבלוף זאת מילה לא מתאימה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני מבקש ממך, בן אדם שהפך במו ידיו שלטון במדינת ישראל – אני לא מעריך אותו, לא מכבד אותו, ובז לו גם, דרך אגב.

דוד אמסלם: אבל, עזוב, תן לי, תשאיר לי.

אחמד טיבי: אתה רשאי מעל הדוכן לומר את דעתך.

דוד אמסלם: אני לא אומר לך איך לדבר לנתניהו, אל תגיד לי איך לדבר לבן-אדם הכי אנטי-דמוקרטי שקם במדינה, הבן-אדם שעשה את הנזק הכי גדול במדינת ישראל מאז קום המדינה ועד היום.

דוד אמסלם: פקיד כפוי טובה, שאנחנו מינינו אותו; וגם עשה הפיכה שלטונית במו ידיו, איש שהכול אצלו מורעל, גם רודף.

דוד אמסלם: אז אל תגיד לי.

דוד אמסלם: הוא הבלוף הכי גדול שקרה פה במדינה.

אוריאל בוסו: תגיד לו למה תיקון עולם חשוב.

אוריאל בוסו: תגיד לו מה זה תיקון עולם עם הציונות.

דוד אמסלם: ודאי.

דוד אמסלם: הוא יודע.

דוד אמסלם: הרפורמים, הרי, אתה יודע.

דוד אמסלם: עוד מעט נגיע לתנועה הרפורמית.

דוד אמסלם: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: בסדר.

דוד אמסלם: הרי יש לך הרב הרפורמי, הרב של הקואליציה.

דוד אמסלם: זה הרב שלכם שנותן לכם פסקי הלכה גם בנושא הכשרות.

דוד אמסלם: הרב קריב, הרב הרפורמי.

דוד אמסלם: הוא רוצה לבוא ביום שישי לכותל, הוא ואשתו וכל החבר'ה, להיכנס לעזרת נשים, כנראה, עם ספרי תורה על גופם, כמו שהם עושים תמיד.

דוד אמסלם: אתה יודע שהרפורמים בעצם ביטלו את כל המצוות המעשיות.

דוד אמסלם: אתה יודע שבפיטסבורג, כשהם עשו את הכינוס הראשון שלהם, הם ביטלו את התורה.

דוד אמסלם: בעצם מה הם עשו?

דוד אמסלם: עשו מצווה אחת – תיקון עולם, ככה הם קראו לזה, זה הראש שלהם.

דוד אמסלם: לא צריך להתפלל.

דוד אמסלם: הם קראו, הם, להר הבית: בית מטבחיים פרימיטיבי.

דוד אמסלם: פגאנים, פעם משה רבנו רצה לעשות אותם עם.

דוד אמסלם: הוא המציא את המצוות, זה לא אלוהים.

דוד אמסלם: זאת התפיסה הרפורמית, אתה יודע את האמת.

דוד אמסלם: אתה רוצה, אני אוציא לך את המצע שלהם.

דוד אמסלם: לא, אל תעשה לי ככה.

נחמן שי: אני לא עונה, אני - - -

דוד אמסלם: אל תענה.

דוד אמסלם: והיום הם הולכים לכותל, שהם לא מבינים שזה הקיר החיצוני.

דוד אמסלם: דרך אגב, בור ועם הארץ, החליפי, לפיד, הוא אפילו לא יודע שזה הקיר החיצוני של בית המקדש, הכותל המערבי.

דוד אמסלם: הוא לא מבין שהקדושה העליונה של היהדות - - -

אחמד טיבי: זה האמונה שלך, האמונה שלנו שונה.

דוד אמסלם: בוודאי, אנחנו מדברים.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני רוצה רק - -

אחמד טיבי: הקיר החיצוני של מסגד אל אקצה.

דוד אמסלם: - - לספר לך שהאמונה שלנו - - -

אחמד טיבי: המערבי.

דוד אמסלם: האמונה שלנו באה בערך 2,000 שנה - -

אחמד טיבי: (אומר בערבית)

דוד אמסלם: - - לפני האמונה שלכם.

אחמד טיבי: לא רוצה להתווכח איתך.

אחמד טיבי: אמרתי, היה לי חשוב לומר - -

דוד אמסלם: אני נותן - - -

אחמד טיבי: - - את האמונה שלי, שלנו.

דוד אמסלם: אני לא מתווכח.

דוד אמסלם: דרך אגב - - -

אחמד טיבי: תמשיך עם הרפורמים, תמשיך עם הרפורמים.

דוד אמסלם: אחמד, אחמד, אני לא מתווכח, אני נותן עובדה היסטורית שאתה לא מתכחש אליה.

אחמד טיבי: אני, אגב, אני מכבד את הזכות שלך לאמונה משלך.

דוד אמסלם: גם אני.

דוד אמסלם: נכון.

דוד אמסלם: גם אני.

דוד אמסלם: אבל בוודאי אנחנו לא - - -

אחמד טיבי: האמונה שלנו שונה.

דוד אמסלם: אנחנו לא מתווכחים על העובדות ההיסטוריות, שעם ישראל בא לעולם 2,000 שנה לפני שהאסלאם הגיע.

דוד אמסלם: בכל אופן, האסלאם הגיע ב-680 לספירה בערך.

דוד אמסלם: לכן אני אומר לך נחמן, אתה יודע את האמת.

דוד אמסלם: הרפורמים רצו לעקור בעצם את כל היהדות.

דוד אמסלם: המציאו דת חדשה.

דוד אמסלם: ואתה יודע את האמת - -

נחמן שי: - - -

אחמד טיבי: אחריו.

דוד אמסלם: - - שהם לא תמכו בכלל בהקמת המדינה, הם מחקו את הסיפור – איך הם אמרו?

דוד אמסלם: וושינגטון זה ירושלים.

דוד אמסלם: ציון זה אמריקה.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם לא רצו בכלל שתקום במדינת ישראל.

דוד אמסלם: אל תעשה לי ככה בעין, אתה אפילו מוחק את הדברים, את העובדות ההיסטוריות, זה מה שטוב אצלך.

נחמן שי: - - - היסטוריות.

דוד אמסלם: הם התנגדו להצהרת בלפור.

דוד אמסלם: אותם רפורמים שאתה כל היום עכשיו, אתם כל היום מקרקרים סביבם.

דוד אמסלם: ומה קורה?

דוד אמסלם: כשקמה מדינת ישראל, הם הבינו שהמדינה קמה אחר השואה, אחר מלחמת העולם השנייה, ואז הם הצטרפו לזה ככה.

דוד אמסלם: אתה יודע, כמי שכפאו שד.

דוד אמסלם: מה לעשות עם היהודים ניצולי השואה, ניצולים מכבשני האש?

דוד אמסלם: שילכו בארץ ישראל, זה בסדר.

דוד אמסלם: הם מחקו את המילה ציון מכל הסידורים שלהם, אתה יודע את זה.

דוד אמסלם: והיום יש קומץ רפורמים שמקבלים מהם – דרך אגב, כספים, אין אפילו שני מניינים רפורמים כמעט בארץ.

דוד אמסלם: אני יודע כמה יש, כמה מאות רפורמים.

דוד אמסלם: מתפרנסים עליהם, ההם שולחים להם צ'קים פה.

דוד אמסלם: כל התפרעות בכותל זה עוד צ'ק.

דוד אמסלם: הכול ביזנס.

דוד אמסלם: כשנפגשנו איתם באמריקה שאלתי אותם: מתי הייתם בכותל?

דוד אמסלם: מרחק 12 שעות טיסה.

דוד אמסלם: מתי הייתם בכותל?

דוד אמסלם: לזה יש לכם כסף.

דוד אמסלם: עכשיו נתתם לו, לרב, כבוד הרב, 50 מיליון שקל - - -

אוריאל בוסו: הוא, הוא, המשרד של התפוצות.

נחמן שי: 40.

דוד אמסלם: 40 מיליון שקל לרפורמים, שתעשה להם בזה גם קריאת ספר תהילים.

אוריאל בוסו: שיתבוללו פה כמו באמריקה.

נחמן שי: - - -

דוד אמסלם: ותעשה להם הגעלת כלים בפסח.

נחמן שי: להרגיע.

דוד אמסלם: כן.

אוריאל בוסו: בושה.

דוד אמסלם: אני אומר - - -

נחמן שי: להרגיע.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: גם את המס על הנטפליקס, אדוני היושב-ראש, הם לא שכחו.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: הם לא רוצים שהילדים יראו נטפליקס וברשתות החברתיות, שאנחנו נהיה צמודים רק לערוצי התעמולה.

דוד אמסלם: זה הראש שלו – לסגור.

דוד אמסלם: זה מה שחסר לו.

דוד אמסלם: וכמובן, יהיו חיילים, ילדים קטנים, כבוד השר, שמקבלים, אתה יודע, מזמינים אריזות מחוץ לארץ, עד 74 דולר פטרו אותם ממע"מ.

דוד אמסלם: כאב להם.

דוד אמסלם: ליברמן התפוצצה לו הבטן.

דוד אמסלם: איך יכול להיות חייל או ילד בתיכון שגם ככה – דרך אגב, מי מזמין?

דוד אמסלם: איש עשיר לא מזמין.

דוד אמסלם: החבר'ה בעשירון העליון הולכים למותגים, קונים מהחנות פה.

דוד אמסלם: מה זה מעניין כמה עולה?

דוד אמסלם: אנשים בעשירונים התחתונים, ילדים, מזמינים את הדברים האלה, את המוצרים האלה.

דוד אמסלם: לא – תשלמו גם 17% מע"מ.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: למה שתזמין אדידס?

דוד אמסלם: תקנה פושט, למה אדידס?

דוד אמסלם: תשלם.

דוד אמסלם: אתה ילד רע, תשלם.

דוד אמסלם: חוצפנים.

דוד אמסלם: אתה יודע מה, טוב שנותנים להם לנשום, אני אומר לך.

דוד אמסלם: עוד מעט יהיה מס על נשימות.

דוד אמסלם: על הליכה ברחוב.

דוד אמסלם: לא מתביישים.

דוד אמסלם: אני אומר, במקום שיעשו את המיסים על הסיגרים, על הדברים היוקרתיים.

דוד אמסלם: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: אני רוצה עכשיו, אני בונה מס עיזבון.

דוד אמסלם: איזו הצעת חוק.

דוד אמסלם: קצת שוויוניות, קצת.

דוד אמסלם: אני איש קפיטליסט במובן החיובי אבל לא החזירי.

דוד אמסלם: כן, אני בעד משק חופשי, בוודאי.

דוד אמסלם: אבל בסוף, האי-שוויון חייב להצטמצם קצת.

דוד אמסלם: כבוד השר, ואתם הולכים ורק מרחיבים אותו בצורה חזירית, ומספרים לציבור שאתם לא מעמיסים עליו מיסים.

דוד אמסלם: אתם צודקים, על הציבור שלכם זה לא עובד.

דוד אמסלם: זה בעיקר רומס את האנשים בשכבות היותר-נמוכות, בעשירונים היותר-נמוכים.

דוד אמסלם: ולכן בעצם יש לכם קהות חושים, אתם קהים.

דוד אמסלם: אתם, אין לכם טיפת רגישות חברתית.

דוד אמסלם: בוודאי לא למר ליברמן.

דוד אמסלם: והוא חושב שהוא המציא איזה משהו, והוא לא מבין שכל הרעיונות האלה, אני מכיר אותם 30, 40 שנה כמעט, את חלקם.

דוד אמסלם: אבל כל שר אוצר שמגיע, הוא לא מוכן לאמץ אותם בגלל שהוא יודע שהם לא נכונים.

דוד אמסלם: אבל אצל ליברמן – מה פתאום.

דוד אמסלם: אמרתי קודם: 12 מיליארד שקל – הם העלו את תקרת ההוצאה.

דוד אמסלם: 12 מיליארד שקל.

דוד אמסלם: תראה את החוצפה.

דוד אמסלם: דברים שלא נוהגים לעשות אותם בכלל.

דוד אמסלם: אבל זה מה שקורה לנו היום, ולכן אני אומר:

דוד אמסלם: כל זה כדי שנוכל לתת למנסור עבאס, איש תנועת האחים המוסלמים, עכשיו 35.5 מיליארד שקל.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להגיד לך משהו שאני לא מצליח להבין אותו.

דוד אמסלם: אני בבסיס שלי באמת בן אדם דמוקרט ואיש שוויוני.

דוד אמסלם: אם הייתי חושב שהעולם יכול להיות שוויוני ולעבוד, תאמין לי הייתי הולך לשם, בגלל שאני מטבעי כזה.

דוד אמסלם: אלוקים ברא אותנו בצלם, את כולנו, ובוודאי ובוודאי, מבחינתי כל אזרח במדינת ישראל הוא אזרח בזכויות ובחובות שלו.

דוד אמסלם: ובאמת אני לא ראיתי אף פעם הבדל בין ערבי ליהודי, צ'רקסי או נוצרי.

דוד אמסלם: בוודאי ובוודאי בנושאים האזרחיים.

דוד אמסלם: ילד שלומד בבית ספר, אותי זה לא מעניין מאיפה הוא?

דוד אמסלם: הוא ילד.

דוד אמסלם: אם מדינת החליטה לתקצב אותו 5,000 שקל, צריך לתקצב את כולם.

אחמד טיבי: רק הערה: בדמוקרטיה, האזרחים הם שווים, והשוויון לא תלוי מה שאתה קורא חובות.

אחמד טיבי: ולכן הזכויות הן שוות בין האזרחים.

דוד אמסלם: אחמד, בוא נתקדם.

דוד אמסלם: אני חלוק עליך בעניין הזה.

אחמד טיבי: לא, לא, זה לא תזה של אחמד טיבי.

אחמד טיבי: זו דמוקרטיה.

דוד אמסלם: אבל אני מסביר: בסופו של דבר בדמוקרטיה יש לאזרח חובות וזכויות.

דוד אמסלם: הוא לא יכול לקבל רק את הזכויות, ואת החובות – לא.

דוד אמסלם: יש מין אמנה בין איש לרעהו.

דוד אמסלם: מה זה המדינה?

דוד אמסלם: זה אגרגציה של כל התושבים שגרים בה.

דוד אמסלם: הרי לכאורה אם יש בן אדם אחד, לא צריך מדינה, לא צריך מוסדות.

דוד אמסלם: אם יש לך שני אנשים, אז אתה כבר צריך איזה מישהו שיברור ביניהם.

דוד אמסלם: ולכן – אני לא נכנס לזה, זאת לא הסוגיה.

דוד אמסלם: אבל בוודאי ובוודאי לא הצלחתי להבין – 35 מיליארד שקל.

דוד אמסלם: אבל עד היום, לא הבנתי, איפה למדו הילדים הערבים?

דוד אמסלם: בחינם?

דוד אמסלם: ההורים שלהם שילמו?

דוד אמסלם: לא הבנתי, לא היו תקציבי רווחה?

דוד אמסלם: לא היו תקציבים שמה לחינוך?

דוד אמסלם: לא לתשתיות?

דוד אמסלם: זה אקסטרה מעל היהודים.

דוד אמסלם: ובוא אני אספר לך מר נחמן שי אם אתה לא יודע, השר נחמן שי, שאני מכבד מאוד.

דוד אמסלם: אני עבדתי בעיריית ירושלים.

דוד אמסלם: מזרח ירושלים, הממשלה של הליכוד, התחיל עם נתניהו ב-1996, השקיעו למעלה ממיליארד שקל בתשתיות שם במשך שלוש פעימות, לא אלאה אתכם.

דוד אמסלם: ואני רוצה לספר לך, במערב העיר לא השקענו שקל.

דוד אמסלם: מדוע?

דוד אמסלם: חבר הכנסת בוסו, איך זה עובד?

דוד אמסלם: אתה גם נמצא בקטע המוניציפלי.

דוד אמסלם: בן אדם בירושלים או בכלל בכל הארץ שרוכש דירה, המחיר של הפיתוח של האזור שלו מגולם במחיר הדירה.

דוד אמסלם: אם הוא משלם שני מיליון שקל, לוקח משכנתה של מיליון וחצי, זה מורכב ככה: ערך הקרקע, עלויות הבנייה, ערך הפיתוח והרווח הקבלני.

דוד אמסלם: אבל במזרח ירושלים אף אחד לא משלם שקל, ומבקש.

דוד אמסלם: כל מטר אספלט שיש שם כשאתה נוסע, זה ממערב העיר, היהודים מימנו.

דוד אמסלם: וכן הלאה.

דוד אמסלם: שהם באים וטוענים, גם בערים הערביות והכפרים – תראו את הכבישים.

דוד אמסלם: חבר'ה, תשלמו, יעשו לכם.

דוד אמסלם: מחר בבוקר.

דוד אמסלם: כמו היהודים.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים שוויון ליהודים מול הערבים, לא הפוך.

דוד אמסלם: לא שהערבים יהיו כמו היהודים.

דוד אמסלם: שהיהודים יהיו כמו הערבים.

דוד אמסלם: בכל נושא.

דוד אמסלם: אנחנו לא יכולים לעלות להר הבית, חס ושלום.

דוד אמסלם: אני לא עולה באופן אישי, אבל יהודי שרוצה, לא יעלה.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ככה.

דוד אמסלם: לא להרגיז את הערבים, וכן הלאה וכן הלאה.

דוד אמסלם: לכן אני רואה, זה כספי שוחד.

דוד אמסלם: אני אומר, ממה נפשך?

דוד אמסלם: אם יש משהו בתקצוב שהוא היה עקום עד היום, אז איך אתה, מר מנדלבלוף, נתת לזה?

דוד אמסלם: הרי יש שוויוניות במדינת ישראל.

דוד אמסלם: זה לא יעלה על הדעת.

דוד אמסלם: ואם לא, איך אתה נותן את זה?

דוד אמסלם: לכן זה תרתי דסתרי.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך, כשאני הייתי השר המקשר, בא ראש עיריית עכו אלינו, אמר: חבר'ה, העיר עכו מידלדלת מיהודים.

דוד אמסלם: שאלנו: למה?

דוד אמסלם: אמר: בגלל שעשו דיפרנציאציה, הורידו שם את הטבת המס ל-7%.

דוד אמסלם: בנהריה זה 12%, מרחק 3 ק"מ.

דוד אמסלם: היהודים שיכולים לעזוב – בעיקר שיש להם עם זה משמעות הלכה למעשה, נפקא מינה להלכה, מה שנקרא, אלה שגם מרוויחים משכורות יפות – נסעו לנהריה והעיר הידלדלה.

דוד אמסלם: צורך לאומי, מסכים, בוודאי מפא"יניקי.

דוד אמסלם: רצינו להעלות את המס ל-12%, בא אלינו מר מנדלבלוף ואמר: אי-אפשר.

דוד אמסלם: שאלנו: למה?

דוד אמסלם: אמר: תבנו קריטריונים.

דוד אמסלם: בנינו קריטריונים, כמובן, ואז הכנסנו עוד כמה יישובים, כפרים.

דוד אמסלם: אללה ועבדאללה בפנים, בגלל שיש קריטריונים.

דוד אמסלם: בוא תספר לי, איך אתם נותנים למר עבאס?

דוד אמסלם: איך הוא יחלק אותם?

דוד אמסלם: אני רוצה להבין.

דוד אמסלם: לא הבנתי, אני רוצה להבין.

דוד אמסלם: אני רוצה להבין, אני לא מבין.

דוד אמסלם: איך?

נחמן שי: עשינו אן דן דינו.

דוד אמסלם: לא, איך?

דוד אמסלם: באיזה קריטריון?

דוד אמסלם: אם זה סוציו, אז זה תופס עוד ערים, בני ברק בפנים, בוודאי, ירושלים גם.

דוד אמסלם: אם זה מרחק מהגדר, תופס עוד.

דוד אמסלם: בואו תספרו לי, איך?

דוד אמסלם: מה, זה עם כאפיה?

דוד אמסלם: מי שיש לו כאפיה?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אתם מבינים את החוצפה שלכם?

דוד אמסלם: זה פשוט לא נתפס לי.

דוד אמסלם: כתבתי עכשיו מכתב, בדיוק כך, לראש אגף התקציבים, שאני רוצה להבין איך הם מתכוונים לחלק את הכסף.

דוד אמסלם: עוד היום הוא נתן לגפני איזה 100 מיליון.

דוד אמסלם: אמר לו: אתה יודע מה, בשבילך, אני עושה לך מערוף.

דוד אמסלם: קח – אני.

דוד אמסלם: נהיה ראש ממשלה, קופאי.

דוד אמסלם: יש לו כבר קופה, הוא מחלק אותה איך שהוא רוצה, מר עבאס.

דוד אמסלם: הבנת?

דוד אמסלם: יש לו, נתנו לו, אמרו לו - -

אוריאל בוסו: מאיפה הוא מצא אותם פתאום?

דוד אמסלם: - - קח 35 מיליון שקל, תחלק למי שאתה רוצה, איך שאתה רוצה, אנחנו לא מתערבים.

דוד אמסלם: תראה את החוצפה.

דוד אמסלם: אתה יודע, אני הרגשתי מושפל.

דוד אמסלם: היה דיון בוועדת הכספים, עם מר סוכר, שהוא ניהל את הוועדה באופן ביריוני כרגיל.

דוד אמסלם: כל אנשי ליברמן העציצים הם בריונים גדולים, חושבים שאנחנו עוד נמצאים, אמרתי לך, אחרי המהפכה הבולשביקית, לא נותנים לדבר.

דוד אמסלם: שאלתי: תגיד, שמעתי שישבתם במשרדים של רע"מ.

דוד אמסלם: אמר: מה?

דוד אמסלם: אמר לו: אל תענה.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך, השר נחמן שי, ולך, חבר הכנסת בוסו: כשהייתי השר המקשר, היה לי יועץ אחד חיצוני, יועץ התקשורת שלי, היה בחשבוני.

דוד אמסלם: אני ביקשתי ממנו להיפגש עם כמה אנשים בתוך המשרד.

דוד אמסלם: הם התקשרו לברנע.

דוד אמסלם: אתם מכירים אותה, הגב' שלומית ברנע, היועצת המשפטית של משרד רוה"מ, הדגולה ביותר, שעל כל ברז שתיקנו בבלפור, שלחו שם מכתבים מכל העולם ואשתו, העיתונאים ישבו בתוך הלשכות שם, בתוך משרד רוה"מ, כותבת לי: אסור לו להיפגש עם הפקידים.

דוד אמסלם: שאלתי: למה?

דוד אמסלם: הוא לא עובד המשרד.

דוד אמסלם: ניסנקורן היה יועץ ב-50,000 להורוביץ, פקידי האוצר לא רצו לשבת איתו.

דוד אמסלם: ליברמן אמר להם: תשבו איתו.

דוד אמסלם: כתבתי לה סמ"ס: את זוכרת את חוות הדעת שלך?

דוד אמסלם: לכן חוות הדעת המשפטיות זה כמו פורנוגרפיה, זו שאלה של גיאוגרפיה.

דוד אמסלם: השאלה מי שם.

דוד אמסלם: זה החוצפה.

דוד אמסלם: ככה זה עובד.

דוד אמסלם: עכשיו אני פתאום רואה שאנשי האוצר, הסתבר לי, לקחו אוטובוס.

דוד אמסלם: כל צמרת מדינת ישראל, האוצר, עשרות פקידים, לאן נסעו?

דוד אמסלם: לכפר קאסם.

דוד אמסלם: איפה?

דוד אמסלם: במשרדי התנועה האסלאמית.

דוד אמסלם: אכלו כנאפה, נתנו להם קהווה, ואמרו: תוסיף, תוסיף, תוסיף עוד מיליארד.

דוד אמסלם: לא מתאים.

דוד אמסלם: איך פקיד נוסע לכפר קאסם?

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: ליברמן ישב ככה, אמר להם: תיסעו לכפר קאסם?

דוד אמסלם: פקיד יושב במשרדים של התנועה האסלאמית, מנהל איתם משא ומתן על תקציב?

דוד אמסלם: על כסף?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: מס הכנסה לא מגיע לשם.

דוד אמסלם: פקיד.

דוד אמסלם: ראש אגף התקציבים עם כל החבר'ה, 20 חבר'ה, מנהלים משא ומתן עם התנועה האסלאמית בכפר קאסם, עם מועצת השורא.

דוד אמסלם: שמע, אני צובט את עצמי.

דוד אמסלם: השר נחמן שי, תאר לך עכשיו מצב, באמת, שראש אגף התקציבים היה נוסע לבד למועצת גדולי התורה ודן איתם על התקציב של בחורי הישיבות.

דוד אמסלם: הרי מה היה קורה במדינה?

דוד אמסלם: כל ערוצי התשקורת, כל העיתונאים – מנדנלבלוף היה אומר לו: אסור לך לנסוע לשם, אתה השתגעת?

דוד אמסלם: היו מנאצים ומגדפים את כל גדולי ישראל – אבל מועצת השורא.

דוד אמסלם: תראה לאן אתם זוחלים.

דוד אמסלם: תראה איך אתם נכנסים לתוך הביבים.

דוד אמסלם: לוקחים גם את הפקידים, שהלשינו לכם כל השנים, עם היועץ המשפטי לממשלה, שכרוך איתכם.

דוד אמסלם: הוא יודע שהוא יושב על הענף.

דוד אמסלם: ברגע שאתם נכרתים, הוא נכרת אתכם ביחד, וכל מערכת המשפט ביחד איתו.

דוד אמסלם: אחד מגן על השני, כדי לדפוק את עם ישראל.

דוד אמסלם: אני לפעמים אומר לעצמי: אתם משתינים מהמקפצה, אתם אפילו לא מנסים לעשות את זה ככה.

דוד אמסלם: גם לא שלחתם אותם באיזה ארבע מוניות שאף אחד לא יראה.

דוד אמסלם: אוטובוס, מיניבוס, עם רמקולים למעלה, אם יכולתם לעשות, עם שירים בערבים וכניסה עם כמה ניידות לכפר קאסם.

דוד אמסלם: תהלוכה של פקידי האוצר.

דוד אמסלם: אני כיהודי הרגשתי מושפל, בגלל שאין לכם בושה, לא אכפת לכם כלום.

דוד אמסלם: דרך אגב, מי מקבל פה את ההחלטה?

דוד אמסלם: אף אחד.

דוד אמסלם: מנסור.

דוד אמסלם: הוא כבר מרים את הטלפון לבד לראש אגף תקציבים.

דוד אמסלם: אתם פה קרטונים, לא מעניין אתכם כלום, לא כבוד לאומי, לא החוק, כלום.

דוד אמסלם: אתה יודע, זה מגעיל אותי.

דוד אמסלם: מגעיל אותי.

דוד אמסלם: אתם שוברים כל דבר, כל יסוד, כל דבר פשוט.

דוד אמסלם: אני פקיד 35 שנה, בחיים שלי לא האמנתי שזה יקרה.

דוד אמסלם: לא העליתי על דעתי.

דוד אמסלם: נראה לך שאם אני שר האוצר, אני לוקח אותם לכפר קאסם?

דוד אמסלם: זה פשוט לא נתפס, אני נשבע לך, אני קם בבוקר, חבר הכנסת אוריאל בוסו, אני כל פעם צובט את עצמי לחשוב אם אני בחלום שחלמתי או שזה אמיתי.

דוד אמסלם: והליצנים האלה, הפוחזים האלה, בנט, לפיד, לא גמר 12 שנות לימוד, לא אכפת להם מהמדינה כלום.

דוד אמסלם: תן להוא לטוס, תן לזה כל היום להגיד לאשתו במראה: הינה, אני ראש הממשלה, חבר'ה, הילדים.

דוד אמסלם: איך פעם הוא אמר: קשה לי להסביר לילד.

דוד אמסלם: הוא שאל אותו הילד: איך נהיית ראש הממשלה?

דוד אמסלם: הוא אומר לו: אני קיבלתי 61 קולות, קשה לי להסביר לך.

דוד אמסלם: אתם זוכרים?

דוד אמסלם: בטלוויזיה.

דוד אמסלם: איך תסביר לילד קטן איך אבא שלו רמאי, נוכל, שקרן?

דוד אמסלם: איך תסביר לו? עם שישה מנדטים.

נחמן שי: נו, באמת.

דוד אמסלם: מה "באמת"?

דוד אמסלם: דרך אגב, אני אומר רק עובדות.

דוד אמסלם: בן אדם שקרן, נוכל, רמאי.

דוד אמסלם: נחמן, גם אם אתה שואל אותו מה השעה, אל תאמין, תסתכל על השעון, הוא משקר גם כשלא צריך.

נחמן שי: זה ראש ממשלת ישראל.

דוד אמסלם: זה הבלוף הכי גדול שקרה במדינה, אמרתי לך.

דוד אמסלם: הבלוף הכי גדול.

דוד אמסלם: ואל תבוא לי עכשיו "ראש ממשלת ישראל".

דוד אמסלם: אני מבין שמבחינתך אם הוא ראש ממשלת ישראל, אנס, נוכל, רמאי, גונב, שודד את בנק לאומי, הכול בסדר כל עוד קוראים לו ככה ובכנסת בחרתם בו – דרך אגב, רק אם הוא איש שמאל.

דוד אמסלם: אתם שתיתם את דמו של ראש ממשלת ישראל האמיתי, שהציבור רצה אותו, 12 שנה הפגנתם, השקעתם אמצעים וכו'.

דוד אמסלם: לכן אני אומר: בושה וחרפה.

דוד אמסלם: אני אומר לכם, אתם לא יכולים להסתכל על עצמכם במראה, באמת.

דוד אמסלם: עם ישראל בז לכם.

דוד אמסלם: תסתובבו קצת ברחובות.

דוד אמסלם: נחמן, תקשיב לי.

דוד אמסלם: תסתובב קצת ברחוב, לך אפילו במגוריך, בוא איתי לסופר, אני אצטרף אליך, תראה כמה אנשים מקללים אתכם כל יום.

נחמן שי: מברכים אותי.

דוד אמסלם: למה?

דוד אמסלם: לא בגלל שהליכוד – זה לא זה.

דוד אמסלם: בגלל שהם יודעים שאתם עושים דברים חמורים נגד מדינת ישראל, שנבנתה פה בעמל רב.

דוד אמסלם: נס - -

אוריאל בוסו: מי מברך - - -

דוד אמסלם: - - נס שלאחר 73 קמה המדינה.

דוד אמסלם: לא היינו כאן, עם ישראל לא היה כאן למעלה מאלפיים שנה במולדתו.

דוד אמסלם: היה נס – דרך אגב, דבר שאומות העולם משתאים – ואתם הורסים אותו במו ידיכם עכשיו.

דוד אמסלם: ארבעה חודשים, רבאק.

דוד אמסלם: אתה יודע, גם להרוס צריך זמן.

דוד אמסלם: הקצב שלכם הוא קטלני, לא ראיתי דבר כזה.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה להגיד, יושב-ראש ועדת הכספים מר קושניר, המכונה "סוכר".

דוד אמסלם: סוכר.

דוד אמסלם: אני אמרתי לו שהוא סוכר.

דוד אמסלם: סוכר, אז הוא אמר שאני אמרתי לו "סוכה".

דוד אמסלם: אני עכשיו לא מבין מה זה סוכה.

דוד אמסלם: לא מכיר מילה אחת ברוסית, אז אני מקווה – הוא לא מבין שאנחנו מדברים פה עברית.

דוד אמסלם: אמרתי לו: מה זה סוכה?

דוד אמסלם: זה סוכר, כמו שזה נשמע.

דוד אמסלם: מחר אני אגיד דבש, כנראה ברוסית זה משהו לא טוב, אז הוא יגיד לי: אתם ראיתם?

דוד אמסלם: הוא קילל אותי.

דוד אמסלם: אז אנחנו צריכים לקבל ממנו רשימת מילים בעברית שאסור לנו להגיד.

דוד אמסלם: הוא גר באשקלון.

דוד אמסלם: הוא, דרך אגב, כל פעם היה מדבר איתנו על חיילי צה"ל ואשקלון.

דוד אמסלם: בשנתיים האחרונות לא שמעתי ממנו.

דוד אמסלם: כל פעם היה עולה כאן: אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: חיילי צה"ל; אני גר באשקלון, היא מופגזת.

דוד אמסלם: השבוע הייתי באשקלון, פגשתי את ראש העיר, חבר שלי.

דוד אמסלם: הליכוד נתן לאשקלון שתי פעימות, וראש העיר הזה – 180 מיליון שקל, זה נתניהו, קיבל בהחלטה, ו-280 מיליון שקל מייד לאחר מכן.

דוד אמסלם: הפכנו אותם גם לאזור עדיפות לאומית למסחר ותעשייה, והתכוונו גם לתת להם את הטבות המס.

דוד אמסלם: דרך אגב, מי שעצר אותנו זה שוב משרד המשפטים, בגלל אותם קריטריונים שאתה מדבר עליהם.

דוד אמסלם: אבל תגיד לי, קושניר, עזבת את אשקלון?

דוד אמסלם: לאן נסעת עכשיו?

דוד אמסלם: לצפון תל אביב עברת?

דוד אמסלם: פתאום לא מעניינת אותך.

דוד אמסלם: חיילי צה"ל לא מעניינים אתכם.

דוד אמסלם: מי מעניין אותך?

דוד אמסלם: החתולים.

דוד אמסלם: 12 מיליון שקל לחתולים.

דוד אמסלם: כבוד השר, אתה יודע, כששמעתי את זה לראשונה כמעט התעלפתי.

דוד אמסלם: עולה כאן אחת מהנורבגיות שלכם, אתה יודע, עולה לכאן בנאום הבכורה ואומרת – אתה יודע, חשבתי, תיתן לנו ואחד נאום, סוף הדרך שמאלה.

דוד אמסלם: בכל אופן, חברת הכנסת לוי, נאום בכורה, אתה מתרגש, אומר דברים רציניים.

דוד אמסלם: מה מספרת לנו?

דוד אמסלם: שהיא דור רביעי למאכילי חתולים.

דוד אמסלם: בהתחלה שמעתי דור רביעי – ישר הדמיון שלי רץ.

דוד אמסלם: חשבתי לבוני הארץ, לתושבים בעיר העתיקה, להתיישבות החקלאית.

דוד אמסלם: לא עיכלתי שזה למאכילי חתולים, ועוד באחד מהאיים ביוון – סבתא שלה או סבתא-רבתא שלה.

דוד אמסלם: אדוני השר, לפעמים אני אומר לעצמי: אני צריך לפעמים לקבל דברים כאלה במנות קטנות, תכינו אותי.

דוד אמסלם: תגידו בהתחלה, חברת הכנסת לוי: קיבלה מיליון; תחכו שבוע – תגידו לנו עוד מיליון.

דוד אמסלם: קשה לנו לעכל בדיחה ברמה הזאת במכה אחת.

דוד אמסלם: אתה יודע, זה מזכיר לי את הבדיחה: ז'וז'ו יום אחד עוזב את ירוחם, עובר דירה.

דוד אמסלם: אתה שומע, חבר הכנסת ביטן?

דוד אמסלם: עובר דירה למגדלי Yoo, שוכר את הפנטהאוז למעלה.

אורלי לוי אבקסיס: הצליח לו.

דוד אמסלם: הצליח לו.

דוד אמסלם: ממולו איזה זוג, משפחת רבינוביץ', אישה מבוגרת והבן שלה וחתול.

דוד אמסלם: יום אחד הבן שלה רצה לנסוע לחוץ לארץ.

דוד אמסלם: אמר לז'וז'ו: בחיית ז'וז'ו, שים עין על החתול, טפל בו, אימא שלי מבוגרת.

דוד אמסלם: אמר לו: אין בעיה.

דוד אמסלם: לקח את החתול – מטפל בו.

דוד אמסלם: אחרי שבוע הוא מתקשר אליו: אתה שומע, ביטן?

דוד אמסלם: אומר לו: איך החתול?

דוד אמסלם: מה קורה?

דוד אמסלם: מה שלום החתול?

דוד אמסלם: אומר לו: אל תשאל.

דוד אמסלם: מת.

דוד אמסלם: אמר לו: תגיד לי, השתגעת?

דוד אמסלם: מה קרה לו? הוא אומר: קפץ מלמעלה ומת.

דוד אמסלם: אומר לו: תגיד, אתה מטומטם?

דוד אמסלם: איך אתה מספר לי את זה במכה אחת?

דוד אמסלם: אני יכול עכשיו להתעלף, תזמין לי נט"ן.

דוד אמסלם: אתה צריך לספר לי לאט-לאט.

דוד אמסלם: הוא אומר לו: מה זאת אומרת?

דוד אמסלם: אומר לו: ביום הראשון היית אומר לי: החתול קפץ על הגג; ביום השני היית אומר לי: קפץ למרפסת של השכן; ביום השלישי: קפץ לקומה 20; ביום הרביעי: קפץ לקומה 10; ביום החמישי: נפל על הקרקע ונפצע; ביום השישי: נפטר – יש לי שבוע לעכל את זה.

דוד אמסלם: אומר לו ז'וז'ו: אתה יודע מה, בסדר.

דוד אמסלם: אומר לו: ומה שלום אימא שלי?

דוד אמסלם: אומר לו: קפצה על הגג.

דוד אמסלם: גם אתם, נחמן, תנו לנו את החתולים באיזה מקצב שאנחנו יכולים לאכול את זה, לעכל.

דוד אמסלם: אני אספר לך משהו.

דוד אמסלם: אני אספר לך, זה במסגרת הייחודיים.

דוד אמסלם: אני אגיד לך משהו, נחמן.

דוד אמסלם: קיבלתי אתמול סמ"ס מאישה שבאמת ריגש אותי.

דוד אמסלם: אני אשלח לך אותו אם אתה רוצה.

דוד אמסלם: התקשרה אליי, קוראים לה אורנה; אני לא אגיד שם משפחתה, זה לא חשוב.

דוד אמסלם: היא גרה בדרום הארץ, יש לה בן נכה, ואני מצטט את מה שהיא אמרה לי.

דוד אמסלם: על הספקטרום זה מוגבל שכלית ופיזית.

דוד אמסלם: חולה מאוד, עם פיגור שכלי.

דוד אמסלם: ילד בגיל 22.

דוד אמסלם: אתה יודע שילדים עד גיל 21 – המדינה דואגת להם.

דוד אמסלם: מעבר לזה – עזוב, זורקים אותם לרחובות.

דוד אמסלם: הילד הזה זקוק לטיפול שיניים, והיא קיבלה הצעה מהדסה – 42,000 שקל.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם חד-הורית, לבד מגדלת שלושה ילדים, לא עובדת, בגלל שהיא חייבת לטפל בבן שלה כל היום.

דוד אמסלם: היא אומרת לי: שנתיים בבית עם הילד – לא יצאה כל הקורונה.

דוד אמסלם: אומרת לי: דודי, מי יסייע לי?

דוד אמסלם: אתה יודע, ליבי נקרע.

דוד אמסלם: כשאני עושה זום – הינה, אתה יודע, למיקרו.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך משהו, נחמן.

דוד אמסלם: אני הגשתי הצעת חוק לפני שבועיים לגבי מע"מ על תרופות מצילות חיים, תרופות אונקולוגיות.

דוד אמסלם: אתה מכיר את הסיפור.

דוד אמסלם: אשתי, זיכרונה לברכה, חלתה במחלה לפני כ-12 שנים.

דוד אמסלם: אני התקשרתי לאחת החברות, איכשהו – לא אלאה אתכם – קיבלתי איזה סוג של תרופה שאני צריך לרכוש.

דוד אמסלם: מהצד השני אומרת לי החברה: לא כולל מע"מ.

דוד אמסלם: אמרתי לה: על זה גובים מע"מ?

דוד אמסלם: אתה יודע, אם לא הייתי בשפל הזה, הייתי עוד צוחק.

דוד אמסלם: אומרת לי: כן.

דוד אמסלם: אמרתי: דבר ראשון, אני בא לכנסת, עושה את החוק הזה.

דוד אמסלם: איך אמרתי?

דוד אמסלם: טלוויזיה באילת זה בלי מע"מ; פירות וירקות – בלי מע"מ.

דוד אמסלם: לאנשים שהולכים למות על ערש דווי אתם לוקחים מע"מ?

דוד אמסלם: תגידו לי, השתגעתם?

דוד אמסלם: מה, הם קנו רולקס?

דוד אמסלם: רוצים לחיות עוד ארבעה חודשים.

דוד אמסלם: באתי לכאן, הגשתי את ההצעה.

דוד אמסלם: בא אלי משה כחלון, שר האוצר, ואומר לי: תשמע, דודי – הוא גם מכיר אותי מהעבר, מכיר את אשתי, זיכרונה לברכה.

דוד אמסלם: אומר לי: ואללה, דודי, עזוב, בוא נעשה את זה טיק-טק, אפילו, מהר.

דוד אמסלם: ניקח סכום, שב עם האוצר – קרא להם, היה שר אוצר.

דוד אמסלם: באנו, טיק, טיק – אמרו לי: דודי, עכשיו אנחנו עושים.

דוד אמסלם: הוציאו קול קורא.

דוד אמסלם: כרגיל, אתה יודע, אלה עם משקפי הפנטום, הורגים את כל העולם, אתה יודע, רק בשטויות שהם עושים.

דוד אמסלם: הוצאנו קול קורא.

דוד אמסלם: שנה, משרד המשפטים, שנה, עד שאני כמעט לא אוכל להם את הראש.

דוד אמסלם: אומר לו: תגיד לי, אם זה היה אבא שלך, ככה היית מתנהג?

דוד אמסלם: אם זה היה אחיך, ככה היית מתנהג?

דוד אמסלם: סוף-סוף, הוצאנו קול קורא – זכו עמותות חסד שאוספות עד היום תרופות מבתי חולים, בגלל שהחולים, חלקם נפטרים תוך כדי התהליך, אז הם לוקחים את התרופות שנשארו – זה ארבעה כדורים, זה שלושה – והם נותנים אותן לאנשים.

דוד אמסלם: אני חשבתי: ואללה, סבבה, ברוך השם.

דוד אמסלם: אני מקבל טלפון מעיתונאי לפני שישה חודשים, אומר לי: דודי, תגיד, אתה טיפלת?

דוד אמסלם: אמרתי לו: כן.

דוד אמסלם: אומר לי: כמה אנשים אתה חושב שקיבלו?

דוד אמסלם: אמרתי לו: אני לא יודע.

דוד אמסלם: תשמע, אני עשיתי את העבודה שלי בכנסת, אני בכלל הייתי יושב-ראש ועדת הפנים, נכנסתי לנושא, אבל זה הציק לי, עם זה באתי מהבית.

דוד אמסלם: אומר לי: אפס.

דוד אמסלם: אני מתקשר לישראל כץ, שר האוצר, ואומר לו: ישראל, אני עכשיו בא אליך לפני שאני אשרוף את כל המשרד.

דוד אמסלם: אני בא אליו – קוראים לאותם פקידים, יושבים; אסי מסינג – תשאל אותו, הצדיק שעכשיו נתן 35 מיליארד שקל ככה, לא מעניין.

דוד אמסלם: אמרתי להם: חבר'ה, התחרפנתם?

דוד אמסלם: מה קורה?

דוד אמסלם: אומר לי: לא, לא היה ככה, הקול קורא לא היה טוב, צריך זה.

אורלי לוי אבקסיס: פתאום הם יודעים להוציא כספים ככה.

אורלי לוי אבקסיס: רעים.

דוד אמסלם: הסתכלתי עליהם, אמרתי: תגידו, אתם לא מתביישים?

דוד אמסלם: הרי אני רציתי להביא הצעת חוק, אתם אמרתם לי לא.

דוד אמסלם: האמנתי לכם.

דוד אמסלם: אמרו לי: נסדר את זה.

דוד אמסלם: עד היום לא סידרו את זה.

דוד אמסלם: יש לי את הצעת החוק.

דוד אמסלם: אין דבר יותר אמיתי ונכון מזה שאיש שהולך, כבר נמצא על ערש דווי – לא חשוב מיהו, דרך אגב – עוד ארבעה-חמישה חודשים לחיות, להעביר, לראות את הילדים, להתחזק; הוא קונה אשליה, דרך אגב.

אחמד טיבי: אפרופו טיפול שיניים לצעירים חולים.

דוד אמסלם: נכון.

דוד אמסלם: קידמנו את זה.

אחמד טיבי: כשאמסלם היה יו"ר הקואליציה, אני הגשתי הצעת חוק טיפול שיניים חינם לחולים שיש להם שיתוק מוחין.

אחמד טיבי: חבר הכנסת אמסלם עזר לי להעביר את החוק הזה.

אורלי לוי אבקסיס: ידעו לעשות הפרדה בין אנושי - - - פוליטי.

דוד אמסלם: אני רוצה להגיד לך, נחמן שי, העליתי את זה פה לפני שבועיים-שלושה.

דוד אמסלם: אני ראיתי איך אתם מרימים את היד נגד.

דוד אמסלם: אתה יודע מה?

דוד אמסלם: בהתחלה חשבתי שאתם לא בני אדם.

דוד אמסלם: איך זה יכול להיות?

אחמד טיבי: מה גילית?

דוד אמסלם: שאכפת לכם יותר מהחתולים מאשר מאנשים שהולכים למות, שרוצים לחיות עוד שלושה-ארבעה חודשים.

דוד אמסלם: חתולים – 12 מיליון.

דוד אמסלם: אני לא מדבר על הסירוס שלהם, עוד 6 מיליון.

אחמד טיבי: דודי, השעון מבקש שאתה תסיים.

אורלי לוי אבקסיס: דודי, רק לפני שאתה מסיים, יש לי פה סמ"ס מחבר - -

אחמד טיבי: תפני אותו לביטן, כי ביטן עולה אחריו.

אורלי לוי אבקסיס: - - שאשתו הייתה חולת סרטן.

אורלי לוי אבקסיס: לצערי הרב, היא נפטרה.

אורלי לוי אבקסיס: התרופות שלה היו עולות 15,000 שקל לחודש – המדינה הייתה מרוויחה עליה 2,500 שקל בחודש, אתה מבין?

דוד אמסלם: אני רוצה לסיים את זה.

דוד אמסלם: אני רוצה לספר לך מה היה, נחמן שי.

דוד אמסלם: אח שלי, יואל, נפטר לפני חצי שנה.

דוד אמסלם: עברנו בדיוק את אותו תהליך: באתי, הייתה תרופה, מעבדה בארצות הברית.

דוד אמסלם: גבו מאיתנו מע"מ – עשרות אלפי שקלים.

דוד אמסלם: אמרתי לך, הוא קנה רולקס.

דוד אמסלם: רצה ב.מ.וו., רצה יאכטה.

דוד אמסלם: רק אנשים רעים – איך אמרתי?

דוד אמסלם: יש אנשים עם לב של אבן.

דוד אמסלם: אמרתי: טעתה המשוררת, יש אנשים עם לב של פלדה.

אורלי לוי אבקסיס: או בלי לב.

דוד אמסלם: אלה אתם, יושבים כאן.

דוד אמסלם: דרך אגב, אני, כיושב-ראש הקואליציה, אם זה היה עולה בפנינו, אני הייתי מפיל את הממשלה על דבר כזה.

אחמד טיבי: תודה רבה, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: אבל אצלכם זה לא חשוב.

דוד אמסלם: החתולים, הרפורמים, בגלל שאתם אנשים רעים.

אורלי לוי אבקסיס: זורקים אנשים מהדיור הציבורי לרחוב.

אחמד טיבי: תודה רבה.

נחמן שי: אם אני יכול לומר - - -

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: השר רוצה לעלות.

אחמד טיבי: בבקשה, מותר לך.

אחמד טיבי: זה הזמן, במיוחד בגלל השעה המאוחרת והזמן המתמשך, להודות לרשמות של הכנסת.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לכן.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: בבקשה, כבוד השר.

אחמד טיבי: השר ביקש להתערב בדיון, זה הסעיף.

נחמן שי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

נחמן שי: אני לא אגזול הרבה זמן, כי ההנאה פה מהמופע הזה כל כך גדולה, אבל אני אומר בכל זאת כמה מילים.

נחמן שי: בלהט הדיבור כנראה חברי חבר הכנסת דוד אמסלם קצת התבלבל.

נחמן שי: האי-שוויון במדינת ישראל לא נוצר בחודשים האחרונים; הוא תוצר של שנים ארוכות שבהן הפערים גדלו, התרחבו, הגדילו מאוד את העוני.

נחמן שי: עכשיו, אני מקווה, הוא יצטמצם, יצטמצמו הפערים, אני מקווה.

נחמן שי: אני מסכים איתך שאי-שוויון זה דבר נורא, זה רעל בעורקי החברה שאנחנו חיים בה, אבל אנחנו ירשנו אותו.

נחמן שי: אני לא מאלה שממהרים להשמיץ ולתקוף, ונעשו גם דברים טובים.

נחמן שי: אבל האי-שוויון, במחילה, זה לא בחצר שלנו, ואנחנו נפעל לתקן אותו – בעיקר, בעיקר, אני אומר, גם ביחסים שבין יהודים לערבים במדינת ישראל.

נחמן שי: הסכומים שנזרקו לאוויר – 30, 50, 40 – הרבה באמת יושקע בשנים הקרובות, אני מקווה, בחברה הערבית, ובצדק.

דוד ביטן: מה זה נזרקו לאוויר?

דוד ביטן: יש החלטת ממשלה.

נחמן שי: אני אומר שבחברה הערבית יושקעו - -

דוד אמסלם: אתה אומר: נזרקו סכומים.

נחמן שי: בערך 30 מיליארד.

דוד ביטן: הייתה החלטת ממשלה על 30 מיליארד.

נחמן שי: כן, כן, בסדר.

נחמן שי: זורקים עוד מיליארד.

דוד אמסלם: זה לא ספין עיתונאי.

נחמן שי: בערך 30 מיליארד שקל.

נחמן שי: אני תמכתי בזה, ואני חושב שנכון ומוצדק – אני אומר את זה גם לידידי יושב-ראש הישיבה ברגע הזה.

נחמן שי: כולנו יודעים את האמת.

נחמן שי: אתה הזכרת את הפערים בין מזרח ירושלים למערבה.

נחמן שי: יפה עשה בנימין נתניהו שנתן מיליארד, יפה עשה, וצריך להשקיע עוד כדי לסגור.

דוד אמסלם: - - - הם לא משלמים?

דוד אמסלם: למה שלא יהיו כמו היהודים?

נחמן שי: בסדר, אנחנו רוצים לסגור את הפערים, ויחיו.

דוד אמסלם: למה הם לא משלמים - - - ארנונה.

נחמן שי: קרוב לשני מיליון ערבים, אזרחים ערבים, חלקם תושבי ירושלים.

דוד אמסלם: בחלק גדול מהערים, דרך אגב, לא גובים ארנונה.

דוד אמסלם: בעומק הגבייה - - - על הנחות.

נחמן שי: חלק מהערבים שאנחנו מדברים עליהם הם תושבי ירושלים שמעמדם הוא בעייתי בפני עצמו מבחינה פוליטית, וצריך גם על זה לחשוב – מה קרה ל-400,000 איש שאין להם אפילו מעמד של אזרחים, הם תושבים.

נחמן שי: בוא נגיע, נגיע.

דוד אמסלם: דרך אגב, שקל לא נתתם להם עכשיו מה-53.

דוד אמסלם: מבחינת מנסור עבאס, הם ערבים סוג ב'.

התפוצות: יש מיליון וחצי אזרחים ערבים.

דוד אמסלם: לא, אני רק אומר לך, שהערבים במזרח ירושלים, מבחינת מנסור עבאס, הם סוג ב'.

נחמן שי: מי שנוסע לבקר במה שקרוי כפרים – ולפעמים זה בסדר גודל של עיר – אני הייתי בכפר קאסם ביום שישי באזכרה.

נחמן שי: אני הייתי באזכרה יחד עם עוד שרים.

נחמן שי: אני לא יכול להגיד שאני שמח, כי זה היה אירוע מאוד עצוב.

נחמן שי: מאוד עצוב.

נחמן שי: אני מקווה שזה פתח לתקן את מה שקרה לפני 65 שנה, שבשום אופן לא היה צריך לקרות, אבל קרה.

נחמן שי: אני גם בעד הכרה, שמדינת ישראל תכיר באירוע הזה.

נחמן שי: אני קראתי לזה טבח.

אורלי לוי אבקסיס: אולי תזכירו לי איזו ממשלה זאת, לפני 65 שנה?

דוד אמסלם: אנשים עמדו למשפט, אנשים נכנסו לבתי סוהר, מה השאלה בכלל?

נחמן שי: כבר עברו 65 שנה, אפשר לסלוח.

נחמן שי: עמד שם נשיא המדינה ואמר: אני מבקש סליחה, ולא קרה כלום, לא נפלו אבנים – לא נפלו אבנים, ועמדו לפנינו הילדים, הנכדים, הצאצאים של האנשים שנהרגו באותו יום.

דוד אמסלם: את טבח הל"ה לא שמעתי אף אחד מגנה.

דוד אמסלם: לא שמעתי את מנסור עבאס מגנה את טבח הל"ה.

התפוצות: אנחנו נוסעים הרבה לכפרים, נוסעים, רואים ואומרים: לעזאזל, זה בתוך מדינת ישראל.

התפוצות: במקביל, כש-30 המיליארד האלה, עם התוספת שעכשיו אנחנו מקדישים גם לביטחון בחברה הערבית, עוד 2.5 – זה פגע, זה פצע בחברה הישראלית בכלל - -

אורלי לוי אבקסיס: וכמה ההטבה שאתם נותנים לקיבוצים?

אורלי לוי אבקסיס: מיליארדים, נכון?

התפוצות: - - אני חושב שזה מוצדק מאוד, ואני מאוד מקווה שנצליח להוריד את רמת האלימות.

התפוצות: חברי יודע כמה אנחנו דיברנו על זה בעבר, וראש הממשלה עצמו – אתה זוכר?

התפוצות: הוא בא לישיבה ואמר: לעשות, לעשות.

התפוצות: ועובדה שהכול התפרץ לנו עכשיו, בין היתר בגלל הפערים.

התפוצות: אז אנחנו נתקן את זה.

התפוצות: אנחנו צריכים את הזמן בשביל זה, ובגלל זה התקציב יעבור.

התפוצות: בגלל זה אנחנו נמשיך עוד הרבה זמן בדרך שלנו.

התפוצות: נקודה ראשונה.

אורלי לוי אבקסיס: אחרי כל מה ששילמתם, אין שום סיבה לפרק.

נחמן שי: נקודה שנייה – לגבי הרפורמים.

נחמן שי: אני אומר לכם, ידידי הטוב חבר הכנסת דוד אמסלם וחברי חבר הכנסת דוד ביטן - -

אורלי לוי אבקסיס: הצ'קים האלה לא יוצאים מהחשבון הפרטי שלכם.

אורלי לוי אבקסיס: אתם נותנים - - -

נחמן שי: - - ביחד היינו בסיור חשוב בקהילות היהודיות בארצות הברית - -

אורלי לוי אבקסיס: אתם מורידים מהמשפחות מרובות הילדים, אתם מורידים מהפריפריה, אתם מורידים מעיירות הפיתוח.

נחמן שי: - - ולמדנו על הקהילה היהודית בארצות הברית.

אורלי לוי אבקסיס: אתם מורידים מהעסקים הקטנים והבינוניים, אתם נותנים הטבות לקיבוצים, אתם סוגרים את מרכזי הערים בעיירות הפיתוח.

אחמד טיבי: תודה.

נחמן שי: הבעיה היא קשה.

נחמן שי: הבעיה היא - - -

אחמד טיבי: תודה רבה, חברת הכנסת לוי.

אורלי לוי אבקסיס: אתם פשוט עושים מה שבא לכם, כי הצ'קים לא מהחשבון הפרטי שלכם.

אחמד טיבי: תודה רבה, תודה רבה.

אחמד טיבי: חלאס - - -

נחמן שי: - - - ולא אורתודוקסי.

נחמן שי: אני יהודי.

אורלי לוי אבקסיס: בוא, בוא, ועיירות הפיתוח?

אורלי לוי אבקסיס: הרכבת לאילת נפסקה אחרי שהוציאו עליה מאות מיליוני שקלים.

אחמד טיבי: אורלי, להירגע.

אורלי לוי אבקסיס: הם מציגים, הם מציגים - -

נחמן שי: אני רוצה שהעם היהודי ישרוד.

אורלי לוי אבקסיס: אתה חושב שהתקציב חברתי, אדוני היושב-ראש?

אורלי לוי אבקסיס: אני שמעתי מה אתה אומר על התקציב הזה.

אחמד טיבי: תני לו להמשיך ולסיים.

נחמן שי: לכן חשוב לי שגם הרפורמים וגם הקונסרבטיבים, תהיה להם פינה ליד הכותל.

נחמן שי: אתה יודע, רוב הזמן היא ריקה.

נחמן שי: הייתי שם.

דוד ביטן: - - -

נחמן שי: אני אומר, אנחנו לא בחרנו אף זרם.

דוד אמסלם: מה אמרתי להם שם?

התפוצות: אני אומר לכם שביטחון מדינת ישראל, שהוא יקר לכל האנשים שיושבים בבית הזה, תלוי, בין היתר, בזיקה ובקשר בינינו לבין הקהילה היהודית בארצות הברית.

דוד אמסלם: איך זה קשור לכותל?

נחמן שי: אתם הייתם איתי שם ואתם ראיתם - - -

דוד אמסלם: איך זה קשור לכותל?

נחמן שי: לא, בגלל שאתה דיברת בהם סרה - -

דוד אמסלם: ודאי.

נחמן שי: - - ואתה פגעת בהם.

דוד אמסלם: במה?

נחמן שי: ביהודים הרפורמים.

דוד אמסלם: אתה מערער על העובדות שאמרתי?

נחמן שי: לא.

נחמן שי: זכותם לבוא אל הכותל ולהתפלל שם בדרכם.

נחמן שי: אני נגד אלימות, ואני נגד מפגנים, ואני לא צריך הצגות.

דוד אמסלם: איזו שאלה?

דוד אמסלם: אני אמרתי להם לא לבוא לכותל?

נחמן שי: אני רוצה שכל יהודי – תושב ישראל או מי שמתגורר בחו"ל, יהודי, יהודייה – יבואו לכותל, יקבלו את הפינה שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: ברור, איזה מין שאלה זאת?

נחמן שי: אני נלחם בציפורניים לשמור על העם היהודי.

אורלי לוי אבקסיס: אבל ביטחון ישראל זה גם להכריז על עמותות תומכות טרור.

נחמן שי: אני גם אגיד לך, הם ציונים.

נחמן שי: הם ציונים והם רוצים בטובת מדינת ישראל.

דוד אמסלם: מה הקשר?

נחמן שי: כי אמרת שהם לא ציונים.

דוד אמסלם: דרך אגב, הם התנגדו להקמת מדינת ישראל.

דוד אמסלם: מה, אתה מערער על זה עכשיו?

נחמן שי: במשרד שלי יוקם עכשיו אגף ליהדות מתחדשת - -

דוד אמסלם: זאת הטרגדיה שלנו.

נחמן שי: - - ואנחנו נשקיע גם בזרמים – גם ברפורמים וגם בקונסרבטיבים.

דוד אמסלם: אתם רוצים לעקור את היהדות ממדינת ישראל.

דוד אמסלם: דרך אגב, אם אתה לא רפורמי, לא קונסרבטיבי ולא אורתודוקסי ואתה - - -

נחמן שי: היהדות האורתודוקסית מקבלת משאבים ניכרים ממדינת ישראל.

דוד אמסלם: אתה אמרת – אני לא רפורמי, לא אורתודוקסי ולא קונסרבטיבי - -

נחמן שי: לא מזדהה.

נחמן שי: אני לא מזדהה עם אף זרם.

דוד אמסלם: - - אני יהודי.

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אז מה אתה?

דוד אמסלם: איזה יהודי אתה?

דוד אמסלם: המצאת עוד משהו?

נחמן שי: אני יהודי, אני לא מזדהה עם אף זרם.

דוד אמסלם: אז מה אתה?

נחמן שי: יהודי, אני לא מזדהה עם אף זרם.

דוד אמסלם: יהודי?

דוד אמסלם: אבל - - -

נחמן שי: אני לא צריך להזדהות, אני מזדהה עם העם היהודי.

דוד אמסלם: סבא שלך היה יהודי דתי?

נחמן שי: האוהל גדול, והוא יכול להכיל את כולם.

דוד אמסלם: שאלתי אם סבא שלך היה יהודי.

דוד אמסלם: סבא רבא שלך היה יהודי, עם זקן?

דוד אמסלם: דתי?

נחמן שי: סבא?

נחמן שי: כן.

נחמן שי: סבא אליהו, זיכרונו לברכה – כן.

דוד אמסלם: יפה.

דוד אמסלם: זאת אומרת, השורשים של כולנו באורתודוקסיה.

נחמן שי: בהחלט.

נחמן שי: בהחלט.

נחמן שי: היהדות עברה - - -

דוד אמסלם: אז מה המחלוקת פה?

נחמן שי: היהדות עברה – אתה ואני ביחד רוצים את טובת העם היהודי.

דוד אמסלם: אז מה המחלוקת פה?

דוד אמסלם: רפורמה עושים במפעל שימורים.

דוד אמסלם: לא עושים רפורמה בדת, במפעל שימורים.

נחמן שי: לא.

נחמן שי: אפשר להיות יהודי בדרך אחרת.

דוד אמסלם: איך?

נחמן שי: אז תבוא ותלמד יחד איתי.

נחמן שי: אנחנו הלכנו עם חבר הכנסת ביטן.

דוד אמסלם: זה אתם מספרים.

נחמן שי: אז אני אספר סוד בכנסת, אני מקווה שאני לא אפגע בחבר הכנסת ביטן.

נחמן שי: הלכנו ביחד וראינו – נכנסנו לבית כנסת קונסרבטיבי.

נחמן שי: והייתה שם תפילה, בדרכם, ולא קרה כלום.

נחמן שי: וזה טוב לכבד כל מי שרוצה להזדהות עם העם היהודי לטובת, בין היתר, מדינת ישראל.

דוד אמסלם: בגלל זה הם מתבוללים, הם מתבוללים.

דוד אמסלם: הם טוענים ש-60% מתבוללים.

דוד אמסלם: מה נראה לך, בגלל הכותל?

נחמן שי: ולכן אני לא רוצה עוד להמשיך.

נחמן שי: אני רק מבקש במחילה, הביטויים שנקטת כלפי ראש ממשלת ישראל הם לא ראויים.

נחמן שי: הוא ראש ממשלת ישראל, הוא נבחר בדרך דמוקרטית, הוא ממלא את תפקידו.

נחמן שי: לא ראוי.

דוד אמסלם: הצחקת אותי.

נחמן שי: והאחרון – היועץ המשפטי לממשלה.

נחמן שי: אני מצטרף אליך, אדוני היושב-ראש, היועץ המשפטי לממשלה - -

אופיר כץ: אתה יודע באיזה ביטויים השתמשו נגד נתניהו כשהיה ראש ממשלה?

דוד אמסלם: ראית את הסרט "מתחת לאף"?

דוד אמסלם: ראית את הסרט "מתחת לאף"?

נחמן שי: - - שאתה כמוני יודע בין היתר מאין הוא בא ומה השורשים המשפחתיים שלו, והוא עושה את תפקידו.

נחמן שי: זה מה שהחוק במדינת ישראל מחייב אותו לעשות וכך הוא קיבל את החלטותיו.

דוד אמסלם: אתה ראית את הסרט "מתחת לאף"?

נחמן שי: גם בימים הכי קשים, כשאנחנו מתווכחים וכשאנחנו חלוקים – תמיד לכבד אחד את האחר.

נחמן שי: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה, מכובדי השר.

דוד אמסלם: אתה ראית את הסרט "מתחת לאף"?

דוד אמסלם: ראינו אותו כשהיינו ילדים.

דוד אמסלם: זה מה שנקרא אייקון ישראלי.

דוד אמסלם: אתה שומע, נחמן?

דוד אמסלם: איך אמר לו?

דוד אמסלם: אני סמי בן טובים דפקתי הקופה.

דוד אמסלם: הוא אומר לו: רק אתה.

דוד אמסלם: הוא אומר לו: לא, גם אתה, החבר שלי ציון.

דוד אמסלם: אותו הדבר.

דוד אמסלם: אתה בנט דפקת הקופה, לא רק אתה, גם אילת שקד איתך בשותף.

דוד ביטן: לא שותף איתך.

דוד ביטן: לא שותף.

דוד אמסלם: אתה הבנת?

דוד אמסלם: מה לבד? לא, מה פתאום.

דוד אמסלם: עם חבר שלי ציון.

קריאה: הרצל.

דוד אמסלם: הרצל, סליחה.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, ראיתי שנלחצת שאני עולה שוב, אז אני ארגיע אותך עם טריוויה עכשיו.

אחמד טיבי: סיכום מראש – אין שאלות, אין גימ"לים.

קריאה: עוד פעם?

אופיר כץ: לא, לא, אמרתי – הוא נלחץ כשהוא ראה אותי עולה עוד פעם, אמרתי לו – אין טריוויה, זהו.

אופיר כץ: אדוני השר, אני רק ניסיתי להגיד לך ממקום מושבי כשדיברת על ההתבטאויות כלפי ראש הממשלה: כשנתניהו היה ראש ממשלה הופנו כלפיו התבטאויות הרבה יותר חמורות, הרבה יותר ארסיות, ובאותה תקופה - - -

נחמן שי: מה אתה עושה השוואה?

אופיר כץ: לא, אני כן עושה את ההשוואה, אני אגיד לך למה.

קריאה: לכבד את ראש ממשלת ישראל באשר הוא.

קריאה: זה הכול.

אופיר כץ: אני אגיד לך למה, כי כשהימין בשלטון ומדברים אליו ככה, אז זה עובר.

אופיר כץ: לא מתייחסים לזה, לא מדברים על זה, לא מפרסמים את זה.

אופיר כץ: כשיש איזושהי אמירה מהימין כלפי השמאל אז כל המדינה צריכה לרעוד.

אופיר כץ: הלוואי שזה היה סימטרי, והיו מגנים את זה כמו שגינו את ההתקפות על נתניהו כשהוא היה ראש ממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: - - -

אופיר כץ: התקציב – טוב, אז כמי שבאמת נכח במשך - - -

אחמד טיבי: זה צחוק שמחייב קריאה לסדר.

אופיר כץ: כמי שנכח שעות, באמת שעות רבות בוועדת הכספים בחוקי ההסדרים שהגיעו לוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: טיבי, אם אתה היית רואה גם אתה היית צוחק.

אחמד טיבי: נכון, לכן לא קראתי אותך לסדר.

אחמד טיבי: אמרתי שזה מחייב.

אורלי לוי אבקסיס: יש דברים שהם רפלקס מותנה.

אחמד טיבי: ביטן ואמסלם ואורלי – אופיר כץ מהליכוד מדבר.

אופיר כץ: יש אצלנו בעיה, בעיה חיובית בליכוד.

אופיר כץ: אנחנו, הצעירים, רק אתה יכול להעיר להם.

אופיר כץ: אנחנו הצעירים מכבדים את הדור הוותיק, ויש לנו בעיה להעיר להם.

אחמד טיבי: במיוחד אמסלם.

אופיר כץ: במיוחד אמסלם וביטון, זה נכון.

אחמד טיבי: אני מכיר את הצמד הזה שנים, מאז שההוא היה יושב-ראש, ואחר כך הוא קיבל את המשוכה.

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: עברו אותה.

אופיר כץ: בהצלחה.

אחמד טיבי: דוד ודודי.

אופיר כץ: דוד ודוד.

דוד אמסלם: היינו אוכלים חומוס אצלו, אתה זוכר - - - רק שהוא הכניס את זנדברג לא הבנתי איך.

דוד אמסלם: שאלתי אותו - - -

אורלי לוי אבקסיס: הם רעבים.

אורלי לוי אבקסיס: הם - - -

אחמד טיבי: בבקשה, חבר'ה, תנו לו לדבר.

אחמד טיבי: מסכן, נשארו לו רק 27 דקות.

אופיר כץ: חוק ההסדרים.

אופיר כץ: אז רוב החוקים הגיעו לוועדה שאני חבר בה, ועדת הכספים.

אופיר כץ: באמת, ישבנו שם שעות.

אופיר כץ: ובכל חוק שהגיע אני חזרתי ופתחתי, כשהייתה לי זכות הדיבור, שהחוקים הללו הם חוקים כבדים מדי, חוקים משמעותיים.

אופיר כץ: ברגע שהם עוברים על כל אזרח ואזרחית במדינת ישראל, חוקים שלא סביר היה להעביר אותם במתכונת כזאת חפוזה בחוק ההסדרים.

אופיר כץ: אלו חוקים שהיו צריכים להגיע במתכונת, במסלול הרגיל, הנכון, לשבת כמו שצריך, לתת לזה הרבה יותר תשומת לב, הרבה יותר שעות, לשמוע הרבה יותר גורמים.

אופיר כץ: וגם היועצת המשפטית של הכנסת חזרה ואמרה על אותם חוקים כבדים וגדולים שאני מדבר עליהם שהם לא היו צריכים לבוא בחוק ההסדרים אלא היו צריכים לבוא במסלול הרגיל, במסלול הנכון, והיה צריך לאפשר לערוך בהם דיון נכון ומעמיק כיאה לחוקים בסדר גודל כזה.

אופיר כץ: ואני בטוח שהחוקים האלה יחזרו כי אנחנו, את המחיר של המהירות שבה עשו את החוקים האלה אנחנו נשלם, אנחנו נגלה את הטעויות בהמשך.

אופיר כץ: מי שישלם על הטעויות האלה בדרך שבה עברו החוקים הללו זה האזרחים.

אופיר כץ: אנחנו נרגיש את זה, ואין לי ספק בכלל שאנחנו אלה שבסוף נצטרך לתקן אותם, את אותן טעויות שנעשו בדרך לפה.

אופיר כץ: חוקים שמדברים על – חבר הכנסת אמסלם דיבר על האג"ח, שדרך אגב – מונח שאתה קצת מכיר, דרך אגב – אתה יודע, הכסף שקיים שם, שעכשיו כאילו המדינה צריכה להפריש ולשים שם את הכסף, לשמור שיהיה תמיד 5% – לכסף הזה אין לנו הגנה.

אופיר כץ: על הכסף של החיסכון אין לנו הגנה.

אופיר כץ: זאת אומרת, אם מחר יש פה איזה מקרה חירום במדינה, חלילה, כן?

אופיר כץ: אין לנו הגנה על הכסף הזה והממשלה יכולה פשוט להשתמש בכסף הזה למטרות - - -

דוד אמסלם: זה תמיד.

דוד אמסלם: המדינה יכולה להלאים לך מחר את הבית.

דוד אמסלם: אבל בגדול – המדינה זה המדינה.

דוד אמסלם: למה היא לוקחת ממך הלוואה, כמו שהיה למשל במשבר הגדול של הבנקים בשנות השמונים - - -

אופיר כץ: לפני כן היא לא הייתה יכולה לעשות את זה, אם זה היה שוכב אצל חברות הביטוח.

אופיר כץ: עכשיו הם כן יכולים לעשות את זה.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: ברגע שאתה קונה אג"ח ממשלתיות – הרי הם רוכשים אג"ח, וזה מממן את המדינה.

דוד אמסלם: המדינה מחליטה לגייס הון – מאיפה?

דוד אמסלם: מחוץ לארץ, כל מיני מקומות, כולל מדינת ישראל.

אופיר כץ: הכסף ששומר על ה-5%, שלא יהיה פחות – הוא עכשיו נמצא באיזושהי קרן שהממשלה יכולה מתי שהיא רוצה להשתמש בכסף הזה.

דוד אמסלם: מדינה יכולה.

דוד אמסלם: אתה יודע, זה כמו הפנסיות התקציביות.

דוד אמסלם: המדינה לא הפרישה.

דוד אמסלם: אמרה לך: כשתצא לפנסיה אני אתן לך, אני מספיק עשירה.

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: כמו שהצבא לא עושה ביטוח לכלי הרכב.

דוד אמסלם: הוא לא צריך.

אופיר כץ: תקשיב, אנחנו רצינו לעשות סעיף הגנה על הכסף הזה שאם המדינה רוצה להשתמש בו, שיהיה רוב מיוחד של חברי הכנסת.

אופיר כץ: כל חברי הוועדה, קואליציה ואופוזיציה, הסכימו עם הרעיון הזה.

אופיר כץ: ובסוף הייעוץ המשפטי לא כל כך נתן לנו לעשות את זה.

דוד אמסלם: מי, אסי מסי?

דוד אמסלם: אסי מסי הדגול?

אופיר כץ: כן.

דוד אמסלם: שנסע לכפר קאסם?

אופיר כץ: זה דבר שהוא לא מקובל, שלא עושים אותו.

דוד אמסלם: שנסע לכפר קאסם אצל מועצת השורא?

דוד אמסלם: האמת היא שהוא צודק במובן זה שזה מדינה.

דוד אמסלם: בסוף המדינה זה אנחנו, ולכן בסוף אם היא נוגעת במשהו בסוף היא גם תחזיר את זה.

אופיר כץ: אני חושב שזה מאוד מסוכן, התהליך הזה, והכסף שישכב - - -

אורלי לוי אבקסיס: זה הרציונל שעומד כביכול, מאחורי העניין של הביטוח הלאומי, והכספים של הביטוח הלאומי, שהמדינה חייבת לביטוח הלאומי.

אורלי לוי אבקסיס: מדובר במיליארדים, אבל הם אומרים: בסוף תקופה המדינה תחזיר את זה לחוסכים, או לאזרחים.

אורלי לוי אבקסיס: אין הגנה.

דוד אמסלם: בדיוק.

דוד אמסלם: זה סיפור.

דוד אמסלם: זה הר של כסף.

דוד אמסלם: אבל לא חשוב, בגדול, זה מסכן.

דוד אמסלם: זה מכניס חוסר יציבות בשוק ההון, בעיקר בכל הנושא של הפנסיות.

דוד ביטן: - - -

דוד אמסלם: שהם רוצים להשקיע חלק סולידי, במה שנקרא insurance של המדינה, ביטוח של המדינה.

דוד ביטן: הם כל הזמן פוגעים בפנסיות והם ימשיכו לפגוע, ימשיכו לפגוע, ואנשים אין להם - -

אופיר כץ: אני מקווה שלא נגיע למצב הזה, שלא נגיע למצב הזה שבאמת ישימו את היד על הכסף הזה.

דוד אמסלם: כלכלן דגול, מר קושניר.

אורלי לוי אבקסיס: שמע, יש פה – חצי מהממשלה הזו נהנית בעצם מפנסיות כפולות: 1.

אורלי לוי אבקסיס: חצי מהם פנסיות של הצבא; 2.

אורלי לוי אבקסיס: הם דאגו בתקציב הזה להעלות לעצמם ולאחרים את הפנסיה של הצבא, ומקבלים את המשכורת של הכנסת.

אחמד טיבי: זה על החשבון שלך.

אורלי לוי אבקסיס: אז לכן, מבחינתם יש עודפים, הם לא מבינים מה קורה פה.

אורלי לוי אבקסיס: והרעיון - - -

אופיר כץ: את יודעת מה?

אופיר כץ: הייתי מקבל את זה אם היו מעלים גם את שכר החיילים.

אופיר כץ: הייתי מקבל.

אורלי לוי אבקסיס: אני לא מקבלת, דרך אגב.

אורלי לוי אבקסיס: לא מקובל.

אופיר כץ: הייתי מקבל את זה אם היו מעלים את שכר החיילים.

אורלי לוי אבקסיס: גם אז זה קצת עקום, אבל אני מסכימה איתך לחלוטין שיש פה איזו לארג'יות על החסכונות הפנסיוניים של האזרחים.

אופיר כץ: סדר עדיפויות מעוות.

דוד ביטן: ברווחים הם פוגעים.

דוד אמסלם: הנה התמונה של השקית שמחר יחלקו לחבר'ה.

דוד אמסלם: נחמן, מחר אתה תאכל פסק זמן ועוד כמה דברים.

דוד אמסלם: הינה השקית.

אורלי לוי אבקסיס: שוקולדים עם עטיפות מיוחדות.

דוד אמסלם: אצלנו בבית הכנסת מחלקים את זה בשמחת תורה.

אורלי לוי אבקסיס: שבת חתן.

אופיר כץ: הוא לא, דוד.

אופיר כץ: הוא לא חבר כנסת.

דוד אמסלם: הינה, הינה, אתם.

נחמן שי: צ'ופרים לילדים.

דוד אמסלם: מחר תקבל את זה.

דוד אמסלם: מחר.

אופיר כץ: הוא לא, דוד.

אופיר כץ: הוא לא חבר כנסת.

דוד אמסלם: אה, אתה לא חבר כנסת.

דוד אמסלם: אכלת אותה.

נחמן שי: התפטרתי.

דוד אמסלם: אני מקווה שיש כזה - - -

אופיר כץ: הפסדת פסק זמן.

אחמד טיבי: מי הנורבגי שלו?

נחמן שי: התפטרתי לטובת נעמה לזימי.

אופיר כץ: מי הנורבגי שלך?

דוד אמסלם: כבוד היושב-ראש - - -

נחמן שי: אני לא נורבגי, אני - - -

אופיר כץ: לא, מי נכנס בנורבגי במקומך?

נחמן שי: התפטר עמר בר לב ונכנסה נעמה לזימי.

אורלי לוי אבקסיס: אז רגע, אתה מצביע?

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: הוא לא חבר כנסת.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא חבר כנסת.

אורלי לוי אבקסיס: אז מי נכנס במקומך בנורבגי?

דוד אמסלם: לא נכנס.

דוד אמסלם: שר יכול להיות לא חבר כנסת.

נחמן שי: אני התפטרתי מהרשימה - -

אורלי לוי אבקסיס: אה, היית אמור להיות נורבגי.

נחמן שי: - - כי אי-אפשר בנורבגי להעביר עוד אחד ועוד אחד.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: אז אתה בעצם יכולת להיות או נורבגי או להתפטר ולעשות את זה.

אופיר כץ: זה מעל הנורבגי.

דוד אמסלם: הרווחתם משני הצדדים – גם קיבלת שר וגם הכנסתם נורבגי.

אופיר כץ: כן, זה מעל הנורבגי.

אופיר כץ: זה אקסטרה.

נחמן שי: חסרו 400 קולות.

נחמן שי: אם אתם הייתם מצביעים, הייתי נכנס לכנסת.

נחמן שי: לא הצבעתם.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שיש לזה זקיפת הכנסה.

דוד אמסלם: בכל אופן, זו הטבה רצינית.

מאיר פרוש: דודו אמסלם, לנחמן שי, לשר נחמן שי היה פתרון.

מאיר פרוש: רצו לתת למפלגת העבודה שר התפוצות.

מאיר פרוש: בנט הבין שלקחת רפורמי ולעשות אותו שר התפוצות זה יהיה יותר מדי - -

דוד אמסלם: קצת יותר מדי.

מאיר פרוש: - - אז הוא אמר:

מאיר פרוש: קריב יהיה יושב-ראש ועדת חוקה, ונביא את נחמן שי – עשה אותו לשר.

מאיר פרוש: הוא כבר לא היה בעניינים, הוא לא היה חבר כנסת.

מאיר פרוש: זה לא נורבגי.

דוד אמסלם: הוא היה באמריקה.

מאיר פרוש: עליו לא בא אף נורבגי.

דוד אמסלם: היית מרצה בארצות הברית.

דוד אמסלם: אתה רואה?

דוד אמסלם: עבדת אצל הרפורמים.

נחמן שי: לא עבדתי בשביל הרפורמים, עבדתי בשביל אוניברסיטת אמורי ואוניברסיטת דיוק בצפון קרוליינה.

דוד אמסלם: אז מה הביא אותך לפה להגן על הרפורמים?

נחמן שי: אני מגן על יהודים באשר הם.

נחמן שי: חברים, תקשיבו לי: יש 15 מיליון יהודים בעולם, וכל יום זה קטן.

דוד אמסלם: אגב, רפורמי – זה לא יהודי, זה לא הקטע אם הוא יהודי או לא - - -

נחמן שי: הרב פרוש יודע - - -

דוד אמסלם: הרפורמי, תבין טוב, הוא יהודי לכל דבר ועניין.

נחמן שי: גם אם הם לא יהודים בדרככם, הם עדיין יהודים, ואנחנו נשמור עליהם.

דוד אמסלם: אם אתה יהודי רפורמי, אתה יהודי כמו כל היהודים, אין שאלה כזאת.

אופיר כץ: אדוני היושב-ראש, נראה לי שאני צריך את עזרתך.

דוד אמסלם: רק אנחנו חושבים שאנחנו לא מוכנים לאמץ איזושהי דת שלא הייתה קיימת.

דוד אמסלם: הם ממציאים משהו שלא היה קיים.

אחמד טיבי: דודי, רחמנות על חבר הכנסת כץ.

אחמד טיבי: רחמנות.

אורלי לוי אבקסיס: לא נעים לי להגיד – הוא כזה מנומס, אופיר.

אורלי לוי אבקסיס: הוא מחכה שנסיים.

אחמד טיבי: האיש ח"כ מתמיד מהסיעה שלך.

מאיר פרוש: היושב-ראש טיבי, דודו מרחם על אופיר כץ.

אחמד טיבי: תודה רבה.

מאיר פרוש: אנחנו - - - בזמן.

אופיר כץ: בדיונים האלה, גם על החוק, ישבו שם החברות, רשות שוק ההון, בנק ישראל, ואמרו – אומנם בצורה ברורה, אבל זיהית שם איזשהו חשש מאנשי האוצר – שקשה להעביר את החוק הזה, שהם לא מוכנים מבחינת לוחות זמנים, שלא ישבו עליו מספיק.

אופיר כץ: אתה יודע, הגופים הכי משמעותיים, שצריכים, לפני שבאים לוועדת הכנסת – בכלל זה צריך להיות אחרי שהם בישלו את זה יחד איתם ובנו את זה בהסכמה שלהם – הם באו, אתה רואה שהם פחות או יותר לא ידעו על מה מדובר, לא הסכימו איתם, אבל הם קיבלו הנחיה להעביר את זה, והעבירו את זה, וככה זה ייראה בסוף.

אופיר כץ: ככה זה ייראה בסוף.

דוד אמסלם: לכן אני אומר, זה מנדלבלוף הבעיה.

דוד אמסלם: כשהעברנו את חוק דירה שלישית הוא לא הסכים, בגלל שדנו בזה כמעט שמונה שעות.

דוד אמסלם: זה מה שהיה לנו בבג"ץ.

דוד אמסלם: החוק הזה עובר ככה, בשניות, שנייה ורבע, אתה מבין?

דוד אמסלם: בשביל זה, אם היה יועץ משפטי הגון, הוא היה עוצר, היה אומר לממשלה: זה לא.

אופיר כץ: כולם אמרו שזה לא מוכן, כולם, כל גורם שהוזמן, גם גופים שכפופים לאוצר אמרו את זה.

אופיר כץ: מה שכן, בדיונים הראשונים היה דווקא - - -

דוד אמסלם: אצלם הוא יועץ, אצלנו הוא היה מנחה.

אופיר כץ: איפה הוא באמת?

דוד אמסלם: הוא נסגר במקרר, הוא אוכל ארטיקים.

אופיר כץ: הם הראו שקפים מה קרה במדינת ישראל בעשר השנים האחרונות, ושר האוצר ליברמן היה בדיון.

אופיר כץ: ואתה יודע מה, זה היה רגע – בדרך כלל נלחמנו ורבנו שם בשביל האזרחים על כל העלאות המיסים, ומראים לך שקפים, מה קרה למדינת ישראל בעשר השנים האחרונות.

אופיר כץ: כל מדד שהם הסבירו לנו: אתם רואים את הגרף ככה בעשר השנים האחרונות.

אורלי לוי אבקסיס: עולה.

אופיר כץ: הכול בעלייה, הכול עולה, אם זה השפל באבטלה – שהגענו, כמובן, לפני הקורונה – התוצר לנפש.

אופיר כץ: אתה רואה את איווט יושב שם, וזה היה באמת רגע מהנה, וזה לא קרה סתם.

דוד אמסלם: מזיע.

אופיר כץ: זה לא קרה סתם.

אורלי לוי אבקסיס: הכי מצחיק הוא שהם זוקפים לזכותם את הצמיחה הכלכלית ואת דירוג האשראי.

אורלי לוי אבקסיס: הזוי.

אורלי לוי אבקסיס: עוד לא העברתם תקציב, עוד לא עשיתם כלום.

אופיר כץ: זה קרה בזכות בן אדם אחד, הכלכלן הכי טוב שהיה אי-פעם במדינת ישראל, וקוראים לו בנימין נתניהו.

אופיר כץ: הגרפים האלה שהראו לנו את העלייה ואת המצב שהיום מדינת ישראל נמצאת בו – זה בזכות בנימין נתניהו.

אופיר כץ: את זה אף אחד לא יוכל לקחת לו.

דוד אמסלם: אתה מודה, נחמן, או לא?

נחמן שי: לא הקשבתי למשפט האחרון, אבל אני אמרתי כבר - -

דוד אמסלם: אם אתה מודה בזה.

נחמן שי: - - אני לא פוסל באופן אוטומטי כל מה שהיה.

נחמן שי: למשל, המהלכים כלפי איחוד האמירויות ומדינות ערביות נוספות היו מהלכים מבורכים, והאשראי הולך לנתניהו.

נחמן שי: אני מקבל את זה.

דוד אמסלם: למה החליפי לא הצביע?

נחמן שי: מה?

דוד אמסלם: למה הרזרבי לא הצביע?

נחמן שי: עזוב אותי, אני לא עכשיו - - - כל אחד.

נחמן שי: אתה שואל אותי לניתוח שלי – המהלכים האלה של ראש הממשלה לשעבר היו נכונים.

דוד אמסלם: ושהמצב הכלכלי במדינת ישראל היה - - -

נחמן שי: אני מצטער שהם נעצרו.

אופיר כץ: אנשי האוצר הראו לנו מה קרה בעשר השנים האחרונות, השר, והראו צמיחה; בכל מדד שלא לקחו הראו צמיחה.

נחמן שי: הצמיחה הכלכלית היא יוצאת דופן.

אופיר כץ: נכון, וזה לא קרה סתם.

נחמן שי: זה בא עכשיו, עכשיו.

אוריאל בוסו: לא לא, למרות שלא עבר תקציב, דירוג האשראי נשאר.

אופיר כץ: לא, הוא אומר שהצמיחה בעשר השנים האחרונות זה בזכות חמשת החודשים האחרונים.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב, אופיר, הרי למה - - -

דוד אמסלם: לא עבר תקציב ולא עברה שום רפורמה.

אורלי לוי אבקסיס: - - - בדיוק, בדיוק.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו, מה הם עשו?

אורלי לוי אבקסיס: מאיפה כל הכסף הזה?

אורלי לוי אבקסיס: מאיפה כל - - - מההישגים של הממשלות הקודמות.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו האבסורד הוא – מה הפחד הכי גדול שלהם?

אורלי לוי אבקסיס: שלא יישארו להם סרטים לגזור.

אורלי לוי אבקסיס: הרי יואל רזבוזוב רוצה לבטל את הפרויקט של התיירות בבית שאן, בגלל שהזמינו את מי שיזמו את הפרויקט הזה לגזור את הסרט.

אורלי לוי אבקסיס: עכשיו מה שעובר להם בראש: רגע, שנייה, אם החבר'ה האלה יתחילו להזמין את מי שיזם באמת לגזור סרטים, מה נעשה?

אורלי לוי אבקסיס: הסכמי אברהם – ראית את יאיר לפיד.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו לא היה פה במליאה להצביע בעד.

אורלי לוי אבקסיס: הוא צחק על ההסכמים האלה, לא הצביע בעד הסכמי אברהם.

אורלי לוי אבקסיס: היום הם הולכים, רודפים - - - במטוס: תקבלו אותנו, שתהיה לנו תמונה.

אופיר כץ: אורלי, זה יותר אבסורד.

אופיר כץ: אני אסביר לך מה היה עם יאיר לפיד.

אופיר כץ: אני הראשון שראה את זה.

אופיר כץ: ישבנו שם וראיתי אותו.

אופיר כץ: הוא בא באותו יום, הוא נאם פה נגד והוא לא נשאר להצביע.

אופיר כץ: הוא היה פה, זה לא שהוא לא היה פה.

אופיר כץ: היה פה, דיבר נגד וברח.

דוד אמסלם: לדובנוב.

דוד אמסלם: הקפה בדובנוב, השש-בש בדובנוב.

אופיר כץ: נתניהו, בהסכם עם ירדן – תקראו את ההסכם עם ירדן, את הנאום של נתניהו, שהיה ראש אופוזיציה בהסכם עם ירדן, ותראו איך הוא משבח, איך הוא מפרגן לממשלה על הסכם שלום.

אורלי לוי אבקסיס: נכון.

אורלי לוי אבקסיס: זה אינטרס של כל הציבור.

אורלי לוי אבקסיס: אבל הם, עם הצביעות שלהם, טורפים את ההסכמים ואחר כך רוצים ללכת לגזור את הסרטים.

אופיר כץ: טסים, רכבת אווירית לשם אחר כך.

אורלי לוי אבקסיס: תשמע לי, זה פשוט הזוי.

דוד אמסלם: הוא מיהר לדובנוב לטורניר השש-בש.

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: באותו דיון שהיה שר האוצר – גם זה באמת היה משהו יפה – יושב ליברמן ואומר:

אופיר כץ: התקציב הזה הוא תקציב חברתי - -

אורלי לוי אבקסיס: הכי חברתי מאז קום המדינה.

אופיר כץ: הכי חברתי, ואין בו העלאות מיסים.

אופיר כץ: ככה הוא אמר.

אופיר כץ: הוא סיים ואז הוא נתן את זכות הדיבור לאנשי האוצר, ואז הם התחילו להראות לנו שקפים מה הולך להיות בתקציב.

אופיר כץ: אחרי שהוא אמר שאין העלאות מיסים, אנחנו רואים: מס על שתייה ממותקת; מס על חד-פעמי; מס על גודש.

אופיר כץ: דודי, שנייה אחרי שהוא אמר שאין העלאות מיסים, אנשי האוצר מראים לנו בשקפים את המיסים שהולכים לעלות.

אורלי לוי אבקסיס: היית צריך לשאול אותו אם הוא קרא את התקציב.

אופיר כץ: כאילו כבר אין בושה לשקר על משהו שהוא באותה שנייה, שהאנשים שלך מוכיחים שאתה משקר.

דוד אמסלם: אתה אומר, הם היו צריכים לבקש איזו התייעצות סיעתית.

אופיר כץ: ממש, היו צריכים לתאם.

דוד אמסלם: שנשכח בין השקף הראשון לשני.

אורלי לוי אבקסיס: היו צריכים לעשות הפסקה, הפסקה מתודית.

דוד אמסלם: התייעצות סיעתית, חמש דקות.

אופיר כץ: מס גודש – כמה דיברנו עליו, כמה נלחמנו עליו בוועדת הכספים.

אופיר כץ: עמדה פה שרת התחבורה, ושאלתי אותה בשאילתה: האם זו יוזמה שלך?

אופיר כץ: היא התנערה מהחוק הזה.

אופיר כץ: שרת התחבורה התנערה מהחוק הזה והסבירה שבעצם האוצר החזיק אותה בגרון, אמר לה: הלו, אם לא תיתני לנו את מס הגודש, אם אנחנו לא נעשה את זה, לא תקבלי את תוכנית החומש.

אופיר כץ: ככה זה היה.

אופיר כץ: זה הסגנון, הרי.

אופיר כץ: זה הסגנון, וכך בא מס הגודש.

אורלי לוי אבקסיס: יאללה, אני לא קונה את זה.

אורלי לוי אבקסיס: תקשיב לי טוב: אף פקיד אוצר לא החזיק אקדח שלוף עם כדור בקנה ואיים על איזה פוליטיקאי.

אורלי לוי אבקסיס: מה זאת אומרת "תפסו אותה"?

אורלי לוי אבקסיס: בלעדיה אין ממשלה.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה ההצגות האלה?

אורלי לוי אבקסיס: התאים לה מס הגודש.

אורלי לוי אבקסיס: היא רוצה להסתובב, היא ובעלה, בג'יפ שלה בתל אביב, בלי שיהיו שם פקקים של תושבים זרים, עיריות פיתוח, חס וחלילה.

אורלי לוי אבקסיס: רוצים להיכנס לתל אביב – שישלמו.

אורלי לוי אבקסיס: זו הצביעות שחוגגת.

אורלי לוי אבקסיס: אם היא הייתה רוצה, היא הייתה מונעת את מס הגודש הזה.

אורלי לוי אבקסיס: הם מאמינים במס גודש.

אופיר כץ: כשאני רואה את המהלכים, אורלי - - -

אורלי לוי אבקסיס: ולמה היא הפסיקה את הרכבת לאילת?

אורלי לוי אבקסיס: למה היא ביטלה את הרכבת לאילת?

אורלי לוי אבקסיס: גם איימו עליה עם אקדח, הפקידים?

אופיר כץ: כשאני רואה את המהלכים של איווט ליברמן, איך הוא אוהב לדרוס אוכלוסיות במדינת ישראל - -

אורלי לוי אבקסיס: יאללה, הביאו להם פיצה, הם אכלו אותה - - -

אופיר כץ: - - אוהב לדרוס והוא נהנה מזה, הוא נהנה - -

אורלי לוי אבקסיס: מי שקראו לו קודם "מושחת", היום קוראים לו "המבוגר האחראי".

אופיר כץ: - - הוא נהנה לדרוס, הוא נהנה להשפיל, הוא נהנה מזה.

אופיר כץ: זה שהוא פוגע במישהו אחר – הוא נהנה מזה.

אורלי לוי אבקסיס: אופיר, הדבר שמרב מיכאלי הייתה חוזרת עליו כל מפגש שהיה לנו ever, מהיום שנכנסתי לפוליטיקה, גם כשהיינו עושים את זה מחוץ למליאה – אני מדברת אתך שנים אחורנית: איך את עם המושחת הזה?

אורלי לוי אבקסיס: איך את עם המושחת הזה?

אורלי לוי אבקסיס: היום הם קוראים לו "המבוגר האחראי".

אורלי לוי אבקסיס: זו הצביעות של השמאל.

אורלי לוי אבקסיס: זו הצביעות של הממשלה הזו.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא הדברים שאני אמרתי, זה הדברים שהם אמרו, והיום הם סוגדים לו.

אורלי לוי אבקסיס: כמו שהם היום מתנהגים בצורה מאוד מאוד עדינה ומאוד מקבלת ומלטפת כשמתגלה שיש פגיעות מיניות בחבר'ה שלהם.

אורלי לוי אבקסיס: אתה רואה את הצביעות הזו.

אורלי לוי אבקסיס: אני קראתי טוקבק אחד שאומר על התחקיר על גל אוחובסקי, שהיא אמרה: אני שמחה שהוא בחר להתנצל.

אורלי לוי אבקסיס: אז אחד מהטוקבקים אמר לה, או אחת מהתגובות – אני לא זוכרת, שלחו לי את זה, זה היה גאוני: כנסי למדיטציה, תעצמי את העיניים ועכשיו תדמייני שמדובר ברב גדול.

אורלי לוי אבקסיס: בבקשה, זה יחזור לך.

אורלי לוי אבקסיס: יותר מזה?

אורלי לוי אבקסיס: אם היה מדובר על אוכלוסיות מסוימות, היא הייתה יוצאת עם לפידים.

אורלי לוי אבקסיס: היום הם מכשירים את האירועים האלה.

אורלי לוי אבקסיס: צביעות.

אחמד טיבי: תודה רבה, חברת הכנסת אבקסיס.

אופיר כץ: הצביעות מוכרת.

אופיר כץ: אבל אני שמח לפחות באמת שבוועדת הכספים אני וחבריי לאופוזיציה, גפני, ינון אזולאי וקרעי, הצלחנו קצת לשנות מהגזרות, מהגזרות הרעות, ושינינו קצת דברים.

אופיר כץ: באמת, המס של הפריפריה ושמסבירים לך אנשי האוצר: זה בכל העולם כך, וכך בערים גדולות צריך לעשות, והם אומרים שהם רוצים להעביר את התושבים – לחנך אותם לתחבורה ציבורית.

אופיר כץ: מה הטענה שלנו?

אופיר כץ: גם אם אתם רוצים לעשות מס גודש, קודם כול שתהיה תחבורה ציבורית נגישה, ואז תביאו מס גודש, כשתהיה את האפשרות, אבל לא יכולים – לתושבי הפריפריה, שפחות מעניינים את האנשים האלה, לא ייתכן שלא תהיה להם תחבורה ציבורית ויגידו להם: תיסעו בתחבורה ציבורית, ואם לא, תשלמו מס גודש.

אופיר כץ: הרי תושב בית שאן, אורלי – כשהם אומרים: תיסע בתחבורה ציבורית לתל אביב לתושב בית שאן, הם לא מבינים – הם הרי לא יודעים איפה זה.

אופיר כץ: הם לא יודעים מה זה לנסוע מבית שאן לתל אביב.

אופיר כץ: הם חושבים שזה משהו ישיר מתחנה לתחנה.

אופיר כץ: הם לא יודעים שתושב בית שאן צריך לקחת רכבת שהממשלה שלנו בנתה, הקימה, רכבת מבית שאן, הוא נוסע לעפולה, מעפולה לחיפה, מחיפה לתל אביב.

אופיר כץ: זו החלופה שיש לו לנסוע לתל אביב.

אופיר כץ: מה הם אומרים לו?

אופיר כץ: תיסע משם, ואם לא, תשלם מס גודש.

אופיר כץ: אתם רוצים מס גודש?

אופיר כץ: בואו תיתנו לנו תחבורה ציבורית, לנו, אנשי הפריפריה, כמו שצריך, ואז, אם נתפנק, נשלם מס גודש.

אופיר כץ: אתה יודע כמה היינו צריכים להילחם על כך שמי שבא לבדיקה רפואית – הרי יש בבתי החולים הגדולים במרכז ציוד שלא נמצא בבתי חולים, שלא נדבר על בתי חולים בפריפריה – שאני שמח שהצלחתי להוסיף להם 13 מיליון שקלים, לכל בתי החולים בפריפריה, כולל הנצרתיים, שגם צריכים את הכסף הזה לציוד רפואי.

אופיר כץ: על זה היינו צריכים להילחם – שמי שבא לעבור איזושהי בדיקה רפואית בתל אביב, אז יש את החניון, שאנחנו יודעים כמה הוא עולה, ועכשיו הוא ישלם גם 37.5 שקלים.

אופיר כץ: זאת אומרת, רק לבדיקה רפואית שהוא צריך לבוא אליה – תוסיף לו עכשיו איזה 100 שקל רק חניה ומס גודש.

אורלי לוי אבקסיס: גם ביציאה.

דוד אמסלם: גם ביציאה, כשהוא יוצא.

אופיר כץ: לא, 37 זה המקסימום שאתה יכול לשלם.

אופיר כץ: נכנסת ויצאת ברכב פרטי – 37.5.

אורלי לוי אבקסיס: אני חושבת שאתה לא סופר את כל הטבעות.

אופיר כץ: כל הטבעות.

אופיר כץ: נכנס בשעת העומס, יצא בשעת העומס, אחרי הצהריים – המקסימום לרכב פרטי זה 37.5 שקלים ביום.

אופיר כץ: על זה היינו צריכים להילחם, אבל אני שמח שבאמת הצלחנו והם החריגו את זה.

אופיר כץ: אותו דבר זקיפת הטבה.

אופיר כץ: הם רצו - - -

אורלי לוי אבקסיס: אבל איך אתה תצליח להחריג את זה?

אורלי לוי אבקסיס: הרי כשהמצלמות קולטות את הרכב מגיע למרכז - - -

אופיר כץ: הם עשו איזשהו הסדר עם קופות החולים.

אורלי לוי אבקסיס: הם יצטרכו כל הזמן להוכיח שהם היו בבית חולים ולהביא את האישורים מבית החולים, וכל הביורוקרטיה שהם יצטרכו - - -

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: עשו איזשהו הסדר עם קופות החולים.

אורלי לוי אבקסיס: זה הישג מבחינתכם, אבל זה לא יהיה בר-ביצוע.

אופיר כץ: לא, זה יהיה - - -

אורלי לוי אבקסיס: אני מקווה.

אופיר כץ: גם אני מקווה.

אורלי לוי אבקסיס: לגבי התחבורה הציבורית שדיברת עליה, אני קראתי שאמרו לאלה של גבעתי לא להגיע, חלילה וחס, ביום ראשון בבוקר לתחנת הרכבת בבאר שבע, כדי שלא יהיו תמונות של עומס.

אורלי לוי אבקסיס: אומרים להם: תחכו בתחנה אחרת לפני התחנה המרכזית.

אורלי לוי אבקסיס: תגיד לי, על מי הם עובדים?

אורלי לוי אבקסיס: גם להנדס את התודעה, גם להשאיר אותם בחוץ, לא בתחנה המרכזית, בשמש?

אופיר כץ: כך פותרים את הבעיה – שלא יצלמו.

אורלי לוי אבקסיס: ככה, שלא יראו אותם.

אופיר כץ: הבעיה היא לא שהם מחכים – הבעיה היא התמונה שהם מחכים.

אורלי לוי אבקסיס: בדיוק.

דוד אמסלם: עכשיו אני רוצה לשאול אותך שאלה, לא הבנתי את ההיגיון.

דוד אמסלם: כשאתה נכנס, נניח – לשיטתך, הבנתי, אבל אם אתה רוצה לברוח, נגיד אתה נכנס לאצטדיון, משלם כרטיס, כשאתה יוצא - - -

אחמד טיבי: אני רוצה להביע הערכה לחבר הכנסת מרגי, שהגיע כדי להחליף אותי שעה וחצי לפני הזמן.

דוד אמסלם: כל הכבוד.

דוד אמסלם: למה, לאן אתה הולך?

אחמד טיבי: אני מקבל תוספת סיכון בגלל המופע שלך ושל ביטן והגימ"לים שהיו פה.

אחמד טיבי: הרגתם אותי.

אורלי לוי אבקסיס: אל תגיד שלא נהנית.

אורלי לוי אבקסיס: אל תגיד שלא נהנית.

אורלי לוי אבקסיס: אפילו ראינו חיוך קטן.

דוד אמסלם: אני רק שואל את עצמי: הרי להיכנס – הבנו; לצאת – למה אתה צריך לשלם?

דוד אמסלם: הרי מה, אתה יוצא מהקולנוע, אתה משלם?

דוד אמסלם: אתה יוצא מהסופר, אתה משלם?

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: אתה יוצא מגן החיות, אתה משלם?

דוד אמסלם: כשאתה נכנס אתה משלם.

אופיר כץ: הטיעון שלהם הוא מתי שיש עומס.

דוד אמסלם: אתה מבין את הצביעות של האנשים האלה?

דוד אמסלם: הרי אתה צריך לחזור הביתה, לא?

דוד אמסלם: תשלם את זה בכניסה.

אופיר כץ: תשלם, תשלם.

אורלי לוי אבקסיס: גם ביציאה.

אופיר כץ: אתה משלם כי יש עומס.

אופיר כץ: הם רוצים שאיפה שיש עומס - - -

דוד אמסלם: אתה לא איתי.

אופיר כץ: הבנתי אותך.

דוד אמסלם: אני לא אומר לך כמה לשלם.

דוד אמסלם: אתה רוצה 30 שקל, 30, 50 – עזוב.

דוד אמסלם: כשאתה נכנס, אתה משלם.

דוד אמסלם: כשאתה יוצא?

אורלי לוי אבקסיס: למה עוד פעם?

דוד אמסלם: למה אתה צריך לשלם כשאתה יוצא?

אופיר כץ: אם אתה צריך עוד כסף לקופת המדינה.

אורלי לוי אבקסיס: אה, לשלם על ההסכמים הקואליציוניים.

דוד אמסלם: תוסיף את האגרה.

דוד אמסלם: נגיד שבסך הכול אתה רוצה שהוא ישלם 37 שקלים, אז תגיד: אגרת הכניסה 37 שקלים; יציאה חופשית.

דוד אמסלם: כשאתה יוצא מהמסעדה אתה משלם?

דוד אמסלם: נגיד אתה משלם "אכול כפי יכולתך", נכנסת, שילמת – כשאתה יוצא, אומר לך ההוא בקופה: כשאתה יוצא תשלם עוד פעם.

דוד אמסלם: יעקב, בוא תגיד אתה.

אופיר כץ: יש לי חשבון פתוח על החגיגה של אתמול, שנפקד מקומי ממנה.

דוד אמסלם: לא באת.

יעקב מרגי: לא ידענו.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה, עזרת גברים שם?

דוד אמסלם: מה נעשה?

דוד אמסלם: אמרתי, אוריאל שכח אותך, מה אני אעשה?

יעקב מרגי: תבוא עליך הברכה.

יעקב מרגי: תמיד תיתן.

יעקב מרגי: תהיה מהנותנים ולא מהמקבלים.

דוד אמסלם: אני יושב עם החברים, זה בשבילי נחת רוח גדולה.

אופיר כץ: בוועדות הכספים, הייתי שם הרבה, וגם הלכתי לוועדת הבריאות.

אופיר כץ: היה שם חוק מאוד מאוד חשוב לי על ההתחשבנות בין בתי החולים לקופות החולים.

אופיר כץ: גם שם אני שמח שהצלחנו קצת לתקן.

אופיר כץ: דודי, היה שם סעיף - - -

יעקב מרגי: תסביר לי, למה קוראים לזה קאפ?

אופיר כץ: הם גם עד עכשיו לא - - -

יעקב מרגי: גם הם לא יודעים למה?

אופיר כץ: לא.

אופיר כץ: היה שם סעיף - - -

דוד אמסלם: אחד העיוותים הכי גדולים שנתקלתי בהם.

אופיר כץ: דודי, תקשיב, כל בתי החולים הם גירעוניים.

אופיר כץ: מתחילים גירעון – כל השנה גירעון.

אופיר כץ: אתה יודע, אני נפגש עם מנהלי בתי חולים – הרי אני סיירתי בכל בתי החולים בפריפריה – והם אומרים לי דברים שהם עושים שהם לא אמורים לעשות אבל זה בשביל החולה, בשביל המטופל, הם קצת מעקמים.

אופיר כץ: אם לא יכולים להפעיל מכשיר מסוים, הם מפעילים אותו למרות שאין להם את הרישיון, כדי שלא יחכה ל-CT חודשיים, יחכה רק חודש.

אופיר כץ: איזה סעיף הם הכניסו?

אופיר כץ: הרי האוצר פה קיבל תיאבון שלא היה אף פעם, כי יש פה שר אוצר שנתן להם הכול, אמר להם: זה הסכום שאני צריך.

אופיר כץ: איך אתם מביאים את זה – לא מעניין אותי - - -

אורלי לוי אבקסיס: בגלל זה הוא לא ידע שיש העלאת מיסים.

אופיר כץ: לא מעניין אותו.

אורלי לוי אבקסיס: אמר להם: תעשו מה שאתם צריכים.

אופיר כץ: לא מעניין אותו.

אופיר כץ: הוא אמר: אני צריך את זה למנסור, אני צריך את זה, אתם, איך אתם מביאים את זה – מה שאתם רוצים.

אופיר כץ: יש לכם חופשי-חודשי, תביאו.

אורלי לוי אבקסיס: רק לא רב-קו.

אופיר כץ: והם הביאו.

אופיר כץ: יש שם סעיף שהם הכניסו שאומר שהאוצר יוכל לפטר מנהלי בתי חולים.

אופיר כץ: אולי לא מבינים - - -

אורלי לוי אבקסיס: האוצר?

אופיר כץ: האוצר, האוצר.

אוריאל בוסו: אלה שנסעו לכפר קאסם.

אופיר כץ: אולי לא מבינים את המשמעות של הסעיף הזה, מה זה היה עושה - - -

דוד אמסלם: כולל הפרטיים.

אופיר כץ: כל בתי - - -

דוד אמסלם: כולל הציבוריים, לא הממשלתיים.

אופיר כץ: ממשלתי, ציבורי ושל קופות החולים.

אופיר כץ: כן, כל הציבוריים.

דוד אמסלם: הבנת?

דוד אמסלם: הלאימו את בתי החולים.

אופיר כץ: הכול.

אופיר כץ: מה אומר הסעיף הזה?

אופיר כץ: הרי הם אוהבים את זה שמנהלי בתי החולים באים לפה לאוצר, מתחננים וזה ואז הם נותנים להם כמה גרושים בשביל לקנות סכין לחדר ניתוח.

אופיר כץ: זה באמת מחזה מביש.

דוד אמסלם: כשהוא בא אליו אחרי זה לבית חולים אז הוא מסמן לו בראש VIP, ואז הוא אומר לו: אני אתן לך עוד כמה מיליונים כשתבוא אלינו בשנה הבאה - - -

אופיר כץ: זה גם בעניין של התרומות.

אופיר כץ: לצערי, בבתי החולים בפריפריה כמעט ולא מצליחים להתרים.

אופיר כץ: אין.

אורלי לוי אבקסיס: אין הרבה תורמים.

אורלי לוי אבקסיס: וגם אלה שתורמים הם לא - - -

אופיר כץ: רוצים את ה-VIP ואת השם שלך על איזשהו חדר שנבנה בבתי החולים במרכז.

אופיר כץ: לצערי.

אורלי לוי אבקסיס: אתה הולך לבתי חולים במרכז, אתה רואה את כל הקירות עם תורמים, תורמים, תורמים.

אורלי לוי אבקסיס: מה זה מחמם את הלב, רק שלצערי הרב, בפריפריה רואים את זה פחות.

אופיר כץ: כן, בפריפריה רואים את זה פחות, הרבה פחות.

אופיר כץ: והסעיף הזה, מה שהוא היה עושה, מהיום הראשון של השנה, מנהלי בתי החולים כבר לא היו מסתכלים על החולה, הם היו מסתכלים על התקציב, רגע, אני בגירעון או לא, מחר-מוחרתיים יכולים לפטר אותי.

אופיר כץ: ומה שזה היה גורם בסוף, בקצה, מנהל בית החולים היה מסתכל רק על הקטע הכספי ומי שהיה נפגע – כי הוא היה מצמצם בעלויות.

אופיר כץ: איך הוא מצמצם בעלויות?

אופיר כץ: על חשבון החולים.

אורלי לוי אבקסיס: מה צריך פקיד אוצר?

אורלי לוי אבקסיס: עצם הרעיון - - -

אופיר כץ: דודי, תחשוב, אם חרב הפיטורים מונחת על מנהל בית חולים, מה שקיים היום, תכפיל את זה.

דוד אמסלם: נכון, אבל אני אגיד לך, הרי בערך 40% מבתי החולים הם בתי חולים ציבוריים.

דוד אמסלם: הממשלתיים – הממשלה תקצבה אותם אז והגירעונות כל שנה 2 ומשהו מיליארד שקל.

דוד אמסלם: ולכאורה הציבוריים הפרטיים, נקרא לזה, של העמותות, בערך 200 מיליון.

דוד אמסלם: על זה נאבקנו, דרך אגב, זה דבר שאז נכנסתי אליו כשהייתי גם יושב-ראש הקואליציה.

דוד אמסלם: יש פה עיוות שלם של כל התמחור של כל נושא בתי החולים מול הקופות, מול המדינה.

דוד אמסלם: זה פשוט שוק מחנה יהודה, סליחה, העיר העתיקה.

אופיר כץ: מה שהם קיבלו, 2 נקודה משהו מיליארד, הוא פחות מהגירעונות שיש.

אופיר כץ: זאת אומרת, הם מתחילים במינוס.

אופיר כץ: אי-אפשר לשנות את זה.

דוד אמסלם: ודאי, זה אירוע גרעוני.

אופיר כץ: כן.

אופיר כץ: ועכשיו תוסיף על זה את הסעיף של הפיטורים, חשב מלווה, כל מיני סעיפים - - -

דוד אמסלם: כל בתי החולים בירושלים הם ציבוריים פרטיים, הדסה וגם שערי צדק.

דוד אמסלם: הם לא בתי חולים של הממשלה.

דוד אמסלם: הם מקבלים פחות תקצוב מהמדינה ואז ממילא הם משרשרים את זה לרמת השירות.

דוד אמסלם: איך אמרתי, מנהל בית החולים כבר מכר את הבית של חמותו, מאיפה יביא עוד כסף?

דוד אמסלם: לכן אם אתה בא, אפילו לרמב"ם, אתה אמור לקבל שירות יותר טוב.

דוד אמסלם: בית החולים מקבל מהמדינה יותר כסף.

דוד אמסלם: הירושלמים – לא.

יעקב מרגי: הממשלתיים מקבלים אוטומטית כיסוי גירעונות.

יעקב מרגי: הציבוריים הם לנפשם.

דוד אמסלם: לכן יושבת כאן אוכלוסייה של למעלה מ-10% מאזרחי מדינת ישראל, שנמצאים במצב הכי נמוך במדינה.

אופיר כץ: אבל אני אגיד לך, הפערים הם לאו דווקא בין הציבוריים לממשלתיים, הפערים הם בין הפריפריה למרכז, שם הפערים המרכזיים.

דוד אמסלם: זה עוד אירוע.

אופיר כץ: לא, זה האירוע, זה לא עוד אירוע, זה האירוע.

אופיר כץ: אני אתן לך דוגמה, משהו שאני עברתי.

אופיר כץ: הייתי צריך לעשות בדיקת CT.

אופיר כץ: התקשרתי לבית החולים העמק בעפולה.

אופיר כץ: בית החולים עמוס, זה לא שהוא לא רוצה, יש לו רישיונות למכשירים וזה מה שהם עובדים.

אופיר כץ: אם היו נותנים עוד רישיונות, לא היו נותנים לי תשובה כזאת.

אופיר כץ: התקשרתי לבית החולים לקבוע תור ל-CT, התור עוד חודשיים.

אופיר כץ: אמרתי, אבל הרופא אמר שאני צריך לעשות עכשיו, בהקדם, מה זה בעוד חודשיים.

אופיר כץ: אמרה לי, זה מה שיש.

אופיר כץ: אמרתי לה, אולי באזור הצפון, במקום אחר, אני אסע.

אופיר כץ: אומרת לי, אין לי בכל אזור הצפון.

אופיר כץ: אמרתי לה, אני נייד, תני לי, לא משנה איפה בארץ, אני אסע, אני אעשה את הבדיקה הזאת.

אופיר כץ: אמרה לי, אה, אם אתה יכול לנסוע, תבוא מחר לבני ברק, יש לך בדיקה.

אופיר כץ: אתה מבין, אלה הפערים.

אופיר כץ: עכשיו, מה אם זו סבתא שלי, שאין לה איך לנסוע, אין לה רכב, היא בת 80 - - -

יעקב מרגי: זה במקרה הטוב.

יעקב מרגי: לפעמים אומרים לך, תור לרופא מומחה.

יעקב מרגי: והרופא הזה תפוס עד לחודש הבא, 30 ומשהו יום.

יעקב מרגי: אתה מפעיל – כדי ללכת אליו, אתה רואה אותו יושב לבד עם עצמו.

יעקב מרגי: אתה אומר לו, אמרו לי שאתה תפוס עד החודש הבא.

יעקב מרגי: אומר לי, תעשה טובה, אל תיכנס לעניינים האלה.

יעקב מרגי: אתה מבין, יש הרבה עיוותים.

אופיר כץ: במיוחד מי שסובל מהעיוותים האלה, זה בפריפריה.

אופיר כץ: קיימתי על זה המון המון דיונים - - -

דוד אמסלם: זה לא על רגל אחת אבל זה אירוע מז'ורי.

אופיר כץ: כן, כן.

יעקב מרגי: תודה רבה.

אופיר כץ: התושב המטופל בפריפריה זוכה לשירות פחות טוב מהמטופל במרכז.

אופיר כץ: בפריפריה מתים יותר, לצערי, מאשר במרכז.

דוד אמסלם: ודאי.

אורלי לוי אבקסיס: ותמותת התינוקות בפריפריה מול המרכז היא פי שניים.

אורלי לוי אבקסיס: תוחלת החיים היא קצרה – בין ארבע לשמונה שנים, לפי המחקרים.

אורלי לוי אבקסיס: כשאנחנו מסתכלים על שעות או על החודשים שנאלצים לחכות לניתוחים פשוטים כמו כפתורים, אוזניים, פוליפים, שזה לתינוקות, שאם הם לא מקבלים, הם עלולים לגרום גם דום נשימה.

אורלי לוי אבקסיס: יש שנה של המתנה, זה פשוט לא נורמלי.

אופיר כץ: אני לא מבין את ההיגיון הזה.

אופיר כץ: כי אם אתה מטפל בזה בזמן, מבחינה אוצרית, נכון, אתם רוצים לחסוך?

אופיר כץ: נטפל בזה בזמן, אחרי זה תשלם פחות.

יעקב מרגי: האוצר מסתכל לטווח קצר.

אופיר כץ: לגמרי.

אופיר כץ: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה רבה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת הרב מאיר פרוש, בבקשה.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, 35 דקות עומדות לרשותך.

מאיר פרוש: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מוכר וידוע מדי שבת בשבתו אנחנו קוראים פרשה אחת מספר התורה.

מאיר פרוש: יש 52 שבתות, וכל שבת קוראים פרשה אחת, בשבת הקרובה אנחנו נקרא את פרשת תולדות.

מאיר פרוש: בהתחלה של פרשת תולדות מסופר על רבקה, אשת יצחק, שיש לה תאומים.

מאיר פרוש: התאומים מתרוצצים בקרבה, ואיך שרש"י מסביר, לא היה לה כל הסבר לזה, כי כשהיא עברה ליד אותם פתחים של בתי כנסת – פתחי תורה, רש"י אומר – יעקב רצה כבר לצאת לאוויר העולם.

מאיר פרוש: כשהייתה עוברת ליד הפתחים של עבודת אלילים, עשיו רצה לצאת.

מאיר פרוש: זה הפירוש של "ויתרֹצצו הבנים בקרבה".

מאיר פרוש: אחר כך כתוב בפסוק: "ויצא הראשון אדמוני - - - ויקרא שמו עשו".

מאיר פרוש: "ואחרי כן", כתוב בפסוק, עוד פסוק, "יצא אחיו וידו אֹחזת בעקב עשו" ולכן קוראים לו יעקב.

מאיר פרוש: שואל המדרש, מדרש רבה, על הפסוק ואחרי כן יצא אחיו.

מאיר פרוש: מספר המדרש, הגמון אחד – הגמון זה מלשון בעל אחוזה, אדם בעל יכולת, אדם נכבד – שאל אחד מבית סלוני, יש קבוצה, היה באזור של בית סלוני או שבט בית סלוני, אני לא יודע להגיד בדיוק את ההסבר עכשיו, ההגמון הזה שואל את אותו אחד מאלה שקשורים לבית סלוני, אמר לו, מי תופס המלכות אחרינו?

מאיר פרוש: ההגמוני מבין שאומנם עכשיו הוא שולט, אבל מי זה שיתפוס אחרינו את המלכות?

מאיר פרוש: אומר המדרש: הביא נייר חלק – אותו אחד מבית סלוני – נטל קולמוס, מלשון עט, וכתב עליו.

מאיר פרוש: המפרשים אומרים, לא בטוח אם הוא כתב עליו בדיו, עוד מעט נסביר גם למה.

מאיר פרוש: מה הוא כתב?

מאיר פרוש: "ואחרי כן יצא אחיו וידו אחזת בעקב".

מאיר פרוש: זאת אומרת, יש לנו מאבק בין עשיו ליעקב.

מאיר פרוש: כתוב, ואחרי כן יצא אחיו וידו אוחזת בעקב.

מאיר פרוש: זאת אומרת, העובר, למרות שהוא כזה חלוש, יש לו כוח להחזיק בעקב, בעקב של עשיו.

מאיר פרוש: זאת אומרת, יש פה כוחות שהם רבים ביניהם, עשיו ויעקב, ובכל אופן, הצעיר יותר, זה שאוחז בעקב, הוא כנראה זה שישלוט.

מאיר פרוש: אם היו לו הכוחות להחזיק אותו בעקב, הוא זה שישלוט.

מאיר פרוש: אמרו, כך אומר המדרש, "ראו דברים ישנים מפי זקן חדש" – כאילו בא אדם, נותן הסבר כזה מבלי שחשבנו על זה קודם, אבל באמת כתוב פה שיש מאבק, ואם אתה רוצה לדעת מי ישלוט בסוף, אתה יכול לראות שאותו צעירצ'יק, זה שידע לתפוס את העקב של עשיו, הוא כנראה שישלוט עלינו בסוף – "להודיעך כמה צער נצטער אותו צדיק".

מאיר פרוש: אז המפרשים מדברים פה, כאשר הוא שואל מי תופס המלכות אחרינו, כי ידע שיש סוף למלכותם – אותו הגמון ידע שיש סוף למלכות.

מאיר פרוש: ושאל החכם ההוא אם הוא יודע מאיזה עם יהיה מי שייקח את מלכות הממשלה מהם.

מאיר פרוש: והוא הוכיח לו מהכתוב שמישראל יקבלו את המלכות מידם, כמו שכתוב: "וידו אחזת בעקב עשו", כי אין דבר זה למקרה שהעובר חלוש הכוח מאוד – איך תאחז ידו בעקב עשיו?

מאיר פרוש: אלא שבא לרמוז שבסוף מלכות אחיו יתפוס הוא – היינו, יעקב יהיה זה שיתפוס אחרי עשיו.

מאיר פרוש: מה זה "אמרו ראו דברים ישנים"?

מאיר פרוש: כי נתן אותו הגמון על ליבו עתה שזוהי אמיתת כוונת הפסוק.

מאיר פרוש: אם כן, ידיעה זו נשענת בתורה, היא כבר כתובה בתורה, ועתה נראה כאילו חידוש מפי הזקן עליו.

מאיר פרוש: אז הוא מסביר שזה היה הפירוש, ומזה אפשר ללמוד אותו.

מאיר פרוש: עוד יש ממה שאמרתי קודם – הביא נייר חלק, אבל לא כתוב שהוא כתב את זה עם הקולמוס בדיו, יכול להיות שהוא כתב את זה במי מילין, אומר אמרי אשר, "במי מילין" – דבר שהוא מתאדה.

מאיר פרוש: ולמה זה כך היה?

מאיר פרוש: מכיוון - -

יעקב מרגי: כתב סתרים.

מאיר פרוש: - - שפחדו לכתוב את האמת שפה יש מאבק בין יעקב לעשיו, ויעקב הוא זה שהולך לשלוט על עשיו, אז הוא כתב לו: תשמע, כך וכך יהיה, אבל אל תגיד שאני אמרתי.

מאיר פרוש: הוא כאילו נזהר מזה.

אורלי לוי אבקסיס: לא להשאיר ראיות.

מאיר פרוש: זה לא נקרא שיבוש ראיות.

אורלי לוי אבקסיס: לא להשאיר.

מאיר פרוש: לא להשאיר ראיות.

מאיר פרוש: זה המרכז של המדרש, בקטע הזה של תחילת השבוע.

מאיר פרוש: ומה שאני מבקש לומר עם זה, שבע

מאיר פרוש: צם אנחנו למדים מהמדרש על כך שיש מאבק תמידי בין הכוחות הטובים לכוחות הרעים.

מאיר פרוש: זה מאבק תמידי.

מאיר פרוש: אז אנחנו יודעים שזה היה המאבק בין עשיו ליעקב – אומנם יעקב אחד מאבות האומה ועשיו זה מהצד שכנגד, ויש מאבק תמידי – ומי ישלוט בסוף?

מאיר פרוש: יעקב ישלוט, ואני מנסה לתרגם את זה, ואני אומר – גם אם נניח היהודים לא שומרים על קלה כבחמורה, אבל בכל אופן אני אומר את זה כדי להבדיל, אני לא רוצה לומר חלילה שזה עשיו וזה יעקב, אבל יש את הכוחות שממשיכים במסורת והם מסורתיים ורוצים חלילה לא להיות מאלה שפוגעים ומחללים שם שמיים, לבין אלה שאומרים: ככל הגויים בית ישראל, נקרא לזה כך.

מאיר פרוש: והמאבק הוא מי ישלוט אחרינו, מי ישלוט בארעא דישראל.

מאיר פרוש: זה בעצם הוויכוח.

מאיר פרוש: אז אני לא אלך רחוק מדי, אבל אני אלך למה שאנחנו יודעים: התנועה הציונית קמה מתוך הרצון לשמור על עם ישראל, ובאג'נדה שלה היה – הייה יהודי בליבך וגוי בצאתך.

מאיר פרוש: זה לא היה פשוט, היה גרעין קשה מאוד של יהודים שהמשיכו במסורת.

מאיר פרוש: כאשר ויצמן, שבסופו של דבר גם כיהן כנשיא הראשון של מדינת ישראל, הוא בא לפה – אני אומר את זה קודם כול בתאריך העברי – בתרע"ח, שזה 1918, הוא בא לארץ ונתקל בקבוצה, בגרעין העיקרי שהיה אז בירושלים, של ציבור שומרי מסורת, והוא אמר להם: בואו, חבר'ה, יש תנועה ציונית, משהו מתחדש, סבלנו מספיק מרורים מכל מה שעשו לנו, אנחנו עכשיו מקימים את עצמנו מחדש, אבל אנחנו רוצים שתהיו איתנו ואנחנו מוכנים גם לעזור לכם.

מאיר פרוש: ככה ויצמן אמר.

מאיר פרוש: הוא כינס את כל מנהלי מוסדות החינוך ואמר: נהיה מוכנים לעזור לכם, תבואו אלינו, ניתן לכם כסף, אבל אתם תצטרכו לשנות את שיטת הלימוד, שונה ממה שהיה בעבר.

מאיר פרוש: זה מה שייצג את התפיסה של התנועה הציונית, שבבית אתה יכול להיות יהודי, אבל ברחוב – שלא יכירו בך שאתה יהודי, כי זה גורם לקשיים.

מאיר פרוש: אז איך אפשר לשנות את זה?

מאיר פרוש: בואו, אנחנו גם נשנה את זה בתפיסה שלנו, בלימודים שלנו.

מאיר פרוש: זה גם היה חלק מהשאלה מי ישלוט בארעא דישראל.

מאיר פרוש: זאת אומרת, ד"ר חיים ויצמן בא לפה, הוא נשלח פה רק כדי לסייר בסמטאות העיר העתיקה או בירושלים המתחדשת בעיר החדשה, הוא בא להועיל, לעשות משהו, להביא חיילים לתנועה הציונית, ואם הוא יצליח בזה אז הוא מחלק את הצד שהוא חושב שהוא צודק ואז הוא ישלוט בו.

מאיר פרוש: אני מזכיר לרגע, בכיוון לגמרי אחר – אנחנו עוד מעט מתקרים ל-100 שנים שדה האן נרצח.

מאיר פרוש: דה האן היה באותה תקופה שהוא נרצח המזכיר המדיני, נקרא לזה, של היהדות החרדית פה.

מאיר פרוש: ומה היה החטא שלו?

מאיר פרוש: ליהדות החרדית הייתה תפיסה שונה משל התנועה הציונית בכל מה שקשור לארץ ישראל.

מאיר פרוש: התנועה הציונית הסתפקה בחלקים קטנים יותר בארץ ישראל, ודה האן הלך לייצג, אם אני לא טועה, תפיסה יותר רחבה.

מאיר פרוש: והייתה משלחת שנסעה לממלכה ההאשמית, לסבא של חוסיין.

מאיר פרוש: אבל מאחר שדה האן ייצג עמדות עצמאיות, זה שיבש לציונים את המהלכים שלהם, פתאום מהיהדות החרדית בא להם פרופסור מלומד כמו דה האן, שמצליח גם להרכיב משלחת.

מאיר פרוש: זה כמו שהיום יש לך ראש ממשלה והוא נוסע לגלזגו, ואז ש"ס ויהדות התורה גם באים לגלזגו ושם מתקבלים בכבוד גדול ומדברים אתם.

מאיר פרוש: מה?

מאיר פרוש: חיסלו אותו, הורידו אותו מהמפה.

מאיר פרוש: מי שמכיר את ירושלים, ברחוב יפו היה בית החולים שערי צדק הישן.

מאיר פרוש: הוא יצא מהשער אחרי תפילת ערבית, ירו בו שלוש יריות – כן יודעים, לא יודעים, ודאי שיודעים מה הכיוון, אבל חיסלו את הבן אדם כי היה מישהו שהפריע בדרך להשתלטות.

מאיר פרוש: והדבר הזה ממשיך הלאה, עליות וירידות.

מאיר פרוש: ברור שתוך כדי העלייה הגיע לפה גם ציבור גדול שלא היה קשור למסורת כל כך, הם לא היו מסורתיים כאלה, ואז התנועה הציונית קיבלה יותר כוחות.

מאיר פרוש: התנועה הציונית קיבלה בסופו של דבר גם מעמד מהאנגלים שהם אלה, באי הכוח של העם היהודי כאן בארץ.

מאיר פרוש: לעומת זאת, היהדות החרדית לא הסכימה לכך שהאנשים שניהלו אז את הסוכנות היהודית והם לא מוכנים לקבל על עצמם עול תורה, לא מוכנים שמהסוכנות היהודית לא יצאו דברים שהם נגד התורה – לא היו מוכנים לקבל את הרעיון הזה שהם באי הכוח, ולכן הם גם ביקשו וקיבלו את הדבר הזה – ביקשו מהאנגלים.

מאיר פרוש: האנגלים אמרו שכל מי שהוא יהודי הוא באופן אוטומטי נחשב לאחד מאלה שבכנסת ישראל, בוועד הלאומי.

מאיר פרוש: והיהדות החרדית השיגה אז – אז עוד לא היה לנו את ש"ס; היה את דגל התורה, ומי שייצג במובן הפוליטי זה היה אגודת ישראל, והם השיגו את המושג הזה שבסדר, כל היהודים בכנסת ישראל הם הוועד הלאומי, אבל מי שלא רוצה – יש לו זכות – בכל שנה בחודש אייר היה צריך לחתום על טופס: אני מבקש לצאת מכנסת ישראל, לא רוצה להיות איתכם.

מאיר פרוש: ועוברת שנה ועוד שנה, ואנחנו באים לתקופה קשה מאוד, התקופה של השואה.

מאיר פרוש: אבל לפני השואה, יש כבר דיבורים – האנגלים רוצים לתת מדינה, הייתה לנו הצהרת בלפור.

מאיר פרוש: דרך אגב, אני רוצה לומר לשר נחמן שי, שהיום גילה פה – אני בשבוע שעבר הבאתי לפה מסמך שהרפורמים שלחו לאבא ז"ל, שאבא זרק פה מעל הדוכן לפני 51 שנה את מה שקרוי סידור תפילה של הרפורמים שהוציאו משם את המילה "ציון".

מאיר פרוש: הוא זרק את זה פה, וכתב לו אחד הפרופסורים של הרפורמים: בקשר לכותל אתה צודק, לנו אין שום דבר עם החומה הזו.

מאיר פרוש: אנחנו רואים בחומה הזו – מבחינתנו זה קיר שמחזיק את המשחטה של הבקר והיונים בבית המקדש.

מאיר פרוש: כך כותב באופן רשמי הפרופסור שלהם, לא זוכר כרגע את השם, מהאוניברסיטה במונטריאול.

מאיר פרוש: היום חבר הכנסת אייכלר הקריא פה מסמך שנתגלה, שעכשיו זה במכירה פומבית, ואחד הפרופסורים הגדולים של הרפורמים – ב-1918 הם כתבו מכתב שהם נגד הצהרת בלפור.

מאיר פרוש: לא צריך מדינה.

אוריאל בוסו: אבא שלך כתב מכתב לד"ר יעקב קלאוס הרמן.

מאיר פרוש: כן, ממונטריאול, מהאוניברסיטה של הרפורמים.

מאיר פרוש: אז אני רוצה – ודרך אגב, רק שתדע, אנחנו מגינים על הרפורמים.

מאיר פרוש: אנחנו מגינים על הרפורמים.

מאיר פרוש: הרפורמים לא רצו שתהיה לנו מדינה פה, לא רצו.

מאיר פרוש: לא מהסיבות שאנחנו לא רצינו, שלא תהיה פה מדינה אם היא לא מתנהגת לפי ההלכה.

מאיר פרוש: אם היא מתנהגת לפי ההלכה זה משהו אחר, אבל אם היא לא מתנהגת – הבעיה היא ההתנגשות עם ההלכה.

מאיר פרוש: הרפורמים לא רצו, הם אמרו: טוב לנו, אנחנו נמצאים בכל העולם, לא צריכים להיות דווקא במדינה נפרדת.

מאיר פרוש: וככה הם.

מאיר פרוש: אבל האנגלים הרי התחילו לדבר - - -

יעקב מרגי: אתי חוה עטייה, את מרעישה קצת.

חוה אתי עטייה: סליחה, סליחה.

מאיר פרוש: האנגלים התחילו לדבר על הדבר הזה של הקמת מדינה פה.

מאיר פרוש: ואנחנו ידענו הרי – ידענו שאם הרוב של היהודים פה לא שומר תורה ומצוות, זאת אומרת שאפשר להקים פה מדינה של יהודים כאשר המדינה לא מתנהגת לפי ההלכה.

מאיר פרוש: אז אגודת ישראל קיבלה הכוונה – הרי אגודת ישראל בנויה ממועצת גדולי התורה, כמו שהיום ש"ס גם עם מועצת חכמי התורה, ולש"ס יש מועצת גדולי התורה, ולדגל התורה יש מועצה – אבל אז היה נשיא מועצת גדולי התורה הגאון ר' חיים עוזר גרודזנסקי, שהיה גר בווילנה, והוא כתב במכתב לרב משה בלוי בתרצ"ח, שזה 1938 – הוא כותב לו ככה: אבל בנוגע לשיתוף בעבודת ההכנה – בעבודת ההכנה להקמת המדינה, הוא אומר לו – אם באמת יש ידיעות מוחלטות שהממשלה המנדטית נכונה להוציא אל הפועל את דבר החלוקה וממשלה יהודית – אם זה נכון – נכון להשתתף בהכנה, כן צריכים לקחת חלק בהכנה יחד עם הוועד הלאומי, ובמסירת מודעה – מה זה מסירת מודעה?

מאיר פרוש: להסביר את העמדה של האנשים: אכן, האנגלים רוצים לתת מדינה, אז אנחנו משתתפים בעבודת ההכנה – אבל אם באמת רחוק הדבר, כאשר נראה כך מהשקפת ידידנו מר רוזנהיים, ראוי להתיישב בזה – בשאלה הזו, אם כן להשתתף בעבודה ההכנה או לא – למה?

מאיר פרוש: שלא יתראה כגילוי דעת על ההסכמה לעצם העניין.

מאיר פרוש: שלא יחשבו שאנחנו מסכימים.

מאיר פרוש: לא.

מאיר פרוש: אם אין בעצם ההחלטה והאנגלים עדיין לא אוחזים בדבר הזה, אז אסור סתם להשתתף, כי זה ייראה כהסכמה לעצם העניין.

מאיר פרוש: אז זה היה בעצם המהלך שאיתו אגודת ישראל פעלה.

מאיר פרוש: וכאשר התקדמו הדיונים היו גם דיונים בין אגודת ישראל לתנועה הציונית איך המדינה הזאת תיראה.

מאיר פרוש: אז ידענו שהרוב פה לא יהיה יהודי מסורתי, אבל אגודת ישראל אמרה: הרי לא יכולים שתקימו מדינה שיהודים מנהלים אותה ואין סממן יהודי, סממן דתי.

מאיר פרוש: ואז מסמכים הלוך-חזור, משה בלוי, משה שרת; אחר כך הרב בלוי נפטר, והרב יצחק מאיר לוין נכנס לתמונה הזו, ובסוף יצא מסמך שהוא ידוע כמסמך הסטטוס-קוו.

מאיר פרוש: עכשיו, במסמך הסטטוס-קוו אנחנו רואים ארבעה סעיפים.

מאיר פרוש: שלושה מהם הם מבחינת הנראות: שהשבת היא יום המנוחה של העם היהודי, ככה כתוב במסמך הזה; שמטבחים שהם קשורים למדינה שומרים כשרות, לנראות.

מאיר פרוש: זה לא שאנחנו שנינו מפחדים שאיך קוראים לו - - -

יעקב מרגי: מתן כהנא.

מאיר פרוש: מתן כהנא חושב שהוא יעשה רפורמה בכשרות, אז אתה תפסיק לאכול כשרות, אני אפסיק.

מאיר פרוש: לא.

מאיר פרוש: אבל אנחנו הרי כן דואגים שהכשרות תהיה דבר שאין משהו שהוא לא כשר פה, ושלא שהוא יעני יהיה כשר.

מאיר פרוש: אז זה היה עוד סעיף.

מאיר פרוש: הייתה גם שאלה של נישואים וגירושים, לא שאנחנו פחדנו על עצמנו, אבל רצינו שכאן חלילה לא יהיו שני עמים, לא יהיה הפקר, ומצד שני תהיה פה קהילה חרדית מסורתית ששומרת על זה.

מאיר פרוש: והיה הסעיף הרביעי, שזה כבר נוגע לנו – זה לא בנראות, נוגע לנו: כל אבא יוכל לחנך את הילדים שלו כפי השקפתו.

מאיר פרוש: זה המסמך שניתן ב-1947 לפני קום המדינה.

מאיר פרוש: למה הוא ניתן?

מאיר פרוש: כי בעצם כשהאו"ם היה צריך להחליט שהוא נותן מדינה ליהודים, לסוכנות היהודית שרוצה לייצג את היהודים, אז אמרו להם: תראו, יש עוד ארגונים פוליטיים בארץ, אנחנו רוצים לדעת מה הם אומרים.

מאיר פרוש: אגודת ישראל, בהכוונה שהיא קיבלה מגדולי התורה, אמרה שאם יש לה את הדברים הבסיסיים אז היא לא תודיע באו"ם אצל הגויים שהיא נגד.

מאיר פרוש: אנחנו לא רוצים את זה בדרך הזו כמו שזה הולך להתנהל, אבל אנחנו לא נהיה נגד באו"ם.

מאיר פרוש: ואז חיברו את המסמך הזה.

מאיר פרוש: צריך לומר, כן, מסמך הסטטוס-קוו בא ואומר שבעצם אנחנו מבקשים מכם שגם אתם החרדים תרגישו פה בארץ ישראל שיש לכם בית לאומי.

מאיר פרוש: כי בן-גוריון לא יכול לומר: אני מקים בית לאומי, אבל הוא לא לכל יהודי.

מאיר פרוש: הוא מקים בית יהודי לכל יהודי.

מאיר פרוש: מה זה לכל יהודי?

מאיר פרוש: אז אלה הם הדברים שהיהדות החרדית המאורגנת אמרה, אלה הם הדברים שאתה חייב לשמור: שבת, כשרות, נישואים וגירושים וחינוך.

מאיר פרוש: אלה דברים שגם אם נניח אתם לא כולכם חרדים, את זה אתם חייבים לקבל.

מאיר פרוש: אבל זה בעצם אומר שאם יהיה עוד נושא שבלעדי זה החרדים לא מסוגלים לחיות פה, אז מסמך הסטטוס-קוו אומר שאנחנו צריכים להסתדר.

מאיר פרוש: וצץ הנושא של בני ישיבות אחרי קום המדינה, אחרי שכבר היה מסמך הסטטוס-קוו.

מאיר פרוש: אני לא יכול לומר שבן-גוריון הבין מה ערך הלימוד, לימוד תורה.

מאיר פרוש: אני לא יכול לומר.

מאיר פרוש: אבל הוא הסכים שאם אי-אפשר ללמוד פה, הציבור החרדי לא יכול לומר: זה הבית שלי פה.

מאיר פרוש: לא, זה לא הבית שלי אם יאסרו עלינו ללמוד תורה.

מאיר פרוש: אנחנו לא יכולים לומר שזה הבית שלנו, עם כל הכאב ועם כל הרצון להיות פה, ועם כל זה שאנחנו יודעים שחלק נכבד מהמצוות שכתובות בתורה אפשר לקיים אותן רק בארץ ישראל, כמצוות התלויות בארץ.

מאיר פרוש: אבל אם אי-אפשר לחיות פה כיהודי, ויהודי זה קודם כול כשהוא רוצה ללמוד אז הוא יכול ללמוד פה – אם את זה לא יאפשרו לנו, אז אנחנו לא יכולים לומר שזה הבית שלנו.

מאיר פרוש: את זה בן-גוריון הבין, שזה בנפשנו, אז הוא קיבל את זה.

מאיר פרוש: ולכן זאת גם הסיבה שאנחנו עד היום מתעקשים – לא משנה לנו מה שאתם מבקשים, להביא ככה מהציבור החרדי וככה, וגם עם מספר כזה, מספר כזה – בסוף חשוב לנו, ועל זה אנחנו נאבקים, שלא יהיה מצב שלשר הביטחון אין סמכות לתת דיחוי למי שרוצה לשבת ללמוד.

מאיר פרוש: אוקיי.

מאיר פרוש: וכשהמדינה קמה זו הייתה המציאות.

מאיר פרוש: אז למרות שלא אהבנו, שזה לא היה הדבר שעליו חלמנו, אבל כשיש מדינה זו המציאות.

מאיר פרוש: אני רוצה רק לומר שאגודת ישראל זה הרב משה בלוי, הזכרתי את זה לפני כמה שבועות פה, כשהוא כתב את התזכיר בוועדת פיל הוא כתב – זה תרגום מאנגלית: התורה היא לא רק ספר חוקים דתי ליהודי היחיד, התורה היא חוק ציבורי לעם היהודי.

מאיר פרוש: ומדינה יהודית שלא תכיר בתורה כחוק עליון בחוק הציבורי, בעינינו זה נגד רצון השם.

מאיר פרוש: ולכן הוא דרש שלמדינה הזו תהיה האפשרות לקיים את התורה, ובלי זה – זה בעיניי לא חשוב.

מאיר פרוש: ובקום המדינה הרב יצחק מאיר לוין, שהוא היה מנהיג אגודת ישראל, כיהן כשר.

מאיר פרוש: הוא כיהן כשר – את זה גם מתוך הכתובים אני אומר.

מאיר פרוש: ב-1948, בחורף לפני קום המדינה, הייתה משלחת של אגודת ישראל, הרב רוזנהיים, הרי גודמן, סבי, זיכרונו לברכה, הרב משה פרוש, לאו"ם, והם נשאלו שאלות, והם הגישו תזכיר.

מאיר פרוש: והם אמרו: אנחנו נהיה מוכנים לכהן גם בתפקידים של שרים בממשלה.

מאיר פרוש: הם אמרו: לא כל תפקיד של שר אנחנו יכולים לקחת מכיוון שיש דברים שאנחנו לא יכולים לנהל אותם, אבל אז הם נתנו דוגמאות כמו רווחה ובריאות, שאנחנו נהיה מוכנים להיות שרים.

מאיר פרוש: והרב לוין, זיכרונו לברכה, היה שר הסעד מקום המדינה עד שלהי תשי"ב, נקרא לזה בערך ספטמבר 1952, ואז הוא פרש.

מאיר פרוש: כשהוא פרש שאלו אותו: למה פרשת?

מאיר פרוש: הוא אמר: פרשתי כי הבנתי שלא רוצים להתחשב.

מאיר פרוש: הם לא מתחשבים בי.

מאיר פרוש: מזה אפשר להבין שכשהוא כן היה, זה לא כדי שהוא יהיה שר.

מאיר פרוש: לא.

מאיר פרוש: אם מתחשבים בי אני יכול לקדם את הנושאים, אפשר לעשות את זה בהבנה, יש רצון לשמוע, אז הוא הסכים להיות שר.

מאיר פרוש: ברגע שהוא הבין שאין רצון לבוא, שהוא לא יכול להשפיע, אז הוא אמר: אנחנו לא נהיה שרים, והוא פרש.

מאיר פרוש: מעניין שהוא פרש, איך אמרתי, בשלהי תשי"ב, זה ספטמבר 1952.

מאיר פרוש: במשך 27 שנים לא היינו – אני אומר "אגודת ישראל" כי אז לא היו המפלגות האחרות החרדיות – לא היינו 27 שנים בקואליציה, עד שהיה המהפך עם בגין.

מאיר פרוש: ובגין אמר – אבי זיכרונו לברכה ישב איתו בוועדת חוקה, ובגין אמר לפנות בוקר לאבי זיכרונו לברכה: לך לרבותיך ותגיד להם האם היה אי פעם שאני יושב איתך בוועדת חוקה ואני הצבעתי לא לפי העמדה של הרבנים שלכם, בכל נושא חוקה חוק ומשפט?

מאיר פרוש: אנחנו הבנו שמדובר פה במשהו שהוא קרוב יותר למסורת ישראל.

מאיר פרוש: מה דיבר פה נציג אגודת ישראל, ראש אגודת ישראל, ב-1956?

מאיר פרוש: הרב יצחק מאיר לוין – זו הייתה הפעם הראשונה שמקימים ממשלה כשהוא לא שר בה – על מה הוא דיבר?

מאיר פרוש: אתמול דיברתי, ציטטתי מהנאום שלו.

מאיר פרוש: הוא ביקש שיהיה חוק שבת.

מאיר פרוש: הוא אומר: לא יכול להיות שבירושלים ובתל אביב לא נוסעים בתחבורה ציבורית בשבת, ובחיפה יש תחבורה ציבורית בשבת.

מאיר פרוש: מי מאיתנו שעולה לדוכן היום ולא מבקש שבת.

מאיר פרוש: הוא ביקש לבטל את גיוס נהשים, ואם לא גיוס נשים, לפחות שירות לאומי – שלא יחייבו את הבנות הדתיות.

מאיר פרוש: אז הייתה הרי בעיה, שירות לאומי.

מאיר פרוש: הרי כל היהדות החרדית באה והפגינה נגד הדבר הזה, ומספרים שהחזון איש לימד את האחייניות שלו מה זה נקרא מסירות נפש אם חלילה יבואו לקחת אותן.

מאיר פרוש: אז על זה הוא מבקש, הוא עומד פה – לא פה, לא בבניין פה, אבל עומד בהצגת הממשלה ב-1955 ואומר: חוק נגד המיסיון.

מאיר פרוש: לא יכול להיות מצב שאפשר להעביר יהודים על דתם.

מאיר פרוש: שלא יוכלו לגדל את החזירים – אי-אפשר לסמוך, הוא אומר, על ראשי הרשויות שהם יעשו חוקים שבעיר שלהם לא ימכרו חזיר.

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: כי יש ראשי ערים שאומרים שאנחנו לא רוצים לשתף פעולה.

מאיר פרוש: או ניתוחי מתים, שהייתה הבעיה החמורה הגדולה ביותר.

מאיר פרוש: בעצם כל השנים אנחנו כיהודים חרדים נאבקים על קדושת העם, ואנחנו פה – אנחנו, יהדות התורה – מאז הכנסת שהלכנו לבד, הכנסת השנייה, קוראים לנו יהדות התורה.

מאיר פרוש: לא משנה, התורה הזו לא מוחלפת, אנחנו תמיד מדברים על אותם נושאים.

מאיר פרוש: זה הכול בגדר הוויכוח מי ישלוט בארעא דישראל.

מאיר פרוש: כיהודים יש לנו אחריות – יש לנו אחריות לכל מה שקורה בעם ישראל.

מאיר פרוש: כך אנחנו מאמינים.

מאיר פרוש: אם אנחנו מתנהגים טוב, אלה שהם רחוקים מהיהדות ורואים את ההתנהגות שלנו הם מתקרבים ליהדות.

מאיר פרוש: זה התפקיד שלנו, לקרב.

מאיר פרוש: זה לא אומר שאני צריך לקרב אותם בכל מחיר, גם אם אני חלילה עובר על מה שכתוב בתורה.

מאיר פרוש: אבל הדרך שלנו היא דרך שחייבת לקרב בהתנהלות שלנו, והוויכוח הזה הוא קיים.

מאיר פרוש: אז מי שחושב שהוא ייקח תקציבים ולא ייתן לנו תקציבים, אז מי יודע מה שיקרה לנו.

מאיר פרוש: יהיה קשה, בהחלט שקשה.

מאיר פרוש: חייב לומר שקשה.

מאיר פרוש: אתמול היו אצלנו משלחת של הסמינרים ובכו, מנהלי תלמודי תורה בכו.

מאיר פרוש: בוודאי שזה קשה, מה פתאום לקחת מהם?

מאיר פרוש: למה?

מאיר פרוש: בעצם צריך גם לומר את זה, אדוני השר.

מאיר פרוש: מי שסובל באופוזיציה מתקציב כזה או אחר זה רק החרדים.

מאיר פרוש: ש"ס, יהדות התורה, אולי קצת הציונות, אולי.

מאיר פרוש: ילד של מפלגת העבודה וילד של הליכוד לומדים באותו בית ספר, אין שום בעיה.

מאיר פרוש: מי שסובל זה החרדים.

יעקב מרגי: הוא סובל גם כשהוא בקואליציה.

מאיר פרוש: נכון.

מאיר פרוש: הרי ברור שגם כשאנחנו בקואליציה אנחנו לא מקבלים את הכול, אבל מה השינוי שיש בין תקציב כזה או אחר?

מאיר פרוש: ליברמן מודיע שהוא לא ייתן לישיבות.

מאיר פרוש: הוא מודיע שהוא יפגע במעונות ילדים כדי שהחרדים ייפגעו.

מאיר פרוש: לצורך העניין, אי-אפשר להשתמש בצלחות פלסטיק – פוגע במשפחות גדולות.

מאיר פרוש: ואם מישהו חושב שעל ידי זה הוא ישלוט בו, הרי אנחנו מכירים את החיים האלו, ומי שהיה עוקב בעבר אחרי הוויכוחים במלחמות לקראת הרכב רשימת הליכוד בכנסת, השביעיות.

מאיר פרוש: בליכוד היה פחות בעיה, אבל כשהיה פריימריס במפלגת העבודה, או כשמישהו רצה להתקדם במרצ, איך הוא היה מקבל מיקום יותר טוב?

מאיר פרוש: מי שהיה יותר נגד החרדים קיבל מקום יותר טוב.

מאיר פרוש: כך זה היה בכנסת, כך זה היה בעיריות, מי שנאבק יותר בחרדים מתוך איזו מטרה – אפשר לחשוב ששרת התחבורה, מאוד חשוב לה לבוא להתפלל בכותל.

מאיר פרוש: היא מתפללת?

מאיר פרוש: חשוב לה הדבר הזה, מכובדי השר?

מאיר פרוש: חשוב לרפורמים?

מאיר פרוש: אני, כשאני אומר שהכותל צריך להתנהל כך, זה בגלל שאני לא רוצה שהרפורמים יבואו לשם?

מאיר פרוש: כל מי שרוצה שיבוא לכותל.

מאיר פרוש: אני ירושלמי.

מאיר פרוש: אתה גם ירושלמי?

נחמן שי: בוודאי.

מאיר פרוש: אני גר סמוך לרחוב יפו.

מאיר פרוש: אתה יודע איזה סבל הציבור עבר ביום שישי מהמרתון?

נחמן שי: אני לא רצתי אף פעם.

מאיר פרוש: אני גם לא רצתי.

מאיר פרוש: אבל אתה יודע, אני גר ליד רחוב יפו.

מאיר פרוש: אתה יודע איזה סבל עברנו מהמרתון?

מאיר פרוש: האם מכיוון שראש העיר החליט לעשות כך, אז אני אבוא ואומר: אדוני, אתה ראש עיר, במצע שלך לא היה כתוב שיהיה מרתון, עוף מפה?

מאיר פרוש: לא, הוא ראש עיר, הוא מנהל את העיר.

מאיר פרוש: הרב רבינוביץ הוא רב הכותל.

מאיר פרוש: הוא מנהל את סדרי התפילה בכותל.

מאיר פרוש: מה זאת אומרת שהרפורמים באים ואומרים: לא, אתה לא?

מאיר פרוש: אף אחד לא אמר שאסור להם לבוא.

נחמן שי: אתם הייתם בממשלה כשההחלטה הזאת עברה.

נחמן שי: הייתם שם, נו באמת, הייתם.

נחמן שי: אחר כך, אחרי שנה, החלטתם שזה לא טוב לכם.

נחמן שי: זה גם כן - - -

מאיר פרוש: אני אוהב שמדייקים.

מאיר פרוש: זה הרי גם לא תירוץ, "הייתם".

מאיר פרוש: שבוע אחרי שעברה ההחלטה אנחנו הודענו שאנחנו לא מקבלים את ההחלטה הזאת, בסדר?

מאיר פרוש: אוקיי.

מאיר פרוש: ולכן אני שואל אותך, הרפורמים שלא רוצים את הצהרת בלפור, הרפורמים שרואים בכותל קיר שמחזיק את בית המטבחיים, עפרא לפומא הייתי אומר, כן, של בקר ויונים של בית המשפט, הם צריכים את הכותל?

מאיר פרוש: הם צריכים לריב איתנו.

מאיר פרוש: הם באים לראות מי ישלוט.

מאיר פרוש: למה משה ליאון, ראש העיר בירושלים, זכאי לשבש את התנועה בירושלים בערב שבת ולגרום לאנשים שהם לא יוכלו לסחוב סלים כשהם באים מהשוק, שלא יוכלו ללכת לעשות קניות, לקנות חלות?

מאיר פרוש: כי הוא ראש עיר.

מאיר פרוש: מישהו צריך להחזיק את המפתחות בידיים ולנהל את העיר.

מאיר פרוש: מה זאת אומרת שהרב רבינוביץ' לא יכול לנהל את סדרי התפילה בכותל?

מאיר פרוש: למה אפשר לערער על הרב רבינוביץ' ולי אסור לערער – אני לא רוצה לערער, אבל למה אסור לי לערער על משה ליאון ולשבש לו את המהלכים?

מאיר פרוש: נראה לך שאנחנו נבוא ונשבש את המהלכים למשה ליאון?

נחמן שי: לא קשור בכלל.

מאיר פרוש: מה ההצדקה הזו לבוא ולשבש את סדרי התפילה בכותל?

מאיר פרוש: הם רוצים להתפלל?

מאיר פרוש: הם לא רוצים להתפלל.

מאיר פרוש: הם לא רוצים.

נחמן שי: אוי - - -

מאיר פרוש: שמעתי קודם שיאיר גולן – הוא סגן שר היום, נכון?

יעקב מרגי: הוא רוצה לחנך אותנו.

יעקב מרגי: הוא בא לעבוד.

מאיר פרוש: נורבגי, כן.

מאיר פרוש: שומר.

אוריאל בוסו: מי שיש לו פנסיה תקציבית וגם משכורת.

מאיר פרוש: הוא עם רעיון, אומר לי פה קודם חבר הכנסת בוסו שסגן השר יאיר גולן – שמע, זה חשוב לך לשמוע - -

נחמן שי: - - -

מאיר פרוש: - - סגן השר יאיר גולן אומר שמשגיחי הכשרות יעברו הסבה מקצועית.

מאיר פרוש: נעשה אותם פקחי בנייה.

מאיר פרוש: מה זה, חברי כנסת, עושים אותם נורבגי, יוצאים החוצה ומחליפים מישהו אחר?

מאיר פרוש: אני לא מבין את הדבר הזה.

יעקב מרגי: אם מחנכים אותך מה לשתות ואיך לאכול ואיפה הילדים יהיו, אז מותר לו גם להגיד לך במה תעבוד, ואחר כך גם כנראה מחנות חינוך כמו בסין.

אוריאל בוסו: זה משפט של אנשים שבעים.

אוריאל בוסו: משגיחי כשרות מרוויחים שקלים.

מאיר פרוש: אז אני רוצה שיהיה ברור, אנחנו מאוד דבקים בגישה של לדורון, לתפילה, ואם אין ברירה זה למלחמה.

מאיר פרוש: אנחנו דורון, זה נקרא שיחות דיפלומטיות, שיחות בין בני אדם.

מאיר פרוש: אתה חושב כך, אני חושב כך, בוא נראה מה אפשר לסדר.

מאיר פרוש: זה ראשית דבר.

מאיר פרוש: כאשר אנחנו רואים גם שזה לא עוזר, בוודאי שאנחנו רוצים על ידי תפילה לקרב את הלבבות.

מאיר פרוש: אבל ברור שכאשר אנחנו רואים שבאופן סיסטמתי הולך מאבק ומנסים לפגוע בנו ולא נותנים לנו פה לחיות, ואם להעביר תקציב שאפשר לזרוק לאחים המוסלמים או לאלה שחברים עם האחים המוסלמים, אני לא יודע מי הם, אבל זורקים את המיליארדים, את עשרות המיליארדים, וליהודי החרדי לא ייתנו מכיוון שזה נכנס לוויכוח של מי ישלוט בארעא דישראל.

מאיר פרוש: אני כאן בא ואומר, המדרש בפרשת תולדות מספר על הגמון אחד ששאל את האחד מבית סלוני: ומי יתפוס את המלכות אחרינו?

מאיר פרוש: מי בעצם הולך לשלוט פה?

מאיר פרוש: והוא אמר לו: כתוב "וידו אחזת בעקב עשו" – יעקב אבינו הוא זה שיהיה האחרון שימלוך פה, הוא יהיה האחרון שישלוט פה.

מאיר פרוש: הוא יהיה זה שדעתו תהיה מקובלת, גם אם זה יהיה קשה.

מאיר פרוש: אז, כשהרב לוין דיבר פה לפני כך וכך שנים, היו חמישה-שישה חברי כנסת חרדים.

מאיר פרוש: היום, לפחות במוצהר, יש 16 חברים; יש עוד כמה חברי כנסת שמגדירים את עצמם חרדים, דתיים לאומיים.

יעקב מרגי: ויש כאלה חרדים לכל דבר.

מאיר פרוש: לא, אני לא מתכוון לאלה.

מאיר פרוש: אי-אפשר, זה כבר אלפי שנים שהם מנסים לפגוע באלה שממשיכים במסורת.

מאיר פרוש: וזה לא יעזור, כי אנחנו הולכים עם הדרך.

יעקב מרגי: וידו אוחזת בעקב עשיו.

מאיר פרוש: אנחנו הולכים עם הדרך הסלולה מדורי-דורות, נתונה לנו התורה מהר סיני.

מאיר פרוש: כיהודים ששומרים על המסורת, אנחנו צועדים ונצעד בראש.

מאיר פרוש: והתשובה תהיה, מי ישלוט בארעא דישראל – בעזרת השם, בקרוב נזכה, נזכה לביאת המשיח, ומלאה הארץ דעה את ה'.

יעקב מרגי: וידו אוחזת בעקב עשיו.

יעקב מרגי: יישר כוח.

יעקב מרגי: חברת הכנסת אתי חוה עטייה.

יעקב מרגי: חילקת את הנאום שלך לשניים, ודוד ביטן בתווך, בין שני הנאומים שלך.

יעקב מרגי: היא נואמת עכשיו חמש דקות, דוד ביטן 50 דקות, ולאחר מכן אתי.

יעקב מרגי: זה כמו סנדוויץ'.

דוד ביטן: - - - שעה, אמרה לי עשר דקות.

יעקב מרגי: בבקשה, אתי חוה עטייה.

יעקב מרגי: חמש דקות לרשותך.

חוה אתי עטייה: הוא נתן לי אישור.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, מכובדיי כולם, "אל תשליכני לעת זקנה" זה לא רק משפט מתהילים וציווי עלינו, בני האדם כולם, לקיים; זה הפך לחלק מהמוסר היהודי.

חוה אתי עטייה: ובמקום זה, חברות וחברים, נראה שאנחנו מתקרבים יותר ויותר לתרבות האסקימואית, שם נוהגים להותיר את הזקנים למותם, הרחק מהקהילה, בערוב ימיהם.

חוה אתי עטייה: הם הקימו את המדינה, ייצבו את כלכלתה, נלחמו בעבורה במלחמות ישראל, עבדו ושילמו מסים.

חוה אתי עטייה: ועכשיו בעודם מאושפזים בבתי חולים גריאטריים, מתעלמת המדינה מצורכיהם ומפקירה אותם.

חוה אתי עטייה: "אל תשליכי לעת זקנה" – היא משליכה אותם, ממש כמו בתרבות האסקימואית.

חוה אתי עטייה: לפי דוח של משרד רואי חשבון חיצוני שבחן את המצב בשטח, בישראל כיום ישנם 286 בתי חולים גריאטריים, שבהם מאושפזים כ-300,000 חולים.

חוה אתי עטייה: וכמה המדינה מקצה לרווחה שלהם?

חוה אתי עטייה: פירורים.

חוה אתי עטייה: ואם לא די בכך, הצוותים הרפואיים, המלאכים בלבן, שעושים עבודת קודש מסביב לשעון, עבודה פיזית ושוחקת, שמעטים מוכנים לעסוק בה, ואלה שכן, עושים זאת מאהבת האדם, מקבלים שכר שאי-אפשר להתקיים ממנו.

חוה אתי עטייה: הדבר הזה, חברות וחברים, מוביל לתופעה שהולכת ומתרחבת של רופאים ואחיות שעוברים מהרפואה הציבורית לשוק הפרטי.

חוה אתי עטייה: וכך, שוב אלה שיש להם יזכו לטיפול מהטובים ביותר, ואלה שאין להם יסתפקו בדוחק ובמחסור בערוב ימיהם ובתורים ארוכים, ולעיתים החיים ייגמרו לפני שיגיע התור.

חוה אתי עטייה: ואני שואלת, איפה המדינה?

חוה אתי עטייה: בתי החולים הגריאטריים מתריעים שנים רבות שהתעריפים המשולמים בעבור ימי אשפוז של קשישים סיעודיים ושל חולים תשושי נפש – 445 שקלים ו-485 שקלים, בהתאמה – הינם הפסדיים ואינם תואמים את עלויות האשפוז בפועל של קשיש סיעודי, שהן בין 582 לבין 705 שקלים, ולתשוש נפש – בין 603 שקלים ל-780 שקלים.

חוה אתי עטייה: מדובר בפער של מאות שקלים, שממנו סובלים בעיקר החולים שבגילם או במצבם הבריאותי זקוקים להרבה יותר, וכן, גם מגיע להם הרבה יותר.

חוה אתי עטייה: התעריפים הללו אינם מאפשרים טיפול ראוי בקשישים, תשלום שכר הולם לעובדים, גיוס כוח אדם איכותי והבטחת יציבות הענף – יציבות הדרושה כל כך להורינו, לסבינו ולסבתות שלנו.

חוה אתי עטייה: ישראל מתעלמת מקיומו של הדור השלישי.

חוה אתי עטייה: הדבר בא לידי ביטוי בכל התחומים הנוגעים בחסרי ישע שהמדינה מתקצבת.

חוה אתי עטייה: לרוב, מי שמגיע למוסדות אלו הם קשישים סיעודיים שידם אינה משגת לממן בית חולים סיעודי פרטי, לעומת קשישים אמידים שיכולים לפנות למוסדות היוקרתיים וזוכים לטיפול ראוי בערוב ימיהם.

חוה אתי עטייה: בשנים האחרונות ישנו תהליך של נסיגה ביחס לקשישים ולתשושי נפש הנתמכים על ידי משרד הבריאות, וכי יותר ויותר בתי חולים סיעודיים מעדיפים לקלוט דיירים פרטיים על פני קשישים ותשושי נפש שמשרד הבריאות מפנה, בגלל שמבחינתם זהו הפסד.

חוה אתי עטייה: מדובר באפליה פשוט בלתי נתפסת שמבוצעת על ידי המדינה, ששוב מנציחה את הפערים בקבלת שירותי בריאות הולמים בין כאלו שיש להם לאלו שלא.

חוה אתי עטייה: לכן, אני קוראת מכאן למשרד הבריאות ולכל הנוגעים בדבר להתעורר לפני שיהיה מאוחר מדי.

חוה אתי עטייה: שירימו את הכפפה ויתאימו את תעריף ימי האשפוז לעלויות בשטח כדי שכלל הקשישים הסיעודיים ותשושי הנפש, ללא תלות במצבם הכללי החברתי, יקבלו את השירות המיטבי שלו הם ראויים.

חוה אתי עטייה: ההורים שלנו ראויים לזה, כך נרצה שינהגו גם בנו.

חוה אתי עטייה: אך אם אנו לא נשמש דוגמה לילדנו כיצד טיפלנו בהורינו, נושלך גם אנחנו.

חוה אתי עטייה: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה לאתי חוה עטייה.

יעקב מרגי: תשמע, זו אומנות שחברי כנסת יודעים לכתוב נאום, לדייק לזמן הנאום.

יעקב מרגי: יישר כוח.

יעקב מרגי: חבר הכנסת דוד ביטן.

אוריאל בוסו: - - - בתקציב החדש נכנס שאדם שקבע תור ולא הגיע מחמת בעיה כלשהו, משלם קנס.

אוריאל בוסו: ומי לא מגיע לתור?

אוריאל בוסו: אחד שאולי הבת שלו לא הצליחה לבוא לשמור על אשתו.

אוריאל בוסו: - - - מקבל קנס.

יעקב מרגי: אנחנו בעידן הקנסות ומיסי החינוך.

יעקב מרגי: מיסים לחנך את האוכלוסייה.

אוריאל בוסו: בן אדם שלא מתקף את הרב-קו – קנס 1,000 שקל.

אוריאל בוסו: מי לא מתקף ברב-קו?

אוריאל בוסו: בן אדם מסכן.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני, 50 דקות עומדות לרשותך.

דוד ביטן: כבוד היושב-ראש, כנסת נכבדה, כבוד השר, בהצלחה בתפקיד.

דוד ביטן: אתה יודע שאני רוצה שתצליח, גם בגללך וגם בגלל הנושא שאתה מטפל בו.

נחמן שי: אני יודע שאתה פתוח - - - ביחד את הנושא הזה כחברי כנסת.

דוד ביטן: נכון.

דוד ביטן: קודם כול, כשאני שומע את התקשורת כל הזמן ואת נציגי הקואליציה - - -

יעקב מרגי: מעניין שאתה שומע את התקשורת, אני לא שומע אותם כבר חמישה חודשים.

דוד ביטן: לא, אני שומע אותם גם כשאני נמצא שם, וגם אני רואה פה ושם טלוויזיה.

דוד ביטן: ואתמול גם שמעתי את השר במשרד האוצר, את חמד עמאר, ואני לא יודע, יש לי הרגשה כאילו זה התקציב הראשון שמעבירים במדינה.

דוד ביטן: זה מה שנראה לי, שזה התקציב הראשון וסוף-סוף מעבירים תקציב.

דוד ביטן: עד עכשיו לא היה שום תקציב, לא היו סדרי עדיפויות, לא השקיעו שום דבר במדינה, הכול נעשה בתקציב הזה.

דוד ביטן: ואני בא ואומר: רבותיי, אתם באמת לא התחלתם מאפס.

דוד ביטן: אתם באתם לתקציב שהוא כבר מוכן.

דוד ביטן: גם חלק גדול מהתקציב, דרך אגב, נעשה עוד על ידי שר האוצר הקודם ישראל כץ, והוא אומר את זה בעצמו.

דוד ביטן: זה לא שאני ממציא משהו.

דוד ביטן: ושים לב מה קורה.

דוד ביטן: אפילו את הנושא הנכים, למשל, עמד חמד עמאר ואמר: אנחנו מוסיפים לנכים.

דוד ביטן: גם שר הרווחה אמר את זה.

דוד ביטן: רבותיי, הנכים, למשל, זה חוק שאנחנו חוקקנו לפני שלוש שנים, ויש מחויבות לממשלה להכניס את התקציב שנקבע בחוק הזה.

דוד ביטן: אנחנו החלטנו שזה יהיה 4.2 מיליארד שקל לשנה.

דוד ביטן: מה שקרה, בתקופת הקורונה לא נתנו להם את הכול.

דוד ביטן: באמת לא היו צריכים לעשות התאמות בתקציב הזה, אבל זאת לא המצאה שלכם, זה לא שאתם עשיתם את העניין הזה והוספתם ונתתם.

דוד ביטן: יש דברים שכבר נעשו, הרבה מאוד דברים, כולל ברווחה, כולל בבריאות, כולל בכלכלה, ולכן אני אומר, עם כל הכבוד לכם, לא המצאתם את הגלגל בנושא התקציבי.

דוד ביטן: דרך אגב, אנחנו חושבים שלא עשיתם את מה שהייתם צריכים לעשות, במיוחד בנושא רווחה וכלכלה ובמיוחד בנושאים האלה, שנתתם מיסים עקיפים על השכבות החלשות.

דוד ביטן: זה דבר שלא הייתם צריכים לעשות, במיוחד לאור ההצהרה של שר האוצר וראש הממשלה וראש הממשלה החליפי, שלא יהיו מיסים.

דוד ביטן: אם אין מיסים אז אין מיסים בכלל.

יעקב מרגי: אז הוא אמר.

דוד ביטן: נכון, אבל לא משנה, מציגים - - -

אוריאל בוסו: מה, אתה בסינגפור?

דוד ביטן: אתמול גם שמעתי את יושב-ראש הקואליציה - - -

יעקב מרגי: מה יהיה לגיא זוהר למלא בתוכניות שלו, אם לא יהיה?

יעקב מרגי: אז הוא אמר.

דוד ביטן: דבר נוסף שאני רוצה להגיד, אני עוד אתייחס לתוך התקציב.

דוד ביטן: דבר נוסף שאני רוצה להגיד, שההמצאה הזאת של התקשורת ושאתם אומרים כל הזמן, ששלוש שנים לא היה תקציב, היא המצאה שקרית, מדוע שקרית?

דוד ביטן: מכיוון שתקציב 2019 אנחנו חוקקנו, אושר תקציב 2019 - -

יעקב מרגי: תקציב המשכי.

דוד ביטן: - - ב-2018 אושר, זאת אומרת שאם אין תקציב, אין תקציב ב-2020 וחלק מ-2021, אז זה לא שלוש שנים, זה שנה וחצי.

דוד ביטן: וגם ב-2020 עשינו התאמות לתקציב, זאת אומרת בסוף השנה, אם אתם זוכרים, באוקטובר 2020 נדמה לי, הגיעה לוועדת הכספים מהממשלה תוספת של 11.5 מיליארד שקל, שיצרה התאמות לתקציב הקיים, שהיה ב-2020.

דוד ביטן: זאת אומרת, כל מה שלא עבד ב-1 חלקי 12, הוסיפו בתקציב מיוחד שאושר בממשלה, בוועדת הכספים וגם בכנסת.

דוד ביטן: לבוא ולומר שאין תקציב שלוש שנים זאת המצאה, והתקשורת מפמפמת את הציבור כל הזמן, ואתם במסגרת הראיונות בתקשורת אומרים את זה כל הזמן הלוך וחזור, וזה לא נכון בכלל.

יעקב מרגי: עם הזמן, מאמינים בו.

דוד ביטן: כשאומרים שקר הרבה פעמים, מאמינים לשקר הזה, וזה לא נכון ולא מדויק.

דוד ביטן: דבר נוסף שאני רוצה לומר, שכל השימוש במילה רפורמות בישראל זה בלוף.

דוד ביטן: אין רפורמות.

דוד ביטן: הרפורמות שמכניסים בחוק ההסדרים לאורך שנים, לאו דווקא בממשלה הזאת, זו שיטה של האוצר כל הזמן להכניס כביכול רפורמה.

דוד ביטן: כל גזירה שהם רוצים להטיל הם עוטפים במילה רפורמה, אבל תכל'ס אין רפורמות.

דוד ביטן: כל מה שנשאר זה המס שגובים בגין אותה רפורמה.

דוד ביטן: שינוי היא לא יוצרת.

דוד ביטן: אני מזכיר לך ולכולנו, שהרבה מאוד פעמים – וגם כשהיה כחלון שר אוצר וגם כשהיה לפיד שר אוצר, כל הזמן הם באו עם רפורמת הקורנפלקס ורפורמה כזאת ורפורמה כזאת ותמיד הם אמרו: זה ליצור מצב שלא תהיה עליית מחירים, אלא המחירים ירדו.

דוד ביטן: אני לא ראיתי אף פעם שהמחירים יָרדו במדינת ישראל.

דוד ביטן: זה עולה ועולה ועולה, אז כל הרפורמות הן לא נכונות, הן בלוף, כיוון שכדי שרפורמה תצליח, צריך קודם כול שהממשלה תשים יד בכיס.

דוד ביטן: הרי מה הממשלה עושה ברפורמות, שהיא טוענת – רפורמות?

דוד ביטן: היא לא משקיעה כלום.

דוד ביטן: הכול המעסיקים צריכים להשקיע, התעשיינים צריכים להשקיע, החקלאים צריכים להשקיע, הסוחרים צריכים להשקיע, אבל היא לא עושה את מה שהיא צריכה לעשות.

דוד ביטן: היא לא משקיעה כלום, כי הכול מיסים שנכנסים לתקציב המדינה, למשל: היא לא מורידה את מחיר הדלק, היא לא מפחיתה את מחיר הגז, היא לא מפחיתה את מחיר החשמל, היא לא מפחיתה את מחיר המים.

דוד ביטן: ברור שאלה חומרי גלם שמשפיעים על ייצור המוצרים, או הוצאות של בתי עסק.

דוד ביטן: כל עוד היא לא תכניס יד לכיס ולא תשקיע את הצד שלה במחיר, המחירים לא ירדו, גם אם עד מחר הם יגידו שזאת רפורמה לצורך הורדת המחירים במשק.

דוד ביטן: אז זה לא יהיה גם הפעם, ולכן לבוא ולומר רפורמה, זו בדיחה טובה אבל לא יותר מזה, כי תכלס המחירים לא ירדו.

דוד ביטן: גם רפורמת הייבוא שהם טוענים לה, גם היא לא תפחית מחירים, כיוון שתכלס תמיד מנצלים את הרפורמה, או את הפחתת המחירים, וזה לא עובר לצרכן.

דוד ביטן: העסק לא עובר לצרכן בסופו של דבר.

דוד ביטן: קח דוגמה, הנושא של הרפורמה בנושא של הביצים בחקלאות.

דוד ביטן: הרי ידוע וברור שכל החקלאים הקטנים בעצם ייפלו כולם יחד, ומי שייהנה מזה הם המגדלים הגדולים, ואחרי שהם יהרסו את כל המגדלים הקטנים, הם יתחילו להעלות לבד את המחיר.

דוד ביטן: אז בהתחלה תהיה תקופת זמן שהמחיר ירד ומייד אחר כך הוא יעלה, כי כבר אין תחרות ואין אף אדם שמתחרה.

דוד ביטן: לכן אני בא ואומר: תפסיקו להשתמש במילה רפורמה.

דוד ביטן: אתם רוצים להטיל גזירות על הציבור?

דוד ביטן: תגידו: אנחנו מטילים גזירות, אבל אל תייפייפו את זה במילה רפורמה, כי רפורמה אין וזה הכול שקר.

דוד ביטן: תראה אילו רפורמות נתנו הפעם – רפורמת הנושא של השתייה המתוקה, נכון?

דוד ביטן: רפורמה ראשונה; רפורמת הכלים החד-פעמיים, למה?

דוד ביטן: כי רוצים לחנך את הציבור, הבנו; רפורמת מס הגודש; רפורמת ההשקעות באגרות חוב, שדפקו עוד פעם את החוסכים לפנסיה.

דוד ביטן: דפקו, אין מה לעשות, ברור שדפקו.

נחמן שי: יש מנגנון פיצול.

דוד ביטן: כן, ראיתי את המנגנון.

דוד ביטן: בתנאי שלא מרוויחים את זה, נכון?

דוד ביטן: וזה לא מספיק.

דוד ביטן: דרך אגב, למה היו צריכים את זה?

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: בגלל שקופות הפנסיה מרוויחות יפה מאוד, ומי מרוויח מזה?

דוד ביטן: החוסכים, אז אמרו: לא, אתם מרוויחים יותר מדי.

דוד ביטן: עכשיו בוא נראה איך תרוויחו פחות, בלי שהממשלה שמה יד בכיס, עוד פעם אני חוזר.

דוד ביטן: הרי מה קורה בעצם עם הפנסיות?

דוד ביטן: פנסיות לא יהיו במדינת ישראל.

דוד ביטן: כל הזמן נוגסים בפנסיה, כל הזמן, ובעצם אין לך ביטחון פנסיוני.

דוד ביטן: המדינה לא ערבה לכלום, היא סגרה את הפנסיות הוותיקות, היא ביטלה את הפנסיות התקציביות, העבירה אותך לחיסכון בקופות פנסיה חדשות, אוקי?

דוד ביטן: ואף אחד לא אחראי לכלום.

דוד ביטן: קופות הפנסיה אומרות: אם ייגמר לנו הכסף, אין לך פנסיה.

דוד ביטן: כל עוד תאריך את החיים שלך, אתה יכול להישאר בלי כלום.

דוד ביטן: והם ממשיכים לנגוס.

דוד ביטן: נוגסים עכשיו ברפורמה הזאת של איגרות החוב.

דוד ביטן: נוגסים, אין מה לעשות, אחרת למה הם עשו את זה?

דוד ביטן: כדי להגן עלינו?

דוד ביטן: לא, כדי להגן על המדינה, נכון, אתה הרי יודע את זה.

דוד ביטן: אז אם הם רוצים להגן על המדינה ולא עלינו, הם דופקים אותנו, אחרת לא היו עושים את זה באוצר.

נחמן שי: - - -

דוד ביטן: בסדר, מנגנונים, בסוף לא נשאר כלום מהמנגנונים, מישהו נדפק מהדבר הזה, אתה יודע את זה.

דוד ביטן: עשו רפורמה בנושא של הפרישה של הנשים, נכון?

דוד ביטן: מחר יעשו רפורמה גם בפרישה של הגברים, אנחנו נעלה מ-67 ל-69.

נחמן שי: זה לא הוצע.

דוד ביטן: כל הזמן אומרים: בגלל שקופות הפנסיה במצב לא טוב, אז איפה המדינה?

נחמן שי: - - - ואנשים מאריכים לחיות, וצריך - - -

דוד ביטן: אז לא ידעו את זה לפני כן, נכון?

נחמן שי: - - -

דוד ביטן: אז איפה המדינה?

דוד ביטן: המדינה לא צריכה לתת ביטחון פנסיוני?

דוד ביטן: מה אתם רוצים, שאנשים יעבדו עד גיל 80?

נחמן שי: יש סיבה - - -

דוד ביטן: מה הם רוצים?

דוד ביטן: שאנשים - - -

יעקב מרגי: יותר קל לממשלה לדחוף יד לכיס של האזרח, במיוחד לאזרח השכיר ובמיוחד לפנסיונרים.

דוד ביטן: רפורמת הייבוא החופשי אמרתי.

יצחק פינדרוס: לעצמאי לא עושים את זה, כי הוא בכלל - - -

דוד ביטן: רפורמת החניה בערים.

דוד ביטן: אחת אחת, כל הרפורמות האלה הן תוספת מיסוי וקבלת כספים מהציבור הרחב.

דוד ביטן: אני עוד לא נכנס לעניין שכל הרפורמות האלה פוגעות באנשים העניים במדינה, בפריפריה ובכל מי שלא יכול לשלם.

דוד ביטן: אתה יודע טוב מאוד שהרבה מאוד עובדים לא משלמים מס.

דוד ביטן: רוב העובדים שמרוויחים משכורת מינימום, אפילו קצת מעבר לזה, כמעט שלא משלמים מס.

דוד ביטן: רוב המס משולם על ידי המעמד הבינוני, אפילו לא הגבוה.

דוד ביטן: מתחיל מהאמצע ועד הגבוה.

דוד ביטן: הם משלמים את רוב המיסוי.

דוד ביטן: גם העשירים והעצמאים, שמרוויחים יפה, גם הם דואגים לכל מיני מקלטי מס והם לא משלמים הרבה.

דוד ביטן: מי שמשלם את רוב המס זה השכירים, שמרוויחים מ-15,000 שקל ומעלה, בסדר?

דוד ביטן: אז מה עושים?

דוד ביטן: איך גובים מהציבור מס שהוא לא צריך לשלם?

דוד ביטן: על ידי מיסים עקיפים.

דוד ביטן: כי כל אחד קונה סיגריות, כל אחד צריך למלא דלק באוטו – אז מכאן אתה גובה את המס.

דוד ביטן: פה זה לא עניין של הכנסה, זאת הוצאה שהם חייבים לרכוש אותה, ואז הם משלמים במיסים עקיפים, זאת השיטה.

דוד ביטן: אז מה הם עשו פה?

דוד ביטן: הם גובים מס עקיף מהאנשים הכי עניים, וזה מוכח ברפורמות שהם באים – כל רפורמת השתייה המתוקה, כל רפורמת הכלים החד-פעמיים.

דוד ביטן: אתה לוקח את זה מהאנשים העניים.

יעקב מרגי: גזירות, אלה לא רפורמות.

יעקב מרגי: אלה גזירות, זאת הטלת מיסים.

דוד ביטן: לא, אבל הם מציגים את זה כרפורמה.

דוד ביטן: אמרתי את זה בהתחלה, אני לא אחזור על זה.

דוד ביטן: אומרים: רפורמה, נחנך את הציבור, אנחנו נחנך את הציבור, כבוד היושב-ראש.

נחמן שי: - - -

יעקב מרגי: לעישון אין השלכות בריאותיות?

יעקב מרגי: לאלכוהול אין השלכות בריאותיות וחברתיות?

נחמן שי: - - -

יעקב מרגי: אז למה דווקא לשתייה המתוקה?

דוד ביטן: לכולם יש.

דוד ביטן: רגע, לשוקולד אין?

יעקב מרגי: השר נחמן שי, ידידי, זה ברור: יש פה סדרת מיסי חינוך לחברה החרדית.

יעקב מרגי: אתה מכיר את מחנות הדיכוי והחינוך בסין?

נחמן שי: יש שרים לא חרדים שהתנגדו לזה כי הם אוהבים לשתות משקאות ממותקים.

יעקב מרגי: לא, לא, שמע, אני אומר לך, הייתי מקבל את זה באהבה ובהבנה אם היה מיסוי.

יעקב מרגי: החזרת המס על אלכוהול שירד בשנתיים האחרונות – להחזיר את המס על אלכוהול, להחזיר את המס על העישון, ואז הייתי אומר: באמת דואגים כאן לבריאות.

יעקב מרגי: אבל לא ייתכן שממקדים את כל מיסי החינוך בחרדים ולבוא לספר לנו שזה פוגע בבריאות.

דוד ביטן: לא רק על החרדים.

דוד ביטן: גם לערבים יש הרבה ילדים.

נחמן שי: - - -

דוד ביטן: כל המשפחות ברוכות הילדים ישלמו את המס הזה.

דוד ביטן: אף אחד אחר לא ישלם, ואתם רואים את זה.

דוד ביטן: גם לגבי המתוקים – יש כאלה שהם לא מתוקים, כמו הזירו למשל.

דוד ביטן: מחייבים גם עליו.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: הרי על מה הם הלכו?

דוד ביטן: הם הלכו על נושאים שיש בהם הרבה רכישות.

דוד ביטן: הם לא ילכו על נושא שבקושי קונים, לא משתלם, המס הזה, נכון?

דוד ביטן: אז הלכו על מה שקונים הרבה: קונים הרבה כלים חד-פעמיים, קונים הרבה שתייה מתוקה – קונים, כי שותים, אין מה לעשות – ופה הם גובים מאות מיליונים מהציבור הרחב ועל זה הם הלכו.

דוד ביטן: זאת אומרת לא מעניין אותם חינוך הציבור אלא בעצם גביית המס.

דוד ביטן: פינדרוס, למה הם אומרים שזאת רפורמה?

דוד ביטן: בגלל שהם רוצים לחנך את הציבור לא לרכוש את זה ולהילחם בתופעה - -

יצחק פינדרוס: הם לא רוצים לחנך, רוצים לשדוד.

דוד ביטן: לא משנה, לחנך.

דוד ביטן: הם מציגים את זה ככה, שזה לחנך.

דוד ביטן: בואו נעבור לדברים אחרים.

דוד ביטן: הייתי בהלם – עשו רפורמת חנייה בערים.

דוד ביטן: מי צריך את זה בכלל?

דוד ביטן: מי צריך?

דוד ביטן: הרי מה קורה?

נחמן שי: - - -

דוד ביטן: תקשיב רגע.

דוד ביטן: הם החליטו שבערים מ-40,000 איש ומעלה יהיו חייבים לעשות כחול-לבן בכל העיר.

דוד ביטן: ואם לא צריך את זה?

דוד ביטן: בראשון לציון, למשל, בהחלטת מועצה, אנחנו לא מחייבים את הציבור שגר בעיר.

דוד ביטן: חוץ מאשר ברחובות הראשיים שצריכים לחנות לא יותר משעתיים, לא מחייבים בחנייה; רק תושבים זרים שבאים לעיר.

דוד ביטן: פה מחייבים את כולם.

דוד ביטן: ומה יגיד ראש העיר?

דוד ביטן: ראש העיר מבסוט.

דוד ביטן: אתה יודע למה הוא מבסוט?

דוד ביטן: יבואו אליו התושבים, כבוד היושב-ראש, והוא יגיד: זה לא אני, זה הממשלה החליטה.

דוד ביטן: זאת אומרת עוד פעם אתה מטיל גזרה על הציבור כשבמקומות מסוימים לא צריך את זה.

דוד ביטן: למה הם עושים את זה?

דוד ביטן: כדי שלא יצטרכו לתת מענקי איזון אלא ייתנו כמה שפחות, אז מנסים להגדיל את ההכנסות של העיריות והמועצות המקומיות מעל 40,000 איש.

דוד ביטן: אבל מי צריך בפריפריה כחול-לבן?

דוד ביטן: מה, יש שם איזו פעילות מיוחדת שצריך כחול-לבן בכל העיר?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אבל מציגים את זה כרפורמת החנייה בערים.

דוד ביטן: אתה מבין, כבוד היושב-ראש, זאת רפורמה.

דוד ביטן: זאת לא רפורמה, זה בעצם חיוב של הציבור לשלם על חנייה.

יעקב מרגי: שנים - - -

דוד ביטן: שנים לא היה צריך.

יעקב מרגי: שנים האוצר הקפיד לא להעלות מיסים.

יעקב מרגי: הפוך – זאת הייתה תפיסת עולם אנטי-כלכלית.

יעקב מרגי: זה נגד כל תפיסה כלכלית.

יעקב מרגי: מי שרוצה להניע את גלגלי המשק לא מטיל מיסים.

יעקב מרגי: שנים.

יעקב מרגי: והינה, באה ממשלת השינוי ומטילה סדרה של מיסים.

דוד ביטן: רפורמת מס הגודש, שברור לגמרי שזה מס - - -

נחמן שי: הערים נחנקות.

דוד ביטן: בטח, נחנקות.

דוד ביטן: נחנקות – הכול טוב ויפה, אבל זאת לא השיטה.

יעקב מרגי: הן נחנקות מתושבי הפריפריה, אז שלא יבואו תושבי הפריפריה.

דוד ביטן: אבל זאת לא השיטה.

דוד ביטן: בכל מדינה – אתה יודע טוב מאוד, אתה אדם הגון, נחמן.

דוד ביטן: בכל מדינה בעולם מטילים מס כזה רק אם יש לך תחבורה ציבורית כמו שצריך.

דוד ביטן: אין את זה במדינת ישראל - -

נחמן שי: זה חלק מהעניין.

דוד ביטן: - - אז אתה חייב לנסוע.

דוד ביטן: אז מה אמרו?

דוד ביטן: נחייב את זה - - -

נחמן שי: איפה?

נחמן שי: איפה?

יעקב מרגי: השר נחמן שי, אני הייתי נותן הצעה חלופית לשחרר את גוש דן מהפקקים ומהעומס: נוציא משם את משרדי הממשלה, נוציא את מטות החברות הגדולות לפריפריה, נוציא את המרפאות והרופאים המומחים בחוק לפריפריה, ואז לא יהיה עומס, לא יהיה גודש.

נחמן שי: אי-אפשר לכפות - - -

יעקב מרגי: אה, את זה אי-אפשר לכפות.

יעקב מרגי: רציתי לשמוע ממך "אי-אפשר לכפות".

דוד ביטן: כל דבר אפשר.

יעקב מרגי: זה מה שרציתי לשמוע – אי-אפשר לכפות.

נחמן שי: משרדי ממשלה – יש חוק שהם עוברים לירושלים.

יעקב מרגי: גם לא ממומש.

יעקב מרגי: אני קיימתי על זה דיון.

יעקב מרגי: לא ממומש.

דוד ביטן: שום דבר לא ממומש.

דוד ביטן: מה זאת אומרת?

דוד ביטן: למה צריך לממש משהו?

דוד ביטן: אתם מתחייבים לממש?

יעקב מרגי: "אי-אפשר לכפות" – אהבתי את זה.

נחמן שי: אתה רוצה להוציא רופאים?

יעקב מרגי: אני שמח שאמרת "אי-אפשר לכפות".

דוד ביטן: אתם עושים רק דברים שמתאימים לאוצר.

דוד ביטן: האוצר בעצם שולט על כל העניינים.

דוד ביטן: עכשיו, אני אומר לך דבר קטן אחד: אני הייתי יושב-ראש קואליציה.

דוד ביטן: את כל הרפורמות האלה תמיד הם מביאים, לכאן ולכאן, אולי אחד פחות או אחד יותר, אבל מביאים.

דוד ביטן: אנחנו לא נתנו שיביאו אותן.

דוד ביטן: מה קורה פה?

דוד ביטן: החלום הרטוב של האוצר זה שר האוצר הזה והקואליציה הזאת - -

יעקב מרגי: הוא רוקן לו את כל המדפים באוצר.

דוד ביטן: - - לא יכולים להילחם באוצר ובממשלה.

דוד ביטן: הח"כים, רובם נורבגים, ועכשיו אם הם יילחמו ולא יצביעו הם לא יהיו פה, אתה מבין?

דוד ביטן: אני פעם חשבתי שנורבגים זה חוק לא רע.

דוד ביטן: אמרתי: ככה תהיה הפרדת רשויות בין הכנסת לממשלה.

דוד ביטן: אבל אני רואה מה התוצאות של העניין הזה.

דוד ביטן: א.

דוד ביטן: השרים לא פה בכלל – אתה לא יכול לפגוש שר אחד; או שהוא בחו"ל או שהוא בעבודה, אבל פה הוא לא; רק ארבעה או חמישה שרים שלא התפטרו.

דוד ביטן: ב הם לא יכולים להילחם - -

יעקב מרגי: הם לא פה, אבל לשכות הם תפסו בבניין, עד כדי כך שמינהל הבית היה צריך לבנות ולהקים עוד לשכות על חשבון - - -

דוד ביטן: אין חנייה ואין שום דבר.

דוד ביטן: אתה יודע, אפילו חניות אין פה בגללם.

דוד ביטן: כל אחד צריך כמה חניות לעוזרים.

דוד ביטן: תכלס, הם לא יכולים להצביע נגד הממשלה בוועדות, אז מה יצא?

דוד ביטן: מצד אחד אנחנו לא היינו בוועדות בגלל העוול שעשו לנו, ומצד שני הח"כים הנורבגים לא הלכו נגד הממשלה.

דוד ביטן: התוצאה היא שהממשלה העבירה 99% ממה שהיא רצתה.

יעקב מרגי: ולא היה סיעור מוחות, והיה דיון רדוד בוועדות על החוקים.

דוד ביטן: אני אומר לך שהנושא של שינוי מועד הפנסיה לנשים – אנחנו נלחמנו בזה כל השנים.

דוד ביטן: לא אפשרנו את זה.

דוד ביטן: לא אפשרנו מכיוון שאין הגנה פנסיונית במדינת ישראל.

דוד ביטן: אתם רוצים שאנחנו נלך לקראתכם בנושא זה – בואו, תראו לנו איך אתם מגינים על הנשים.

דוד ביטן: איפה המדינה?

דוד ביטן: מה האחריות של המדינה בנושא הפנסיה?

דוד ביטן: אנשים יכולים לעבוד 30 שנה בקופות החדשות האלה של הפנסיות ובעצם לא לקבל שום דבר.

דוד ביטן: יכול לצאת להם 3,000 שקל בחודש.

נחמן שי: - - - את ההכנסה – אם הריבית - - -

דוד ביטן: לא, זה השינוי האחרון.

דוד ביטן: הבנתי, אני מכיר את זה, אבל זה השינוי האחרון.

דוד ביטן: אני אומר לך שאין הגנה פנסיונית.

דוד ביטן: אין דבר כזה.

דוד ביטן: כל הזמן ישנו – בסוף בגיל 75 אולי תתחיל לקבל פנסיה במדינת ישראל.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: בגלל שצריך לדאוג לקופות הפנסיה.

דוד ביטן: אז אני שואל: איפה האוצר?

דוד ביטן: איפה המדינה?

דוד ביטן: הכול צריך להיות על התושב הקטן שעובד כל השנים ורוצה לחיות כמו בן אדם כשהוא פורש לפנסיה?

דוד ביטן: הוא לא צריך לעבוד כל הזמן, אלא אם כן הוא רוצה.

דוד ביטן: אם הוא רוצה – בסדר, אבל אם הוא לא רוצה, אז איפה ההגנה של המדינה?

דוד ביטן: והם ממשיכים כל הזמן לעשות את הדברים האלה.

דוד ביטן: אבל מצד שני הצלחתם בגדול.

דוד ביטן: טענתם שאנחנו לא בסדר, ממשלה רחבה – עשיתם ממשלה רחבה בדיוק כמונו.

דוד ביטן: אם אתה לוקח את מספר השרים וסגני השרים - -

נחמן שי: - - - 38.

דוד ביטן: 36.

דוד ביטן: כמה אתם?

דוד ביטן: 28 ועוד אחד בדרך.

יעקב מרגי: וכמה סגני שרים?

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: יש לכם אחד שבנט לא לקח, הוא שומר אותו, אבל הוא ייקח אותו בסוף, ויש לכם עוד חמישה, שישה סגני שרים, נדמה לי.

דוד ביטן: אז מה ההבדל?

דוד ביטן: אני לא מבין.

דוד ביטן: ההבדל הוא שהתחייבתם ל-18.

נחמן שי: גם אנחנו לא שמחים על זה.

דוד ביטן: התחייבתם ל-18, ובסוף זה לא 18, זה 28 ועוד שישה – זה 34.

דוד ביטן: אחר כך בחוק הנורבגי, מה עשיתם?

דוד ביטן: לנו היה אולי – פעם ראשונה זה בקדנציה האחרונה – היו איזה ארבעה, ולכם יש 21 וה-22 בדרך.

דוד ביטן: את זה דאגתם לשמור בתקציב ולהכניס את זה כמו שצריך לתקציב.

דוד ביטן: פה לא הייתה לכם בעיה.

דוד ביטן: והכספים הייחודיים – אתם נתתם חצי מיליארד יותר כספים ייחודיים.

דוד ביטן: אני עוד לא מדבר על תקציבים למגזר הערבי, כן?

דוד ביטן: תקציבים ייחודיים – 1.9 מיליארד; אצלנו – 1.4.

דוד ביטן: עכשיו, איזו ביקורת הייתה בתקשורת ובכל מקום נגד מה שעכשיו אמרתי, כולל הכספים הייחודיים – אנחנו לא יכולנו לזוז.

דוד ביטן: על כל דבר הייתה ביקורת של ימים בתקשורת, בכנסת – בכל מקום.

דוד ביטן: מותר לכם לעשות הכול.

דוד ביטן: אתה יודע למה?

דוד ביטן: בגלל שהחלפתם את נתניהו.

דוד ביטן: החלפתם את נתניהו אז אתם יכולים לעשות מה שאתם רוצים.

יעקב מרגי: חסינות.

דוד ביטן: חסינות יש לכם – חסינות בתקשורת, חסינות בכל דבר.

דוד ביטן: אבל זה לא צריך להיות ככה.

דוד ביטן: אתם אמרתם?

דוד ביטן: תקיימו את מה שהבטחתם.

דוד ביטן: מה זה משנה מה אנחנו עשינו?

דוד ביטן: אתם אומרים שאתם ממשלת שינוי.

דוד ביטן: תראה, לא לחינם אנחנו עולים במנדטים בסקרים כל הזמן ואתם או לא עולים או יורדים.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: בגלל שבסופו של דבר העם לא מטומטם - -

נחמן שי: - - - בחירות.

דוד ביטן: - - הוא רואה שלא קיימתם שום דבר, וכל הבטחה שאמרתם – אתם לא עומדים בה.

דוד ביטן: נתחיל מזה שבמישור החוקתי, בוא נגיד, הפרתם כל הבטחה שנתתם, העליות הן גבוהות מאוד, התקציב מכסה את זה בלי שום בעיה.

דוד ביטן: נכון.

דוד ביטן: במישור של הרפורמות – אין רפורמות.

דוד ביטן: זה הכול בלוף.

דוד ביטן: במישור האחר, כמו למשל, כל מיני דברים חיוביים מה שנקרא, כמו שכר החיילים – לא העליתם.

דוד ביטן: אתם, כל דבר, וזאת שיטה, ראיתי, שיטה לא רעה שאתם עושים.

דוד ביטן: כל דבר שלא עשיתם, אתם מוכרים לציבור שתעשו בשנה הבאה.

דוד ביטן: אוקיי.

נחמן שי: לא כל דבר.

דוד ביטן: לא, כל דבר, כל דבר.

דוד ביטן: תכף אני אגיע.

דוד ביטן: כל דבר.

דוד ביטן: ואתם דואגים לדברים שהם בעיתיים.

דוד ביטן: למשל, הנושא של החיילים, נתתם הצהרה – שנה הבאה.

דוד ביטן: בוא נראה שבשנה הבאה זה יהיה.

דוד ביטן: אוקיי?

דוד ביטן: אחר כך, ראיתם שיש לכם בעיות עם העצמאים.

דוד ביטן: אמרתם: חלק התחייבו וגם מפלגות התחייבו שיהיו דמי אבטלה לעצמאים ודברים מהסוג הזה, רישוי עסקים וכולי, ראיתם שזה לא מתבצע, עשיתם איזו מסיבת עיתונאים שקארה ישב עם בנט ועם שר האוצר, הציג לו מתווה א', מתווה ב' – שנה הבאה זה יהיה.

דוד ביטן: אתם מנסים למכור לציבור אשליות שלא קיימות, פשוט מאוד זה המצב.

דוד ביטן: אז אתם רואים את זה ממש: רישוי עסקים – אותו דבר; דמי אבטלה – אותו דבר; עזרה לעסקים – אותו דבר.

דוד ביטן: זאת אומרת, מה שאתם עושים, אתם בעצם לוקחים נושאים שהם – אמרתם שתעשו והם לא בתקציב, ומוכרים אשליה לציבור שבשנה הבאה זה יהיה.

דוד ביטן: זה מה שאתם עושים.

דוד ביטן: זאת שיטה יפה מאוד.

דוד ביטן: לבלבל את הציבור בדברים שאתם לא עשיתם עכשיו.

דוד ביטן: אז זה לא – ואנשים אומרים: הינה, זה חלק מהתקציב, חלק מהרפורמות.

דוד ביטן: אבל איפה הרפורמות?

דוד ביטן: הן לא קיימות.

דוד ביטן: אין בחוק ההסדרים.

דוד ביטן: אין בשום מקום.

דוד ביטן: ואתם מוכרים לציבור שאתם מתכוונים לעשות את זה בשנה הבאה.

דוד ביטן: אז טוב, נחכה לשנה הבאה.

דוד ביטן: רק אתם לא תהיו בשנה הבאה, אנחנו נהיה.

דוד ביטן: זה מה שיקרה.

דוד ביטן: עכשיו בוא נלך רגע – אותו דבר עשיתם ברפורמת הנדל"ן.

דוד ביטן: גם בנדל"ן אין שום דבר שמתייחס כמעט, כן?

דוד ביטן: יש, וגם זה לא שלם, כן?

דוד ביטן: בנושא של הנדל"ן אותו הדבר.

דוד ביטן: עכשיו, אחרי שהגשתם את התקציב, הגשתם את חוק ההסדרים, פתאום יצאה תוכנית ממשלתית להילחם במחירי הדיור ובנושא של פיתוח דירות ולהגדיל את מספר יחידות הדיור וכולי.

דוד ביטן: שוב פעם, אותה שיטה, כמו בדמי אבטלה.

דוד ביטן: אתם מוכרים אשליות לציבור, שאתם, הינה, אתם – מה יש בתוכנית שהצגתם?

דוד ביטן: העלאת מס הרכישה ל-8% לדירות להשקעה.

דוד ביטן: זאת אומרת, המס יישאר, דירות לא יהיו.

דוד ביטן: הרי ניסו להילחם שנים, קשה מאוד להילחם במחיר הדיור.

דוד ביטן: וכדי להילחם במחיר הדיור אתה צריך בעצם לעשות חבילת צעדים, לא צעד אחד.

דוד ביטן: לא רק למנוע מהמשקיעים לקנות, אלא עוד הרבה צעדים שאם לא עושים אותם – ולצערי, גם ממשלת הליכוד לא עשתה אותם כמו שצריך וגם אתם לא תעשו אותם כמו שצריך.

דוד ביטן: כי צריך לבוא ולומר: אנחנו נעשה את מה שצריך.

דוד ביטן: אבל אתם לא עושים ולא תעשו, והצגת תוכנית שקרית כביכול או אשליה לציבור, זה בשיטה שאתם עובדים, זו שיטה של ספינים.

דוד ביטן: אין בשיטה הזאת שום דבר.

דוד ביטן: יש לכם הרבה אנשים – אני לא אומר עליך – שהם אלופי הספינים.

דוד ביטן: מוכרים אשליות לציבור כספינים, אחר כך מורידים את הספין ונשארת הרגשה בציבור שזה טופל, אבל זה לא מטופל ולא יטופל גם כן.

דוד ביטן: ככה בשכר החיילים, ככה ברפורמת הנדל"ן ומחירי הדיור, ככה בדמי אבטלה, ככה ברישוי עסקים, ואני יכול להציג לך עוד דברים שבעצם אינם בחוק ההסדרים, שאלה רפורמות אמיתיות.

דוד ביטן: אלה, אם היו עושים את זה, זה באמת היה רפורמה.

דוד ביטן: אבל לא הרפורמה של הכלים החד-פעמיים.

דוד ביטן: מה זה רפורמה של כלים חד פעמיים?

דוד ביטן: אני לא שמעתי על רפורמה כזו.

דוד ביטן: כלים חד פעמיים.

דוד ביטן: זה רפורמה?

נחמן שי: להציג - - -

דוד ביטן: זה להציג מה?

דוד ביטן: להגדיל את המס?

דוד ביטן: זה 600 בכלים חד פעמיים, זה 600 מיליון שקל.

דוד ביטן: זה לא כסף קטן בכלל.

דוד ביטן: כמה אתה חושב מס הכנסה, אתה מעלה קצת מס הכנסה.

נחמן שי: אני מוותר על הפלסטיקים האלה, הם מחניקים את כדור הארץ.

נחמן שי: איזו מדינה - - -

דוד ביטן: אין בעיה, אין בעיה, למה אתה צריך שיהיה לזה מס כזה גבוה?

נחמן שי: הפלסטיקים חונקים את העולם.

נחמן שי: זה הסיפור.

דוד ביטן: אז בסדר - - -

נחמן שי: אנשים אגרו באיזה כמויות, לצערי הרב, ברכישת כלים חד פעמיים.

נחמן שי: מה, אנחנו רואים את זה - - -

יעקב מרגי: זה הפלסטיק היחיד שמיוצר בסיטונאות כאן, תגיד לי?

יעקב מרגי: נחמן.

נחמן שי: מה?

יעקב מרגי: זה הפלסטיק היחיד שמיוצר?

נחמן שי: לא, זה חלק מ - - -

יעקב מרגי: בוא, בוא, זה חלק.

יעקב מרגי: בוא נתחיל בחרדים וירחם השם.

נחמן שי: - - -

יעקב מרגי: נתחיל בחרדים וירחם השם אחר כך.

דוד ביטן: תאמין לי, עשו רפורמה - - -

נחמן שי: אסור להשתמש בפלסטיקים - - -

יעקב מרגי: אני נגד.

יעקב מרגי: אני מסכים איתך.

יעקב מרגי: אבל למקד את זה רק על החרדים?

דוד ביטן: לא, רגע, רגע, אתה זוכר שדיברו על שקיות ניילון בסופרים?

נחמן שי: כן, אז הסופרים - - -

דוד ביטן: ובמקום זה היו שקיות נייר?

דוד ביטן: וכל שקית ניילון אתה משלם עליה כסף.

נחמן שי: נכון.

דוד ביטן: חוץ מזה, איפה הנייר?

דוד ביטן: איפה הנייר?

דוד ביטן: תראה, אתה יכול לדבר על חינוך הציבור.

נחמן שי: ירדה צריכת השקיות ב-45% אחוז.

דוד ביטן: אבל, רגע, אתה עושה את זה בסיגריות.

דוד ביטן: נכון?

דוד ביטן: מס הסיגריות הוא עצום.

דוד ביטן: הפסיקו לעשן אנשים?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: עכשיו - - -

נחמן שי: לא הפסיקו.

דוד ביטן: רגע, יש הגיון להגיד, בסיגריות אתה בא ואומר: זה עושה נזק בריאותי, וזה גורם גם להוצאות גדולות ברפואה.

דוד ביטן: אבל גם נזק לאדם, נכון?

דוד ביטן: אז אנחנו נחנך אותם באמצעות זה שכסף – בכלים החד-פעמיים, עם כל הכבוד, אין פה נזק בריאותי, יש נזק אחר.

דוד ביטן: אבל נזק בריאותי - - - אתה בא לחנך.

דוד ביטן: עכשיו, זה לא רק העלאת מחיר של המס.

דוד ביטן: הסוחרים מנצלים את זה – כשהם מעלים מחיר כבר, הם מעלים יותר ממה שהמס נתן.

דוד ביטן: זאת אומרת, עליית המחיר היא לא רק בכיוון של עליית המס, אלא גם עלייה שהסוחר מחליט לעשות אותה כדי לנצל את המצב.

יעקב מרגי: דודי, צופה מהבית כותב לי - - -

דוד ביטן: מי?

יעקב מרגי: צופה, מהבית.

דוד ביטן: בבקשה.

יעקב מרגי: הוא שואל, תשאל את השר: מדוע, אם באמת רוצים לעודד, להגן על הסביבה ולהמעיט את השימוש בכלים חד פעמיים, למה החד פעמי המתכלה יקר במדינה?

נחמן שי: כי זאת טכנולוגיה אחרת.

יעקב מרגי: לכן מדינה שחפצה חיים, עושה קמפיינים - - -

נחמן שי: זאת טכנולוגיה אחרת.

יעקב מרגי: עושה קמפיינים, מסבסדת דברים מתכלים.

יעקב מרגי: ככה מחנכים ציבור, לא במיסים.

דוד ביטן: לא, מה זה מיסים?

דוד ביטן: זה סתם.

דוד ביטן: זה יהיה מס, הוא יישאר, ואחר כך יתנו לו עוד מס.

דוד ביטן: העיקר עושים.

דוד ביטן: מתחילים במשהו.

דוד ביטן: מישהו כתב לי פה, והוא מזכיר לי שבעצם בממשלה הקודמת היו 73 חברי כנסת, לא 62 או 61.

דוד ביטן: ולכן הממשלה הייתה קצת יותר גדולה מכם.

יעקב מרגי: נכון, ביחס.

דוד ביטן: ביחס.

דוד ביטן: ולכן אתם יותר גדולים מאיתנו, אין ספק בכלל.

דוד ביטן: הוא צודק, שכחתי את זה והוא כתב לי בוואטס אפ, הוא צודק.

יעקב מרגי: ההכרח שלא יגונה, זה - - -

נחמן שי: - - -

יעקב מרגי: נחמן, נחמן שי, ידידי, ההכרח שלא מגונה - -

דוד ביטן: הוא הזכיר לי, הוא הזכיר לי.

יעקב מרגי: - - הוא נכון לכולם, לא כשזה מתאים לצד אחד זה יגונה, כשזה לא - - -

נחמן שי: פלסטיקים זה מכה.

נחמן שי: וצריך לצמצם את - - -

יעקב מרגי: יש הרבה מכות, בוא נתחיל לטפל בהם.

דוד ביטן: מסכים איתך, מסכים איתך.

דוד ביטן: אז למה, למה - - -

יעקב מרגי: למה מתחילים עם - - -

דוד ביטן: למה מטילים גם על ציוד מתכלה שאין איתו שום בעיה?

דוד ביטן: בגלל שהוא חד פעמי?

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: תגיד לי, אם אתה הולך לקו, תלך עם הקו הזה עד הסוף.

דוד ביטן: אל תלך בצורה של תעתוע.

נחמן שי: - - -

דוד ביטן: כן ולא.

דוד ביטן: נכון או לא? הם מטילים על הכול.

דוד ביטן: למה מטילים במתוקים על הזירו?

דוד ביטן: הזירו הוא לא ממותק.

דוד ביטן: למה?

נחמן שי: בזירו גם יש חומרים מתוקים.

דוד ביטן: לא, בסדר.

דוד ביטן: הוא לא הדיאט ולא כלום.

דוד ביטן: בחייך, למה מטילים עליהם מס אותו דבר כמו על קולה רגילה?

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: כי הם לא מחפשים לחנך את הציבור.

דוד ביטן: הם מחפשים לגבות מס, זה מה שהם מחפשים.

נחמן שי: מה?

נחמן שי: מה?

נחמן שי: - - -

דוד ביטן: עכשיו, זה הכי קל, לגבות מס - - -

יעקב מרגי: צריך למצוא מקורות מימון לפזרנות של הממשלה.

דוד ביטן: תגיד לי, אני מזכיר לך את הרפורמה שעשה לפיד - - -

נחמן שי: - - - חולים בסוכרת - - -

דוד ביטן: רגע, רגע, תן לי שנייה.

דוד ביטן: אתה זוכר את הרפורמה שלפיד עשה בנושא של השתייה החריפה?

דוד ביטן: שהוא העלה את המחיר של העראק - -

נחמן שי: - - - הוא אומר - - -

דוד ביטן: - - שרוב המרוקאים הזקנים שותים אותו.

יעקב מרגי: הוריד את הוודקה, העלה את העראק.

דוד ביטן: הוריד את הוודקה והוריד את הוויסקי.

דוד ביטן: לא, את הוויסקי.

נחמן שי: זה הגדיל את ה - - -

דוד ביטן: עכשיו מה קרה?

דוד ביטן: מה קרה?

דוד ביטן: אנשים שותים בלי הפסקה וויסקי כי המחיר זול.

דוד ביטן: לפני זה לא היו שותים וויסקי.

דוד ביטן: עכשיו זה הגדיל מצד אחד את הצריכה של מוצרים מסוימים, והקטין את הצריכה של מוצרים אחרים.

דוד ביטן: ועכשיו יצא - - -

יעקב מרגי: ועלייה דרסטית של התמכרות ושימוש של בני נוער באלכוהול.

דוד ביטן: את מי דפקו?

דוד ביטן: דפקו את כל המרוקאים הזקנים שהיו שותים את העראק והתרגלו כל החיים לשתות.

דוד ביטן: עכשיו יצא משהו עוד יותר גרוע: גם הגדילו את השתייה של הוויסקי, אבל עוד משהו, כל הצעירים והצעירות, מה הם שותים היום?

דוד ביטן: עראק.

דוד ביטן: גילו את העראק.

דוד ביטן: זאת אומרת, גם העראק הצריכה שלו עלתה, וגם הוויסקי הצריכה שלו עלתה.

דוד ביטן: דווקא של הוודקה ירדה.

דוד ביטן: אבל וויסקי ועראק – עלתה.

דוד ביטן: זאת אומרת, אתה לא יכול לכוון, מה שאני מתכוון, אתה לא יכול לכוון את הציבור רק מכוח מיסים.

דוד ביטן: אתה צריך לתרגל אותם בצורה - - - מה אתה אומר?

נחמן שי: אני אומר שאלכוהול, זה עוד פעם - - -

דוד ביטן: לא, נתתי לך דוגמה.

יעקב מרגי: אני מאמץ את הגישה שלך שאי-אפשר לכפות.

דוד ביטן: שלא תבין לא נכון, אני לא נגד - -

יעקב מרגי: זו הייתה האמירה שלך היום.

דוד ביטן: - - להגביל או לחנך או לעשות את הדברים האלה שקשורים לדברים המזיקים.

דוד ביטן: אני לא נגד.

דוד ביטן: אני רק אומר שאתה לא יכול לעשות את זה רק באמצעות מיסים.

דוד ביטן: מה שהם עושים פה, רק באמצעות - - - תראה, אתה לא יכול לבוא ולהגיד: זה תקציב חברתי, כשבסופו של דבר, התקציב החברתי הזה, אתה רואה לאן הוא הולך.

דוד ביטן: אז איפה החברה?

דוד ביטן: אתה פוגע גם באנשים העניים, אבל אתה פוגע גם בפריפריה.

דוד ביטן: מס הגודש פוגע בפריפריה, כי אנשים באים לתל אביב לעבוד.

דוד ביטן: למה הם באים לתל אביב?

דוד ביטן: רק לבלות?

דוד ביטן: הם באים גם לעבוד.

דוד ביטן: אם אתה לא דואג למקורות תעסוקה בערים מסביב לתל אביב או בפריפריה, אתה לא יכול לבוא ולקחת מס גודש.

דוד ביטן: אין לזה שום היגיון.

דוד ביטן: תדאג לפרנסה, שלא יצטרכו להגיע לתל אביב, אז אין שום בעיה.

דוד ביטן: איזה מין רעיון זה?

דוד ביטן: תראה, אנחנו בראשון, למשל, תפסנו את השור בקרניו, ומה שעשינו – דאגנו להגדיל את מקורות התעסוקה בראשון.

דוד ביטן: למה עשינו את זה?

דוד ביטן: כדי שלא ייסעו לתל אביב.

דוד ביטן: שמנו את זה כיעד, ועשינו את זה.

נחמן שי: - - -

דוד ביטן: שמנו כיעד, ובסופו של דבר אנחנו מצליחים.

נחמן שי: - - - אולי תסביר למה סיבים אופטיים זה לא טוב, כי עד עכשיו כל מה שאמרת לא טוב.

נחמן שי: הגיע יועז הנדל – הוא פורס סיבים אופטיים בכל הארץ; הוא עושה מהפכה.

יעקב מרגי: אני שמח שאתה מזכיר את זה.

יעקב מרגי: אתה יודע למה?

דוד ביטן: החוק שהזכרת – הגיע השר.

יעקב מרגי: הרפורמה – ברשותך – הרפורמה של יועז הנדל הייתה תקועה בחוק ההסדרים בממשלה הקודמת, והוא פנה אליי.

יעקב מרגי: הוא אמר לי: תגיד לי, אם אני מצליח לשכנע את האוצר להוציא את זה, בגלל שהייתה בעיה עם הפריסה האוניברסלית, אתה תקדם לי את זה בוועדת הכלכלה?

יעקב מרגי: יועז, כמה זמן לקח?

יועז הנדל: היה מהר מאוד.

נחמן שי: יפה - - -

יועז הנדל: אבל לא שכנעתי את האוצר, הייתי צריך להילחם.

נחמן שי: - - - בגלל שזה טובת הציבור.

דוד ביטן: למה צריך להילחם?

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: כי אתה לא מכניס להם כסף.

דוד ביטן: הכול כסף.

נחמן שי: אין להם אינטרס אחר, אלא טובת הציבור.

יועז הנדל: הם רצו הכול ביחד.

דוד ביטן: הכול ביחד.

דוד ביטן: אז בוא אני אגיד לך: תראה, אם היית בא בחוק - - -

יועז הנדל: אבל בא יושב-ראש ועדת כלכלה רציני וקידם.

דוד ביטן: תקשיב שנייה.

דוד ביטן: אם בחוק ההסדרים היו מביאים רפורמה ברפואה – מקובל עליי, אין בעיה.

דוד ביטן: לא הציגו שום רפורמה כזאת.

דוד ביטן: אם היו מביאים רפורמה ברגולציה – גם מקובל עליי.

דוד ביטן: אבל אין, אין את הדברים האלה.

דוד ביטן: יש רק אשליה של רפורמות, כשבעצם אין רפורמות, וכל המטרה שלהם זה לעשות כסות לגביית המיסים.

דוד ביטן: זה כל הרפורמות.

דוד ביטן: לגבי הסיבים האופטיים - - -

יועז הנדל: דודי, לא.

יועז הנדל: היום פורסים אנטנות.

יועז הנדל: יש לך בעיות קליטה וכיסוי בכל מיני מקומות בארץ, זה בחוק ההסדרים.

דוד ביטן: בסדר.

דוד ביטן: אני לא אומר שאין כלום בחוק ההסדרים, אבל אני אומר לך דבר מאוד פשוט:

דוד ביטן: גם הרפורמה שאתה עושה – בכל העולם עושים את זה.

דוד ביטן: אנחנו לא יכולים להתרחק מהעולם.

דוד ביטן: בכל העולם עושים את הסיבים האופטיים, אז גם אנחנו עושים.

דוד ביטן: כשירד המחיר של הסלולרי, אתה זוכר?

דוד ביטן: הוא ירד בכל העולם, לא רק בישראל.

דוד ביטן: זאת אומרת, יש דברים שנעשים בכל העולם וגם אנחנו – זה משפיע גם עלינו.

יועז הנדל: אבל אנחנו הכי זולים.

דוד ביטן: מה?

יועז הנדל: אנחנו הכי זולים בעולם.

דוד ביטן: עכשיו.

יועז הנדל: לא.

יועז הנדל: כבר - - -

יעקב מרגי: - - - כחלון ביטל - - -

דוד ביטן: אבל ירד בכל העולם.

דוד ביטן: בסופו של דבר, ירד בכל העולם, לא רק בישראל.

דוד ביטן: זאת אומרת, אנחנו לא יכולים להתרחק מרפורמות עולמיות שמשפיעות עלינו.

יעקב מרגי: אנחנו שכחנו ששילמנו על מכשיר נייד כמו משכנתה חודשית.

דוד ביטן: אני בא ואומר: מספיק כבר לתת לאוצר לשלוט בכל דבר ועניין.

דוד ביטן: אני, כשהייתי יושב-ראש קואליציה, לא נתתי לאוצר לעשות מה שהוא רוצה – והם יודעים את זה.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: כי זה התפקיד של חברי הכנסת, להגן על האזרחים מהממשלה.

דוד ביטן: מה לעשות, אתם מחפשים שהתקציב יהיה מסודר, שתוכלו לחלק כמה שיותר.

דוד ביטן: אנחנו מחפשים שהתושבים לא ייפגעו.

דוד ביטן: זה התפקיד שלנו, בניגוד לתפקיד שלכם.

דוד ביטן: כל אחד עושה את התפקיד שלו.

דוד ביטן: אין לי תלונות, בתנאי שחברי הכנסת יעשו את התפקיד.

דוד ביטן: אבל מרגע שרוב חברי הכנסת הם נורבגים והם תלויים בכם, אז הם לא יכולים לעשות כלום.

דוד ביטן: זה העניין.

יעקב מרגי: איזה עדנה באה למדינה הסקנדינבית הזאת שמוזכרת כאן.

דוד ביטן: אין להם שום ברירה.

דוד ביטן: אתה מבין?

דוד ביטן: אין להם ברירה.

דוד ביטן: זה הכול, זה המצב.

יצחק פינדרוס: יש לך הוכחה.

יצחק פינדרוס: כמה פעמים בהיסטוריה חוק ההסדרים נכנס בקריאה ראשונה והגיע לשנייה ושלישית כמעט אותו דבר – כמה פעמים זה קרה בהיסטוריה?

יצחק פינדרוס: אתה יודע.

יעקב מרגי: במשטרים קומוניסטיים זה קורה.

דוד ביטן: לא רק זה - - -

יצחק פינדרוס: במשטרים קומוניסטיים - - -

יעקב מרגי: יש לנו שר אוצר שהתחנך על המשטר.

יועז הנדל: פינדרוס, מאיפה באת?

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: לא רק זה.

דוד ביטן: למה לא? לא.

דוד ביטן: זה שיתוף של כולם.

יצחק פינדרוס: אמרו לי שנכנסת, באתי.

יועז הנדל: כל הכבוד.

דוד ביטן: לא רק זה – שים לב מה קורה הפעם.

דוד ביטן: הרי אין ראש ממשלה אחד – יש כמה ראשי ממשלות.

דוד ביטן: גנץ בתחום - - -

יצחק פינדרוס: אין אפילו אחד.

דוד ביטן: לא, בתחום הביטחוני.

יצחק פינדרוס: אין אפילו אחד.

דוד ביטן: איווט בתחום של הכלכלה והאוצר.

דוד ביטן: כל אחד – יש לו את הממלכה שלו, כי הוא מחזיק את הממשלה בביצים, מה שנקרא.

דוד ביטן: תסלחו לי שאני אומר את זה.

יעקב מרגי: זה כמו הקינים בתנועות נוער.

דוד ביטן: למשל, ראית את גנץ - - -

יועז הנדל: הפוך – פעם ראשונה שיש ממשלה, ולא רק אחד קובע לכל המשרדים.

יועז הנדל: ראש ממשלה שהוא גם שר תקשורת - - -

דוד ביטן: הבנתי.

דוד ביטן: בינתיים כשאחד קבע לכל המשרדים, לא ניזוקנו.

דוד ביטן: תאמין לי, אבל עדיין - -

יועז הנדל: לא היו סיבים אופטיים, ולא היה - - -

דוד ביטן: - - עדיין היו חברי כנסת שדאגו ליישר את מה שצריך, ואתה יודע את זה.

יועז הנדל: נכון.

דוד ביטן: והיום אין את זה.

דוד ביטן: אין את זה היום, לצערי הרב.

דוד ביטן: מה אתה רוצה?

דוד ביטן: אין את זה.

דוד ביטן: וגם אנחנו לא הופענו בוועדות, כי זאת הייתה ההנחיה, וגם כן זה פגע במידה מסוימת.

יעקב מרגי: אני אומר לכם - - -

יצחק פינדרוס: אתה היית מופתע כשמיכל רוזין הסכימה להורדת גיל הפרישה?

נחמן שי: עם הצטרפותם של שחקני חיזוק בדקה - - -

דוד ביטן: בטח שהייתי מופתע.

דוד ביטן: בטח.

דוד ביטן: אתה יודע למה?

דוד ביטן: כי אמרו לה - - -

יעקב מרגי: אנחנו נהנינו בנוכחותך, ואתה מוזמן, אם תרצה, להישאר גם - - -

נחמן שי: אני חוזר בעוד ארבע שעות וחצי.

יעקב מרגי: ברוך הבא.

דוד ביטן: אתה חוזר?

דוד ביטן: בסדר, נו.

נחמן שי: אז הכול בסדר.

יצחק פינדרוס: - - -

נחמן שי: אני רק הולך לנמנם.

דוד ביטן: יש סדר.

דוד ביטן: כולם יהיו.

דוד ביטן: כמה שעות אתה?

נחמן שי: אין לי חדר בכנסת.

דוד ביטן: כמה שעות אתה?

נחמן שי: אני יתום.

נחמן שי: אין לי חדר בכנסת.

דוד ביטן: תראה, למשל שר הביטחון - - -

יצחק פינדרוס: לא, עד 06:00.

דוד ביטן: למשל, שר הביטחון - -

נחמן שי: להתראות - - -

יעקב מרגי: להתראות.

יעקב מרגי: תודה.

נחמן שי: תודה.

דוד ביטן: - - נלחם ועמד על הרגליים האחוריות בכל מה שקשור להשלמות פנסיה הלא חוקיות של אנשי הקבע – בסדר.

דוד ביטן: אבל למה הוא לא עשה את זה בנושא של החיילים, החיילים הסדירים?

דוד ביטן: הוא לא עשה את זה – הוא עשה את זה לחיילי הקבע.

דוד ביטן: אני אומר לך חד וחלק: אם הוא היה עומד על הרגליים האחוריות, הוא היה מעביר גם - - -

יעקב מרגי: אנשי הקבע זה הלבנה.

יעקב מרגי: זו הלבנה.

יעקב מרגי: זו הלבנה של - - -

דוד ביטן: לא משנה, אבל זה בתקציב.

יעקב מרגי: הלבנה של עבירה על חוק יסודות התקציב וכל סוגיית השכר והפנסיות.

יצחק פינדרוס: דוד, תדע לך שבני גנץ השתדרג.

יצחק פינדרוס: אתה מכיר את התרגיל שלו על הפגישה עם החרדים?

יצחק פינדרוס: הוא אמר לכולם שהוא לא רוצה להגיב לחרדים, ולכן הוא לא מוכן להגיע לפגישה.

יצחק פינדרוס: זו היה התחייבות של ליברמן.

יצחק פינדרוס: עכשיו אני מקבל טלפונים מכל העולם: למה החרדים מתנגדים לפגישה?

יצחק פינדרוס: אני מרים טלפון לש"ס – אמרו לי: לא היה ולא נברא.

יצחק פינדרוס: אני מרים טלפון לגפני – לא היה ולא נברא, אף אחד לא דיבר איתנו.

יצחק פינדרוס: אני מתקשר אליהם, והם אומרים לי: עכשיו הבנו.

יצחק פינדרוס: בשביל לקבל את הפנסיות לחיילים הוא מכר להם בממשלה את הבלוף הזה שהוא סוגר כרגע עם החרדים לטובת גיל הפרישה.

דוד ביטן: יפה.

דוד ביטן: לא משנה, גם הוא עשה תרגיל פוליטי.

דוד ביטן: אבל אם הוא היה עומד על הרגליים האחוריות גם בנושא של שכר החיילים, הוא היה מקבל את זה.

דוד ביטן: אתה יודע את זה.

דוד ביטן: כי אין לכם ברירה, אתם בנויים מכמה מפלגות.

דוד ביטן: כל מפלגה מחזיקה את הממשלה – היא יכולה לפרוש ולפרק אותה.

דוד ביטן: ובמצב הזה הוא יכול היה להשפיע בדיוק כמו שיושב-ראש המפלגה שלך גדעון סער נלחם על דברים מסוימים וקיבל אותם.

דוד ביטן: ואותו הדבר איווט שנלחם.

דוד ביטן: אני לא רואה אף אחד בממשלה – לא רק בכנסת, בממשלה – שיכול להילחם באיווט בנושא של מה שהוא רוצה.

דוד ביטן: תראה, רוב הרפורמות האלה שהכנסתם בחוק הסדרים עצום – בניגוד להחלטת בג"ץ, דרך אגב; כי בג"ץ בכל השנים אמר שלא צריך את חוק ההסדרים, שחוק ההסדרים הוא חוק בעייתי במובן הזה שהוא לא מאפשר לחברי הכנסת לדון כמו שצריך.

יעקב מרגי: בג"ץ יצא לשנת שבתון.

דוד ביטן: כן.

דוד ביטן: ומה קרה?

יעקב מרגי: יחד עם התקשורת.

דוד ביטן: מי?

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: הוא הצטרף לקואליציה.

דוד ביטן: ומה קרה, פינדרוס?

יועז הנדל: דוד, לבושתי אני אגיד: שלוש שנים אני בפוליטיקה, ולא ראיתי דור שהעביר תקציב.

יועז הנדל: פעם ראשונה.

יועז הנדל: אז אני לא יודע - - -

דוד ביטן: עוד פעם אתה מתחיל עם זה?

יעקב מרגי: מה נעשה שאתה צעיר בכנסת.

דוד ביטן: אתה לא היית - - -

יועז הנדל: שלוש שנים - - -

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: רגע.

יעקב מרגי: אתה חי עם תקציב רק שנה - - -

דוד ביטן: אתה לא היית - - -

יעקב מרגי: הינה, תסביר לו.

יעקב מרגי: תסביר לו.

דוד ביטן: אתה לא היית בהתחלה.

יעקב מרגי: תסביר לו למה זה לא - - -

חוה אתי עטייה: יועז, אתה היית שלוש שנים - - -

דוד ביטן: זה לא שלוש שנים.

יועז הנדל: - - -

דוד ביטן: תקשיב רגע.

דוד ביטן: העברנו תקציב 2018 ב-2018, ומייד אחר כך העברנו 2019.

דוד ביטן: זאת אומרת, אנחנו העברנו את תקציב 2019 ב-2018.

יעקב מרגי: הוא זוכר את ה-11 מיליארד ש"ח בוועדת הכספים.

דוד ביטן: הוא לא היה אז חבר כנסת.

יצחק פינדרוס: זה היה 2020.

דוד ביטן: ואחר כך היו מערכות בחירות ולא עבר תקציב.

יעקב מרגי: על זה אני מדבר.

דוד ביטן: ב-2020 לא היה תקציב – נכון.

דוד ביטן: אבל עשו התאמות תקציביות - - -

יעקב מרגי: 11 מיליארד.

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: עשו התאמות תקציביות ונענו לדרישות משרדי הממשלה.

דוד ביטן: משרדי הממשל ישבו, בדיוק כמו בתקציב, ואמרו להם: מה אנחנו צריכים תוספת ל-1 חלקי 12 – והעברנו את זה בוועדת הכספים האחרונה.

דוד ביטן: לכן, לבוא ולהגיד - - -

יועז הנדל: אם לא הייתי רב עם כץ ומתעקש ומגייס את כל ראשי הרשויות לא היה את החוק שלנו, את מתווה הסיבים.

יועז הנדל: יודע כאן היושב-ראש, כי הוא העביר את זה.

יועז הנדל: אחרת לא היו סיבים אופטיים היום במדינת ישראל.

יועז הנדל: היום אנחנו מובילים.

יועז הנדל: ככה זה.

יועז הנדל: כשאין תקציב - - -

יצחק פינדרוס: בממשלה של הליכוד עשיתם - - -

דוד ביטן: אני מנסה להסביר לך שאני לא אומר שהכול היה חלק.

יועז הנדל: פינדרוס, כי רבתי.

יצחק פינדרוס: כי היית בממשלה של הליכוד.

יעקב מרגי: יועז, יועז, תרשה לי – דוד, ברשותך, על חשבוני, מה שנקרא – אתה צעיר וזה טוב להיות צעיר בכנסת.

יעקב מרגי: בוא תקשיב.

יעקב מרגי: אני אומר לך: אני צפיתי בדיונים שאנחנו לא השתתפנו בהם, ובאו חברי כנסת כנועים מהקואליציה, חסרי ניסיון – הדיון רדוד.

יעקב מרגי: לא שאני מזלזל בהם.

יעקב מרגי: יש חוסר ניסיון.

יעקב מרגי: בדיון בוועדה, כשאתה לוקח חוק ולועס אותו טוב – אתה יודע, גם כשהבאת את זה, כמה דברים - - -

דוד ביטן: אתה לא יכול בחוק ההסדרים לעשות - - -

יעקב מרגי: אתה יודע כמה תקלות יהיו?

יעקב מרגי: כל הרפורמות שהם קוראים להן "רפורמות", והעבירו אותן בחיפזון – אנחנו נידרש פה בכנסת, בוועדות, לתקן אותן, לתקן תקנות, להחזיר את זה.

יעקב מרגי: ואני אומר לך: חלק גם לא יבוא לכלל ביצוע בגלל זה.

דוד ביטן: תקשיב רגע, אתה לא יכול לקבל סיוע בלי לעשות משהו.

דוד ביטן: במצב הזה שהממשלה דורסת את האופוזיציה באופן מובהק, ולא מעניין אותה כלום; חוק ההסדרים הוא הכי עבה שהיה בשנים האחרונות, עם הרפורמות – אני אמרתי שאין רפורמות, אבל אתם קוראים לזה רפורמות, דמוי רפורמות – הכי גדולות שהיו במשק, ועם השפעה על האזרח הקטן.

דוד ביטן: אני?

דוד ביטן: הייתי הולך לבג"ץ על העניין הזה; כי החלטות בג"ץ – פסקי הדין שלו בעניין הזה – הן ברורות לגמרי.

דוד ביטן: גם בזה הם לא היו יכולים להתחמק.

דוד ביטן: והייתי עוצר את חוק ההסדרים - -

יצחק פינדרוס: לא - - -

דוד ביטן: - - רגע, והייתי עוצר אותו.

דוד ביטן: אבל הליכוד לא הגיש את הבג"ץ הזה.

דוד ביטן: אני אומר לך, חד וחלק.

דוד ביטן: השיטה הזאת שעשיתם הפעם הזאת – מצד אחד, דריסת האופוזיציה, ומצד שני, לעשות מה שאתם רוצים – היא בעייתית.

דוד ביטן: היא בעייתית במישור הדמוקרטי – לא רק במישור אחר.

דוד ביטן: ולכן העברתם באמת הרבה מאוד "רפורמות", במירכאות – כי זה לא רפורמות; זה כסות למיסים ולהטלת גזרות על הציבור, באופן כזה שאנשים יראו שבעצם זה לא תקציב אמיתי, זה לא תקציב חברתי ולא שום דבר.

דוד ביטן: ולכן, בלי שאנחנו צריכים לזוז, אנחנו עולים במנדטים ואתם יורדים במנדטים, כי הציבור לא מטומטם.

דוד ביטן: בסופו של דבר, הוא לא מטומטם.

דוד ביטן: הוא רואה מה אתם עושים ומה אתם לא עושים.

יועז הנדל: - - - בסקרים תמיד אתם עולים.

דוד ביטן: לא, אני מראה לך דוגמה.

דוד ביטן: למה לא? זו רפורמה לא רעה.

דוד ביטן: כן, רפורמה לא רעה.

דוד ביטן: אה, עכשיו אתם חלשים בסקרים; אז אתה נגד הסקרים, נכון?

יועז הנדל: - - - הסקרים, מה זה - - - זה לא מזיז לי.

יועז הנדל: יש המון סקרים.

יעקב מרגי: אני אגיד לך: לא האמנו, ולא העלינו בדעתנו שאנשים טובים, טובים, אני מחזיק מהם, טובים – לא כל הקואליציה – יוכלו לבלוע את זה שהם מסתמכים על מפלגות אנטי-ציוניות, ואני עדין בלשוני.

יועז הנדל: נראה לי שהעליתם על דעתכם - - -

דוד ביטן: עכשיו אני מגיע לנושא של מנסור – רגע, רגע.

דוד ביטן: תן לי לסיים.

יועז הנדל: נראה לי שהעליתם על דעתכם.

דוד ביטן: מי?

יעקב מרגי: אנחנו מעולם לא העלינו בדעתנו לשבת איתם בקואליציה.

דוד ביטן: לא.

דוד ביטן: אתם העליתם.

דוד ביטן: אתם.

דוד ביטן: אתה, שהתנגדת באופן מוחלט.

דוד ביטן: ואני יודע שהתנגדת לשבת עם הרשימה המשותפת ועם אדם כמו מנסור עבאס.

יועז הנדל: אני לא יושב עם הרשימה המשותפת.

דוד ביטן: הפעם אמרת: לא מעניין אותי כלום, העיקר להפיל את נתניהו.

דוד ביטן: כל האג'נדות שלך, ובאופן אישי, כל האידיאולוגיה שלך – שמת אותה בצד, לצורך העניין הזה.

יועז הנדל: דודי, אתה רוצה שאני אקרא את כל הפוסטים - - -

דוד ביטן: אבל עזוב, לא ניכנס לזה.

דוד ביטן: זה לא מלחמה ביני ובינך.

יועז הנדל: דודי, דודי, אתה רוצה שאני אקריא את כל הפוסטים המשבחים של חברי הליכוד – מיקי זוהר ויואב קיש – על כמה שמנסור עבאס נחמד; הרבנים שקראו - - -

יעקב מרגי: לא לממשלה.

יעקב מרגי: לא לממשלה.

יועז הנדל: שיקבלו רק כשהוא יהיה חבר - - -

יעקב מרגי: בחירה ישירה.

יעקב מרגי: רק על הבחירה הישירה.

דוד ביטן: אתם מנצלים – תקשיב רגע, אתם מנצלים - - -

יועז הנדל: כל הרבנים התעסקו – למה הם לא התעסקו בוועדת כספים?

יועז הנדל: זה משהו אחר, ועדת כספים - - -

יעקב מרגי: לבחירה ישירה בלבד.

יועז הנדל: חבר'ה, המצביעים שלכם לא כאלה דבילים.

יועז הנדל: הם יודעים שרציתם ללכת - - -

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: רגע, רגע.

דוד ביטן: תעצור, תעצור.

דוד ביטן: עובדה שאף אחד לא מאמין לכם, ולנו הם כן מאמינים.

דוד ביטן: אתם מנצלים, ניצלתם - - -

יועז הנדל: רגע, דודי.

יועז הנדל: בוא, יש לנו זמן.

יעקב מרגי: אין זמן.

יעקב מרגי: יש רשימת דוברים.

דוד ביטן: לא, אין זמן.

דוד ביטן: יש לי זמן קבוע.

דוד ביטן: אתה, יש לך זמן.

דוד ביטן: אתה באת עכשיו - - -

יועז הנדל: - - - לא מעניין אותם שמשקרים.

יועז הנדל: הם, מבחינתם - - -

דוד ביטן: אתה באת עכשיו עם כוחות מחודשים, אתה מבין?

יועז הנדל: לגמרי.

יועז הנדל: הם מבחינתם – תגיד שלא הייתה - - - יגידו אמן.

דוד ביטן: הרי עכשיו אישרתם – למה לא?

דוד ביטן: כי זה המצב.

דוד ביטן: מה אתה רוצה, שלא נגיד את זה?

יועז הנדל: - - - מחבלים?

יועז הנדל: יגידו אמן.

יועז הנדל: לא הייתה התנתקות.

יועז הנדל: זה הכול היה המצאה.

דוד ביטן: ההתנתקות?

דוד ביטן: נו, אתה לא תומך בהתנתקות עכשיו?

דוד ביטן: אתה תומך בה, לא?

דוד ביטן: אתה לא רק תומך בה – אתה תומך בלא לעשות כלום נגד עזה בגלל שיהיו לך בעיות פוליטיות פה, בישראל.

דוד ביטן: עזוב, נו.

דוד ביטן: אתה שינית את כל האידיאולוגיה שלך, אבל לא משנה.

דוד ביטן: לא יודע אם שינית, אבל שמת אותה ב-hold.

יועז הנדל: לא שמתי אותה ב-hold - - - בדיוק באותה נקודה.

דוד ביטן: שמת אותה ב-hold, אבל זה המצב.

דוד ביטן: זה המצב.

יועז הנדל: אני מסתכל עליכם, ואני - - -

דוד ביטן: עכשיו תראה מה קרה.

דוד ביטן: אני לא נכנס כרגע למנסור עבאס.

דוד ביטן: אין לי זמן לדבר על זה.

דוד ביטן: אבל אני אומר לך, חד וחלק: אתם צריכים את הגזרות האלה ועוד - - -

יעקב מרגי: תשמע, כשנהנים הזמן עובר מהר.

יעקב מרגי: היו לו 50 דקות.

דוד ביטן: אתם בעצם עושים את הכול על מנת לעמוד בהסכם הקואליציוני עם מנסור עבאס.

דוד ביטן: מה ההסכם אומר?

דוד ביטן: לתת לו 53 מיליארד במשך חמש שנים, חלק – 10, חלק - - -

יועז הנדל: כמה אתם רציתם לתת - - -

יעקב מרגי: כלום.

יעקב מרגי: שום דבר.

יועז הנדל: לא רציתם לתת - - - מיליארד?

יועז הנדל: אז ביבי שיקר?

דוד ביטן: לא, אני אגיד לך מה - - -

יעקב מרגי: הייתה תוכנית החומש לחברה הערבית – 922,000 - - -

דוד ביטן: אני אגיד לך למה כלום.

דוד ביטן: אנחנו לא נגד לתת לערבים תקציב כדי ליישר שורות.

דוד ביטן: גם לחרדים.

דוד ביטן: אנחנו לא נגד חרדים – אתם נגד.

יועז הנדל: כמה נתתם - - -

דוד ביטן: למה, החרדים – הכול פיקס?

יעקב מרגי: יועז, אתה יודע איזה שפל זה שמנסור עבאס מצייץ שהסכים שהוא יעביר לחרדים 100 מיליון - - -

יועז הנדל: כמה נתתם?

יועז הנדל: כמה?

דוד ביטן: פחות, הרבה פחות.

יועז הנדל: כמה?

דוד ביטן: מי?

יועז הנדל: אתם.

דוד ביטן: לא, אנחנו בלי מנסור עבאס.

דוד ביטן: תן לי לענות לך.

דוד ביטן: בלי מנסור עבאס נתנו תוכנית חומש של 15 מיליארד שקל.

דוד ביטן: אבל אנחנו לא התנינו את זה לא בפוליטיקה ולא בשום דבר, כי מגיע להם.

דוד ביטן: אתם, לעומת זאת – הוא עבד עליכם בעיניים.

דוד ביטן: הוא בא ואמר לכם: אני קיבלתי מהליכוד א, ב, ג – נתת לו פי שניים; רק תישאר אצלנו בממשלה ותתמוך בנו.

דוד ביטן: העיקר להפיל את נתניהו.

דוד ביטן: עכשיו, זה עבר את הגבול, מכיוון שאין בתקציב המדינה כסף לזה.

דוד ביטן: אז מה אתם עושים?

יועז הנדל: - - - שאם נתניהו היה - - -

דוד ביטן: רגע, תן לי לסיים.

דוד ביטן: תן לי רגע לסיים.

דוד ביטן: אמרתי שאני לא נכנס לוויכוח הפוליטי הזה כרגע, למרות שיש לי מה להגיד, כי אין לי זמן.

דוד ביטן: אבל אני אומר לך: מה עשיתם?

דוד ביטן: הגדלתם לעשות – גם נתתם לו תקציב ענק, שהוא לא צריך אותו.

דוד ביטן: למה הוא לא צריך אותו?

דוד ביטן: הינה, הוא כבר נתן 100 מיליון לחרדים.

דוד ביטן: הוא אמר: אני נותן מהכסף שלי.

דוד ביטן: הוא לא צריך.

דוד ביטן: נתתם לו יותר מדי.

דוד ביטן: הוא אומר: אני לוקח 100 מיליון ונותן את זה לחרדים.

דוד ביטן: הוא אמר את זה ברדיו – שמעתי אותו.

דוד ביטן: כל הכבוד לו, אבל הוא לא צריך את הכסף הזה – נתתם לו סתם, כדי להחזיק אותו יחד איתכם, כדי שהוא לא ילך נגדכם; על מנת שהליכוד לא יחזור לשלטון, ולא נתניהו.

דוד ביטן: זה מה שמעניין אתכם.

דוד ביטן: לא מעניין אתכם תקציב המדינה, לא הרפורמות, לא שום דבר.

דוד ביטן: מה שמעניין אתכם זה השרידות השלטונית שלכם.

דוד ביטן: בשביל זה תעשו מה שצריך.

דוד ביטן: אתה מבין?

דוד ביטן: וזה שהוא אומר: אני נותן – תגיד לי, כספים ייחודיים; עד היום, כסף שקיבלתי, ייחודי, לפני ארבע שנים, עד היום שקל לא הגיע ליעד שלו.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: כי יש הוראה של היועץ המשפטי לממשלה שלא משנה מה, אסור לך להתערב.

דוד ביטן: זאת אומרת, בוועדת הכספים זה עבר, ואנחנו לא יכולים להתערב בכלום.

דוד ביטן: וגם לא התערבנו.

דוד ביטן: לא יכולים.

דוד ביטן: יש הוראה של היועץ לא להתערב.

דוד ביטן: ואצלכם?

דוד ביטן: יש תקציב.

דוד ביטן: כבר יודעים למי זה הולך.

דוד ביטן: הוא אפילו מעביר חלק ממנו לחרדים.

דוד ביטן: על מה אתה מדבר?

יצחק פינדרוס: אני חייב לספר לך סיפור.

יצחק פינדרוס: דוד, אני חייב לספר לך סיפור קצר על זה.

יצחק פינדרוס: ישבתי בוועדת הכספים וביקשתי – תגידו לי, ברשימה של הכספים הקואליציוניים, ב-420 מיליארד, רשימה, לאיזה סיעות, לאיזה חברי כנסת.

יצחק פינדרוס: קם אסי מסינג ואמר:

יצחק פינדרוס: אסור שיגיע חוק - - -

דוד ביטן: נכון, אבל אצלם אין בעיה.

יצחק פינדרוס: היום הדגישו את זה בעיתון.

דוד ביטן: אבל זה כל העניין, שלנו יש נוהל מסוים, ולהם נוהל אחר כנראה.

יצחק פינדרוס: הנוכלים הכי גדולים – זה היועץ המשפטי לממשלה.

דוד ביטן: אתם עושים מה שאתם רוצים.

דוד ביטן: כל הכבוד לכם.

יצחק פינדרוס: הם המציאו את הנוכלות.

יעקב מרגי: נא לאפשר לדוד ביטן לסיים.

יועז הנדל: - - -

דוד ביטן: עכשיו אני אומר: כל השיטה, השיטה הנוספת שלכם בתקציב, להגיד – העברנו 46 מיליון לזה, 34 לזה - - -

יועז הנדל: זה היה חכם שהתנגדתם להעביר תקציבים.

דוד ביטן: אני הייתי חולה.

יעקב מרגי: מה הקשר?

יעקב מרגי: יועז, הינה אני אומר לך: נעשו הרבה טעויות ומשלמים על זה.

יעקב מרגי: מה הקשר?

דוד ביטן: אני הייתי בבית חולים.

דוד ביטן: דרך אגב, אמרתי את זה בטלוויזיה, שאחת הטעויות שלנו היא שעשינו את מה שעשינו והלכנו לבחירות.

דוד ביטן: אמרתי את זה.

דוד ביטן: אבל אז הייתי חולה בבית חולים ולא יכולתי להשפיע.

יועז הנדל: ממיטת חולייך אתה - - -

דוד ביטן: לא, לא יכולתי להשפיע.

דוד ביטן: אתה יודע ממי קיבלתי מידע על מה שקורה בפוליטיקה?

דוד ביטן: מהאחים הערבים, מהרופאים הערבים שטיפלו בי בתל השומר.

דוד ביטן: הם היו אומרים לי: ביטן, יש בחירות; ביטן, גדעון סער הקים מפלגה; ביטן, יועז הנדל הולך איתו.

דוד ביטן: אתה מבין?

דוד ביטן: הכול ידעתי מהם.

דוד ביטן: לא יכולתי להשפיע, אז עזוב.

דוד ביטן: אבל אני אומר לך: ברור שעשינו טעות, אבל אתם מגדילים לעשות, מה שנקרא, והכול בגלל צרכים פוליטיים בלבד.

יועז הנדל: חבל - - -

דוד ביטן: וזה לא בסדר ולא צריך להיות ככה.

דוד ביטן: אני אסיים.

דוד ביטן: רק דבר אחד קטן: כל מה שאתם אומרים בציבור, שאתם נתתם לזה, נתתם לזה – ברור.

דוד ביטן: הרי יש חוק.

דוד ביטן: החוק אומר שבכל משרד אתה צריך להגדיל את התקציב לפי הגידול באוכלוסייה.

דוד ביטן: אז למשרד החינוך – עוד כמה מיליארדים; למשרד הבריאות עוד כמה.

דוד ביטן: ברור שאת הכספים האלה הם צריכים לחלק – או להוסיף את זה להגדלת כוח אדם ושירות; נגיד במשרד הבריאות, אתה מקבל עוד כמה מיליארדים לפי החוק.

דוד ביטן: האוצר חייב לתת את זה – יש גידול באוכלוסייה.

דוד ביטן: אז מה הם עושים, עכשיו?

דוד ביטן: הם מוכרים לנו פה, בדיבורים – בוועדות, לשרים וזה – נתנו 46 לזה, ו-56 לזה.

דוד ביטן: ודאי, כי התקציב עלה.

דוד ביטן: אבל זה מחויב על פי חוק.

דוד ביטן: לא עשיתם טובות לאף אחד.

יעקב מרגי: נא לסיים, תודה.

דוד ביטן: לאף אחד לא עשיתם טובות.

דוד ביטן: למרות שהפריעו לי, אני - - -

יעקב מרגי: זאת לא הפרעה – זה היה דיון הדדי.

דוד ביטן: לא, לא, אני מבין.

דוד ביטן: הכוונה – בזמן.

דוד ביטן: אמרתי את מה שאמרתי.

דוד ביטן: נגמר לי הזמן.

דוד ביטן: תכף אני מחליף אותך, בסדר?

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת דוד ביטן.

יעקב מרגי: אתי חוה עטייה – השלמה.

יעקב מרגי: חמש דקות.

חוה אתי עטייה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אדוני השר, מכובדיי כולם, מדינת ישראל נמצאת במלחמה – מלחמת סייבר.

חוה אתי עטייה: במלחמה הזאת קיים סיכון לפגיעה חמורה גם מצד מדינות, אך לא פחות מכך, מצד ארגונים קטנים שעלולים לעשות נזק עצום לתשתיות, למתקנים, וכמובן לאנשים פרטיים.

חוה אתי עטייה: לא צריך לרענן את הזיכרון – הכול קורה כאן ועכשיו.

חוה אתי עטייה: הערב חייהם של רבבות משתמשים באפליקציית אטרף הפכו חשופים לגמרי.

חוה אתי עטייה: גם לפני כמה ימים הושבת מרכז רפואי בישראל.

חוה אתי עטייה: איגוד הסייבר התריע לפני חברת אחסון האתרים שהיא נמצאת כרגע במשבר, אבל זו לא הואילה להחמיר את הקריטריונים, להרים את חומות האבטחה ולשמור על פרטי הגולשים שלה.

חוה אתי עטייה: חוק הגנת הפרטיות צריך להיות חוק עם שיניים; כזה שבאמת שומר על פרטיות של גולשים באתרים שונים.

חוה אתי עטייה: לא יעלה על הדעת שכל הנתונים הסודיים, הרגישים והפרטיים ביותר של כל אחד ואחד מאיתנו יכולים בכל רגע נתון להפוך למטבע עובר לסוחר.

חוה אתי עטייה: נכון, בעולם שלנו כל אחד יכול לחדור מכל מקום לכל מערכת, רגישה ככל שתהיה.

חוה אתי עטייה: שום מערכת אינה מוגנת באמת במאת האחוזים.

חוה אתי עטייה: אבל מצב שבו כמעט כל חשבון אינטרנט בחברה הישראלית עלול להיות פרוץ הוא מצב בלתי נסבל.

חוה אתי עטייה: במישור הלאומי, כשמדובר בהגנה על תשתיות חיוניות, מתקנים רגישים ועוד, מדינת ישראל חייבת להישאר בחוד החנית הטכנולוגית של הגנה מפני תקיפת סייבר.

דוד ביטן: בנוגע לחברות מסחריות, המדינה צריכה להציב רף גבוה יותר כדי לחייב אותן לשמור על פרטיות הלקוחות שלהן.

דוד ביטן: הציפייה כי גופים מסחריים יבצעו הגנה על פרטיות הלקוחות שלהם באופן וולונטרי היא ציפייה נאיבית.

דוד ביטן: חברות מסחריות יעשו הכול על מנת להגדיל את הרווחים שלהן, גם אם מדובר על חשיפת הפרטיות של לקוחות שלהן.

דוד ביטן: אנו צריכים להבין שאנו חיים בעולם שבו הפרטיות שלנו מוגבלת.

דוד ביטן: בכל מקום יכולים לפרוץ למערכות מחשוב שעלולות לחשוף מידע רפואי שלנו, תצלומים שלנו, סיסמאות, הרגלי גלישה, ונתונים שונים שלעיתים אזרח תמים אינו יודע שנאספו עליו.

דוד ביטן: מדינת ישראל צריכה לבצע בדק בית ולהבין שהכללים השתנו; להבין שאנחנו נמצאים במלחמה – מלחמה על הפרטיות של כל אזרח, מלחמה על מתקנים ומוסדות חיוניים ורגישים, מלחמה על הזכות למה ששלנו, ולא לשלם כופר או לאבד מידע חיוני.

דוד ביטן: המציאות השתנתה, ואני מקווה שמדינת ישראל, שהכנסת והממשלה ישכילו מבעוד מועד להחיל חוקים, תקנות ורגולציה שיסייעו במוכנות של כלל המגזרים – הציבורי והעסקי – להישמר ולצאת כשידם על העליונה במלחמות הסייבר הנוכחיות ובאלה שאמורות עוד לבוא.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת צחי הנגבי, בבקשה.

צחי הנגבי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חברי הכנסת שאיתנו פה בשעות הקטנות, המוקדמות עדיין – אני הגעתי לכאן מההפגנה שנערכה ברחבת הבימה לפני כמה שעות.

צחי הנגבי: זה היה באמת מרגש.

צחי הנגבי: אני שמח לספר לך, אדוני השר, שהייתי בחמש הפגנות עד היום – מאז יוני, שבו נכנסה הממשלה הזאת לכהונתה.

צחי הנגבי: בהפגנות הראשונות היו כמה עשרות אנשים; בהפגנות שלאחר מכן היו כמה מאות אנשים, והיום היו כבר כמה אלפים.

צחי הנגבי: אני מאוד מייחל לכך שלא נזדקק להפגנות שבהן יהיו עשרות אלפים ומאות אלפים; כי אם לא נזדקק לכך זה אומר שאכן הכהונה של הממשלה הזאת הגיעה לקיצה.

צחי הנגבי: אני זוכר את הימים האחרונים.

צחי הנגבי: ניסו לתאר את ההפגנה הזאת כמפגן שיהיה פרוע, שתהיה בו הסתה.

צחי הנגבי: ניצלו איזושהי תקלה – או אולי תקלה בכוונה תחילה – לגבי השיבוש בשם המיקום של ההזמנה להפגנה הזאת, כדי לנסות לצייר את עצם הכוונה להפגין כשראש הממשלה נמצא בגלזגו ומטפל במשבר העולמי יחד עם כלל מנהיגי העולם כאיזו קריאת תגר מתריסה נגד הממשלה.

צחי הנגבי: אפילו ראיתי באיזשהו מקום שהאופוזיציה פוגעת בדמוקרטיה בכך שהיא מפגינה.

צחי הנגבי: כנראה שאין גבול לצביעות.

צחי הנגבי: אנחנו כולנו חווינו שלוש שנים רצופות שבהן – לפחות בשנתיים האחרונות – היו ימים קשים לישראל.

צחי הנגבי: ובימים האלה ראש הממשלה דאז נתניהו לא נח לרגע אחד, במאמץ עצום – ולשמחתנו, גם מוצלח – להציל את ישראל, כולל את הצד השני, את היריבים שלנו, ממלתעות ומציפורני מגפה שהשתוללה וגבתה חיים.

צחי הנגבי: ובאותן שנים, ממש כל יום – בשבת, במוצאי שבת ולפעמים באמצע השבוע – התקבצו מול ביתו רבבות-רבבות של אנשים אשר מחו, על פי זכותם הדמוקרטית, נגד ראש הממשלה, נגד מדיניותו.

צחי הנגבי: אבל היו שם תופעות בלתי נסבלות, וכמעט לא שמענו גינויים ממי שהיום ראשי הקואליציה.

צחי הנגבי: אז הם לא דיברו על הסתה כשמפגינים הציפו תמונות של חבל תלייה סביב צווארו של ראש הממשלה; כשמפגינים השתמשו במפגנים גסי רוח כדי לבזות את רעייתו של ראש הממשלה.

צחי הנגבי: במקרה אחד אפילו ניסו להתפרץ באלימות לתוך מתחם בית ראש הממשלה.

צחי הנגבי: אני כבר לא מדבר על עצם הכינוי הזה של הקבוצה שארגנה את ההפגנות האלה, הכותרת: "קריים מיניסטר".

צחי הנגבי: היא כבר חרצה דין; היא כבר קבעה שיש פה crime ושהוא קרימינל; שראש הממשלה פושע.

צחי הנגבי: וזה היה עוד שנים לפני שנשמע העד הראשון במשפטו, לפני שאפילו הוגש כתב אישום בשעתו.

צחי הנגבי: הם כבר חרצו דין; הם כבר עשו את הדבר ההפוך מהערך הבסיסי העקרוני בכל משטר דמוקרטי – מה שנוגע להיבטים של אכיפת החוק במשטר דמוקרטי, שאדם הוא זכאי כל עוד לא הוכח אחרת.

צחי הנגבי: אבל עבור "קריים מיניסטר" הוא כבר היה ראש ממשלה פושע.

צחי הנגבי: אז זאת לא מוגדרת הסתה – והחיצים הופנו מייד אל המפגינים שהיו היום ברחבה.

צחי הנגבי: אבל אני חושב שאני שמח לדווח על כך שההפגנה הייתה מאורגנת ומסודרת.

צחי הנגבי: כמובן, היו בה סממנים טבעיים של כעס, של תסכול, של חוסר אונים ושל זעם.

צחי הנגבי: לא מעטים מהמפגינים שאותם פגשתי הפנו אליי את שוועתם: מתי תשימו קץ לממשלה הזאת?

צחי הנגבי: מה יהיה בתקציב?

צחי הנגבי: אתם מצליחים להפיל אותה?

צחי הנגבי: ואם לא – כמה זמן זה יימשך?

צחי הנגבי: אז כמובן שלאיש אין מענה ישיר על השאלה הקשה הזאת, שכנראה מדירה שינה מעיניהם של מיליוני אזרחים.

צחי הנגבי: אבל אנחנו רואים שהם לא רק שואלים – סוף-סוף הם גם עונים.

צחי הנגבי: והתשובה פשוטה: הם לא מוכנים יותר להיות אדישים; הם לא מוכנים יותר לקוות לאיזה נס, לאיזה צירוף מקרים.

צחי הנגבי: הם יוצאים מהשלווה, יוצאים מהאפתיה, יוצאים מהבתים, ומגיעים לכיכרות.

צחי הנגבי: ואני מניח שאנחנו נראה את האנשים האלה, שכל כך כואב להם, גם בהמשך הדרך.

צחי הנגבי: כמובן, הכול על פי מיטב המסורת שהמדינה הזאת גיבשה לאורך עשרות שנים, של חיי זירה פוליטית, על פי חוק.

צחי הנגבי: אבל החוק שמחייב אותנו – חוק מצפוננו מחייב אותנו לא לנוח, אלא לפעול כדי להביא לקץ הממשלה הזאת.

צחי הנגבי: אני, במפגן הזה שהיה היום, בזכות הדיבור הקצרה שכל אחד מאיתנו קיבל, דיברתי באמת על כמה וכמה מפגני צביעות שחווינו בתקופה האחרונה.

צחי הנגבי: באמת, אחד הדברים הגדולים והמקוממים זה הסיפור האיראני.

צחי הנגבי: יועז – הוא דווקא, אני מקווה, שנותר בעמדותיו בתחום הזה של התנגדות להסכם הגרעין האיראני.

צחי הנגבי: אבל היום בכירי הממשלה, שר הביטחון שר החוץ, ורבים אחרים – הם למעשה בשעתו השלימו עם הסכם הגרעין.

צחי הנגבי: לא רק שהם השלימו – הם ביקרו בחריפות את ראש הממשלה נתניהו על כך שהוא בחר שלא להשלים.

צחי הנגבי: והוא התייצב בקונגרס האמריקאי בשנת 2015, כמדומני; הייתי אז חבר הכנסת היחיד שהתלווה לפמליה של ראש הממשלה, כיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון.

צחי הנגבי: זה היה מפגן מרומם נפש של מעמד אדיר, שבו עומד ראש ממשלת ישראל במשכן הדמוקרטיה האמריקאית מול כ-500 נבחרים מתוך 538 חברי הקונגרס – אולי היו 480; בחרו כמה עשרות מהפורום השחור להביע את מחאתם על כך שהם חשו שהייתה פגיעה בכבודו של הנשיא אובאמה והחרימו את האירוע; אבל הרוב המוחלט של הדמוקרטים – כמובן כל הרפובליקנים, אבל גם הרוב המוחלט של המחוקקים הדמוקרטים – התייצבו לשמוע מה בפיו של ראש ממשלת ישראל.

צחי הנגבי: במשך דקות ארוכות הם עמדו במה שקרוי בעגה standing ovation – עמידה של מחיאות כפיים.

צחי הנגבי: נדמה לי ש-17 פעמים הם קמו על רגליהם; מאות אנשים עומדים, מוחאים כף לראש הממשלה, שלמעשה עושה מעשה שאולי לא היה לו תקדים בתולדות הקונגרס האמריקאי, ואולי בתולדות כל הקונגרסים בעולם.

צחי הנגבי: הוא בא ומתריס כנגד נשיא המדינה שבה הוא מתארח – כנגד מדיניותו, כמובן, ולא באופן אישי; אבל בוודאי שיש לזה גם היבט אישי והשלכות אישיות, כי כל אדם הוא לא רק מדינאי – הוא גם בן אדם.

צחי הנגבי: ובוודאי לא היה קל לראש הממשלה לקבל את ההחלטה הזאת.

צחי הנגבי: אבל הוא עשה את זה.

צחי הנגבי: ואני גם שאלתי אותו כמה ימים קודם לפני שהוא נסע איך הוא מרגיש.

צחי הנגבי: זה לא דבר פשוט.

צחי הנגבי: והוא אמר: אני לא אוכל להסתכל בעיניים של העם שלי אם לא עשיתי כל מאמץ, גם אם יש לו אחוזים בודדים של סיכויי הצלחה, ובלבד שאני אדע שעשיתי הכול כדי למנוע את הסכם הגרעין הגרוע הזה.

צחי הנגבי: ואני באמת שמח שבסופו של דבר הקונגרס האמריקאי לא אישר את ההסכם.

צחי הנגבי: לא היה את הרוב הדרוש כדי להפוך את החלטת הנשיא האמריקאי על פיה.

צחי הנגבי: נדרשו שני שלישים מחברי הסנאט כדי לעשות מה שנקרא overruling– להפוך את ההחלטה של הנשיא על פיה.

צחי הנגבי: אבל הקונגרס – רובו המוחלט היה נגד.

צחי הנגבי: ולכן הנשיא לא הביא את זה לאישור של הקונגרס.

צחי הנגבי: וזה אפשר לנשיא טראמפ, כשהוא הגיע לשלטון – הוא לא נזקק לאישור של בית הנבחרים, של הסנאט.

צחי הנגבי: הוא השתמש בסמכותו האקזקוטיבית כנשיא כדי להוציא את ארצות הברית מתוך ההסכם.

צחי הנגבי: אבל אז גינו את ראש הממשלה ואמרו שהוא למעשה מקעקע מן היסוד את מערכת היחסים עם ארצות הברית – דבר שהופרך.

צחי הנגבי: אפילו באותה כהונה של אובאמה – סיומה היה שהנשיא אובאמה וראש הממשלה שלנו חתמו על הסכם הבנות לגבי הגדלת הסיוע הצבאי לישראל, שעומד על כמעט 40 מיליארד, נכון להיום, לעשר שנים; כ-4 מיליארד דולר לשנה.

צחי הנגבי: וסך הכול אני חושב שהאמריקאים, כולל הנשיא אובאמה, הבינו שראש ממשלת ישראל זכאי, אם הוא חש חרדה קיומית לגורל העם שלו, לעשות גם מאמץ ולהשפיע על דעת הקהל ועל המחוקקים בארצות הברית.

צחי הנגבי: אבל כאן, מבית, היו אנשים שתקפו את ראש הממשלה על המהלך הזה.

צחי הנגבי: זה לגיטימי לתקוף, גם כשאני חושב שזו שגיאה.

צחי הנגבי: אבל עכשיו בידיכם, השר הנדל, האחריות.

צחי הנגבי: אתם צריכים להיות אלה שנאבקים, ומשום מה בחרתם – אני מניח שזה לא בתחום האחריות שלך; אני לא יודע אם אתה חבר בקבינט, אני לא יודע אם זה בכלל נדון בקבינט – אבל בוודאי, ראש הממשלה, שר החוץ ושר הביטחון מובילים קו של שיתוק טוטאלי.

צחי הנגבי: שותקים ומשותקים.

צחי הנגבי: לא נאבקים לא בקונגרס, לא בדעת הקהל, ואפילו לא מול הממשל.

צחי הנגבי: ראינו את ראש הממשלה יושב כאשר הנשיא ביידן אומר במילים חד- משמעיות שהם מעדיפים לחזור להסכם.

צחי הנגבי: זו העמדה האמריקאית – היא לגיטימית; אמריקה לא חשה את מה שאנחנו חשים.

צחי הנגבי: אמריקה לא תותקף על ידי איראן בנשק גרעיני, אם באיראן יהיה נשק גרעיני.

צחי הנגבי: אמריקה לא חרדה מ-1,500 פצצות אטום שיש לסין או רוסיה.

צחי הנגבי: היא חיה איתן במאזן אימה.

צחי הנגבי: אבל אנחנו – יש לנו את הזכות המוחלטת לגבש מענה משל עצמנו לאיום הזה, כי האיום הזה מופנה כנגדנו, וזה לא המודיעין אומר לנו את זה.

צחי הנגבי: אומרים את זה ראשי ההנהגה האיראנית, עשרות בשנים, שיש להם תכלית, והתכלית היא להביא לקץ קיומו של הסרטן הזה בלב המזרח התיכון.

צחי הנגבי: וכשנשק גרעיני יהיה בידיהם של אייתולות של משטר קנאי, משטר שמחויב לא רק לשנאת ישראל אלא גם להשמדת מדינת ישראל – אנחנו רוצים למנוע את זה.

צחי הנגבי: אז אני היום לא נמצא בסוד ההקשרים הביטחוניים – ואנחנו עדיין לא איישנו ועדות, אז גם אין לנו חברים בוועדת החוץ והביטחון, ככל שאני יודע.

צחי הנגבי: אבל יש דברים שהם מעבר לעניין הביטחוני והמבצעי.

צחי הנגבי: זה מאבק שהיה צריך לנהל אותו מול כל מנהיגי העולם, ובוודאי עם מנהיגי אירופה, ולא רק למלמל פה ולמלמל שם שאנחנו נשמור על הזכות, ונגן על עצמנו.

צחי הנגבי: אלה דברים שנראים על פניהם דברים בטלים, דברים שאומרים כדי לצאת ידי חובה – אני חושב שזו טעות קשה, וטעות שיכולה להיות טעות היסטורית.

צחי הנגבי: אני רק מקווה שהנזק הזה, שכבר מתחיל להיגרם, בסופו של דבר לא תהיה לו השפעה ארוכת טווח; כי באמת הממשלה הזאת – כפי שאמר גם יושב-ראש הישיבה, חבר הכנסת ביטן – התקווה הגדולה שלנו היא שהשנה הבאה כבר לא תהיה כפי שהיא היום, זאת שיושבת ליד ההגה.

צחי הנגבי: עוד דבר שמאוד קומם אותנו, כמובן – וסיפרנו עליו ודיברנו עליו בהפגנה – הוא הנושא של ההתחייבות החד-משמעית בתקופת שומר החומות; אני זוכר ששמעתי במו אוזניי את כל הפרשנים ואת כל הכתבים מספרים על תדרוכים שהם קיבלו ממי שהיום הוא ראש הממשלה – אז הוא היה ראש מפלגה של שבעה מנדטים – שזהו, אנחנו מפיקים לקחים מהמלחמה, ואנחנו מבינים מה מתרחש לנגד עינינו, שכנופיות של פורעים תוקפות באכזריות יהודים בערים המעורבות ושורפות בתי מלון ומסעדות ובתי כנסת.

צחי הנגבי: זהו.

צחי הנגבי: אנחנו מורידים את הנושא הזה מסדר-היום.

צחי הנגבי: אף אחד לא האמין שמדובר במניפולציה.

צחי הנגבי: אף אחד לא האמין שבנושא הזה, הקדוש הזה, של התחייבות תוך כדי מלחמה, תוך כדי שלוחמי צה"ל נאבקים ומגנים עלינו בשומר החומות, ותוך כדי זה שהשוטרים והשב"כ נאבקים בכנופיות הפורעים הקנאיות, פוליטיקאים מנסים להרדים אותנו.

צחי הנגבי: אני חושב שאפילו אפשר לומר שהם הצליחו קצת.

צחי הנגבי: אנחנו באמת האמנו שהסכנה הזאת חלפה מן העולם.

צחי הנגבי: ולא חלפו ימים רבים ולא הסכנה חלפה מן העולם, אלא כל המחויבויות וההבטחות ודברי הסרק האלה הם שחלפו מן העולם, וחזרו לחדרי המשא ומתן, עם מי?

צחי הנגבי: עם מי שהיום מסתבר שהוא לא מנסור עבאס – הוא מנסור הבוס.

צחי הנגבי: הוא השליט הבלעדי של תקציב המדינה, שמחר נצביע עליו.

צחי הנגבי: והוא זה שעל פיו יישק דבר.

צחי הנגבי: ועכשיו אנחנו רואים שהדברים שמתרחשים על פיו הם לא רק – כמו שבסך הכול כולנו, כאזרחי ישראל, רוצים לראות שיהיו תקציבים נגד הפשיעה ובתשתיות והחינוך.

צחי הנגבי: גם אנחנו, בממשלות ישראל, העברנו תקציבים בסוגיות אזרחיות מן הסוג הזה, ויש לנו מחויבות, ועשינו זאת בכלל בלי שום קשר.

צחי הנגבי: אני חושב שאפילו מפלגת רע"מ עוד הייתה חלק מהרשימה המשותפת ולא הייתה באיזשהו שיג ושיח עם הממשלה.

צחי הנגבי: ואישרנו תוכניות.

צחי הנגבי: אבל מסתבר, אדוני היושב-ראש, שיש למפלגה הזאת, שהיא שותפה בקואליציה, זרוע של המפלגה, שנקראת סיוע 48.

צחי הנגבי: כבר השם אמור להדהד ולהוציא מכליו מישהו כמו יועז הנדל, לפחות בעברו, שהיה נאבק על הדברים האלה.

צחי הנגבי: מה זה סיוע 48?

צחי הנגבי: זה ערביי 48', לפני מלחמת ששת הימים, לפני שאחזנו בגרגר אחד מיהודה ושומרון.

יועז הנדל: אז איך נתתם להם לפעול כל כך הרבה שנים?

צחי הנגבי: באמת שאלה.

צחי הנגבי: אבל כרגע צריך לעשות מעשה.

צחי הנגבי: לא צריך לבדוק רק מה היה.

צחי הנגבי: הרי אתם ממשלת השינוי, אז תעשו שינוי.

צחי הנגבי: חשפתם מחדל חמור של הממשלה הקודמת, אז מה אתה עושה?

יועז הנדל: כמה מחדלים - - -

צחי הנגבי: זה מחדל שהוא אחד מיני רבים.

יועז הנדל: ברור.

יועז הנדל: והכסף לאן - - -

צחי הנגבי: זה מחדל, שאתה בעבר – יועז, אתה יודע שבעבר לא היית משלים עם זה אפילו לדקה אחת.

צחי הנגבי: אפילו לדקה.

יועז הנדל: סליחה?

צחי הנגבי: בעבר, לו היית נחשף לדבר הזה, לא היית משלים עם זה אפילו לדקה אחת.

צחי הנגבי: אתה לא יכול להאשים את הממשלה הקודמת.

צחי הנגבי: אתה היית חלק ממנה, וישבת בממשלה, פה, בכיסאות האלה.

יועז הנדל: אני אומר לך: לא ידעתי.

יועז הנדל: לא ידעתי שראש הממשלה לשעבר נתניהו אישר את זה.

צחי הנגבי: אדוני השר, אנחנו אחרי 120 ימים יכולים להיגמל מהמנהג המגונה הזה – להאשים בכל דבר את עצמך, כי אתה היית חלק מהממשלה.

צחי הנגבי: עכשיו בוא נדבר על העתיד, והעתיד הוא שראש הממשלה היה חייב לקרוא למר עבאס – עם התקציב, עם כל הפחדים והחרדות מבחירות; הרי מנסור עבאס לא באמת יפרוש, וילך לעמוד לדין אצל מצביעיו.

צחי הנגבי: תגיד לו: תשמע, פישלנו, לא הבנו, אבל מה זה הדבר הזה שאתם מעבירים כספים למשפחות של רוצחים?

צחי הנגבי: הרי מה שאתם אומרים לרוצחים, שאתם יכולים להמשיך לרצוח, כי אנחנו נדאג ליתומים ולאלמנות שלכם.

צחי הנגבי: אנחנו נדאג לכך שיש חיים לאחר המוות.

צחי הנגבי: אתם תמותו, אבל משפחותיכם ימשיכו להיות - - -

יועז הנדל: לא הבנתי.

יועז הנדל: יש הוכחה שהם מעבירים כספים?

צחי הנגבי: בוודאי.

יועז הנדל: איפה ההוכחה?

יועז הנדל: אתה יודע, יש במדינת ישראל אתר - - -

צחי הנגבי: מה זאת אומרת יש הוכחה?

צחי הנגבי: הרי הם לא מכחישים – הם אומרים: זה ליתומים וזה לאלמנות.

יועז הנדל: לא על הארגון.

יועז הנדל: הארגון – אין לי ספק שזה ארגון בעייתי.

צחי הנגבי: אז על מה?

יועז הנדל: יש הרי במדינת ישראל חוק.

יועז הנדל: בחוק אתה מחייב לשקיפות, להראות מה מקורות המימון שלך.

יועז הנדל: כך זה עובד בישראל.

יועז הנדל: אני ניהלתי פעם עמותה.

יועז הנדל: אנחנו מחויבים לשקיפות.

יועז הנדל: העמותה הזאת – יש לה שקיפות.

יועז הנדל: הסתכלתי דווקא באתר.

יועז הנדל: לא מצאתי מקורות הכנסה מהסוג שאתה מתאר.

יועז הנדל: אם אתה מכיר, אולי אתה יודע מהעבר.

צחי הנגבי: לא יכול להיות מה שנקרא The Devil's Advocate כשה-devil בעצמו מודה.

יועז הנדל: שמה?

יועז הנדל: מה זה devil?

צחי הנגבי: הם אומרים: זה לאלמנות וליתומים.

יועז הנדל: צחי, אני מקווה.

יועז הנדל: אנחנו מדינה מסודרת, גם בתקופה שאתם הייתם.

יועז הנדל: היו הרבה פשלות, אבל היינו מסודרים.

צחי הנגבי: הם לא מכחישים את זה.

צחי הנגבי: תשמע, אני מאוד מכבד אותך וגם מחבב אותך.

צחי הנגבי: אתה יודע שהם לא מכחישים.

צחי הנגבי: הם התראיינו אצל איילה חסון, והוא אומר: מה את רוצה?

צחי הנגבי: אלה מסכנים, אלה יתומים ואלמנות של השהידים.

צחי הנגבי: עכשיו, זה בסדר, אם הכסף הזה בעזה מגיע - - -

יועז הנדל: אבל במדינת ישראל יש לנו מנגנון.

יועז הנדל: כתוב מאיפה מגיע הכסף.

יועז הנדל: הרי אתה מכיר את המנגנון.

צחי הנגבי: הוא מגיע מתוך ישראל.

יועז הנדל: אז זה קיים או לא קיים?

צחי הנגבי: הוא מגיע מתורמים בטייבה ומאום אל-פחם, וזה בסדר שאנשים תורמים לאלמנות ולמסכנים, אבל הם לא יכולים להיות שותפים לממשלה שלך.

צחי הנגבי: זה מגיע מאיראן – אין לנו מה לעשות.

צחי הנגבי: מגיע מחיזבאללה – אין לנו מה לעשות.

צחי הנגבי: אבל אם זה מגיע מעמותה שנקראת סיוע 48, שאומרת בטלוויזיה: אנחנו מעבירים כי זאת הדרך שלנו לסייע לאלמנות.

צחי הנגבי: ויושב האיש ליד איש חמאס, ואיש חמאס מודה לו על הכסף הזה.

צחי הנגבי: זה אפילו לא הופרך.

צחי הנגבי: אתה לא צריך לייצג אותם, כי הם לא מכחישים את זה.

יועז הנדל: אני תמה על השנים הארוכות שבהן נתת לזה לקרות.

צחי הנגבי: בסדר.

צחי הנגבי: אנחנו צריכים להתקדם – להתקדם לכיוון שזה לא אפשרי שזה יישאר כך.

צחי הנגבי: כי זה אומר שאנחנו כמדינת ישראל – אנחנו נאבקנו פה בחוק שנקרא חוק קיזוז כספים לרשות הפלסטינית.

יועז הנדל: אבל לא הבנתי את הטיעון, צחי.

יועז הנדל: אני באמת רוצה לטפל בזה.

יועז הנדל: תסביר לי את הטיעון – מה הטיעון?

צחי הנגבי: הטיעון הוא שחייבים להודיע למפלגת רע"מ - - -

יועז הנדל: - - -

צחי הנגבי: אני אגיד לך לא את הטיעון, אלא את הבקשה שלי, שהיא גם צריכה להיות דרישה שלכם ממפלגת רע"מ: להתנתק מהעמותה ששייכת לה היום, שמעבירה כסף למשפחות של רוצחים בעזה.

צחי הנגבי: זה הכול.

צחי הנגבי: אתם רוצים להיות בממשלה?

צחי הנגבי: זה התנאי.

צחי הנגבי: תגיד להם.

יועז הנדל: אני רוצה להבין, העמותה מעבירה כסף לרוצחים?

צחי הנגבי: למשפחות הרוצחים.

צחי הנגבי: למשפחות שנותרו, יתומים ואלמנות.

יועז הנדל: וזה היה חוקי?

יועז הנדל: זה חוקי במדינת ישראל?

יועז הנדל: הם הרי קיימים, התצלומים - - -

יעקב מרגי: עד לפני חמישה חודשים זה לא היה חוקי.

יעקב מרגי: אני לא יודע מה יהיה עכשיו.

יועז הנדל: אם זה לא היה חוקי, איך נוהל כל המשא ומתן הזה עם הרב קנייבסקי?

יועז הנדל: עשיתם סמטוכה שלמה.

צחי הנגבי: אני לא יודע אם אתה מיתמם, אבל אני אספר לך שפה בכנסת הזאת, שאתה נמצא כבר שלוש שנים, ובשלוש השנים שאתה פה – אני מניח שגם היית והצבעת – העברנו כאן את חוק קיזוז הכספים לרשות הפלסטינית.

צחי הנגבי: איזה כספים אנחנו מקזזים מהם?

צחי הנגבי: את הכספים שמעבירים למשפחות האלה.

צחי הנגבי: ואנחנו ישבנו בקבינט מדי תקופה - - -

יועז הנדל: לרשות, לא לעזה.

צחי הנגבי: לרשות הפלסטינית שמעבירה, גם לעזה היא מעבירה.

צחי הנגבי: הרשות הפלסטינית גם תקפה בעזה.

צחי הנגבי: זה שאין לה מעמד אמיתי שם – לא משנה.

צחי הנגבי: אבל יש לה 65,000 עובדים בעזה.

יועז הנדל: אגב, לא קיזזנו הרבה זמן.

צחי הנגבי: לא, לא.

צחי הנגבי: קיזזנו כל שנה – כל שנה קיזזנו עד השקל האחרון.

יועז הנדל: אני הייתי בדיונים בקבינט - - -

יעקב מרגי: הייתה תקופה שלא קיזזו, אבל לאחר מכן קיזזו.

צחי הנגבי: בשנים שאני הייתי בקבינט לפחות, לא ראיתי אותך בקבינט.

צחי הנגבי: היית אולי באופוזיציה.

צחי הנגבי: בכל שנה מגיע שר הביטחון לקבינט – דרך אגב, זה היה ראש הממשלה בנט, ולפניו זה היה שר האוצר ליברמן, ואחרי זה היה בוגי יעלון, גם הוא ממחנה אנטי ביבי.

צחי הנגבי: כל אלה הביאו לקבינט את הסכומים שגובשו, שהם למעשה הכסף שמועבר למחבלים.

צחי הנגבי: מה זה בפועל אומר?

צחי הנגבי: כשאתה מעביר למשפחה של המחבל, אפילו אם הוא מת – בדרך כלל הם גם אסירים, אבל אפילו אם הוא כבר מת – אתה מאותת בזה שיש פרס, יש פיצוי בלהרוג יהודים.

יועז הנדל: מה העידוד, שהעברנו כסף קטארי - - -

צחי הנגבי: עזוב, זה שטויות.

יועז הנדל: למה עזוב?

יועז הנדל: הכסף הזה הגיע ישירות - - -

צחי הנגבי: עזוב, אתה התפטרת מהממשלה?

צחי הנגבי: לא התפטרת.

יועז הנדל: אני פוטרתי.

צחי הנגבי: אבל היית בממשלה שהעבירה את הכסף הקטארי, למה לא התפטרת?

יועז הנדל: אני אומר: פוטרתי; לא הייתי בשלב שהעבירו.

צחי הנגבי: היית, זה עובר כבר שנים.

יועז הנדל: אני שואל על כסף שעובר ישירות לזרוע הצבאית של החמאס.

צחי הנגבי: לא, זה לא עובר, זה דווקא לא עובר.

יועז הנדל: מה לא – ראינו את המזוודות עוברות, ראינו את זה מגיע.

צחי הנגבי: המזוודות לא עברו.

יועז הנדל: ראינו מנהרות נחפרות.

צחי הנגבי: אני לא רוצה להתחיל להוכיח לך שאתה מדבר שטויות.

יועז הנדל: תסביר לי את הטיעון – כסף שעובר פיזית לחמאס.

צחי הנגבי: שר הביטחון שלך בוגי יעלון והשר בני גנץ העבירו את הכסף הזה, את אותו כסף, אבל לא דרך הקטארים – דרך הרשות הפלסטינית.

יעקב מרגי: וזה לא מכספי משלם המיסים הישראלי, עם כל הכבוד.

יועז הנדל: מה פה מכספי המיסים הישראלי?

יועז הנדל: לא הבנתי.

יעקב מרגי: 53 מיליארד ש"ח לא יהיה?

יועז הנדל: 53 מיליארד – מה קשור?

יעקב מרגי: 48.

יעקב מרגי: עמותת 48.

יועז הנדל: אבל היא לא מקבלת כסף.

צחי הנגבי: אין לי הרבה זמן.

צחי הנגבי: אני רוצה לומר כך, בהנחה שאתה באמת מתעניין, אני אומר לך כך: תקשיב, הכסף הזה, שנועד לרכישת דלק ולמשכורות לפקידים, הועבר לאורך עשרות שנים – לא עשרות, מהרגע שהחמאס השתלט ב-2007 על עזה – על ידי הרשות הפלסטינית; אותו כסף, לא פחות ולא יותר.

צחי הנגבי: מה שקרה הוא שהרשות הפלסטינית הפסיקה לשלם את הכסף הזה.

צחי הנגבי: הפסיקה פשוט, מטעמים שלה.

צחי הנגבי: ואז קם מנגנון, בתקופת שר הביטחון, מהמפלגה שלך, בוגי יעלון, שהקים את המפלגה שבה אתה היית - - -

יועז הנדל: הוא פנסיונר עכשיו, מה אתה רוצה?

צחי הנגבי: לא משנה.

צחי הנגבי: אתה שאלת אותי – אל תברח.

יעקב מרגי: זה ידע אישי חינם.

צחי הנגבי: ובתקופה שבה בני גנץ היה הרמטכ"ל, ואף אחד מהם לא מחה נגד העברת הכספים – ובצדק הם עשו - - -

יועז הנדל: אני שואל איך אתה לא מחית?

צחי הנגבי: לא מחיתי – להפך, אני רוצה שהקטארים - - -

יועז הנדל: אבל הכסף הגיע למחבלים פר אקסלנס.

יועז הנדל: לא למשפחות, לא לנזקקים, לא בכאילו, לא פייק ניוז – ראינו את זה בעיניים.

יעקב מרגי: אתה טועה.

צחי הנגבי: אבל אתה טועה – הכסף לא הגיע למחבלים.

צחי הנגבי: הכסף לא הגיע מחבלים.

יועז הנדל: בטח שהגיע.

יועז הנדל: לקחו את הכסף וחפרו איתו מנהרות.

צחי הנגבי: לא, שום מנהרות – אפילו לא אחת ואפילו לא רבע.

יועז הנדל: איך אתה יודע?

צחי הנגבי: כי אנחנו יודעים מה השב"כ אומר.

צחי הנגבי: השב"כ בנה את המנגנונים, שהכסף הזה שהיה - - -

יועז הנדל: אז איך הם התעצמו?

יועז הנדל: מאיפה לחמאס היה כסף להתעצם?

צחי הנגבי: מאיראן, מאיראן.

צחי הנגבי: לא קשור בכלל לעניין הזה.

יועז הנדל: - - - איראן - - -

צחי הנגבי: יועז, אל תפגין בורות.

צחי הנגבי: חבל להיכנס לפרטים.

צחי הנגבי: הכסף הזה, שהשב"כ למעשה נתן לו הכשר – ואתה יודע שהשב"כ בשלב זה לא עובד - -

יועז הנדל: אז מה?

יועז הנדל: גם את השב"כ מותר לבקר - - -

צחי הנגבי: - - במפלגות.

יועז הנדל: גם את השב"כ מותר לבקר.

יועז הנדל: כסף שעובר לחמאס הוא כסף לא חוקי.

צחי הנגבי: אוקיי, אני מבין שאתה רוצה לברוח מהעניין של מנסור עבאס, ואתה רוצה לברוח מהעמותה שמסייעת.

יועז הנדל: לא, אני שואל אותך שאלות ברצינות.

יועז הנדל: אני שומע פה בינתיים - - -

צחי הנגבי: אתה חבר קבינט?

יועז הנדל: אני לא חבר קבינט.

צחי הנגבי: יש לך נציג בקבינט?

יועז הנדל: הייתי חבר קבינט בתקופת הממשלה הקודמת.

יועז הנדל: אני זוכר את הדיונים.

צחי הנגבי: אז תודיע לראש המפלגה שלך, שהוא חבר בקבינט – זה שר המשפטים – שיתנגד להעברת הכסף הקטארי עכשיו, ואז ייפתר הנושא.

צחי הנגבי: בינתיים הממשלה הזאת - - -

יועז הנדל: רגע, רגע, אנחנו לא - - -

יעקב מרגי: נא לאפשר לו לסיים.

צחי הנגבי: בינתיים הממשלה הזאת שלכם - - -

יועז הנדל: למיטב ידיעתי, אנחנו לא מעבירים מזוודות כסף עכשיו לחמאס.

צחי הנגבי: אז זה באמת הבדל, אם זה במזוודה או בארונית.

יועז הנדל: כן, אתה מעביר כסף מזומן לחמאס – זה ישר הולך לזרוע הצבאית.

יועז הנדל: זה מה שאני יודע - - -

יעקב מרגי: השר הנדל, נא לאפשר לצחי הנגבי.

צחי הנגבי: מה שאתה יודע מעיד על כך שאתה לא יודע.

צחי הנגבי: אבל אתה, כשר, זכאי להיפגש עם שר הביטחון ולשאול אותו למה אדוני שר הביטחון ממשיך לדבוק בתזה - -

יועז הנדל: - - -

צחי הנגבי: אל תפריע.

צחי הנגבי: - - בתזה שאומרת שצריכים להעביר כסף לעזה באמצעות הקטארים.

צחי הנגבי: כי אני יכול לומר לך דבר שאיננו סוד מדינה: היחידים שלא מוכנים לקבל את הכסף - - -

יעקב מרגי: נא לסכם.

צחי הנגבי: אני יכול לסיים מתי שתגיד לי.

יעקב מרגי: אמרתי לסכם.

יועז הנדל: אני גזלתי, סליחה.

צחי הנגבי: היחידים שיכולים היום למנוע את העברת הכסף הקטארי לעזה – אתה יודע מי הם?

צחי הנגבי: החמאס.

צחי הנגבי: הוא לא רוצה לקבל את הכסף מכיוון שיש כמה וכמה מנגנונים שכנראה מפריעים לו, וכתוצאה מזה הכסף הקטארי בשלב זה לא עובר בהיקפים שהוא אמור לעבור.

צחי הנגבי: אבל בקרוב הוא יעבור, יימצאו הסדרים, ואז תוכל לשאול את הממשלה שלך למה היא עושה – כמו בחוק הנורבגי, כמו בניפוח הממשלה, כמו בכספים הקואליציוניים – בדיוק מה שהממשלות הקודמות עשו.

צחי הנגבי: לסיכום, אני אומר כך: אנחנו מחר מ-19:00, בערב, נתייצב כאן, וננסה להפיל את התקציב הזה; כי התקציב הזה – כפי שכל כך הרבה דובר בשבועות האחרונות וגם בימים האחרונים וגם בשעות האחרונות – הוא תקציב של אטימות; הוא תקציב של פגיעה במשפחות החלשות; הוא תקציב שראינו כבר אתמול את המשמעויות המעשיות שלו, של ההתייקרויות, גל ההתייקרויות שצפוי - -

יעקב מרגי: תודה.

צחי הנגבי: - - גם בנושא החשמל וגם הדלק וגם הארנונה וגם הפירות והירקות וגם הכלים החד-פעמיים, ועוד, לצערי, גזרות רבות.

צחי הנגבי: תודה, אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: תודה רבה לך.

יועז הנדל: ולילה טוב.

יעקב מרגי: ידידי יועז, לא ארץ נוכרייה לקחנו.

יעקב מרגי: לא ארץ נוכרייה לקחנו.

צחי הנגבי: ספר לו מאיפה זה הגיע.

יעקב מרגי: חבר הכנסת פינדרוס, בבקשה, אדוני.

יועז הנדל: או, חיכיתי רק לנאום של פינדרוס.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת – אדוני היושב-ראש, מכיוון שנפל בחלקי לדבר אחרי חצות הלילה, אז נהוג שאחרי חצות הלילה מתירים תורה שבכתב גם כן.

יצחק פינדרוס: אז אני רוצה להתחיל בפרק תהילים, שנראה לי שהוא הכותרת הנכונה למה שקורה כאן עכשיו בחודשים האחרונים.

יצחק פינדרוס: "שיר המעלות אל ה' בצרתה לי קראתי ויענני.

יצחק פינדרוס: ה' הצילה נפשי משפת שקר מלשון רמיה.

יצחק פינדרוס: מה יתן לך ומה יסיף לך לשון רמיה.

יצחק פינדרוס: חצי גבור שנונים עם גחלי רתמים.

יצחק פינדרוס: אויה לי כי גרתי משך שכנתי עם אהלי קדר.

יצחק פינדרוס: רבת שכנה לה נפשי עם שונא שלום.

יצחק פינדרוס: א‍ני שלום וכי אדבר המה למלחמה".

יצחק פינדרוס: דבר ראשון: גדולי ישראל הוציאו הודעה היום שהדרך להתמודד עם הגזרות ועם הממשלה היא בדרך של תפילה, אבל אני מציע שקצת נעמיק.

יצחק פינדרוס: זה שיר המעלות הראשון.

יצחק פינדרוס: כשאנחנו מתחילים לעלות במעלות ל-15 מעלות, שעליהן נמשלו שיר המעלות – שיר המעלות הראשון זה לברוח מהשקר.

יצחק פינדרוס: ואני רוצה להתעכב על הפסוק האחרון, על שלושת הפסוקים האחרונים – על פירוש המלבי"ם לשלושת הפסוקים האחרונים.

יצחק פינדרוס: אומר המלבי"ם: "אויה לי כי גרתי משך שכנתי עם אהלי קדר".

יצחק פינדרוס: כנסת ישראל, עם ישראל אומר: התמודדתי בגלויות עם יוון, עם בני יפת – זה משך אוהלי קדר.

יצחק פינדרוס: התמודדתי עם גלויות, עם הערבים, עם היוונים, עם הרומאים, התמודדתי עם הרבה דברים.

יצחק פינדרוס: אבל יותר קשה לי עם שונאי שלום, אלה שמדברים איתך יפה –אנחנו רוצים להיות איתך, אנחנו דואגים לך; מה אמר פה בנט ביום השבעת הממשלה?

יצחק פינדרוס: אני רוצה לדאוג לכם, אני אדבר אליכם מעל הנציגים שלכם.

יצחק פינדרוס: "אני שלום וכי אדבר" – אנחנו מדברים על שלום והם על המלחמה.

יצחק פינדרוס: בפרק הקודם, בקי"ט: "שקר שנאתי ואתעבה תורתך אהבתי".

יצחק פינדרוס: הדבר הכי גרוע זה כשאתה מדבר שקר.

יצחק פינדרוס: ובארבעת-חמשת החודשים האחרונים אנחנו רואים את זה יום אחרי יום, שעה אחרי שעה, תקנה אחרי תקנה.

יצחק פינדרוס: הביאו לכאן חוק הסדרים עם 20, 30, 40 חוקים, פרקים; 19 פרקים, שכל אחד מורכב מכה וכמה חוקים.

יצחק פינדרוס: כמה מתוך אותם חוקים היו במצעים של המפלגות – אתם יודעים מה, של תקווה לישראל?

יצחק פינדרוס: של איך קוראים להם – לפיד, בנט, עבאס?

יצחק פינדרוס: כמה מחוקי ההסדרים האלה היו הצהרות שלהם כשהם היו באופוזיציה?

יצחק פינדרוס: אחד מהם?

יצחק פינדרוס: תגידו לי, מה דומה בספר הזה, למשל, לחוק ההסדרים החלופי שהגיש עודד פורר בהיותו חבר באופוזיציה?

יצחק פינדרוס: אם אתה זוכר, בחגיגיות הוא הביא לנו ספר של חוק הסדרים.

יצחק פינדרוס: כמה?

יצחק פינדרוס: אחוז?

יצחק פינדרוס: 10%? 12%?

יצחק פינדרוס: הרי השקר הגדול – אין פה דבר אחד.

יצחק פינדרוס: אחד.

יצחק פינדרוס: אחד.

יצחק פינדרוס: מה, החוק להגדיל את התקציב לחיילים בשירות הקבע וחיילים משוחררים?

יצחק פינדרוס: אחד.

יצחק פינדרוס: תביאו לי דבר אחד בכל הספר הזה שהיה חלק מהמצע – אחד.

יצחק פינדרוס: תביאו לי דבר אחד שמישהו מתוך הממשלה הזאת הצהיר לפני הבחירות שזה מה שהוא הולך לעשות.

יצחק פינדרוס: עכשיו, בסדר, הבנתי, צריך תקציב - - -

יועז הנדל: קליטה וכיסוי בביתר עילית.

יועז הנדל: זה חשוב לנו.

יצחק פינדרוס: גם זה לא נמצא פה בחוק.

יועז הנדל: נמצא.

יועז הנדל: אתה לא קראת.

יצחק פינדרוס: גם זה לא נמצא בחוק.

יועז הנדל: רפורמת הקליטה והכיסוי – הכי חשוב בחוק הזה.

יצחק פינדרוס: על הרפורמה – אני עוקב אחריך – הודעת לפני שהחוק עבר וכבר שמת שם ארבע אנטנות בביתר עילית, לארבע החברות הסלולריות.

יועז הנדל: לא, אבל כתוב פה בחוק על הקמת - - -

יצחק פינדרוס: בוא נהיה אמיתיים.

יועז הנדל: לא, יש לי פה הוכחות - - -

יצחק פינדרוס: גם את הדבר הזה עשית בלי קשר לחוק.

יועז הנדל: לא, אני - - -

יצחק פינדרוס: ואתה יודע שחוקים שרצית להעביר – הייתי יחד עם היושב-ראש לשעבר של ועדת הכלכלה והעבירו את זה.

יעקב מרגי: הוא היה פעיל בוועדה.

יועז הנדל: אני מודה ומתוודה ששניכם - - -

יצחק פינדרוס: את השקר הזה, רבותיי - - -

יועז הנדל: לא, אמרתי - - -

יצחק פינדרוס: אתה יודע מה יש פה?

יצחק פינדרוס: אני אגיד לך מה יש פה.

יצחק פינדרוס: הבטיחו לאביר קארה להעביר רגולציה.

יצחק פינדרוס: אתה יודע מה עשו ברגולציה הזאת, שהבטיחו לאביר קארה להעביר?

יצחק פינדרוס: אתם יודעים מה עשו פה?

יעקב מרגי: סירסו אותה.

יצחק פינדרוס: שיקרו אותו, עבדו עליו, רימו אותו.

יצחק פינדרוס: אנחנו מדברים על רמאות.

יצחק פינדרוס: הכול רמאות.

יצחק פינדרוס: אין דבר אחד אמיתי.

יצחק פינדרוס: אדוני השר, כשאתה עולה לפה פעם אחר פעם ומאשים, בהאשמות נכונות – ממשלות הימין לא עשו את כל מה שהן הצהירו שהן רוצות לעשות.

יצחק פינדרוס: לא תמיד עמדו בלחצים, לא תמיד עמדו בלחצים, לא תמיד עמדו בלחצים.

יצחק פינדרוס: לא תמיד יכלו לעמוד מול המפלגה התשיעית שלכם, שיושבת פה בבניין ליד.

יצחק פינדרוס: לא תמיד יכלו לעמוד בזה – אמיתי.

יצחק פינדרוס: לא תמיד יכלו לעמוד מול אילי התקשורת במדינת ישראל והלחץ שלהם.

יצחק פינדרוס: עד כדי כך שזה האשמה שתפסתם את נתניהו.

יצחק פינדרוס: הוא ניסה להתמודד עם המערכת המושחתת הזאת, ואנחנו רואים אותם ארבעה חודשים שותקים – שותקים.

יצחק פינדרוס: כספים קואליציוניים, חוק נורבגי, הדברים שהם דיברו.

יצחק פינדרוס: עזוב אתכם – אתם, יש לכם צורך.

יצחק פינדרוס: מה קרה לידיעות אחרונות שעשה יום שחור כשהיה נורבגי?

יצחק פינדרוס: עזוב אתכם – לכם יש אינטרס.

יצחק פינדרוס: אבל תקשורת חופשית?

יצחק פינדרוס: מה קרה להארץ שכתב מאמרי זוועה על הכספים הקואליציוניים?

יצחק פינדרוס: לאיפה הוא נעלם?

יצחק פינדרוס: לאיפה נעלם ה"נוכלים האלה" – לאיפה הם נעלמו?

יועז הנדל: - - -

יצחק פינדרוס: אז מולם, מולם, נתניהו לא היה יכול לעמוד, אז הוא ניסה לעשות מערכות אחרות – ועל זה מאשימים אותו.

יצחק פינדרוס: על זה מאשימים אותו.

יצחק פינדרוס: הוא עשה את השליחות שלנו.

יצחק פינדרוס: אתם שואלים למה אנחנו מגנים עליו?

יצחק פינדרוס: כי הוא עשה את השליחות שלנו: לחסל את הנבזות הזאת.

יצחק פינדרוס: אבל עזוב, אני לא על זה אני אדון, כי אנחנו בחוק ההסדרים.

יצחק פינדרוס: אנחנו בדיון על השקר.

יצחק פינדרוס: חבורה שלמה של הונאה, כי הם לא עשו את מה שהם מאמינים בו.

יצחק פינדרוס: לא עשו את מה שהם מאמינים בו דבר אחרי דבר; דבר אחרי דבר.

יצחק פינדרוס: אני אעבור אולי בקצרה, כי לא נספיק את הכול.

יצחק פינדרוס: וגם התחייבנו לאנשים שלנו שאנחנו נענה על שאלות.

יצחק פינדרוס: אז אני אעבור על חלק מהחוקים.

יצחק פינדרוס: אתחיל לפי הסדר שאתם הגשתם למליאה.

יצחק פינדרוס: גיל הפרישה לנשים – תגיד לי, זה היה במצע של איזו מפלגה?

יצחק פינדרוס: איזה פוליטיקאי הצהיר בבחירות שהדבר הראשון שהוא הולך לעשות כשהוא יגיע לשלטון – אני יכול לתת לכם רשימה ארוכה מאוד שהבטיחו פה כל שמונה המפלגות שמרכיבות את השעטנז הזה; מי הייתה המפלגה שהצהירה: אנחנו הולכים להעלות את גיל הפרישה לנשים, ואנחנו הולכים להתעלם מאלפי נשים שבגיל 62 הן לא יוכלו לעבוד בעבודה שהן עובדות, כי הן עובדות בעבודות שוחקות?

יצחק פינדרוס: מי המפלגה שהתחייבה לדבר הזה?

יצחק פינדרוס: זה מה שנמצא פה בחוק ההסדרים.

יצחק פינדרוס: אדוני השר, זה מה שהבאתם פה בחוק ההסדרים.

יצחק פינדרוס: מי השר, מי הפוליטיקאי, שההתחייבות הציבורית שלו הייתה לפגוע בזכויותיהם של אסירים?

יצחק פינדרוס: מי, גדעון סער?

יצחק פינדרוס: מי? בנט?

יצחק פינדרוס: שהעביר ככה בתוך חוק הסדרים את זה שאדם לא צריך להגיע ולהופיע בפני שופט, והוא יכול להיוועץ עם העורך דין שלו דרך הטלפון, ולפעמים גם זה לא, אם זה לא עובד.

יצחק פינדרוס: הוא יכול להישפט שלא בפניו.

יצחק פינדרוס: זה הרפורמות שהבטחתם, ממשלה אחרת שתביאו לישראל?

יצחק פינדרוס: אני אמשיך הלאה.

יצחק פינדרוס: מי הוא זה ואיזה הוא שהתחייב לתושבי כפר שלם, לתושבי יד אליהו, לתושבי קריית יובל, קריית מנחם בירושלים, שיוריד את האחוז של ההסכמה של הדיירים כשיבוא לעשות להם פינוי-בינוי ויפנה אותם?

יצחק פינדרוס: מי הוא זה שהתחייב על הדבר הזה?

יצחק פינדרוס: ואני עובר, חבר'ה, לפי הסדר – לא עקפתי כלום.

יצחק פינדרוס: אני עובר על חוק ההסדרים שאתם הבאתם.

יצחק פינדרוס: ואני מודיע לך: רוב הממשלה – אין לה מושג מה כתוב פה בחוקים האלה.

יצחק פינדרוס: זאת ממשלת שקר.

יצחק פינדרוס: אני אמשיך הלאה.

יצחק פינדרוס: מי התחייב שהוא הולך להעלות את המיסים ואת ההיטלים לכל אלה שנמצאים במטרו?

יצחק פינדרוס: מי התחייב על זה?

יצחק פינדרוס: ההתחייבות הראשונה – אני זוכר התחייבויות אחרות.

יצחק פינדרוס: אני זוכר התחייבויות שהן ההפך הגמור ממה שקורה כאן היום בתקציב.

יצחק פינדרוס: ובתוך סד הזמנים הזה, אנחנו צריכים לדבר גם על התקציב של 2021, גם על 2022 וגם על בליל החוקים האלה.

יצחק פינדרוס: התחייבו שלא יהיו כספים קואליציוניים.

יצחק פינדרוס: ושאלו אותי בתקשורת בימים האחרונים: מה ההבדל בין הכספים האלו לכספים האלו.

יצחק פינדרוס: אז אני אגיד לך, אדוני, מה ההבדל בין כספים אלו לכספים אלו.

יצחק פינדרוס: כשסיעת יהדות התורה, סיעת ש"ס, הייתה באה, ערב אישור התקציב, לפקידי משרד החינוך והאוצר, והיו אומרים: יש גני ילדים – צריכים לתת להם השוואה לגני הילדים במגזר הכללי; יש חינוך מיוחד – צריך לתת לו השוואה לחינוך המיוחד בחינוך הכללי; יש בתי ספר – צריך לתת להם חשמל ומים כמו בבתי הספר הכלליים.

יצחק פינדרוס: תשובת פקידי האוצר הייתה: יש לנו בעיה משפטית – נכניס את זה כסעיף קואליציוני, כפוף להוראות היועץ המשפטי.

יצחק פינדרוס: מזה נולד – ואז היית פוגש בעיתון שאני לא קורא; נכון, הארץ, שאני לא קורא.

יצחק פינדרוס: בעיתון הזה היית פוגש את הכותרת על הזעזוע, ועל השחיתות של כספים קואליציוניים.

יצחק פינדרוס: אני מקווה שקראתם את רשימת הכספים הקואליציוניים עכשיו.

יצחק פינדרוס: את החשיבות הבלתי- נתפסת של יד בן צבי, שפתאום דואגים לתקציב ליד בן צבי.

יצחק פינדרוס: אני מבין שהממשלה פשוט כולה הגיעה למסקנה שהדבר הכי חשוב היום למדינת ישראל זה לחזק את יד בן צבי.

יועז הנדל: מה רע ביד בן צבי?

יצחק פינדרוס: לא אמרתי רע.

יצחק פינדרוס: אני אומר: העמדתי ככה.

יצחק פינדרוס: החינוך: השוואת תנאים של גני ילדים – זה כספים מושחתים.

יצחק פינדרוס: חיזוק של יד בן צבי, שאני לא יודע בדיוק מה המטרה שעומדת מאחורי זה, כי את הרמת המסך אני לא עשיתי.

יועז הנדל: - - - הנשיא.

יצחק פינדרוס: את הרמת המסך אני לא עשיתי.

יצחק פינדרוס: יפה – זאת אומרת, חיכיתם 21 שנה להגיע לשלטון.

יצחק פינדרוס: חיכיתם 21 שנה להגיע לשלטון בשביל לתקן את העוול שלא הנציחו מספיק את הנשיא בן צבי.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת, זה, על זה - - -

יועז הנדל: חיכיתי שלושה חודשים.

יועז הנדל: הייתי בממשלה הקודמת.

יועז הנדל: הגענו לכאן - - -

יצחק פינדרוס: ניסיתם שם בממשלה הפריטטית הזאת, שלא הצליחו, איך קוראים לזה – עם אבי ניסנקורן, שתקע לכם סכינים, והוא אמר שהוא תוקע לביבי, ובעצם תקע לכם.

יועז הנדל: פינדרוס, בינתיים אתה באופוזיציה.

יצחק פינדרוס: עזוב את זה.

יעקב מרגי: יועז, על - - - אתה יודע, מי שעובר טיפולי המרה נחשב כאילו נולד מחדש.

יצחק פינדרוס: אבל - - -

יועז הנדל: אנחנו המרנו את דתנו מהביביזם.

יועז הנדל: זהו, אין יותר - - -

יצחק פינדרוס: לא, בוא, בוא נהיה הגונים.

יצחק פינדרוס: הם הצביעו בעד טיפולי המרה כבר בקדנציה הקודמת.

יצחק פינדרוס: ואני ישבתי אז למעלה - -

יועז הנדל: נגד, נגד – לא בעד.

יצחק פינדרוס: - - ואמרתי לבני גנץ: הרגע הפסדת את ראשות הממשלה.

יועז הנדל: נגד.

יועז הנדל: אבל אתה הפסדת – לא הוא.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: הוא הצביע בעד.

יועז הנדל: הוא - - - שר ביטחון.

יצחק פינדרוס: הוא הצביע בעד.

יועז הנדל: נגד טיפולי המרה.

יצחק פינדרוס: הוא הצביע בעד.

יועז הנדל: בעד החוק שנגד טיפולי המרה.

יצחק פינדרוס: בעד.

יצחק פינדרוס: ואז עמדתי פה ואמרתי לו: הפסדת את ראשות הממשלה ברגע זה.

יועז הנדל: - - - פינדרוס, היום כשאתה עומד בדוכן – מי הפסיד את מה?

יצחק פינדרוס: אני לא.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא הפסדנו.

יועז הנדל: למה - - -

יצחק פינדרוס: לא, לא.

יצחק פינדרוס: הוא הפסיד.

יועז הנדל: למה אתה רוטן – אם הכול בסדר, אתה - -

יצחק פינדרוס: אני רוטן?

יועז הנדל: - - בעד הממשלה?

יצחק פינדרוס: אני רוטן?

יצחק פינדרוס: אני מגלה לאזרחי ישראל את האמת.

יצחק פינדרוס: מדובר בהונאה ושקר.

יצחק פינדרוס: אתה יודע למה הונאה ושקר?

יצחק פינדרוס: כי יש הבד של שמיים וארץ בין מי שמצהיר על משהו, מגיע לשלטון ואומר: אני יכול לעשות רבע, אני יכול לעשות חצי, אני ממתין עד שאני יכול לעשות את זה, לבין מישהו שבא – אין פה דבר אחד ממה שאתם מאמינים בו.

יצחק פינדרוס: אחד.

יצחק פינדרוס: אחד.

יועז הנדל: אני - - -

יצחק פינדרוס: אתה היית – יש לך במצע העלאת גיל פרישה לנשים?

יצחק פינדרוס: זה חוק ההסדרים הראשון שהבאת.

יועז הנדל: אני בעד, כן.

יועז הנדל: נניח - - -

יצחק פינדרוס: לא אמרתי שאתה נגד.

יצחק פינדרוס: שאלתי: האם זה היה ההצהרה הראשונה.

יצחק פינדרוס: כמו שמר בנט הצהיר, שהדבר הראשון שהוא יעשה זה שהוא יסדר את ההתיישבות הצעירה.

יועז הנדל: תתפלא לשמוע מצעיר כמוני בפוליטיקה שלפעמים במצע שלך - - -

יצחק פינדרוס: הגדרת את זה לפעמים.

יצחק פינדרוס: אמרתי, שוב - - -

יועז הנדל: אתה לא שם את כל התכנים החשובים.

יצחק פינדרוס: שוב, זה הכול שאלה של פרופורציה.

יצחק פינדרוס: אתה יודע, טוב ורע – טוב ורע בעולם שלנו זה הכול שאלה של פרופורציה.

יועז הנדל: גם לא תכננתי את רפורמת הכשרות, אבל אני מאוד בעד.

יצחק פינדרוס: אם הייתה פה רפורמה אחת, אחת - -

יועז הנדל: הינה, רפורמת הכשרות.

יצחק פינדרוס: - - ממה שלפיד אמר, הצהיר – אני אגיע לרפורמת הכשרות.

יצחק פינדרוס: תאמין לי שאני אגיע לרפורמה הזאת, שזה אחד הבלופים הכי גדולים שלכם.

יועז הנדל: ידעתי שתזכיר.

יצחק פינדרוס: זה אחד הבלופים הכי גדולים שלכם.

יצחק פינדרוס: אני אגיע לזה.

יועז הנדל: בגלל זה הרמתי לך, שיהיה לך.

יצחק פינדרוס: אבל אני אומר לך עוד פעם:

יצחק פינדרוס: אם הייתה פה אחת – לפיד הצהיר שהוא הולך להוריד את נטל המס.

יצחק פינדרוס: לא היה מעלה.

יצחק פינדרוס: עזוב, לא היה מוריד – לא היה מעלה; משהו אחד קטן מההצהרות שלכם.

יצחק פינדרוס: הייתי אומר - -

יועז הנדל: הינה, נתתי לך דוגמה.

יצחק פינדרוס: - - לא הצלחנו לעמוד בכול.

יועז הנדל: נתתי לך דוגמה.

יצחק פינדרוס: הבאתם רשימת דברים שלא הסכמתם עליהם.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להסתכל בעיניים של אנשי מרצ שעמדו בעיריית תל אביב והגנו על אותם תושבים שלקחו להם את הזכויות כשפינו אותם מהדירות בפינוי-בינוי, והם הולכים להצביע היום בעד בגלל חוק ההסדרים הזה.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להסתכל להם בעיניים.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להסתכל בעיניים לאותן חברות כנסת ממפלגת העבודה וממרצ שהיו יושבות אצל גפני כשהוא היה בקואליציה, ובעזרתן הודיע לפקידי האוצר שהוא לא יעלה גיל הפרישה לנשים.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להסתכל להן בעיניים.

יצחק פינדרוס: הרי – חבורת שקר.

יצחק פינדרוס: עכשיו, בוא אני אדבר איתך על רפורמת הכשרות.

יועז הנדל: רגע, אני רוצה - - -

יצחק פינדרוס: אני עכשיו רוצה לדבר איתך על רפורמת הכשרות באמת.

יצחק פינדרוס: כי זה הישראבלוף הכי גדול שעשיתם.

יועז הנדל: למה?

יצחק פינדרוס: הרי כי ברפורמת הכשרות – מה אמרו באוצר, מה היה הטיעון המרכזי של רפורמת הכשרות?

יצחק פינדרוס: שזה הולך להוריד מחירים.

יצחק פינדרוס: הרי ברור לך – בחלק הזה לפחות, לפחות, תהיה הגון עם עצמך – שאם אתה לוקח את זה מהמועצה הדתית ומעביר את זה לגוף פרטי, כשהמועצה הדתית ממומנת על ידי המדינה, והגוף הפרטי לא ממומן על ידי המדינה, ברור לך שהעלויות יהיו יותר גבוהות.

יצחק פינדרוס: זה ברור לך.

יצחק פינדרוס: זאת אומרת שאם יש - - -

יועז הנדל: לא, מאיפה הכסף של המועצה הדתית?

יועז הנדל: מהמדינה.

יועז הנדל: הכסף הזה מהמיסים של האזרחים.

יצחק פינדרוס: הכסף הזה הלך עכשיו, במקום למועצה הדתית – ליד בן צבי.

יצחק פינדרוס: אז זאת אומרת, הכסף לא נחסך.

יועז הנדל: מה אתה עכשיו עושה - - -

יצחק פינדרוס: הכסף לא נחסך – הרי לא קיצצת.

יצחק פינדרוס: לא קיצצת.

יצחק פינדרוס: בוא נדבר בעברית פשוטה: הרי לא קיצצת בתקציב או העברת לסעיפים חדשים.

יצחק פינדרוס: השארת את הסעיף.

יצחק פינדרוס: אני אסביר לך.

יועז הנדל: פינדרוס, תחרות זה טוב.

יצחק פינדרוס: הרב של העיר ימשיך לקבל משכורת.

יועז הנדל: תחרות זה טוב, תחרות זה טוב.

יצחק פינדרוס: אם אתה מוכן לדבר דקה אחת בכנות על כלכלה – עזוב, הכסף של הפלסטינים ומנסור עבאס, תמשיכו - - -

יועז הנדל: אני מנסור חופשי - - -

יצחק פינדרוס: אתה רוצה לדבר איתי רגע אחד על כלכלה?

יועז הנדל: כן.

יצחק פינדרוס: רב העיר שאמור לפקח ומנהל המועצה הדתי הרי ימשיכו לקבל משכורת.

יצחק פינדרוס: הרי לא הורדת את השכר שלהם בגלל שהם כבר לא מטפלים בכשרות.

יצחק פינדרוס: נכון?

יצחק פינדרוס: לא הורדת.

יועז הנדל: אתה רוצה שנוריד?

יצחק פינדרוס: משרדי המועצה הדתית – משרדי המועצה הדתית קיימים.

יצחק פינדרוס: אתה יכול להיות ציני, אבל עכשיו אני מדבר ברצינות.

יצחק פינדרוס: משרדי המועצה הדתית ימשיכו להיות קיימים גם אם הם לא יקבלו קהל של בעלי דוכני פלאפל, נכון?

יצחק פינדרוס: עכשיו, בוא ניקח עכשיו – הקמת תאגיד.

יצחק פינדרוס: היית פעם בשוק הפרטי?

יצחק פינדרוס: הקמת תאגיד – ככה אתה משלם ארנונה על משרד, אתה משלם לפקיד שעונה לטלפון, לפני שהתחלת, נכון?

יצחק פינדרוס: אתה משלם על המחשבים, על הטלפונים.

יצחק פינדרוס: מי נראה לך, לדעתך – אני, כידוע לך, אנאלפבית, כי לא למדתי ליבה, ולא למדתי מתמטיקה, ואני לא מבין כלום.

יצחק פינדרוס: מי לדעתך המלומדת – כי אתה איש אינטליגנטי; לא כמוני, יליד כזה שלא למד כלום.

יצחק פינדרוס: אמיתי, לא למדתי חשבון – אני מודה שלא למדתי חשבון ועברית.

יצחק פינדרוס: דרך אגב, בשיעורי עברית, בשעה שהיינו לומדים בה בתלמוד תורה – ברחתי.

יצחק פינדרוס: מכיתה ד' ברחתי.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לשאול אותך כאחד שכן למד.

יצחק פינדרוס: מי לדעתך ישלם את העלויות, ככה: של הרב, שהוא המנהל של הדבר הזה, של הפקיד שעונה לטלפון, לפני שהמשכתי הלאה.

יצחק פינדרוס: מי לדעתך ישלם את זה?

יצחק פינדרוס: המפעל.

יועז הנדל: - - -

יצחק פינדרוס: הרי הצרכן ישלם את זה.

יועז הנדל: לא.

יועז הנדל: הפוך, הפוך.

יצחק פינדרוס: לכן, עכשיו אני שואל אותך.

יועז הנדל: כשיש תחרות, אז המסעדות והמפעלים יכולים להוריד מחירים.

יועז הנדל: וככה - - -

יעקב מרגי: יועז.

יצחק פינדרוס: ראית איך ברחת?

יצחק פינדרוס: שאלתי אותך שאלה אינטליגנטית.

יצחק פינדרוס: שאלתי - - -

יעקב מרגי: יועז, יועז - - -

יצחק פינדרוס: בוא, בוא - - -

יועז הנדל: אני עונה לך בצורה אינטליגנטית.

יצחק פינדרוס: אני מסכים איתך - -

יועז הנדל: זה אקו-סיסטם.

יצחק פינדרוס: - - שאחרי שתוריד את הרב, את העלויות של הרב, את העלויות של הפקידה - -

יעקב מרגי: לא, זה חברות - - -

יצחק פינדרוס: - - את העלויות של המשרד – שנייה, בסדר?

יצחק פינדרוס: – את העלויות של שעות ההשגחה.

יצחק פינדרוס: ולך תבדוק מה המחיר שלהם – הוא במחיר מינימום, בסדר?

יצחק פינדרוס: הוא 50 שקל.

יצחק פינדרוס: בוא נגיד שיש תחרות – תוריד אותו ל-45 שקל.

יצחק פינדרוס: כי אתה יודע, כמה המיסוי על עובד לשעה?

יצחק פינדרוס: אי אפשר להוריד מ-50 שקל.

יצחק פינדרוס: לך תשאל כל חברת כוח אדם.

יצחק פינדרוס: תנסה למצוא - - -

יעקב מרגי: כולל עלות מעביד: 47 שקלים.

יצחק פינדרוס: יפה.

יצחק פינדרוס: עלות מעביד – לא יכול להיות פחות.

יצחק פינדרוס: עכשיו תסביר לי, כשזה שירות ממלכתי עירוני, איך התחרות אמורה להוריד את המחיר?

יועז הנדל: הינה, בוא.

יועז הנדל: בוא, אני מסביר לך - - -

יצחק פינדרוס: תהרוג אותי – כנראה אם הייתי לומד כלכלה, הייתי מבין את מה שאתה אומר עכשיו.

יועז הנדל: אתה, תאמין לי, אתה מספיק ממולח.

יעקב מרגי: יועז.

יצחק פינדרוס: לא, לא, אני שואל איך התחרות מורידה?

יועז הנדל: - - - אני אוכיח לך - - -

יצחק פינדרוס: אלא מה, אני אגיד לך בדיוק.

יועז הנדל: אני עונה לך.

יועז הנדל: ברגע שיש תחרות בשוק, ויש מתחרים - -

יצחק פינדרוס: ומה יקרה?

יועז הנדל: - - על אותו ענף בדיוק, ויש כמה כשרויות - -

יצחק פינדרוס: אז מה יקרה?

יועז הנדל: - - אז בסוף מגיע בעל העסק, מסעדה קטנה, והוא לא לוקח את המשגיח שעולה 20,000 שקל ומעביר משם לשם, משם לפה - - -

יצחק פינדרוס: שאלתי – אני הולך איתך – אבל שאלתי אותך שאלה.

יועז הנדל: הוא לוקח משגיח שעולה 17,000 שקל.

יצחק פינדרוס: אבל אין משגיח שעולה 20,000 שקל.

יצחק פינדרוס: אבל אין כזה אדם בשוק.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך - - - שוק עובד.

יעקב מרגי: יועז, זה שטחי.

יעקב מרגי: יועז, יועז, זה שטחי מה שאתה אומר.

יצחק פינדרוס: אבל שאלתי אותך שאלה אינטליגנטית, ואתה חוזר על אותה תשובה.

יצחק פינדרוס: אגרת כשרות היום היא ממלכתית.

יצחק פינדרוס: אין – אתה לא שוכר משגיח ב-20,000 שקל.

יצחק פינדרוס: אין חיה כזאת.

יועז הנדל: רגע, רגע, פינדרוס.

יועז הנדל: אתה הרי לא אוכל כשרות של הרבנות, נכון?

יצחק פינדרוס: אתה - - -

יועז הנדל: שנייה, שנייה.

יועז הנדל: אתה לא אוכל.

יועז הנדל: אתה משלם יותר, מעבר לכשרות של הרבנות.

יעקב מרגי: לא נכון, לא נכון.

יצחק פינדרוס: שנייה, שנייה.

יצחק פינדרוס: אני אשקף את מה שאתה אמרת.

יצחק פינדרוס: אני שאלתי מי ישלם - - -

יועז הנדל: אתה קונה בית יוסף – זה לא עולה יותר?

יעקב מרגי: הוא עונה לך.

יעקב מרגי: אתה לא מאפשר שהוא יענה לך.

יצחק פינדרוס: שנייה.

יצחק פינדרוס: מרגי, מרגי, אני רוצה קודם לשקף את מה שהוא ענה.

יצחק פינדרוס: אני שאלתי אותו מי ישלם את העלות של המשרד, הפקידה, הטלפון, רב העיר ומנהל המועצה הדתית.

יצחק פינדרוס: והתשובה שלו הייתה שמי שישלם את זה הוא אני, שאני לא אוכל רבנות.

יצחק פינדרוס: הבנתי.

יצחק פינדרוס: תאמין לי, זאת התשובה הכלכלית הכי טובה ששמעתי אי-פעם בחיים.

יצחק פינדרוס: עכשיו הבנת - -

יועז הנדל: איך אתה מבלבל.

יצחק פינדרוס: - - למה אני לא מוכן שאף ילד שלי ילך לאקדמיה.

יצחק פינדרוס: כי אם זאת תשובה אקדמית, אינטליגנטית, אז חבל לי על הזמן.

יועז הנדל: עכשיו אתה מבין למה אף ילד שלי לא ילך ללמוד בביתר עלית.

יועז הנדל: אם אתה לוקח את הדברים שלי והופך אותם ככה.

יצחק פינדרוס: אז זהו שאמרת – שאלתי אותך שאלה, ואני שואל שוב.

יועז הנדל: אני עונה לך שוב.

יצחק פינדרוס: איך יכול להיות - -

יועז הנדל: אני עונה לך.

יצחק פינדרוס: - - שהעלויות – אני שואל אותך שוב.

יעקב מרגי: אם תרצו – קרעי מוכן להתנדב.

יצחק פינדרוס: הרשות הממלכתית - - - 20,000 שקל, שאתה מדבר עליהם - -

יעקב מרגי: בפרקטיקה - - -

יצחק פינדרוס: - - קיימים היום.

יצחק פינדרוס: כבר יש תחרות בתאגידים.

יועז הנדל: אתה - - -

יצחק פינדרוס: אני שואל על כשרות הרבנות.

יועז הנדל: אני עונה לך.

יצחק פינדרוס: הרי הרגולציה שלך היא על הכשרות הממלכתית.

יועז הנדל: הרשה לי לענות לך.

יצחק פינדרוס: איפה אתה מוריד עלויות, ריבונו של עולם?

יועז הנדל: אתה מסתכל – לא, אתה לא שומע.

יועז הנדל: אתה מסתכל – אתה לוקח אלומה צרה מהאירוע הזה, ואתה בונה עליה תיאוריה שלמה.

יועז הנדל: לא ככה מסתכלים.

יצחק פינדרוס: הבנתי.

יועז הנדל: לא מסתכלים על הביצה אלא על התרנגולת.

יצחק פינדרוס: אני איתך, תן לי את – אתה מוכן לרדת איתי לרזולוציה המעשית.

יצחק פינדרוס: תגיד לי, תן לי דוגמה של מפעל שהולכות לרדת לו העלויות.

יועז הנדל: רזולוציה, מה זה?

יועז הנדל: כאשר השר - - -

יצחק פינדרוס: תן לי דוגמה.

יצחק פינדרוס: אני ארד איתך לאסם.

יצחק פינדרוס: אסם משלמת עלות גבוהה.

יצחק פינדרוס: איך אסם הולכת להרוויח מהרגולציה?

יועז הנדל: בוא, אני הולך איתך – אתה כל הזמן הולך לאסם.

יועז הנדל: אסם זה - - -

יצחק פינדרוס: לא, אז תגיד לי מי כן?

יועז הנדל: כי אסם יצטרכו תעשייתי - - -

יצחק פינדרוס: אני אלך איתך.

יצחק פינדרוס: מי כן?

יועז הנדל: אני לוקח אותך לפיצה הקטנה בביתר עילית.

יצחק פינדרוס: הפיצה הקטנה שילמה פעם 20,000 שקל?

יועז הנדל: פיצה קטנה בביתר עלית.

יצחק פינדרוס: כמה היא משלמת היום?

יועז הנדל: אם בסוף - - -

יצחק פינדרוס: שאלתי אותך – אני שואל אותך שאלה.

יצחק פינדרוס: אני הולך איתך עם הפיצה.

יצחק פינדרוס: אני עכשיו איתך.

יועז הנדל: תלוי.

יועז הנדל: אתה יודע מה?

יצחק פינדרוס: מודיע לך, אין לי הרבה זמן.

יצחק פינדרוס: אני אלך איתך עוד שתי דקות, כי אני רוצה לעבור לשאלות.

יועז הנדל: אתה יודע למה זה עצוב?

יועז הנדל: כי הפיצה יכולה לשלם בין 4,000 לבין 12,000 שקל, תלוי כמה המשגיח לוקח.

יצחק פינדרוס: מה אתה אומר.

יצחק פינדרוס: מה אתה אומר.

יועז הנדל: כן, תתפלא לשמוע.

יצחק פינדרוס: מה אתה אומר.

יועז הנדל: אתה יודע - - -

יצחק פינדרוס: אני עושה איתך עסקה.

יועז הנדל: אתה יודע, אתה יודע - - -

יצחק פינדרוס: יש לך 24 שעות עד ההצבעה.

יצחק פינדרוס: אני מודיע לך שאם אתה מוצא פיצה שמשלמת על כשרות 24,000 שקל, אני מצביע בעד הרפורמה.

יועז הנדל: לא אמרתי 24 – אמרתי 12.

יצחק פינדרוס: אני מצביע בעד הרפורמה.

יצחק פינדרוס: גם 12 – אני מצביע בעד הרפורמה.

יועז הנדל: אין בעיה, אין בעיה.

יעקב מרגי: אתה יודע כמה - - -

יצחק פינדרוס: אני מצביע בעד הרפורמה.

יעקב מרגי: אתה יודע כמה זמן השגחה ממשלתית יש שם - - -

יועז הנדל: רגע, רגע - - -

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: זה כשרות מינימלית, דרגה א.

יועז הנדל: עזוב.

יצחק פינדרוס: דרגה א, כשרות מינימלית.

יועז הנדל: אם אני מוצא לך - -

יצחק פינדרוס: כי על זה הרפורמה.

יועז הנדל: - - עדויות של כאלה ששילמו למשגיחים בכסף, והוציאו 12,000 שקל בחודש, אתה מצביע בעד?

יועז הנדל: אתה מצביע - - -

יצחק פינדרוס: מלון?

יצחק פינדרוס: אמרתי לך, זה כשרות מינימלית.

יצחק פינדרוס: כשרות מינימלית, לא מעל זה.

יעקב מרגי: דיברת על פיצרייה.

יעקב מרגי: עכשיו אתה הולך על - - -

יצחק פינדרוס: בופה.

יצחק פינדרוס: פיצה - - -

יעקב מרגי: פיצה זה שעה וחצי השגחה ביום.

יצחק פינדרוס: פיצה שתשלם 12,000 ש"ח בחודש.

יעקב מרגי: איזה 12,000 שקל.

יועז הנדל: אני מוצא לך, אני מוצא לך.

יועז הנדל: עזוב, אם אני מוצא לך בעל עסק - - -

יצחק פינדרוס: מלון?

יועז הנדל: אני מביא לך את העדות – אני אצלם אותה - - -

יעקב מרגי: יועז, הכול שטחי.

יעקב מרגי: יועז, הכול שטחי.

יעקב מרגי: זה שטחי איך שאתה מדבר.

יצחק פינדרוס: על כשרות לא מהדרין.

יצחק פינדרוס: על כשרות לא מהדרין.

יועז הנדל: לא, לא, לא.

יצחק פינדרוס: יועז, על כשרות לא מהדרין.

יצחק פינדרוס: יועז, על כשרות לא מהדרין.

יועז הנדל: אני מדבר על שחיתות, על סיאוב.

יצחק פינדרוס: על כשרות?

יצחק פינדרוס: אני אומר: בוא, בוא נגיד שכשרות מהדרין זה שחיתות, אבל אתה משאיר את זה.

יועז הנדל: פינדרוס, אתה לא מכיר את - - -

יצחק פינדרוס: שאלתי אותך שאלה: אני מדבר איתך על כשרות מינימלית.

יועז הנדל: אבל אתה – אני אומר לך שיש פה בעלי עסקים שמשלמים הון עתק - - -

יצחק פינדרוס: אני אומר לך שהם ישלמו יותר עכשיו.

יועז הנדל: מה?

יצחק פינדרוס: הם ישלמו יותר עכשיו.

יועז הנדל: הם לא ישלמו יותר.

יועז הנדל: לא.

יצחק פינדרוס: אז אתה כנראה לא הבנת את האירוע.

יצחק פינדרוס: יועז, אני אומר לך בהגינות, עם יד על הלב - - -

יועז הנדל: אבל אם אני מביא לך, אתה מצביע בעד.

יועז הנדל: קיבלנו את - - -

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך עכשיו שיש כאלה שמשלמים 100,000, 200,000 שקל.

יועז הנדל: לא.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך שיש כאלה שמשלמים 200,000 שקל.

יועז הנדל: - - -

יצחק פינדרוס: ואני אומר לך, כעסק – שנייה – לא בגלל כשרות, בגלל עסק.

יועז הנדל: אם אני מוצא לך עסק קטן שמשלם בין 8,000 - - -

יעקב מרגי: מה זה עסק קטן?

יצחק פינדרוס: מה זה עסק קטן?

יועז הנדל: מסעדה קטנה, פיצה.

יצחק פינדרוס: לא, פיצה – אין.

יעקב מרגי: יש הבדל בין מסעדה לפיצה.

יועז הנדל: בסדר.

יועז הנדל: מסעדה.

יעקב מרגי: יועז, יועז - - -

יצחק פינדרוס: אתה צריך להגיד לי אם הוא רוצה מהדרין או לא רוצה מהדרין.

יעקב מרגי: - - - מה לעשות, הייתי ראש מועצה דתית 11 שנים.

יצחק פינדרוס: ושר דתות.

יעקב מרגי: והייתי ארבע שנים פלוס שר דתות.

יעקב מרגי: פשוט מי שלא מבין במורכבות של איך משגיח נע מעסק לעסק, ואיך עבודת ההשגחה – אפשר לשמוע על הרבה עוולות, ויש.

יצחק פינדרוס: לא, אני אומר - - -

יעקב מרגי: רגע, רגע - - -

יצחק פינדרוס: אבל הרפורמה לא עושה לזה כלום.

יצחק פינדרוס: זה כל מה שאני אומר לך.

יצחק פינדרוס: זאת הנקודה.

יעקב מרגי: הרפורמה לא משפרת את הנקודות שאתה מדבר עליהן.

יצחק פינדרוס: את הנקודות שאתה מדבר עליהן, הנקודות שאתה מדבר עליהן – היא לא פותרת.

יעקב מרגי: אתה יודע, הרפורמה הזו - - -

יצחק פינדרוס: היא לא באה – אתה לא יודע על מה אתה מדבר.

יעקב מרגי: הרפורמה הזו - - -

יועז הנדל: פינדרוס, אני מנסה - - -

יעקב מרגי: ידידי, על חשבוני, דקה.

יעקב מרגי: פינדרוס, ברשותך.

יצחק פינדרוס: כן.

יעקב מרגי: הרפורמה הזו עומדת על שלוש רגליים, בסדר?

יעקב מרגי: אחת: ביטול המונופול של הרבנות הראשית - -

יועז הנדל: נכון.

יעקב מרגי: - - שזו הסיסמה – תן לי, תן לי, לא, לא.

יעקב מרגי: תן לי, לקחתי לו דקה – של התנועה הרפורמית ומפלגות השמאל.

יעקב מרגי: חזרו על זה כמעט ב-20 השנים האחרונות.

יעקב מרגי: העניין השני זה ביטול הכפילות של רבנות בד"ץ, שבזה הם צובעים, או עוטפים בנייר צלופן, את כל הרפורמה הזו, כאילו זה יוזיל את יוקר המחיה.

יעקב מרגי: ואני מוכן לשבת איתך בנחת ולהסביר לך שזה לא נכון.

יצחק פינדרוס: שקר - - -

יעקב מרגי: והדבר השלישי זה לאפשר לגופים - - -

יועז הנדל: כמו צהר.

יעקב מרגי: לא, לא, זה כבר ביטול הרבנות.

יעקב מרגי: עם המונופול של הרבנות.

יעקב מרגי: לאפשר לגופי כשרות שעבדו בתנאים, ברף נמוך משל צהר, לתת הכשרים לעסקים, שמה לעשות, לא עונים בקנה מידה עם עסק כשר, שבתות, מופעי צניעות, ועוד כל מיני דברים אחרים.

יעקב מרגי: שיפור המערך – מה שאתה אומר, הקלקולים שאתה מדבר עליהם - -

יצחק פינדרוס: לא רלוונטיים.

יעקב מרגי: - - לא קיים שם.

יצחק פינדרוס: לא רלוונטי לרפורמה.

יעקב מרגי: מהפרקטיקה – ב-1993 הייתה לי חברת כוח אדם, בבאר שבע, ובה הפרידו את הסוגיה של משגיח-מושגח, בגלל המורכבות של הפסקת כשרות, כי עסקים, משגיח מעודד – מסכן, כואב לי הלב.

יעקב מרגי: אחרי שנה וחצי הוא פשט את הרגל.

יצחק פינדרוס: כן.

יועז הנדל: רגע, אני יכול להגיד דקה משהו קטן?

יועז הנדל: תראו, בעניין הנישואים – צהר נכנסו ואתם נלחמתם בזה קשות.

יועז הנדל: כשצהר נכנסו לעולם הנישואים, והתחילו לחתן, נהייתה עדנה בשוק.

יועז הנדל: פתאום גם ברבנות התחילו להתחרות על יחס חיובי.

יעקב מרגי: בוא, בוא, תקשיב.

יעקב מרגי: זה קלישאות.

יעקב מרגי: אתה יודע למה?

יעקב מרגי: בשבוע שעבר הייתה אצלי במשרד - - -

יצחק פינדרוס: יועז, יועז, יש רק דבר אחד, ובזה אני מסכם את העניין.

יועז הנדל: זה תחרות בריאה.

יצחק פינדרוס: יועז, יועז - - -

יעקב מרגי: זה לא תחרות.

יצחק פינדרוס: אני מכבד אותך, אדוני היושב-ראש, תן לי דקה אחת.

יצחק פינדרוס: אני מכבד אותך.

יצחק פינדרוס: אין קשר בין הנושאים שאתה מעלה, שאני חושב – דרך אגב, אני אתן לך דוגמה.

יצחק פינדרוס: אני חושב שהמשטרה – יש בה הרבה דברים מושחתים.

יצחק פינדרוס: הרבה.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך, הרבה דברים מושחתים.

יצחק פינדרוס: בבתי המשפט יש הרבה השחתה.

יצחק פינדרוס: אם אני אבוא מחר בבוקר ויגיש הצעת חוק לביטול משטרת ישראל, אתה תגיד לי: תשמע, יצחק, אתה נפלת על הראש.

יצחק פינדרוס: מה שאתם עשיתם פה זה לא תיקנתם עוולות, לא טיפלתם בעוולות, ממש לא, ואני מכיר את החוק הזה על בוריו – דרך אגב, מהלידה שלו, וישבתי עם כל האנשים שהיו עסוקים בעניין הזה.

יצחק פינדרוס: לא נגעו בזה.

יצחק פינדרוס: עשו משהו אחר, נקמות אישיות.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך, מבחינת עלויות, חד-משמעית – לא בערך, אולי - -

יעקב מרגי: יותר יקר.

יצחק פינדרוס: - - זה הולך לעלות הרבה יותר, זה הכול.

יצחק פינדרוס: עובדתית, זה יעלה הרבה יותר, ובזה אני רוצה לסיים את הנושא הזה.

יצחק פינדרוס: אני אומר לך עוד הפעם, אני מסכים איתך שרשם הנישואין צריך לתת יחס, אני מסכים איתך שיש שחיתויות בכל המערכות.

יצחק פינדרוס: משטרת ישראל – יש בה שחיתויות, בתי המשפט – יש שחיתויות, שופטים – יש שחיתויות.

יצחק פינדרוס: אני יכול להגיד לך פה על שחיתויות בבית המשפט העליון, אבל זה לא רלוונטי.

יעקב מרגי: חופה בצהר עולה יותר מהרבנות.

יצחק פינדרוס: אתה לא תסכים איתי אם אני אגיד שבגלל השחיתויות נסגור אותם.

יועז הנדל: לא, תלוי מה - - - כסף.

יעקב מרגי: סליחה, אין דבר כזה.

יעקב מרגי: אני אסביר לך.

יעקב מרגי: הייתה אצלי במשרד לפני שבוע וחצי גברת שמסתובבת פה בכנסת בתפקיד מסוים, וסיפרה לי שהבת שלה התחתנה.

יעקב מרגי: אמרתי לה, תעשי לי טובה, היא שילמה?

יעקב מרגי: היא אמרה לי: לא נראה לי.

יעקב מרגי: אמרתי לה: תעשי טובה, תתקשרי לבת שלך ותשאלי אותה.

יעקב מרגי: והיא אמרה לה ככה, בשידור חי: שילמנו גם על התיק, וגם לרב נתנו 1,000 שקל.

יועז הנדל: ביוזמתם יכול להיות.

יעקב מרגי: לא לא, הוא ביקש.

יעקב מרגי: הוא ביקש.

יועז הנדל: יכול להיות שיש כאלה.

יועז הנדל: בגלל זה תחרות זה דבר בריא.

יעקב מרגי: הקטע הזה, לעטוף בצלופן מה שלא רבנות, מה שלא חרדי.

יועז הנדל: איפה שיש מונופול בשוק חופשי זה לא בריא.

יצחק פינדרוס: התחייבתי לענות על שאלות.

יצחק פינדרוס: השאלה הראשונה, האמת היא שאני לא יודע מה לענות עליה.

יצחק פינדרוס: חקלאי מעוטף עזה שואל אותי: הקמת הממשלה הייתה לפני ראש השנה.

יצחק פינדרוס: שאלתי: היות שעם הקמת הממשלה מכרו את כל המדינה לתנועה האסלאמית, האם צריך עוד פעם, לנוהגים להשתמש בהיתר מכירה, לעשות שוב מכירה לגוי בגלל שנת השמיטה?

יצחק פינדרוס: או שמא המכירה הראשונה מועילה ומתירה את עבודת השדה ואכילת התוצרת ללא שום חשש?

יצחק פינדרוס: מכיוון שהשאלה היא צינית, אני אענה לך בציניות, אין איסור חל על איסור, ולכן זה לא עוזר לך להיתר מכירה.

יצחק פינדרוס: אין איסור חל על איסור.

יצחק פינדרוס: שאלת מערכת תוכנית חי בלילה, ערוץ 12: למה בתקציב הקרוב שכר חיילים לא נכלל, ואיך עוד אפשר לתקן את העוול הקיים?

יצחק פינדרוס: אני אגיד לכם בכנות, תדאגו שאחד מאנשי הממשלה החדשה יצהיר ששכר החיילים לא יעלה – בטוח השכר יעלה.

יצחק פינדרוס: בטוח השכר יעלה.

יצחק פינדרוס: יש לי גם עוד פתרון.

יצחק פינדרוס: את ה-100 מיליון שקל שמנסור עבאס רוצה לתרום לחרדים, אני מציע במקום לתרום לחרדים, שיתרום את זה להעלאת שכר החיילים.

יצחק פינדרוס: ואני אומר לך עכשיו בכנות, יועז, זה אינטרס חרדי עליון שהצבא, במקום להשקיע כסף בפנטזיות ולהקים יחידות שלא מגייסות חרדים ואומרות שהן מגייסות חרדים ולזייף נתונים כדי שיוכלו - - - חוק גיוס חרדים, ולזייף את הכול, את כל הכסף הזה תשקיעו ותיתנו יותר כסף לחיילים שנמצאים שם.

יצחק פינדרוס: מגיע להם.

יצחק פינדרוס: הם עושים עבודה, עושים עבודת קודש.

יצחק פינדרוס: צריך לתת להם כסף.

יצחק פינדרוס: צריך לתת להם כמה שיותר, ואנחנו בעד.

יצחק פינדרוס: אתם תמיד אוהבים להזכיר את השלטון הקודם.

יצחק פינדרוס: כן בשלטון הקודם העלו את שכר חיילי החובה בצורה משמעותית, והממשלה הזאת, שהצהירה שזה בראש מעייניה, ידעה לשים מס גודש במקום לקחת את הכסף – אתה יודע מה, קחו את הכסף של החד-פעמי ושימו את זה שם, לפחות תעשו עם זה משהו תועלתי.

יועז הנדל: אם העלו בצורה משמעותית, איך אנחנו במצב הזה?

יעקב מרגי: הפעימה השנייה.

יעקב מרגי: ביטלו את הפעימה השנייה.

יעקב מרגי: הממשלה הנוכחית ביטלה את הפעימה.

יועז הנדל: צריך להעלות את שכר החיילים.

יצחק פינדרוס: חיים: אחרי שרשות המיסים הודיעה שמי שמייבא חד-פעמי ישלם מכס גם על פחות מ-75 דולר, האם מי שישטוף חד-פעמי וישתמש עוד פעם, יצטרך לשלם מס פעם שנייה?

יצחק פינדרוס: יפה.

יצחק פינדרוס: אלון שמש מגבעת ברנר – שאלות שהן לא שאלות, הן עקיצות, זה בסדר גמור, אבל לא אעלה.

יצחק פינדרוס: איצל'ה קצבורג ממודיעין עילית שואל: מה ימנע מאיתנו, החרדים, כשנחזור לשלטון, להעלות את תקציב הישיבות ל-50 מיליארד שקל?

יצחק פינדרוס: כדי לממן זאת נעלה מיסים גבוהים מאוד על אוכל לחיות מחמד, על קולנוע, על טלוויזיה ועל שאר הדברים שאין הציבור החרדי צורך אותם.

יצחק פינדרוס: בוא אני אגיד לך האמת.

יצחק פינדרוס: אמרתי את זה קודם, וצריך לומר את האמת וצריך להישיר מבט לבוחרים שלנו ולהגיד את זה.

יצחק פינדרוס: זה נחמד מאוד לצעוק לכולם: אנחנו נלך לשם, נביא 53 מיליארד, נביא לשלנו, אתה יודע מה, 30 מיליארד, 20 מיליארד.

יצחק פינדרוס: בוא נאמר את האמת: השלטון במדינת ישראל בגלל הממלכתיות – ונכנס אחד עם ההדר הז'בוטינסקאי, יריב לוין, שיש לו את הממלכתיות הזאת, נכנס לאולם – עם הממלכתיות שלו הוא לא הצליח להתגבר על שני איתנים שלטוניים חזקים מאוד: התקשורת ובית המשפט העליון, המערכת המשפטית, היועצים המשפטיים.

יצחק פינדרוס: ולכן השקט שאתם רואים בארבעה חודשים האחרונים על כל העוולות שנעשו.

יעקב מרגי: יצאו לשבתון.

יצחק פינדרוס: על כל העוולות שקט מוחלט.

יצחק פינדרוס: לא יהיה.

יעקב מרגי: הפקידים בצלאח א-דין יצאו לשבתון.

יצחק פינדרוס: לא יהיה.

יצחק פינדרוס: שיהיה ברור, אין כותרות שזועקות באדום על השוד הציבורי, על העלאת מיסים עקיפה.

יצחק פינדרוס: אין את הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: כי מה לעשות, אנחנו צריכים לדעת שאנחנו נמצאים – כמו שאמרתי קודם, המלבי"ם אומר: להיות בגלות ישראל יותר קשה – למה?

יצחק פינדרוס: כי מדברים אליך בחיוך, אומרים לך: אנחנו עושים את זה מסיבה משפטית, חוקתית, כל מיני מילים יפות, במקום להגיד: בא לנו לריב איתך.

יצחק פינדרוס: אנחנו לא נמצאים במצב הזה, אז אנחנו לא נהיה שם.

יצחק פינדרוס: כמובן שאנחנו נשתמש בדברים שהם עשו, נעשה שימוש, אבל להגיד שאנחנו נוכל לדרוש 53 מיליארד שקל?

יצחק פינדרוס: אני מצטער לומר לך, איצל'ה קצבורג, לא יקרה.

יצחק פינדרוס: יולי פרלשטיין מבית שמש: מתי יבנו כבר מנגנון אוטונומי לציבור החרדי, שבו יפרנס הציבור החרדי את החיים החרדיים?

יצחק פינדרוס: כמו שקורה בניו יורק החרדית, שם מפרנסים אחד את השני בצורה מופלאה, וברוך השם יש שם שפע עצום של מיליונרים צעירים בלי טובות של ממשלה כזו או אחרת.

יצחק פינדרוס: אני אגיד לך את האמת, לנו כציבור חרדי, היה הרבה יותר קל אם היינו דואגים אך ורק לחלקת אלוקים הקטנה שלנו ולציבור שלנו, ולא היה אכפת לנו ממה שקורה בארץ ישראל.

יצחק פינדרוס: אין לי ספק שאם היינו באים ואומרים: אנחנו רוצים עוד מיליארד שקל ותמורת זה אנחנו מדיחים את ביבי, תאמין לי, היו קופצים על המציאה.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: היו אומרים לך כפול.

יצחק פינדרוס: הולכים איתך, קח 2.

יצחק פינדרוס: בדיוק, קח 2 והעיקר להדיח את ביבי.

יצחק פינדרוס: אם היינו אומרים שאנחנו מוכנים לתת לשמאל לשלוט ולעשות ככל העולה על רוחו בציבור המסורתי, זה מה שהיה קורה.

יצחק פינדרוס: דיברנו קודם עם יועז על רפורמת הכשרות.

יצחק פינדרוס: לציבור החרדי לרפורמת הכשרות באמת אין משמעות; לא רק שאין לה משמעות, אלא היא אפילו מועילה ברמה כזו או אחרת לבד"צים למיניהם, שלא יצטרכו לשלם גם לרבנות וגם לבד"צ.

יצחק פינדרוס: אין ספק שלציבור החרדי זה רק מועיל.

יועז הנדל: שמחים לעזור.

יצחק פינדרוס: הדאגה שלנו היא לא לפיצה בביתר עילית, שדרך אגב, בביתר עילית, אני אגלה לך סוד, לא צריכים לשלם למועצה הדתית, אפשר לעשות את זה בלי המועצה הדתית.

יצחק פינדרוס: הייתי שם ראש עיר, אני מכיר את זה, לא צריך, והוא מכיר את זה.

יועז הנדל: זאת בדיוק הבעיה, הפיצה.

יצחק פינדרוס: לא, אבל לא צריך את החוק בשביל זה.

יצחק פינדרוס: לא צריך את החוק אפילו בשביל זה.

יעקב מרגי: תגיד לי, מה מנע מהרב סתיו לפתוח אזורי רישום לפני שפתחו את אזורי הרישום?

יעקב מרגי: מה מנע ממנו לצפצף על החוק הממלכתי ולתת כשרויות כשהיה אסור לו לתת כשרויות?

יועז הנדל: - - -

יעקב מרגי: הגנו עליו, אתה יודע למה הגנו עליו?

יעקב מרגי: אתה יודע למה הגנו עליו?

יעקב מרגי: אתה יודע למה הגנו עליו?

יעקב מרגי: כי הם ידעו שהוא פותח להם את החרך הראשון כדי להיכנס עם כל הגוף בפנים, והיום הוא עושה את המכה בפטיש עם הרפורמה הזו.

יצחק פינדרוס: נוקם את זה שלא נבחר לרב ראשי, אבל עזוב.

יועז הנדל: הגיע הזמן שיהיה רב ראשי ציוני, מה קרה?

יועז הנדל: מה יש?

יצחק פינדרוס: גם בזה אתם לא רוצים, לא משנה.

יועז הנדל: - - - אני טועה?

יצחק פינדרוס: גם את זה אתם לא רוצים, אתם אפילו לא - - -

יעקב מרגי: תגיד לי, אני אשאל אותך שאלה.

יעקב מרגי: זה שאתם לא יודעים לעשות בחירות, זה שאתם לא מסוגלים להעמיד מועמד אחד מוסכם - - -

יצחק פינדרוס: לנו יש בעיה אם יהיה ציוני-דתי או לא?

יצחק פינדרוס: לנו יש בעיה אם יהיה ציוני-דתי או לא?

יצחק פינדרוס: זה עניין אותנו פעם?

יצחק פינדרוס: אתה יודע, אתה עושה - - -

יועז הנדל: נו באמת, הרב הראשי - - -

יצחק פינדרוס: לא, עניין אותנו שיהיה רב שיהיה על פי ההלכה, שיפסוק על פי ההלכה, וההלכה תהיה נר לרגליו.

יצחק פינדרוס: ואם לא, זה לא רלוונטי.

יצחק פינדרוס: אתם משתמשים בסיסמאות.

יצחק פינדרוס: אני זוכר עד היום את - - -

יועז הנדל: לא עניין אותך מי יהיה הרב הראשי, מעניין.

יצחק פינדרוס: עניין אותי שיהיה על פי ההלכה ולא יהיו עיגולי פינות.

יועז הנדל: מה זה עיגולי פינות?

יועז הנדל: זה רב, רב מכובד בישראל.

יצחק פינדרוס: עיגולי פינות, כן.

יועז הנדל: אני לא שומע לרבנים, הרב סתיו הוא דמות תורנית שאני מוכן להקשיב לה.

יצחק פינדרוס: אתה יודע למה?

יצחק פינדרוס: כי הוא מוכן להגיד מה שאתה רוצה לשמוע.

יעקב מרגי: הרב שמואל אליהו ציוני-דתי?

יצחק פינדרוס: לא, הרב שמואל אליהו בעיניי הוא כמו החרדים.

יעקב מרגי: פתאום הוא נהיה חרדי?

יצחק פינדרוס: אמרת ציוני או לא ציוני?

יועז הנדל: - - - מה אתה רוצה?

יצחק פינדרוס: הוא ציוני או לא ציוני?

יעקב מרגי: הוא ציוני דתי או לא?

יצחק פינדרוס: הוא ציוני או לא ציוני?

יצחק פינדרוס: הוא ציוני או לא ציוני?

יועז הנדל: מותר לי לבחור?

יצחק פינדרוס: מותר לך לבחור ושהוא יתמודד בבחירות, אבל למה כשהוא מפסיד בחירות באמצעות חקיקה, הוא הופך להיות לרב הראשי?

יועז הנדל: אני רוצה את הרב - - -

יצחק פינדרוס: שאלתי אותך שאלה, כשהוא הפסיד בחירות, למה אתה מביא רגולציה שהוא הופך להיות רב ראשי?

יצחק פינדרוס: דרך אגב זה לא ילך לו, אבל לא משנה.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה להמשיך הלאה עם השאלות.

יועז הנדל: אני מביא רגולציה של שוק חופשי.

יועז הנדל: מתנגדים לזה, אבל אני בעד שוק חופשי.

יצחק פינדרוס: יהודי דתי מהגליל שואל - - -

יעקב מרגי: יש ריקוד, מה יפית.

יצחק פינדרוס: בסופו של דבר, אנחנו מחויבים לציבור המסורתי.

יעקב מרגי: אתה יודע למה הרב סתיו הוא טוב לכם?

יעקב מרגי: כי הוא רוקד כל הזמן את הריקוד מה יפית ומה נעמת.

יועז הנדל: הוא רוקד ריקוד יהודי.

יעקב מרגי: מה יפית ומה נעמת.

יצחק פינדרוס: אני רוצה להמשיך, ברשותך, לא נשאר לי הרבה זמן לשאלות.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, לא מקובל עליי הזרם - - - שלכם, מה לעשות?

יעקב מרגי: מותר לך, מותר לך.

יצחק פינדרוס: אדוני השר, אני רוצה להמשיך בשאלות שקיבלתי פה מאנשים, ואני רוצה לסיים עם השאלה הזאת.

יצחק פינדרוס: בסופו של דבר, אני רוצה לומר לך: יש לנו אחריות כלפי כלל ישראל.

יצחק פינדרוס: יש לנו אחריות, והאחריות הזאת, אנחנו משלמים עליה מחיר.

יצחק פינדרוס: אנחנו גאים לשלם מחיר, ובמחיר התוצאה אני רוצה רק לומר: יש היום 2% חרדים מעל גיל 75 ו-20% חרדים מתחת לגיל 20, לצערכם הרב.

יצחק פינדרוס: יהודי דתי מהגליל שואל: 90 מיליון שקל בתקציב יועברו ללהט"בים.

יצחק פינדרוס: איך מפלגה דתית יכולה לתמוך בזה?

יצחק פינדרוס: ואני לא מתכוון לימינה אלא לרע"מ.

יצחק פינדרוס: שאלה מעניינת.

יצחק פינדרוס: אני לא יודע למה חשבת שימינה היא מפלגה דתית.

יצחק פינדרוס: זה מזכיר לי שיחה שהייתה לי בוועדת הכנסת.

יצחק פינדרוס: היו שם ניר אורבך ואיך קוראים לה?

יצחק פינדרוס: זאת שאמורה לרכז את הקואליציה, יושבת-ראש הקואליציה.

יעקב מרגי: תעשה לי טובה, יועז יעזור לך.

יצחק פינדרוס: ברח לי השם שלה.

יועז הנדל: עידית סילמן, אתה לא יודע?

יצחק פינדרוס: עידית סילמן, באמת ברח לי השם שלה.

יועז הנדל: השעה מאוחרת.

יצחק פינדרוס: גם לא לוקח אותה ברצינות.

יועז הנדל: למה לא?

יצחק פינדרוס: היא אמרה לי: הרב מלכיאור הוא חרדי.

יצחק פינדרוס: אמרתי לה: הרב מלכיאור חרדי כמו שימינה היא מפלגה דתית-ציונית.

יצחק פינדרוס: שמואל מקלב בעניין גבולות ארץ ישראל: הרי ברור לנו שעבאס רוצה שוויון, והשמאל דורש, במזוכיזם, ויתור.

יצחק פינדרוס: ברפורמת הכשרות, הימין של בנט לקח את הסלוגן של מדינה אחת לשני עמים ברצינות.

יצחק פינדרוס: לא הבנתי את השאלה, הבנתי את האמרה.

יצחק פינדרוס: מוטי מעפולה - - -

יועז הנדל: מאיפה אתה מקבל את כל זה?

יועז הנדל: אני רק חייב להבין.

יצחק פינדרוס: הלשכה שלי פרסמו מספר טלפון וזה מגיע.

יעקב מרגי: לוח שידורים.

יצחק פינדרוס: מוטי מעפולה – רציתי לשאול: לפי הדף היומי של אתמול, המרחק בין משואה אחת לשנייה הוא 32 פרסה.

יצחק פינדרוס: מה היה המרחק בין ירושלים לגולה, ומדוע היום המרחק כל כך גדול?

יצחק פינדרוס: יש כמה שיטות.

יצחק פינדרוס: יש שיטות שהדליקו הרבה משואות באמצע בין משואה למשואה, וזה היה רק מה שפורסם, כי זה היה בזמן מלכות רומי ורצו לבלבל אותם.

יצחק פינדרוס: אני מציע לך לא לשאול את זה פה, בבית המינים.

יצחק פינדרוס: יש מקומות יותר טובים לשאול שאלות כאלה.

יעקב מרגי: הדף היומי השבוע היה על כל המשואות.

יצחק פינדרוס: האם כיפות חד-פעמיות חייבות גם במס?

יצחק פינדרוס: לדוגמה, הכיפה שליברמן לבש אצל האדמו"ר מריבניץ ואחר כך זרק לכל הרוחות.

יצחק פינדרוס: אולי זאת הסיבה שבנט שומר עדיין על הכיפה?

יצחק פינדרוס: כי זה באמת המס הבא בתור.

יצחק פינדרוס: אריה מאנגליה – יש לי שאלה לממשלת ישראל: אם ג'רמי קורבין היה אומר בשידור חי שצריך לשלוח את כל היהודים לזבל עם מריצות, האם ממשלת ישראל הייתה מגישה מחאה רשמית או שהייתה אומרת שזה דיבור לא מכובד?

יצחק פינדרוס: זאת הכול שאלה של פוזיציה ואינטרסים.

יצחק פינדרוס: אדוני אריה מאנגליה, אתה כנראה תמים, אתה באירופה, אז תדע לך שבישראל זאת באמת שאלה של פוזיציה.

יעקב מרגי: בוודאי, אמרו זאת בלי בושה.

יצחק פינדרוס: זאת באמת שאלה של פוזיציה.

יעקב מרגי: מותר לי שאלה?

יעקב מרגי: אם אתה בצד הנכון של המפה הפוליטית – אמרה זאת חברת הכנסת – מותר לך להטריד מינית, מותר לך להיות מושחת.

יעקב מרגי: הכול עניין של פוזיציה.

יעקב מרגי: היא אמרה: גנדי - - -

יועז הנדל: לדעתי היו פה מושחתים מכל הכיוונים ונכנסו לכלא מכל הכיוונים.

יצחק פינדרוס: אני לא לקחתי סיכון.

יצחק פינדרוס: אני אגיד לך את האמת, אני לא לקחתי סיכון.

יצחק פינדרוס: אני חושש שבעשור הקרוב מישהו ימצא שיצחק רבין גרס את התלונות על פרס, ולכן לא הגעתי ליום הזיכרון שלו, אני לא רוצה להסתבך.

יצחק פינדרוס: אהרן קראוס מאפרת:

יצחק פינדרוס: מה הרב חושב על סברת הרמב"ם בסוגיית "תקפו כהן".

יצחק פינדרוס: אני מציע לך לבוא למשרד, אנחנו נדבר על זה בארוכה, לא במסגרת הזמן שנותר כאן.

יצחק פינדרוס: גם אהרן מבני ברק שואל שאלות הלכתיות.

יצחק פינדרוס: משה כהן מפתח תקווה: מה הרב חושב על הצעת מנסור עבאס להעביר כסף לציבור החרדי?

יצחק פינדרוס: האם תסכימו לזה ובכך תיתנו לגיטימציה לאותה ממשלה?

יצחק פינדרוס: אני רוצה לענות לך.

יצחק פינדרוס: אנחנו אמרנו את זה ואמרנו את זה בצורה ברורה, אחרי שראינו את הניצול הציני בנושא של כספים קואליציוניים על הדברים שהגיעו לנו בזכות, בדין, ולא בחסד.

יצחק פינדרוס: אני כן חושב שאנחנו צריכים לשקול מחדש את הדו-שיח.

יצחק פינדרוס: אני מסכים, אנחנו לא נקבל 2 מיליארד ולא 3 מיליארד, ואל יעופו עיניכם, ולא 53 מיליארד.

יצחק פינדרוס: כמו שאמרתי קודם, יש לזה כללים – כללים לא הגונים, אבל יש לזה כללים.

יצחק פינדרוס: אבל אני כן רוצה להגיד לך דבר אחד:

יצחק פינדרוס: אנחנו לא ניקח כי אנחנו לא רוצים לבקש תרומות ולא רוצים לבקש.

יצחק פינדרוס: מה שמגיע לנו – שייתנו לנו בדין.

יצחק פינדרוס: את הכסף הזה הצעתי שמנסור עבאס יעביר לחיילים בשירות חובה.

יצחק פינדרוס: אני חושב שזה חשוב.

יצחק פינדרוס: הוא יכול להגיע על זה להסכמה עם ליברמן מהר מאוד, כי ליברמן הצהיר שהוא בעד.

יצחק פינדרוס: אני מציע שיגיעו מהר להסכמה בעניין.

יצחק פינדרוס: יוסי מפתח תקווה: אני רוצה לאמץ חתול, אבל את הגבינה אני מעוניין להגיש בצלחת חד-פעמית.

יצחק פינדרוס: לא יכול לשטוף מחתול בכלי רגיל, אז לאכול – יפה.

יצחק פינדרוס: גל מבאר שבע מעוניין לשאול: ממה כבוד הרב הכי נהנה מאז שעבר לאופוזיציה, ולמה הוא מתגעגע לתקופה בקואליציה?

יצחק פינדרוס: התשובה היא: לא מתגעגע לתקופה בקואליציה, ממש לא.

יצחק פינדרוס: בקואליציה אתה צריך לבלוע הרבה עיזים שאתה לא מוכן לקבל; באופוזיציה לא, אתה יכול להגיד את אשר על ליבך, ומה לעשות, זאת החולשה שלי, לומר את אשר על ליבי.

יצחק פינדרוס: ישראל מזרחי: אני חושב שבנט לא גמר את אלבום התמונות שלו, הוא מחכה לתמונה עם אבו מאזן.

יצחק פינדרוס: תגיד לו שידבר עם ניצן הורוביץ, הוא יסדר לו.

יצחק פינדרוס: אחרי זה אולי ישחרר אותנו.

יצחק פינדרוס: אסף ויצמן מרמת גן: האם יקימו מטה בעלי תשובה?

יצחק פינדרוס: שאלה שנענה עליה בהזדמנות.

יצחק פינדרוס: נתנאל חיון מטבריה: שלום וברכה.

יצחק פינדרוס: שאלתי היא – האם תוכלו להתחייב לכך שכשתחזרו לשלטון תורידו את המיסוי של הכלים החד-פעמיים ושל המשקאות המתוקים?

יצחק פינדרוס: בתקופה שהיה לפיד שר האוצר תחת נתניהו הוא העלה מיסים רבים, כמו מחירי האלכוהול, ובקדנציות שלאחר מכן הדברים לא תוקנו.

יצחק פינדרוס: אני יכול להגיד לך דבר אחד: ההסכם היחיד שהיה לנו עם נתניהו ב-2015, לאלה שלא זוכרים, היה שירדו גזרות לפיד, שיחזרו בהם מגזרות לפיד.

יצחק פינדרוס: ארבע שנים בוזבזו, אפשר לומר תיאורטית, אבל מעשית לא, כי היו גזרות קשות, וצריך לחזור מהן.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה לומר משהו, ואולי לרגע אתנחתה אחזור בעקבות השאלה הזאת לפרשת השבוע.

יצחק פינדרוס: הרי בפרשת השבוע יש דבר מאוד מעניין.

יצחק פינדרוס: אתה קודם דיברת על נתניהו שכן העביר כסף לטרור ואומר שרק הם העבירו.

יצחק פינדרוס: יעקב, איך ההיכרות שלנו עם יעקב?

יצחק פינדרוס: יעקב איש תם יושב אוהלים, ועשיו איש ציד, איש שדה.

יצחק פינדרוס: רש"י מביא משם שאותו היום הוא עבר על עבודה זרה, גילוי עריות ושפיכות דמים, והוא האיש תם.

יצחק פינדרוס: כשאנחנו ממשיכים בפרשה, עשיו מאשים את יעקב כגנב: גנבת לי את הבכורה, גנבת לי את הבכורות.

יצחק פינדרוס: יעקב ממשיך עם לבן, עם רמאויות, כאילו מקמבן אותו, ויעקב איש תם יושב אוהלים.

יצחק פינדרוס: איך זה מסתדר?

יצחק פינדרוס: זה היושר ועשיו הוא האיש הישר.

יצחק פינדרוס: הוא הבכור, גנבו לו את הבכורה.

יצחק פינדרוס: הוא הבכור, לקחו לו – לבן הארמי עשו מקלות בשקתות המים.

יצחק פינדרוס: רימה – אחיו אני ברמאות.

יצחק פינדרוס: התשובה היא פשוטה: בעולם הזה, בעולם של השקר, השקר תופס.

יצחק פינדרוס: השקר מקבל גיבוי מבג"ץ.

יצחק פינדרוס: השקר מקבל גיבוי מהתקשורת.

יצחק פינדרוס: השקר מקבל גיבוי מהעיתונים.

יצחק פינדרוס: לצאת מזה – "ותקע כף ירך יעקב בהאבקו עמו".

יצחק פינדרוס: נשארה צלקת, ועד היום אנחנו לא אוכלים מגיד הנשה.

יצחק פינדרוס: כן, לצערי הרב יש צלקות עד היום מכל מיני גזרות שהיו עוד ב-2013.

יצחק פינדרוס: מהגזרות האלה יש עד היום צלקות.

יצחק פינדרוס: יש דברים שיש מהם צלקות.

יצחק פינדרוס: האם אנחנו נעשה הכול כדי לצאת מהגזרות האלה?

יצחק פינדרוס: כן.

יצחק פינדרוס: אם כנים היו דבריהם, שהם עשו את המס על החד-פעמי – ובזה בטח יועז הנדל יסכים איתי.

יצחק פינדרוס: איך עושים במדינות אחרות?

יצחק פינדרוס: לוקחים את ה-800 מיליון שקל שכאילו נכנס מהחד-פעמי ובכסף הזה מעודדים אנשים להשתמש בבמבוק, לעודד אנשים להשתמש בדברים אחרים.

יצחק פינדרוס: הרי עושים משהו צולב.

יצחק פינדרוס: פה לא.

יצחק פינדרוס: לוקחים את ה-800 מיליון ומחלקים אותם לכספים קואליציוניים, כמו שאמרתי קודם, ומעלים את המס; לא אומרים לך: עכשיו נעשה מבצע, ומהכסף הזה נוריד את המע"מ על מדיחי כלים, סתם, לצורך העניין, כי לא דואגים באמת לאיכות הסביבה.

יצחק פינדרוס: הרי זה לא מעניין אותם באמת.

יצחק פינדרוס: מדובר בשקר, וזה ההבדל בין שקר לאמת.

יצחק פינדרוס: יהודה סויסה מבאר שבע: כמה עלתה המשלחת המנופחת של ישראל לוועידת האקלים?

יצחק פינדרוס: מדוע לא מוסיפים כסף לסל התרופות במקום לחתולים?

יצחק פינדרוס: כבר אמרתי קודם שבתקציב הזה שהביאו לפה, אין אפילו דבר אחד מההתחייבויות של המפלגות האלה, ובטח לא מההתחייבות שלהם לרפא את מערכת הבריאות.

יצחק פינדרוס: למי שלא יודע, אחד מחוקי ההסדרים פה שינה את הקאפ לרעה – הורידו 1.5%, אף שהם מודים שזאת גנבה.

יצחק פינדרוס: הם הודו בבג"ץ שזאת גנבה, המשיכו בזה, ועכשיו בחוק ההסדרים מורידים את הקאפ עוד יותר, כדי לפגוע בבתי החולים, ולא להוסיף כסף.

יצחק פינדרוס: סיפרו לנו שהוסיפו כסף למערכת הבריאות.

יצחק פינדרוס: בתי החולים זה לא מערכת הבריאות?

יצחק פינדרוס: קופות החולים זה לא מערכת הבריאות?

יצחק פינדרוס: מי זה מערכת הבריאות שהם הוסיפו לה כסף?

יצחק פינדרוס: מעניין.

יצחק פינדרוס: משה גולדברג מבית שמש: האם לא עדיף להצטרף לקואליציה ואז לשנות מבפנים את כל החוקים נגד האוכלוסיות החלשות?

יצחק פינדרוס: אני מציע לך, משה גולדברג מבית שמש: תסתכל סביב שולחן הממשלה ותספר לי, כמו ששאלתי קודם, איזו מדיניות של איזו מפלגה בסוף מתקיימת בתוך חוק ההסדרים.

יצחק פינדרוס: הרי בסוף פקידי האוצר מנצחים; אותם פקידים ואותם אנשים מנצחים.

יצחק פינדרוס: מבחינתם הם סיימו, הם הורידו את ביבי מהשלטון.

יצחק פינדרוס: מה יעזור להצטרף לחבורה כזאת של רמאים?

יצחק פינדרוס: משה עוז מבני ברק – לא הבנתי.

יצחק פינדרוס: אודי שואל למה אין מיסוי על בשר חזיר – זה לא בריא וגורם להתקף לב אצל הרוסים.

יצחק פינדרוס: אתם יודעים מה?

יצחק פינדרוס: זה לא עלה בדעתם של אנשי האוצר.

יצחק פינדרוס: אם זה היה עולה בדעתם, כנראה שזה היה נכנס, כי אף אחד מהשרים כנראה לא שם לב איזה חוקים נכנסו לכאן.

יצחק פינדרוס: דביר לוזון, שדרות: אנחנו גרים בשדרות – מתי תחזור לנו הרכבת בסוף השבוע?

יצחק פינדרוס: אולי אם תקראו לשדרות "גברת שדרות" ותעשו שם מיזוג אחר, אז אולי מרב מיכאלי תואיל בטובה לעשות את העניין הזה.

יצחק פינדרוס: מוטי רוזן מביתר – לא שאלה.

יצחק פינדרוס: קלצבורג ממודיעין: יש לי הכרה מהממסד הרפורמי שאני עורך דין ומנתח לב – האם אני יכול לקבל מה-40 מיליון שהוקצו לרבנים, היות שהממסד החרדי מכיר בי כרב רפורמי?

יצחק פינדרוס: התשובה היא שיש 40 מיליון ל-40 רפורמים קיימים במדינת ישראל.

יצחק פינדרוס: כל אחד – מיליון.

יצחק פינדרוס: אתה נכנס – אתה מוריד את האחוז שלהם.

יצחק פינדרוס: אבי בנשק: לאחר שראינו שמפלגה עם שישה מנדטים דרשה וקיבלה ראשות ממשלה, האם תדרשו רשות ממשלה אחרי הבחירות הבאות?

יצחק פינדרוס: התשובה היא: חד-משמעית לא.

יצחק פינדרוס: איתן: למה החרדים לא יצאו לרחובות, בפרט שהרפורמות מגיעות גם להיסעים בתחבורה ציבורית בשבת ולגיור.

יצחק פינדרוס: בוא, אני רוצה לומר לך משהו, איתן, בכנות.

יצחק פינדרוס: כמה אתה חושב מאזרחי ישראל יראו חרדים בהפגנות וזה יעשה להם משהו?

יצחק פינדרוס: חוץ מלגרום להם לאושר ושמחה – הינה, סוף-סוף, קיימו את האג'נדה שלהם ודפקו את החרדים; חוץ מהדבר הזה, אני לא רואה מה זה ייתן.

יצחק פינדרוס: רפי מנתיבות מעוניין לשאול: מה הדרך הכי נכונה ויעילה להפיל את הממשלה?

יצחק פינדרוס: אתה שואל אותי – להוכיח את השקר.

יצחק פינדרוס: אמרנו שהנושא הוא להוכיח שלשקר אין רגלים.

יצחק פינדרוס: להוכיח מה היא לא עושה, מה ההתחייבויות שלה, שהיא לא עומדת בהן – היא לא מסוגלת לעמוד בהתחייבויות שלה, ראינו את זה.

יצחק פינדרוס: היא מתחייבת לאביר קארה להעביר רגולציה ואז קופצת השרה לאיכות הסביבה ואומרת: בשום פנים ואופן לא, כי אתה פוגע באג'נדה שלי.

יצחק פינדרוס: אותו הדבר בכל נושא ועניין שהם העלו.

יצחק פינדרוס: כמובן, חוץ מכשרות, כי את אף אחד בקואליציה – ולא ציפינו מהמפלגה הדתית היחידה בקואליציה, שזו רע"מ, לקום ולצעוק געוואלד.

יצחק פינדרוס: עמית מרמת גן: מה נסגר בסוף – שר האוצר צריך להבין בכלכלה.

יצחק פינדרוס: לפיד קיבל בגרות בסוף או לא?

יצחק פינדרוס: התשובה היא לא.

יצחק פינדרוס: שר האוצר לא צריך להבין בכלכלה וללפיד גם לא צריכה להיות בגרות.

יצחק פינדרוס: יש אמרה ביידיש, שהיא התרגום לזה: וחזקת והיית לאיש – זולסט זיין א-מענטש; צריך להיות קודם כול בן אדם.

יצחק פינדרוס: אחר כך צריך לדעת בגרות, צריך לדעת כלכלה, צריך לדעת זה, אבל קודם common sense.

יצחק פינדרוס: מקודם ניסיתי ואמרתי – אני כבר מנסה, דרך אגב, את השאלה שאני שאלתי אותך על כשרות.

יצחק פינדרוס: עשיתי, כמנכ"ל במכון החרדי – ישבתי מול פקידי האוצר לפני שלוש שנים ושאלתי אותם: למה אתם רוצים להגיע בכשרות?

יצחק פינדרוס: אם אתם רוצים להגיע למה שאתה אמרת, אני אביא לכם תוכנית.

יצחק פינדרוס: אם אתם רוצים לפרק את הרבנות, אני לא חלק מהעניין.

יצחק פינדרוס: אחרי שעתיים של דיון - - -

יועז הנדל: לא, אבל זה מה שרוצים.

יועז הנדל: זה המונופול של הרבנות.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: אמרתי להם: אם אתם רוצים להתמודד עם השחיתות, יוקר המחיה, תחרות – אני אביא לכם, כמכון חרדי, תוכנית.

יועז הנדל: לפרק את המונופול של הרבנות.

יצחק פינדרוס: אתה יכול לברר.

יצחק פינדרוס: אמרתי להם: אני אהפוך את הרבנות כמו המשרד לאיכות הסביבה, שיש לו מונופול על איכות הסביבה.

יצחק פינדרוס: אבל תהיה תחרות.

יצחק פינדרוס: במחיר, ביוקר המחיה – בכל הנושאים האלה תהיה תחרות.

יצחק פינדרוס: אתם רוצים תוכנית כזו?

יצחק פינדרוס: אמרו לנו: לא, לא, לא, לא, לא.

יצחק פינדרוס: אם זה לא מפרק את הסמכויות של הרבנות, זה לא רלוונטי.

יועז הנדל: לא סמכויות – את המונופול.

יצחק פינדרוס: אמרתי להם: רגע, אתם רוצים להוריד לפיצה את המחיר?

יצחק פינדרוס: אני אכין לכם תוכנית.

יצחק פינדרוס: אני מדבר איתך על לפני שלוש שנים.

יצחק פינדרוס: אמרתי להם: אני מכין לכם.

יצחק פינדרוס: החלום הרטוב שלכם.

יצחק פינדרוס: אני מכין לכם.

יצחק פינדרוס: אני, חרדי מבטן ומלידה, מכין לכם תוכנית.

יצחק פינדרוס: אומרים לי: אתה לא הבנת, לא לזה אנחנו מתכוונים.

יצחק פינדרוס: אנחנו מתכוונים לפרק להם את הצורה.

יועז הנדל: לפחות אנחנו יודעים על מה אנחנו מתווכחים.

יועז הנדל: לפרק את המונופול.

יועז הנדל: אני בעד שוק חופשי.

יועז הנדל: אתה - - -

יצחק פינדרוס: כשאתה מפרק את המונופול – הרי לא סגרת את המשרד לאיכות הסביבה במשרד הבריאות.

יועז הנדל: מה זה משנה?

יועז הנדל: משרד הדתות - - -

יצחק פינדרוס: למה אתה לא מסוגל להבין שאתה גם את המשרד לאיכות הסביבה לא הורדת.

יצחק פינדרוס: אני רוצה לפרק את המונופול של בית המשפט העליון – אתה מוכן?

יצחק פינדרוס: על המשפט, על המשפט, אתה מוכן?

יועז הנדל: קודם כול לימודי ליבה.

יועז הנדל: אבל יש כמה מוסדות במדינת ישראל שהם מונופול.

יועז הנדל: יש למדינה מונופול על הכוח, מונופול על המשפט.

יועז הנדל: ככה זה מדינות דמוקרטיות.

יועז הנדל: אגב, גם לא דמוקרטיות.

יצחק פינדרוס: ועל הדת.

יועז הנדל: לא, לאיזו מדינה יש מונופול על הדת חוץ מאיראן?

יצחק פינדרוס: אתה מדינה יהודית.

יצחק פינדרוס: אם אתה לא מדינה יהודית, מנסור עבאס עוד מעט רוצה להיות ראש ממשלה.

יועז הנדל: אתה מדינה יהודית, אבל מי אמר שהדת שלך?

יועז הנדל: מי אמר שאתה צודק?

יועז הנדל: תכף תגיד לי שיש לך מונופול על - - -

יצחק פינדרוס: לא קשור לצד שלי.

יצחק פינדרוס: קודם כול, תסכים שהדת היהודית – יש ספר שכתובה בו הדת היהודית, לא המצאתי את זה.

יועז הנדל: פינדרוס, אתה לא מבין, אנחנו מדינת לאום, לא מדינת דת – שים לב.

יצחק פינדרוס: אז באיזו זכות אתה יושב פה?

יצחק פינדרוס: באיזו זכות שדדת לבדואים את המקום הזה?

יועז הנדל: זכות אבות.

יועז הנדל: אבל היהדות שלך עברה שינוי במהלך השנים.

יועז הנדל: היהדות שלי יותר מקורית.

יצחק פינדרוס: זכות אבות?

יצחק פינדרוס: מי נתן להם את זה?

יצחק פינדרוס: עזוב אותך יהדות שלך שלי.

יצחק פינדרוס: אין לי יהדות.

יצחק פינדרוס: שאלתי אותך שאלה: מי נתן לך זכות לשבת פה?

יועז הנדל: אני אומר לך, דיברנו על זה פעם, קודם כול, אבות אבותיי הציונים שהגיעו לכאן בניגוד לתפיסת הרבנים באירופה.

יצחק פינדרוס: גנבים.

יצחק פינדרוס: שודדים.

יצחק פינדרוס: שודדים.

יצחק פינדרוס: היו פה ערבים שגרו פה - - -

יועז הנדל: הציונים שודדים?

יועז הנדל: בלעדיהם לא היית עומד פה.

יועז הנדל: בלי הציונים לא היית עומד כאן.

יצחק פינדרוס: אבל הם שודדים.

יצחק פינדרוס: מנסור עבאס, בצדק, שואל אותך, ואחמד טיבי שואל אותך: באיזו זכות הרצל בא לגנוב את חלקת האלוהים הקטנה שלהם?

יועז הנדל: עוד פעם אני אומר לך - - -

יעקב מרגי: יועז, אתה היסטוריון?

יועז הנדל: כן.

יעקב מרגי: אבל תדייק.

יועז הנדל: אני מדייק.

יועז הנדל: הוא פשוט לא רוצה להקשיב.

יעקב מרגי: אבי אבות הציונים, לפני הציונות שלך, היו רבנים.

יועז הנדל: לגמרי.

יעקב מרגי: רבותינו, אז תזכיר אותם.

יעקב מרגי: ברגע שנעצרת - -

יועז הנדל: לא נעצרתי.

יעקב מרגי: - - בציונים החדשים, שכחת את אלה.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, אתה יודע איזה היסטוריון אני?

יועז הנדל: של ימי בית שני.

יועז הנדל: אני – בר כוכבא ובית - - -

יצחק פינדרוס: מעוניין לשמוע.

יעקב מרגי: ועדיין אתה זוכר את היישוב היהודי בארץ ישראל לפני - - -

יועז הנדל: - - - העם היהודי - - -

יצחק פינדרוס: מעוניין לשאול – אני חוזר לשאלות – מעוניין לשאול: האם למרות דיוני - -

יועז הנדל: העם היהודי היה בתפוצות – אתה יודע, בקהילות – ולא היה ריבוני.

יצחק פינדרוס: - - התקציב, הח"כים של יהדות התורה יבואו להגן בחמישי על הכותל מפני נשות הפרובוקציה?

יצחק פינדרוס: דניאל לוי, הפרלמנט חולון.

יצחק פינדרוס: התשובה פשוטה: דבר ראשון, זה יום שישי בבוקר כשמגיעות נשות הפרובוקציה.

יצחק פינדרוס: וכן, אם תהיה סיטואציה שאותו יושב-ראש ועדה יגיע לכותל, כולנו נהיה שם.

יצחק פינדרוס: מעוניין לשאול: בעקבות הקיצוץ במעונות ותקצוב החתולים, אם יש לי חתול שאני רוצה להכניס אותו למעון האם אקבל תקציב או לא?

יצחק פינדרוס: דניאל לוי, הפרלמנט, חולון.

יצחק פינדרוס: האם מותר לשנות מפני דרכי שלום?

יצחק פינדרוס: האם מותר לבנט לשקר לפני הבחירות במטרה לעשות שלום עם השמאל?

יצחק פינדרוס: יצחק וסב, גבעת שמואל.

יצחק פינדרוס: הוא לא עשה שום שלום עם השמאל.

יצחק פינדרוס: תאמין לי, השמאל יבעט בו כמו – ברגע שהם לא יצטרכו אותו, אתה יכול להיות רגוע.

יצחק פינדרוס: את הבעיטה הוא יקבל מהם, לא מאיתנו.

יצחק פינדרוס: יבוא אלינו – ננסה לחבק אותו ולדאוג לו לפרנסה טובה.

יצחק פינדרוס: אבל את הבעיטה הוא יקבל מהם ראשון.

יצחק פינדרוס: מעוניין לשאול: האם אתה חושב שהרפורמה בכשרות תהרוס את הצביון היהודי של המדינה?

יצחק פינדרוס: ולמה ניסיתי לפרט בפני השר, והשר ניסה להתעקש על דברים אחרים, והתשובה היא כן.

יצחק פינדרוס: ההבדל הוא – כפי שהשר אמר לפני דקה – אם במדינת ישראל הנושא של הדת היהודית הוא בראש או שהוא אחד לפחות משלושת הדברים הכי חשובים לה?

יצחק פינדרוס: אם זה אחד משלושת הדברים הכי חשובים לה, אז הוא לא דבר מופרט, והוא לא דבר מופשט; אלא בדיוק כמו שעומדת חוקה, חוקים, כבוד האדם וחירותו, עומד גם נושא הדת, וצריך לעמוד בראש סדר העדיפויות.

יעקב מרגי: יהודית ודמוקרטית.

יצחק פינדרוס: וברגע שהכשרות הופכת להיות למשהו שכל הרוצה רוצה יבוא וייטול, והיא לא ממלכתית, אז היא תיראה בדיוק – כן, כמו שאתם אוהבים לומר בארצות הברית, ששם ליהודי המסורתי יש בעיה קשה עם הכשרות.

יועז הנדל: פינדרוס, אני חייב להבין: אתה אוכל כשרות של הרבנות?

יועז הנדל: אני חייב לשאול אותך.

יצחק פינדרוס: מעוניין לשאול: מה הסיבות שבגללן כדאי לאדם חילוני לבחור בחיי הדת והמצוות ולחזור בתשובה?

יצחק פינדרוס: ובחרת בחיים.

יצחק פינדרוס: לילה טוב, הרב פינדרוס, מה השיר החסידי האהוב עליך ביותר ולמה?

יצחק פינדרוס: תשובה בהזדמנות אחרת.

יועז הנדל: אדרבה.

יצחק פינדרוס: דנה בצלאל, מקור ראשון: איך ייתכן שמרצ והעבודה ועוד לא מעט מפלגות קואליציה מתנגדות לביטול הסבסוד למעונות יום, בעיקר כי מדובר מלכתחילה במשפחות במצב סוציו-אקונומי נמוך, אבל כולם שותקים וחוששים מליברמן, ומה חושב על כך יועז הנדל?

יצחק פינדרוס: מה חושב יועז הנדל אני לא יודע.

יועז הנדל: על מה?

יעקב מרגי: ביטול הסבסוד.

יצחק פינדרוס: למה הם שותקים?

יצחק פינדרוס: מאותה סיבה שכל הממשלה הזאת הפכה להיות למנזר השתקנים.

יצחק פינדרוס: לא אכפת להם מהורדת גיל הפרישה לנשים.

יצחק פינדרוס: לא אכפת להם מתקציבים קואליציוניים.

יצחק פינדרוס: לא אכפת להם משום דבר.

יצחק פינדרוס: הם הפכו להיות מנזר השתקנים כי הצליחו במשימת חייהם להוריד את נתניהו מהשלטון.

יצחק פינדרוס: כל זה שווה – לדרוך על כולם, והעיקר את נתניהו להוריד מהשלטון.

יצחק פינדרוס: מבקש אריה ארליך, תושב ביתר, שנשאל את יועז הנדל מדוע כשכן הוא לא דואג לפתור את הקטסטרופה של חוסר הקליטה בביתר עילית, עיר של 60,000 תושבים, למרות פניות חוזרות ונשנות מצידי ומצד תושבים רבים.

יצחק פינדרוס: עד מתי תימשך ההתעמרות הזו?

יועז הנדל: אז אתה אוהב את חוק ההסדרים.

יועז הנדל: יש שם רפורמה – תגיד לאדון ארליך שיש רפורמה בחוק ההסדרים שמאפשרת פריסת אנטנות קטנות, ואני העליתי את אחוז הפריסה מ-75% ל-95% לחברות, ואני מאוד מקווה שבשנה וחצי הקרובות נראה שיפור גדול.

יועז הנדל: בביתר עילית ספציפית התקינו השבוע אנטנה עם ארבע חברות.

יצחק פינדרוס: השר יועז הנדל אומר כאן, אבל אם הוא מתקשר עכשיו, אז כרגע עוד אין קליטה בביתר עילית.

יועז הנדל: אז איך הוא מתקשר אם אין קליטה?

יצחק פינדרוס: דרך האינטרנט, לא דרך הקליטה של - - -

יועז הנדל: אז יש לו אינטרנט, רחמנא ליצלן.

יצחק פינדרוס: אני רוצה עכשיו לחזור חזרה למה שדיברנו, לנושא של חוק ההסדרים, לנושא של השאלות.

יצחק פינדרוס: אני מתנצל בפני כל אלה ששלחו שאלות לא נענו.

יצחק פינדרוס: אבל אני רוצה לומר שני דברים על הדבר הזה – אמרתי את זה בוועדות ואני אגיד את זה שוב: הכוונה ב"רק אין יראת ה' במקום הזה והרגוני" מתבררת בארבעת חודשים האלה כעובדה פשוטה.

יצחק פינדרוס: מתברר שלצד הזה של המפה כאן בכנסת אין שום עמדה.

יצחק פינדרוס: אין שום עמדה בנושא רגולציה, לאלה שרצו רגולציה, כי הם לא קידמו לו את זה; אין שום עמדה בנושא של נשים בעבודות שוחקות, כי מה שנתנו להם – נתנו להם לפרוש בגיל 62, והן יקבלו ארבע משכורות.

יצחק פינדרוס: רק שתדעו, אומרים שהגיעו להסדר – הן יקבלו שווה ערך לארבע משכורות.

יצחק פינדרוס: אדוני היושב-ראש, אני לא יודע אם אתה מודע לזה.

יצחק פינדרוס: חברי הכנסת שהיו בעיריית תל אביב והסתכלו בעיניים וייצגו את אותם מסכנים שלקחו להם את הבית בפינוי-בינוי עם עורכי דין שעולים עשרות אלפי דולרים, הולכים להצביע כאן מחר בלילה בעד להוריד את הרוב מ-80% ל-60%.

יצחק פינדרוס: אותם אלה הולכים להצביע על הורדת מערכת הכשרות והעלאת המחירים, העלאת המחירים.

יצחק פינדרוס: זו הרי אחת השערוריות.

יצחק פינדרוס: אוהבים לערבב תכלת בקלא אילן.

יצחק פינדרוס: 12,000 שקל בהכשר מינימלי – היית ראש מועצה דתית.

יצחק פינדרוס: האגרה יכולה להגיע ל-1,200 שקל ברשות חזקה בקושי.

יעקב מרגי: עלות שכר לשעה וחצי השגחה על פיצה לפעמים מסתכמת ב-500 שקל חודשי, 700, גג 1,000.

יצחק פינדרוס: אבל הוא ידבר פה על 12,000 שקל.

יצחק פינדרוס: כפי שאמרתי, בסוף, "רק אין יראת ה' במקום הזה והרגוני".

יצחק פינדרוס: עשו את החלום הרטוב של פקידי האוצר, את החלום הרטוב של פקידי האוצר, לא השפיעו פה כלום, מאומה, חוץ מנושא אחד שכולם הסכימו עליו יחד, כולם הסכימו עליו יחד, על הדבר הזה.

יצחק פינדרוס: אני אומר דבר אחד שיהיה לנו ויכוח –אני שמח שנמצא כאן יושב-ראש סיעת הליכוד יריב לוין, כי אני עומד לסיים והוא מדבר אחרי.

יצחק פינדרוס: יהיה לנו ויכוח עם הליכוד אם אתם תמשיכו להישאר אותם ממלכתיים עם ההדר הז'בוטינסקינאי הזה אחרי מה שעוללו כאן השמאל הישראלי והימין-מרכז שקורא לעצמו, ימינה, שמאלה, תקווה חדשה, כל הממלכתיים האלה, כל הבגינים האלה.

יצחק פינדרוס: אתם תישארו עוד כאלה נאיבים וכאלה ממלכתיים – אנחנו נהיה בצרות מול אותם אויבים שלנו.

יצחק פינדרוס: המפלגה התשיעית שנמצאת בקואליציה, מפלגת בג"ץ, אנשי התקשורת שנותנים לה גיבוי מלא, בלי שצריך לעשות רגולציה על בזק ולספר שדרך זה השפיעו על כתבות בוואלה – הרי זו השערורייה הכי גדולה.

יצחק פינדרוס: עובדים אותם אנשים, שנים, משפיעים על התקשורת – אנחנו רואים את זה בארבעת החודשים בשתיקת הכבשים.

יצחק פינדרוס: בא ראש הממשלה, הצהיר מראש – מה לעשות, דפוק, הוא מקיים את מה שהצהיר מראש, הם לא יודעים לעשות דבר כזה – שהוא הולך לעשות סוף לשרלטנות התקשורת הזאת, ועל זה לוקחים אותו לבית משפט.

יצחק פינדרוס: ולמה אנחנו לא מסכימים שהוא פליליסט?

יצחק פינדרוס: למה אנחנו לא מסכימים לקבל את זה?

יצחק פינדרוס: זו הרי שערורייה שאין כדוגמתה.

יצחק פינדרוס: צאו מהנאיביות הזו.

יעקב מרגי: יחשדו בך שאתה ביביסט.

יצחק פינדרוס: אל תיקח את החרב והחנית מיד המצרי – אנחנו צריכים להילחם באותן שיטות בדבר הנלוז הזה, כי אנחנו נלחמים פה נגד אויב מר ונמהר עד מאוד.

יצחק פינדרוס: התקציב יעבור, ואני אגיד לך למה התקציב יעבור, אני הייתי כל הזמן בטוח שהתקציב יעבור: כי השיטה הזאת שקנו כל חבר כנסת בכמה לירות היא שיטה חזקה מאוד.

יצחק פינדרוס: אף חבר כנסת לא ירים אצבע נגד הצינור שלו ביד בן צבי, או ביד לחתול, או באיזה יד אחרת.

יצחק פינדרוס: אף אחד לא ירים אצבע נגד.

יעקב מרגי: ולא יהיו תחקירים.

יצחק פינדרוס: אבל יום אחר כך, כשהם יעבירו כאילו את החלום הרטוב של התקציב והוציאו את נתניהו מהשלטון, יצוצו כל השקרים, כי לשקר אין רגליים.

יצחק פינדרוס: "שקר שנאתי ואתעבה", "מתורתך לא נטיתי" – זו תשובה להוא ששאל אותי על מה, למה הדת היהודית.

יצחק פינדרוס: כן, אם אתה רוצה לדעת מה התשובה על השקר – "ומתורתך לא נטיתי".

יצחק פינדרוס: תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת פינדרוס.

יעקב מרגי: מסתבר שגם 60 דקות עוברות בהנאה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת יריב לוין, בבקשה, אדוני.

יעקב מרגי: 25 דקות לרשותך.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: כבוד השר, ידידי חבר הכנסת פינדרוס, אני מוכרח לומר שלפעמים נדמה לי ששוכחים שצריך לעשות הבחנה והפרדה בין שני דברים.

יריב לוין: למן יומי הראשון כאן במליאת הכנסת, ובוודאי עוד לפני כן, אני מנהל מאבק עקבי, עיקש ולא קל לשינוי יסודי של פניה של מערכת המשפט.

יריב לוין: לא הבטחות לכל מיני קוסמטיקה נוסח מה שהבטיחה לנו תקווה חדשה, וכמובן גם את זה לא מקיימת, אלא תיקונים אמיתיים, יסודיים, שינוי יסודי בשיטת בחירת השופטים, תחימת קו סמכויות ההתערבות כך ששופטים לא ינהלו את המדינה ולא יחליטו במקום הממשלה ולא יתערבו בחקיקת הכנסת; שינוי במערך המינויים בכל השירות המשפטי לממשלה, בוודאי שינויים יסודיים שנוגעים למעמדו של היועץ המשפטי והעובדה שהוא איננו מחליט במקום הממשלה אלא הוא מייעץ לה, כשמו, והרשימה היא כמובן ארוכה מאוד.

יריב לוין: אני חושב, חבר הכנסת פינדרוס, שעשינו דרך ארוכה מאוד מאז, משום שאני זוכר שכאשר דיברתי על כך כאן במליאת הכנסת – ונדמה לי שהייתי הראשון שאמר כאן את הדברים האלה – מעטים מאוד יחסו לעניין הזה את החשיבות הדרושה.

יריב לוין: אני חושב שבהיבט הזה חל שינוי עצום.

יריב לוין: ציבוריים עצומים היום מבינים שזו בעיית היסוד, זה שורש העניין.

יריב לוין: אני רוצה גם לגלות לך סוד אחרי שאתה יודע, דיברת קצת עלינו.

יריב לוין: אני רוצה להזכיר לך, חבר הכנסת פינדרוס, משהו שאולי לא כולם יודעים, שכאשר הקמנו את הממשלה ב-2015, ממש ערב הקמת הממשלה, הגיע חבר הכנסת דאז – זה היה טרם הקמת הממשלה, טרם שהפך לשר האוצר, משה כחלון – ופתאום יש מאין, העלה מין דרישה שבינה לבין מצע מפלגתו ודרכה באמת לא היה שום קשר.

יריב לוין: עד היום אני לא הצלחתי לקבל ממנו תשובה, למרות שיש לי הערכה גדולה אליו על הרבה מאוד דברים טובים שהוא עשה - - -

יצחק פינדרוס: אבל כמו תמיד, הוא הניזוק הראשי, כנראה.

יריב לוין: למה הוא פתאום נזכר להטיל לדרוש זכות וטו, שלא יהיו שום שינויים במערכת המשפט?

יריב לוין: כאשר אני שמעתי את הדבר הזה אני יכול לומר לך שאני באופן אישי – זה לא משמועות ולא מסיפורים, זה אני אישית – פניתי לראשי ש"ס ויהדות התורה ואמרתי להם: רבותיי, אל תסכימו לדבר הזה בשום אופן.

יריב לוין: אתם יכולים לוותר בכל מיני נקודות אחרות שהיו ויכוחים; אל תוותרו על הדבר הזה, מכיוון שיש לנו הזדמנות היסטורית לעשות שינוי עמוק במערכת המשפט, ואסור לנו להחמיץ אותה.

יריב לוין: לא נעים לי לומר לך, חבר הכנסת פינדרוס, אני מכבד את שיקוליהם, אבל זה לא עמד בראש סדר העדיפויות שלהם, ובניגוד לדברים אחרים שעליהם הם נאבקו – ואגב, בצדק – בעניין הזה הם ויתרו מייד.

יריב לוין: לכן האשמה – אם אפשר לקרוא לה כך – נמצאת, מתחלקת בין כולנו, והיא אשמה אמיתית.

יריב לוין: כי אני חושב שלעומת ההישג העצום שהשגנו בתמיכה ציבורית העצומה שישנה בשינויים עמוקים במערכת המשפט, בהחלט לא הצלחנו עדיין לתרגם את התמיכה הזו - -

יעקב מרגי: אני אומר שזה עשור אבוד.

יריב לוין: - - לשינויים יסודיים כאן בכנסת.

יריב לוין: תמיד חסר לנו משהו; תמיד הייתה איזו מפלגה בקואליציה שהתנגדה.

יריב לוין: אבל אני אגיד לך משהו בעניין הזה: אני חושב שהיהירות, ההתנשאות, החוצפה, הגישה הזאת של ראשי מערכת המשפט שזו מערכת משפט שיש לה מדינה ולא מדינה שיש לה מערכת משפט – בסופו של דבר התמיכה הציבורית הולכת ומתרחבת.

יריב לוין: הציבורים שנפגעים מההתנהלות הזו הם כל הזמן ציבורים נוספים שהולכים ומתרבים, והדבר הזה בסוף יבוא לידי ביטוי גם בהרכבה של הכנסת וגם בנחישות של אנשים לעשות את השינוי הזה, והשינוי הזה בוא יבוא, והוא יהיה שינוי יסודי ושינוי עמוק.

יריב לוין: הוא, אגב, לא הכאילו-שינוי שמכרה לנו השרה, שרת המשפטים דאז ושרת הפנים דהיום אילת שקד.

יריב לוין: אז עוד היו מי שהאמינו לסיפורים האלה, שהינה היא ממנה עוד איזה שופט ועוד איזה זה, וזה באמת ישנה משהו.

יריב לוין: האמן לי, לא משנה כלום.

יריב לוין: נדמה לי שכולם היום רואים שזו עבודה בעיניים.

יריב לוין: אין דרך אחרת להגדיר את זה.

יריב לוין: כי מה שנדרש זה לא למנות איזה שופט, כי אף שופט בודד לא יכול לשנות את התמונה.

יריב לוין: מה שנדרש זה לשנות את כל שיטת המינויים באופן כזה שבית המשפט כולו ישתנה מן היסוד, ואני משוכנע שכך אכן יהיה.

יריב לוין: ואירועים דוגמת הבחירה המושחתת של למעלה מ-60 שופטים על ידי ניסנקורן בקדנציה הקודמת, בלי נוכחות בכלל של נציגי הכנסת – אנחנו כבר זוכרים את כל מה שהיה שם.

יריב לוין: זו רק דוגמה קטנה לשיטה פסולה של חבר מביא חבר, מינויים בחדרי חדרים, בלי פרוטוקול.

יריב לוין: ואת הדבר הזה גדעון סער ינציח ויסנגר עליו וישמור עליו בשם הימין כביכול והרפורמות במערכת המשפט כביכול, ויחובק, ויחבק את ראשי מערכת המשפט.

יריב לוין: אבל זה רק יעצים עוד יותר את הכעס הציבורי ואת הדרישה המוצדקת וההכרחית הזו.

יריב לוין: והתיקון הזה יבוא.

יריב לוין: מצד שני – וגם את זה אני אומר לך, חבר הכנסת פינדרוס – יש דבר אחד שאני, באופן אישי, הקפדתי עליו מאוד, ואינני מצטער לרגע.

יריב לוין: ואת זה כדאי שאולי ישמע גם ידידי השר הנדל, כי מפלגתו באמת – כמו שהזכרת קודם – הייתה זו שנשאה את דגל הממלכתיות ואת דגל החזרה לדרכו של מנחם בגין כביכול, ואפילו שילבה את בנו, שמפאת הכבוד שאני רוחש לו לא אומר את דעתי על התנהלותו כאן, בקדנציה זו, מכיוון שהוא לא נמצא כאן כרגע.

יריב לוין: אבל אני רוצה להזכיר לחבר הכנסת הנדל שאני, כאשר הייתי כמעט בכל תפקיד אפשרי כאן מהצד של הקואליציה בבית הזה – יו"ר ועדת הכנסת, ויושב-ראש הקואליציה, והשר המקשר בין הממשלה לכנסת, וגם יושב-ראש הכנסת, בסופו של דבר – הקפדתי הקפדה על כל פרט קטן שיבטיח את זכויות המיעוט.

יריב לוין: זה התחיל בזה שלא אפשרתי לתקן את תקנון הכנסת, אלא בהסכמה כללית של כל חברי הכנסת כולם, עד האחרון שבהם.

יריב לוין: ואגב, הצלחנו לתקן את כל התקנון ככה, וקבענו כללי משחק.

יריב לוין: אתם באתם ורמסתם את העניין הזה מייד.

יריב לוין: עשיתם תיקונים בתקנון כאילו אנחנו בכלל לא קיימים, ואפילו לא דיברתם איתנו.

יריב לוין: אני כבר לא מדבר שביקשתם את הסכמתנו, וניסיתם להגיע איתנו לאיזו הבנה.

יריב לוין: אני הקפדתי על כך שהקואליציה לא תתערב לאופוזיציה במינוי יושבי-ראש הוועדות מטעמה.

יריב לוין: כשהאופוזיציה בשעתו רצתה למנות את עפר שלח ליושב-ראש הוועדה לביקורת המדינה, וסיעה קטנה באופוזיציה דאז, ימינה, ביקשה למנות חבר כנסת מטעמה לתפקיד הזה בקולות הקואליציה, אני סירבתי לאפשר את הדבר הזה, מכיוון שלא יכול להיות שהקואליציה תבחר בשביל האופוזיציה את ראשי הוועדות שלה.

יריב לוין: אני חושב שלא צריך להרבות בהסברים למה אסור שהדבר הזה יקרה.

יריב לוין: אתם עשיתם את זה מייד.

יריב לוין: באתם ואמרתם: יושבת-ראש הוועדה למעמד האישה ולשוויון מגדרי תהיה חברת כנסת מטעם הרשימה המשותפת, למרות שעל פי החלוקה הפנימית אפילו באופוזיציה, לפי כוחן של הסיעות, זה בכלל לא מגיע להם.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: ככה, כי מה אכפת לכם.

יריב לוין: אין שום כללים, אין שום כלום.

יריב לוין: אני עמדתי על כך שהייצוג בוועדות הכנסת יהיה על פי גודלן של הסיעות.

יריב לוין: אני חושב שלא יכול להיות אחרת.

יריב לוין: הרי מה המשמעות בכלל של כל הבניין הזה?

יריב לוין: הלכו אזרחי ישראל, ובחרו את נציגיהם, וכל סיעה, בהתאם לגודלה, מיוצגת באולם המליאה, וצריכה להיות מיוצגת בוועדות.

יריב לוין: תתאר לך, חבר כנסת הנדל, שנבוא ונעשה במליאה את מה שעשו בוועדת הכספים.

יריב לוין: אומרים: הליכוד, 29 חברי כנסת, כמעט רבע מחברי הכנסת – ניתן לו שני נציגים מ-15, כמו הרשימה המשותפת, שיש לה שישה מנדטים.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: ככה, כי מתחשק לנו.

יריב לוין: דמוקרטיה במיטבה.

יריב לוין: ממלכתיות.

יריב לוין: דרכו של מנחם בגין.

יריב לוין: ממש.

יריב לוין: איך אתם לא מתביישים?

יריב לוין: אז אני אומר לך – והדוגמאות הן רבות – שאני לא מצטער שהלכתי בדרך הזו.

יריב לוין: אני חושב שהיא הייתה חיונית.

יריב לוין: היא, אגב, הייתה ההמשך של הדרך שבה הלכו כל מייסדי המדינה לאורך כל השנים עד שאתם הגעתם; מבן גוריון ועד בגין, ודרך כל הממשלות וראשי הממשלות שהיו.

יריב לוין: אבל אתם באתם וריסקתם את הכול.

יריב לוין: ואני אומר לכם – וכאן אני מתחבר לדברים של חבר הכנסת פינדרוס – אני חושב שהבניין הזה חיוני לדמוקרטיה הישראלית.

יריב לוין: אני חושב שהאיזונים האלה חיוניים.

יריב לוין: אני חושב שנכון היה לשמור עליהם כשהיינו בשלטון ונכון היה לשמור עליהם כשאחרים בשלטון.

יריב לוין: אבל משעה שאתם שברתם אותם וריסקתם אותם לרסיסים, ברור לגמרי שדבר כזה, שרק צד אחד שומר על הכללים, לא יהיה.

יריב לוין: ולכן מהדברים האלה לא תהיה חזרה.

יריב לוין: והתוצאה של הדבר הזה – חבר הכנסת הנדל, וזו אחריות שלך, אישית, כי בלי הקול שלך כל זה לא היה יכול לקרות.

יריב לוין: אתם נשענים על קול אחד.

יריב לוין: יכולת לקום ולהגיד: עד כאן – יש דברים שאצלי לא עוברים; יש לי קווים אדומים; יש לי ממלכתיות; יש לי מחויבות בדיוק לדברים האלה, כי כביכול – איך אמרתם כל הזמן?

יריב לוין: – בליכוד התקלקלו, ואתם באים להחזיר אותם ולשמור עליהם.

יריב לוין: אז תראה את האמת.

יריב לוין: בדיוק הפוך.

יריב לוין: אתם רמסתם אותם ברגל גסה אחרי שאנחנו הגנו עליהם ושמרנו עליהם כל השנים מכל משמר.

יריב לוין: זאת האמת.

יריב לוין: האמת הפשוטה.

יריב לוין: אתה יודע אותה היטב.

יריב לוין: אבל הרי כל זה היה רק מתק שפתיים כלפי חוץ.

יריב לוין: שום דבר אמיתי.

יריב לוין: מה שבאמת מעניין אתכם ועניין אתכם זה רק דבר אחד: להגיע לשלטון, ולנקום כל מיני נקמות קטנוניות באדם, ראש הממשלה לשעבר נתניהו, שעשה בשביל מדינת ישראל יותר ממה שתעשו כולכם ביחד כל חייכם.

יריב לוין: וככה אנחנו נראים.

יריב לוין: זה מה שהפכתם את כנסת ישראל.

יריב לוין: אני חושב שזה ממש בושה וחרפה.

יריב לוין: אני יכול אפילו להגיד לך, אדוני היושב-ראש, יותר מזה.

יריב לוין: תראה באיזה אבסורד אנחנו נמצאים.

יריב לוין: כאשר בוועדת הכנסת נקבעו – כמובן, ברוב קואליציוני דורסני – סדרי דיון, שכרגיל גם בנושא התקציב מקפחים את האופוזיציה באופן קשה ומונעים באמת לקיים כאן את הדיון שצריך היה להתקיים פה.

יריב לוין: אבל לפחות היה דבר אחד.

יריב לוין: בא הייעוץ המשפטי של הכנסת ואמר: יש איזה מינימום זמן שמוכרחים לתת אותו – ונתן מינימום מסוים; באמת מינימום של שעות.

יריב לוין: עכשיו מתברר שיש תרגיל.

יריב לוין: אז הינה, אני חושף את התרגיל הנפלא שקואליציית החרפה הזאת רוצה לעשות.

יריב לוין: הקואליציה ביקשה לקבל נתח מסוים מזמן הדיבור, ומגיע לה.

יריב לוין: וקיבלה ארבע שעות, שהיא ביקשה לעצמה, בין השעות 06:00 ל-10:00, בבוקר.

יריב לוין: ועכשיו אומרים בקואליציה: למה לנו לבוא?

יריב לוין: לא נבוא.

יריב לוין: ואז נטען שצריך לקרוא לכל הדוברים אחרינו, שאמורים בכלל לבוא מהשעה 10:00, בבוקר, וקדימה.

יריב לוין: ומכיוון שהם לא יהיו כאן באולם, אז אנחנו נקדים את ההצבעות, ונסתום לאופוזיציה את הפה, ולא נאפשר לה לדבר.

יריב לוין: וניצור דה-פקטו מצב שזמן הדיבור שניתן לאופוזיציה על חוק ההסדרים והתקציב – שתכף אני אומר עליהם כמה מילים, בהיקפים חסרי תקדים – הדבר הזה, אפילו המעט הזה, לא ניתן.

יריב לוין: אז אדוני השר הנדל, אולי עכשיו תתערב ולפחות תודיע כאן שהמליאה תצא להפסקה אם דוברי הקואליציה לא יגיעו, ולא תאפשר גם את התרגיל הבזוי הזה?

יריב לוין: לא שיש לי ציפיות שתקום מכיסאך או אפילו תרים את עיניך.

יריב לוין: זה נכון.

יריב לוין: אני, אגב, מאתר תופעה מאוד מעניינת בקואליציה הזאת.

יריב לוין: אנשים מורכנים – כשאומרים לכם את האמת ושמים לכם את האמת על השולחן.

יריב לוין: וכשבאים ואומרים לכם: בואו תעשו איזה בדל של משהו, כדי להציל משהו מכבוד הבניין הזה וסדרי הדיון כאן, אתם בדרך כלל מתכנסים לתוך עצמכם.

יריב לוין: אז, לצערי הרב, כך היה עד עכשיו.

יועז הנדל: אני מגיע.

יריב לוין: הלוואי.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אין צורך שתגיע.

יועז הנדל: - - -

יריב לוין: יש צורך – יש צורך שתיגש למיקרופון.

יריב לוין: יש צורך שתיגש למיקרופון ותודיע, בשמה של הממשלה ובשמה של הקואליציה, שאתם מתחייבים - -

יועז הנדל: אני מודיע לך, יריב, שממלכתיות - - -

יריב לוין: - - לאפשר לנו את זמן הדיבור שהובטח לנו וסוכם בוועדת הכנסת.

יועז הנדל: יריב, יריב, אם ביקשת – אמרת שאתה לא נהנה מהרכנת הראש.

יריב לוין: כן.

יועז הנדל: אז אני שמח לענות לך ולומר לך שבעיניי היית צריך לעצור.

יועז הנדל: היו פה הרבה מאוד רגעים בכנסת הזאת שבהם היית צריך לעצור ולהגיד לראש הממשלה הקודם שעמד בראש המפלגה שלך - -

שלמה קרעי: מה אתה מעביר נושא?

יועז הנדל: - - להגיד לו: עצור, אתה התחייבת למשהו – תעמוד בזה.

יועז הנדל: אני הייתי חלק מהמשא ומתן.

שלמה קרעי: הנדל, מה אתה מעביר נושא?

יועז הנדל: זה מה שצריך לעשות.

יועז הנדל: היו הרבה נקודות - -

יצחק פינדרוס: - - -

יועז הנדל: - - שבהן אתה היית צריך לעצור.

יריב לוין: הבנתי.

יועז הנדל: וגם במקרה הזה, אני חושב שאתה או האופוזיציה הייתה צריכה לקיים שיח עם הקואליציה.

יועז הנדל: בוודאי שהדרך שבה מתנהלים היום היא דרך שאינה מספקת, וצריך - - -

יצחק פינדרוס: מי מדבר איתנו בכלל?

יועז הנדל: הינה, עכשיו הם נכנסים לוועדות.

יועז הנדל: זה קורה.

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: מה זה נכנסים?

יצחק פינדרוס: נותנים לנו רשות להיכנס - - -

יועז הנדל: דיברת.

יועז הנדל: אתה דיברת.

שלמה קרעי: אל תעביר נושא, הנדל.

יועז הנדל: אני הייתי מאוד שמח להבין למה לא הצליח.

יצחק פינדרוס: איזה קשקוש.

יצחק פינדרוס: גם אני נמצא בוועדות פיזית מהיום הראשון.

יועז הנדל: מה?

יועז הנדל: למה שברת - - -

יצחק פינדרוס: לא שברתי.

יצחק פינדרוס: אמרו לנו להיכנס לדבר - - -

יועז הנדל: אז אני שמח – אני אשמח להעביר את המסר שאתם מעכשיו הולכים להתנהג באופן ראוי.

יצחק פינדרוס: - - - אתם כולכם משקרים.

שלמה קרעי: - - -

יריב לוין: אז אנו אומר לך, אדוני השר – אתה יודע, זו פשוט חוצפה.

יועז הנדל: כפי שראוי בכנסת ישראל.

יריב לוין: ואני אסביר לך גם למה זה חוצפה.

שלמה קרעי: השקר - - -

יעקב מרגי: זה לא לעניין.

יריב לוין: יש כבר גבול באמת להתחסדות המבישה הזאת, ואני אומר לך גם למה.

יריב לוין: קודם כול, אתה הרי יודע לא פחות טוב ממני.

יריב לוין: אני יודע שהתקשורת איתכם כל הזמן, ושזו התמונה שהיא הציגה לכולנו.

יריב לוין: אבל הינה, אני אומר כאן לאזרחי ישראל, ואני אומר את זה באחריות מלאה: ההסכם שנחתם בשעתו בין הליכוד לכחול לבן הופר על ידי כחול לבן ברגל גסה מהיום הראשון, מהיום הראשון.

יריב לוין: אני אתן לך רק דוגמה אחת: היה סעיף מרכזי בהסכם שאמר שכל המינויים הזמניים במשרד המשפטים נשארים.

יריב לוין: מה עשה אבי ניסנקורן?

יריב לוין: ביום הראשון, עוד לפני שמדובר על התקציב ולפני שדובר על משהו, הוא הלך והודיע שלא יאריך את כהונתו של ממלא מקום פרקליט המדינה.

יריב לוין: נכון או לא נכון?

יריב לוין: כלומר, הפר ברגל גסה את אחד הסעיפים המרכזיים בהסכם שהיה לנו, אחד הסעיפים אולי גם הרגישים שהיו שם.

יריב לוין: אתה רוצה דוגמה נוספת?

יריב לוין: היה סיכום שאנחנו מקדמים את החלת הריבונות, ואפילו סיכום שאתה תוכל באופן אישי לתמוך בו - - -

יועז הנדל: ואני חיכיתי להצביע בעד.

יריב לוין: רגע אחד.

יריב לוין: תקשיב עד הסוף.

יצחק פינדרוס: מה אתה אומר?

יועז הנדל: כן.

יריב לוין: תקשיב עד הסוף.

יצחק פינדרוס: גנץ הלך לאמריקאים – אני יודע את זה מכלי ראשון.

יעקב מרגי: חבר הכנסת פינדרוס.

יריב לוין: תקשיב עד הסוף.

יועז הנדל: אתה לא צריך - - - אתה יכול לשמוע אותי.

יועז הנדל: אני דיברתי - - -

יריב לוין: תקשיב עד הסוף.

יצחק פינדרוס: כלי ראשון.

יצחק פינדרוס: הוא הלך לאמריקאים ואמר להם לא לעשות את זה.

יריב לוין: הרי אתה יודע את האמת.

יריב לוין: אני מספר לך את מה שאתה יודע – לא את מה שאתה לא יודע.

יצחק פינדרוס: אני אומר מכלי ראשון.

יריב לוין: אבל אולי נגיד את זה – נגיד את זה כדי שכל הציבור ידע.

יריב לוין: היה סיכום מפורש כזה – היה סיכום שלכחול לבן מותר רק דבר אחד: מותר לה להצביע נגד כשזה יבוא למליאה.

יריב לוין: מה קרה?

יריב לוין: ביום הראשון – עוד פעם, לפני שהיה תקציב, לפני שהיה כלום, בנושא שהיה המהותי ביותר, המרכזי ביותר; אני יכול להגיד לך שבמשא ומתן הקואליציוני דנו בו ימים ולילות, וניסחנו אותו בקפידה רבה.

יריב לוין: הגיע שר החוץ דאז גבי אשכנזי – אגב, אני רוצה לומר לך שבאופן אישי אני חושב שהוא עשה עבודה מצוינת בהרבה היבטים במשרדו; את הקרדיט הזה מגיע לו.

יריב לוין: אבל בהיבט הזה הוא עשה, בעיניי, מעשה שלא יעשה.

יריב לוין: ביום הראשון הוא הודיע בגאווה גדולה שהוא הולך לטרפד את המהלך הזה.

יריב לוין: הוא נסע לארצות הברית, ואחר כך לבירות אירופה, ונפגש עם אנשים ועשה הכול כדי להכשיל את המהלך.

יועז הנדל: אבל יריב, תבין.

יועז הנדל: שלושה חודשים אחרי - - -

יריב לוין: עכשיו תסביר לי – עכשיו תסביר לי, אדוני - - -

יועז הנדל: שלושה חודשים אחרי, קרא לי נתניהו, יושב-ראש האופוזיציה היום, ראש הממשלה דאז, למשרדו, והראה לי את המפות.

יועז הנדל: זה היה על השולחן.

יריב לוין: נכון.

יועז הנדל: אם לא - - - לא היינו הולכים לכיוון הזה.

יריב לוין: נכון.

יריב לוין: ואני אגיד לך - - -

יועז הנדל: אז - - - לא ללכת על זה.

יריב לוין: נכון.

יועז הנדל: - - -

יריב לוין: זה נכון.

יריב לוין: ואני יכול לספר לך, השר הנדל, ואני אספר לך עוד דבר שאתה יודע היטב.

יועז הנדל: אתה לא יודע.

יריב לוין: ואני יכול לספר לך עוד דבר, השר הנדל, שגם אותו אתה יודע היטב, שאת המפות האלה לא רק אתה ראית, אלא ראש הממשלה דאז נתניהו זימן אליו, בדיוק לפי מה שסוכם, גם את השר אשכנזי וגם את ראש הממשלה החלופי דאז בני גנץ, כדי להציג להם את הדברים ולבקש את עמדתם ולנסות לשכנע אותם לתמוך בזה.

יריב לוין: הם היו רשאים להצביע נגד – זה בסדר – אבל מה הם עשו?

יועז הנדל: הוא הצביע בעד.

יריב לוין: אבל מה הם עשו?

יצחק פינדרוס: לא - - -

יריב לוין: אבל מה הם עשו?

יועז הנדל: - - -

יצחק פינדרוס: אני יודע את זה מהאמריקאים.

יריב לוין: השר הנדל, אבל מה הם עשו?

יריב לוין: הם הלכו להכשיל את זה מול אמריקאים.

יריב לוין: בוא, אל תיתמם.

יריב לוין: הרי אתה יודע את האמת.

יצחק פינדרוס: - - -

יועז הנדל: מקווה.

יריב לוין: ולכן - - -

יצחק פינדרוס: - - -

יריב לוין: ולכן - - -

יועז הנדל: - - -

יצחק פינדרוס: לא.

יצחק פינדרוס: אני יודע את זה - - -

יריב לוין: ולכן - - -

יועז הנדל: מה אתה יודע?

יועז הנדל: מדבר שטויות.

יריב לוין: ולכן, ולכן, השר הנדל, אי-אפשר - - -

יצחק פינדרוס: - - -

יועז הנדל: כן.

יועז הנדל: תראה לי - - -

יריב לוין: ולכן, השר הנדל, שום דבר - - -

יצחק פינדרוס: - - -

יריב לוין: שום דבר - -

יועז הנדל: - - -

יצחק פינדרוס: - - -

יריב לוין: - - לא יצדיק את הישיבה שלך בממשלה הזו.

יעקב מרגי: פינדרוס.

יועז הנדל: - - -

יריב לוין: שום דבר.

יריב לוין: שום תירוץ.

יריב לוין: שום תירוץ.

יריב לוין: שום דבר.

יועז הנדל: כולם אשמים, הרצפה עקומה.

יצחק פינדרוס: - - - אמריקאים קיבלו - - -

יריב לוין: עכשיו אני אזכיר לך גם עוד דבר.

יועז הנדל: על בית המשפט - - -

יריב לוין: ואגב, אני אזכיר לך עוד דבר, השר הנדל, שכאשר הובאה כאן למליאה הצעת חוק שנועדה להאריך את המועד ולמנוע בחירות, כדי שאנחנו נוכל בכל זאת להעביר תקציב, על פי הנוסחה של חברך חבר הכנסת האוזר – אנחנו הצבענו בעד.

יריב לוין: מי שהפיל את ההצעה היו חברי כנסת מכחול לבן.

יריב לוין: הרי אתה היית פה יחד איתנו.

יועז הנדל: לא נכון, היא עברה.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: היא נפלה.

יריב לוין: מה אתה מדבר?

יריב לוין: מה אתה מדבר?

יועז הנדל: הפשרה.

יריב לוין: לא.

יריב לוין: הדבר שהביא אותנו לבחירות – מה הביא אותנו לבחירות?

יועז הנדל: אה, בסדר.

יועז הנדל: תקשיב.

יריב לוין: שההצעה נפלה.

יועז הנדל: לא - - -

יריב לוין: אה, לא.

יריב לוין: הבנתי, לא.

יועז הנדל: - - -

יריב לוין: אז עם כל הכבוד, עם כל הכבוד, עם כל הכבוד, חבר הכנסת, השר הנדל, כחול לבן היא זו שהפרה אז את ההסכמים ברגל גסה לאורך כל הקו.

יועז הנדל: - - -

יריב לוין: ואגב, השר הנדל, זו גם אחת הסיבות לכך שאתה באופן אישי החלטת לא להישאר שם.

יריב לוין: אז בוא נגיד באמת כמו שהיא.

יריב לוין: הרי אחרת, אם הם היו כל כך בסדר, אני מניח שהיית ממשיך איתם.

יועז הנדל: כידוע לך, באופן אישי - - -

יריב לוין: עובדה שלא עשית את זה.

יועז הנדל: כידוע לך, באופן אישי - - -

יריב לוין: אבל עכשיו אני רוצה לומר דבר אחר.

יועז הנדל: אני - - - אבל - - -

יריב לוין: חברי הכנסת, השר הנדל - - -

יועז הנדל: כן.

יריב לוין: אני רוצה לומר משהו גם בעניינו של חוק ההסדרים.

יריב לוין: אני רק אגיד לך בסוגריים שגם בשאלה הזאת של אחריותה של כחול לבן בכל מה שקרה אז, בדבר אחד אין חולק.

יריב לוין: התקדימים שבוצעו בכנסת הזאת הם דברים שלא היו מקום המדינה.

יריב לוין: כולם, בלי יוצא מן הכלל; כולל מה שמתרחש כאן הלילה, שדבר כל כך פשוט ואלמנטרי – אגב, שאני עשיתי אותו לא פעם, כאשר ראיתי בצד השני – שבא ואומר: לקואליציה יש זמן דיבור מסוים; אם היא לא תדבר אותו, יוצאים להפסקה ולא לא פוגעים בזמן הדיבור של האופוזיציה.

יריב לוין: אפילו את הדבר הקטן הזה אתם לא מסוגלים לעשות.

יריב לוין: תסתכל לאיזה שפלות מדרגה הדברים מגיעים.

יועז הנדל: אני אספר איזה תקדים אתה עשית כיושב-ראש הכנסת.

יריב לוין: אני מציע שתספר עליהם, בבקשה.

יועז הנדל: מה?

יריב לוין: איזה תקדים עשיתי – אני אשמח לשמוע.

יועז הנדל: אני אזכיר לך.

יריב לוין: נו?

יועז הנדל: זה התחיל למעשה עם חבר הכנסת יולי אדלשטיין, עם החלטת בית המשפט.

יריב לוין: אני שאלתי.

יריב לוין: את דיברת על התקדימים שלי – איזה תקדים אני עשיתי?

יריב לוין: בוא תספר לי.

יועז הנדל: ואחרי זה עמד פה – היה פה דיון מתי למנות.

יועז הנדל: בדרך כלל מינוי יושב-ראש עם ממשלה חדשה – ביום שאחרי אתה לקחת את הזמן.

יועז הנדל: והייתה פה איזו שאלה, על פי חוק - - -

יריב לוין: לא נכון.

יריב לוין: לא נכון.

יריב לוין: אז אני אומר לך, השר הנדל, בכל הכבוד – שום דבר.

יריב לוין: בדרך כלל, מינוי יושב-ראש הוא במועד השבעת הממשלה.

יריב לוין: ואני פעלתי בדיוק לפי החוק.

יריב לוין: אתה יודע מה?

יריב לוין: לא בדיוק לפי החוק.

יועז הנדל: פעלת על פי חוק.

יועז הנדל: לא אמרתי שלא.

יריב לוין: אפילו הקדמתי את המועד ביום.

יועז הנדל: - - -

יריב לוין: אם אתה רוצה לדייק.

יריב לוין: אגב, אחרי שגם תיאמתי את הדברים עם סיעות הבית השונות, כפי שהיה צריך לעשות.

יריב לוין: ונדמה לי שאתה הראשון שאני שומע שמעלה איזושהי טענה על האופן שבו ניהלתי אז את דברים.

יריב לוין: אני מציע שתחזור בך.

יריב לוין: אני מציע שתחזור בך.

יריב לוין: יש גבול גם לבושה ולחוצפה.

יועז הנדל: יריב, אני חשבתי שאתה - - -

יריב לוין: עכשיו אני אומר לך – אבל אני אומר לך - - -

יועז הנדל: יריב, אני אומר לך שהיו פה כל כך הרבה תקדימים, בכנסת הקודמת, והתקדים המרכזי שבהם הוא לא להעביר תקציב מדינה – לבחור את טובת אדם על פי העברת תקציב.

יריב לוין: הבנתי.

יריב לוין: הבנתי.

יריב לוין: הבנתי.

יועז הנדל: זה בעיניי, התקדים הכי - - -

יריב לוין: אז זה נותן לכם עכשיו – זה שלא עבר תקציב, כי לא הייתה הסכמה פוליטית על תקציב, זה, לשיטתך, אישור לרמוס את האופוזיציה ואת כל סדרי העבודה בבית.

יועז הנדל: לא כי לא הייתה הסכמה.

יועז הנדל: לא כי לא הייתה הסכמה.

יועז הנדל: בגלל ש-73 שנה, יריב, לא היו ארבע מערכות בחירות, אחת אחרי השנייה, ללא יכולת לצאת מזה.

יריב לוין: הבנתי.

יריב לוין: אתה יודע, השר הנדל, השר הנדל, לפעמים עדיף לשתוק.

יריב לוין: אתה יודע?

יועז הנדל: יריב, ביקשת שאענה.

יועז הנדל: אני עונה לך.

יריב לוין: אני לא ביקשתי שום דבר.

יועז הנדל: אמרת, אתה יושב פה.

יריב לוין: אני ביקשתי שתעשה את זה.

יריב לוין: ביקשתי שתיגש למיקרופון ותאמר שלפחות את זמן הדיבור של האופוזיציה בדיוני התקציב לא תגזלו.

יריב לוין: אפילו את זה אתה לא מוכן לעשות.

יריב לוין: זה הכול.

יריב לוין: זאת האמת.

יועז הנדל: אני חושב שאפשר להגיע להסכמות - - -

יריב לוין: איזה הסכמות, באמת?

יריב לוין: איזה הסכמות?

יריב לוין: אף אחד מדבר איתנו בכלל.

יריב לוין: איך נגיע להסכמות?

יעקב מרגי: כחבר הנשיאות, אני אומר לך.

יריב לוין: לא היה כדבר הזה.

יריב לוין: יגיד לך אחד מוותיקי המשכן.

יעקב מרגי: כחבר הנשיאות אני אומר לך.

יעקב מרגי: תאר לך שאני עכשיו הייתי בשלב הצבעות - - -

יצחק פינדרוס: - - -

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: למה, פינדרוס?

יעקב מרגי: תאר לך שאני בשלב - - -

יצחק פינדרוס: לא, מרגיז אותי השקרים פה.

יצחק פינדרוס: אתם חבורת שקרנים, בשם הממלכתיות.

יעקב מרגי: תאר לך שאני מנהל את הישיבה בשלב הצבעה, ואני איש הקואליציה, ובשלב ההצבעה אני רואה שאין לי רוב, ואני מכריז על הפסקת הדיון, על נעילת הישיבה.

יעקב מרגי: זה גנבת הצבעה או לא?

יעקב מרגי: גנבת הצבעה.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש.

יעקב מרגי: אני אענה.

יעקב מרגי: סליחה, אל תענה.

יעקב מרגי: זו גנבת הצבעה.

יעקב מרגי: ביום רביעי נעשה מעשה דומה.

יעקב מרגי: היושב-ראש – היה סיכום על הדיון, היה תהליך, היו אמורים לדבר, והוא נעל את הישיבה.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, אני - - -

שלמה קרעי: לא פעם ראשונה, מרגי.

יעקב מרגי: עכשיו, אני אומר לך, הוא חי במציאות כמעט בלתי אפשרית.

יעקב מרגי: יושבים פה חברי כנסת חדשים –באו מקרוב, רובי ריבלין היה אומר – ולא מבינים לא את ההדר של הבית הזה, לא את הכבוד של הבית הזה, לא את הכבוד של התקנון, שיקראו את התקנון, ודורסים ורומסים כל מוסכמה שהייתה כאן בבית הזה.

יעקב מרגי: עכשיו עזוב קואליציה-אופוזיציה, שאני מהאופוזיציה.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, אני מציע שאת הרוח הזאת של הדברים שלכם, ביום ראשון הקרוב, אחרי העברת התקציב – נשב.

יריב לוין: מה אתה אומר?

יצחק פינדרוס: אתם משקרים.

יצחק פינדרוס: אתם שקרנים.

יצחק פינדרוס: לא יעזור לכם.

יריב לוין: אחרי שללתם מאיתנו את הייצוג בוועדות בדיוני התקציב, אחרי שאתם רוצים לשלול מאיתנו את עכשיו הדיבור במליאה – ביום ראשון הקרוב נידיין.

יצחק פינדרוס: יום ראשון - - - בפעם העשירית.

יצחק פינדרוס: הפעם העשירית - - -

יריב לוין: איזו חוצפה.

יעקב מרגי: פינדרוס, בישיבה.

יעקב מרגי: למה אתה רק צועק על הנדל?

יצחק פינדרוס: שקרנים כולם.

יריב לוין: איזו צביעות.

יריב לוין: תפסיק להטיף מוסר.

יריב לוין: באמת, בושה.

יצחק פינדרוס: ניר אורבך פותח כל ישיבת ועדת הכנסת: תשנו את השיח.

יריב לוין: בושה וחרפה.

יועז הנדל: אני לא אפסיק.

יריב לוין: עכשיו אני אומר לך עוד דבר.

יצחק פינדרוס: בחיים לא תדברו איתנו על ממלכתיות.

יצחק פינדרוס: בחיים לא תדברו איתנו על ממלכתיות ויושר.

יצחק פינדרוס: בחיים לא.

יצחק פינדרוס: בחיים לא תדברו איתנו על ממלכתיות ויושר.

יועז הנדל: פינדרוס, פינדרוס, זה שאתה צועק זה לא הופך אותך - - -

יצחק פינדרוס: בחיים אל תדברו איתנו על ממלכתיות ויושר.

יועז הנדל: אל תבלבל במוח.

יצחק פינדרוס: אתם חבורה של נוכלים.

יריב לוין: אני אגיד לך אבל משהו נוסף, השר הנדל.

יועז הנדל: טוב, שמעתי אותך.

יועז הנדל: אתם ישרים כמו סרגל.

יועז הנדל: הכשרות ישרה כמו סרגל.

יצחק פינדרוס: היום אני בטוח שכן.

יצחק פינדרוס: אני רואה אתכם – אני יודע שאני ישר.

יועז הנדל: אתם לא לקחתם כספים קואליציוניים.

יועז הנדל: עזוב, אתם עושים נזק לחברה החרדית, פינדרוס, כמו שלא עשו עשרות שנים.

יריב לוין: אני אגיד לך משהו.

יצחק פינדרוס: בגלל זה אנחנו ממשיכים לגדול ואתם ממשיכים להצטמק.

יועז הנדל: אתה ממשיך לגדול בסקרים - - -

יצחק פינדרוס: לא בסקרים.

יצחק פינדרוס: בפועל.

יריב לוין: אתה יודע, השר הנדל, מה משותף ליהדות התורה ולליכוד?

יועז הנדל: כן, הפסקתם להיות ממלכתיים.

יריב לוין: אז תקשיב.

יריב לוין: אה, ואתה ממלכתי?

יריב לוין: תיארתי את הממלכתיות שלכם קודם.

יריב לוין: חוצפנים.

יועז הנדל: אני ממלכתי, יריב.

יועז הנדל: אכפת לי ממדינת ישראל ומוסדותיה.

יועז הנדל: אכפת לי שאנשים ילכו לצבא.

יריב לוין: אתם הכי אנטי-ממלכתיים שיכולים להיות.

יועז הנדל: אני לא רוצה אוטונומיות, לא חרדיות ולא ערביות.

יריב לוין: הכי אנטי-ממלכתיים שיכולים להיות.

יועז הנדל: אכפת לי ממדינת ישראל.

יריב לוין: ראש הממשלה החליפי שלך, יאיר לפיד - - -

יועז הנדל: אתם, לא אכפת לכם ממדינת ישראל.

יעקב מרגי: הוספתי לך חמש דקות מאבוטבול.

יריב לוין: ראש הממשלה החליפי שלך, יאיר לפיד, כאשר היה יושב-ראש האופוזיציה, בשם הממלכתיות - -

יועז הנדל: יריב, ברגע שיהיה אכפת לכם ממדינת ישראל - - -

יריב לוין: - - בישיבת הזיכרון כאן במליאה לרחבעם זאבי, שנרצח בהיותו שר בממשלת ישראל, אלוף בצה"ל, שהקדיש את חייו לביטחון המדינה – הממלכתיים הגדולים, האיש שאתה הפכת לראש ממשלה חלופי ועוד מעט לראש ממשלת ישראל, יאיר לפיד, כשהיה יושב-ראש האופוזיציה, לא בא לנאום, לא כיבד אותנו בנוכחותו בישיבה.

יריב לוין: זאת ממלכתיות לתפארת.

יריב לוין: בושה וחרפה.

יועז הנדל: זו גם לא ממלכתיות.

יריב לוין: לא שמעתי ממך מילה.

יריב לוין: לא שמעתי ממך מילה.

יועז הנדל: אבל ללא ספק – לא שמעת, לא התאמצת להקשיב.

יועז הנדל: אני אומר לך את זה - - -

יריב לוין: עכשיו תשמע, בוא אני אגיד לך משהו.

יריב לוין: לי לפחות, אתה יודע, יש זכות שצמצמתם לי למינימום, אבל בכל זאת נשארה לי היכולת לעמוד פה איזשהו פרק זמן על הדוכן ולזעוק ולומר את הדברים, ולהציג אותם כפי שהם.

יריב לוין: אבל אתה יודע, אני רוצה ללמד אותך עוד משהו, כי אני באמת מצטער לומר, אני נדהם כל פעם מחדש איך הדברים הכי בסיסיים הם לא מובנים.

יריב לוין: אתה יודע שאולי הדבר הכי חשוב שהבית הזה צריך לעשות זה להגן על זכויות האדם וזכויות האזרח של האנשים החלשים ביותר.

יריב לוין: אני חושב שזאת אולי האחריות הכי גדולה שיש לנו כאן.

יריב לוין: כי הם – אם אנחנו לא נעשה את זה, אין מי שיעשה את זה.

יריב לוין: אין מי שיגן עליהם, אין מי שישמור על זכויותיהם, אין מי שימנע את זה שירמסו אותם.

יריב לוין: ואתה, אדוני השר, בלי אומר ודברים, לא בממשלה ולא כאן בכנסת, נותן יד לחוק הסדרים שאי-אפשר לכנות אותו אלא במילה אחת: אכזרי.

יריב לוין: חוק שפוגע שלא לצורך, בלי שום סיבה, דווקא בחלשים ביותר.

יריב לוין: ואתה יודע, אני אתחיל דווקא באלה שהם הכי רחוקים מהעין ואולי גם רחוקים מהלב, שהמבחן הכי גדול של מדינה דמוקרטית זה היכולת לשמור דווקא על הזכויות שלהם, ואלה האסירים והעצירים.

יריב לוין: אתה יודע מה יש בחוק הזה, השר הנדל?

יריב לוין: קראת בכלל?

יריב לוין: אז בוא אני אספר לך.

יריב לוין: הרי זה לא מה שעניין אותך, אני מניח.

יריב לוין: אז אני אספר לך.

יועז הנדל: יריב, אם היה מעניין אותך, היית מעביר תקציב.

יועז הנדל: שלוש שנים ישבת עם ביבי בלי תקציב.

יועז הנדל: אז לא מעניין אותך, לא אסירים ולא שום דבר.

יריב לוין: מה יש בחוק הזה, השר הנדל?

יריב לוין: מה יש בחוק הזה, השר הנדל?

יריב לוין: בוא אני אספר לך.

יצחק פינדרוס: - - - ביבי.

יועז הנדל: רק ביבי מעניין אותו.

יועז הנדל: יריב הוא אידאולוג.

יריב לוין: בוא אני אספר לך מה יש בחוק הזה, כי אתה הרי לא קראת.

יריב לוין: לא פלא.

יריב לוין: אני לא מאשים אותך, אגב, כי פעם ראשונה אחרי 20 שנה שיושבי-ראש הכנסת ויושבי-ראש ועדות הכנסת לדורותיהם פעלו וצמצמו את חוק ההסדרים למינימום, לקובץ קטן, הכרחי, תומך תקציב באמת.

יריב לוין: אתם באתם והבאתם חוק של 1,288 עמודים, של עשרות נושאים שאין להם שום קשר לתקציב.

יעקב מרגי: אמר שר האוצר שהוא היה בטוח שיורידו לו.

יריב לוין: בטח.

יעקב מרגי: אפילו לא ביקשו ממנו להוריד.

יועז הנדל: כששלוש שנים אין תקציב, צריך הרבה עבודה.

יריב לוין: כשיושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת אורבך, לא טרח אפילו – דבר מדהים, חסר תקדים, אני חושב – רשם את עצמו בהיסטוריה של יושבי-ראש ועדות הכנסת כראשון שהפך את הוועדה לחותמת גומי של חוק ההסדרים, ולא הוציא, ולא תיקן, ולא הוריד אפילו רפורמה אחת.

יועז הנדל: - - - אין תקציב.

יועז הנדל: זה המחיר.

יריב לוין: עכשיו אני אספר לך.

יריב לוין: וגם התקדים הזה יגרום למצב שלהבא יהיו פה חוקי הסדרים עצומים על כל דבר ועניין, בלי שום קשר לתקציב.

יועז הנדל: הייתם צריכים לחשוב על זה - - -

יריב לוין: אז תקשיב מה יש בחוק ההסדרים הזה.

יריב לוין: השר הנדל, אתה אחראי.

יריב לוין: אתה מצביע בעד הדבר הזה.

יריב לוין: אתה בממשלה.

יועז הנדל: - - - אני גאה בזה.

יועז הנדל: יריב, אני גאה בזה.

יריב לוין: אתה בממשלה.

יריב לוין: אז בוא אני אספר לך במה אתה גאה, כי הרי לא קראת את מה שאתה גאה בו כל כך.

יועז הנדל: קראתי.

יועז הנדל: קראתי.

יריב לוין: אז אני אספר לך במה אתה גאה.

יריב לוין: אתה יודע במה אתה גאה, השר הנדל?

יועז הנדל: כן.

יריב לוין: יש בחוק הזה הוראה מדהימה שקובעת שמעכשיו אפשר יהיה לקיים משפטים פליליים, כולל הארכות מעצר של עצירים, ולשלול את חירותם של אנשים בווידיאו קונפרנס.

יריב לוין: יותר לא צריך להביא אותם בפני השופט בכלל, לא צריך שמי ששולח אותם למעצר או למאסר, או פוגע בתנאי מאסרם או דן בעניינם, יראה אותם בכלל בעיניים.

יריב לוין: ידעת מזה בכלל?

יריב לוין: זה אכפת לך?

יועז הנדל: - - -

יריב לוין: מה פתאום?

יריב לוין: לא.

יריב לוין: אתה מתרווח בכיסאך.

יריב לוין: מה אכפת לך מאסירים ועצירים?

יריב לוין: שיעצרו פה אנשים, מה אכפת לך?

יועז הנדל: יריב - - - הממשלה הקודמת - - -

קריאה: כשהיה קורונה, יועז.

יריב לוין: שייעצרו אנשים וישלחו - -

יעקב מרגי: נא לסכם.

יריב לוין: - - ויהרסו את חייהם.

יריב לוין: מה אכפת לך?

יריב לוין: בלי ששופט אפילו ראה אותם.

יריב לוין: עכשיו, אתה יודע, בוא אני אגלה לך עוד סוד אחד.

יריב לוין: אתה יודע מה קורה כשהמערכת של הווידיאו קונפרנס מקולקלת?

יריב לוין: אתה יודע מה החוק אומר?

יריב לוין: אולי תספר לציבור, השר הנדל?

יריב לוין: מה החוק אומר?

יריב לוין: מה קורה במצב הזה?

יריב לוין: הינה, אמרתי לכם, הראש מורכן, המבט לניירות.

יועז הנדל: אתה רוצה שאני אחזור?

יועז הנדל: אני עוד פעם אחזור.

יריב לוין: אני לא רוצה שום דבר, השר הנדל.

יריב לוין: אני רוצה רק דבר אחד - -

יועז הנדל: יריב - - -

יריב לוין: - - שתענה על השאלה ששאלתי אותך.

יועז הנדל: - - -

יריב לוין: אני הבנתי, התקציב.

יריב לוין: שמעתי.

יריב לוין: עכשיו אני - - -

יועז הנדל: לא, החוק הזה ספציפית, אתה העברת אותו כיושב-ראש כנסת.

יועז הנדל: אנחנו בממשלה - - -

יריב לוין: אז הינה שקר - - -

יועז הנדל: - - - לנתניהו זה התאים.

יועז הנדל: עכשיו זה לא מתאים - - -

יריב לוין: אז הינה, אז הינה, הינה.

יריב לוין: אדוני היושב-ראש, אני מוכרח לומר, אתה רואה, הינה הדוגמה לשקר גס.

יועז הנדל: יריב.

יריב לוין: תקשיב עכשיו, כי אתה הרי לא יודע בכלל על מה מדובר.

יועז הנדל: ביקשת שאני אענה - - -

יעקב מרגי: השר הנדל, תודה.

יריב לוין: הרי כל מי שצפה בדיון הזה יודע שעד לפני דקה בכלל לא ידעת שיש דבר כזה בחוק ההסדרים.

יריב לוין: עכשיו אתה כבר יודע - - -

יועז הנדל: למה?

יועז הנדל: כי אתה אמרת - - -

יריב לוין: תן לי לסיים רגע.

יריב לוין: עכשיו אתה יודע - - -

יעקב מרגי: נא לאפשר לסיים.

יריב לוין: עכשיו אתה יודע לספר לציבור שזה היה בחוק ההסדרים הקודם, ונתניהו תמך בזה.

יועז הנדל: לא, לא אמרתי.

יועז הנדל: אמרתי שזה היה בממשלה - - -

יריב לוין: בממשלה הקודמת.

יריב לוין: אז בוא, אז הינה אני אגלה לך סוד.

יועז הנדל: ואישרנו את זה - - -

יריב לוין: אז הינה, אני אגלה לך סוד, חבר הכנסת הנדל.

יריב לוין: אתה מטעה את הציבור.

יריב לוין: למה?

יריב לוין: כי זה לא היה.

יריב לוין: מה לעשות?

יריב לוין: ואני אספר לך למה זה גם לא היה.

יועז הנדל: נו, למה זה לא היה?

יריב לוין: אתה יודע למה זה גם לא היה?

יריב לוין: בגלל שכשניסו לעשות אז ולהביא את הדבר הזה, היה מישהו פה שקם ואמר – בניגוד למה שאתם עושים כחותמות גומי – שאמר למשרד המשפטים: זה לא יקרה ולא יעזור לכם שום דבר.

יריב לוין: וזה הייתי אני, שאמרתי להם אז: לא יהיה דבר כזה בכלל ובטח שלא בחוק ההסדרים.

יריב לוין: ולכן זה לא היה.

יריב לוין: זאת האמת הפשוטה.

יועז הנדל: - - -

יריב לוין: אלא שהפקידות - - -

יועז הנדל: - - -

יריב לוין: תקשיב רגע עד הסוף.

יריב לוין: אלא שהפקידות של משרד המשפטים ומשרד האוצר - - -

יועז הנדל: אבל אתה מעוות את הדברים.

יועז הנדל: אישרתם את זה בממשלה.

יריב לוין: תקשיב רגע.

יעקב מרגי: נא לאפשר ליריב לוין לסיים.

יריב לוין: אלא שהפקידות של משרד המשפטים – זאת האמת, לא נעים לשמוע אותה.

יועז הנדל: נעים מאוד.

יריב לוין: הפקידות של משרד המשפטים ומשרד האוצר, שלא נוח להם להסיע את האסירים לבתי המשפט, וקשה להם, ועולה להם כסף - -

יעקב מרגי: נא לסכם.

יריב לוין: - - שהשופט יראה את האסיר, והם רוצים לחסוך עבודה וכסף, והם אומרים: יעשו בווידיאו קונפרנס.

יריב לוין: אתה יודע מה הם עשו?

יריב לוין: הם ניצלו את זה שאתם הגעתם ואתם אפילו לא קוראים מה כתוב, ולא אכפת לכם, והזכויות של אנשים הם מרמס לרגליכם, והביאו את כל החבילה הענקית, כולל את הדבר הזה.

יריב לוין: אבל הם הוסיפו עוד דבר, ובזה אני אסיים, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: אתה יודע מה קורה – ואמרתי את זה קודם – אתה יודע מה קורה, אדוני היושב-ראש, כשהמערכת מתקלקלת?

יריב לוין: אתה יודע מה עושים?

יעקב מרגי: מה עושים?

יריב לוין: בטלפון.

יריב לוין: מצלצלים, ובטלפון אומרים: אדוני, אתה עכשיו תלך, תשב במעצר עוד שמונה ימים, או עכשיו אנחנו מאשרים לבטל לך את החופשות שמגיעות לך.

יריב לוין: בטלפון, השר הנדל.

יריב לוין: אבל מה אכפת לך? אתה שר.

יריב לוין: זה מעניין אותך בכלל?

יעקב מרגי: תודה לחבר הכנסת יריב לוין.

יעקב מרגי: יעלה ויבוא חבר הכנסת שלמה קרעי, שעומדות לרשותו 195 דקות.

יועז הנדל: שלמה, איפה אתה רוצה אותי?

יועז הנדל: בהתחלה או בסוף?

יעקב מרגי: נא להיכנס לכוננות, בבקשה.

שלמה קרעי: עם כל השקרים שאתה מפיץ פה, עדיף שתשב שם.

יעקב מרגי: בבקשה, אדוני.

שלמה קרעי: יריב, עד 06:00 אין שום בעיה.

שלמה קרעי: השאלה היא מה קורה כשנגמר לי הזמן ואין קואליציה.

יעקב מרגי: היושב-ראש צריך להכריז הפסקה.

שלמה קרעי: אם אתה תהיה פה, אתה תעשה את זה.

שלמה קרעי: אם יבוא מישהו אחר - - -

יעקב מרגי: אני מוכן לעשות את זה עכשיו.

יעקב מרגי: אם יש ודאות שזה תרגיל, אני חושב שראוי שאני אעצור את הדיון עכשיו.

שלמה קרעי: מי מחליף אותך?

יעקב מרגי: מנסור.

שלמה קרעי: מצוין.

שלמה קרעי: הוא עכשיו מדבר - - -

יעקב מרגי: לא.

יריב לוין: - - - אין מה לנסות.

יריב לוין: אם יש הסכמה של מאה אחוז, אפשר לעשות הכול.

יעקב מרגי: אי-אפשר לנסות להעיר את היושב-ראש?

יעקב מרגי: לבדוק את זה איתו.

יריב לוין: מה זה?

יריב לוין: מה, באמת?

יריב לוין: אנחנו לא נולדנו פה אתמול.

יריב לוין: זה דברים שלא עושים, שלא יכולים להיות.

יריב לוין: כל אחד מבין את זה.

יריב לוין: עכשיו, אין בעיה, רוצים, יהיה ככה, רק אתם מבינים לאן זה יוביל.

יריב לוין: יהיה פה מחר עוד אירוע שייזכר בתולדות הכנסת.

יריב לוין: ממש יש גבול.

יעקב מרגי: יש לך ודאות?

יעקב מרגי: לא נראה לי שזה הולך להיות תרגיל.

יריב לוין: אני מקווה שלא.

יריב לוין: אבל אתה יודע, היושב-ראש, במצב רגיל, הרי כשיש הסכמה של קואליציה ואופוזיציה - - -

יעקב מרגי: כשיש אמון והסכמות, אין ספק.

יריב לוין: אין בעיה.

יריב לוין: אני מבין שכך זה חייב להיות.

יריב לוין: אבל אם הם היו מודיעים שהם מקבלים את זה, לא הייתה בעיה.

יריב לוין: כשהם שותקים, אני דואג.

יריב לוין: כשהשר מסרב לעלות למיקרופון ולהגיד, אני מתחייב שתהיה הפסקה - - -

יעקב מרגי: אני מקווה שאין תרגיל.

יעקב מרגי: אני מקווה שאין פה תרגיל.

יצחק פינדרוס: מה זה מקווה?

יצחק פינדרוס: אבל אם יעשו את זה?

יועז הנדל: אני מוכן להגיב, אם מישהו רוצה - - - משהו, בשמחה.

יועז הנדל: אני כאן - - -

יעקב מרגי: חכה, אני עדיין כאן.

יצחק פינדרוס: מה?

יעקב מרגי: אני עדיין כאן.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

יעקב מרגי: בבקשה.

יעקב מרגי: כפי שאמרנו, 195 דקות לרשותך.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, מכובדי השר ביציע, 104 שנים אחרי הצהרת בלפור, וקמה לנו ממשלה הרסנית שכל מה שהיה חשוב לה זה להוציא מבלפור את המנהיג שמימש בדרך הטובה ביותר את ההצהרה הזו וחוקק את חוק הלאום.

שלמה קרעי: 104 שנים, אדוני היושב-ראש, וקם מלך חדש, נוכל רב מעללים שרוצה להחזיר אותנו 104 שנים לאחור; אותו נוכל שחתם בריש גלי על הצהרות והבטיח הבטחות, ונשבע לבוחריו, והלך והפר אותן ברגל גסה, את כל ההבטחות שלו.

שלמה קרעי: ועכשיו יושב כאן, כשהוא מגיע למליאת הכנסת, ומחייך וצוחק להם בפרצוף.

שלמה קרעי: אותו נוכל, במקום הצהרת בלפור, הוא נתן לעבאס את הצהרת נפתול.

שלמה קרעי: הצהרת נפתול שבנט נתן לעבאס אומרת ככה: ממשלת הוד נוכלותו רואה בעין יפה הקמת בית טרור לתנועה האסלאמית בארץ ישראל, ותשתדל במיטב מאמציה להקל השגת מטרה זו, בתנאי ברור שלא ייעשה שום דבר העלול לפגוע בזכויות ובמעמד המדיני של האחים המוסלמים בכל ארץ אחרת.

שלמה קרעי: אודה לך אם תביא את ההצהרה לידיעת מועצת השורא.

שלמה קרעי: על החתום – נפתול נכלול.

שלמה קרעי: 104 שנים אחרי הצהרת בלפור, ויש לנו כאן חבורה של נוכלים שגנבה את השלטון ומחזירה אותנו לאחור, מחזירה אותנו לימים שאנחנו עדיין נאבקים על ריבונותנו על הארץ הזו.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מנסים בימים האחרונים – אולי גם היושב-ראש שתכף יגיע אחריך, וחבל שהוא לא כאן לשמוע את הציטוטים של עצמו – הם מנסים להצטדק הצטדקות מביכה במתק שפתיים של מנסור עבאס וחברי מפלגתו.

שלמה קרעי: פתאום הם לא תומכי טרור.

שלמה קרעי: הם בחיים לא השתמשו במונח שהידים נגד מדינת ישראל.

שלמה קרעי: תומכים בחמאס?

שלמה קרעי: חס וחלילה.

שלמה קרעי: ממש דובוני אכפת לי.

שלמה קרעי: אז הינה כמה עדויות מההיסטוריה הלא ממש רחוקה – מיהם רע"מ ומיהו מנסור עבאס מאחורי נופת הצופים.

שלמה קרעי: איך לא?

שלמה קרעי: אתחיל דווקא מדבריו הנחרצים של ראש ממשלת ההונאה, מעט לפני שמכר את המדינה.

שלמה קרעי: וכך אמר, למשל, בריאיון בערוץ 13 לפני פחות משנה: איך הוא לא מתבייש להתחבק עם מנסור עבאס, אדם שביקר מחבלים שרצחו חיילים בליל הקלשונים?

שלמה קרעי: זו בושה וחרפה.

שלמה קרעי: מדובר כאן בתנועת אחות של החמאס.

שלמה קרעי: היחס לאזרחים הערבים צריך להיות שוויוני לגמרי, הבהיר הנוכל, אבל אין גבולות?

שלמה קרעי: להתחבק עם אנשים שרצחו חיילים?

שלמה קרעי: מייד אחרי הפרעות של ערביי ישראל בערים המעורבות, הוסיף הנוכל: במצב הביטחוני שנוצר אי-אפשר לנצח את המלחמה בממשלה שנסמכת על רע"מ.

שלמה קרעי: והמפלגה שלו הוציאה הודעה שקרית שאמרה כך: בנט מוריד את ממשלת השינוי מהפרק ואומר: נוכח מצב החירום בערים המעורבות, ממשלת שינוי בהרכב המתוכנן לא תוכל להתמודד.

שלמה קרעי: דרוש כוח, הכנסת צבא ומעצרים, דברים שאי-אפשר לעשות כשנשענים על מנסור עבאס.

שלמה קרעי: אז אם זה מה שאומר הנוכל שהקים איתם ממשלה, מה אנחנו נענה אחריו?

שלמה קרעי: אז הינה, באדיבותו של אטינגר ואחרים מהרשתות החברתיות, אני אתן לכם כמה ציטוטים, להזכיר לדובון אכפת לי מה הוא אמר רק לא מזמן.

שלמה קרעי: בדצמבר 2020 מנסור עבאס אומר ככה: המציאות בישראל היא שכרגע האפשרות לאחוז בנשק ולצאת למלחמת ג'יהאד אינה אפשרית, ולכן אנו עוסקים בג'יהאד אזרחי.

שלמה קרעי: זה נושא לאומי שעומד בבסיס המאבק שלנו על מולדתנו.

שלמה קרעי: שומע, אדוני היושב-ראש?

שלמה קרעי: רק כרגע האפשרות לאחוז בנשק ולצאת למלחמת ג'יהאד, כרגע לא מסתדר לו.

שלמה קרעי: בינתיים הוא ראש הממשלה בפועל.

שלמה קרעי: מתק שפתיים, מה שהיה לפני שנה וחצי נשאר אותו דבר.

שלמה קרעי: מתק השפתיים הוא האמצעי של האחים המוסלמים לקראת השגת המטרה שלהם, שהיא חיסול ישראל.

שלמה קרעי: או אבראהים צרצור, ח"כ לשעבר ברע"מ וחבר מועצת השורא, אומר על חוק הלאום: מלמד אותנו על שורש הבעיה של הערבים בישראל, לא שוויון ושלום וזכויות אזרחיות, אלא בניית הבית הלאומי על חשבון העם הפלסטיני.

שלמה קרעי: זו המטרה שלהם.

שלמה קרעי: המטרה שלהם לקום ביום מן הימים, ובינתיים לתחזק ולהעביר דרך צינורות נסתרים כספים לתנועת האחות שלהם, אבל ביום מן הימים להתאסף ולקום כאיש אחד, ולהשמיד, חלילה, את מדינת ישראל.

שלמה קרעי: ראינו את זה בערים המעורבות במבצע שומר החומות, והדברים ידועים וברורים.

שלמה קרעי: אבל הימין, לכאורה, שבעבר הצהיר הצהרות שקריות, הפך להיות פחות מעלה תאנה בממשלה הזו; הפך להיות זה שמכשיר את השרץ, הפך להיות זה שמכשיר ממשלה – שאף ממשלת שמאל לא העזה לעשות כאן במדינת ישראל.

שלמה קרעי: הם והחברים שלהם ייזכרו כאן לדיראון עולם.

שלמה קרעי: עוד ציטוט.

שלמה קרעי: מנסור עבאס, ב-2016, אומר: הפילוג בין הפתח לחמאס ברשות הפלסטינית גרם לכישלון הפרויקט הפלסטיני, שמטרתו שחרור העם הפלסטיני מהכיבוש הישראלי והקמת מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים והזכות להגדרה עצמית.

שלמה קרעי: הפלסטינים צריכים ללמוד מהטורקים להתאחד.

שלמה קרעי: תפקידם של ערביי ישראל ללחוץ על החמאס והפת"ח להתאחד.

שלמה קרעי: כך מנסור עבאס קורא לאויבי ישראל לאחד כוחות במאבק נגד מדינת ישראל, ויושב פה ואומר: אני תומך טרור?

שלמה קרעי: אני מגנה.

שלמה קרעי: אני מספר סיפורים.

שלמה קרעי: הוא הבין שהדרך שלו להגיע למטרה הזאת היא דרך חיסול שקט.

שלמה קרעי: הוא קורא לזה "ג'יהאד אזרחי" של מדינת ישראל.

שלמה קרעי: הוא יתחיל עם ג'יהאד אזרחי, יקבל את המקסימום שהממשלה המסוכנת הזאת תיתן לו, ואז הוא ימשיך בתהליך שהוא רוצה להמשיך בו.

שלמה קרעי: ב-2018, מנסור עבאס על תקיפת צה"ל בעזה, בתגובה לירי הטילים: ישראל האחראית המלאה, והאשמה במצור.

שלמה קרעי: על הפלסטינים להתאחד יחד עם החמאס והפת"ח ולנהל מאבק משותף לסיום הכיבוש.

שלמה קרעי: רק לפני שלוש שנים אותו מנסור עבאס שוב קורא – עכשיו הוא כבר לא קורא רק לחמאס ולפת"ח להתאחד, אלא הוא קורא לאזרחים הערבים תושבי ישראל, שהוא קורא להם "הפלסטינים", להתאחד כגיס חמישי עם הפת"ח והחמאס ולצאת לחסל את מדינת ישראל.

שלמה קרעי: הדבר הזה פשוט לא ייאמן – איך אדם כזה הצליח להגיע ללב הקונסנזוס, ולשבת כאן, בדוכן הזה, ולנהל את הממשלה הזאת?

שלמה קרעי: מה זה לנהל אותה?

שלמה קרעי: הם תפוסים אצלו בגרון.

שלמה קרעי: אין מילה שהוא אומר, שבנט ולפיד לא עומדים דום.

שלמה קרעי: ב-2019, בצעדת השיבה, מנסור עבאס אומר ככה: היא מעידה על ההתעקשות על זכות הפליטים והעקורים לשוב למולדתם.

שלמה קרעי: שוב, מדינת ישראל – הוא קורא לה "מולדתו של העם הפלסטיני".

שלמה קרעי: הוא קורא לערבים לקום ולהתאחד עם הפת"ח והחמאס ולחסל את מדינת ישראל.

שלמה קרעי: נחזור על זה, על כל ציטוט.

שלמה קרעי: זה מה שמנסור עבאס אומר – זה לא מישהו שולי, מישהו מס' 15, מס' 18, לא.

שלמה קרעי: מנסור עבאס, יושב-ראש רע"מ, זה שמקבל כבוד מלכים בממשלה הרעה הזאת, אומר אמירות מאוד חמורות.

שלמה קרעי: איש כזה צריך לשבת מאחורי סורג ובריח, או למצער להיות מגורש מהמדינה, ובטח לא לנהל כאן את ממשלת ישראל.

שלמה קרעי: לאחר סבב נוסף בעזה, ב-2019, מפרסם מנסור עבאס הצהרה משותפת עם רע"ם ובל"ד.

שלמה קרעי: בל"ד, הקיצוניים ביותר ברשימה המשותפת, מפרסמים הצהרה משותפת עם מנסור עבאס: קריאה לאחדות פלסטינית להמשך המאבק בכיבוש; גינוי לתוקפנות נגד עזה הנצורה.

שלמה קרעי: מנסור עבאס.

שלמה קרעי: ובפוסט מ-2019 הוא אומר ככה – אני מפרש קצת את המשנה שלהם, כדי שנבין מה עומד מאחורי זה – לתנועה האסלאמית שלוש מטרות: חברה, אזרחות ומדינה.

שלמה קרעי: מחויבים להקמת מדינה פלסטינית עצמאית בגדה המערבית.

שלמה קרעי: תפקיד התנועה האסלאמית תמיכה במאבק הפלסטיני מאז האינתיפאדה הראשונה, הגנה על ירושלים ומאמצי האחדות בין הפת"ח לחמאס.

שלמה קרעי: חמאד אבו דעאבס, מנהיג הפלג הדרומי, בריאיון לבילאל דאהר ב-2012, אומר ככה: לתנועת האחים המוסלמים שתי מטרות מרכזיות: חיזוק המיעוט הפלסטיני בפלסטין-פנים – אתה יודע מה זה פלסטין-פנים?

שלמה קרעי: מדינת ישראל – ושמירה על זהותו וערכיו ושמירה על הקשר עם פלסטין.

שלמה קרעי: המטרה: אחדות של כל המוסלמים בעולם במדינה מוסלמית אחת, מג'קרטה, אינדונזיה ועד טנג'יר, ועד מרוקו.

שלמה קרעי: הכול רוצים להפוך למדינה מוסלמית אחת, ולחסל בדרך את מדינת ישראל שמפריעה להם באמצע.

שלמה קרעי: מנסור עבאס מתייצב בפתח הדיון של ראאד סלאח, מנהיג הפלג הצפוני, ב-2020, ואומר ככה: ההחלטה נגד השיח' ראאד סלאח, שם רשעים ירקב – את זה אני אומר; הוא טרוריסט, טרוריסט מובהק – מכוונת נגד חופש הביטוי.

שלמה קרעי: אנו מחזקים את הכוח והנוכחות בהגנה על זכויותינו הלאומיות והדת בירושלים ובמסגד אל-אקצא.

שלמה קרעי: בריאיון לאל-ג'זירה ב-2019 אומר מנסור: נתניהו משתמש בדם משפחות בעזה כדי להשיג רווח פוליטי.

שלמה קרעי: אליבא דמנסור, לתת לחמאס להמשיך לתקוף את יישובי הדרום, להמשיך לירות טילים, ולא לעשות שום דבר.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: כי אם אנחנו נפגע באצבע קטנה שלהם – זה שימוש פוליטי בדם שלהם.

שלמה קרעי: ב-2017 אומר מנסור: אין לגיטימציה לצבא הכיבוש, במיוחד בהר הבית – אין לגיטימציה.

שלמה קרעי: מנסור עבאס, ראש הממשלה בפועל, אומר שאין לגיטימציה לצה"ל.

שלמה קרעי: מבחינתנו, זה צבא לא לגיטימי.

שלמה קרעי: הכיבוש יישא באחריות לדם שנשפך.

שלמה קרעי: ביולי 2019, גם כן מנסור עבאס: המאבק שלנו בכיבוש ובמצור על עזה להגדרה עצמית לעם הפלסטיני והקמת מדינה פלסטינית שירושלים בירתה והחזרת הפליטים.

שלמה קרעי: שנה לפני כן הוא מפרסם את הודעת התנועה האסלאמית, בקשר לצעדות השיבה בעזה – ההודעה שתוקפת את מדינת ישראל ומשבחת את אומץ הלב של עמנו בעזה, וקוראת לתמוך בהתנגדות העממית הלגיטימית של צעדות השיבה.

שלמה קרעי: מנסור עבאס תומך בכל זה.

שלמה קרעי: כבר הבנו, מנסור עבאס רוצה לחסל את מדינת ישראל.

שלמה קרעי: כרגע זה לא הזמן המתאים לו כל כך.

שלמה קרעי: קודם כול, הוא ישיג את מה שהוא יכול להשיג בג'יהאד אזרחי, ואחר כך נמשיך.

שלמה קרעי: הוא גם אומר: אין ספק שההתנגדות – זה החמאס – בעזה הובילה לפירוק הממשלה הקיצונית בישראל.

שלמה קרעי: כיום יש הזדמנות להוביל לסיום הכיבוש והקמת מדינה פלסטינית בירושלים, כשהממשלה התפזרה ב-2018.

שלמה קרעי: מנסור עבאס אומר בצורה מאוד מפורשת את מה ששמענו:

שלמה קרעי: החמאס רוצה את בנט, ועם ישראל רוצה את נתניהו.

שלמה קרעי: אז קמה כאן ממשלה עם כמה גנבים קטנים ימניים, שנתנו לחמאס את מה שהוא ביקש – הפילו, פירקו, את הממשלה הקיצונית בישראל מבחינת החמאס, ונתנו להם מתנה.

שלמה קרעי: מרץ 2020: מנסור עבאס מפרסם את הצהרת התנועה האסלאמית לרגל יום האדמה.

שלמה קרעי: יום האדמה, תחנה היסטורית ופטריוטית, תהילה לשאהידים שנאבקו במדיניות ההחרמה.

שלמה קרעי: ממשלת נתניהו גזענית.

שלמה קרעי: עסקת המאה נותנת לגיטימציה לכיבוש ולהתנחלויות.

שלמה קרעי: ב-2016, בפוסט שתוקף את השתתפות החיזבאללה בלחימה בסוריה לצידו של אסד הוא אומר כך: עם הערכים האלה לא נוכל להיאבק בציונות ובכיבוש.

שלמה קרעי: הוא מאשים את אסד והחיזבאללה בכך שהם מסייעים לציונות.

שלמה קרעי: מנסור עבאס – יש לו קו מאוד מאוד ברור.

שלמה קרעי: הוא רוצה שכל הערבים מסביבנו, שכולם יתאחדו יחד עם פלסטין-פנים כדי להשמיד את מדינת ישראל.

שלמה קרעי: במאי 2017, מנסור עבאס בפוסט תמיכה בשביתת האסירים של רבי המרצחים בהנהגת מרואן ברגותי.

שלמה קרעי: באוקטובר 2016, מנסור עבאס תוקף את אחמד טיבי, שלדעתו הוא עדין מדי, מגמגם, בנוגע לשאלה אם היה מקדש בהר הבית.

שלמה קרעי: הוא אומר לאחמד טיבי: לא היה שום דבר לפני מסגד אל אקצא.

שלמה קרעי: מסגד אל אקצא הוא מולדת כבושה.

שלמה קרעי: אין שום מקום לגמגום.

שלמה קרעי: בנובמבר 2019, מנסור עבאס, בהצהרת התנועה האסלאמית, מגנה את הכרת ארצות הברית בהתנחלויות: העם הפלסטיני יתנגד לכיבוש ולאפרטהייד ויגשים את חלומו להגדרה עצמית ועצמאות בשתי מדינות או במדינה אחת, תלוי מה יבוא קודם.

שלמה קרעי: בינתיים נראה שנותנים לו מדינה אחת קודם, והמדינה השנייה גם כן מונחת על הכף.

שלמה קרעי: האג'נדה של הממשלה הזאת זה דבר שלא היה אף פעם.

שלמה קרעי: היה פעם ויכוח, הוויכוח ההיסטורי האם שתי מדינות לשני עמים, או כמו שהימין רוצה, לשמור על מדינת ישראל, על רוב יהודי במדינת ישראל בכל העבר המערבי של הירדן.

שלמה קרעי: אבל היום השמאל כבר רוצה לתת שני דברים: הוא רוצה לתת גם שתי מדינות, גם מדינה פלסטינית, וגם במדינה היהודית הקטנה שתישאר, הוא רוצה להשליט את מנסור עבאס ואת האחים המוסלמים, ולהפוך גם את המדינה שלנו למדינה פלסטינית או למדינת כל אזרחיה.

שלמה קרעי: ועוד ועוד – באמת לא חסרים ציטוטים של האחים המוסלמים, של מנסור עבאס.

שלמה קרעי: וזה רק שלו, ויש לנו את כל החבורה שמקיפה אותו.

שלמה קרעי: והתרכזתי ממש רק בשנים האחרונות.

שלמה קרעי: מה אגיד לכם, אדוני היושב-ראש?

שלמה קרעי: ממש דובוני אכפת לי.

שלמה קרעי: ממש לא אכפת להם משום דבר, מלבד טובתם של אזרחי ישראל.

שלמה קרעי: הממשלה הזאת מחבקת אותם, מלטפת אותם, מנשקת אותם.

שלמה קרעי: הינה, סוף-סוף קמה תנועה שרוצה בטובתם של אזרחי ישראל, כשהם סותמים את אוזניהם ועוצמים את עיניהם מלראות דברים מאוד מאוד מפורשים.

שלמה קרעי: כל המטרה של האחים המוסלמים, כל המטרה של מנסור עבאס, היא להתחיל עכשיו בג'יהאד אזרחי, כי כרגע לא מסתדר לו ג'יהאד צבאי, אבל גם זה יגיע, לפי מנסור עבאס.

שלמה קרעי: מחבלים, זה מה שהם, תומכי טרור, מחריבי המדינה היהודית.

שלמה קרעי: אתה יודע מה, השר הנדל?

שלמה קרעי: אליהם אין לי טענה.

שלמה קרעי: הם רוצים – כמו שקראתי, בריש גלי – לחסל את מדינת ישראל.

שלמה קרעי: ורק בתקופה האחרונה, כשהם הבינו שיש להם ממשלה של פתאים, הם מתכסים בעור של כבש.

שלמה קרעי: אבל בנט ושקד, אורבך וכלפון, סילמן ואלקין, הנדל והאוזר – הצמד הימני הגאה, שחסם בגופו ממשלה עם הרשימה המשותפת, עכשיו יושב ונותן לתנועת האחות של החמאס לנהל אותם?

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חתמנו בשבת האחרונה את פרשת השבוע: "אלה הם בני ישמעאל ואלה שמֹתם בחצריהם ובטירֹתם" וכו' וכו', "וישכנו מחוִילה עד שור אשר על פני מצרים בֹּאכה אשורה".

שלמה קרעי: "באכה אשורה" – מי זה "אשורה"?

יעקב מרגי: מועצת השורא.

שלמה קרעי: מועצת השורא מנהיגה את בני ישמעאל ושולטת בהנהגת מדינת ישראל שלטון ללא עוררין.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אפשר לומר שלא היו ימים טובים יותר למועצת השורא כימי בנט, שקד ואלקין.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, המאבק הזה הוא לא רק מאבק לאומי, יש כאן מאבק כולל, יש כאן מאבק על החוסן הלאומי מצד אחד, ועל הזהות היהודית מהצד השני.

שלמה קרעי: החוסן הלאומי שלנו כרוך בזהות היהודית.

שלמה קרעי: בלי הזהות היהודית, בלי התנ"ך, בלי הטאבו שנותן לנו את ארץ ישראל לפי ההחלטה האלוקית, אין לנו כלום, גם לא חוסן לאומי.

יעקב מרגי: הפורום החילוני מסכים איתך?

שלמה קרעי: הפורום החילוני בלי התנ"ך היה יושב באוגנדה, לא היה יושב פה.

שלמה קרעי: אולי אחרי שניים-שלושה דורות לא היה נשאר ממנו כלום.

יעקב מרגי: יש לו רפיסות לאומית, אם כך.

שלמה קרעי: רפיסות לאומית.

שלמה קרעי: הם כרוכים האחד בשני.

שלמה קרעי: קראנו, וזה בדיוק הזמן – זה כל כך סמלי שדווקא בשבתות האלו, כשאנחנו קוראים בתורה על הקדוש ברוך הוא, שנתן לאברהם את הארץ הזאת, וכל ההבטחה האלוקית, וכל המורשת שלנו, ההיסטוריה שממנה אנחנו שואבים את כוחנו ויושבים כאן בארץ הזאת, והיא זאת שקיבצה אותנו לכאן מארבע כנפות הארץ אחרי אלפיים שנות גלות – דווקא בתקופה הזאת אנחנו רואים את הסתר הפנים.

שלמה קרעי: ממש "משיב חכמים אחור ודעתם יסכל".

שלמה קרעי: ממשלה שטומנת את ראשה בחול ונותנת לדבר הזה לקרות.

שלמה קרעי: קראנו בשבת האחרונה, בפרשת השבוע: "ואברהם זקן בא בימים וה' ברך את אברהם בכֹּל".

שלמה קרעי: אמר רבי אחא: "יש לך אדם שהוא בזקנה ואינו בימים" – איך זה יכול להיות?

שלמה קרעי: תכף נבין – ויש לך אדם שהוא "בימים ואינו בזקנה".

שלמה קרעי: אבל אברהם זקן בא בימים.

שלמה קרעי: כך אומר המדרש בבראשית רבה.

שלמה קרעי: כדי להבין את זה נספר סיפור: מעשה באדם אחד שהגיע לעיר רחוקה ובדרכו עבר בבית הקברות של אותה העיר.

שלמה קרעי: והינה ראה דבר מוזר: על מצבה אחת חרוט כי אותו אדם חי עשר שנים, על מצבת קברו של אדם אחר מוזכר כי חי 15 שנה, על אחר – 20 שנה, וכך בכל בית העלמין, כאשר המופלג שבהם חי 40 שנה בלבד.

שלמה קרעי: נכנס אותו אורח לעיר, הוא רואה שם אנשים מבוגרים.

שלמה קרעי: הוא אומר: איך יכול להיות?

שלמה קרעי: הוא אומר להם: תגידו, האם קללה רובצת על עירכם שהיא אוכלת יושביה?

שלמה קרעי: אני רואה שאתם כאן אנשים מבוגרים, אבל בית העלמין מלא באנשים צעירים.

שלמה קרעי: אמרו לו: לא ולא.

שלמה קרעי: בעירנו, אנו מציינים רק את החיים האמיתיים של האדם.

שלמה קרעי: חיי האדם האמיתיים הם אלו שהקדיש לתורה ולמעשים טובים, ועליהם ראוי לספר לדורות הבאים.

שלמה קרעי: כך מביא את הסיפור בעטרת אליהו.

שלמה קרעי: אז אברהם זקן בא בימים, גם זקן וגם מילא את ימיו, שלא עבר עליו יום אחד בבטלה.

שלמה קרעי: אנו מסכמים השבת את מורשתם המופלאה של אברהם אבינו ושרה אמנו, שחייהם היו חיי אמונה, זקנים ובאים בימים, מלאים בתוכן רוחני.

שלמה קרעי: לא לחינם – אדוני היושב-ראש, אני לא יודע איך זה אצלכם, המרוקאים, אבל בקהילות ג'רבה, בשבת חתן, מוציאים לחתן ספר תורה מיוחד שבו הוא עולה לתורה בפרשת "ואברהם זקן בא בימים".

שלמה קרעי: הוא קורא, הוא עולה עלייה בספר המיוחד הזה שלו, ולא משנה מה פרשת השבוע, הוא קורא בפרשת "חיי שרה".

שלמה קרעי: מברכים אותו שיחד עם האישה הבאה אל ביתו, יחיו חיים מלאים בתוכן רוחני, זקנים ובאים בימים.

יעקב מרגי: אתם מוציאים ספר מיוחד לחתן.

שלמה קרעי: מוציאים ספר מיוחד.

יעקב מרגי: אנחנו קוראים את זה מתוך הסידור עם התרגום.

שלמה קרעי: זאת העלייה.

שלמה קרעי: הוא עולה, קורא שבעה פסוקים מתוך הספר הזה עם תרגום ועם פיוטים.

יעקב מרגי: אין מה לעשות, מנהגי ג'רבה, יסודותיהם בערי קודש, בוודאי מנהגים טובים וחשובים.

שלמה קרעי: אברהם ושרה הביאו בשורה גדולה לכל העולם, אהבו וכיבדו את כולם, ויחד עם זאת עמדו על האמת, ונלחמו עליה מול עובדי אלילים ומול בעלי דעות משובשות.

שלמה קרעי: אברהם מעבר אחד של הנהר וכל העולם כולו מהעבר השני – הפרקליטות, הבג"ץ, התקשורת – כולם היו נגדו.

שלמה קרעי: הוא היה היחיד בעבר שלו.

שלמה קרעי: והוא ניצח את כולם ומורשתו נשארה לדורות עולם.

שלמה קרעי: כולם נעלמו מהמפה של ההיסטוריה.

שלמה קרעי: אין לך היום עם כמו עם ישראל, שמחזיק במורשת שלו אלפי שנים, כאשר מי שייסד את המורשת הזאת, מי שעליו אנחנו נסמכים, זה אברהם אבינו, שהוא התחיל את כל זה.

שלמה קרעי: הברכה הגדולה ביותר שלה זכו אברהם ושרה היא דור ההמשך: "כי ביצחק יקרֵא לך זרע.

שלמה קרעי: " ביצחק, ולא בישמעאל.

שלמה קרעי: לא דור המשך של "והוא יהיה פרא אדם", אלא דור המשך יצוק בסלע מורשתו, דורי-דורות של יסודות חזקים ואיתנים ושל חיבור יום-יומי, בעיקשות ובהתמדה, לייעודם, לארץ ישראל ולבורא עולם.

שלמה קרעי: לא תמיד קל בחיים, לא הכול הולך חלק.

שלמה קרעי: יש גם כישלונות.

שלמה קרעי: אברהם התנסה בניסיונות רבים עד שנקרא "אברהם אֹהֲבִי ".

שלמה קרעי: ראינו אפילו במקום אחד שלפי הרמב"ן שהוא לא עמד בניסיון.

שלמה קרעי: היה רעב בארץ, הוא הלך למצרים.

שלמה קרעי: הרמב"ן אומר שהוא חטא חטא חמור שלא סמך על הקדוש ברוך הוא ברעב, גם בעניין הזה וגם בעניין שהוא אמר - - -

יעקב מרגי: גם עם הברית, עם אבימלך.

שלמה קרעי: בעניין שהוא אמר לשרה: "אמרי נא אחותי את" - - -

יעקב מרגי: וגם "אם תּשְׁקֹ֣ר לי ולניני ולנכדי".

שלמה קרעי: הרמב"ן אומר שעל שני הדברים האלו קיבלנו 400 שנה במצרים.

שלמה קרעי: על זה היה העונש.

שלמה קרעי: אבל הוא עמד בהרבה ניסיונות עד שהקדוש ברוך הוא קרא לו "אברהם אוהבי".

שלמה קרעי: יש מי שלומד מהניסיון ומשתפר, יש מי שנותן לעצמו תירוצים מתירוצים שונים ונותן לעצמו הנחות ויש גרועים יותר שיהפכו את חולשותיהם ואת יצרם הרע לייעודם עלי אדמות.

שלמה קרעי: בדומה למה שאמרו בגמרא: "אמר רב יהודה אמר רב יודעין היו ישראל בעבודת כוכבים שאין בה ממש ולא עבדו עבודת כוכבים אלא להתיר להם עריות".

שלמה קרעי: הממשלה הזאת – בנט הפך את הממשלה הרעה, המסוכנת שלו, לדגל.

שלמה קרעי: הוא אומר: עכשיו אני רואה כמה שזאת ממשלה טובה.

שלמה קרעי: הוא מכשיר לעצמו – הוא מנקה לעצמו את המצפון.

שלמה קרעי: הכול בשביל השררה.

שלמה קרעי: לא עבדה ממשלת בנט את האחים המוסלמים אלא כדי לתת להם כיסא.

שלמה קרעי: יש כאן מאבק משולב של זרמים עיליים וזרמים תת-קרקעיים בתוך הממשלה הזאת, המנסים לפגוע בחוסן הלאומי ובזהות היהודית שלנו.

שלמה קרעי: הם מחרפים ומגדפים מערכות אלוהים חיים במטרה לנתק את החיבור השורשי של העם היהודי למורשתו, ושמים על ראש עיצבונם את בני השפחה ואת המדינה הפלסטינית, במקום את עמם ואת מולדתם.

שלמה קרעי: דרכנו אינה דרכם.

שלמה קרעי: דרכנו אינה דרככם, השר הנדל.

שלמה קרעי: בסודם אל תבוא נפשנו.

שלמה קרעי: בקהלם אל יחד כבודנו.

שלמה קרעי: הממשלה האנטי-ציונית והאנטי-יהודית שהושגה במרמה, בנוכלות, מתוך תערובת של תאוות שלטון וכיבודי שררה, של שנאת יהדות ורמיסת החרדים לדבר השם, ותוך חבירה לגרועים שבאויבינו, תהיה קצרת ימים; לא רק קצרת ימים, לא רק זקנה ולא באה בימים – לא רק ברעיון, גם בפועל.

שלמה קרעי: גם ימיה יהיו ריקים מכל תוכן אמיתי ומלאים בהפקרות וריקנות, וגם בפועל היא תהיה קצרת ימים.

שלמה קרעי: הרי למה הם היו צריכים בכלל לרמות?

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: למה הקימו ממשלה בנוכלות?

שלמה קרעי: הרי אם הם לא היו מקימים בנוכלות, היינו שותקים, היינו מרכינים ראש.

שלמה קרעי: למה הם היו צריכים לרמות?

שלמה קרעי: למה הם היו חייבים לשים שונאי ישראל בתוך הממשלה, בתוך הקואליציה?

שלמה קרעי: הרי אין מי שחולק על כך שהאחים המוסלמים הם שונאי ישראל – גם בתוך הממשלה יודעים את זה.

שלמה קרעי: למה הם עשו את זה?

שלמה קרעי: כי עם ישראל רוצה ימין, עם ישראל רוצה יהדות; אנשים בחרו ימינה וקיבלו שמאלה; ביקשו יהדות וקיבלו רפורמים; הצביעו לממשלת ישראל וקיבלו ממשלת ישמעאל.

שלמה קרעי: לממשלה הרעה הזאת אנחנו אומרים: לא קיבלתם ייפוי כוח מעם ישראל להרוס ולקעקע את המדינה היהודית.

שלמה קרעי: בשיבת ציון עלינו לכאן מארבע כנפות הארץ למדינה יהודית, ולא למדינת כל אזרחיה וכל מחבליה בהנהגת מנסור עבאס ואחמד טיבי.

שלמה קרעי: כן, גם אחמד טיבי – הוא רשת הביטחון שלכם.

שלמה קרעי: אין לכם מנדט למכור את כל הנכסים הלאומיים תמורת נזיד השלטון.

שלמה קרעי: גם אם ערוצי התעמולה מוחאים לכם כפיים וכנופיית שלטון החוק מטפלת בעבורכם בבעלי הדעות ה"לא נכונות", לנו אין חלק ונחלה איתכם.

שלמה קרעי: המאבק שלנו הוא מאבק משותף על החוסן הלאומי ועל הזהות היהודית.

שלמה קרעי: החוסן הלאומי נחלש עד כדי כך – כמו שאמרתי קודם – שאין בנט נוקף אצבעו מלמטה אלא אם כן מועצת השורא מכריזה על כך מלמעלה; עד כדי כך שאת המשא ומתן הקואליציוני הוא היה צריך לקיים במשרדים של האחים המוסלמים ולשלוח לשם את כל הפקידות הבכירה במשרד האוצר.

שלמה קרעי: חרפה.

שלמה קרעי: חרפה של ממשלה למדינת ישראל.

שלמה קרעי: גם בזהות היהודית; אם בזמן מלחמת ששת הימים ממשלת השמאל, מפלגת העבודה, אדוני היושב-ראש – מה עשו במלחמת ששת הימים?

שלמה קרעי: נלחמו כדי לשחרר את הכותל מערבים.

שלמה קרעי: היום, מה אומרת יושבת-ראש העבודה מיכאלי מהשמאל הפרוגרסיבי?

שלמה קרעי: היא אומרת שצריך עכשיו מלחמה חדשה – לשחרר את הכותל מהיהודים.

שלמה קרעי: אם זה היה תלוי בה, היא הייתה מחזירה את השעון לאחור, למלחמת ששת הימים, ואומרת: אל תשחררו את הכותל – תשאירו בידיים שלהם.

שלמה קרעי: יושב-ראש ועדת הכשרות – האנטי-כשרות – בחסות השר כהנא, רוצה להיכנס באימ-אימא של הרבנות הראשית.

שלמה קרעי: אימ-אמא של הרבנות הראשית.

שלמה קרעי: בא אורבך ורוצה לקבוע יום זיכרון לזכרו של הרב קוק, זכר צדיק לברכה.

שלמה קרעי: הרב קוק, שייסד את הרבנות הראשית – אתם באים ורומסים את המורשת שלו, באים ובועטים, הופכים; ממש אין מילים לתאר את הרמיסה, את ההפקרות ואת הביזוי שאתם עושים למורשתו של הרב קוק.

שלמה קרעי: ואתם רוצים לקבוע יום זיכרון למורשתו?

שלמה קרעי: יום זיכרון לרב?

שלמה קרעי: תקבעו את זה ביום הזה, בערב ראש חודש כסלו – ביום שבו רשת הרב קוק נרמסה עד דק תחת רגליכם.

שלמה קרעי: זה יהיה יום הזיכרון שלכם לרב קוק.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, זה פשוט לא ייאמן.

שלמה קרעי: השיגעון שהכרנו מהקרן החדשה לישראל – הקרן החדשה נגד ישראל – שחתרה למדינת - -

יעקב מרגי: כל אזרחיה.

שלמה קרעי: - - כל אזרחיה, כל משוגעיה וכל מחבליה – השיגעון הזה מתנוסס עכשיו בביזיון על ראשה של הממשלה הזאת, שגנבה את הממשלה בנוכלות.

שלמה קרעי: אם פעם זאת הייתה קרן שהייתה צריכה להיאבק פה על האג'נדה המסוכנת שלה – היום האג'נדה הזאת מקבלת במה.

שלמה קרעי: היא מקבלת במה בממשלה, בקואליציה; מהדהדים את המסרים שלהם.

שלמה קרעי: זה כבר הופך להיות חלק מהבית הזה, ונכנס לאט-לאט לספרי החוקים.

שלמה קרעי: והכול בכסות של אחדות, של ריפוי, של כיפה על הראש, תמונות יחסי ציבור עם תפילין, ציטוטי פסוקים תוך נשיאת שם שמיים לשווא.

שלמה קרעי: הם יודעים שדרכם מקולקלת.

שלמה קרעי: הם אומרים בחדרי חדרים שזאת ממשלה שעושה פיגועים למדינת ישראל.

שלמה קרעי: אומרים – שמענו בקולנו.

שלמה קרעי: קיבלתי הודעה שהיועצת המשפטית קבעה שאם ב-06:00 לא יגיעו מהקואליציה תהיה הפסקה עד 10:00.

שלמה קרעי: בסדר גמור.

שלמה קרעי: למצער.

שלמה קרעי: אנחנו לפעמים משיגים הישגים – גם תמיכה בדברים כאלה.

שלמה קרעי: הם יודעים שזאת ממשלה שעושה פיגועים למדינת ישראל, אבל הם לא מסוגלים אחרת.

שלמה קרעי: הם צריכים לטהר את השרץ כדי למלא את תאוות השררה.

שלמה קרעי: אבל אנחנו, צאצאיהם של אברהם ושרה, נמשיך להילחם בראש יהודי מורם על נצח ישראל.

שלמה קרעי: גם אם נעמוד מעבר אחד של הנהר וכל העולם כולו, כולל מערכת המשפט והתקשורת המגויסת, יעמוד מהצד השני, אנחנו לא נרכין ראש.

שלמה קרעי: אנחנו דור ההמשך – דור יצוק בסלע מורשתו; חוליה נוספת בשרשרת הדורות של יסודות חזקים ואיתנים ושל חיבור יום-יומי לארץ ישראל ולבורא עולם.

שלמה קרעי: נמשך להיאבק כפי שעשינו גם השבוע בוועדות הכנסת, במליאה, בכיכרות.

שלמה קרעי: היום הייתי בהפגנה בכיכר הבימה.

שלמה קרעי: אלפים מעם ישראל – העם המיוחד, הפשוט, זה שאוהב את עמו ומולדתו, זה שלא מסתנוור מאור הזרקורים באולפנים; זה שיודע בפשטות שיושבים כאן כאלו שרוצים לחסל את מדינת ישראל בתוך הממשלה – זאת ממשלה רעה, זאת ממשלה שצריכה ללכת הביתה.

שלמה קרעי: הלילה עם ישראל השמיע את קולו.

שלמה קרעי: נמשיך לעשות את זה גם בכיכרות, ובכל הכלים העומדים לרשותנו, למרות שמיום ליום הכלים האלה מצטמצמים לנו, לפחות בפרלמנט.

שלמה קרעי: המושג מניעה משפטית יצא לחל"ת, עד שהממשלה תיפול, ואז אתה תראה כמה מניעות משפטיות יהיו לנו.

יעקב מרגי: חוק מימון מפלגות לפני שש"ס קמה היה איזה כרך דק, 5-4 עמודים.

יעקב מרגי: כשש"ס קמה זה ערער להם את כל היציבות, נהיה ספר עב כרס.

שלמה קרעי: שלא תחלקו קמע של הרב כדורי, חס ושלום, שאנשים לא יצביעו ש"ס.

יעקב מרגי: כל התקדימים.

שלמה קרעי: אבל אדוני היושב-ראש, לנו יש משהו שאין להם: לנו יש את האמת, יש לנו את עם ישראל, יש לנו את העם היהודי האוהב, התמים, שדבק באמת, כי אנחנו ממשיכי דרכם של אבותינו ואימותינו הקדושים, השומרים על תורת ישראל, ארץ ישראל ועם ישראל.

שלמה קרעי: והאמת, בעזרת השם, תתגלה בקרוב.

שלמה קרעי: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, כשהם נכנסו לממשלה, אמרו החבר'ה מימינה וכאלה גם מתקווה חדשה: אנחנו לפחות נדאג שהממשלה לא תהיה רעה מדי, אנחנו לפחות נעצור אותם מדברים מסוכנים, שיפגעו ביהדות, שיפגעו בעם ישראל.

שלמה קרעי: אז איפה?

שלמה קרעי: הינה, עכשיו מגיעים לכאן תקציב וחוק הסדרים שתכף נדבר עליהם, גזרות קשות כנגד האימהות, נשות האברכים, הליבה של עם ישראל, לומדי התורה, נשות האברכים החרדים ובציונות הדתית.

שלמה קרעי: פוגעים להן במטה לחמן.

שלמה קרעי: הנשים לא יוכלו לצאת לעבודה, פוגעים בהן פגיעה קשה.

שלמה קרעי: ממשלה של נשים.

שלמה קרעי: ממשלה של נשים שפגעה הכי קשה, מאז ומעולם, בנשים בעם ישראל.

שלמה קרעי: אף אחד מהם לא עצר את זה.

שלמה קרעי: אף מהם לא קם ואמר: לא יעבור כאן תקציב אם תהיה פגיעה באברכים, אם תהיה פגיעה בנשות האברכים שרוצות לצאת לעבוד.

שלמה קרעי: איך אתם מסוגלים להסתכל לעם ישראל בעיניים?

שלמה קרעי: לאותם ילדים קטנים, השר הנדל, שלא תהיה להם את ארוחת הצוהריים, שלא יהיו להם לחם וחלב, שלא לדבר על חוגים?

שלמה קרעי: אתם הורסים אותם, אתם רומסים את התורה ופוגעים בילדים הקטנים.

שלמה קרעי: כי מה אתם חושבים, שנשכח את מה שכתוב, שאותם אברכים ימחקו ממסכת אבות את המשנה: "פת במלח תאכל ומים במשורה תשתה ועל הארץ תישן", כי לא תיתנו להם סבסוד למעונות?

שלמה קרעי: מה אתם חושבים לעצמכם?

יעקב מרגי: ברוך הבא, השר פריג'.

עיסאווי פריג': שלום שלום.

יעקב מרגי: ברוך הבא.

עיסאווי פריג': מה שלומכם?

יעקב מרגי: באת לחלוקה, נשיאה בנטל של השבט מוסר.

יועז הנדל: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

יעקב מרגי: תודה רבה גם לך.

יועז הנדל: חבר הכנסת קרעי, המשך בדרכך הלא-נכונה הזאת.

שלמה קרעי: המשך להיות מורכן ראש, השר הנדל, ולא להשיב על אף טענה.

יועז הנדל: לא, אני אומר לך, אתה רוצה שאני אענה, אני - - - בשבילך - - - אתה מעניין אותך האברכים, אותי מעניין עם ישראל, מדינת ישראל.

יועז הנדל: אתה תתעסק באברכים, אתה, החרד"לים והחרדים, אני אדאג לכולם.

יועז הנדל: - - - ממלכתי - - -

שלמה קרעי: זאת אומרת, שהנשים והילדים הקטנים שלהן לא מעניינים אותך.

שלמה קרעי: אתה מוכן לרמוס אותם.

יועז הנדל: - - -

שלמה קרעי: הילדים הקטנים שלהן, אתה מונע מהם סבסוד למעונות.

שלמה קרעי: איך אין לך בושה?

שלמה קרעי: חצית את כל הקווים האדומים.

יועז הנדל: - - -

שלמה קרעי: אתה עומד ומחייך ואומר את זה: הם לא מעניינים אותי.

יועז הנדל: קרעי, אותי מעניין - - -

שלמה קרעי: אתם שומעים, עם ישראל, איזו ממשלה יש כאן?

יועז הנדל: עם ישראל ישן עכשיו, חמוד.

שלמה קרעי: עם ישראל שומע, תאמין לי.

שלמה קרעי: יש הרבה ששומעים, ותכף גם נראה מה הם אומרים.

יועז הנדל: ב-04:00 עם ישראל ישן.

יועז הנדל: אבל אותי מעניינים כולם – אותך מעניין מגזר.

יועז הנדל: אתה מייצג את החרדים - - -

שלמה קרעי: אני במפלגת השלטון, לא כמוך, במפלגת נישה, אותי מעניינים כולם.

יועז הנדל: - - -

שלמה קרעי: אתם מפלים דווקא את נשות האברכים, דווקא את נשות הציונות הדתית, דווקא את הילדים הקטנים האלו - -

יועז הנדל: מחר אני - - -

שלמה קרעי: - - שלא יוכלו לקבל את אותם שקלים, את אותו סבסוד למעונות.

יועז הנדל: קרעי, אני חייב ללכת - - - מחר, כשיהיה לי יותר זמן - - -

שלמה קרעי: תתבייש לך.

עיסאווי פריג': מה זה קשור?

יועז הנדל: מחר אני - - - באופוזיציה ולא בקואליציה.

יועז הנדל: אבל זה מחר.

יועז הנדל: אני כבר עייף, שיהיה לך לילה טוב.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: מה "מה זה קשור", השר פריג', מה "מה זה קשור"?

עיסאווי פריג': אני באתי להקשיב וללמוד.

שלמה קרעי: בבקשה.

עיסאווי פריג': אני אוהב ללמוד.

שלמה קרעי: אני, ללמד אותך – קטונתי.

שלמה קרעי: אני נער צעיר.

שלמה קרעי: יש לך ניסיון הרבה יותר ממני, אבל כדאי שתקשיב לנזק הזו עושה, לנזק שאתה שותף אליו, לפגיעה בחלשים, לפגיעה באוכלוסיות החלשות, בפריפריה, גם באנשים שלך, בציבור שאתה מייצג.

שלמה קרעי: המניעה של הסבסוד הזה למעונות, זה לא פוגע רק בציונות הדתית ובחרדים, זה פוגע גם בנשים הערביות שהבעלים שלהן לא עובדים.

שלמה קרעי: אתם לא מונעים את זה, אתם נותנים לליברמן להשתולל בלי הבחנה בגלל השנאה התהומית שיש לו כלפי החרדים.

שלמה קרעי: הוא פוגע, משתולל כמו פיל בחנות חרסינה והורס את הכול בדרך, ואתם נותנים לזה יד.

שלמה קרעי: זה לא רק פגיעה כלכלית.

שלמה קרעי: זה לא כלכלי, זו פגיעה מהותית, זה מעמיד את ערך - - -

יעקב מרגי: זו פגיעה בילדים, אי-מתן הזדמנות שווה להתפתחות.

יעקב מרגי: פגיעה באימהות העובדות, פגיעה בבעלים, במשפחה, בכלל המשפחה.

שלמה קרעי: זה מבחינה אזרחית.

שלמה קרעי: אבל הפגיעה הזו היא גם מהותית.

שלמה קרעי: היא מראה שממשלת ישראל שמה את הערך הזה של לימוד התורה, שהחזיק אותנו אלפיים שנה בגלות, למרמס תחת רגליה.

שלמה קרעי: זה מה שזה מראה, בנוסף לפגיעה האזרחית והפגיעה בשוויון.

שלמה קרעי: ולא רק כאן.

שלמה קרעי: רפורמת הכשרות: כמה דיברנו וכמה זעקנו בוועדה.

שלמה קרעי: אמרנו להם: נמשוך את כל אלפי ההסתייגויות שהגשנו – עזוב שבסוף הם ביטלו לנו את ההסתייגויות בתרגילים מלוכלכים ויושב-ראש הכנסת מחק, בניגוד לעמדת הייעוץ המשפטי.

שלמה קרעי: אמרנו להם: נסיר את הכול.

שלמה קרעי: רק, אתם אומרים שהרבנות תקבע סטנדרט?

שלמה קרעי: תכתבו את זה, שהרבנות יכולה לקבוע שתקן כשרות הוא לא מספיק, הוא לא עומד ברף המינימלי, כדי שגלעד קריב לא יוכל למצוא איזה רב מטעם ולהחליט לקבוע תקן כשרות שאפשר לשחוט תרנגולת בסכין פגומה, ולהאכיל את עם ישראל נבלות וטרפות.

שלמה קרעי: עידית סילמן הסכימה.

שלמה קרעי: באה לוועדה, אמרה לי: זאת הבעיה?

שלמה קרעי: אני מסדרת לך את זה.

שלמה קרעי: הלכה.

שלמה קרעי: בא בריצה העוזר של שר הדתות מתן כהנא, ואמר: בשום פנים ואופן לא.

שלמה קרעי: ואיפה אורבך ואיפה סילמן ואיפה כלפון, שאומרים: אנחנו יושבים בממשלה הזו כדי להציל?

שלמה קרעי: מה אתם מצילים?

שלמה קרעי: להציל מזוטו של ים?

שלמה קרעי: אתם לא מצליחים - - -

יעקב מרגי: להציל את עורם.

שלמה קרעי: להציל את עורם.

שלמה קרעי: מותר לי לשתות באמצע?

יעקב מרגי: מותר לך.

עיסאווי פריג': כמה זמן אתה כבר מדבר, קרעי?

שלמה קרעי: לא יודע.

שלמה קרעי: הוא כבר הקפיץ עוד פעם ל-90.

יעקב מרגי: הקפצתי.

יעקב מרגי: אני אומר לך כמה.

עיסאווי פריג': כמה?

שלמה קרעי: אני חושב שקרוב לשעה.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: 90 ועוד 60 זה 150.

יעקב מרגי: הוא מדבר 45 דקות.

עיסאווי פריג': 45 דקות?

יעקב מרגי: כן.

עיסאווי פריג': לפני שיצאתי, הסתכלתי וראיתי שחבר הכנסת קרעי מכין ניירת של כמה שעות.

עיסאווי פריג': אמרתי, אני הולך - - -

יעקב מרגי: כדי שלא תשבור את הראש, שלא תחשבן כל פעם – עד 06:00 - -

שלמה קרעי: לפחות.

יעקב מרגי: - - הוא מדבר.

עיסאווי פריג': כן, אבל אני רוצה שתספר לי סיפורים מהחיים.

שלמה קרעי: נגיע, נגיע.

עיסאווי פריג': אם כבר אני יושב כאן, שיהיה שיעור בחיים.

שלמה קרעי: כבר היה סיפור אחד.

שלמה קרעי: תכף יהיו עוד סיפורים, אל תדאג.

עיסאווי פריג': סיפורים מעניינים התנ"ך, מהתורה, מחז"לים, שאני אלמד.

שלמה קרעי: אני מכוון את הסיפורים.

שלמה קרעי: הבת שלי הקטנה, אלני, עוד מעט בת שלוש.

שלמה קרעי: היא מתעוררת ב-04:30, 05:00, רוצה לאכול: אבא, חלב ושוקולד.

שלמה קרעי: היא רוצה שוקולד וחלב, אוכלת ושותה, וחוזרת לישון.

שלמה קרעי: זו השעה שהילדים הקטנים מתעוררים ואולי הם מדליקים את הטלוויזיה וישמעו איזה סיפור ויירדמו איתו.

שלמה קרעי: תכף, אני מכוון את זה לשם.

יעקב מרגי: אתה יודע, פעם היה דדי צוקר במרצ, הוא סנגר משהו על הדתיים – הוא איבד את המשרה שלו ואת המקום שלו במרצ.

יעקב מרגי: אתה רוצה לשמוע דברי תורה?

יעקב מרגי: אתה מסתכן.

עיסאווי פריג': לא לא לא לא.

יעקב מרגי: אולי זו מרצ חדשה.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: הוא לא יהודי.

שלמה קרעי: ליהודים מותר - - -

יעקב מרגי: אולי זו מרצ חדשה, שלא - - -

שלמה קרעי: ללא-יהודים הם מרשים, זה לא נקרא חזרה בתשובה.

עיסאווי פריג': אני לומד כל הזמן.

עיסאווי פריג': אני אוהב לשמוע דברים מעניינים.

יעקב מרגי: החיים הם בית ספר.

שלמה קרעי: מרגי, הצעת החוק של תמר זנדברג שלא ללמד יהדות נערים ושלא יהיו דוכנים של הנחת תפילין זה רק ליהודים.

עיסאווי פריג': אני רציתי סיפורים, לא רכילות.

שלמה קרעי: אין להם בעיה שיהיה דוכן הנחת תפילין לגויים.

שלמה קרעי: לזה תמר זנדברג לא מתנגדת.

שלמה קרעי: ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו.

יעקב מרגי: אמן.

עיסאווי פריג': היום למדתי: אני לא פוחד מפרושים ולא מצדוקים אלא מהצבועים.

עיסאווי פריג': אז תספר את הסיפור, מאיפה זה בא.

עיסאווי פריג': מי הפרושים, מי הצדוקים.

עיסאווי פריג': סיפורים.

עיסאווי פריג': תספר, נלמד היסטוריה.

שלמה קרעי: נשאיר מקום גם לזה.

יעקב מרגי: תגיד לי, התפוצצה פרשייה על איזה זמר או משורר, אני לא יודע מה התפקיד שלו, והוא מצד שמאל של המפה.

יעקב מרגי: מיכל רוזין תגנה אותו, או בגלל שהוא מצד שמאל - - -

עיסאווי פריג': אתה חושב שזה – חוק זה חוק.

עיסאווי פריג': מי שעשה טעות - - -

יעקב מרגי: היא כתבה בזמנו שיש הבדל בין שמעון פרס לגנדי.

יעקב מרגי: גנדי לא היה בצד הנכון של המפה הפוליטית.

עיסאווי פריג': מבחינה פוליטית יש הבדל.

עיסאווי פריג': בוודאי.

יעקב מרגי: אז אפשר.

יעקב מרגי: אם אתה בצד הנכון של המפה הפוליטית, אפשר להטריד מינית, אפשר לעשות הכול.

עיסאווי פריג': אתה כבר מדבר איתי בסיסמאות.

שלמה קרעי: קראה לזה חברת הכנסת אורלי לוי: פמיניזם לבן מדלג.

עיסאווי פריג': אתה מדבר איתי בסיסמאות ואתה רוצה שאני - - -

יעקב מרגי: אתה רוצה שמות?

עיסאווי פריג': לא צריך, בוא נשמע את קרעי.

יעקב מרגי: אוקיי, תודה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, דיברנו על הנושא של הכשרות, ואני רוצה לספר על זה משהו מפרשת השבוע.

שלמה קרעי: קראנו בפרשת השבוע בשבת האחרונה "ויאמר אברהם אל עבדו זקן ביתו המשל בכל אשר לו שים נא ידך תחת ירכי".

שלמה קרעי: אתה מקשיב, השר פריג'?

שלמה קרעי: השר פריג', ביקשת פרשת שבוע וסיפור.

שלמה קרעי: ספיישל.

עיסאווי פריג': אני מקשיב לך, כולי קשב.

שלמה קרעי: אז הוא קרא לעבדו זקן ביתו ואומר לו: "שים נא ידך תחת ירכי ואשבי

שלמה קרעי: עך בה' אלהי השמים ואלהי הארץ אשר לא תקח אשה לבני מבנות הכנעני אשר אנכי יושב בקרבו".

שלמה קרעי: קראנו בשבת שעברה.

שלמה קרעי: קונה אחד נכנס לחנות פלאפל ושאל את המוכר: סליחה, יש לכם תעודת כשרות?

שלמה קרעי: המוכר הצביע על תמונה שהיתה תלויה על הקיר ואמר לו: הבאבא סאלי לא מספיק לך?

שלמה קרעי: אמר לו הקונה: אם הבאבא סאלי היה מוכר ואתה היית תלוי על הקיר, הייתי אוכל כאן ללא חשש.

יעקב מרגי: אתה הבנת?

יעקב מרגי: אפרופו רפורמת הכשרות.

שלמה קרעי: אברהם אבינו, בענייני ממון הוא סמך בעיניים עצומות על עבדו, על אליעזר.

שלמה קרעי: "המשל בכל אשר לו": המפתחות של האוצרות היו כולם אצל אליעזר, אבל הוא לא סמך עליו בענייני רוח והיה צריך להשביע אותו בנושא של בחירת אישה לבנו.

שלמה קרעי: עוד מסופר על רבי ישראל מסלנט שהגיע להתארח בכפר קטן.

שלמה קרעי: ראה בעל האכסניה כי מדובר ביהודי עם הדרת פנים, זקן ארוך, ושאל אותו אם הוא יודע לשחוט ויכול לחסוך לו את הטרחה שבהליכה לשוחט בעיר הגדולה.

שלמה קרעי: אחרי כמה שעות בא אליו רבי ישראל סלנט, ואמר לו: תגיד, אתה יכול להלוות לי רובל אחד?

שלמה קרעי: אני צריך הלוואה של רובל.

שלמה קרעי: אמר לו – בעל האכסניה, עיקם את הפרצוף ואמר לו: מאיפה אני מכיר אותך, איך אני יודע שאני יכול לסמוך עליך ולהלוות לך, הרי איננו מכירים כלל וכלל.

שלמה קרעי: אמר לו הרב: ישמעו אוזניך.

שלמה קרעי: בשחיטה, שהתורה החמירה כל כך בדיניה, היית מוכן לסמוך עליי בעיניים עצומות – רק ראית אותי ואמרת לי: בוא תשחט – ואילו בהלוואת רובל אחד אינך סומך עליי?

שלמה קרעי: אותו כפרי בור ועם הארץ, זאת הממשלה שלנו.

שלמה קרעי: רפורמת האנטי-כשרות שכלולה בחוק ההסדרים, שעליו אנחנו דנים היום, בחוק המחפיר הזה, פוגעת פגיעה אנושה.

שלמה קרעי: היא פוגעת פגיעה אנושה בליבה של היהדות.

שלמה קרעי: אם עד היום ידענו שבמדינת היהודים יהודי יכול לשלוח את הילד שלו לגן; להגיע, לא עליכם, לבית חולים; ללכת לכל מוסד ממשלתי; ללכת לכל מסעדה, ולראות שכתוב "כשר", והוא אפילו לא צריך – מעיקר הדין, לדעתי; אני לא רב פוסק, אבל אם כתוב "כשר" ויש חוק הונאה בכשרות שאם כתוב "כשר" זאת עבירה פלילית ותובעים אותך, אז אם כתוב "כשר" זה סימן שיש לך תעודת כשרות.

שלמה קרעי: יש מי שמחמיר ורוצה בד"צ, ומחמיר יותר ומבקש לראות תעודה, אבל להבנתי, מעיקר הדין, מספיק שכתוב "כשר".

שלמה קרעי: אנחנו יודעים, כשזה בפיקוח של הרבנות הראשית – זה כשר.

שלמה קרעי: ו"כל דפריש מרובא פריש", אפילו אפשר לומר.

שלמה קרעי: כאן הרפורמה הזאת מבקשת לקבוע – לא עושים את זה בשום דבר במדינה.

שלמה קרעי: תאר לך, השר פריג' - - -

יעקב מרגי: משרד הרישוי.

שלמה קרעי: שמשרד הרישוי יגידו שכל שלושה מוסכניקים יקבעו תקן לרישוי.

שלמה קרעי: כל שלושה, ועדת השלושה.

שלמה קרעי: תבוא עם הרכב, יגידו לך: זה התקן שלנו, ויש לך טסט.

שלמה קרעי: כל שלושה רופאים יקבעו תקן לחיסון.

שלמה קרעי: שלושה רופאים, מה הבעיה?

שלמה קרעי: כל שלושה וטרינרים יקבעו תקן למסעדות, של משרד הבריאות.

שלמה קרעי: לא חסרות עוד כהנה וכהנה דוגמאות.

שלמה קרעי: בכל דבר במדינת ישראל יש לנו פיקוח של רגולטור, רגולטור אחד שקובע את הכללים.

שלמה קרעי: אם זה בבנקים, המפקח על הבנקים.

שלמה קרעי: אם זה שוק ההון, רשות שוק ההון.

שלמה קרעי: רק בליבה, בנושא המהותי כל כך לעם ישראל, שהיה עד היום עניין שבשגרה, דבר שבקונסנזוס – "כשר", זה אומר שזה עומד בתנאים מינימליים של הרבנות הראשית.

שלמה קרעי: יש את החרדים שאולי לא סומכים, חלק מהם, ויש את עם ישראל שסומך.

שלמה קרעי: גם אתם סומכים.

שלמה קרעי: רואים "כשר" זה בטוח, ולא משהו אחר, בטוח שזה חלאל.

שלמה קרעי: אבל עכשיו קובעים ששלושה רבנים, שאחד מהם צריך להיות – שפעם היה רב עיר – הם יוכלו לקבוע תקן כשרות ככל העולה על רוחם.

שלמה קרעי: ובמפורש כתוב בחוק, זאת לא המצאה שלי: התקן הזה יכול להיות גם להקל יותר מהמינימום שהרבנות הראשית חושבת.

שלמה קרעי: מה זה אומר?

שלמה קרעי: זה אומר שקריב ירצה לאכול דבר אחר, לא כשר, וימצא איזה רב מטעם.

שלמה קרעי: ישלמו לו הרבה כסף, ויש כאלה רבנים, לצערנו.

שלמה קרעי: רבנים אמיתיים – לא, אבל יש כאלה שנתפסו בקלקלתם.

שלמה קרעי: הוא יקבל, יוציא לו תקן כשרות, וגמרנו.

שלמה קרעי: עם התקן הזה כל המסעדות של הרפורמים, שמאכילים שקצים ורמסים יוכלו לכתוב כשר.

שלמה קרעי: אין מי יאמר להם מה תעשה ואין מי יאמר להם מה תפעל.

שלמה קרעי: גם אתם צריכים להיזהר, כשאתם רואים "כשר" - - -

יעקב מרגי: הוא חילוני.

שלמה קרעי: לא, הוא שומר כשרות בטח.

יעקב מרגי: הוא חילוני.

עיסאווי פריג': לא, אנחנו שומרים.

יעקב מרגי: אתה שומר חלאל?

עיסאווי פריג': אני שומר, כן.

עיסאווי פריג': כמו שאתה שומר.

יעקב מרגי: אני צריך לבדוק את זה במועצת השורא של מרצ.

עיסאווי פריג': תבדוק, תבדוק, זה בסדר.

עיסאווי פריג': אני שואל לגבי העלויות המטורפות של הכשרות.

יעקב מרגי: סיפורי סבתא.

שלמה קרעי: אין בעיה.

שלמה קרעי: לגבי הרפורמה - - -

עיסאווי פריג': למה אתה מתעלם?

שלמה קרעי: לא, לא, אין בעיה עם עלויות.

שלמה קרעי: בזה תעשו רפורמה, גופים שנותנים כשרות תפתחו לתחרות, הכול בסדר.

שלמה קרעי: אני מדבר על המהות, מי קובע מה נחשב כשר ומה לא; לא מי מפקח, לא מי נותן תעודות.

שלמה קרעי: אין בעיה עם רפורמת כשרות של התייעלות כלכלית, למרות שגם בזה, בהתייעלות הכלכלית, יש מחלוקות.

שלמה קרעי: מבינים שזה כנראה לא יוזיל ולא יעשה שום דבר.

שלמה קרעי: הם היו מוכנים לשנות הרבה הרבה דברים בהתייעלות, במנגנון הכלכלי, כי זה לא מה שעניין אותם.

שלמה קרעי: מה שעניין אותם זאת הליבה.

שלמה קרעי: כמו שאמר לי שם ולדימיר בליאק, שאמר לי: מה אתה חושב?

שלמה קרעי: אמרתי לו: רפורמי יבוא וייתן כשרות לדבר לא כשר.

שלמה קרעי: הוא אמר לי: מה אתה חושב, שהיהדות היא רק שלכם?

שלמה קרעי: ככה אמר בליאק.

יעקב מרגי: אתה מבין?

יעקב מרגי: תאר לך שהייתי מוכר לך רכב 4X4 שבקושי יש לו הנעה קדמית, בקושי ההנעה הקדמית שלו עובדת.

יעקב מרגי: רוצים למכור לך מוצר תחת הגדרה של כשר שהוא לא כשר.

עיסאווי פריג': מבחינת הראות שלך.

יעקב מרגי: לא, הלכה אחת יש.

שלמה קרעי: יש שולחן ערוך אחד.

יעקב מרגי: אחד.

שלמה קרעי: זה בדיוק מה שאתה אומר עכשיו.

שלמה קרעי: "היהדות שלך" – זה בדיוק מה שאנחנו אומרים.

שלמה קרעי: זה בדיוק הדבר שאנחנו אומרים.

שלמה קרעי: הם מסתירים את זה.

שלמה קרעי: יוליה משתיקה אותו, אומרת לו: ששש, אל תגיד את זה.

שלמה קרעי: למרות שהיא אמרה: אני איכנס באמ-אימא של הרבנות הראשית.

שלמה קרעי: היא עשתה בד"צ מלינובסקי.

שלמה קרעי: האמת, אדוני היושב-ראש, שעם הסקרים של ישראל ביתנו, הם עכשיו עם ארבעה מנדטים, נושקים לאחוז החסימה, אולי כדאי שיוליה תשלח קורות חיים באמת להיות משגיחת כשרות אצל גלעד קריב.

יעקב מרגי: תאר לך שהיינו עושים רפורמה פה והיינו מכריזים שבית הדין השרעי הוא לא הגוף היחיד שמוסמך לזה, וקמה איזו קבוצה של פלורליסטים כאלה, שנולדו באמצע העשירון האחרון, ויש להם פה בכנסת לובי ויעשו לך חוק.

עיסאווי פריג': לא, אתה מקצין את זה.

יעקב מרגי: אה, בגלל – טוב, הבנתי.

יעקב מרגי: אתה הצטרפת למחנה הציוני היהודי.

יעקב מרגי: על כל מה שקשור לדתיים ולחרדים אפשר לערער.

עיסאווי פריג': לא, אני מקשיב ואני לומד, אבל אתה מקצין, אתה לוקח - - -

יעקב מרגי: אותו דבר.

שלמה קרעי: זה לא מקצין.

שלמה קרעי: לא סתם אומרים אצלנו: "פרץ גדר ישכנו נחש".

שלמה קרעי: זאת פריצת גדר שאולי לא בשנה הקרובה תביא את מה שאני אומר עכשיו, אבל עוד חמש שנים, עוד עשור, זה כבר יהיה שוק פרוץ לגמרי.

שלמה קרעי: יהיו מאות תקני כשרות.

שלמה קרעי: כל שלושה רבנים יקבעו מה שהם רוצים, ואף אחד לא יוכל לדעת אם הוא יכול לסמוך על מה שכתוב עליו "כשר", או אם הוא יכול לשלוח את הבן שלו לקייטנה או את הילד לחוג שמביאים בהם אוכל ושהאוכל הזה כשר.

שלמה קרעי: הרי פעם היו סומכים, עד אחד נאמן באיסורים.

שלמה קרעי: אדם היה אומר לך: האוכל כשר.

שלמה קרעי: במושב אצלנו, למשל, אתה מגיע לבית, מגיעים לאירועים של אזכרות ודברים כאלה, בעל הבית אומר שהאוכל כשר ואתה יושב ואוכל, סומך עליו.

שלמה קרעי: אלה אנשים של פעם, שאתה יודע שהם ניפו את הקמח ושהם עשו כל מה שצריך והאוכל כשר.

שלמה קרעי: אבל יכול להיות שיקומו שלושה רבנים שיגידו: תקן כשרות – עד אחד נאמן באיסורים.

שלמה קרעי: מספיק שיבוא מישהו, שאיזו מישהי בבית תגיד שזה כשר וזה כשר, כי עד אחד נאמן באיסורים.

שלמה קרעי: זה תקן כשרות, עד אחד נאמן באיסורים.

יעקב מרגי: תגיד לי, אם הייתי מספר לך שבמקום מסוים עשו בר-מצווה לכלב.

יעקב מרגי: היית מאמין?

עיסאווי פריג': לא.

יעקב מרגי: אתה רוצה תמונות?

עיסאווי פריג': בר-מצווה לכלב?

עיסאווי פריג': זה דבר חדש עבורי.

שלמה קרעי: כן, זה הרפורמים.

יעקב מרגי: בוא אני אראה לך.

עיסאווי פריג': זה דבר חדש עבורי.

יעקב מרגי: גם הרפורמה הזאת בנויה על הדבר החדש.

יעקב מרגי: הרי מה הם ביקשו, התנועה הרפורמית, לאורך כל הדרך?

יעקב מרגי: ביטול מונופול הרבנות הראשית.

עיסאווי פריג': אין דבר כזה.

עיסאווי פריג': למה אתה הולך רחוק?

עיסאווי פריג': זה לא יפה.

יעקב מרגי: אני אשלח לך את זה.

יעקב מרגי: אם אני שולח לך את זה?

שלמה קרעי: יש, יש תמונות.

יעקב מרגי: מתועד.

עיסאווי פריג': עשו בר-מצווה לכלב.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: הרפורמים, כל המטרה המוצהרת שלהם היא לקעקע את היהדות.

שלמה קרעי: גלעד קריב, שנכנס לפה, הוא סכנה יותר גדולה מבל"ד לעם ישראל.

שלמה קרעי: אתה יודע, אנחנו עכשיו – ביום חמישי בלילה, כשנאשר את התקציב, זה ליל ראש חודש כסלו.

שלמה קרעי: ליל ראש חודש כסלו – חנוכה.

שלמה קרעי: בחנוכה מה רצו היוונים לעשות?

שלמה קרעי: לא רצו להשמיד את עם ישראל פיזית.

שלמה קרעי: אמרו להם לא לשמור שבת, לא לעשות ברית מילה, לא לקדש את החודש.

שלמה קרעי: אלה היו הגזרות: לא לשמור מצוות.

שלמה קרעי: המן בפורים, מה רצה לעשות?

שלמה קרעי: רצה "להשמיד להרג ולאבד את כל היהודים מנער ועד זקן".

יעקב מרגי: "טף ונשים ביום אחד".

שלמה קרעי: כמה ימים אנחנו חוגגים את הניצחון על המן?

עיסאווי פריג': תגיד, מה ההבדל בין הרפורמים – כן, בבקשה.

שלמה קרעי: כמה ימים אנחנו חוגגים את הניצחון על המן?

שלמה קרעי: יום אחד, פורים זה יום אחד.

שלמה קרעי: יש כאלה שחוגגים בי"ד, יש בט"ו, אבל יום אחד החגיגה.

שלמה קרעי: כמה חוגגים את חנוכה?

עיסאווי פריג': שבעה ימים.

שלמה קרעי: שמונה ימים.

שלמה קרעי: פי שמונה אנחנו חוגגים על מי שרצה – לא להרוג אותנו, רק רצה למנוע מאיתנו לקיים את המצוות כמו שצריך.

שלמה קרעי: זה גלעד קריב.

עיסאווי פריג': לא, זה כבר אתה מסית.

שלמה קרעי: תשאל אותו.

שלמה קרעי: תשאל אותו מה הוא רוצה לעשות, מה המטרה שלו?

שלמה קרעי: הם רוצים עכשיו לשחרר את הכותל מהיהודים, מהאורתודוקסים.

שלמה קרעי: הם כובשים עוד נקודה ועוד נקודה, רק שהציבור בישראל סולד מהם.

שלמה קרעי: רוב העם היהודי רוצה את המסורת.

שלמה קרעי: גם חילוני במדינת ישראל, בית הכנסת שהוא לא הולך אליו זה בית כנסת אורתודוקסי.

שלמה קרעי: אם הוא הולך בשעת נעילה ביום כיפור, הוא הולך לבית כנסת אורתודוקסי.

שלמה קרעי: אבל רוב הממשלה הזו, הבורות שיש בה – יאיר לפיד, שגם יום כיפור הוא חשב שזה מנהג ולא כתוב בתורה; כזאת בורות שיש לממשלה הזאת, שאפשר לדון לכף זכות, מתמימות, הם חושבים שזה גם יהדות.

שלמה קרעי: לא מבינים.

שלמה קרעי: לא מבינים שהמטרה שלהם, בארצות הברית, בעולם, זה נישואי תערובת.

שלמה קרעי: לפי היהדות הרבה מהם לא יהודים.

שלמה קרעי: הילדים שלהם מתחתנים עם גויות, בנישואים של רב וכומר.

שלמה קרעי: הם גומרים את עם ישראל.

שלמה קרעי: אז הם מביאים את זה עכשיו לפה.

עיסאווי פריג': אני מעדיף להקשיב.

יעקב מרגי: ביקשת ללמוד, נכון?

עיסאווי פריג': אני לומד.

יעקב מרגי: אתה ביקשת, הוא מלמד אותך.

עיסאווי פריג': כן, כן.

עיסאווי פריג': אבל מה השוני, בין הצדוקים לרפורמים יש מרחק גדול?

שלמה קרעי: הצדוקים היו מאמינים בתורה שבכתב, לא מאמינים שבתורה בעל פה.

שלמה קרעי: גם הם, זאת כפירה.

שלמה קרעי: זה כופרים בעיקר.

שלמה קרעי: הרפורמים, גם תורה שבכתב אין להם.

שלמה קרעי: הרפורמים כותבים מה שבא להם.

שלמה קרעי: זה בכלל כלום ושום דבר.

שלמה קרעי: זה שהוא עם כיפה גדולה על הראש שלו זה רק סמל ביזיון לדבר הזה שיושב כאן, זה לא יותר מזה.

עיסאווי פריג': תתמקד בעיקר, עזוב אותך, נו.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, בכל עניין אחר לא סומכים על צוות קטן של מומחים, כמו שאמרתי, לקביעת סטנדרטים.

שלמה קרעי: לא ברפואה, לא בתברואה, לא בכיבוי אש, לא בענייני רישוי.

שלמה קרעי: אבל הממשלה הרעה הזאת, שרוצה לקעקע את יסודות היהדות ולהפוך אותנו למדינת כל אזרחיה, נכנסת באמ-אימא של הרבנות הראשית, כדברי מלינובסקי, ופורצת את גדר הכשרות והטהרה בארץ ישראל.

שלמה קרעי: אנחנו נעשה עוד מעט הפוגה לשאלות מהקהל.

שלמה קרעי: יש פה את אלעד, מספר אחת כאן מבין היועצים הפרלמנטריים בכנסת.

יעקב מרגי: תגיד לי, הוא מתעמר בך או שאתה מתעמר בו?

שלמה קרעי: זה הדדי.

יעקב מרגי: הדדי, אתה אומר.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מכובדי השר, לעמוד כאן שעות ארוכות, לומר את הדברים שאזרחי ישראל שמים לנו בפה בחודשים האחרונים, להדגיש ולחזור ולהדגיש את רוע מעלליה של הממשלה הזאת, זה רק מוכיח עד כמה בוער בנו לגמור את ממשלת ההונאה הזאת.

שלמה קרעי: אילת שקד אומרת על לפיד שהוא עושה כל שבוע פיגוע מדיני שנפתלי צריך לתקן.

שלמה קרעי: באמת, כששמעתי אותה התפלאתי.

שלמה קרעי: אם הנאום המבזה, המביש, של בנט מעל בימת האו"ם נכלל בתוך התיקונים שנפתלי עושה לנו, אז או ששקד לא מחוברת למציאות או שהמצב של לפיד כל כך גרוע עד שגם שרברב מקולקל מסוגו של נפתלי מסוגל לתקן פיגוע בפיגוע יותר קטן.

שלמה קרעי: המציאות הבלתי-נתפסת הזאת של נוכל שגנב את ראשות ממשלת ישראל, מי שנוחל כישלון חרוץ בכל אתגר שעומד בפנינו, מי שמכר את עמו ומולדתו למועצת השורא ומעביר ביודעין כספים לאחים המוסלמים, שבתורם מתגלגלים ליתומים בעזה, לחמאס, הוא הפך להיות אליל השמאל והתקשורת?

שלמה קרעי: הדבר הזה, המציאות הזאת היא תעודת עניות לנחיתות המוסרית והערכית שהגיעו אליה בשמאל הפרוגרסיבי, שסוחף אחריו את כל המחנה שלהם.

שלמה קרעי: בינתיים, כל זהב שהנוכל נוגע בו הופך לאבן נגף.

שלמה קרעי: ממש כמו אלכימאי, הופך כל זהב לאבן.

שלמה קרעי: כל הישג של נתניהו הוא מחזיר כבומרנג נגדנו.

שלמה קרעי: בשנה שעברה, בשבוע שבו הכנסת התפזרה, עמדתי כאן על הדוכן הזה ואמרתי את הדברים הבאים: אזרחי ישראל יודעים כבר, "מי שבאמת פועל למענם ומביא תוצאות זה ראש הממשלה בנימין נתניהו.

שלמה קרעי: בבחירות הקרובות הפתרון הוא חד-חד-ערכי".

שלמה קרעי: כך אמרתי לפני שנה.

שלמה קרעי: "רוצים ממשלה שתפעל ותביא תוצאות לטובת אזרחי מדינת ישראל?

שלמה קרעי: רוצים ממשלת ימין יציבה מלא מלא שתחיל סוף-סוף את הרפורמות הדרושות בנושאים המדיניים, המשפטיים והכלכליים?

שלמה קרעי: חוששים מנבחרי ציבור" ימנים "שהתפשטו מכל ערכי הימין שלהם" באופן זמני או קבוע "ויקימו כאן ממשלת שמאל עם עלי תאנה ימניים?

שלמה קרעי: " לפני שנה אמרתי את זה.

שלמה קרעי: "רוצים שהשרביט יחזור לידי נבחרי הציבור מידי הפקידים, היועמ"שים" והשופטים?

שלמה קרעי: "יש פתרון אחד ויחיד, הצביעו מחל".

שלמה קרעי: ככה קראתי שנה שעברה לא ידעתי, וכאן עוד עשיתי הנחות לבנט, שקד ואלקין.

שלמה קרעי: אמרתי שתקום כאן ממשלת שמאל עם עלי תאנה ימניים.

שלמה קרעי: המצב יותר גרוע.

שלמה קרעי: קמה ממשלת שמאל ערום ועריה, בלי אף עלה תאנה.

שלמה קרעי: לא עלה תאנה ימני ולא פסאודו-ימני, שום דבר לא נשאר מהם.

שלמה קרעי: כך קראתי אז, והיו לצערי רבים וטובים שלא האמינו שזה יקרה, אבל היום כבר כולם מבינים.

שלמה קרעי: רק ארבעה חודשים עברו, וכבר הפכנו לאסקופה נדרסת, ללעג וקלס בעיני העולם.

שלמה קרעי: הפכתם את מדינת ישראל למדינה לחיצה, שהעניין המדיני חוזר אליה בכל הכוח, כאשר ברור לכולם מהו הטרור וההרס שיתלוו אליו.

שלמה קרעי: הפכתם את צה"ל לצבא מסורס שמפקיר את חייליו.

שלמה קרעי: או כמו שאמר הנוכל פעם: ברגע של אמת, חיילים פוחדים מהפצ"ר יותר מהחמאס.

שלמה קרעי: והיום זה הפך להיות יותר ויותר גרוע.

שלמה קרעי: אין תגובה, מפחדים להגיב.

שלמה קרעי: מפחדים ממנסור עבאס שיגיד מילה.

שלמה קרעי: הם כבר הזהירו, לא רק מנסור עבאס, גם זועבי, גם אבתיסאם מראענה.

שלמה קרעי: לא חסרים כאלה בתוך הממשלה, בתוך הקואליציה, שאמרו: אם תעזו להגיב, אם תעזו לעשות משהו, אנחנו נפגע בכם, לא תהיה ממשלה.

שלמה קרעי: הפכתם את ישראל למדינה נחותה ומובסת, ולכלי שרת בידיה של ארצות הברית, כאשר התחייבתם למדיניות של אי-הפתעה גם במחיר ביטחון ישראל.

שלמה קרעי: השאלות מהקהל מגיעות, אבל אנחנו נחכה עם זה, תכף.

עיסאווי פריג': יש מעורבות של קהל ער עכשיו?

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: יש הרבה שאלות, אני תכף אתייחס אליהן.

יעקב מרגי: תתפלא לשמוע, אנחנו מקבלים סמ"סים, הודעות ווטסאפ: תשאל, תאמר.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אלעד מרכז את ההודעות מהרשתות.

יעקב מרגי: רגע.

יעקב מרגי: כל שכן שיש גם יזום.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: הוא מרכז מהקהל.

שלמה קרעי: מדינת ישראל היא מדינה יהודית ודמוקרטית.

שלמה קרעי: אתם הורסים את הזהות היהודית של המדינה, מתעללים בה.

שלמה קרעי: אתם לא מבינים שישראל שאיננה יהודית גם לא תהיה דמוקרטית?

שלמה קרעי: רפורמת האנטי-כשרות, רפורמת הגיור, המינוי של הרפורמי לראשות ועדת החוקה, החשובה כל כך, ושל שר הרפורמים, העבד הנרצע האולטימטיבי של הפרוגרסיבים שונאי ישראל בארצות הברית – למרות שזה חלק מהגדרת התפקיד שלו, הוא אומר: אני לא רוצה להעלות יהודים לארץ ישראל.

שלמה קרעי: אני, המטרה שלי שיסתדרו שם.

יעקב מרגי: מי אומר את זה?

שלמה קרעי: נחמן שי.

שלמה קרעי: הדיבורים על מסחר בתחבורה ציבורית בשבת וטשטוש כל ערכיה היהודיים של מדינת ישראל.

שלמה קרעי: וגם בחזית הלאומית – הקלות לפלסטינים באיחוד משפחות, האישורים שהבטחתם לאבו מאזן לאיחודי משפחות, ובעיקר בעיקר השליטה המוחלטת של התנועה האסלאמית והרשימה המשותפת בממשלה הזו, בכל דבר ועניין.

שלמה קרעי: אפילו את המשא ומתן הקואליציוני קיימתם בתוך משרדי סניף החמאס בישראל, אין סמלי מזה.

שלמה קרעי: אתם מסכנים את מדינתו היחידה של העם היהודי, החזקה, המשגשגת; המדינה היהודית, שחבריכם בממשלה עושים הכול כדי להפוך למדינת כל אזרחיה.

שלמה קרעי: אני מדבר לאותם עלי התאנה הימניים, כמו שהם קראו לעצמם.

שלמה קרעי: אנחנו כאן כדי להזכיר לעם ישראל שזה זמני, ולא משנה כמה נזק תעשו, אנחנו לא נאבד תקווה ולא נפסיק להילחם, עד שתיפלו ונחזיר ממשלה שפויה לישראל.

שלמה קרעי: ראש הממשלה הרזרבי יאיר לפיד ממשיך לדבר על ממשלה נורמלית עם אנשים נורמליים.

שלמה קרעי: אם זו נורמליות, מהו שיגעון?

שלמה קרעי: ובכלל, אם נורמליות זו נוכלות, אם נורמליות זה יאיר לפיד, ליברמן וחבר מרעיהם, אז אנחנו לא רוצים להיות נורמליים.

שלמה קרעי: אנחנו יהודים, אנחנו ציונים, אנחנו אוהבי העם והארץ, ואם זה לא נורמלי בשבילך, מר לפיד, הרי שאנחנו גאים להיות משוגעים.

שלמה קרעי: אולי כדאי לך, מר ראש הממשלה החלופי, לשמוע שיר שכתב בנימין כהן.

שלמה קרעי: ואני קורא בית מתוך השיר.

שלמה קרעי: "חמישה חסידים רוקדים ברחובות, נראים משוגעים בעיני כל הבריות.

שלמה קרעי: אך אם תפקח עיניים, תגלה נתון חשוב – עדיף להיות משוגע שמח מנורמלי ועצוב".

שלמה קרעי: עם כל הסכסוכים ומאבקי האגו בממשלת ההונאה שלכם נראה שאתם ממשלת הונאה של משוגעים ועצובים.

שלמה קרעי: הרמב"ם, בהלכות דעות, פרק ו', כותב כך: "דרך ברייתו של אדם להיות נמשך בדעותיו ובמעשיו אחר רעיו וחבריו, ונוהג כמנהג אנשי מדינתו".

שלמה קרעי: הלחץ החברתי, זה דרך בני האדם.

שלמה קרעי: "לפיכך צריך אדם להתחבר לצדיקים, ולישב אצל החכמים תמיד, כדי שילמד ממעשיהם, ויתרחק מן הרשעים ההולכים בחושך כדי שלא ילמד ממעשיהם".

שלמה קרעי: הוא ששלמה אומר: "הולך את חכמים יחכם ורעה כסילים מרוע".

שלמה קרעי: ואומר: "אשרי האיש אשר לא הלך בעצת רשעים ובדרך חטאים לא עמד, ובמושב לצים לא ישב".

שלמה קרעי: וממשיך הרמב"ם: "וכן, אם היה במדינה שמנהגותיה רעים, ואין אנשיה הולכים בדרך ישרה, ילך למקום שאנשיה צדיקים ונוהגים בדרך טובים.

שלמה קרעי: ואם היו כל המדינות שהוא יודעם ושומע שמועתן, נוהגים בדרך לא טובה כמו זמננו, או שאינו יכול ללכת למדינה שמנהגותיה טובים מפני הגייסות או מפני החולי", הקורונה, "ישב לבדו יחידי, כעניין שנאמר: 'ישב בדד וידם'.

שלמה קרעי: ואם היו רעים וחטאים שאין מניחים אותו לישב במדינה אלא אם כן נתערב עימהן, ונוהג במנהגם הרע", כמו סדום ועמורה, "יצא למערות ולחוחים ולמדברות, ואל ינהיג עצמו בדרך חטאים.

שלמה קרעי: כעניין שנאמר: 'מי יתנני במדבר מלון ארחים'".

שלמה קרעי: חברים, מכיוון שאתם בקואליציה רק רעש רקע בהיסטוריה של העם היהודי, מכיוון שאתם ממשלה שעתידה בעזרת השם לחלוף בקרוב מאוד מן העולם, במקום ללכת להתחבא מפניכם במערות, כמו העצה של הרמב"ם, אנחנו אלו שנדאג לשלוח אתכם בהקדם האפשרי למדבר הפוליטי, למדבריות הריקנות וחוסר ההשכלה שמהם הגעתם.

שלמה קרעי: ישנם יפי נפש שאומרים לנו: מה זה, איך אתם מתבטאים?

שלמה קרעי: תמתנו את השיח.

שלמה קרעי: אל תקראו לבנט "נוכל", תהיו ממלכתיים.

שלמה קרעי: אבל הם לא מבינים שלשחק במגרש הצבוע הזה זו בדיוק הבעיה.

שלמה קרעי: הממלכתיות הפכה מילה נרדפת להשתקה ולסתימת פיות.

שלמה קרעי: מערכת משפט, אדוני היושב-ראש, של כנופיה שהשתלטה על המדינה, הפועלת נגדה ורומסת את רצון הרוב – זו אינה ממלכתיות.

שלמה קרעי: מפלגות שגנבו את השלטון וזוכות להגנה מוחלטת מאותה כנופיה יחד עם התקשורת המגויסת, באופן שמעולם לא היה כאן – גם זו אינה ממלכתיות.

שלמה קרעי: ראש ממשלה שהגיע לראשות הממלכה, לתפקידו, בדרך של רמייה, בדרך לא לגיטימית; ששיקר ורימה והונה את בוחריו, מרמה והפרת אמונים הגדולות ביותר; שגנב את השלטון, והוא נוכל – זו אינה ממלכתיות.

שלמה קרעי: הממשלה האנטי-ציונית הראשונה שקמה אי פעם במדינה היהודית שלנו – גם זו אינה ממלכתיות.

שלמה קרעי: לעמוד בראש מורם, בלי למצמץ.

שלמה קרעי: להביע את הכאב של הציבור שגנבו את קולו בקלפי.

שלמה קרעי: לומר ללא חת וללא מורא את רחשי הלב של העם היהודי, להיאבק בשונאי ישראל בכל הכוח – זו ממלכתיות, זו ממלכת ישראל.

שלמה קרעי: משה רבנו ביקש מהקדוש ברוך הוא בערוב ימיו: "יפקוד ה' אלהי הרוחֹת לכל בשר איש על העדה.

שלמה קרעי: אשר יצא לפניהם, ואשר יבא לפניהם, ואשר יוציאם, ואשר יביאם", כן, אובססיבי כזה, שפועל למען העם שלו מכל הלב: יוציאם ויביאם, ילך לפניהם, יבוא לפניהם, "ולא תהיה עדת ה' כצאן אשר אין להם רֹעה".

שלמה קרעי: משה רבנו כיוון בדיוק לממשלה הזו.

שלמה קרעי: הוא ידע כמה מסוכנת היא תהיה, איך היא מתנהלת ללא רועה.

שלמה קרעי: בעצם, יש רועה אחד שמוביל אותה – מנסור עבאס.

שלמה קרעי: "ולא תהיה עדת ה' כצאן אשר אין להם רעה" – זה יוצא בגימטרייה 2,009, וזה בדיוק, אדוני השר, תבדוק אותי, "ממשלת ההונאה של יאיר ונפתלי".

שלמה קרעי: "ולא תהיה עדת ה' כצאן אשר אין להם רעה".

שלמה קרעי: לעומת זאת, בציווי של הקדוש ברוך הוא למשה הוא רומז לו על הממשלה הקרובה, העתידה לבוא, בעזרת השם.

שלמה קרעי: הוא אומר לו: "קח לך את יהושע בן נון, איש אשר רוח בו וסמכת את ידך עליו".

שלמה קרעי: הוא אומר לו: וסמכת את ידך, יד אחת.

שלמה קרעי: זאת אומרת, הקדוש ברוך הוא אומר לו: אל תלך בעיניים עצומות.

שלמה קרעי: הוא אומר לו: אני לא אדמו"ר.

שלמה קרעי: לך, תבדוק אותו, תבחן אותו.

שלמה קרעי: כשתחליט, תעשה מה שאתה חושב.

שלמה קרעי: בהמשך, אחרי שמשה בחן את יהושע – כתוב: "ויסמך את ידיו עליו ויצוהו".

שלמה קרעי: סמך עליו בשתי ידיים.

שלמה קרעי: אז אם נאחד את הציווי ואת המעשה שעשה משה, נקבל: איש אשר רוח בו וסמכת ידיך, בשתי ידיים, בסוף הוא סמך בשתי ידיים.

שלמה קרעי: הביטוי: "איש אשר רוח בו וסמכת ידיך" – זה יוצא 1,604, בדיוק "ראש הממשלה בנימין נתניהו".

יעקב מרגי: מה, בדקת, חישבת?

שלמה קרעי: ברור, תבדוק.

יעקב מרגי: זמיר, כן?

עיסאווי פריג': - - -

שלמה קרעי: אני אתן לך את הכול כתוב, אדוני השר.

שלמה קרעי: עכשיו אנחנו עוברים להפוגה, לשאלות מהקהל, ועוד משהו אחד שתכף נעשה אחרי השאלות.

שלמה קרעי: אבי קדוש שואל: קרעי, מדוע מפלגות הקואליציה מרצ והעבודה לא תומכות בחופש דת להתפלל בהר הבית ליהודים, כמו שחבר מפלגתם והם תומכים בנשות הכותל לחופש פולחן?

שלמה קרעי: שיהיה דו-צדדי.

שלמה קרעי: למה רק להם מותר?

שלמה קרעי: יש לך תשובה, אדוני השר הפלורליסטי והליברלי?

עיסאווי פריג': - - - מי שאל את השאלה?

שלמה קרעי: אבי קדוש.

שלמה קרעי: יש לך תשובה?

עיסאווי פריג': תחזור - - -

שלמה קרעי: מדוע מפלגות הקואליציה מרצ והעבודה לא תומכות בחופש דת להתפלל בהר הבית ליהודים, כמו שחברי מפלגתם והם תומכים בנשות הכותל לחופש פולחן?

שלמה קרעי: שיהיה דו-צדדי.

שלמה קרעי: למה רק להם מותר?

יעקב מרגי: שאלה.

שלמה קרעי: מה אתה אומר, השר?

שלמה קרעי: אתה יכול להגיד: מבחינתי - - -

עיסאווי פריג': אני קטונתי לידך.

שלמה קרעי: לא, תגיד.

שלמה קרעי: התשובה שנכונה שצריכה להיות לאדם פלורליסטי כמוך: מבחינתי, יש ליהודים חופש פולחן בהר הבית.

שלמה קרעי: תגיד.

עיסאווי פריג': זה נכון, אבל, מה.

עיסאווי פריג': אני לא דתי שאני אוכל לתת - - -

שלמה קרעי: הפוך.

שלמה קרעי: בגלל שאתה לא דתי - - -

יעקב מרגי: אתה שר בממשלה.

שלמה קרעי: אתה פלורליסטי, תגיד מה עמדתך.

שלמה קרעי: אם עולה הצבעה בממשלה - - -

עיסאווי פריג': אלה סוגיות הלכתיות, דתיות.

עיסאווי פריג': מי אני שאני - - -

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: זה לא הלכתי.

שלמה קרעי: אנשים רוצים חופש פולחן.

יעקב מרגי: עיסאווי, הוא נחוש בדעתו שתעבור דירה מכפר קאסם למרכז תל אביב.

עיסאווי פריג': לא, לא, זה לא הקטע.

שלמה קרעי: חופש פולחן.

עיסאווי פריג': אתה שואל אותי שאלה שאין לי, אין לי הסמכה, ואין לי גם ברמת הידע לתת לך תשובה.

שלמה קרעי: אבל יש לך דעה.

יעקב מרגי: חופש פולחן בהר הבית, מה.

שלמה קרעי: אתה בעד חופש פולחן?

עיסאווי פריג': אבל יכול להיות שזה – טוב, אני לא איכנס לזה.

שלמה קרעי: טוב.

שלמה קרעי: מה אתה אומר, הרב מרגי?

שלמה קרעי: לאפשר חופש פולחן?

יעקב מרגי: תראה.

יעקב מרגי: בוא אומר לך.

יעקב מרגי: מהממשלה הזו אני הבנתי שהכול - - -

עיסאווי פריג': עזוב את הממשלה, תענה לו.

יעקב מרגי: אני עונה.

יעקב מרגי: השאלה היא לחברי הקואליציה.

יעקב מרגי: הוא שואל את דעתי.

יעקב מרגי: אנחנו, הוכיחו לנו חברי הכנסת הכי נאורים, הכי פלורליסטים, שהכי שמרימים את דגל זכויות האזרח, זכויות האדם, שהכול עניין של פוזיציה.

יעקב מרגי: ברגע שאת אותו מעשה עשה אחד מהימין או אחד מהשמאל, בגלל הדעות הימניות – צריך לגנות, ובגלל שהוא בצד הנכון של המפה הפוליטית – לא צריך לגנות.

יעקב מרגי: הוא שואל אותי למה הם לא מחוקקים חופש פולחן?

יעקב מרגי: כי הם רואים רק צד אחד של המפה הפוליטית.

עיסאווי פריג': אתה לא ענית על השאלה.

יעקב מרגי: אני חושב שחבר הכנסת קרעי והשואל הבינו.

שלמה קרעי: אני, עמדתי בשאלה הזו היא שלרפורמים אסור לתת לעשות מה שהם רוצים ברחבת הכותל.

שלמה קרעי: רחבת הכותל היא של העם היהודי, אותם אלה שכמהים לשוב לציון, ולא לאלו שלא רצו בכלל, שמחקו את ירושלים מסידור התפילה שלהם.

שלמה קרעי: ולכן, זה כמו בית כנסת, ובבית כנסת אי-אפשר לעשות מה שרוצים.

שלמה קרעי: והר הבית זה המקום הקדוש ביותר לעם היהודי, זה מקום המקדש, שייבנה, בעזרת השם, במהרה בימינו, וזה מקום שעל פי הגדרים ההלכתיים, צריך לאפשר בו חופש פולחן ליהודים, של היהודים.

עיסאווי פריג': אבל אני מכיר דעות שאסור לעלות.

שלמה קרעי: אמרתי, בכפוף לגדרים ההלכתיים.

שלמה קרעי: יש מקומות שמותר.

שלמה קרעי: מי שחושב שמותר, שיהיה לו חופש, זה של היהודים.

עיסאווי פריג': הרוב חושב שאסור, אבל לא משנה.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: הרוב חושב שאסור במקומות מסוימים.

שלמה קרעי: יש מקומות שלרוב הדעות מותר, רק אומרים, חלק - - -

יעקב מרגי: אתה יודע, אהבתי שבכשרות דעתם של האורתודוקסים לא נתפסת; בסוגיה של הר הבית, אתה קנאי לדעתם של האורתודוקסים.

יעקב מרגי: אהבתי את זה, עיסאווי, אמרתי לך, הכול עניין של פוזיציה.

יעקב מרגי: אהבתי את זה.

עיסאווי פריג': זה הכותרת - - -

יעקב מרגי: תראה, ואפילו השעה – אני יושב כאן מהשעה 23:30, לפני חצות, ואני עירני – קלטתי.

שלמה קרעי: מרגי, זאת בדיוק כוונת השואל.

שלמה קרעי: אם הרפורמים, מותר להם להיכנס לכותל, תתיר עם אותה הלכה את הר הבית.

שלמה קרעי: שאלה נוספת: מה שלום תוכנית סינגפור?

שלמה קרעי: אני לא יודע עד כמה זה קשור אליך.

שלמה קרעי: האם גם זו לא הבטחה ליבתית?

שלמה קרעי: שואל את זה נחי זאבי.

שלמה קרעי: איפה הורדות המיסים המובטחות?

שלמה קרעי: לפני הבחירות, הוא לא גמר לחפור על 20%, 15% הורדות במיסים.

שלמה קרעי: מה עם זה?

שלמה קרעי: תכף נדבר על התוכנית הכלכלית שלכם, ועל כל הפגיעה בחלשים ובמוחלשים, והמיסים שכן העליתם, ובטח שלא הורדתם.

שלמה קרעי: כאן אני יכול להגיד בשמך שאין לך תשובה.

שלמה קרעי: אני אמשיך לשאלה הבאה.

שלמה קרעי: שאלה ששואלת אפרת.

שלמה קרעי: איך - - -

יעקב מרגי: מדי פעם אני מוכן להתנדב לנסות לענות בשם הממשלה, אם תרצה.

שלמה קרעי: בבקשה, אתה מוזמן.

שלמה קרעי: אם יש לך תשובה, אתה מוזמן.

יעקב מרגי: אני מתיימר.

שלמה קרעי: למרות שאין קטגור נעשה סנגור, אבל נאפשר לך את זה.

יעקב מרגי: משתדל לעמוד - - -

שלמה קרעי: איך מתנהלים בכנסת כשרוב הח"כים בקואליציה הם נורבגים, ללא שום ניסיון פרלמנטרי?

שלמה קרעי: האם אתה חושב שהתפטרות רוב השרים מהכנסת והכנסת נורבגים במקומם יוצרים מין סוג של מעמדות בקואליציה, שיכולים להביא לתסכול?

שלמה קרעי: ואני מוסיף על זה, לא רק תסכול, הם בעצם גם כבולים בידיהם וברגליהם.

שלמה קרעי: אומרים להם להרים את האצבע.

שלמה קרעי: הינה, אם מישהו נורבגי עכשיו – הרי אנחנו מכירים מה אתם מתכננים; אם מישהו מהקואליציה, נורבגי, יגיד לכם שהוא מתכוון להצביע נגד התקציב, שהוא חושב שהתקציב רע, מה תעשו?

יעקב מרגי: אתה מייד חוזר לכנסת.

שלמה קרעי: השר מתפטר, חוזר לכנסת, והנורבגי עף.

יעקב מרגי: יש פה ניגוד עניינים.

שלמה קרעי: יש רבע כנסת או חמישית כנסת ללא שיקול דעת.

שלמה קרעי: אני לא יודע אם אני אורח, נחשב, או אני צריך לברך על זה בנפרד.

שלמה קרעי: אני חושב שאני צריך לברך.

יעקב מרגי: אתה רוצה שאני אפסוק לך?

יעקב מרגי: מה כיוונת?

שלמה קרעי: כיוונתי על המים.

שלמה קרעי: לא חשבתי לכוון.

יעקב מרגי: הוא בירך על מים.

יעקב מרגי: תה לא היה בתוכנית.

יעקב מרגי: כי ברגע שמברכים פעם אחת, זה על כל - - -

יעקב מרגי: לא.

יעקב מרגי: אבל אם הייתי על תקן של אורח, הייתה דעתי על בעל הבית.

יעקב מרגי: פה לא אירחו אותי, הייתי צריך לבקש.

יעקב מרגי: פה הפוך.

יעקב מרגי: לא רק זה, היה צריך אישור מיוחד להכניס לך את התה.

עיסאווי פריג': כולנו אורחים.

שלמה קרעי: מרגי, יש לך תשובה על השאלה על הנורבגים?

יעקב מרגי: אני אומר לך, אני לא יודע אם אני אענה בדיוק למה ששאל השואל, אבל כשצפיתי בדיוני הוועדות הייתה לי חלישות הדעת.

יעקב מרגי: ראיתי הרבה חברי כנסת חדשים, שלא מבינים בהליך החקיקה, וחוק הסדרים עבה מאוד וקצב חקיקה מהיר.

יעקב מרגי: ראיתי שהדיון הוא רדוד, אין סיעור מוחות, אין איפכא מסתברא.

יעקב מרגי: לצערי הרב, אני מאמין שחלק גדול מהחקיקה שנעשתה בחוק ההסדרים, בגלל הסוגיה הזו של הנורבגי והחדשים חסרי הניסיון – יצטרכו לחזור לכנסת לתקן אותה או שחלקה לא ייושם בגלל שיתברר שלא חשבו על משהו.

יעקב מרגי: ואתה יודע איך הולך בכנסת, אתה בא לדיוני ועדות – ישבת הרבה שנים כחבר כנסת – אתה שואל שאלות, ויועצים משפטיים ופקידים מקצועיים.

יעקב מרגי: וזה לא היה.

יעקב מרגי: היה להם מסלול, אתה יודע, כשאתה יוצא בנתב"ג במכס יש מסלול אדום ומסלול ירוק; הם עברו במסלול הירוק, בלי בדיקה.

עיסאווי פריג': תראה, התקציב זה קצת שונה מהאחרים.

עיסאווי פריג': שפכנו את כל הרפורמות, את הכול, בכדי - - -

שלמה קרעי: מה "שפכתם"?

שלמה קרעי: שפכו עליכם.

יעקב מרגי: איזה רפורמות?

יעקב מרגי: כל שינוי הפך להיות רפורמה עכשיו?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: פקידי האוצר - - -

יעקב מרגי: כל חקיקה זו רפורמה?

שלמה קרעי: מרגי, פקידי האוצר פותחים שמפניה בסוף השבוע הזה.

שלמה קרעי: כל מה שהם שפכו עליהם, קיבלו.

שלמה קרעי: אין להם מושג מה קורה בפנים בכלל.

שלמה קרעי: באו חוקים לא מבושלים.

שלמה קרעי: אם היית בא לוועדות, השר, היית רואה שאין להם מושג.

שלמה קרעי: אנחנו שואלים אותם שאלות, והם חוזרים ומתקנים.

שלמה קרעי: אף פעם, מעולם לא היו – תשאל את הנסחות, את הייעוץ המשפטי; מעולם לא היו כל כך הרבה תיקונים וחוקים כל כך לא מבושלים שהגיעו לפה.

יעקב מרגי: אני אתן לך דוגמה.

יעקב מרגי: זה פורסם בתקשורת, כך שאי-אפשר להכחיש את זה.

יעקב מרגי: אני אמרתי שאני מכה על חטא שהשתתפתי בדיונים על הרפורמה של הכשרות.

יעקב מרגי: בגלל הפרקטיקה, הניסיון שהיה לי, יו"ר מועצה דתית 11 שנים וארבע שנים שר דתות, שאלתי שאלות והארתי את עיניהם, דברים שהם לא חשבו בכלל.

יעקב מרגי: אתה יודע כמה תיקונים נעשו?

יעקב מרגי: תאר לך שאני לא הייתי בא לדיונים והרפורמה הייתה עוברת ככה, בלי תיקונים.

שלמה קרעי: טוב.

שלמה קרעי: קודם כול, אני רוצה להודות לנינה על כוס התה שקיבלתי.

יעקב מרגי: נינה הסדרנית.

שלמה קרעי: נינה הסדרנית, כן.

שלמה קרעי: עוד כמה שאלות ונעבור להמשך סדר-היום שלנו.

שלמה קרעי: שואל פלג אברהם: איך מכל הקואליציה אין אדם אחד שחושב על המדינה יותר מהכיסא שלו?

שלמה קרעי: טוב, זאת שאלה רטורית, אין מה לענות.

שלמה קרעי: נקווה שיהיה, בוא נקווה שיהיה אחד כזה שיפיל להם את התקציב בקריאה השלישית.

יעקב מרגי: לפחות אחד.

שלמה קרעי: אחד.

שלמה קרעי: מספיק אחד.

שלמה קרעי: מספיק אחד כזה.

שלמה קרעי: "ואפילו בהסתרה", ככה השם שלו, שואל: איך זה שכשמחיר הקוטג' עלה בכמה שקלים, כל השמאל יצאו למחאות בשדרות רוטשילד למשך כמה שבועות, וכשעלו כל כך הרבה מחירים בשבועות האחרונים כל השמאל יושבים בשקט?

שלמה קרעי: פוזיציה, מרגי, זו התשובה, לא?

יעקב מרגי: או שהם מצטרפים למנזר השתקנים בתקשורת, במשרד המשפטים.

שלמה קרעי: עוד שאלה.

שלמה קרעי: אלעזר שואל: מה אפשר לעשות כדי לנצח במערכה על שטחי C?

שלמה קרעי: אדוני השר, השאלה אולי היא מי אתה רוצה שינצח במערכה על שטחי C, האם מדינת ישראל או הרשות הפלסטינית.

עיסאווי פריג': אני רוצה פתרון של שתי מדינות.

שלמה קרעי: אז אתה רוצה שהרשות הפלסטינית תנצח במערכה על שטחי C.

עיסאווי פריג': שמעת מה שאמרתי.

שלמה קרעי: אז השאלה לא מופנית אליך כבר.

שלמה קרעי: אנחנו יודעים שזאת האג'נדה של הממשלה הזו.

שלמה קרעי: אבל אני אגיד לכם מה קורה בשטחי C.

שלמה קרעי: בשטחי C יש תוכנית מפורשת, גלויה, של הערבים להשתלט על כל השטחים הפתוחים שם כדי להצר את ההתיישבות היהודית שלנו.

שלמה קרעי: מה שצריך לעשות זה לפרק מייד את המינהל האזרחי ולהקים גוף חדש, עתיר משאבים, שיתמקד רק באכיפה מול הערבים ביהודה ושומרון.

שלמה קרעי: לעשות כל מה שצריך כדי שאנחנו נשתלט על ארץ ישראל ולא הערבים ביהודה ושומרון.

שלמה קרעי: מה הממשלה הזאת עשתה?

שלמה קרעי: הוסיפה תקנים למינהל האזרחי, כשכל התקנים שהוסיפה למינהל האזרחי, אדוני היושב-ראש, מיועדים לאכיפה נגד עבירות בנייה של יהודים בשטחי C.

שלמה קרעי: אבל הרשות הפלסטינית חוגגת ועושה שם מה שהיא רוצה.

שלמה קרעי: זו מלחמה לאומית של הרשות הפלסטינית, והממשלה הזו עוצמת העיניים.

שלמה קרעי: מגדיל לעשות סגן שר הביטחון, ומאשר להם 1,300 דירות בשטחי C, חוץ מאלפי אלפי הדירות וכל השטחים שנכבשים, עשרות אלפי הדונמים שנכבשים שם כל שנה.

שלמה קרעי: שאלה נוספת שיש כאן – מיכה חי סבג: ערב מבורך, שאלה לא פחות חשובה מכל השאלות – ככה הוא כותב – איפה מנדלבליט?

שלמה קרעי: איפה מנדלבליט?

שלמה קרעי: ואני מוסיף: אני אומר לכם, כל היודע דבר על מקום הימצאו, בבקשה לעדכן אותנו.

שלמה קרעי: מנדלבליט נעלם לגמרי מהמפה הפוליטית.

שלמה קרעי: ויש כאן שאלה אחרונה, שנסיים איתה, של מנדי גרוסמן, שכותב: איך אתה חושב שנצליח להפיל את הממשלה לאחר שיעבור התקציב?

שלמה קרעי: אז אני רוצה לומר לך, אדוני השר, שגם אם התקציב הרע הזה יעבור, יום ששונכם יהפוך ליום אסונכם.

שלמה קרעי: החגיגה של העברת התקציב היא רק הפתח לכל הזרמים והמריבות והסכסוכים שיש בתוככם להביא לפירוקה של הממשלה הרעה הזו.

שלמה קרעי: ואנחנו ניתן לזה את כל הגיבוי.

עיסאווי פריג': יום ששונכם הוא יום - - -

שלמה קרעי: יום ששונכם יהפוך ליום אסונכם.

שלמה קרעי: אנחנו ניתן גיבוי.

שלמה קרעי: ואגב גיבוי שניתן לזה, יש כאן – תשמעו משהו מצחיק.

שלמה קרעי: כותבת – אני אמרתי השבוע, ואולי גם היום, שמי שיפיל את התקציב ואת הממשלה הרעה הזו, אנחנו נדאג לו לשריון בליכוד.

שלמה קרעי: כותבת יעל גרמן: אני רואה בהצעה של קרעי שוחד פוליטי - -

יעקב מרגי: רציתי לשאול אותך אם בדקת את זה קודם.

שלמה קרעי: - - המחייב את חקירתו לפני העמדה לדין.

שלמה קרעי: אז אני רוצה לומר לכם שבאמת ניתוק כזה לא ראיתי הרבה זמן.

שלמה קרעי: ותאמינו לי, הממשלה הזו עברה את כל השיאים.

שלמה קרעי: שרת הבריאות לשעבר, המינוי הפוליטי הציני והמגוחך של לפיד, ממקום מושבה בצרפת קוראת להצעה שלי "שוחד פוליטי" וקוראת לחקור אותי.

שלמה קרעי: אז כמה דברים.

שלמה קרעי: קודם כול, את רצינית?

שלמה קרעי: מי שיפיל את הממשלה הזו, ניתן לו גם את הירח, לא רק שריון בליכוד.

שלמה קרעי: דבר שני, באמת משעשע לשמוע מהזרוע הפוליטית המושחתת של לפיד, מהמינויים הפוליטיים של לפיד, שהוא יצא נגדם כל השנים, הטפה על משהו בכלל.

שלמה קרעי: ושלישית, דבר האחרון שאני אומר לגרמן: איך אומרים בצרפתית "את מפוטרת"?

שלמה קרעי: כי זה בדיוק מה שנעשה כשאנחנו נחזור לשלטון, אם את עדיין תהי שם, או שבעצם, יעל גרמן, את בכלל לא יודעת מילה בצרפתית, כנראה, הגעת לשם רק כמינוי פוליטי מושחת.

שלמה קרעי: אז בעברית: "את מפוטרת".

שלמה קרעי: אגב, בכלל מותר לדיפלומט לצאת נגד חבר כנסת?

יעקב מרגי: אני יודע שגלעד ארדן משתדל להיות ממלכתי מאז שהוא שגריר.

שלמה קרעי: מה זה משתדל - - -

יעקב מרגי: ממנו צריכים ללמוד כולם.

שלמה קרעי: תאר לך שגלעד ארדן היה מוציא הודעה עכשיו נגד בנט או נגד לפיד?

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: טוב.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, עשינו הפסקה לשאלות - - -

עיסאווי פריג': אתה יכול לעשות גם הפסקה של חמש, עשר דקות לשתיית כוס תה, כוס קפה, זה גם.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אין כל כך זמן, יש לי עוד הרבה מה לומר.

עיסאווי פריג': כן?

יעקב מרגי: עיסאווי, אתה צריך שעות הרצה.

יעקב מרגי: מה קרה?

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אני רוצה שינוח וטוב וכיף לכולם.

יעקב מרגי: אל תדאג לו.

שלמה קרעי: בסדר.

שלמה קרעי: בינתיים, כשאני רוצה לנוח אתם מפטפטים.

עיסאווי פריג': הרב ד"ר קרעי נכנס לספר גינס של הכנסת.

יעקב מרגי: לא לא.

שלמה קרעי: עוד לא.

שלמה קרעי: עוד לא.

שלמה קרעי: אני ביקשתי שייתנו לי - - -

שלמה קרעי: מיכאל איתן, מיכאל איתן.

עיסאווי פריג': לא, אם אתה נותן את זה בחבילה - - -

שלמה קרעי: בחבילה, יכול להיות.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: אבל בכנסת הזו אני - - -

עיסאווי פריג': הינה ידידנו הנכבד.

שלמה קרעי: הינה ראש הממשלה בפועל.

עיסאווי פריג': עכשיו מתחיל להיות מעניין.

שלמה קרעי: ראש ממשלת האחים המוסלמים.

מנסור עבאס: מה, נשארו לו רק עוד 97 דקות?

מנסור עבאס: תקבל עוד 3 דקות.

עיסאווי פריג': תראה באיזה משפט אתה מקבל אותו, ואיך הוא מקבל אותך בחיוך.

שלמה קרעי: גם אני בחיוך.

עיסאווי פריג': לא.

עיסאווי פריג': אתה אמרת משפט מתחת לחגורה.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: הוא יושב-ראש תנועת האחים המוסלמים, והוא זוכה למקום של כבוד כראש הממשלה - - -

עיסאווי פריג': הוא יושב-ראש רע"מ, רע"מ.

שלמה קרעי: בסדר, האחים המוסלמים, מה.

עיסאווי פריג': רע"מ.

עיסאווי פריג': יש הבדל.

מנסור עבאס: לאיפה הגעת, שלמה?

מנסור עבאס: על מה דיברת?

עיסאווי פריג': תמיד כיף להיות.

עיסאווי פריג': אתה מרשה לי, כבוד היושב-ראש, שתי דקות?

מנסור עבאס: בוודאי.

שלמה קרעי: הוא יוסיף לי אותן, אל תדאג.

שלמה קרעי: אנחנו עשינו הפסקה קודם מכמה נושאים שדיברנו עליהם, לשאלות מהקהל.

שלמה קרעי: עכשיו אני עובר למשהו שלא קשור כל כך, ואני תכף אדבר עליו – ציון אסון ילדי אוסלו, שקרה בשנת 1949.

שלמה קרעי: אני תכף אדבר על זה.

שלמה קרעי: ואז נחזור לדבר על התקציב ועל נושאים אחרים.

שלמה קרעי: יש אישור?

מנסור עבאס: יש אישור.

שלמה קרעי: תודה.

שלמה קרעי: לא, כי יושבי-ראש אחרים כאן, מנסים לצנזר אותי לפעמים.

שלמה קרעי: אז אתה בסדר.

מנסור עבאס: דבר ללא עבירה על החוק.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני עושה הפוגה לנושא חשוב שהיום זה היום שלו.

שלמה קרעי: היום, ערב כ"ח בחשוון, אנו מציינים 72 שנים למותם של 27 ילדים יהודים שבאו מתוניסיה לעלות לישראל דרך אוסלו, דרך נורבגיה, והתרסקו שם עם המטוס שלהם.

שלמה קרעי: 28 ילדים יהודים מתוניסיה עלו בנובמבר 1949, בכ"ח בחשוון, על טיסה בדרכם לבירת נורבגיה.

שלמה קרעי: משם היו אמורים להמשיך לישראל.

שלמה קרעי: בגלל מזג האוויר התרסק המטוס ביער ליד אוסלו.

שלמה קרעי: כמעט כולם נספו – חוץ משורד אחד בלבד, יצחק אלל, בן 11.

שלמה קרעי: היום הוא זיכרונו לברכה, אבל הוא היחיד ששרד.

שלמה קרעי: ואלו שמותיהם: מהעיר מוקנין – כאמוס אוזן, בן תשע; קולט אוזן, בת עשר; דניאל אלל, בן תשע; אלי אלל, בן 12; חיים אלל, בן עשר; גוזלן דמרי, בן 13; מישל דעי, בן 13; פיירט דעי, בת 12; רחל דעי, בת 13.

שלמה קרעי: מהעיר סוסא – יוסף ברמלי, בן תשע; ג'אנין בסנאיינו, בת תשע; איווט בסנאיינו, בת 12; רוברט גלולה, בן 11; גאסטון חטאב, בן 11; גאסטון חטב, בן תשע; יוסף חטב, בן שמונה; ריימונד חטאב, בן 11; דולי ישראל, בת עשר; אפרים לוזון, בן 11; ז'אקלין לוזון, בת עשר; וינסטון לוזון, בן תשע.

שלמה קרעי: מהעיר תוניס – אמיל טוביאנה בן תשע; ז'קלין טוביאנה, בת עשר; ויליאם טוביאנה, בן שבע.

שלמה קרעי: מהעיר נאבל – הנרייטה תמם, בת עשר.

שלמה קרעי: איתם נהרגו המלווים שלהם ואנשי המטוס: מרים זיונץ, מפולין, בת 38; סוזט כהן קודר מתוניסיה, בת 33; ליזה שוורץ ינסן מנורבגיה, בת 20; הטייס, עוזר הטייס, המכונאי והאלחוטן.

שלמה קרעי: יהי זכרם ברוך.

שלמה קרעי: והסיפור בקצרה הוא כדלקמן: עם הקמת מדינת ישראל הגיעו לתוניס שליחים של עליית הנוער, ובהסכמת השלטונות הצרפתיים נבחרו 28 ילדים לעלייה לארץ ישראל, רובם ממשפחות עניות.

שלמה קרעי: משרד הסעד הנורבגי הסכים לארח את אותם ילדים לפני הטיסה לישראל, על מנת שיתחזקו מבחינה נפשית ופיזית לאחר תלאות השואה שעברו חלק מהורי אותם ילדים.

שלמה קרעי: ב-20 בנובמבר 1949, כ"ח בחשוון, שזה היום, המריאו משדה התעופה שליד תוניס שני מטוסים בדרכם לאוסלו.

שלמה קרעי: מטוס אחד הגיע בשלום, והאחר התרסק.

שלמה קרעי: לקראת הנחיתה בשדה התעופה, נתקל הטייס בערפל כבד, והוא הנמיך את המטוס בשטח הררי.

שלמה קרעי: אחת הכנפיים פגעה בעץ, והמטוס התרסק על צלע הר בקרבת אוסלו.

שלמה קרעי: חלקו הקדמי של המטוס עלה באש.

שלמה קרעי: לאחר שלושה ימי חיפושים נמצאו שברי המטוס.

שלמה קרעי: 27 ילדים, רובם בני שמונה עד 12, ועימם שבעה מלווים ואנשי צוות, נספו.

שלמה קרעי: רק ילד אחד מבין כל הנוסעים ניצל – יצחק אלל, שהתברר שישב כשהוא חגור בחגורת הביטחון בזנב המטוס, אשר ניתק משאר המטוס ונחת ליד פלג נחל במזג אוויר קשה של קור מקפיא.

שלמה קרעי: זנב המטוס המשיך לבעור זמן רב לאחר ההתרסקות, וכך הצליח יצחק לשרוד שלושה ימים, הודות לאש שבערה לידו וחיממה אותו.

שלמה קרעי: כאשר המחלצים נשאו אותו, הם הופתעו לגלות שלמרות הדם הרב שאיבד יצחק, ולמרות ששלושה ימים היה כלוא בין שברי המטוס בקור מקפיא, הוא היה מלא חיוניות.

שלמה קרעי: סיפור הצלתו הפלאי של הילד התפרסם בכל העיתונים בכותרות גדולות, והוא הפך לגיבורם של מיליונים ברחבי העולם.

שלמה קרעי: "מצאתי את שקית התפוחים שאימא נתנה לי.

שלמה קרעי: אכלתי ממנה כל הזמן וחיכיתי בשקט", אמר בריאיון.

שלמה קרעי: מלך נורבגיה, שהתרגש מהסיפור של הילד, ביקש לאמצו.

שלמה קרעי: את הגופות של הילדים הנספים הוחלט להחזיר לתוניסיה, היות שההורים שהו עדיין בתוניס.

שלמה קרעי: בין הנספים היו אחים, והסיפורים מצמררים.

שלמה קרעי: קהל רב מאוד השתתף בטקסים של הלוויות הילדים, יחד עם ראשי הקהילה היהודית והארגונים הציוניים בתוניס.

שלמה קרעי: היום שבו התגלו שברי המטוס וגופות הנוסעים הוכרז יום אבל בנורבגיה, וכל בתי השעשועים נסגרו.

שלמה קרעי: יושב-ראש הכנסת בארץ דאז, יוסף שפרינצק, זיכרונו לברכה, נשא הספד וביקש מכל חברי הכנסת לכבד בקימה את מותם של הילדים.

שלמה קרעי: כמה אנדרטות הוקמו לזכרם של הילדים שנספו – במקום ההתרסקות, ובארץ במושב ינוב, שבו התיישבו משפחות של הילדים והתיישב בו גם אותו שורד, ועוד.

שלמה קרעי: יהי זכרם ברוך.

שלמה קרעי: כל זה מתוך ספר "קוראים אותי אסתר" של רותי חיל.

שלמה קרעי: בעוד כחודש וחצי, יחד עם חברתי חברת הכנסת אמילי מואטי, נקים את השדולה לקידום מורשת יהדות תוניסיה וג'רבה.

שלמה קרעי: שם נקדם מרכז מורשת, מוזיאון וארכיון לטובת יהדות מפוארת זו.

שלמה קרעי: נדאג, בעזרת השם, גם להנצחה ממלכתית לאותם ילדי אוסלו, שהלכו לעולמם על קדושת הארץ בדרכם לעלות ארצה, ליישב אותה ולהגשים את חזונם של נביאי ישראל.

שלמה קרעי: יהי זכרם ברוך.

שלמה קרעי: אנחנו עוברים, אדוני היושב-ראש, להמשך הדיון, כאשר עכשיו אנחנו עוברים לפרק של התקציב וחוק ההסדרים.

שלמה קרעי: לקראת סיום, בזמן שיישאר לנו, נחזור לדבר על המכלול של הממשלה הרעה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אדוני, אנחנו כבר עשר דקות בלי שר.

שלמה קרעי: אתה לוקח את זה בחשבון.

מנסור עבאס: הוא יצא, הוא ביקש רשות.

שלמה קרעי: הוא לא ביקש ממני, הוא ביקש ממך.

שלמה קרעי: זה לא נחשב לי בזמן.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש - - -

עיסאווי פריג': - - - שאמרת.

שלמה קרעי: חשבת להתפרפר בחוץ, לשבת חופשי חופשי?

עיסאווי פריג': לא להתפרפר.

עיסאווי פריג': לא לא לא.

עיסאווי פריג': זאת מילה לא במקום.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: פרפר זה חופשי.

שלמה קרעי: מה זה פרפר?

שלמה קרעי: זאת לא מילה גסה.

מנסור עבאס: שלמה, לא מספיק לך שאני מקשיב לך?

מנסור עבאס: לא שומע – מקשיב לך.

מנסור עבאס: כל מילה שאתה אומר.

שלמה קרעי: אני אשקול את זה בחיוב.

שלמה קרעי: "תניא, רבי שמעון בן אלעזר אומר:

שלמה קרעי: מימיי לא ראיתי צבי קייץ וארי סבל ושועל חנווני".

שלמה קרעי: מימיו לא ראה רבי שמעון בן אלעזר צבי שעובד בפירות בשדה - - -

מנסור עבאס: באיזה שנים הוא חי?

שלמה קרעי: לפני אלפיים שנה בערך, בתקופתו של רשב"י.

שלמה קרעי: אלפיים שנה בערך, קצת פחות.

שלמה קרעי: הוא מעולם לא ראה צבי שמטפל בפירות קיץ בשדה, ומייבש אותם.

שלמה קרעי: צבי, הטבע שלו הוא שהוא מהיר מאוד.

שלמה קרעי: צריך להשגיח על הפירות, לראות את מה להכניס, את מי להכניס, איפה לשים אותם, שיתייבשו כמו שצריך.

שלמה קרעי: אז הוא אומר: "מימיי לא ראיתי צבי קיץ, וגם לא ארי סבל" – לא ראיתי ארי נושא משאות, למרות שהאריה, יש לו כוח, הוא יכול להיות סבל.

שלמה קרעי: "וגם לא שועל חנווני.

שלמה קרעי: והם לא נבראו אלא לשמשני, ואני נבראתי לשמש את קוני.

שלמה קרעי: מה אלו שלא נבראו אלא לשמשני, מתפרנסים שלא בצער, ואני שנבראתי לשמש את קוני אינו דין שאתפרנס שלא בצער?

שלמה קרעי: אלא שהרעותי את מעשיי וקיפחתי את פרנסתי, שנאמר: 'עונותיכם הטו'".

שלמה קרעי: זה מזכיר את הברייתא שיש בגמרא במסכת ברכות.

שלמה קרעי: במקום אחד כתוב: "ועמדו זרים ורעו צאנכם".

שלמה קרעי: ובמקום אחד כתוב: "ונתתי עשב בשדך לבהמתך ואכלת".

עיסאווי פריג': אל תגיד את הפסוק בלי פרשנות.

עיסאווי פריג': תן, שנבין.

שלמה קרעי: אני אסביר, אני אסביר.

עיסאווי פריג': שנחיה את הסיפור איתך.

שלמה קרעי: יש שני פסוקים שסותרים לכאורה אחד את השני.

שלמה קרעי: במקום אחד כתוב שעם ישראל יושבים ויש להם משרתים, הם לא צריכים לעבוד.

שלמה קרעי: הם יושבים איש תחת גפנו ותחת תאנתו, "ועמדו זרים ורעו צאנכם".

שלמה קרעי: זרים, גויים, ירעו לכם את הצאן, יעשו את מה שצריך.

שלמה קרעי: במקום אחר כתוב שעם ישראל הם אלו שיזרעו ויקצרו ויעשו את המלאכות.

שלמה קרעי: יש מחלוקת בגמרא – רבי שמעון בר-יוחאי אומר: "אפשר אדם - - - וזורע בשעת זריעה וקוצר בשעת קצירה ודש בשעת דישה", עושה את כל המלאכות, "תורה, מה תהא עליה?" מתי ילמד תורה?

שלמה קרעי: לפי רבי שמעון בר-יוחאי צריך לשבת ללמוד תורה.

שלמה קרעי: רבי ישמעאל אומר: לא.

שלמה קרעי: אדם צריך לעשות תורה עם דרך ארץ – לעבוד וגם ללמוד תורה.

שלמה קרעי: הגמרא אומרת: "הרבה עשו - - - כרבי שמעון בן יוחאי, ולא עלתה בידן", לא כל אחד יכול לשבת ובאמת להשקיע, שתורתו תהיה אומנותו, וללמוד כל הזמן.

שלמה קרעי: רוב האנשים רוצים תורה ודרך ארץ.

שלמה קרעי: כאן, רבי שמעון בן אלעזר אומר: בעלי החיים נבראו כדי לשמש את האדם.

שלמה קרעי: האדם הוא נזר הבריאה.

שלמה קרעי: כן, אנחנו לא כמו אלו שמאמינים – אני חושב שכולנו כאן – לפחות חברי הכנסת מאמינים שיש בורא לעולם, שיש אל אחד, ויש את הבריאה.

שלמה קרעי: הקדוש ברוך הוא ברא את האדם, להבדיל מאלו שחושבים שהם באו מהקוף, לכן לפעמים אין להם בושה ואין להם את הטבע האנושי של האדם, שאכל מעץ הדעת, ויש לו את הבושה הטבעית.

שלמה קרעי: הוא שואל, אומר: אני נזר הבריאה, ובעלי החיים – כל העולם כולו נברא כדי לשמש את האדם, שיוכל לעבוד את הקדוש ברוך הוא.

שלמה קרעי: אז איך זה שהם מתפרנסים שלא בצער?

שלמה קרעי: הם לא עובדים, לא אריה ולא שועל ולא צבי ולא אף אחד מבעלי החיים.

שלמה קרעי: אין להם עבודה.

שלמה קרעי: הם לא הולכים ללשכת תעסוקה ולא הולכים להחתים כרטיס, הם עושים מה שהם רוצים.

שלמה קרעי: הם מתפרנסים שלא בצער, ואני מתפרנס בצער.

שלמה קרעי: אלא, הוא אומר, "שהרעותי את מעשיי", זה תלוי במעשים, "עונותיכם הטו".

שלמה קרעי: אגב, יש פה רמז – מימיי לא ראיתי ארי סבל.

שלמה קרעי: סב"ל זה ראשי תיבות: ספק ברכות להקל.

שלמה קרעי: יש כלל שלא אומרים ספק ברכות להקל כנגד האר"י.

שלמה קרעי: האר"י הקדוש, שההנהגות שלו הן לפי הקבלה, כשיש הנהגה של האר"י, לא אומרים: לא, יש מחלוקת, ספק ברכות להקל.

שלמה קרעי: לא אומרים סב"ל על האר"י.

שלמה קרעי: לא ראיתי ארי סבל.

עיסאווי פריג': עוד שאלה קיבלת?

שלמה קרעי: לא, אמרו לי להרים את הדוכן.

שלמה קרעי: זה המקסימום, מה אני אעשה?

עיסאווי פריג': הוא פותח שאלות לקהל בנאום.

שלמה קרעי: בכל מקרה, אמרנו שלא סתם בחרו את המקצועות האלה לחיות.

שלמה קרעי: האריה, כי יש לו כוח; הצבי כי הוא מהיר וזריז; וגם השועל, אומר עליו רש"י: לא ראיתי שועל חנווני – כי החנווני הוא מלומד בהונאה.

שלמה קרעי: הוא ערמומי.

שלמה קרעי: הוא יודע להטיל מים ביין ואבנים צרורות בחיטים.

שלמה קרעי: החנווני יודע להיות מתוחכם ורמאי, ערמומי, כדי להרוויח יותר כסף.

שלמה קרעי: השועל, ידוע שהוא הערמומי בחיות.

שלמה קרעי: לא ראיתי שועל, שהוא ערמומי, שמשתמש בזה כדי לעבוד ולהתפרנס כחנווני.

שלמה קרעי: לבעלי חיים אין זכות בחירה.

שלמה קרעי: הם לא יכולים להיות צדיקים או רשעים, אלא הם חיים כמו שהקדוש ברוך הוא ברא אותם, על פי טבעם.

שלמה קרעי: מה שאין כן האדם.

שלמה קרעי: הדבר הזה בא לידי ביטוי לא רק במצב הרוחני, אלא גם בהתנהלות היום-יומית.

שלמה קרעי: בעלי חיים לא צריכים בגדים להתלבש, לא צריכים בית, לא מכשירי חשמל, לא צריכים לבשל לעצמם, לא צריכים כלים חד-פעמיים וגם לא שתייה מתוקה.

שלמה קרעי: הם לא צריכים הנחות בתחבורה ציבורית, והם אפילו יוצאים לפנסיה מתי שמתחשק להם.

שלמה קרעי: הם לא צריכים להתקלח, להסתפר, להתאפר.

שלמה קרעי: בדרך כלל, הם גם לא הולכים לרופא וגם לא לבית הכיסא.

שלמה קרעי: הכול חופשי, כמו פרפר.

שלמה קרעי: ובכל זאת, הממשלה הזאת, אדוני השר, הופכת את היוצרות.

שלמה קרעי: לבעלי חיים, שמתפרנסים בדרך הטבע, היא דואגת לתקציבים, אבל את בני האדם החלשים ביותר, אלו שזקוקים לסיוע באמת, אותם היא מפקירה לאנחות.

שלמה קרעי: בזמן הקצר שנשאר לי, אני אעבור על חלק מהדברים הבעייתיים והקשים שיש בתקציב ובחוק ההסדרים.

שלמה קרעי: קודם כול, מדובר בחוק הסדרים מפלצתי במידותיו.

שלמה קרעי: לא היה מעולם דבר כזה: רפורמות מרחיקות לכת ופגיעה קשה בחלשים; תקציב דו-שנתי, שלכל הדעות עומד לגזור גזרות קשות על כלל האוכלוסיות החלשות בישראל; תקציב וחוק הסדרים, אדוני היושב-ראש, שיפגעו אנושות בצביונה של המדינה כיהודית ודמוקרטית, ובחלקם יכפיפו החלטות ממשלה וכנסת לפקידים, שלא נבחרו, יקעקעו את יסודות היהדות הנהוגים במדינת העם היהודי מימים ימימה, ויעבירו מיליארדים לגורמים תומכי טרור, הפועלים נגד המדינה, גם אם במסווה של זכויות אדם.

שלמה קרעי: מדובר בתקציב וחוק הסדרים שינחילו מיסים חדשים וקיצוניים, שמתיימרים לשנות את התנהגותו של הציבור, מבלי לתת לו זמן היערכות כנדרש, כגון המיסים על משקאות ממותקים וחד-פעמי – כבר, כבר עלה המחיר.

שלמה קרעי: החד-פעמי כבר עלה.

שלמה קרעי: עוד לא אושר התקציב, הם עושים מה שהם רוצים.

שלמה קרעי: בכל המקומות, משלשום או מאתמול – משלשום, אנחנו כבר ביום רביעי – המחירים עלו.

שלמה קרעי: ולא רק הפלסטיק; גם חד-פעמי מקרטון, שאין שום בעיה איתו.

שלמה קרעי: הוא חומר מתכלה, גם את זה הם העלו.

שלמה קרעי: ביטול ההנחות בתחבורה ציבורית; ייקור תעריפי החניה; העלאת גיל הפרישה, שפוגע בנשים במקצועות שוחקים – איך אתה, אדוני היושב-ראש, נתת להם יד?

שלמה קרעי: אין להם מענה לנשים שעובדות קשה – לעובדות ניקיון, למטפלות סיעודיות, שנשבר להן הגב כבר בגיל 60.

שלמה קרעי: מעלים להן את גיל הפרישה.

מנסור עבאס: שלמה, איך אתה עונה לטענה של האנשים שאת הגזרות הכי קשות הביא בנימין נתניהו, במיוחד על ילדים, ב-2003, כאשר היה שר אוצר?

שלמה קרעי: אומרים: ההכרח לא יגונה.

שלמה קרעי: אם בנימין נתניהו – אני לא הייתי שם, אני לא יודע מה היו הנתונים, אבל הכלכלנים אומרים שאם לא היה נעשה מעשה כזה, מדינת ישראל הייתה מגיעה קרוב לפשיטת רגל.

שלמה קרעי: היה צורך להוציא אנשים לעבודה, להניע את הכלכלה.

שלמה קרעי: אני בעד להגדיל את קצבאות הילדים.

שלמה קרעי: אני חושב שזה לא מספיק, מה שנותנים.

שלמה קרעי: בעיקר אני חושב שזה צריך להיות דיפרנציאלי.

שלמה קרעי: משפחות קשות יום, צריך לתת להן יותר ממי שלא צריך.

שלמה קרעי: אבל אז, ההכרח היה לא יגונה.

שלמה קרעי: היום אין הכרח, אין הכרח.

שלמה קרעי: הממשלה מחלקת מיליארדים.

שלמה קרעי: אתה יודע, נתנו לך עשרות מיליארדים.

שלמה קרעי: יש כסף, יש כסף.

עיסאווי פריג': נתנו לו לכיס, נתנו לו?

שלמה קרעי: לא משנה.

שלמה קרעי: אני אומר, נתנו – לא משנה, למטרות הכי טובות, נניח.

שלמה קרעי: אני חולק גם על זה, אבל נתנו.

שלמה קרעי: יש כסף.

שלמה קרעי: ראית בקורונה – מדינת ישראל יצאה ראשונה.

שלמה קרעי: היא עם כלכלה מאוד חזקה.

מנסור עבאס: הינה, בקורונה, כמה עלה למדינה כל המשבר הזה של הקורונה?

שלמה קרעי: עלה עשרות מיליארדים.

שלמה קרעי: למעלה מ-100 מיליארד.

שלמה קרעי: ובישראל עדיין הכלכלה מאוד חזקה.

שלמה קרעי: יחס החוב–תוצר שלנו עדיין נמוך ביחס למדינות - - -

מנסור עבאס: כן, אבל עלה.

שלמה קרעי: מעט.

שלמה קרעי: עלה מעט.

שלמה קרעי: אנחנו עדיין פחות מארצות הברית.

מנסור עבאס: בנושא הזה, לא תמיד משווים לארצות הברית.

שלמה קרעי: אין לי פה את הטבלה של המדינות, אבל אנחנו עדיין במקום טוב מאוד.

מנסור עבאס: נכון.

שלמה קרעי: ועדיין, ללכת ולפגוע דווקא – הרי למה הם פוגעים בהם?

שלמה קרעי: לא בגלל הכלכלה.

שלמה קרעי: כי אין להם כוח, לא אכפת להם.

שלמה קרעי: אין מישהו שהוא לוביסט של האנשים האלה.

שלמה קרעי: הרי לא אמרתי: אל תעלו את גיל הפרישה.

שלמה קרעי: תעלו.

שלמה קרעי: רוב הנשים בישראל עובדות במקצועות לא שוחקים, אבל אישה שעובדת בניקיון, אישה שעובדת כמטפלת סיעודית, שכבר בגיל 59-58 לא מצליחה להמשיך, וב-60 כבר פורשת, מקבלת אבטלה, שורדת עוד שנה ומשהו עד שהיא מתחילה לקבל בגיל 62 קצבת זקנה; נשים שלא מסוגלות, אתה לא תוציא אותן עם גב שבור לעבוד – אתה מעלה להן?

שלמה קרעי: הצענו: תנו קריטריונים למקצועות שוחקים, שבהם יהיה משהו אחר.

שלמה קרעי: יש הסתייגויות כאלה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אם תצביע בעד אחת ההסתייגויות האלה, תקנה את עולמך.

שלמה קרעי: תדאג לנשים המסכנות האלה.

שלמה קרעי: הם לא היו מוכנים לשמוע.

שלמה קרעי: האוצר אטום.

שלמה קרעי: האוצר קיבל כאן ממשלה, קיבל ועדת כספים, קודם כול, שהיושב-ראש שלה הוא של שר האוצר.

שלמה קרעי: היה לו קצת חופש פעולה, מעט מאוד, אבל בתוך גבולות גזרה.

שלמה קרעי: צריכים להעביר – יעבירו, צריכים כולל כולם – יעבירו כולל כולם.

שלמה קרעי: לא עזר שום דבר ממה שאמרנו, כמה שכולם זעקו את זה, גם מהקואליציה.

שלמה קרעי: בסוף הנורבגים מרימים אצבע, אין להם זכות הצבעה אמיתית.

שלמה קרעי: מס גודש – נדבר על הכול תכף, אבל מס גודש: מהפריפריה אתה רוצה ללכת לבקר בתל אביב, תשלם.

שלמה קרעי: תושב תל אביב, שגודש את הכביש כל היום, לא משלם שקל.

שלמה קרעי: זה נראה לך הגיוני?

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: ומי אחראי על מס הגודש?

שלמה קרעי: מי אתה חושב שצריך להיות אחראי לקבוע איפה יהיו הטבעות, מה יהיה התעריף?

שלמה קרעי: מי אתה חושב, לדעתך?

שלמה קרעי: מי קשור לתחבורה?

מנסור עבאס: מי?

שלמה קרעי: מי?

שלמה קרעי: תגיד.

שלמה קרעי: תנחש.

שלמה קרעי: מי אחראי על יישום החוק?

שלמה קרעי: מי אחראי על קביעת התעריפים?

שלמה קרעי: מי אחראי על מס הגודש?

שלמה קרעי: אתה יכול לנחש, עיסאווי, השר?

עיסאווי פריג': מי אחראי על - -

שלמה קרעי: על מס הגודש.

עיסאווי פריג': - - מס גודש.

שלמה קרעי: כן, מי השר הממונה על התעריפים, טבעות, מיקומים?

שלמה קרעי: מי אחראי?

שלמה קרעי: זה גודש תחבורתי.

מנסור עבאס: נגב-גליל?

שלמה קרעי: לא, איך נגב-גליל?

שלמה קרעי: זה בתוך תל אביב.

שלמה קרעי: מי אחראי על התחבורה במדינת ישראל?

עיסאווי פריג': תחבורה, לא?

שלמה קרעי: שר התחבורה.

מנסור עבאס: שר התחבורה.

שלמה קרעי: אז מי אחראי על מס הגודש?

מנסור עבאס: מי?

שלמה קרעי: שר האוצר.

שלמה קרעי: שר האוצר הוא אחראי, ויש לו סמכויות בלעדיות בחוק הזה.

עיסאווי פריג': כי זאת סוגיה כספית, סוגיה כספית פיננסית.

שלמה קרעי: אבל עכשיו אמרת שר התחבורה.

עיסאווי פריג': התחבורה – אחריות - -

שלמה קרעי: עכשיו אתה הופך בגלל – אל תהיה סנגור.

עיסאווי פריג': - - מבחינה תכנונית.

שלמה קרעי: אל תהיה פרקליט.

עיסאווי פריג': לא, מבחינה תכנונית – שר התחבורה.

שלמה קרעי: לא, אין, גם תכנונית לא.

עיסאווי פריג': אבל ברגע שאתה - - -

שלמה קרעי: שר האוצר גם קובע - - -

עיסאווי פריג': המילה "מס", המילה "מס".

שלמה קרעי: לא.

עיסאווי פריג': "מס" זאת מילה שיש בה הכנסה והוצאה.

שלמה קרעי: אבל מה המטרה?

עיסאווי פריג': זה באופן טבעי קשור למשרד האוצר.

מנסור עבאס: אבל שלמה - - -

שלמה קרעי: אבל שר האוצר גם קובע איפה לשים את הטבעות.

שלמה קרעי: הוא קובע אם אפשר לשנות או לא לשנות.

שלמה קרעי: גם התעריפים.

שלמה קרעי: הרי מה התעריפים?

שלמה קרעי: מה קורה בנתיב המהיר?

שלמה קרעי: מעלים את התעריף כדי שיהיה פחות גודש, מורידים את התעריף בהתאם לגודש.

שלמה קרעי: זה עניין תחבורתי.

שלמה קרעי: אבל מכיוון - - -

עיסאווי פריג': זה מבחינת תחבורתי-תכנוני, אבל מבחינת מס ותעריף, זה אוצר.

שלמה קרעי: אבל כאן אתה - - -

עיסאווי פריג': זה הסדר, מה לעשות.

שלמה קרעי: אבל כאן לא מדובר במס.

שלמה קרעי: אם אתה אומר את זה, אתה בעצם אומר לאזרחי ישראל: שר האוצר רוצה מיסים, הוא צריך כסף לקופה, לכן הוא משית עליכם מס.

שלמה קרעי: אבל זאת לא האמירה.

עיסאווי פריג': הארנונה, גם מס.

שלמה קרעי: האמירה היא - - -

עיסאווי פריג': הארנונה היא מס.

שלמה קרעי: האמירה היא שאנחנו מנסים לווסת את התנועה בכבישים.

שלמה קרעי: זאת המטרה.

שלמה קרעי: ואם שרת התחבורה חושבת שבטבעת הזאת צריך להוריד את השיעור ובטבעת הזאת צריך להעלות, בכבישים האלה להוריד ולהעלות, היא לא יכולה, כי שר האוצר קובע, הוא רוצה כסף.

שלמה קרעי: הצענו מודל רציף.

מנסור עבאס: לא, אבל ברור לך שכל החוקים האלו הם לא קודם כול כדי לגבות כסף.

שלמה קרעי: הם כן.

מנסור עבאס: אלא כדי לעשות שינוי.

שלמה קרעי: לא, זה בדיוק מה שאני אומר.

שלמה קרעי: הם הודו שם בוועדה – אני אומר לך, הם הביאו מס גודש טיפש, מתווה מאוד מאוד טיפש של טבעות, לא רציף, שמי שתושב בתוך הטבעות נוסע כל היום בתוך הטבעת ולא משלם שקל; מי שבא מהפריפריה וחוצה את הגבול של הטבעת משלם.

עיסאווי פריג': מתי נכנסת לתל אביב פעם אחרונה?

שלמה קרעי: אני היום הייתי בהפגנה בהבימה.

עיסאווי פריג': זה לא נותן לך הרבה זכות, בהפגנה.

עיסאווי פריג': היום – בהפגנה שמעתי דברים לא מהעולם הזה.

שלמה קרעי: מה זה לא מהעולם הזה?

שלמה קרעי: דברים נכוחים אמיתיים.

עיסאווי פריג': הפגנה שהיה בה - - -

שלמה קרעי: עם ישראל יצא לרחוב.

עיסאווי פריג': הייתה בה הסתה חסרת תקדים.

שלמה קרעי: אני לא יודע - - -

עיסאווי פריג': זה לא מוסיף לך להיות בהפגנות האלה.

שלמה קרעי: תראה, תמיד כשמעבירים ביקורת על הממשלה אתם אומרים הסתה.

עיסאווי פריג': יש ביקורת ויש הסתה.

שלמה קרעי: אז אני לא יודע, לא שמעתי את הנאומים.

שלמה קרעי: שמעתי את שלי.

עיסאווי פריג': אני שמעתי גם את מה שפטין מולא אמר, ויש דברים - - -

שלמה קרעי: לא שמעתי מה אמר, אבל אני מוכן לסנגר ולהיות – קרוב לוודאי שמה שאתם אומרים עליו "הסתה" זאת בעצם ביקורת, וכשאתם אומרים את אותה הסתה זאת ביקורת לגיטימית.

שלמה קרעי: ככה זה בדרך כלל, ברוב המקרים.

עיסאווי פריג': טוב, תקרא את מה שנאמר ואז תגיב.

שלמה קרעי: נתחיל בהעלאת גיל הפרישה לנשים.

שלמה קרעי: כביכול התיקון הזה הכרחי, אין ברירה, אבל הממשלות שלנו עצרו את זה שנים ארוכות מכיוון שלאוצר לא היה אכפת מהנשים החלשות, והם לא הביאו שום תוכנית שתגבה אותן במהלך השינוי.

שלמה קרעי: עד שהגיעה הממשלה המופקרת הזאת, שהביאה D-9 על חייהן של אותן נשים מוחלשות, תוך כדי שהיא מתגאה במתן ארוחה חגיגית לפני הדריסה, הסעודה האחרונה.

שלמה קרעי: נתנו להן כמה שנים, הוראת שעה, יוכלו לסרב, יוכלו פה, יוכלו שם, אבל בסוף בסוף, בטווח הארוך יותר, אחרי חמש שנים, הכול מתבטל, רמיסה לגמרי.

שלמה קרעי: גיל הפרישה מהעבודה לנשים ולגברים הוא 67, ועם זאת נשים זכאיות לקבלת קצבת זקנה החל מגיל 62 אם אינן עובדות.

שלמה קרעי: הם מציעים להעלות את גיל הפרישה לאישה לצורך זכאותה לקבלת קצבת זקנה מגיל 62 לגיל 65.

שלמה קרעי: יש הוראות שעה, הוראות מעבר, למשל שאישה שתסרב להצעת עבודה מגיל 60 כי קשה לה, תוכל לקבל בכל זאת שנת אבטלה, לא רק שבעה חודשים אלא גם שנת אבטלה בחמש השנים הקרובות.

שלמה קרעי: כל מיני דברים קטנים, מתנות קטנות.

שלמה קרעי: אבל הפיל הגדול שבחדר, שכולם-כולם הבינו אותו, אלו הנשים שעובדות במקצועות שוחקים.

שלמה קרעי: שוללים מהן את קצבת הזקנה לשלוש שנים ונותנים להן במקום זה חמישה חודשי אבטלה, שגם אותם ישללו בעוד חמש שנים, אם הן לא תסכמנה לצאת לעבודה שיציעו להן.

שלמה קרעי: הם בעצם מאלצים את עובדות הניקיון, המטפלות הסיעודיות, וכל הנשים קשות היום האלו – אתה בוודאי מכיר נשים כאלו, אדוני היושב-ראש, אתה לא גדלת בתל אביב, אתה יודע מה זה להיות אישה קשת יום – הם מאלצים אותן להמשיך לעבוד גם אחרי שנשבר להן הגב.

שלמה קרעי: מנותקות, ביזיון, חרפה שדבר כזה יאושר בשבוע כאן בכנסת, ואתם תיתנו לזה יד.

שלמה קרעי: אני הצעתי שהחוק לא יחול על נשים שהועסקו במקצועות שוחקים, כאשר מקצועות שוחקים יתקיימו – לפי קריטריונים, מתוך רשימה שיקבע שר האוצר בתקנות, באישור ועדת הכספים.

שלמה קרעי: כמובן שלא הסכימו לזה.

שלמה קרעי: כל מה שמעניין אותם זה להכניס עוד כסף ועוד כסף לקופת האוצר.

שלמה קרעי: ומי שמשלם את המחיר אלו החלשים ביותר.

שלמה קרעי: לחלופין, הצעתי שהן יקבלו 70% קצבת זקנה בשנים שבין 62 ל-65, אותן נשים עם מקצועות שוחקים או נשים שהשכר שלהן נמוך מ-80%, נניח, מהשכר הממוצע במשק.

שלמה קרעי: יש הלימה, יש קורלציה בין גובה השכר לבין העבודה, מקצוע שוחק או לא שוחק, וקל לבדוק את זה.

שלמה קרעי: אבל הם לא רוצים.

שלמה קרעי: הם לא רוצים לבדוק את זה, כי כל מה שמעניין אותם זה להכניס יותר כסף לקופת האוצר.

שלמה קרעי: אפילו את ההטבות הנלוות לגיל פרישה, לא רק את הקצבה, אפילו את ההנחה בארנונה, דמי נסיעה בתחבורה ציבורית, הנחה בתשלומי חשמל, הנחה על רכישת תרופות, את הכול הם הולכים לבטל.

שלמה קרעי: גם נתנו איזושהי הוראת מעבר, וגם את זה הולכים לבטל.

שלמה קרעי: ביולי האחרון, כשהגיע התקציב, יצאה הלוחמת הפמיניסטית הגדולה מרב מיכאלי בהצהרות בעיתונים שללא טיפול אמיתי בנשים מוחלשות לא יועלה גיל הפרישה לנשים.

שלמה קרעי: ככה אמרה מרב מיכאלי לפני כמה חודשים.

שלמה קרעי: אמרה וברחה, אמרה וזרקה אותן לגורלן.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: אין, אין כבר מילים שיכולות לתאר את הבושה והחרפה.

שלמה קרעי: זה כבר נהיה בנלי לומר "בושה וחרפה", אבל זאת בושה וחרפה.

שלמה קרעי: בדיוק, אגב, כמו שהיא עשתה עם מס הגודש, שאליו אגיע בהמשך.

שלמה קרעי: ממשלה ערלת לב.

שלמה קרעי: קבעו בחוק גם שנשים ממקצועות שוחקים שיסרבו להצעת עבודה, כשהן כבר תשושות, בגילאי 62 ומעלה, יפסידו את דמי האבטלה.

שלמה קרעי: גם לקחו להן את קצבת הזקנה וגם מתעללים בהן.

שלמה קרעי: אין בושה, אין חמלה, הכול בשביל הכיסא.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, יש לך הזדמנות לתקן את זה.

שלמה קרעי: אתה לא רואה בעיניים, אתה שולט כאן.

שלמה קרעי: תגיד: אני לא מוכן לזה, אני רוצה להעביר הסתייגות שתטפל בנשים קשות יום.

שלמה קרעי: יש את זה כתוב בצורה מאוד מנוסחת, אני יכול להראות לך.

שלמה קרעי: תלך על זה.

שלמה קרעי: העלו את תעריפי החניה באצטלה של הפחתת השימוש ברכב הפרטי, כאילו אפשר לאחסן את הרכב בבוידעם כשהוא לא בשימוש, וכאילו יש תחבורה ציבורית מספיק טובה שאפשר לוותר לגמרי על הרכב הפרטי.

שלמה קרעי: מהיום אין פנגו ב-6 שקלים לשעה בערך, אלא במחיר הרבה יותר גבוה.

שלמה קרעי: מחיר החניה ברשות מקומית הקבוע כיום כמחיר מקסימום הולך להיות מחיר מינימום, כדי לאפשר לרשויות מקומיות לקבוע תעריפים גבוהים יותר.

שלמה קרעי: ממשלת תל אביב פוגעת בתושבים שהכי אכפת לה מהם, תושבי מדינת תל אביב במקרה הזה, כדי לפגוע בכל שאר המדינה.

שלמה קרעי: בכל עיר שיש בה מעל 40,000 תושבים מחיר החניה יהפוך למינימום.

שלמה קרעי: נוציא עין אחת לתל אביב כדי להוציא לפריפריה את שתי העיניים.

שלמה קרעי: כך גם מס הגודש: באצטלה של הפחתת גודש, בתנועה בכבישים במטרופולין דן, קרי מדינת תל אביב, קובעים מס חדש שסכומו ייקבע לפי המרחק מהעיר תל אביב ובהתאם לשעות הגודש.

שלמה קרעי: עכשיו, מילא זה היה מס שבנוי בצורה צודקת, אבל גם הוא מעוות, כמו שאמרתי קודם, ובנוי בצורה טיפשית; מס גודש שבא להטיל מיסים על תושבי פריפריה שבאים לבקר במרכז, כשתושבי הטבעות הפנימיות במרכז, שגורמים להרבה יותר גודש, הם לא משלמים.

שלמה קרעי: הם יכולים לנוע כל היום בתוך הטבעת שלהם ולא ישלמו שקל.

שלמה קרעי: ודווקא להם, לתושבי מדינת תל אביב, יש תחבורה ציבורית הרבה יותר טובה מאשר לפריפריה, והם לא משלמים.

שלמה קרעי: כל המדינה מממנת את המטרו, 75 מיליארד שקל יוקצו מהתקציב למטרו, שמיועד, שוב, לתושבי מדינת תל אביב.

שלמה קרעי: ומי מממן את זה?

שלמה קרעי: כל המדינה.

שלמה קרעי: הפריפריה.

שלמה קרעי: הצעתי להם עשרות פעמים – כבר צחקו עליי בוועדה, בוועדת הכספים; היו שם ארבעה או חמישה דיונים על מס הגודש, ובכל דיון, מהדיון הראשון אמרתי להם: חבר'ה, המודל שלכם הוא טיפש, תושבי הטבעות נוסעים ולא משלמים מס גודש, תושבי הפריפריה – כן.

שלמה קרעי: אדם שנוסע קילומטר אחד ישלם, אדם שנוסע עשרות קילומטרים, כל היום – ישלם אותו דבר, כי הוא חצה פעם אחת את הטבעת.

שלמה קרעי: הצעתי להם לעבור למודל רציף ורב-תעריפי, מודל שישקף נכונה את העומס שאותו נהג גרם, ושעליו הוא משלם.

שלמה קרעי: מודל שיוכל – מודל רציף, יהיה צ'יפ שיותקן ברכב, והוא ידווח לרשויות המס כמה אתה חייב לשלם.

שלמה קרעי: נסעת קילומטר, תשלם שקל, נסעת 20 קילומטר, תשלם בהתאם למה שנסעת.

שלמה קרעי: ושיהיה אפשר לקבוע תעריפים דינמיים כמו בנתיב המהיר, כדי לווסת את התנועה: תוך כדי תנועה רואים שנתיב עמוס, מעלים את המחיר, ה-Waze מפנה נהגים למקומות יותר זולים.

מנסור עבאס: המודל הזה מוכר בעולם?

מנסור עבאס: הוא מוכר.

מנסור עבאס: בסינגפור מתחילים אותו עכשיו.

מנסור עבאס: מתחילים אותו עכשיו בסינגפור.

מנסור עבאס: סינגפור זאת מדינת המודל של בנט, והם מביאים כאן מודל טיפש.

מנסור עבאס: ככה אתה גם גורם לאנשים בתוך הטבעות לא לנסוע ברכב בתוך העיר, ככה אתה מפחית את הגודש.

מנסור עבאס: ולהפך, מי שמגיע מחוץ לשלוש הטבעות, לפחות ממקומות שבהם אין תחבורה ציבורית טובה, צריך להחריג אותו, כי לו אין אלטרנטיבה.

מנסור עבאס: אין לו איך להגיע, אין תחבורה ציבורית.

מנסור עבאס: ככה אתה גם מתקן את האפליה כלפי הפריפריה, שמממנת בהרבה את המרכז.

מנסור עבאס: אז לפחות כשהם מגיעים לקבל שירותים בתל אביב שלא הוקמו בפריפריה, הם לא ישלמו, ומי שמתגורר בתל אביב ישלם באופן רציף.

מנסור עבאס: זה יפחית הרבה יותר גודש.

מנסור עבאס: מודל טיפש ולא יעיל, מודל חד-ממדי במקום רציף ורב-תעריפי, ובנוסף לכך, פריפריה שמממנת את תל אביב.

מנסור עבאס: כמו בגיל הפרישה, שוב החלשים משלמים את המחיר.

מנסור עבאס: מאיפה אתה?

מנסור עבאס: איפה אתה גר, מנסור?

מנסור עבאס: ממע'אר.

שלמה קרעי: ויש לכם תחבורה ציבורית טובה לתל אביב?

שלמה קרעי: כמה זמן לוקח להגיע לתל אביב?

מנסור עבאס: היום הרבה.

שלמה קרעי: הרבה.

שלמה קרעי: ואתה מוכן שיעשו לך ככה?

שלמה קרעי: שהתושבים שלך ישלמו מס גודש כשתושבי תל אביב לא ישלמו?

שלמה קרעי: עשרות שעות העברנו על הפרק הזה בוועדת כספים, ובסוף האוצר ניצח.

שלמה קרעי: חוץ מהישג קטן או שניים של טיפול רפואי – הם יקבלו פטור כשהם באים לטיפול רפואי – בכל היתר כאילו דיברנו לקירות.

שלמה קרעי: האוצר מגיע, הוא יודע שהכול עובר לו, הוא יודע שיש מי שעובד בשבילו בממשלה הזו.

שלמה קרעי: מס רע, מס טיפש ואטום.

שלמה קרעי: אפילו מי שהציע אותו – תקשיב, השר.

שלמה קרעי: גם אתה – אתה מקשיב, השר נראה לי קצת עייף – אפילו מי שהציע - - -

עיסאווי פריג': לא, אני קורא, אני מקשיב לך טוב.

שלמה קרעי: אפילו מי שהציע את מס הגודש בכלל לא בטוח שהוא יעבור.

שלמה קרעי: אתה יודע מה הם קבעו בחוק?

שלמה קרעי: אם זה לא עובד, מעלים את התעריף ב-15%.

שלמה קרעי: ואם זה לא עובד עוד שנה, מעלים בעוד 15%.

שלמה קרעי: ואם זה לא עובד בעוד שנה, בעוד 15%.

שלמה קרעי: במקום להגיד: רגע, המס לא עובד, סימן שאנחנו עם מודל דפוק, עם מודל לא טוב, מעלים את התעריפים ומעלים את התעריפים.

שלמה קרעי: רק אחרי חמש שנים שלא הצליחו, והעלו חמש שנים את התעריף עד שהכפילו אותו, רק אז הם יתחילו לחשוב.

שלמה קרעי: זה אמור להיכנס לתוקף ב-2025, אבל אנחנו בעזרת השם נחזור הרבה לפני כן ונתקן את זה.

שלמה קרעי: רפורמת הכשרות.

שלמה קרעי: הממשלה הזו מנותקת, פועלת נגד החלשים ביותר, גם בכיסם וגם באמונתם.

שלמה קרעי: קחו למשל את החוק להכנסת הרפורמים או כמו שקוראים לו בטעות "רפורמת הכשרות".

שלמה קרעי: "היוצא מן הטמא – טמא".

שלמה קרעי: השר מתן כהנא, שהוא קבלן הביצוע של ליברמן במקרה הזה, והממשלה ההזויה הזו, נתנו בידי ליברמן ומלינובסקי להתעסק בכשרות במדינה היהודית.

שלמה קרעי: עם ליברמן אתם עושים מהפכה בכשרות, השתגעתם?

שלמה קרעי: אתה לא היית כאן, מנסור, אתה שומר על חלאל, מהיום, כשתעבור הרפורמה, אתה רואה שכתוב "כשר", אל תהיה בטוח שזה חלאל, יכול להיות שגלעד קריב הוציא תקן כשרות שגם שרימפס זה כשר או גם חזיר זה כשר וכתוב "כשר".

מנסור עבאס: לדעתי אתה מגזים היום.

שלמה קרעי: אני מגזים היום.

שלמה קרעי: אני גם הגזמתי לפני שנה כשאמרתי שמי שיצביע לבנט – שהוא יקים ממשלה פוסט-ציונית עם רע"מ ועם מרצ.

שלמה קרעי: צחקו עליי, וזה התממש.

עיסאווי פריג': אתה מהאופוזיציה, מותר לך להגיד כל מה - - -

שלמה קרעי: לא, אז הייתי קואליציה, לא הייתי אופוזיציה.

עיסאווי פריג': היינו אופוזיציה ואמרנו.

שלמה קרעי: אז הייתי קואליציה ואמרתי.

עיסאווי פריג': יש מדור של בדיקת עובדות באיזה עיתון, אני - - -

שלמה קרעי: בדיקת עובדות רק לביבי עושים.

עיסאווי פריג': אז אם אני לוקח את זה לבדיקת עובדות - -

שלמה קרעי: לבנט ולפיד, מרוב שיש - - -

עיסאווי פריג': - - אתה מקבל ציון נכשל.

שלמה קרעי: מרוב שיש – מה ציון נכשל?

שלמה קרעי: אמרתי את זה כאן במליאת הכנסת.

עיסאווי פריג': ברמת העובדות אתה מקבל ציון נכשל.

שלמה קרעי: יש עובדות.

שלמה קרעי: אמרתי את זה במליאת הכנסת בשנה שעברה.

עיסאווי פריג': עכשיו מותר לך, יש לך זמן, אתה מדבר.

שלמה קרעי: השר, חבל שאתה אומר דברים שאינם אמת.

שלמה קרעי: אני אמרתי את הדברים האלה, הקראתי אותם קודם, כשלא היית, הקראתי אותם.

עיסאווי פריג': לקחת את הקצה והשלכת על הכול.

עיסאווי פריג': הקיצון – בונה את כל התזה שלך על הקיצון בכל דבר.

שלמה קרעי: בוא, אבל אתה יכול לדבר גבוהה-גבוהה, ואתה יכול לשים אצבע על נקודה ולהגיד לי איפה שיקרתי בעובדות.

שלמה קרעי: אין לך.

שלמה קרעי: אז זה - - -

מנסור עבאס: הינה, נכנסת לישורת האחרונה.

שלמה קרעי: לא, למה?

שלמה קרעי: יש לי הרבה זמן .

שלמה קרעי: אה, עוד שעה, בסדר.

מנסור עבאס: מתי עלית לדוכן?

שלמה קרעי: ב-03:20, לדעתי.

מנסור עבאס: אה, לא הרבה.

שלמה קרעי: לא הרבה.

שלמה קרעי: רציתי עשר שעות, אמרו לי: לא, הקואליציה לא נותנת מספיק זמן לדבר.

מנסור עבאס: כן - - -

שלמה קרעי: סתמו לנו את הפה.

שלמה קרעי: חוק כזה מפלצתי, שלוש שעות.

שלמה קרעי: אני יכול עשר שעות לדבר ולא לסיים על החוק הזה.

עיסאווי פריג': אבל עכשיו אתה בזמן הרייטינג, כי אנשים קמים בבוקר, פותחים טלוויזיה, אתה בזמן הרייטינג.

שלמה קרעי: האנשים שאני מכיר הולכים - - -

עיסאווי פריג': עכשיו תן את המיץ של - - -

שלמה קרעי: הולכים להתפלל בשעה הזאת.

עיסאווי פריג': כן.

שלמה קרעי: הם עדיין לא פותחים טלוויזיה.

מנסור עבאס: באיזו שעה התפילה?

שלמה קרעי: התפילה, אפשר כבר עכשיו.

שלמה קרעי: הנץ עוד 20 דקות.

שלמה קרעי: מי שמתפלל הנץ, עכשיו זאת התפילה המשובחת ביותר, עם הנץ החמה.

מנסור עבאס: כן - - -

עיסאווי פריג': זה אותו דבר באסלאם.

שלמה קרעי: ב- 04:00זה עדיין לא שחרית.

שלמה קרעי: עלות השחר הוא ב-04:45.

מנסור עבאס: כן, 04:45.

שלמה קרעי: מה, התפללת היום?

שלמה קרעי: אז לא יצאת ידי חובה, מנסור, תתפלל עוד פעם.

מנסור עבאס: כן, התפללתי לפני שעליתי לפה.

שלמה קרעי: אז לא יצאת ידי חובה, אתה צריך עוד פעם.

מנסור עבאס: למה?

שלמה קרעי: אמרת שהתפללת לפני עלות השחר.

מנסור עבאס: לא, כבר - - -

שלמה קרעי: אה, זה בסדר.

מנסור עבאס: איך אתה יודע אם הוא התפלל או לא?

שלמה קרעי: לא, עיסאווי רק שומר כשרות, הוא אמר.

מנסור עבאס: כן?

עיסאווי פריג': אני שומר כשרות, כן.

שלמה קרעי: הוא מסורתי.

עיסאווי פריג': אני איש מסורתי.

שלמה קרעי: הוא לא רפורמי.

שלמה קרעי: הוא לא רפורמי.

עיסאווי פריג': עבאס איש דתי, אבל כולנו מאמינים, לא? זה מה שחשוב.

שלמה קרעי: בדיוק, בדיוק.

שלמה קרעי: אתה מאמין באותו דבר.

שלמה קרעי: אתה לא אומר: יש לי תורה אחרת.

שלמה קרעי: יש תורה, אבל אני שומר חלק ממנה, לא מצליח לשמור הכול.

שלמה קרעי: אתה לא אומר: התורה שלכם כבר לא נחשבת, יש לי תורה חדשה.

שלמה קרעי: זה מה שקריב עושה.

עיסאווי פריג': כולם מתפללים לאותו איש.

מנסור עבאס: מה זה איש?

שלמה קרעי: נכון, לאותו אל.

שלמה קרעי: אנחנו מאמינים באל אחד.

עיסאווי פריג': לאותו אל, סליחה.

מנסור עבאס: אוה, אוה - - -

שלמה קרעי: אותו האיש זה הנוצרים.

מנסור עבאס: שלמה - - -

שלמה קרעי: "אותו האיש" זה ביטוי שאומרים על הנוצרים, לא אתה.

עיסאווי פריג': לא, לא.

מנסור עבאס: מסוכן לדבר בשעה כזאת.

שלמה קרעי: אולי הוא התנצר, אני יודע?

עיסאווי פריג': לא לא לא.

שלמה קרעי: לא?

עיסאווי פריג': אתה רואה, אתה עכשיו מכניס אותנו לישורת לא - - -

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: מה, אתה מפחד לדבר על האמונות שלך?

עיסאווי פריג': דבר על קואליציה עכשיו, עזוב אותך - - -

מנסור עבאס: לא, אנחנו משכנו אותו לשיחה הזאת.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, החוק הזה ייצור שבר גדול בחברה הישראלית, ויותר מכול – בלבול משמעותי בקרב שומרי הכשרות בישראל, שזה רובו ככולו של העם היהודי במדינת ישראל, שהוא שומר כשרות במידה כזו או אחרת.

שלמה קרעי: במדינה היהודית שלנו צריכה להיות ודאות כשרואים תעודת כשרות.

שלמה קרעי: אסור להפוך את זה לעסק פרוץ ולהטעות את הציבור.

שלמה קרעי: "פרץ גדר ישכנו נחש".

שלמה קרעי: מנסור, זה כמו שתיתן לבן גביר לקבוע בשבילכם את ההלכות.

שלמה קרעי: זה בסדר?

שלמה קרעי: זה יהיה מקובל על מועצת השורא?

מנסור עבאס: אני חושב שאתה מגזים.

מנסור עבאס: למה?

שלמה קרעי: אני הקטנתי, הקטנתי, כי קריב יותר גרוע.

שלמה קרעי: לא שבן גביר גרוע.

מנסור עבאס: לא, בוא נבדיל בין הדברים.

מנסור עבאס: בן גביר או אחרים או אתה – אתה יהודי.

מנסור עבאס: אתה מדבר על דת אחרת - - -

שלמה קרעי: זו דת אחרת.

שלמה קרעי: הרפורמים זה דת אחרת לגמרי, הם מחקו את ירושלים, מחקו את שיבת ציון, הם לא מאמינים - - -

מנסור עבאס: אבל אלה זכויות פוליטיות.

שלמה קרעי: זה לא פוליטי.

מנסור עבאס: אתה מתייחס אליו כאילו שהוא יצא מהיהדות.

שלמה קרעי: הוא יצא מהיהדות.

שלמה קרעי: גלעד קריב – אם אימא שלו יהודייה, הוא עדיין יכול לחזור בתשובה.

שלמה קרעי: ישראל, אף על פי שחטא, ישראל הוא.

עיסאווי פריג': תגיד, אתה יושב כאן וחולם על הרפורמים ועל גלעד קריב?

שלמה קרעי: לא, זה הם אלה שחולמים.

שלמה קרעי: הם אלה שבאים לפה - - -

עיסאווי פריג': אני יושב כאן שעתיים והשם ששמעתי הכי הרבה מפיך זה גלעד קריב.

שלמה קרעי: כי זאת הסכנה הכי גדולה של הממשלה הזאת, והסברתי לך את זה קודם.

עיסאווי פריג': - - - קואליציה.

שלמה קרעי: הסברתי לו את זה קודם.

שלמה קרעי: בחנוכה חוגגים שמונה ימים, ושם לא ניסו להשמיד אותנו פיזית, רק רצו שלא נקיים כמה מצוות, ואנחנו חוגגים שמונה ימי חנוכה.

שלמה קרעי: בפורים המן רצה להשמיד, להרוג ולאבד את כל היהודים, בערך כמו תנועת האחות שלכם, שרוצה להשמיד אותנו, וחוגגים יום אחד על הניצחון.

עיסאווי פריג': וזה לא הסתה.

עיסאווי פריג': מה שאתה עושה עכשיו, אתה לא מסית נגד הרב גלעד קריב.

עיסאווי פריג': אמרתי "רב".

שלמה קרעי: אני אומר את העובדות.

שלמה קרעי: הוא מסוכן ליהדות יותר מאשר בל"ד.

שלמה קרעי: הוא רוצה להשמיד רוחנית את העם היהודי.

עיסאווי פריג': ואתה לא מסית נגדו עכשיו.

שלמה קרעי: אני אומר את העובדות.

שלמה קרעי: תשאל אותו.

עיסאווי פריג': אתה לא מסית נגדו?

עיסאווי פריג': שעתיים אתה יושב, כל חצי שעה אתה חוזר לגלעד קריב.

שלמה קרעי: תשאל אותו מה המטרה המוצהרת שלהם כרפורמים, מה הם רוצים לעשות ליהדות.

שלמה קרעי: הם רוצים להשמיד את היהדות, לקעקע את היהדות; לא פיזית, הם רוצים, רוחנית, להשמיד את היהדות.

שלמה קרעי: בוועדה שפורמת את הכשרות יצא המרצע מן השק.

שלמה קרעי: הם מוציאים את הסמכות לקבוע מה כשר ומה לא מידי הרבנות הראשית בתואנה שהיהדות היא לא רק שלנו.

שלמה קרעי: מבחינתם גלעד קריב יכול למצוא לו רב מטעם שיחתום לו על תקן כשרות משלו.

שלמה קרעי: ולכן גם אתה, מנסור, כשאתה רואה כתוב "כשר", תיזהר מהיום והלאה.

קריאה: אני מחמיר.

שלמה קרעי: אתה צריך להחמיר.

שלמה קרעי: רק בד"ץ.

שלמה קרעי: מהיום רק בד"ץ.

שלמה קרעי: מה כשר צריך להיקבע על ידי מי שמבין בכשרות, נקודה.

שלמה קרעי: והרי אפילו יושבת-ראש הוועדה העידה על עצמה שאין לה מושג.

שלמה קרעי: יתרה מכך, היא פלטה בריאיון אצל גדי נס, ברדיו 90, שהיא תיכנס באמ-אימא של הרבנות הראשית.

שלמה קרעי: אוי ואבוי אם מישהו היה אומר דבר כזה על מועצת הרבנים שלכם, שהוא ייכנס באמ-אימא שלהם ויבטל אותם.

מנסור עבאס: לא, בכל מקום יש.

שלמה קרעי: לא, ולתת לה את הגושפנקה לעשות את זה כאן בכנסת; לא שאחד משוגע אומר את זה.

שלמה קרעי: כאן היא יושבת-ראש הוועדה של שר הדתות, שמובילה את הרפורמה, כאשר המטרה שלה מוצהרת.

שלמה קרעי: זה לא יוליה מלינובסקי, משגיחת כשרות בבד"ץ מלינובסקי, שפותחת את הפה על הרבנות.

שלמה קרעי: לא, היא יושבת-ראש הוועדה שמובילה את הרפורמה הזאת.

שלמה קרעי: הרבנות הראשית, לפי הרפורמה הזאת, לא קובעת את הסטנדרט, לא תפקח ולא תוכל לשלול תקנים.

שלמה קרעי: בתירוצים של התייעלות כלכלית, שהייתה אמורה להיות התייעלות מבורכת, מכניסים גורמים שמתנגדים ליהדות ולכשרות המסורתית מהדלת הקדמית.

שלמה קרעי: זה הופך להיות יום שחור ליהדות, ליל ראש חודש כסלו, שזה יעבור.

שלמה קרעי: עוד דוגמה שיצאה לפועל באופן חלקי היא ההקפאה של השכר הממוצע במשק.

שלמה קרעי: לשם שינוי, הצלחנו באופוזיציה לשכנע ולהחריג את הקצבאות של הביטוח הלאומי מההקפאה הזאת.

שלמה קרעי: את זה הצלחנו, קיבלו את זה בוועדת הכספים, את ההסתייגות שהקראתי.

שלמה קרעי: בליאק וקושניר אמרו: מקובל, ותיקנו את זה והחריגו.

שלמה קרעי: כשעושים משהו טוב, אני מפרגן.

שלמה קרעי: אבל לצערי לא התקבלה הצעתי לסיים אחת ולתמיד עם הקשקוש הזה של השכר הממוצע.

שלמה קרעי: הצעתי להכניס לשכר הממוצע במשק גם את שכר המובטלים.

שלמה קרעי: פשוט מאוד: יש בעיות במדינה, יש קורונה, יש אבטלה – השכר הממוצע יורד ואיתו שכר הבכירים יורד ושכר השופטים יורד.

שלמה קרעי: הכול בסדר?

שלמה קרעי: זה יעלה.

שלמה קרעי: אבל לא, הם טלאי על טלאי על טלאי.

שלמה קרעי: כל שנה מקפיאים פה, מקפיאים שם, מחריגים את זה, מחריגים את ההוא, כל פעם צריכים להיאבק בעניין הזה.

שלמה קרעי: אבל כמו כל החוקים שהגיעו לוועדות לא מבושלים, כך גם הממשלה הזאת.

שלמה קרעי: אין לה מושג אמיתי ברפורמות שהיא עושה.

שלמה קרעי: פקידי האוצר מנצלים את ההזדמנות ועושים בתקציב כבתוך שלהם.

שלמה קרעי: ולכן אין אוזן קשבת לרעיונות ולתיקונים ענייניים.

שלמה קרעי: אפשר להמשיך, אדוני היושב-ראש?

מנסור עבאס: כן, בוודאי.

שלמה קרעי: לא רציתי להפריע לכם, זה בסדר.

מנסור עבאס: רצינו לתת לך לנוח.

שלמה קרעי: אה, תודה.

שלמה קרעי: תודה.

עיסאווי פריג': קרעי, כמה הממשלה תחזיק מעמד?

עיסאווי פריג': על פי ההלכה והמספרים והקבלה, כמה?

שלמה קרעי: אני חושב שבשנה הקרובה היא תיפול.

עיסאווי פריג': על פי המיסטיקה?

שלמה קרעי: לא, אני לא נביא ולא בן נביא.

עיסאווי פריג': לא, על פי הקבלה והמספרים - - -

שלמה קרעי: כשאני מוצא גימטרייה - -

עיסאווי פריג': גימטרייה, כן.

שלמה קרעי: - - אני מוצא גימטרייה, אני לא חוזה איתה את העתיד.

שלמה קרעי: זה רק פרפראות, זה בא לתת חיזוק לדברים שאני אומר.

שלמה קרעי: לא כנבואה, אלא כפרפרת.

עיסאווי פריג': אבל עוסקים בזה, מנבאים ועושים חיבורי מספרים וקבלה.

שלמה קרעי: אני לא מאמין בזה.

שלמה קרעי: מאז שחרב בית המקדש הנבואה ניתנה לשוטים, לטיפשים.

שלמה קרעי: מי שמנסה להתנבא על העתיד, כמובן לא באופן מדעי, באופן של שיטות חיזוי מדעיות – זה קשקוש מוחלט.

שלמה קרעי: אבל לא צריך להיות נביא כדי לדעת שהממשלה הזאת תתפרק בשנה הקרובה.

עיסאווי פריג': בשנה הקרובה – ככה ביבי הבטיח לכם?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: ביבי אולי חשב שזה יקרה עוד לפני, אני לא יודע.

שלמה קרעי: לא שאלתי אותו מה ההערכה שלו.

מנסור עבאס: אם הוא חשב שיגידו לו כשיגיע התקציב – הינה, אנחנו לקראת התקציב.

שלמה קרעי: אגב, גם נתניהו אמר לא מזמן שיכול להיות שהממשלה תחזיק גם שלוש שנים וחצי.

מנסור עבאס: כן, הוא אמר.

מנסור עבאס: הוא לא רוצה לסמן תקציב כנקודת כישלון.

מנסור עבאס: הוא מכשיר את הקרקע - - -

שלמה קרעי: גם אני אמרתי – ואם אתם אומרים שאני השופר של ביבי, אז אני כבר כמה חודשים אומר שהתקציב יעבור.

שלמה קרעי: כל מי שרצה קיבל כל מה שהוא רצה בתקציב הזה, אם זה גנץ שקיבל פנסיות תקציביות לחברים שלו, ואם זה מנסור עבאס, ואם זה אלי אבידר שקיבל שר בלי תיק ועף מפה.

עיסאווי פריג': אבל מעניין אותי לגבי חבר הכנסת עבאס, מה הוא קיבל?

שלמה קרעי: מה זה מה הוא קיבל?

שלמה קרעי: תשאל אותו.

עיסאווי פריג': הרי 70 שנה החברה הערבית בפיגור.

עיסאווי פריג': באים לצמצם פער ואתם אומרים: קיבל, קיבל, קיבל.

עיסאווי פריג': באים לצמצם פער לשכבות חלשות, כמו - - -

שלמה קרעי: קודם כול, פער בשכבות החלשות יש בכל מקום, ואם עושים – עושים את זה רוחבי בכל מדינת ישראל.

עיסאווי פריג': עושים את זה רוחבי במשך 70 שנה, עכשיו - - -

שלמה קרעי: דבר שני, אני מאמין שכספים שיגיעו לתנועת האחים המוסלמים יתגלגלו בסוף למקומות מסוכנים.

שלמה קרעי: ככה אני חושב, וככה ראינו תחקיר בסוף השבוע האחרון שהציג את הדברים האלה.

עיסאווי פריג': הקמפיין, אתה מתכוון, קמפיין התקציב.

שלמה קרעי: מה זה קמפיין?

שלמה קרעי: למה, העיתונאים עובדים אצלנו?

שלמה קרעי: התקשורת כולה מגויסת, בצד שלכם.

שלמה קרעי: עד שיש עיתונאי אחד, או עיתונאית אחת ישרה ואמיצה, כמו איילה חסון, אז היא עובדת אצלנו?

עיסאווי פריג': החליטה לקום דווקא בשבוע התקציב?

עיסאווי פריג': הקמפיין התחיל דווקא עכשיו?

עיסאווי פריג': ליצור את האווירה - - -

שלמה קרעי: קודם כול, אתם יוצרים את סדר-היום הציבורי בזה שעולים כאן נושאים.

שלמה קרעי: עולה תקציב, אז התקשורת מתמקדת בתקציב.

שלמה קרעי: מה חשבת שיהיה?

עיסאווי פריג': טוב, ימים יגידו.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש - - -

מנסור עבאס: רציתי לשתף אותך – אמרת שיש פערים אצל כולם, וזה נכון.

מנסור עבאס: אתה יודע, יש לנו דרישה שתוקם ועדה שתבחן את הקריטריונים למענקי האיזון.

עיסאווי פריג': לרשויות.

מנסור עבאס: ואז שם נמצא איזה מודל שפחות או יותר מקובל על כולם שהוא מודל יותר מאוזן.

מנסור עבאס: אין ספק שהמודל הזה משפר ומצמצם פערים בין רשויות ערביות ויהודיות.

מנסור עבאס: פחות או יותר הסכום, הפער השנתי, הוא 200 מיליון שקל.

מנסור עבאס: תאר לעצמך שכל שנה הרשויות הערביות מפסידות 200 מיליון שקל.

שלמה קרעי: מה זה "מפסידות"?

שלמה קרעי: זה בהתאם למודל החדש שלך.

שלמה קרעי: מה זה "מפסידות"?

שלמה קרעי: זה לא שהן מפסידות.

שלמה קרעי: כל מודל שתיתן לי, אני יכול לשכתב אותו ולתת לך מודל אחר שמישהו יפסיד.

מנסור עבאס: מה גילינו אחר כך?

מנסור עבאס: במודל הזה, שהוא יותר צודק – כולם מסכימים שהוא יותר צודק – יש גם אפליה בתוך הרשויות היהודיות, בסכום של כמעט 140 מיליון שקל.

מנסור עבאס: זה כלפי רשויות יהודיות - - -

עיסאווי פריג': - - -

מנסור עבאס: זאת אומרת - - -

שלמה קרעי: במודל הישן, אתה אומר.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: יחסית, בין המודל הישן לישן.

מנסור עבאס: זאת אומרת שאם אתה משנה את המודל למודל יותר הוגן – אני לא אגיד "צודק", כי זה לא מוחלט – זה גם ייטיב עם רשויות יהודיות שעד עכשיו לא קיבלו מה שמגיע להן בהתאם למודל הזה.

מנסור עבאס: אז אמרתי לשרה שאם כל הזמן משנים מודלים וזה – אם אנחנו עובדים בכיוון הזה של צמצום פערים בין יהודים לערבים, זה גם מצמצם את הפערים בתוך החברה היהודית עצמה ובתוך הרשויות.

מנסור עבאס: זה משליך על כל האזורים - - -

עיסאווי פריג': - - - צמצום פערים בשכבות החברה היהודית.

שלמה קרעי: נכון, בדיוק, בלי קשר ליהודי או ערבי.

עיסאווי פריג': - - - צמצום פערים.

שלמה קרעי: ותגיד רגע, מנסור, עכשיו שאלה בבת צחוק: ה-200 מיליון האלה זה בנוסף ל-30 מיליארד של עכשיו?

מנסור עבאס: לא, זה בתוך.

שלמה קרעי: אה, זה בתוך ה-30 מיליארד?

מנסור עבאס: בוודאי.

שלמה קרעי: וה-140 שקיבלנו אנחנו?

מנסור עבאס: אוקיי, זו הייתה המחלוקת, כאילו הכסף התוספתי.

מנסור עבאס: אנחנו לא רצינו – אמרתי מלכתחילה: אנחנו נתקן את המודל, אבל את ההפרשים האלה לא ניקח מרשויות יהודיות וניתן לערביות.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: האוצר יביא כסף תוספתי - - -

שלמה קרעי: זה מתוך ה-30 מיליארד.

מנסור עבאס: כן, כן.

שלמה קרעי: איך זה הולך?

שלמה קרעי: יש לך כאילו חשבון בנק עם 30 מיליארד, ואתה כל פעם מבקש משהו ואומר: תורידו לי מהחשבון?

מנסור עבאס: שלמה פוגע באינטליגנציה שלנו.

מנסור עבאס: אם אין מדינה ואין מוסדות ואין - - -

עיסאווי פריג': איך זה - - -

שלמה קרעי: עכשיו אתה פוגע באינטליגנציה.

עיסאווי פריג': - - -

שלמה קרעי: השאלה פשוטה: אתה יש לך - - -

מנסור עבאס: מיליארדים ילכו לתנועת האחים המוסלמים – כאילו שהיהודים יושבים - - - הכסף זורם להם.

שלמה קרעי: מנסור, הרגע דיברת על שינוי מתווה.

שלמה קרעי: הרגע דיברת על שינוי קריטריונים.

שלמה קרעי: אתה יכול לקבוע שינוי קריטריונים, שכסף ילך לעמותות רווחה או סיוע או זכויות אדם.

מנסור עבאס: אבל יראו את זה בעיניים.

שלמה קרעי: אז מה אם יראו?

שלמה קרעי: אתה תגיד: סליחה, זה מתוך ה-30 מיליארד שיש לי בעו"ש.

עיסאווי פריג': רגע, רגע, אני שואל - - -

שלמה קרעי: תראה, אני הולך, בעזרת השם, בוועדה לביקורת המדינה לבדוק את זה, שבאמת זה לא יקרה.

שלמה קרעי: אבל הממשלה תבדוק את זה?

שלמה קרעי: אני לא מאמין.

שלמה קרעי: אכפת להם, אתה חושב?

שלמה קרעי: הרי חצי מהממשלה הזאת רוצה לתת גם לחמאס כסף.

שלמה קרעי: למה, תמר זנדברג לא הולכת לבקר אצל אבו מאזן, משתטחת על הקבר של ערפאת ורוצה לתת חצי מהמדינה לפלסטינים?

שלמה קרעי: רוצים.

שלמה קרעי: מה, מרב מיכאלי לא רוצה את אותם דברים?

שלמה קרעי: אבתיסאם מראענה לא רוצה את אותם דברים?

שלמה קרעי: אין להם בעיה.

מנסור עבאס: תגיד, נתניהו לא העביר - - -

שלמה קרעי: קודם כול, זה לא כסף של מדינת ישראל.

מנסור עבאס: לא חשוב.

שלמה קרעי: לא, זה לא כסף של מדינת ישראל, וגם עם זה – אם הייתי יודע את כל הנתונים והפרמטרים הביטחוניים וכל הדברים שראש ממשלה נחשף אליהם, יכול להיות שהייתי אומר שזה לא נכון.

שלמה קרעי: אבל אני לא יודע, אני סומך על שיקול דעתו של ראש הממשלה שביטחון מדינת ישראל חשוב לו.

שלמה קרעי: לא כמו ממשלה שנשענת עליכם, שביטחון מדינת ישראל לא חשוב לה.

שלמה קרעי: אבל לא רק אתכם שמענו, שמענו את אבתיסאם, שמענו את זועבי, שאומרת:

שלמה קרעי: אם תעזו לתקוף בעזה לא תהיה לכם ממשלה.

שלמה קרעי: שמענו את זה בפה שלהם.

עיסאווי פריג': ספר לנו על פרשיית השבוע, עזוב את זה.

שלמה קרעי: יאללה, ממשיכים.

מנסור עבאס: אבל אנחנו נסגור במשפט ונסיים: המדיניות הזאת לסגור פערים, לצמצם פערים בין יהודים לערבים, גם תורמת לצמצום פערים בין יהודים ליהודים.

שלמה קרעי: אבל מנסור, מנסור, אני אגיד לך משהו.

שלמה קרעי: אתה - - -

מנסור עבאס: אה, כן.

מנסור עבאס: בוא נעשה חזרה, שלמה.

מנסור עבאס: המיקרופון לא היה פתוח.

שלמה קרעי: מנסור, אתה במתק שפתיים באמת מצליח לכבוש את אלו שאו שטומנים את הראש בחול או שלא אכפת להם כל כך כי הם מעדיפים את הכיסא שלהם.

שלמה קרעי: אבל אתה אמרת דברים מאוד מאוד מפורשים, ולפני שהגעת לכאן הקראתי המון ציטוטים שלך.

שלמה קרעי: אני אולי אקריא לך אחד מהם, שממנו תבין למה אני לא קונה את זה.

שלמה קרעי: אתה לא מצליח לעבוד עליי.

שלמה קרעי: אתה איש נחמד, אבל אתה לא עובד עליי במטרות שלך.

שלמה קרעי: בוא תסתכל מה אמרת.

שלמה קרעי: יש פה הרבה ציטוטים, אני לא אקריא את הכול מחדש, אבל משהו אחד נראה לי מלמד באמת על זה.

שלמה קרעי: הציטוט הראשון, בדצמבר 2020, לא מזמן.

מנסור עבאס: דצמבר 2020.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: המציאות בישראל היא שכרגע האפשרות לאחוז בנשק ולצאת למלחמת ג'יהאד איננה אפשרית.

שלמה קרעי: ולכן אנחנו עוסקים בג'יהאד אזרחי.

שלמה קרעי: זהו נושא לאומי שעובד בבסיס המאבק שלנו על מולדתנו.

שלמה קרעי: אני לא יודע מי כתב לך את זה, יכול להיות שזה בא מתוך הלב שלך, אבל פה זאת התמונה – שיקוף של מה שקורה אצלך בלב, שאומר: עכשיו אנחנו לא מסוגלים לכבוש אתכם, נתחיל להילחם בכם אזרחית – "אזרחית" זה כסף, משאבים, לתפוס עמדות בשלטון – ואחר כך נצטרף, יש גם ציטוטים אחרים, לפתח ולחמאס.

שלמה קרעי: יש ציטוטים, קראתי.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: למה אני לא מתרגש, שלמה, מזה?

שלמה קרעי: הינה עוד ציטוט: הפילוג בין פתח לחמאס גרם לכישלון הפרויקט הפלסטיני, שמטרתו שחרור העם הפלסטיני מהכיבוש הישראלי והקמת מדינה פלסטינית שבירתה ירושלים.

שלמה קרעי: הפלסטינים צריכים ללמוד מהטורקים להתאחד.

שלמה קרעי: תפקידם של ערביי ישראל ללחוץ על חמאס והפתח להתאחד.

שלמה קרעי: את זה אתה אמרת.

שלמה קרעי: אני?

שלמה קרעי: איפה?

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: ב-2016.

מנסור עבאס: 2016?

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: מה, הרי חזרת בתשובה?

שלמה קרעי: תגלה לנו.

שלמה קרעי: על זה דיברתי כבר מספיק.

מנסור עבאס: בוא, תן לי להסביר למה אני לא מתרגש מזה.

מנסור עבאס: כי כל הדברים האלה – קודם כול צריך לבדוק את התרגום שלך ולבדוק את ההקשר.

מנסור עבאס: אתה חוזר בך מהמשפטים האלה שאמרתי?

מנסור עבאס: אתה לא אומר שעכשיו אנחנו בג'יהאד אזרחי ובהמשך נגיע לג'יהאד צבאי?

מנסור עבאס: אני אמרתי את זה?

מנסור עבאס: אני לא אמרתי את זה.

שלמה קרעי: הקראתי עכשיו: המציאות בישראל היא – אנחנו לא טיפשים.

שלמה קרעי: אל תלעג לאינטליגנציה שלנו, מנסור.

מנסור עבאס: לא, אני לא לועג.

שלמה קרעי: המציאות בישראל היא שכרגע – כרגע - -

מנסור עבאס: כרגע.

שלמה קרעי: - - האפשרות לאחוז בנשק ולצאת למלחמת ג'יהאד איננה אפשרית ולכן אנו עוסקים בג'יהאד אזרחי.

שלמה קרעי: אמרת, לפני שנה, בדצמבר 2020, לפני שנה.

שלמה קרעי: שלמה, אתה לוקח דברים, התרגום הוא לא נכון וההקשר לא נכון וההקשר הרחב לא נכון.

שלמה קרעי: למה?

שלמה קרעי: אני אגיד לך, ב-1987 – מה היה ב-1987?

שלמה קרעי: האינתיפאדה הראשונה.

מנסור עבאס: האינתיפאדה הראשונה, ואז היה ויכוח.

מנסור עבאס: תראה, לאזרחים הערבים במדינת ישראל יש שתי זהויות, ואפשר אפילו להגיד כמה – זהות דתית, זהות לאומית, זהות אזרחית, שהם אזרחי המדינה.

מנסור עבאס: ואין ספק שיש דיאלקטיקה בין הזהויות האלה, ותמיד אנחנו מנסים למצוא את האיזון הנכון.

מנסור עבאס: ב-1987 - - -

שלמה קרעי: אבל לא דיברתי, זה לפני שנה.

מנסור עבאס: תן לי להשלים.

מנסור עבאס: אז הייתה האינתיפאדה, ואכן עלתה השאלה מה אזרחי המדינה הערבים צריכים לעשות.

מנסור עבאס: מבחינתנו בתנועה האסלאמית אז, המייסד, ראש התנועה ומנהיגה הרוחני והפוליטי והכול, שייח' עבדאללה נימר דרוויש, אמר את זה בצורה חד-משמעית, שאנחנו אזרחי מדינת ישראל - - -

שלמה קרעי: אבל אתה לא אמרת את זה.

מנסור עבאס: שנייה.

מנסור עבאס: אני יכול לשבת איתך על ההקשר ולהסביר לך מה יש בציטוט הזה, עזוב אותך.

מנסור עבאס: אני אומר לך - - -

שלמה קרעי: אנחנו נבדוק את זה.

שלמה קרעי: אנחנו לא נסיים פה.

מנסור עבאס: לא, לא.

שלמה קרעי: אנחנו נבדוק אחר כך את הציטוט ונשלח אותו לתרגומון - -

מנסור עבאס: בסדר, בסדר.

שלמה קרעי: - - למתורגמן שמבין את השפה היטב.

שלמה קרעי: אני בטוח שעשו את זה כבר.

מנסור עבאס: יפה.

מנסור עבאס: לא, אני מנסה להסביר לך הקשר יותר רחב.

מנסור עבאס: ואז, שייח' עבדאללה אז קבע שהתנועה האסלאמית פועלת, מחויבת לשני דברים: גם לחוקי השריעה - - -

שלמה קרעי: אתה מוסיף לי זמן כי אין שר כל כך הרבה זמן פה, נכון?

מנסור עבאס: לא, עזוב.

מנסור עבאס: אנחנו – אתה עייף, לא?

מנסור עבאס: אני דואג לגב שלך.

שלמה קרעי: לא עייף.

שלמה קרעי: אני ערני לגמרי.

שלמה קרעי: לא, אני בסדר.

שלמה קרעי: ברוך השם.

מנסור עבאס: אנחנו מחויבים לשני דברים: גם לחוק של השריעה וגם לחוק הרשמי של המדינה.

מנסור עבאס: מאז התנועה האסלאמית, אפילו שהייתה אינתיפאדה, פועלת בהתאם לשני הדברים האלה.

מנסור עבאס: היום בא מנסור, תלמידו של שייח' עבדאללה דרוויש, והוא אומר לך: שלמה, אני רוצה איתך לבנות מודל אזרחי וערכי.

שלמה קרעי: אתה נחמד כמו דובון אכפת לי - -

מנסור עבאס: לא נחמד.

שלמה קרעי: - - אבל אתה אומר דברים אחרים לגמרי.

שלמה קרעי: ציטוטים שלך, מנסור.

מנסור עבאס: אם הייתי מחרים את הבחירות המוניציפליות והכנסת - - -

שלמה קרעי: למה שתחרים?

שלמה קרעי: למה שתחרים?

שלמה קרעי: אתה עושה ג'יהאד אזרחי.

שלמה קרעי: אתה נכנס למוקדי השלטון.

מנסור עבאס: אתה יודע מה המילה "ג'יהאד", מה המשמעות שלה?

שלמה קרעי: אתה אמרת.

שלמה קרעי: ג'יהאד זה מלחמה, מלחמת קודש.

מנסור עבאס: לא, לא.

שלמה קרעי: ג'יהאד זה מלחמת קודש.

מנסור עבאס: לא, זה לא נכון.

שלמה קרעי: נו, תסביר לי.

מנסור עבאס: זה לא נכון.

מנסור עבאס: זה מה שאתם מנסים תמיד להדביק למילה הזאת.

מנסור עבאס: יש סוג ג'יהאד שהוא מלחמה, יש סוג של ג'יהאד שהוא העבודה, ויש סוג של ג'יהאד שהוא ללמוד.

מנסור עבאס: ג'יהאד זה "ג'והוד" – זה: להתאמץ.

מנסור עבאס: אתה מבין?

מנסור עבאס: אפילו יש - - -

שלמה קרעי: גם כשאתה אומר:

שלמה קרעי: עדיין עכשיו כרגע אין זמן לג'יהאד, לאחוז בנשק – זה גם ג'יהאד של להתאמץ?

מנסור עבאס: לא, ההקשר לא נכון.

מנסור עבאס: יא שלמה, אני אפילו נכנסתי לכנסת על תקן מיגור פשיעה ואלימות.

מנסור עבאס: כל הזמן אני נלחם בתופעה הזאת.

מנסור עבאס: מי שהביא תקציבים למשטרת ישראל ופועל כדי לחזק אותה וכדי לחזק את שלטון החוק ואת המשילות זה מנסור, ולא שלמה, תסלח לי.

מנסור עבאס: אני בכלל בכיוון - - -

שלמה קרעי: דווקא בחודשים האחרונים הפשיעה, הערבית, גואה.

עיסאווי פריג': תקשיב, תקשיב, תקשיב.

שלמה קרעי: אני מקשיב.

מנסור עבאס: אתה לא רוצה - - -

שלמה קרעי: אני מקריא לו ציטוטים, והוא אומר לי: לא, זה לא, אתה לא - - -

עיסאווי פריג': - - - בנימין נתניהו - - -

שלמה קרעי: יום למוחרת הבחירות, כולם יודעים את זה, כשצחי הנגבי אמר שיזמינו את רע"מ, ואמרתי: בשום פנים ואופן, לא.

מנסור עבאס: והשתיקו אותך.

שלמה קרעי: לא השתיקו.

שלמה קרעי: הלכתי – לא השתיקו.

מנסור עבאס: השתיקו אותך.

מנסור עבאס: אני זוכר.

שלמה קרעי: אני הלכתי לנתניהו.

שלמה קרעי: אני זוכר.

שלמה קרעי: אמרת - - - מה הוא עושה, השתיקו אותך.

שלמה קרעי: הלכתי לנתניהו שבוע אחר כך, הלכתי אליו הביתה - - -

מנסור עבאס: השתיקו אותך.

מנסור עבאס: אמרו לי: בסדר, הוא לא יחזור על זה.

שלמה קרעי: לא השתיקו.

שלמה קרעי: מה פתאום?

שלמה קרעי: איזה השתיקו.

מנסור עבאס: השתיקו.

שלמה קרעי: לא השתיקו ולא כלום.

מנסור עבאס: הינה, יש לך רק הצהרה אחת.

שלמה קרעי: מספיק.

שלמה קרעי: הצהרתי ולא חזרתי בי מעולם.

שלמה קרעי: הלכתי לנתניהו ואמרתי לו: אתה מתכוון להקים ממשלה שנשענת על רע"מ?

שלמה קרעי: בפסח הלכתי אליו.

שלמה קרעי: הוא אמר לי: לא, בשום פנים ואופן לא.

שלמה קרעי: אנחנו צריכים רק את בנט שייצמד אלינו ותקום ממשלת ימין.

שלמה קרעי: לא תהיה כאן ממשלה שנשענת על מי שלא מכיר בזכות קיומנו.

שלמה קרעי: את זה אמר נתניהו.

עיסאווי פריג': - - -

שלמה קרעי: הוא לא מכיר.

שלמה קרעי: הוא רוצה שתהיה כאן.

שלמה קרעי: קראתי עכשיו דברים.

עיסאווי פריג': יושב יושב-ראש - - -

שלמה קרעי: הוא, אין לו ברירה.

שלמה קרעי: הוא אמר.

שלמה קרעי: קראתי עכשיו.

עיסאווי פריג': - - -

שלמה קרעי: הוא אמר: כרגע, כרגע, אין לו אפשרות לאחוז בנשק ולצאת למלחמת ג'יהאד – כרגע.

שלמה קרעי: אם תהיה לו הזדמנות, הוא יעשה את זה.

שלמה קרעי: אני קראתי הרבה ציטוטים.

שלמה קרעי: הקראתי פה חצי שעה ציטוטים שלך.

מנסור עבאס: כן, כולם יוצאים מההקשר, וכולם - - -

שלמה קרעי: כמה אפשר, נו?

שלמה קרעי: זה מריח כמו – בוא, עזוב.

שלמה קרעי: אי-אפשר להגיד: 20 ציטוטים – כולם הוצאו מהקשרם.

מנסור עבאס: בוודאי, כי אתה בא בצורה מגמתית, שלמה.

מנסור עבאס: אתה לא מרגיש את זה.

מנסור עבאס: עזוב.

שלמה קרעי: רגע.

שלמה קרעי: אתה מכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית?

מנסור עבאס: אתה - - -

שלמה קרעי: אתה מכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית?

מנסור עבאס: אתה יודע מה, היה ויכוח ביני לבין יואב קיש.

מנסור עבאס: באחד המסמכים שנכתבו הוא ציין את זה.

מנסור עבאס: אמרתי לו: יואב, הרי כל הזמן מנסור מנסה להתמקד בנושאים האזרחיים, ואתם מנסים למשוך אותי לתחום המדיני והלאומי.

מנסור עבאס: הרי על הדוכן הזה עמדנו כמה פעמים ונשבענו אמונים למדינת ישראל וחוקיה.

שלמה קרעי: לא, לא נשבעת אמונים.

שלמה קרעי: מתי נשבעת אמונים?

עיסאווי פריג': חבר הכנסת קרעי - - -

מנסור עבאס: ארבע פעמים.

מנסור עבאס: כמה פעמים, ירדנה?

עיסאווי פריג': קרעי - - -

שלמה קרעי: לא נשבעת אמונים.

שלמה קרעי: שר נשבע אמונים.

מנסור עבאס: לא התחייבנו?

עיסאווי פריג': קרעי, קרעי, יושב לך יושב-ראש כנסת - - -

מנסור עבאס: הינה, תסבירי.

מנסור עבאס: ירדנה תסביר לך מה.

שלמה קרעי: חבר כנסת זה לא כמו שר שחותם ונשבע אמונים.

מנסור עבאס: מה שלא יהיה – לא, שלמה, שלמה.

מנסור עבאס: אתה לא יודע למה אני לא עונה על השאלות האלה?

מנסור עבאס: מה שלא יהיה, אתם לא תאמינו.

שלמה קרעי: אבל הינה, תגיד.

מנסור עבאס: אתה יודע מה?

מנסור עבאס: מוצדק, בסדר?

שלמה קרעי: מנסור, תגיד: אני מכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

מנסור עבאס: זו לא הבעיה.

עיסאווי פריג': - - - מדינת ישראל.

עיסאווי פריג': תגיד.

שלמה קרעי: הוא לא מכיר, נו.

שלמה קרעי: אנחנו - - -

מנסור עבאס: שלמה.

שלמה קרעי: הינה, עוד ציטוט.

שלמה קרעי: אתה רוצה לראות?

שלמה קרעי: לא חסרים פה.

עיסאווי פריג': אנחנו בדיוני תקציב, להזכיר לך.

שלמה קרעי: רגע, איפה זה – מנסור עבאס, 2018, על תקיפת צה"ל בעזה: על הפלסטינים להתאחד יחד עם החמאס והפתח ולנהל מאבק משותף לסיום הכיבוש.

שלמה קרעי: אתה אמרת.

שלמה קרעי: מה, זה גם הוצא מהקשרו?

עיסאווי פריג': מה - - - מה הבעיה?

שלמה קרעי: מה הבעיה?

שלמה קרעי: גם אתה חושב שעל הפלסטינים להתאחד עם החמאס והפתח ולהביא לסיום הכיבוש?

עיסאווי פריג': הפלסטינים צריכים להתאחד כדי להקים מדינה לעצמם.

שלמה קרעי: בשביל להביא לסיום הכיבוש?

שלמה קרעי: להקים מדינה שבירתה ירושלים?

שלמה קרעי: זה מה שהוא אמר: בירתה ירושלים.

מנסור עבאס: מה הבעיה?

שלמה קרעי: מה זה "מה הבעיה"?

מנסור עבאס: מה הבעיה?

שלמה קרעי: אז, אתה לא מכיר במדינת ישראל - -

מנסור עבאס: למה לא מכיר?

שלמה קרעי: - - שבירתה ירושלים.

שלמה קרעי: זו בירתו של העם היהודי.

עיסאווי פריג': - - - סותר?

שלמה קרעי: מה זה "מה זה סותר"?

שלמה קרעי: איפה אתה רוצה לשים אותנו, בגטו, במדינת תל-אביב, ולהקיף אותנו באויבים?

שלמה קרעי: מה?

עיסאווי פריג': מי שמאמין בפתרון שתי מדינות, וצריך - - -

מנסור עבאס: בנימין נתניהו.

מנסור עבאס: בנימין נתניהו דיבר על שתי מדינות.

שלמה קרעי: גם מי שמאמין בפתרון שתי מדינות – רק מטורלל אומר לתת את ירושלים לפלסטינים.

עיסאווי פריג': אז ירושלים תהיה - - - יש מזרח ויש מערב.

עיסאווי פריג': מה כל הלחץ הזה?

עיסאווי פריג': אני שואל אותך.

שלמה קרעי: אני עונה לך.

שלמה קרעי: אני עונה לך.

שלמה קרעי: אני עומד נדהם שאתה שר בממשלת ישראל.

עיסאווי פריג': מה זה קשור?

שלמה קרעי: אני עומד נדהם.

מנסור עבאס: למה נדהם?

מנסור עבאס: ראש הממשלה שלך, מה, הוא לא יצא ונאם את נאום בר-אילן?

שלמה קרעי: והוא חזר בו מהנאום הזה, וגם לא היה מפורט בו - -

מנסור עבאס: חזר בו.

שלמה קרעי: - - במה מדובר.

שלמה קרעי: הכוונה שלו, גם היום בתוכנית טראמפ, הייתה לאותה אוטונומיה שיש לרשות הפלסטינית ואולי להרחיב טיפה את סמכויות האוטונומיה - -

עיסאווי פריג': - - -

שלמה קרעי: - - לא מעבר לזה.

שלמה קרעי: זאת הכאילו-מדינה.

שלמה קרעי: אתם יכולים לקרוא לה: מדינה.

שלמה קרעי: אנחנו קוראים לה: האוטונומיה של הרשות הפלסטינית.

שלמה קרעי: זה הכול.

מנסור עבאס: אוקיי.

מנסור עבאס: בסדר, בסדר, שלום – שלמה, שלמה.

שלמה קרעי: לא לתת את ירושלים.

שלמה קרעי: ירושלים תישאר מאוחדת.

עיסאווי פריג': - - - הציבוריות הישראלית, והם רוב שמאמינים שפתרון שתי המדינות - -

שלמה קרעי: השר, כשלא היית פה - - -

עיסאווי פריג': - - הוא הפתרון הכי מתאים - - -

ניר אורבך: שלמה, השאלה לך - - -

שלמה קרעי: הינה, ניר אורבך עכשיו איתכם.

ניר אורבך: אגיד לך משהו אחד: כשעמית הלוי, ואני אומר לך את זה, ישב בשם ראש הממשלה לשעבר נתניהו אצל הרב דרוקמן בשביל לשכנע אותו ללכת לדבר הזה – אני לא זוכר את הדיון הזה.

ניר אורבך: אני לא זוכר דיון כזה שהיה שם.

שלמה קרעי: קודם כול - - -

עיסאווי פריג': תענה.

שלמה קרעי: לא, לא.

שלמה קרעי: אני עונה.

שלמה קרעי: אני אמרתי בצורה מפורשת - - -

ניר אורבך: - - - כשעמית הלוי היה שם, וכמעט סגרו, ואם לא סמוטריץ', כבר הייתם סוגרים.

שלמה קרעי: שמעתי אותך, אורבך.

שלמה קרעי: אני אענה לך בקצרה, כי אני רוצה להמשיך הלאה.

קריאה: - - -

שלמה קרעי: אני גם ציינתי עובדה.

שלמה קרעי: צחי הנגבי ישב באולפן ואמר: אנחנו נזמין את רע"מ.

שלמה קרעי: אז מה?

שלמה קרעי: אז אנשים עשו את זה על דעת עצמם.

עיסאווי פריג': - - -

שלמה קרעי: אנשים עשו דברים על דעת עצמם.

שלמה קרעי: העמדה של הליכוד - - -

ניר אורבך: לא על דעת עצמם.

שלמה קרעי: על דעת עצמם.

שלמה קרעי: גם צחי הנגבי, כשאני יצאתי נגדו, הוא אמר את הדברים שלו.

שלמה קרעי: וגם עמית הלוי עשה דברים על דעת עצמו, אולי.

ניר אורבך: לא על דעת עצמו.

שלמה קרעי: העמדה של הליכוד מעולם לא השתנתה באופן רשמי, מעולם.

שלמה קרעי: וזה שאתם מנקים את המצפון שלכם כשאתם מקימים ממשלה כזאת, כשאתם יושבים בממשלה שמנסה לקעקע גם את היהדות וגם להעביר כספים שיכולים להתגלגל לחמאס, זה עליכם ועל צווארכם.

מנסור עבאס: בוא נירגע.

עיסאווי פריג': - - -

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: הוא מנסה להשקיט את המצפון שלו, אז הוא מתחיל עם שקרים.

עיסאווי פריג': - - -

מנסור עבאס: שלמה.

עיסאווי פריג': מעניין אותי מה הצופים אומרים.

שלמה קרעי: לא, זה לא הצופים.

שלמה קרעי: אני מקבל פה.

שלמה קרעי: בסדר.

שלמה קרעי: אין כל כך זמן, למרות שמגיע לי יותר, שלא היית פה.

עיסאווי פריג': דיברת ארבע שעות.

שלמה קרעי: לא, לא ארבע שעות.

שלמה קרעי: על ארבע שעות אני מוכן לחתום.

שלמה קרעי: לא קיבלתי ארבע.

עיסאווי פריג': - - - שלוש שעות דיבר?

מנסור עבאס: הוא רק שלוש שעות.

עיסאווי פריג': תגיד, מה פרשיית השבוע?

שלמה קרעי: תכף נדבר גם עליה – פרשת תולדות.

שלמה קרעי: דיברתי קודם על חיי שרה.

שלמה קרעי: תכף נדבר עליה, על תולדות יצחק בן אברהם.

עיסאווי פריג': אחיו של ישמעאל.

שלמה קרעי: יצחק זה אח של ישמעאל.

שלמה קרעי: יצחק הוא בן הגבירה, וישמעאל הוא בן השפחה.

עיסאווי פריג': - - -

שלמה קרעי: אתה לא יכול להאמין רק בחצי מהתנ"ך.

עיסאווי פריג': בסדר, בסדר - - -

שלמה קרעי: "כי ביצחק יקרא לך זרע".

שלמה קרעי: התולדות של אברהם – זה יצחק.

עיסאווי פריג': אבל הם אחים, לא?

שלמה קרעי: אחים חורגים.

עיסאווי פריג': אבל אחים.

שלמה קרעי: חורגים.

עיסאווי פריג': אבל אחים.

שלמה קרעי: אבל לא מתנהגים כמו אחים.

שלמה קרעי: הוא פרא אדם.

שלמה קרעי: ידו בכול ויד כול בו.

עיסאווי פריג': למה פרא אדם?

שלמה קרעי: ככה כתוב.

שלמה קרעי: אתה מביא תנ"ך, ואתה לא מאמין לדברים אחרים שכתובים?

שלמה קרעי: כתוב: "והוא יהיה פרא אדם ידו בכל ויד כל בו".

שלמה קרעי: כתוב.

עיסאווי פריג': ככה כתוב?

שלמה קרעי: כתוב, מילה במילה.

שלמה קרעי: אני רוצה להקריא לך, אדוני היושב-ראש, מכתב שכתב ראש העיר אשקלון על ההפקרה של תושבי אשקלון בתקציב הזה.

שלמה קרעי: דיברו גבוהה גבוהה קושניר וכולם, דיברו שהינה, יבואו וייתנו ויגנו על תושבי אשקלון וייתנו להם הטבות מס ויעשו הכול, והם הצביעו נגד הצעת החוק הזאת.

שלמה קרעי: יש פה מכתב של ראש העיר אשקלון תומר גלאם: "נדהמנו לגלות כי בהצעת התקציב שנוסחה וצפויה לעבור לאישור הכנסת - - - אין זכר לנושא הטבות המס שהובטחו לתושבי אשקלון, למרות שהנושא עלה לדיון בוועדת הכספים וזכה לתמיכה משמעותית של חברי כנסת, שאף העלו הצעות חוק בנושא.

שלמה קרעי: אני פונה אליך בשם למעלה מ-160,000 תושבי אשקלון הממתינים זה זמן רב לאישור תקציב המיגון והטבות המס שהובטחו על-ידי ממשלות ישראל - - - אין לי ספק שאתה מכיר היטב ומקרוב את האתגרים העצומים שמולם מתמודדת העיר אשקלון נוכח המציאות הביטחונית שנכפתה עליה.

שלמה קרעי: רבים מחברי הכנסת ביקרו בעיר והבטיחו לשים את צורכי התושבים באשקלון בסדר העדיפויות שלהם" וכו' וכו' – אני לא אקריא את הכול כי הזמן קצר – "למרות המציאות הביטחונית הכל-כך מעורערת ולמרות העובדה הידועה כי חמאס אינו שוקט על השמרים וממשיך" להתחמש, "תושבי אשקלון מגלים חוסן לאומי מעורר הערצה.

שלמה קרעי: רבים מתושבי העיר עמדו איתן נוכח מטחי הרקטות הכבדים, ועל אף פערי המיגון הקיימים בעיר - - - נשארנו כאן ועמדנו איתנים נוכח הטרור אנו דורשים שגם הממשלה והכנסת יעמדו לצידנו ויעשו צדק עם תושבי אשקלון - - - אנו לא מבקשים טובות או חסדים – אנו דורשים את מה שמגיע לנו על פי דין – תושבי אשקלון מגלים עמידה איתנה - - - כאן מתבקשת ערבות הדדית - - - אני קורא לך שלא להצביע בעד התקציב שאינו נותן מענה לתושבי אשקלון".

שלמה קרעי: אני מקבל את הקריאה שלו, ואני מודיע לך חגיגית שאני הולך להצביע נגד התקציב בעקבות הקריאה של ראש העיר אשקלון.

מנסור עבאס: כן.

שלמה קרעי: "תנו לנו את הכוח להמשיך ולעמוד איתן, תנו לנו את המשאבים הנדרשים לסגור פערי מיגון של עשרות שנים, תנו לנו את השקט הנפשי לדעת שיש לנו את כל התקציבים הנדרשים כדי לתת מזור לנפשם הפצועה של הילדים ויתר התושבים הלומי הסבבים והרקטות, וקבלו מאיתנו את כל הגיבוי הנדרש לשים סוף אחת ולתמיד לאיום הרקטות מעזה.

שלמה קרעי: אני מתחייב, בשם תושבי אשקלון, להמשיך במאבק, עד שימומשו ההתחייבויות שניתנו לנו".

מנסור עבאס: הקידומת 347 – איזו מדינה זו?

שלמה קרעי: לא יודע.

מנסור עבאס: מישהו שלח אליי הודעה וביקש ממני לשאול אותך שאלה, אבל אני לא אשאל.

שלמה קרעי: תשאל, כשייגמר הזמן.

שלמה קרעי: אני אאפשר לך.

עיסאווי פריג': זה מאתגר.

עיסאווי פריג': זה מאתגר.

עיסאווי פריג': תשאל.

שלמה קרעי: כשייגמר הזמן.

שלמה קרעי: יש לי עוד כמה נושאים.

עיסאווי פריג': זה בסדר.

עיסאווי פריג': מה, אתה בורח משאלות?

שלמה קרעי: לא, לא.

שלמה קרעי: כשייגמר הזמן, אני אאפשר לו לשאול את כל השאלות.

שלמה קרעי: אני אעמוד פה עד שהוא יגיד לי לרדת.

שלמה קרעי: לא בורח.

שלמה קרעי: אתם בורחים.

שלמה קרעי: ניר אורבך ברח, יועז הנדל ברח, אני לא בורח.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, ביקשת, מכובדי השר, פרשת שבוע, אז הינה בשבילך.

שלמה קרעי: בשבת הקרובה נקרא בפרשת השבוע: "ויתרצצו הבנים בקרבה ותאמר אם כן למה זה אנכי ותלך לדרש את ה'.

שלמה קרעי: ויאמר ה' לה שני גוים בבטנך" – לרבקה, אם יעקב ועשו.

שלמה קרעי: המדרש אומר: בשעה שהייתה עוברת ליד בתי כנסיות ובתי מדרשות יעקב מפרכס לצאת, ובשעה שעוברת ליד בתי עבודה זרה עשו מפרכס לצאת.

שלמה קרעי: מילא עשו שחושק בעבודה זרה, שאין לו בתוך הבטן של רבקה, אבל יעקב?

שלמה קרעי: הרי בבטן אימו מלאך מלמדו תורה, ככה אומרת הגמרא, ומה יש לו למהר לצאת?

שלמה קרעי: וגם איך התשובה של "שני גוים בבטנך" הרגיעה את רבקה?

שלמה קרעי: איך היא הרגיעה את הלחץ?

שלמה קרעי: היא הייתה לחוצה, אמר לה: יש לך שניים – נרגעה.

שלמה קרעי: למה, הרי פעם בית מדרש ופעם עבודה זרה.

שלמה קרעי: עדיין.

שלמה קרעי: מסופר על עשיר אחד שהיה לו בן עצלן, עד כדי כך עצלן שנמלה שהייתה עוברת לידו הייתה יושבת לנוח.

שלמה קרעי: אמר העשיר לבנו: אם תרוויח כסף מיגיעה אישית, תקבל ממני פי עשרה מהסכום, אך ללא הועיל.

שלמה קרעי: נכמרו רחמי האם על בנה, נתנה לו שטר כסף ואמרה לו: לך תסתובב בשוק, ובערב תחזור לאביך ותראה לו את שטר הכסף שכביכול הרווחת.

שלמה קרעי: שוטט הבן כל היום בשוק באפס מעשה, ובערב בא לאביו עם שטר הכסף שהרוויח.

שלמה קרעי: נטל האב את השטר, קרע אותו לגזרים ואמר לבנו: אין זה כסף יגיעך, לא מאמין לך.

שלמה קרעי: סיפר הבן לאימו, ואמרה לו: אולי סיפרו לאביך שהסתובבת בטל בשוק.

שלמה קרעי: קח שטר נוסף, לך לבית חברך ותחזור בערב.

שלמה קרעי: חזר הבן עם השטר לאביו, נטל אביו את השטר, קרעו לעיני הבן ואמר לו: חדל לשקר ולך לעבוד.

שלמה קרעי: למוחרת ניסה הבן, בעצת אימו, להגיע כאילו עייף ומלוכלך מהעבודה, ושוב קרע אביו את השטר.

שלמה קרעי: לא נותרה לו, לבן, ברירה.

שלמה קרעי: למוחרת הלך והשכיר את עצמו לעבודה בשוק.

שלמה קרעי: התרוצץ מבוקר עד ערב, וחזר עם שכרו בערב לאביו.

שלמה קרעי: לקח האב את השטר ובא לקרוע גם אותו.

שלמה קרעי: הפעם הזדעק הבן וקרא: לא, אבא, בבקשה.

שלמה קרעי: אל תקרע את השטר.

שלמה קרעי: אורו פני האב, ואמר לבנו: עתה ידעתי כי הרווחת את הכסף בעמלך.

שלמה קרעי: מה שנקנה בעמל, מעריכים היטב את שוויו.

עיסאווי פריג': זה משפט שלמה בנוסחה אחרת.

שלמה קרעי: אפשר למצוא איזו פרפראזה, למרות שלי קשה למצוא את זה, אבל בסדר.

עיסאווי פריג': נוסחה אחרת.

עיסאווי פריג': גם משפט שלמה זה ככה, פחות או יותר.

עיסאווי פריג': זה נחמד בשעות הקטנות של הלילה.

יוסף טייב: זה במקום פסוקו של יום.

עיסאווי פריג': כן, פסוקו של יום.

יוסף טייב: פעם היה בבוקר, איך קראו לזה?

יוסף טייב: כשהיו מתחילים את החדשות לפני הבוקר היה איזה "פסוקו" או משהו.

שלמה קרעי: יש קריאת שמע לפני החדשות בבוקר.

יוסף טייב: לא, לא.

יוסף טייב: היה עוד משהו.

יוסף טייב: היו מקריאים עוד משהו.

עיסאווי פריג': בכנסת הזו אתה, ערבי, יוצא מכאן עם תואר בלימודי יהדות, אתה מבין?

עיסאווי פריג': זה טוב.

עיסאווי פריג': אני אומר לך: זה מאתגר ללכת ללמוד ולבוא.

יוסף טייב: הוא יוצא עייף אבל עם תואר.

עיסאווי פריג': אבל עם תואר.

שלמה קרעי: זה המשל, השר פריג'.

שלמה קרעי: כך גם יעקב.

שלמה קרעי: אני רוצה לענות לשאלה.

שלמה קרעי: כך גם יעקב: למרות שבבטן אימו הוא למד תורה, שם זה היה בלי עמל, בא המלאך ומאכיל אותו את הלימוד, הוא העדיף לצאת וללמוד תורה מתוך עמל ויגיעה מאשר לקבל מן המוכן.

שלמה קרעי: מה שבא בקלות הולך בקלות.

שלמה קרעי: אינו דומה לימוד בנחת ובשלווה ללימוד מתוך עמל ויגיעה.

שלמה קרעי: לא לחינם אמרו חכמינו: היזהרו בבני עניים, שמהם תצא תורה.

שלמה קרעי: היום ליברמן, שר האוצר, מנסה לפגוע ולגרום לאותם בני עניים להיות עוד יותר בעוני, עוד יותר בקושי.

שלמה קרעי: הוא לא יודע שבדיוק להפך: כאשר יענו אותו כן ירבה וכן יפרוץ.

עיסאווי פריג': אבל אתה אמרת: תיזהרו מבני עניים.

שלמה קרעי: "היזהרו" – הכוונה, תשמרו על כבודם.

שלמה קרעי: זו הכוונה.

שלמה קרעי: היזהרו בבני עניים שמהם תצא תורה.

מנסור עבאס: נכון.

עיסאווי פריג': אה, לשמור על כבודם של העניים - -

שלמה קרעי: לשמור על כבודם.

עיסאווי פריג': - - שהתורה יצאה מהם.

שלמה קרעי: אל תחשוב שבגלל שהוא עני הוא לא שווה כלום.

שלמה קרעי: להפך, מי שעני יכול להיות גדול בתורה יותר ממי שמפונק.

עיסאווי פריג': הבנתי.

שלמה קרעי: ואילו רבקה, כאשר חשבה שיש לה בן אחד הפכפך שהולך לאן שהרוח נושבת, פעם בית מדרש ופעם עבודה זרה – דאגה מאוד, אבל אשר שמעה שיש לה שני בנים בבטן ואחד מהם מושך לבית המדרש ורק השני הולך לעבודה זרה – נרגעה, ואמרה: עדיף לי שני גויים מהפכפכן אחד.

שלמה קרעי: הערכים הללו של זריזות ונחישות, של אמונה בצדקת הדרך, בלי להחליף דעות כאשר ינוד הקנה ברוח, חשובים לכל אחד ואחת מאיתנו.

שלמה קרעי: חשיבות יתרה נודעת להם, כאשר מדובר בשליחי ציבור, שצריכים להילחם ללא לאות לטובת הכלל ולהישאר נאמנים לערכיהם מבלי להיבהל מקול תרועת השופרות – להבדיל מהממשלה שלנו שכמה שבה נדו כמו הקנה ברוח: היו להם ערכים ימניים, נשבעו והבטיחו ומעל כל במה הצהירו הצהרות – והפכפכים.

שלמה קרעי: יש לנו ראש ממשלה נוכל והפכפכן, ואותו רבקה לא רצתה שיהיה לה בבטן.

שלמה קרעי: היא רצתה מישהו שיהיה עקבי.

שלמה קרעי: לא רק הפכפכנים יש בממשלה, יש גם צבועים, אדוני היושב-ראש, ובחרתי אחד מהם כי הצביעות אצלו עולה על גדותיה.

שלמה קרעי: אני רוצה להסיר את מסכת השקר והצביעות מעל פניו של שר החוץ וראש הממשלה החלופי יאיר לפיד.

שלמה קרעי: ב-2015 – אצלו הלכתי יותר מוקדם, אצלך הגעתי רק עד 2016 – לפיד נואם מחוץ לקק"ל נגד השחיתות והמינויים הפוליטיים, וכך אמר:

שלמה קרעי: אף מפלגה אחרת לא העזה כל השנים להתעמת עם קק"ל ולהחזיר את מה ששייך לציבור – לציבור, כי הן נהנו מהמנגנון המושחת של קק"ל, מכספיה וממינויים פוליטיים - - - עכשיו אנחנו גם נביא את הכסף מקק"ל, במקום שישמש לשחיתות נשתמש בו לחינוך".

שלמה קרעי: כך לפיד ב-2015.

שלמה קרעי: 2021: לפיד ממנה בנפוטיזם שלא היה כמותו את גיסתו לדירקטוריון קק"ל מטעמו – 1. 2.

שלמה קרעי: על הכספים הקואליציוניים לפיד אמר: הם לקחו את הכסף שלנו ולא השקיעו אותו ברווחה ובבריאות, במקום זה לקחו את הכסף שלנו וחילקו אותו לחברים שלהם ולמגזרים שלהם.

שלמה קרעי: במקום זה הם לקחו את הכסף שלנו ונתנו אותו לכל מי שהיה מסוגל לסחוט וללחוץ ולהפעיל עליהם כוח – תשאלו את אלי אבידר ואת יאיר גולן ואת גנץ, עם הפנסיות התקציביות והכספים הקואליציוניים במאות מיליונים.

שלמה קרעי: לפיד ממשיך: במקום זה הם לקחו את הכסף שלנו וקנו בו שקט קואליציוני.

שלמה קרעי: במקום זה הם לקחו את הכסף של אלה שעובדים ונתנו אותו לאלה שלא עובדים.

שלמה קרעי: לקחו את הכסף של אלה ששותקים ונתנו אותו לאלה שצועקים – אלי אבידר – לקחו את הכסף של אלה שאוהבים את המדינה ונתנו אותו לאלה שאוהבים רק את הקבוצה – ולאלה שלא אוהבים את המדינה, הפעם הזאת – ואת זה צריך להפסיק.

שלמה קרעי: 2021, יש עתיד היא המפלגה שלקחה למיטב ידיעתי הכי הרבה כספים קואליציוניים, ל"מטרות הנכונות".

שלמה קרעי: חבורת עלובים, אנטי-דמוקרטים ושקרנים.

שלמה קרעי: עד כדי כך הם עלובים – ואני מתנתק לרגע מלפיד, כי קיבלתי מידע שאני חייב לשתף אתכם בו.

שלמה קרעי: תראה את סגן השר המיותר שדרש את התיק הזה, ואם לא הוא יעשה בעיות – בדיוק סגן השר הסחטן, בדומה לאלי אבידר, ששניהם צעקו במגפונים על שחיתות, שחיתות, שחיתות – על סטרואידים הם הגיעו אלינו.

שלמה קרעי: אז הוא כותב ככה – יאיר גולן כותב, הוא סגן שר הכלכלה, תראה איך הוא מכבד את האנשים שעובדים לפרנסתם במדינה הזאת, תראה מה הוא אומר: "שמעתי ש-4,000 משגיחי כשרות מודאגים לפרנסתם.

שלמה קרעי: אני מציע שיעשו הסבה מקצועית לפקחי בטיחות באתרי בנייה, גם פרנסה וגם הצלת חיי אדם.

שלמה קרעי: אין יותר קידוש השם מזה".

עיסאווי פריג': תורה ועבודה, מה רע בזה?

שלמה קרעי: מה זאת אומרת?

שלמה קרעי: עכשיו הם תורה ועבודה, הם משגיחי כשרות.

עיסאווי פריג': בסדר.

עיסאווי פריג': תורה ועבודה.

עיסאווי פריג': ישגיחו ויעבדו.

עיסאווי פריג': מה העניין?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: הוא מפטר אותם.

שלמה קרעי: הוא צוחק עליהם.

שלמה קרעי: הם פוטרו עכשיו, מפוטרים בגלל הרפורמה שלהם, 4,000 משגיחי כשרות.

שלמה קרעי: והוא אומר להם: אז מה.

שלמה קרעי: צוחק על אנשים שזה הלחם שהם מביאים לילדים שלהם.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

עיסאווי פריג': דרך פיקוח ועבודה הם לא יביאו לחם?

שלמה קרעי: דרך מה?

עיסאווי פריג': דרך עבודה בפיקוח, להיות פקחי עבודה - - -

שלמה קרעי: יש לך 4,000 תקנים לפקחי בנייה?

עיסאווי פריג': לא יביאו לחם?

שלמה קרעי: אבל יש לך 4,000 תקנים לפקחי בנייה?

עיסאווי פריג': אם יהיו תקנים, אז הם יביאו לחם.

שלמה קרעי: בוודאי, אבל יש - - -

עיסאווי פריג': אתה לא יכול.

עיסאווי פריג': הלחם לא יבוא אך ורק מפיקוח כשרות - - -

שלמה קרעי: אף אחד לא אמר את זה, אבל לפטר עכשיו 4,000 עובדים, להרוס את מטה לחמם ולהגיד להם: לכו תמצאו עבודה?

שלמה קרעי: אתה יודע שהיה איזה מפעל שנסגר בדרום, 300 עובדים, ישבנו כאן בוועדת הכספים ונלחמנו, וכולם באו וזעקו בשבילם: מה עושים, איך מונעים, המדינה צריכה לתקצב שהמפעל לא ייסגר.

שלמה קרעי: 4,000 איש הוא שובר את מטה לחמם.

שלמה קרעי: הוא צוחק עליהם כאן, הוא לא אומר להם אני אמצא לכם עבודה, בואו אני אתן לכם, לכו לפקחי בנייה, קידוש השם.

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: זאת בושה שאתם צריכים להודות.

עיסאווי פריג': - - -

שלמה קרעי: אנחנו גם מודים.

שלמה קרעי: כשאתם עושים דברים טובים אני אומר.

שלמה קרעי: אמרתי קודם – עשו משהו טוב, קיבלו ככה וככה ועשו.

שלמה קרעי: אלה דברים שהם חרפה, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שככה עומד סגן שר הכלכלה וצוחק בפה מלא על אנשים קשי יום, אנשים שלא מרוויחים שם – כמה הוא מקבל פנסיה תקציבית, המושחת הזה?

שלמה קרעי: מקבל גם מהצבא 50,000–60,000 שקל בחודש, ועוד את המשכורת שלו כחבר כנסת, על חשבון הציבור, במקום להגיד: אני מוותר על משכורת אחת.

שלמה קרעי: למה אתה צריך לקבל שתי משכורות, למה?

שלמה קרעי: ואתה צוחק על אנשים שמשתכרים אולי עשירית ממה שאתה מרוויח?

שלמה קרעי: אולי, במקרה הטוב.

שלמה קרעי: טוב, נחזור ליאיר.

שלמה קרעי: ביולי 2020 הוא מצייץ: "דמי אבטלה לעצמאים זה הכרח מציאותי ודחוף.

שלמה קרעי: כבר לפני שבועיים הממשלה הפילה את הצעת החוק שלנו על זה בדיוק.

שלמה קרעי: הם לא מבינים איפה הם חיים.

שלמה קרעי: מנותקים, נמאסתם".

שלמה קרעי: 6 באוקטובר 2021: לפיד מצביע נגד דמי אבטלה לעצמאים.

שלמה קרעי: לפיד בהבימה על ביקורי ח"כים אצל משפחות מחבלים: לא ייתכן שאנשים שנבחרו במדינה דמוקרטית ילכו לעשות כבוד לטרוריסטים.

שלמה קרעי: במוצ"ש אני עומד להוציא מכתב, אני ומפלגתי, ליועמ"ש, שמכיר את החומר היטב, ולהגיד לו לפתוח בהליך שיבדוק אם עצם הנוכחות של ח"כים ערבים שם היא לא הסתה ותמיכה בטרור.

שלמה קרעי: צריך להוקיע את הדבר הזה בכל דרך.

שלמה קרעי: 2021: לפיד הוא ראש הממשלה החלופי של ממשלה ששקועה עד צוואר בביצה של האחים המוסלמים.

שלמה קרעי: התחייבות של יאיר לפיד ל-100 הימים הראשונים בממשלה: חוק דמי אבטלה לעצמאים.

שלמה קרעי: הצביע נגד.

מנסור עבאס: יש עכשיו יוזמה של חבר הכנסת אביר קארה בנושא הזה.

שלמה קרעי: הוא הצביע נגד החוק.

מנסור עבאס: כן.

שלמה קרעי: הוא הצביע נגד.

מנסור עבאס: בסדר.

שלמה קרעי: תכף נראה לאן היוזמה תגיע, בינתיים כל מה שהוא יודע לעשות זה להצביע גם על זה וגם על זה, יש לו שתי אצבעות.

שלמה קרעי: אי-אפשר - - -

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: יש לו הצעה יותר טובה מהחוק שנפל.

שלמה קרעי: יש לו הצבעה כפולה, לאביר קארה.

שלמה קרעי: הוא יכול להצביע גם בעד וגם נגד.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: לא.

שלמה קרעי: אז אצלו זה יכול לקרות.

שלמה קרעי: הגבלת ממשלה ל-18 שרים – איפה הציטוט של זה?

שלמה קרעי: הדבר הראשון שאנחנו צריכים ובלעדיו לא יקרה כלום, זו ממשלה – ממשלה מתפקדת, ממשלה שפויה, יעילה, חסכונית, ממוקדת, 18 שרים.

שלמה קרעי: אנחנו מחויבים ומתחייבים לממשלה של 18 שרים, שלא תיכנע לסחטנות.

שלמה קרעי: מאי 2020: "מקימים היום את הממשלה הגדולה ביותר, הבזבזנית ביותר בתולדות המדינה".

שלמה קרעי: יולי 2020: "יש צעד אחד שהממשלה הזו יכולה לעשות ויחזיר את אמון הציבור - - - וזה להקטין את הממשלה ל-18 שרים - - - ממשלה חסכונית, יעילה, רזה"; "ואפילו אנחנו פה באופוזיציה נמחא לכם כפיים".

שלמה קרעי: אפשר – והוא ממשיך – בעיקר לתת - - -

מנסור עבאס: קשה לעמוד בזה במשטר פרלמנטרי.

שלמה קרעי: אבל תראה איך הוא ממשיך, תשמע איזה דברים - -

מנסור עבאס: אם היה משטר נשיאותי - - -

שלמה קרעי: - - דברי חוכמה, סוף-סוף דברי חוכמה: אפשר - - -

מנסור עבאס: בסדר.

מנסור עבאס: היום כולם גילו שאי-אפשר להקפיד על מספר קטן של חברי ממשלה במשטר פרלמנטרי.

שלמה קרעי: אז זאת בדיוק הצביעות.

שלמה קרעי: זאת הצביעות.

מנסור עבאס: צריך את האיזון.

שלמה קרעי: אתה יודע, אם אתה לא מבין בכלום ואם אין לך מושג איך מתנהל משטר פרלמנטרי, אז תסתום את הפה, אבל אם אתה פותח את הפה ומטיף מוסר כל היום וכל הלילה, אתה לא יכול לעשות בדיוק את ההפך.

מנסור עבאס: לא.

מנסור עבאס: יש לכל אחד שאיפות, ואז הוא מגלה שהמציאות יותר חזקה.

שלמה קרעי: תראה מה הוא אומר: "אפשר - - - לתת איתות לחברה הישראלית שאתם לא פה בשביל האאודי A8 ולא בשביל השיירה ולא בשביל הכיבודים ולא בשביל הג'ובים ולא בשביל הנהגים - - - אלא בשביל דבר אחד, בשביל לעבוד אצל אזרחי ישראל".

שלמה קרעי: 2021: ממשלה מנופחת ובזבזנית, כולל שרים בלי תיק וסגני שרים בלי תכלית, ביחס של שרים לחברי כנסת יותר גדול מהממשלה הקודמת, כשאז זה בכלל גנץ היה שרצה חצי מהשרים, אחרת הייתה ממשלה חסכונית הרבה יותר.

שלמה קרעי: ועל החוק הנורבגי אמר ככה: באישון לילה, כמו גנבים, העבירה הקואליציה את חוק הג'ובים הנורבגי, 110 מיליון שקלים לכיסאות ומקורבים ועוד איזה אאודי 8 למחליפי.

שלמה קרעי: ממשלת נתניהו החמישית שוברת את כל שיאי הניתוק והאטימות.

שלמה קרעי: במקום דמי אבטלה לעצמאים ומענקים למובטלים, מבזבזים את כספי הציבור על ג'ובים"; "היום הם זרקו את בית המשפט העליון מתחת לגלגלי האוטובוס כדי להעביר את החוק הנורבגי, שמשמעותו עוד ג'ובים, עוד מקורבים, עוד תפקידים, עוד לשכות, מפני שבשביל זה הם נמצאים בממשלה, בשביל הג'ובים שלהם.

שלמה קרעי: שיתביישו להם".

שלמה קרעי: 2021, ממשלה נורבגית שאפילו בנורבגיה מתביישים שמשתמשים בשם שלהם לממשלה כזו.

שלמה קרעי: חמישית מהכנסת אלה חברי כנסת שאין להם שיקול דעת, שגם אם אחד מהם רוצה להצביע נגד התקציב הוא לא יכול כי ברגע יעיפו אותו מהכנסת הזאת.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חוץ מצביעות – זה בעצם באותו הקשר של צביעות, אבל זה לא סתם צביעות, זה צביעות מתמשכת, ארוכת שנים, ניסיון לנצח את הטבע – קראנו בשבת האחרונה בפרשת השבוע לגבי הסיפור עם עפרון ואברהם, שקנה את מערת המכפלה: אדוני שמעני, ארץ ארבע מאות שקל כסף ביני ובינך מה הוא.

שלמה קרעי: אחרי שהוא אמר לו קח את השדה בחינם לקבור את שרה, אברהם אמר לו: לא, אני רוצה לשלם, הוא אמר לו: ארבע מאות שקל כסף זה שום דבר, כאשר בימים ההם ארבע מאות שקל כסף זה היה סכום גדול מאוד מאוד.

שלמה קרעי: איך פתאום הוא התהפך עליו ככה?

שלמה קרעי: איך פתאום עפרון שכח את הנדיבות שלו, את האצילות שלו, והמיר את זה בבצע כסף?

שלמה קרעי: לפני שנענה על השאלה, נענה עליה בסיפור.

שלמה קרעי: פעם אחת נקרא רבי יהונתן אייבשיץ לביתו של מושל המחוז, שביקשו לחוות דעה בשאלה מה חזק יותר ממה, הטבע או החוכמה?

מנסור עבאס: מתי חי הרב הזה?

שלמה קרעי: לפני כמה מאות שנים, 200–300 שנה.

שלמה קרעי: מה יותר חזק, הטבע או החוכמה?

שלמה קרעי: מה אתה אומר?

שלמה קרעי: תנחש.

מנסור עבאס: זה מתגלגל.

שלמה קרעי: האם יכול כושר יצירתו של האדם להתגבר על הטבע או לא?

מנסור עבאס: אוקיי.

שלמה קרעי: זאת השאלה.

שלמה קרעי: באותו מעמד היה גם הכומר המקומי, שהביע דעתו שמעשי אנוש עדיפים על יצירת הטבע.

שלמה קרעי: הוא גם הביא סימוכין לדבריו מהשולחן, אמר: תראו, היה כאן בעבר בול עץ, תראו, בעזרת כישרונו של האדם הפכנו אותו לשולחן מלכים, הדור ביופיו ומרשים בצורתו.

שלמה קרעי: לעומתו, טען רבי יהונתן, שאומנם האדם מסוגל לפעול בטבע ולהגיע להישגים מרשימים, אולם אחרי ככלות הכול, הטבע אינו משתנה.

שלמה קרעי: גם על השולחן המהודר חלים הכללים החלים על עץ, שכן גם הוא עלול להישרף.

שלמה קרעי: למרות כל כישרונות האדם, לא אחת הוא ניצב חסר אונים מול איתני הטבע.

שלמה קרעי: המושל החליט לתת לשני הצדדים שהות של חודש ימים כדי שכל אחד מהם ייערך כראוי כדי להוכיח ולשכנע בצדקת טענותיו.

שלמה קרעי: רבי יהונתן חזר לתלמודו והעניין נשכח ממנו כליל.

שלמה קרעי: באחד הימים, בהיותו שקוע בסוגיה סבוכה, הופיע עכבר שניתר אל תוך קופסת הטבק שעמדה פתוחה על השולחן.

שלמה קרעי: מיהר רבי יהונתן, סגר את המכסה והמשיך בלימוד.

שלמה קרעי: לאחר כמה רגעים הגיעו לביתו שליחים בשם המושל לקרוא לו לוויכוח עם הכומר.

שלמה קרעי: סגר רבי יהונתן את הגמרא, לבש את מעילו, שם בכיס את קופסת הטבק ויצא לבית המושל.

שלמה קרעי: כשהגיע לשם, הוכנס לטרקלין רחב-ידיים בו נערכה סעודה מפוארת לכל גדולי המלכות, כאשר במרוצת המפגש אמורות היו להינתן הוכחותיו של כל אחד מן הצדדים.

שלמה קרעי: לפתע הושלך הס באולם.

שלמה קרעי: בפתח ניצב מלצר, הדור בלבושו, כשהוא נושא מגש עמוס כוסות בדולח מלאות יין.

שלמה קרעי: הקהל שהתבונן במלצר, החל להריע ממושכות משום שהתברר שלא היה זה אלא חתול, שאולף להלך על רגליו האחוריות ולשמש כמלצר.

שלמה קרעי: גם שם נתנו תקציבים לחתולים במקום לילדים.

שלמה קרעי: הכומר בחר בדרך זו להוכיח את צדקת טענתו.

שלמה קרעי: זו הוכחה - - -

מנסור עבאס: גם אתם נתתם.

שלמה קרעי: אבל אנחנו לא לקחנו מהילדים, מאנשים במקצועות השוחקים, ממעונות היום, לא גזלנו ממישהו כדי לתת לזה, נתנו גם וגם, הכול בסדר.

שלמה קרעי: כך הוכחה עליונות האדם על הטבע, ללא אומר ודברים נוספים.

שלמה קרעי: התבונן רבי יהונתן בחתול וחייך, נזכר בקופסת הטבק שבכיסו, שלף אותה מכיס מעילו ושחרר מתוכה את העכבר הכלוא.

שלמה קרעי: בן רגע פרצה באולם מהומה רבתי.

שלמה קרעי: החתול המלצר השליך מידיו את המגש - הכוסות התנפצו והיין נשפך לכל עבר - ויצא לדלוק אחרי העכבר שנוא נפשו.

שלמה קרעי: כהרף עין התברר כי רבי יהונתן צדק בגרסתו, הטבע האלוהי חזק מכול.

שלמה קרעי: כך גם עפרון.

שלמה קרעי: כשאברהם אמר לו, נתתי כסף השדה, קח ממני, הוא צלצל בארנק עם מטבעות הכסף, צליל המטבעות החזיר אותו לטבעו החמדן וזה היה הטבע שלו שהוא לא יכל להתגבר עליו.

שלמה קרעי: בממשלה הזו ישנם שני סוגי צבועים, כאלו ששיחקו אותה ממלכתיים, נקיי כפיים ובעלי מידות נאצלות, שהצליחו לעבוד על הציבור שנים ארוכות והפכו את עורם בן רגע, ויש כאלו משולי אותו המחנה, שאף פעם לא היו ממלכתיים במיוחד, ועכשיו מנסים לנהוג בגינוני ממלכתיות.

שלמה קרעי: לגבי שני הסוגים נאמר: היהפוך כושי עורו ונמר חברבורותיו?

שלמה קרעי: אחד אחד ככה, מנסים כביכול לנהוג בממלכתיות, אבל כשיושבים כאן ומחזיקים במשרה, מחזיקים בכוח, אין להם גבולות לכוח.

שלמה קרעי: אפילו יושב-ראש הכנסת נכשל בזה, אין לו גבולות לכוח - כשהוא יושב כאן, מוציא אותנו בלי לקרוא שלוש קריאות, כשהוא מקבל החלטות למחוק לנו הסתייגויות, בניגוד לדעת הייעוץ המשפטי של הכנסת, זה אדם שחזר לסורו.

שלמה קרעי: הוא היה אלוף ההסתייגויות, הוא היה אלוף הרעש והבלגן.

שלמה קרעי: הוא ניסה לנהוג בממלכתיות אבל כשנתנו לו את הכוח הוא הפך את עורו, וחבל שזה קורה ככה, חבל שהקואליציה משתמשת בכוח שלה ורומסת את האופוזיציה, רומסת חצי מהעם, ואין לה גבולות לכוח.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לסיים בנושא אחרון שקשור לנוכלות ולרמאות שבהן קמה הממשלה הזו – זה ייקח לי חמש דקות בערך, אני מוותר על הפיצוי הנוסף שמגיע לי על הרבע שעה שלא היה פה השר.

שלמה קרעי: אנחנו נקרא בשבת הבאה: הארץ אשר אתה שוכב עליה, לך אתננה ולזרעך.

שלמה קרעי: והיה זרעך כעפר הארץ ופרצת ימה וקדמה וצפונה ונגבה, ונברכו בך כל משפחות האדמה ובזרעך.

שלמה קרעי: וכתוב: ויישא יעקב רגליו וילך ארצה בני קדם.

שלמה קרעי: כשיעקב שמע את ההבטחה האלוקית שהארץ הזו תהיה לבניו, הוא לא חלם שיבוא אחד מבניו, כמה מבניו, וינסו למכור חלקים מהארץ הזו וינסו להקים כאן, ויקימו כאן, ממשלה מסוכנת לארץ ולעם ישראל.

שלמה קרעי: אבל משהוא התבשר את הבשורה הטובה הזאת, נשא ליבו את רגליו ונעשה קל ללכת, ככה אומר רש"י.

שלמה קרעי: לכאורה, הרי הרגליים נושאות את האדם, ומה זה ויישא יעקב רגליו?

שלמה קרעי: יעקב הרים את הרגליים, הרגליים מרימות את האדם.

שלמה קרעי: רבנו אברהם בן הרמב"ם מפרש כי פעולות האדם מושפעות או מהלב – אשר הוא משכן הדעת והתבונה – או מרצונות ומאוויי הגוף הגשמי.

שלמה קרעי: זהו ההבדל בין צדיק לרשע.

שלמה קרעי: מי ימשול על מי?

שלמה קרעי: הלב יוליך את הרגליים או הרגליים יוליכו את הלב?

שלמה קרעי: כמו שאומר המדרש: הרשעים ברשות ליבם, והצדיקים ליבם ברשותם.

שלמה קרעי: מאווי גופם של הרשעים שולטים על ליבם, ואילו אצל הצדיקים, התבונה שבלב היא המדריכה את צעדיהם.

שלמה קרעי: בא הפסוק ומלמדנו: ויישא יעקב רגליו.

שלמה קרעי: ליבו שלט על רגליו ונשא אותן לאן שחפץ ולא להיפך.

שלמה קרעי: בדומה לכך, אפשר להבחין בין מנהיגי ציבור שליבם ברשותם ופועלים על פי הערכים שלהם, בנחישות, ביושר, לבין כאלו שליבם כבול בעבותות שקר – לחדשות, לפרשנות מקושקשת או למשרד היח"צ התורן.

שלמה קרעי: פני הדור כפני הכלב.

שלמה קרעי: גרוע מאיש ציבור הפועל כשבשבת, לפי מצב הרוח התקשורתי, הוא פוליטיקאי שעושה זאת תוך כדי שהוא מהתל בציבור.

שלמה קרעי: בפרשה מסופר על לבן הפוליטיקאי והרמאי שרימה את יעקב.

שלמה קרעי: ואביכן התל בי והחליף את משכורתי עשרת מונים.

שלמה קרעי: אגב, "לבן הפוליטיקאי והרמאי" יוצא בגימטרייה – איפה עיסאווי – 605, וזה בדיוק "לפיד", "גנץ" ו"ליברמן" – גם 605.

שלמה קרעי: יותר מזה, מישהו כתב לי קודם – שמואל בידרמן כתב לי ש"לבן" זה בגימטרייה 82, וזה בדיוק "בנט זה אח".

שלמה קרעי: "לבן" בגימטרייה – "בנט זה אח".

שלמה קרעי: זה גם יוצא דבר, אם תשימו לב: לבן רימה את יעקב בשבע שנים, הוא אמר לו: עבדתיך שבע שנים ברחל בתך – והוא נתן לו את לאה, רימה אותו.

שלמה קרעי: ובנט רימה את הציבור בשבעה מנדטים.

שלמה קרעי: לבן – בנט זה אח.

שלמה קרעי: גנץ עושה פוליטיזציה ממערכת הביטחון כדי לקושש קולות אנטי-ביבי.

שלמה קרעי: מקים ועדת בדיקה לתהליך רכש שנטחן עד דק, כשתהליך הרכש בפרשת המימד החמישי תלוי ועומד ומאותרג על ידי חברי הכנופיה.

שלמה קרעי: לפיד וליברמן מאמינים לו ומתחילים לחמם את מנועי השקר והשנאה, ולא מבינים שגנץ חסר עמוד שדרה וצפוי להתגמש כאקרובט לצלילי חליל התקשורת.

שלמה קרעי: והציבור – הציבור יבוא אתכם חשבון בקלפי, איתכם - - -

מנסור עבאס: - - - רציתם אותו כראש ממשלה, נכון?

שלמה קרעי: עדיין הוא יכול להיות - - -

מנסור עבאס: זה עדיין, זה עדיין.

שלמה קרעי: לא, מה שהיה על השולחן, אגב, לא נמצא עכשיו על השולחן.

שלמה קרעי: אז הסכמנו לתת לו את הכול.

שלמה קרעי: היום, אם הוא רוצה, נדון איתו על רוטציה.

שלמה קרעי: אבל עדיין, כשהמנוע של הממשלה הוא ימין, מנוע ימני ולא מנוע שמאלי.

שלמה קרעי: אני כבר מסיים.

מנסור עבאס: כן, יש לך עוד כמה שניות.

שלמה קרעי: והציבור, חבר הכנסת אורבך, הציבור יבוא איתכם חשבון בקלפי – איתכם ועם כל אלה שמהתלים בציבור, כולל בכירי כנופיית שלטון החוק וכולל אלו שמנסים להשתלט על הדמוקרטיה ולנטרל את בחירת העם בקלפי בדרכים שונות, אנטי-דמוקרטיות.

שלמה קרעי: תתביישו לכם שאתם תומכים בגדעון סער ובהצעת החוק שלו.

שלמה קרעי: בעזרת השם, תמיד נתמוך, נחזק ונהיה שליחי ציבור שליבם מסור בידיהם, מתוך דאגה ואחריות לעתיד עם ישראל בארצו.

שלמה קרעי: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת שלמה קרעי.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים עכשיו לרשימת הדוברים של הקואליציה, ויתחיל חבר הכנסת ניר אורבך.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: שלמה, אתה נשאר כדי להקשיב לניר?

שלמה קרעי: - - -

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: 20 דקות, ניר.

ניר אורבך: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

ניר אורבך: כנסת נכבדה, חבר הכנסת קרעי דיבר על דמוקרטיה, דיבר על קבלת הדברים.

ניר אורבך: עד עכשיו הם לא מקבלים את כללי הדמוקרטיה.

ניר אורבך: ראית, אדוני היושב-ראש, הוא אפילו לא מסוגל לקרוא לראש הממשלה "ראש הממשלה".

ניר אורבך: מבחינתם הבחירות לא היו, לא נגמרו, אין תוצאות.

שלמה קרעי: אין דמוקרטיה בעולם שעשתה מעשה כזה, שרימתה את הציבור והקימה ממשלה הפוכה לגמרי ממה שהבטיחה.

שלמה קרעי: אתם, לכם אין דמוקרטיה.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, תן לי.

ניר אורבך: היו לך, כמה?

ניר אורבך: היית פה ארבע שעות, שלוש שעות?

ניר אורבך: כמה?

שלמה קרעי: לא ספרתי.

ניר אורבך: אתה מוכשר, אבל אני חושב שאם אתה לא מסוגל להציג טיעון ב-20 דקות, אז 2:45 שעות או שלוש שעות זה ממש לא, לא – לחזור עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם על הדברים.

שלמה קרעי: זה לא טיעון אחד.

שלמה קרעי: עם חוק פוגעני ודורסני כמו שהבאתם, היה קשה - - -

ניר אורבך: בסדר.

ניר אורבך: אז יש פה פגיעה בממלכתיות.

ניר אורבך: עכשיו, אדוני היושב-ראש – חבר הכנסת קרעי ודאי יודע – הם מדברים היום על מדינת תל אביב וירושלים; בפועל מה שהם עושים, הם גורמים נזק בלתי הפיך.

ניר אורבך: הם, מבחינתם לקרוע, מה שהיה בעבר – ממלכת ישראל וממלכת יהודה, ואתה יודע למה זה גורם בסוף, חבר הכנסת קרעי – בחוסר האחריות.

ניר אורבך: בחוסר האחריות.

שלמה קרעי: לא הקשבתי לדיון שאתה - - -

ניר אורבך: בדרך כלל אתם לא מקשיבים, זו הבעיה.

ניר אורבך: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - - -

שלמה קרעי: מי שלא מקשיב לציבור שלו זה אתם.

ניר אורבך: אני הייתי אמור לעלות ב-6:00, חבר הכנסת קרעי.

ניר אורבך: תיארתי לעצמי שזה יימשך קצת, אם הוא נמצא פה.

ניר אורבך: האמת היא, 6:00, חבר הכנסת קרעי, זו שעה שאני לא ידעתי שהיא קיימת בשעון, אבל תמיד - - -

שלמה קרעי: נשמע מדבריך שאני גנבתי זמן - - -

ניר אורבך: לא, חס וחלילה.

ניר אורבך: חס וחלילה, הכול בחסות התקנון.

ניר אורבך: אבל באמת, תמיד נעים ללמוד דברים חדשים.

ניר אורבך: אגב, חבר הכנסת קרעי, אתה ישנת פה?

ניר אורבך: כי, אני, לפחות – מאוד מומלץ לנסוע בשעות האלה; במקום שעתיים נסיעה, מה שלוקח לנו בתקופה האחרונה – 45 דקות בכיף.

שלמה קרעי: הייתי לפני כן בהפגנה נגדכם בתל אביב.

ניר אורבך: כן, ראיתי.

ניר אורבך: אגב, היה שם אחד - - -

נחמן שי: בכיכר שאין לה שם.

שלמה קרעי: כיכר הבימה.

שלמה קרעי: בכיכר הבימה.

נחמן שי: כי אין כיכר רבין.

נחמן שי: לא, אין כיכר רבין.

שלמה קרעי: כיכר הבימה.

נחמן שי: אבל אני הייתי בכיכר רבין.

שלמה קרעי: הפסדת.

ניר אורבך: היה שם גם אחד מאושיות הטוויטר מהציונות הדתית, והוא הלין על זה שאנשי הציונות הדתית לא היו שם.

ניר אורבך: שים לב לזה, חבר הכנסת קרעי.

ניר אורבך: צריך לשים לב לזה.

שלמה קרעי: אנשי, הציונות הדתית יחזירו לכם - - -

ניר אורבך: צריך לשים לב לזה.

ניר אורבך: אנשי הציונות הדתית – לא המפלגה, אנשי הציונות הדתית התנועה.

שלמה קרעי: הם יחזירו לכם בקלפי.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, אני אמשיך את דבריך לגבי הנושא של פרשת השבוע.

ניר אורבך: בפרשת השבוע מסופר לנו, בין היתר, על התרגיל שעשה יעקב ליצחק.

ניר אורבך: הוא התחפש בבגדי אביו; בגלל שאביו היה עיוור, הוא שיקר לו וקיבל ממנו את ברכת הבכור.

שלמה קרעי: כמו בנט.

ניר אורבך: יעקב – תכף אני אגיד לך כמו מי.

ניר אורבך: תכף, תמתין בסבלנות, אני אגיד לך את כמו מי.

ניר אורבך: יעקב הציג לאביו את הדברים בצורה – איך נקרא לזה – מאוד מסוימת.

ניר אורבך: הוא בישל את האוכל שאביו אוהב היה, שעשו היה מבשל לו, הוא לבש את הבגדים שלו, ועוד ועוד.

ניר אורבך: יצחק הרגיש שמהתלים בו, אבל הוא לא ידע לשים את האצבע איפה בדיוק.

ניר אורבך: "הקל קול יעקב והידים ידי עשו".

ניר אורבך: אני מניח, חבר הכנסת קרעי, שאחרי זה גם תמצא לזה גימטרייה.

שלמה קרעי: בדיוק בנט.

ניר אורבך: ידעתי, יופי, יופי.

שלמה קרעי: "הקל קול יעקב והידים ידי עשו" – בדיוק.

שלמה קרעי: אתה מגדיר בדיוק את הממשלה שהקמתם.

שלמה קרעי: בדיוק את הממשלה שהקמתם, ונמצא לך גם גימטרייה.

ניר אורבך: ידעתי שתמצא לזה גימטרייה.

ניר אורבך: חבר הכנסת קרעי, תן לי עוד דקה, אני אגיע לטיעון.

שלמה קרעי: תמשיך עוד חצי שעה גם.

שלמה קרעי: הכול בסדר.

ניר אורבך: כשרוצים ששקר יצליח - - -

שלמה קרעי: את השקרים שלכם כבר שמענו.

ניר אורבך: אז תשמע טוב.

ניר אורבך: כשרוצים ששקר יצליח מציגים אותו בצורות שמתאימות, מלבישים אותו בבגדים מסוימים וחוזרים עליו הרבה מאוד פעמים.

ניר אורבך: והינה, הינה - - -

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, זה נראה כאילו הוא נותן נאום תוכחה לבנט.

ניר אורבך: תן לי, תן לי רגע, אבל תן לי.

ניר אורבך: תן לי כבוד בסיסי.

ניר אורבך: כבוד בסיסי תן.

ניר אורבך: דיברת כל כך הרבה, תן קצת.

שלמה קרעי: זה נשמע, אבל, כאילו אתה נותן נאום תוכחה לבנט.

ניר אורבך: תן טיפה, תשאיר פירורים.

מנסור עבאס: - - -

ניר אורבך: כן, לשם הוא הלך.

שלמה קרעי: תמשיכו לשקר לציבור, אף אחד לא - - -

ניר אורבך: אז בוא אני אספר לך מי משקר לציבור.

ניר אורבך: בוא תשמע.

ניר אורבך: יעבירו לך את זה אחרי זה גם.

ניר אורבך: הפלא ופלא, חוזרים על דבר עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם – על השקר, אז "הקל קול יעקב והידים ידי עשיו".

ניר אורבך: ובשפה המודרנית אנחנו קוראים לזה פייק – קמפיין פייק.

ניר אורבך: עם ישראל שומע קמפיין, שומע את הציוצים שמצייצים חבר הכנסת קרעי וחבריו, שומע את צעקות השבר שהאופוזיציה צועקת, אבל הצעקות שלה הן כאלה רק כי היא מהתלת בציבור, זה רק כי היא עשה קמפיין, כי היא חוזרת על שקר שוב ושוב ושוב.

ניר אורבך: והאמת היא שהיא עושה קמפיין פייק כי אין לה משהו אחר לעשות.

ניר אורבך: היא החליטה לא לקחת חלק במשחק הדמוקרטי, היא החליטה לא לעבוד בשביל עם ישראל, אז היא מהתלת בו; שעם ישראל לחשוב שהבעיה היא לא בה, באופוזיציה, חלילה, הבעיה היא בקואליציה.

ניר אורבך: את אבות ואימהות האומה הישראלית הקדושים אני לא שופט.

ניר אורבך: רוח ה' הייתה עליהם והיא זו שכיוונה את ההיסטוריה, את השושלת ואת המסורת היהודית.

ניר אורבך: רוח ה' מספרת את סיפורנו.

ניר אורבך: אבל את האופוזיציה בישראל אני כן יכול לשפוט.

ניר אורבך: איפה הייתם ארבעה חודשים?

ניר אורבך: למה לא לקחתם חלק במשא ומתן, אלא רק בלילות האחרונים?

ניר אורבך: למה לא דאגתם לציבורים שבשמם באתם לפה, לכנסת ישראל?

ניר אורבך: למה הציבור משלם לכם – לצייץ ציוצים, להריץ בדיחות, לא להצביע, לצעוק "רוויזיה"?

ניר אורבך: נמצא פה חבר הכנסת קרעי, הוא התמחה בלהגיש הסתייגויות דרך מחולל הסתייגויות: נ-נח-נחמן.

ניר אורבך: אנשים חושבים, 5,000 הסתייגויות – מי יודע, ישב בן אדם וחשב, הסתייגות-הסתייגות.

ניר אורבך: נכנסו למחולל הסתייגויות ועושים צחוק מהכנסת, עושים צחוק מהעבודה.

ניר אורבך: אז בשביל זה נבחרתם, בשביל זה אתם באים לפה?

ניר אורבך: אתם פשוט מרמים את הציבור.

ניר אורבך: עומד פה יושב-ראש האיחוד הלאומי חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ' וחושב שהוא גואל העם.

ניר אורבך: יחד עם כל המפלגה שלו, במילים מכובסות ובסיסמאות יפות הוא מרמה את הציבור.

ניר אורבך: הוא עושה עליו קמפיין וחושב שהציבור יבלע את זה.

ניר אורבך: אז אולי עכשיו באמת, בערפל הקרב, יש כאלה שהוא מצליח לבלבל, אבל בסוף אנחנו יודעים, כאנשי אמונה, שהאמת תורה דרכה.

ניר אורבך: הוא, מבחינתו, מציל את כולם.

ניר אורבך: רק שתדעו, אדוני היושב-ראש: הוא מציל את החרדים, הוא מציל את הציונות הדתית, הוא מציל את החילונים, הוא מציג את המסורתיים, גם יש לו דעה מוצקה לגבי הציבור הערבי.

ניר אורבך: הוא ממש המושיע.

ניר אורבך: הוא מנסה לשכנע את כולנו שחלילה – שלא תתפתו לקחת תקציבים.

ניר אורבך: הוא אמר את זה גם לכם.

ניר אורבך: אגב, הם האחרונים, אנשי מפלגת הציונות הדתית הם האחרונים שאיישו את האנשים שלהם בוועדות, חיכו אני לא יודע למה.

ניר אורבך: חלילה לא להתפתות להשתתף בדבר הזה, שנקרא הכנסת.

ניר אורבך: ופה חבר הכנסת קרעי הראה איך בחירות דמוקרטיות, אפשר לא לקבל אותן.

ניר אורבך: אגב - - -

נחמן שי: למה אתה מתייחס אליו?

ניר אורבך: הוא היה פה שלוש שעות – איך אפשר לא להתייחס?

קריאה: - - -

ניר אורבך: שלוש שעות הוא היה פה.

ניר אורבך: שלוש שעות.

ניר אורבך: הרוויח בזכות את ההתייחסות.

ניר אורבך: הבחירות הדמוקרטיות, מבחינתם ומבחינת יושב-ראש האיחוד הלאומי – לא יודע.

ניר אורבך: בגללו אני יודע שלא הצליחו להקים ממשלת ימין.

ניר אורבך: אני חושב שגם אתה יודע, אדוני היושב-ראש.

ניר אורבך: האם הם מתנהגים ככה כי יש להם ייסורי מצפון?

ניר אורבך: האם חבר הכנסת סמוטריץ' אומר את כל הדברים האלה בגלל שהוא לא יכול לרדת מהעץ שהוא טיפס עליו?

ניר אורבך: האם זה בגלל שהוא מבין שהוא הגורם המרכזי לעובדה שאין פה ממשלת ימין היום?

ניר אורבך: אז הוא צועק וזועק ואומר לציבור שלו: אני יודע מה אני עשיתי.

ניר אורבך: הם משלמים לחמאס, הם משלמים לערבים.

ניר אורבך: אז אני מרגיע את הציבור ואני אומר את המובן מאליו: אנחנו לא משלמים לחמאס, ממשלת ישראל לא משלמת לחמאס, ראש הממשלה לא משלם לחמאס, מפלגת ימינה לא משלמת לחמאס ואני לא משלם לחמאס.

ניר אורבך: אנחנו מתכוונים, בעזרת השם, לדאוג לפקח על התקציבים הקואליציוניים, לוודא שהם הולכים למקום שאליו הם הוקצו ומגיעים למי שאליו תוכנן שיגיע.

ניר אורבך: זה חשוב וזה הכרחי.

ניר אורבך: לפני שאני ממשיך ומספר לכם על התקציבים החשובים האלה שאנחנו כרגע עומדים להעביר, אני רוצה רק לרגע להסביר למה אני מתעקש לקרוא לחברי האיחוד הלאומי כמו שאני מקפיד לעשות.

ניר אורבך: תראו, אדוני השר, אני חושב שזה יעניין גם אותך.

ניר אורבך: בבחירות האחרונות החברים שם עשו מחטף.

ניר אורבך: הם לקחו תנועה ענקית, תנועת הציונות הדתית - -

קריאה: לקחו את השם.

ניר אורבך: הם מנסים.

ניר אורבך: - - תנועה של מסורת רבת שנים, מיסודו של הרב ריינר, זכר צדיק לברכה, וניכסו אותה למפלגה, לכמה אנשים שרואים את עצמם כמייצגים של תנועה שלמה.

ניר אורבך: כאילו מה שהם אומרים – הם הוציאו מתוכה את מי שלא בוחר בהם.

ניר אורבך: לזה אני לא מוכן.

ניר אורבך: אני לא מוכן לקחת חלק במחטף הזה.

ניר אורבך: אני לא מוכן לראות בהם מייצגים של תנועה אדירה, מגוונת, שהכילה בתוכה כל כך הרבה רבדים, שאיננה מפלגת קצה, ואני שואל אותם: מי שמכם?

ניר אורבך: מי שמכם לעשות את הדבר הזה?

ניר אורבך: אחרי שנגעתי בנקודה הזאת, ואחרי שהסברתי איך נפקח על התקציבים, חשוב לי מאוד לפרט ולספר למי אנחנו כן עוזרים בתקציב הזה.

ניר אורבך: בכל התקציב הגדול הזה כל חבר כנסת וכל מפלגה מוצאים את היכולת שלהם לממש בעזרת התקציב את הערכים שבהם הם מאמינים ושבשמם הם הגיעו לבית הזה.

ניר אורבך: אז מעבר לכך שימינה, כמפלגת שלטון, דואגת בספר התקציב לכלל החברה הישראלית, ישנם דברים שמיוחדים לנו, כאנשי הציונות הדתית.

ניר אורבך: ואני רוצה לתת מעט דוגמאות, ממש על קצה המזלג, כדי שכולנו נבין את התמונה הגדולה, ונבין כיצד ניתן להניע דברים מתוך הקואליציה, במקום לצעוק ולזעוק ולא לעשות שום דבר משמעותי מהאופוזיציה.

ניר אורבך: באמצעות התקציב אנחנו עוזרים לנוער בסיכון – מרכזים שמסייעים לנוער הנושר, נוער שאיבד את הדרך וצריך יד מכוונת ואוהבת.

ניר אורבך: בעזרת התקציב אנחנו עוזרים לערים המעורבות, שחוו השנה משבר גדול, אלימות, משבר אמון – ועדיין חוות – ערים ותושבים שצריכים להשתקם נפשית ופיזית, תושבים שצריכים שיחזירו להם את תחושת הביטחון והאמון במדינה ובנציגיה.

ניר אורבך: בעזרת התקציב – אגב, אדוני היושב-ראש, אני, אולי להבדיל מאחרים, מאוד מעריך את העובדה שהגעת לבית הכנסת בתקופה הזאת.

ניר אורבך: זה מאוד מוערך.

מנסור עבאס: אתה יודע, חבר הכנסת, אתמול פורסם קול קורא ראשון של משרד הנגב והגליל, שהוא חלק מתוכנית החומש 550, שמתייחס לשיפור מרקם היחסים בין יהודים לערבים בערים המעורבות.

מנסור עבאס: בעצם הקול קורא הראשון שיוצא מתוך התוכנית שלנו, תוכנית - - - 550, זה שיפור מרקם היחסים בין יהודים לערבים.

נחמן שי: אני דיברתי על זה בלילה, ב-01:00, בלילה.

ניר אורבך: אני ודאי שמח לשמוע גם את זה.

ניר אורבך: זה מצטרף לדברים שאנחנו מנסים לעשות מהצד שלנו.

ניר אורבך: בעזרת התקציב הזה אנחנו עוזרים למרכזים להעמקת יהדות, לקירוב לבבות ולחיזוק הקשרים בין המגזרים השונים בחברה הישראלית בכל הערים בארץ, כי כשאנחנו מכירים את המסורת שלנו, את הזהות הכי בסיסית שלנו, ופועלים ביחד, אנחנו חזקים הרבה יותר.

ניר אורבך: השלמנו את התקציב החסר לתקנת הישיבות למוסדות התורה, לישיבות ההסדר, לישיבות הגבוהות הציוניות, למדרשות התורניות לבנות, וגם, לא פחות חשוב מכך – לישיבות החרדיות.

ניר אורבך: המוסדות התורניים לא יחוו פגיעה בתקציב.

ניר אורבך: יהיה להם מרווח נשימה.

ניר אורבך: וכן, לא ויתרנו; לא עשינו איפה ואיפה.

ניר אורבך: אנחנו מאמינים בעולם התורה.

ניר אורבך: אנחנו אולי המאמינים הכי גדולים בעולם התורה.

ניר אורבך: ואני שומע וסופג שוב ושוב את הזלזול של חלק מחבריי פה למשכן, שבדיוק יצאו כנראה מפגישת עבודה עם הקדוש ברוך הוא וחושבים שהם יכולים לחלק פה ציונים ולהגיד מי פה צריך להוריד את הכיפה, מי פה צדיק יותר ממי.

ניר אורבך: אז אומנם לי יש עוד המון עבודת השם לעשות, אבל להשלים את התקציב לתקנת הישיבות, שבכללן כלל הישיבות והמדרשות בארץ, הצלחתי.

ניר אורבך: עזרנו באמצעות התקציב לגרעינים בחברה הישראלית – אנשים ונשים אידיאליסטים, שיוצאים לממש את חזונם כדרך חיים ביום-יום, במגורים, בקניות, בקהילה שלהם עצמם.

ניר אורבך: ושוב – אני לא בוחן כליות, ולב ולא בדקתי בציציות של אף אחד, לא אם הוא חילוני ולא אם הוא דתי, וגם לא מסורתי.

ניר אורבך: הגרעינים התורניים והגרעינים הקהילתיים והגרעינים המשימתיים – כולם, כולם, כולם, עושים עבודת קודש.

ניר אורבך: כולם מחזקים את כלל עם ישראל.

ניר אורבך: ואם הם מצליחים לעבוד ביחד ולשתף פעולה, אז אני מאמין שגם אנחנו בכנסת יכולים וכלל החברה הישראלית יכולה.

ניר אורבך: עזרנו באמצעות התקציב לתנועות הנוער.

ניר אורבך: אדוני השר, עזרנו יחד עם המפלגה שלך.

נחמן שי: אנחנו עוזרים לתנועות הנוער כי כל פעילות של תנועת נוער היא חשובה מאוד מבחינה חינוכית.

ניר אורבך: לגמרי.

ניר אורבך: הבסיס שלנו, הלב שלנו, העתיד שלנו, זה הנוער הישראלי.

ניר אורבך: הנוער שלנו ימשיך לפעול בתנועות הנוער, להתחנך, ואולי גם ללמד אותנו, המבוגרים, שיעור חשוב בשיתוף פעולה, בקבלת האדם האחר, בתרבות דיון.

ניר אורבך: אלו ערכים שמלמדים בתנועות הנוער.

ניר אורבך: ואני לא יודע מה קרה פה לחלקנו, שאיבדנו את הערכים האלו בדרך, שהפכנו בעיני עצמנו לקדושים מעונים ואת האחר הפכנו לרשע.

ניר אורבך: איבדנו בדרך את תרבות הדיון, וגם הדיבור בכבוד אבד והלך לו אי-שם במעלה הדרך.

ניר אורבך: איבדנו כמעט לגמרי את היכולת לעבוד ביחד עם מי ששונה מאיתנו, עם מי שלא צמח בבית מדרשנו, עם מי שלא נשתל באותה ערוגה ובאותו בית גידול שלנו.

ניר אורבך: אני, באופן אישי, לא מוכן להיכנע לציניות ולצחוקים שעושים על הדרך המאחדת שבה בחרנו.

ניר אורבך: אני חלוק אידיאולוגית בהרבה מאוד נושאים ואמירות של חלק מחבריי בקואליציה; מחלוקת קשה ומהותית.

ניר אורבך: אבל אני בהחלט לוקח איתי את הערכים שגדלתי עליהם בתנועת הנוער ובישיבה ומיישם אותם כאן ועכשיו.

ניר אורבך: והם, חבריי מהקואליציה, עושים זאת יחד איתי.

ניר אורבך: ובזכות התקציב הזה, ובזכות שיתוף הפעולה הזה, אולי נצליח לגדל בו דור פחות ציני ויותר תמים.

ניר אורבך: היופי בתקציבים האלה, כמו שאמרתי, שהשגנו לתנועות הנוער, הוא שהצלחנו לשלב כוחות בין החברים השונים בקואליציה, עם אידיאולוגיות שונות, למען מטרה אחת משותפת; בדיוק כמו הערכים שאליהם מחנכות תנועות הנוער.

ניר אורבך: אנחנו השווינו את תנאיה של בת שירות לאומי בודדת שבאה מחוץ לארץ לשרת את עם ישראל ולחזק את חוסנו הנפשי והפנימי, ושהחליטה להשאיר את החיים שהכירה מאחור כדי להשקיע במניה של מדינת ישראל ועם ישראל – השווינו את התנאים שלה לחיילת בודדה.

ניר אורבך: סייענו ליועצות הלכה במדרשות התורניות לבנות להמשיך לפעול, כי אנחנו רואים בעשייה שלהן ערך, ואנחנו רואים בקידום נשים בעולם התורה ובהלכה ערך גדול; כי שילובן וחיזוקן מחזקים את הקשר של כולנו למסורת ולהלכה ונותן מענה לנשים רבות מכלל המגוון והמגזרים במדינה.

ניר אורבך: השקענו בכפרי הסטודנטים כוח אדיר ועצום של חבר'ה צעירים שרוצים בשנת הלימודים שלהם באוניברסיטה ובמכללה להוסיף ערכים, לנצל את הזמן, להקים קהילות ולתרום לקהילות קיימות.

ניר אורבך: אני גאה לקחת בזה חלק.

ניר אורבך: התקציבים ישמשו למטרות טובות, צודקות ומסייעות לכלל החברה הישראלית.

ניר אורבך: אתם, חבריי מהאופוזיציה, ממשיכים לצעוק ולהתל בציבור, ואנחנו נמשיך לעבוד.

ניר אורבך: אני לא מצפה מהציבור לקרוא את ספר התקציב ולא את חוק ההסדרים.

ניר אורבך: אני כן מצפה מהציבור לשאול את השאלות הקשות, ולא לקבל את הקמפיינים שעושים או את הסיסמאות שצועקים.

ניר אורבך: חובת ההוכחה היא עלינו.

ניר אורבך: כנסת ישראל הולכת, בעזרת השם, לעשות היום ומחר מה שלא נעשה כבר שלוש שנים.

ניר אורבך: במשך שלוש שנים לא הצביעו כאן בכנסת על התקציב.

ניר אורבך: במשך שנה וחצי מדינת ישראל עבדה בלי תקציב.

ניר אורבך: העסק היה תקוע.

ניר אורבך: ונחשו מה?

ניר אורבך: מבחינת חבריי לאופוזיציה – שככה זה יימשך.

ניר אורבך: שנלך לעוד בחירות, ועוד בחירות, שמישהו יערוק מהמפלגה שלו, יבגוד בחברים ובערכים – הרי הם מדברים על בגידה בערכים.

ניר אורבך: זה מה שהם מצפים מאיתנו לעשות – שנבגוד בחברים ובערכים המשותפים ושנצביע נגד.

ניר אורבך: אחריהם המבול ושתישרף המדינה.

ניר אורבך: למה שמשרדי ממשלה יחזרו לנשום?

ניר אורבך: למה שמשרדי ממשלה יחזרו לעשות את העבודה שלהם, לשרת את הציבור?

ניר אורבך: בשביל מה?

ניר אורבך: אפשר ללכת לעוד בחירות.

ניר אורבך: אז לא – אנחנו נהיה שוב המבוגר האחראי, ונעשה את המעשה האחראי והנכון.

ניר אורבך: אנחנו נעביר היום, בעזרת השם, תקציב לעם ישראל.

ניר אורבך: ואז, אדוני היושב-ראש, יצעקו עלינו שמנסור עבאס הוא ראש הממשלה בפועל, ויצעקו עלינו "מס עבאס" ו"עבאס חמאס", וכל מיני חרוזים שנונים שאין לתאר, ויקראו לנו – וכבר קראו לנו – "כלבים", כי נתנו גם תקציב לסירוס חתולים, ואולי גם יקראו לנו ממותות, כי אני לא יודע, בטח אחד מחבריי יוכל לומר שאנחנו עתיקים והולכים עוד מעט להיכחד מהעולם.

ניר אורבך: אז אני שוב קורא לציבור: עליכם אנחנו סומכים ובכם אנחנו מאמינים.

ניר אורבך: בשבילכם הגענו לפה.

ניר אורבך: אנחנו מעבירים, בעזרת השם, תקציב, והתקציב הוא בשבילכם, והתקציב הוא טוב.

ניר אורבך: התקציב יחזיר את מדינת ישראל לפעולה.

ניר אורבך: אל תאמינו לסיסמאות.

ניר אורבך: אנחנו נוכיח לכם שבאנו לעבוד בשבילכם.

ניר אורבך: בכל זאת, השעה עכשיו היא 06:45, 07:00?

מנסור עבאס: 07:00.

ניר אורבך: אז אני רק מבקש: תיתנו לנו צ'אנס.

ניר אורבך: אנחנו עובדים מהלב.

ניר אורבך: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת ניר אורבך.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לשר נחמן שי, בבקשה.

נחמן שי: הוא גבוה, ניר.

מנסור עבאס: כן, הוא מושך למעלה.

נחמן שי: הוא שיחק כדורסל באליצור.

נחמן שי: תשאל אותו.

נחמן שי: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש, מזכירת הכנסת הגב' ירדנה מלר-הורוביץ וכל חברי הבית הזה שהקדימו והגיעו היום לישיבה.

נחמן שי: באמת יפה מצידכם שאתם מכבדים את הכנסת ומגיעים לכאן כל כך מוקדם.

נחמן שי: האמת, יש לי הרצאה יפה, אני מקווה, על הפעילות של משרד התפוצות, שאני עומד בראשו, נושא שלא מעסיק כל כך לא את הכנסת ולא את הציבור, ואני אדבר על כך.

נחמן שי: אבל רציתי, בעקבות הדברים ששמעתי גם בלילה כשהייתי פה וגם הבוקר, לדבר על הממשלה החדשה.

נחמן שי: אני מאוד שמח – מה שסיפרת, ידידי עבאס מנסור, סגן יושב-ראש הכנסת – על המכרז הראשון שהופיע.

נחמן שי: גם בלילה – חבר הכנסת דודי אמסלם תקף כמובן באותו סגנון – דיברתי על האי-שוויון בחברה הישראלית, האי-שוויון שצמח תחת 12 שנה של הליכוד, ודיברתי על הצורך לסגור פערים בחברה הישראלית, בין היתר בין יהודים לערבים.

נחמן שי: הזכרתי את העובדה שנפגשנו ביום שישי האחרון בכפר קאסם, באזכרה לטבח שהיה בכפר קאסם לפני 65 שנה, שהחברה הישראלית למדה אותו, והחברה הישראלית הסיקה ממנו מסקנות, ושכל אחד מאיתנו שהיה בשירות צבאי ואחריו יודע מה המשמעות של פקודה שדגל שחור מתנופף מעליה, ויודע שלא יורים בחפים מפשע ושלא יורים במי שלא מאיים על חייך.

נחמן שי: וגם לפני שלוש שנים, כשהייתה פרשת החייל אזריה, עמד פה רמטכ"ל צה"ל רב-אלוף איזנקוט ואמר בוועדת החוץ והביטחון בהקשר הזה, הוא וגם שר הביטחון בוגי יעלון: יש הוראות פתיחה באש בצה"ל, מתי יורים, באמת על סמך הניסיון של האסון שקרה אז בכפר קאסם.

נחמן שי: לא יורים.

נחמן שי: אם האדם שעומד מולך לא מאיים על חייך, לא יורים בו.

נחמן שי: והיה אירוע בשוק מחנה יהודה בירושלים, שאישה שלפה סכין, אישה צעירה, אבל לא יורים בה.

נחמן שי: מנטרלים אותה.

נחמן שי: אפשר לנטרל מישהו גם עם סכין ביד אם הוא לא עומד לדקור אותך באותה שנייה.

נחמן שי: אני עכשיו סוגר את הסוגריים.

נחמן שי: אני חושב שממשלת ישראל הזאת – שחבריה יופיעו פה בהמשך היום; עכשיו הם גם כן נחים – עשתה צעד נכון בזה שהיא השקיעה ומשקיעה סכום כסף אדיר, ואני מקווה שהוא יגיע, לסגירת הפערים בחברה הישראלית בין יהודים לערבים, ובין מרכז לפריפריה, ובין נשים לגברים, לתת לכל אחד ואחת את ההזדמנות שלהם להצליח.

נחמן שי: אין סיבה שאנשים צעירים שנולדים בארץ הזאת בכל מקום לא יקבלו אותה הזדמנות להצליח בחיים, לעבור בית ספר, ללכת לצבא, לשירות לאומי.

נחמן שי: החברה הערבית עדיין לא השתלבה, בעיקר בעניין של השירות הלאומי, אבל אני מקווה.

נחמן שי: בהתנדבות יש, אני יודע, אבל עדיין לא כחובה.

נחמן שי: אני חושב שצריך.

נחמן שי: אבל אחר כך ללכת לאוניברסיטה, וכאן אני יודע שצעירים וצעירות ערבים רבים לומדים, גם בארץ וגם בחוץ לארץ, כי לא תמיד הם מקבלים את ההזדמנות שלהם.

נחמן שי: ואחר כך להשתלב בחברה הישראלית, ולהגיע לרפואה, ולהגיע להייטק, ולהגיע לתעשייה, ולהגיע לכל מקום, כדי להרגיש שהארץ הזאת, גם עם הוויכוחים הפוליטיים הקשים מאוד בינינו – ויש ויכוחים; כל אחד מאיתנו רואה את העתיד בדרך שונה, אבל כולנו בסוף רואים אותה בתוך מדינה אחת.

נחמן שי: יש פה קרוב לשני מיליון ערבים, הם לא הולכים לשום מקום, וגם 7.2 מיליון יהודים לא הולכים לשום מקום.

נחמן שי: כולנו חיים תחת אותה שמש, אותם שמיים, וכולנו רוצים ונחושים לחיות פה.

נחמן שי: אז השאלה היא איזה חיים אנחנו מעצבים לעצמנו.

נחמן שי: ואני שמח שבפעם הראשונה בתוך הקואליציה של מדינת ישראל יש מפלגה ערבית.

נחמן שי: ואני אומר לכם שיש בזה מסר חשוב מאוד גם לחברה הישראלית וגם לעולם שמסתכל עלינו.

נחמן שי: ואני, בתפקידי – תכף אני אדבר יותר – עוסק הרבה באותו עולם יהודי.

נחמן שי: וכשאני מסביר – בפעם האחרונה למשלחת של האיחוד האירופי שהייתה אצלי במשרד השבוע – שאנחנו ממשלה מגוונת, קואליציה מגוונת, שיש בה הכול: יש בה יהודים וערבים; יש בה שר דרוזי; יש בה שר ערבי; יש חברי קואליציה ערבים, שהחליטו שהם רוצים להיות בקואליציה, הם לא נכנסים לממשלה אבל הם תומכים בממשלה; יש לנו תשע נשים בממשלה הזאת; יש שרה אחת, חברתי קארין אלהרר, שנפל דבר בגלזגו והם התנצלו על כך, שהיא נכה, והיא מתפקדת נפלא עם כיסא הגלגלים, היא מתפקדת נפלא; ויש לנו חבר גאה בקהילה הגאה.

נחמן שי: זו ממשלה שיש בה תמונת ראי של הציבור הישראלי.

נחמן שי: ככה צריך במאה ה-21 לעבוד.

נחמן שי: יש אנשים ממוצאים שונים, בצבעים שונים, ממקומות שונים, בעלי דעות שונות, בעלי אמונות שונות, שיושבים ביחד, ורוצים לחשוב ביחד, אולי אפשר לעשות את החיים בארץ הזאת ובעולם הזה טובים יותר.

נחמן שי: אז לכן אני חושב שהממשלה הזאת, שדיבר עליה קודם חברי אורבך, וחבר הכנסת שלמה קרעי, שכבר הלך – חבל, הוא היה יכול לשמוע קצת, קצת לקבל פרספקטיבה על הפוליטיקה הישראלית, כי אני ישבתי בכיסאות האלה עשר שנים מחיי, והקדשתי אותם באמת לנסות לשפר את חיי המדינה הזאת כמה שאני יכול; מהאופוזיציה זה פחות מצליח, אבל מהממשלה זה יהיה כנראה יותר טוב.

נחמן שי: חברה לא שוויונית היא חברה לא צודקת, ואנחנו כולנו מצווים: בני האדם נולדו שווים, וצריך לתת להם חיים שווים.

נחמן שי: אני מקווה שאנחנו בממשלה הזאת, בתקציב הזה, שהלילה, מחר, ועד יום שישי בבוקר יצביעו עליו – הוא ייתן חיים שווים להרבה אנשים.

נחמן שי: תקציב של תקווה.

נחמן שי: ואל תתבלבלו, הרבה דברים רעים ייאמרו, והרבה צעקות יהיו פה, ויצאו חברים וייכנסו חברים.

נחמן שי: הכול יקרה פה, אבל זה לא יכול להסיט אותנו מהמטרה העיקרית שאנחנו הולכים אליה: לעשות את ישראל, אחרי שנתיים, בייחוד השנתיים המטורפות האחרונות שעברנו, אבל הרבה יותר מזה, להחזיר אותה למקום של שפיות, של ממשלה שיושבת – בעוד כמה שעות היא יושבת; היא יושבת כל שבוע, ודנה, ומאשרת מינויים, תוכניות, כמו התוכנית הזאת, תוכנית לנושא האלימות בחברה הערבית, גם נושא שמשותף לנו.

נחמן שי: מי שחושב, אגב, שהאלימות בחברה הערבית נעצרת ביציאה מכפר ערבי – כפרים, חלקם בגודל של ערים – עוצרת ואומרת: לא, לא, פה חיים יהודים, זה לא יקרה, יודע שזה שטויות.

נחמן שי: כמה פעמים זה קרה בתוך יישובים יהודיים?

נחמן שי: כמה פעמים אנשים נפגעו?

נחמן שי: כמה פעמים כתוצאה מזה גם כנופיות וארגוני פשע "יהודיים" מרגישים: ואללה, הינה, אפשר להתפרע?

נחמן שי: ואז אותו דבר קורה גם בין היהודים.

נחמן שי: למה לא? מה יש?

נחמן שי: אותו נשק שמסתובב, אותה תחושה – שאני מקווה, עכשיו, כשהממשלה והמשטרה וחברי השר עמר בר לב וסגנו יואב סגלוביץ' עכשיו מתמקדים בזה – זה לא משנה, הכדורים לא יודעים איפה חיים יהודים או ערבים.

נחמן שי: הם עפים באוויר – אני יכול לספר לכם, זה סוד ידוע – והם פוגעים במי שעומד בדרך.

נחמן שי: פוגעים.

נחמן שי: אז לפעמים הרוצחים מדייקים, לפעמים הם טועים.

נחמן שי: אין דבר, עולים על האופנוע ונעלמים.

נחמן שי: ככה אי-אפשר לחיות בארץ.

נחמן שי: היו למעלה מ-105 או 106 הרוגים בחודשים האחרונים.

נחמן שי: זה מטורף.

נחמן שי: זה מטורף.

נחמן שי: ראיתי שאתמול המשטרה פיענחה רצח.

נחמן שי: היא צריכה להמשיך.

נחמן שי: ועכשיו אנחנו משקיעים 2.5 מיליארד שקל, כדי שכל אחד – אנחנו שומעים את הסיפורים מהכפרים הערביים, אנשים פוחדים לצאת מהבית, אימהות פוחדות לשלוח את הילדים שלהן לבית ספר.

נחמן שי: הולכות איתם, נוסעות.

נחמן שי: שמענו את הסיפורים של עיסאווי, שכל המשפחה כל הזמן דואגת לילד, לילדות – איפה הן?

נחמן שי: איפה הן?

נחמן שי: מה הן עושות?

נחמן שי: הם לא יודעים.

נחמן שי: הן לא אשמות בשום דבר, אבל הן מסתובבות, ולך תדע מי באותו רגע יחליט לצאת ולהרוג מישהו.

נחמן שי: 2.5 מיליארד שקל זה לא מעט כסף.

נחמן שי: אבל זה גם לא רק הכסף, זה גם לא 2.5 – ודיברנו על זה.

נחמן שי: זה חינוך, זה רווחה, זה דיור וזה מלחמה ישירה בארגוני הפשע.

נחמן שי: ואנחנו יודעים שחלק כבר יצאו למקומות מחוץ לארץ, קצת לנוח, כי הם פתאום תפסו שמתחילים לדבר על זה ברצינות.

נחמן שי: וסגן השר סגלוביץ' והשר עמר בר לב הציגו בממשלה תוכנית פעולה עם צוותים בין-משרדיים, עם הפרקליטות, עם משרדי הממשלה הרלוונטיים, שיושבים שבוע-שבוע ודנים ומסיקים מסקנות איך להילחם.

נחמן שי: זה נעשה בידי אדם?

נחמן שי: אפשר לתקן את זה בידי אדם.

נחמן שי: מה שנעשה בידי אדם אפשר לתקן בידי אדם.

נחמן שי: זו לא מכה.

נחמן שי: זה לא מגיע מחום השמש ולא מגובה המים באוקיינוסים.

נחמן שי: זה משהו שאנשים יצרו אותו לרעה, ואת זה אפשר לחסל.

נחמן שי: ואני מקווה שהחיים בארץ הזאת יהיו יותר טובים גם כתוצאה מהמאמץ הזה.

נחמן שי: והפעולה השלישית, אני יכול להוסיף, זו הפעולה בנושא האקלים.

נחמן שי: גם פה, אגב, אין הבדל בין יהודים וערבים, בין מרכז לפריפריה.

נחמן שי: כולנו משלמים את המחיר של הזיהום באוויר ושל המחדלים האיומים בטיפול במים, באוויר, באדמה.

נחמן שי: עכשיו אנחנו משלמים את המחיר.

נחמן שי: אבל יותר גרוע – הילדים והנכדים שלנו, חברי עבאס מנסור, סגן יושב-ראש הכנסת, הם ישלמו את המחיר.

נחמן שי: אנחנו שותים את המים שלהם, אנחנו כבר נושמים את האוויר שלהם, האוויר היותר-טוב; אנחנו מנצלים את האדמה לרעה, כלומר שואבים ממנה כל מה שאנחנו יכולים.

נחמן שי: מה יישאר להם?

נחמן שי: איפה האחריות שלנו?

נחמן שי: אנחנו כבר לא נהיה, מה לעשות, אלוהים ייקח אותנו.

נחמן שי: אבל מה יהיה עליהם?

נחמן שי: מה אנחנו משאירים להם?

נחמן שי: כל אחד רוצה להשאיר משהו לילדים שלו, נכון?

נחמן שי: אולי קצת כסף, אולי דירה, אולי ירושה – שיהיה, שהוא דאג לעתיד.

נחמן שי: אבל זה לא מצטמצם בדאגה אישית שלנו לילדים או לנכדים שלנו, אלא דאגה שלנו לעולם.

נחמן שי: עוד פעם, אותו דבר, הים לא יודע לאיזה חוף הוא מגיע.

נחמן שי: הוא מגיע והוא עולה, פתאום סנטימטר, שניים.

נחמן שי: אסונות איומים צפויים כשיעלו פני הים בשני ס"מ.

נחמן שי: הסופות המטורפות האלה – הקיץ הפך לחורף, החורף הפך לקיץ.

נחמן שי: אין עונות שנה יותר.

נחמן שי: אז זו גם אחריות שלנו.

נחמן שי: השקענו עכשיו, הצגנו לממשלה תוכנית להתמודדות עם משבר האקלים, וראש הממשלה חוזר הבוקר עם השרות זנדברג ואלהרר והצוותים שלהם מגלזגו.

נחמן שי: אנחנו חושבים שמדינת ישראל, הקטנה אומנם – היא לא הכי מזהמת בעולם, היא גם תורמת – אבל היא יכולה לתרום תרומה מאוד מאוד חשובה לאקלים בעולם.

נחמן שי: יש לנו הייטק – אגב, אני אמרתי את זה, וראיתי שגם לחברי עיסאווי פריג' יש היום תוכנית לשילוב ערבים בהייטק הישראלי.

נחמן שי: אגב, גם ההייטק לא יודע מי מקליד, מי מתכנת.

נחמן שי: הוא מקבל.

נחמן שי: ואם יש מתכנתים ערבים, יהודים – מה זה חשוב?

נחמן שי: ההייטק הישראלי יכול לשאוב את כולם ולתת לכולם תנאים שווים.

נחמן שי: אז יפה עשה ראש הממשלה שלקח את המסר הזה שישראל לא יכולה להציג הישגים עדיין – וזה עוד פעם, מה לעשות, כבר דברים של שנים לאחור – אלא יכולה להביא את היכולות המוכחות שלה בתחום ההייטק כדי לשפר את העולם.

נחמן שי: עשינו את זה.

נחמן שי: עשינו את זה.

נחמן שי: עשינו את זה.

נחמן שי: גם המכשיר הזה שאני מחזיק, האייפד הזה, יש בו אלמנטים ישראליים; גם בשעון הזה, אפל, שאני לובש, יש אלמנטים; גם במכשיר הזה, האייפון, יש אלמנטים שישראל פיתחה אותם.

נחמן שי: תראו כמה חברות ישראליות נקנות על ידי משקיעים זרים.

נחמן שי: הרווחה היחסית שאנחנו מרגישים עכשיו, אחרי השנתיים האיומות של ההתמודדות המוטעית בקורונה והבזבוז העצום של כספי ציבור, נובעת מההצלחה של ההייטק.

נחמן שי: מיליארדים נכנסו לקופת המדינה.

נחמן שי: והמיסים שהאנשים האלה משלמים, הם מאפשרים לנו לשקם את הכלכלה במהירות הכי גדולה שאנחנו יכולים.

נחמן שי: וכמובן לא דיברתי באמת על המאבק בקורונה, שהממשלה הזאת באומץ לקחה על עצמה להתמודד בלי לסגור את כל המשק.

נחמן שי: אתם יודעים מה?

נחמן שי: לסגור את המשק זה הפתרון הקל.

נחמן שי: אומרים לכל האנשים להיכנס הביתה.

נחמן שי: אני פעם גם כן אמרתי לאנשים להיכנס הביתה, לשים מסכות ולהתכונן.

נחמן שי: זה עבד.

נחמן שי: אבל עברו 30 שנה מאז, ועכשיו הרבה יותר קשה לעשות את זה, ואנשים – אומרים: אל תצאו, אל תצאו – לא יוצאים.

נחמן שי: אז המחלה נעצרת.

נחמן שי: אבל החוכמה היא להמשיך את החיים הרגילים, להמשיך ללכת לעבודה, להמשיך ללכת לבתי ספר, להמשיך לחגוג – אם אפשר, בצניעות אומנם – בחתונות, באירועים.

נחמן שי: אפילו לקיים חיי תרבות, שזה חיוני, בגלל שאנחנו לא בני אדם אם אנחנו לא צורכים תרבות, ולהתמודד עם המחלה.

נחמן שי: מה לא אמרו?

נחמן שי: מה לא אמרו?

נחמן שי: "מסכנים", "מהמרים".

נחמן שי: "איך אתם פוגעים ב" – לא.

נחמן שי: והמדינה חזרה והורידה את התחלואה בסדר גודל מרשים.

נחמן שי: ואני, אגב, לא בטוח שלא יבוא גל נוסף.

נחמן שי: הרי אין פה פתרון קסמים, כולם יודעים.

נחמן שי: המחלה הזאת איתנו כנראה להרבה זמן.

נחמן שי: אבל דווקא הממשלה הזאת, שלא נותנים לה קרדיט מספיק, ועוד מעט, בכל רגע, יגיעו הגלים האלה של השנאה והכעס והתסכול.

נחמן שי: מה לעשות?

נחמן שי: קשה פה.

נחמן שי: פה משעמם נורא.

נחמן שי: אני מסתכל על הכיסא שלי – נורא משעמם שם.

נחמן שי: באמת, אתה יושב, וגם מרימים את היד, מורידים את היד, לוחצים על הכפתורים בירוק, אדום, לפעמים צהוב.

נחמן שי: יופי.

נחמן שי: זה מעייף.

מנסור עבאס: כן.

מנסור עבאס: אני אומר לאחד: מה קרה?

מנסור עבאס: למה אתה ככה צועק?

מנסור עבאס: אז הוא אומר לי: תראה, מנסור, מה נותר לי חוץ מלצעוק במליאה?

נחמן שי: מלצעוק.

נחמן שי: זכות הצעקה.

נחמן שי: נכון.

נחמן שי: אז אני אומר: קשה לשבת שם, ויותר קשה לעבור מהצד הזה לצד הזה.

נחמן שי: ועוד יותר קשה לצאת מהפרסה ולעבור לשם.

נחמן שי: שם זו בכלל אכזבה גדולה.

נחמן שי: מה לעשות, אבל זאת הדמוקרטיה, אלה תוצאות הבחירות, וצריך לחיות איתן.

נחמן שי: ואני מקווה שגם הצד הזה של המפה הפוליטית יבין שאנחנו פועלים ביחד כדי לתקן את מה שנעשה פה, או לא נעשה פה, במשך שנים ארוכות.

נחמן שי: ואנחנו רוצים ישראל יותר טובה.

נחמן שי: אז לכן אני גם אומר לכם שהמהלך הזה של הקמת הממשלה המגוונת – המילה באנגלית diversity, מגוון – היא סוד ההצלחה ביכולת לחבר אנשים שבאים ממקומות שונים ביחד.

נחמן שי: ואני יודע, יש לכם תקוות גדולות – או-טו-טו זה יתמוטט, אולי נתפוס איזה מישהו פה שיש לו איזה שאיפות, הוא חוצה, כבר ראינו אחד שעשה את זה, ועוד אחד.

נחמן שי: אוקיי.

נחמן שי: אבל אנחנו במקום שיש לנו את הרוב שלנו, אומנם רוב קטן, אבל כל רוב הוא רוב.

נחמן שי: ככה זה בדמוקרטיה.

נחמן שי: כל רוב, כמו שמנחם בגין היה אומר, רוב קטן, קטן, אבל רוב.

נחמן שי: וכל דבר תורם.

נחמן שי: בסדר.

נחמן שי: אבל אנחנו נעבור, נצלח את המכשול הזה של ההצבעה על התקציב, ובעוד 48 שעות בערך – איזה יום אנחנו?

נחמן שי: שלישי.

נחמן שי: אז לא, זה ביום שישי לפנות בוקר – אנחנו נגיע למקום שיהיה לנו גם תקציב וגם אורך נשימה להתחיל ליישם את התקציב.

נחמן שי: ואני אומר לך, ידידי עבאס מנסור, הכסף הזה צריך להתחיל לצאת.

נחמן שי: אני גם שמעתי הבטחות בעבר, ואני לא אומר שתמיד הממשלה מקיימת.

נחמן שי: אז תעבוד קשה בשביל להבטיח את זה, וגם אנחנו נעזור לך.

נחמן שי: גם אני באותה ועדה לחברה הערבית.

נחמן שי: ואני לא מדבר רק על הנושא הזה – כל הסעיפים האחרים בתקציב, שעתידים להעביר רווחה ושינוי לתושבי ואזרחי מדינת ישראל.

נחמן שי: אנחנו מעבירים עשרות רפורמות לא פשוטות, לגמרי לא.

נחמן שי: הן חיכו במגירות; שלוש שנים לא עשו רפורמות, כמו ששלוש שנים לא הצביעו על תקציב.

נחמן שי: אני עוד הייתי פה בכנסת הקודמת – הקודמת של הקודמת של הקודמת – עוד הצבעתי נגד התקציב.

נחמן שי: מאז לא היה תקציב.

נחמן שי: פתחו קופסאות – זה כמו איזה קסם.

נחמן שי: עושים קסמים, אורי גלר, פותחים קופסה – הופ, הכסף קופץ.

נחמן שי: מה לעשות, אבל יש גם בעיה אחרת, צריך להבין עוד פעם את אורי גלר או את הקוסם דני דין – או אני לא יודע איך קוראים לקוסמים – שיעשה הופ ויחזיר את הכסף.

נחמן שי: הכסף הזה לא יודע לשכפל את עצמו, הוא צריך לחזור לקופסה.

נחמן שי: מי יחזיר אותו לקופסה?

נחמן שי: אנחנו נחזיר אותו.

נחמן שי: אנחנו צריכים לשלם עכשיו 200 מיליארד שקל.

נחמן שי: חלק היה מוצדק, חלק לא היה מוצדק.

נחמן שי: חלק לא היה מוצדק, אבל היה הפתרון הנוח.

נחמן שי: ועכשיו אנחנו צריכים, כל משפחה ישראלית – אומר את זה תמיד ראש הממשלה – מחזיקה עכשיו 100,000 שקל חובות כתוצאה מההתנהגות הלא-אחראית הזאת.

נחמן שי: אז הדברים יחזרו לנורמליות, אני אומר את זה לאזרחי ישראל עכשיו.

נחמן שי: מי שקם ומשעמם לו, הגיע לערוץ הכנסת – או יש עוד תחרות, אנחנו בתחרות עכשיו.

נחמן שי: אנחנו נגיע למקומות האלה ואנחנו נתקן, ואנחנו נשקם את הכלכלה, ואנחנו נגדיל אותה.

נחמן שי: כבר עכשיו אנחנו צומחים בקצב מהיר ביותר, שזה נס בפני עצמו.

נחמן שי: הישראלים, יש לי סוד בשבילכם, הם אנשים חרוצים, ואנשים יצירתיים, ואנשים חושבים, ואנשים שרוצים להצליח ומוכנים לעבוד קשה בשביל להצליח, אבל תנו להם תנאים, תעזרו להם.

נחמן שי: ותנו להם גם לנשום, תנו להם דמוקרטיה, תנו להם חופש.

נחמן שי: לכל אלה שחיים פה.

נחמן שי: אני אומר את זה מהלב.

נחמן שי: אם רק תיתנו לישראלים את תנאי היצירה האלה – לישראלים והישראליות, כמובן – תראו פה מדינה מובילה בעולם.

נחמן שי: אין פה סודות, אנחנו יודעים ממה זה בא: מהדחף העצום של אנשים להצליח, לעשות יותר.

נחמן שי: העולם כולו צופה בנו, אגב.

נחמן שי: ההישגים של ההייטק וההישגים בכלל של ישראל הם נושא לגאווה ולהערצה בעולם, עדיין, למרות שאנחנו חושבים שלא.

נחמן שי: אז קדימה, זה דבר שאנחנו יכולים לעשות אותו.

נחמן שי: וגם אני אומר בהקשר הזה שנוכל להגיע – ואני מאמין בזה באמונה שלמה – להסדר בינינו לבין הפלסטינים, שגם בזה אני רואה מפתח להתקדמות של החברה הישראלית.

נחמן שי: ההסדר שאני רואה הוא הסדר של שתי מדינות לשני עמים.

נחמן שי: כאן הממשלה חצויה, לא כולם חושבים כמוני, בערך חצי.

נחמן שי: יש כאלה שמאמינים שאפשר לחיות במדינה אחת לשני עמים, לא ברור איזה זכויות יינתנו לשני העמים.

נחמן שי: אנחנו לא נדון בכך בזמן הקרוב, וגם ההחלטות שנפלו, אנחנו נבדוק אותן, כדי לדעת שבהקשר הזה, הפוליטי, בינינו לבין הפלסטינים – נחכה.

נחמן שי: אפשר לחכות; קשה.

נחמן שי: הייתי רוצה לראות פתרון, הייתי רוצה לראות התקדמות, אבל אני יודע שזה לא יקרה.

נחמן שי: שאלנו את עצמנו עם האפשרות להיכנס לקואליציה, ואמרה את זה חברתי מרב מיכאלי, שרת התחבורה והבטיחות בדרכים: האם אנחנו מוכנים לוותר על הרצון שלנו להגיע להסדר ברוח של יצחק רבין, ברוח של שלום וביטחון; האם אנחנו נהיה מוכנים לעצור, להשהות את זה – לא לוותר, להשהות את זה, כי האמונה שלנו בפתרון הזה לא השתנתה – כדי להקים את הממשלה הזו וכדי להסיר את האיום על הדמוקרטיה הישראלית, שהיא בעיניי בעדיפות יותר גבוהה, כי קודם כול השאלה היא באמת איזה חיים יהיו לנו בארץ ואיך לנהל אותם.

נחמן שי: האם באמת היסודות הכל-כך חיוניים של החברה הישראלית במדינה היהודית-דמוקרטית הזאת – שיש לה שני יסודות: יהודית-דמוקרטית עם מיעוט ערבי גדול, עם כבוד למיעוט הזה, אבל יהודית-דמוקרטית – איך נשמור על שני היסודות האלה.

נחמן שי: ואמרנו לעצמנו: לא נתפשר על הדמוקרטיה.

נחמן שי: אז נכון, הרעיונות שלנו איך להגיע לפתרון יהודי-ערבי יישארו איתנו, ואני מקווה שנגיע ביום מן הימים גם לפתרון הזה, אבל עד אז, קודם כול נשמור על הבית שלנו, על היסודות.

נחמן שי: והייתה פה סכנה אמיתית לדמוקרטיה הישראלית.

נחמן שי: ריחפה סכנה על הכנסת, ריחפה סכנה על הממשלה, אני לא רוצה להזכיר לכם איזה חוקים התעופפו פה, ריחפה סכנה על בית המשפט, מערכת המשפט כולה, ובעיקר בית המשפט העליון, שפעל לא לפי רצונם של חברים מסוימים בבית הזה ומחוצה לו.

נחמן שי: הלכנו להפגנות כל מוצאי שבת ועמדנו מול בלפור.

נחמן שי: אני לא הייתי חלק מהזמן פה, אבל מרגע שחזרתי לארץ הלכתי לשם כל שבוע.

נחמן שי: וכל הגשרים במדינת ישראל – אני רוצה להזכיר לכם – היו מכוסים בדגלים ובשלטים, ואנשים עמדו ונופפו בהם שבת אחר שבת, ויתרו על כל דבר אחר, כולל הכדורגל.

נחמן שי: עמדו שם חמש-שש שעות, בשמש ובגשם, כי הם נלחמו על משהו שיקר להם, ואין מלחמה יותר חשובה מאשר על הדמוקרטיה, כי ישראל בלי דמוקרטיה היא לא ישראל.

נחמן שי: היא לא ישראל, היא משהו אחר, לא יודע אפילו מה.

נחמן שי: הדמוקרטיה זה לב העניין, זה סוד החיים שלנו, זה היכולת לחיות אחד עם השני, זה לקיים באופן הדדי זכויות, זה לתת לכל אחד לפרוח, כפי שאמרתי בראשית דבריי.

נחמן שי: אז לכן את כל הדברים הרעים האלה גירשנו מהעולם שלנו.

נחמן שי: הצלחנו.

נחמן שי: לא שהם נעלמו – הם מחכים בשוליים.

נחמן שי: כמו באולם הזה, שאני מכיר אותו היטב, בשוליים, בפינות האלה שמה.

נחמן שי: אי-אפשר לגרש את כל הדברים, לא ביום אחד ולא בכלל.

נחמן שי: הם יחזרו, הרעיונות יחזרו.

נחמן שי: אז אני אומר:

נחמן שי: אנחנו נהיה חזקים מספיק בשביל להדוף אותם והתקציב הזה, וחוק ההסדרים הזה, שעומדים על סדר-היום והכנסת עוסקת בהם ברגעים האלה, בשעות האלה, בימים האלה, הם יבטיחו לנו את היכולת לקיים חיים שלמים, בריאים, נכונים, צודקים, מוסריים במדינה הזאת, ואנחנו נעמוד בכך.

נחמן שי: זה אתגר גדול, אבל הקבוצה הזאת – הכיסאות ריקים, הם יגיעו – היא זאת שלקחה את זה על עצמה.

נחמן שי: וכל עוד – אני אומר לך, ידידי עבאס מנסור – כל עוד האנשים שיושבים בפרסה, אבל גם אלה שעומדים שם, חברי יצחק הלוי ואחרים, הם מגויסים וחדורי אמונה שאנחנו צריכים לעשות את זה.

נחמן שי: אנחנו נקבל בתקציב הזה ובחוק ההסדרים את הכלים, אבל את הרוח אנחנו מביאים מהבית.

נחמן שי: הרוח היא שלנו, הרוח של אמונה שאנחנו חייבים להחזיר את המדינה הזאת למסלול תקין, מסלול של חיים תקינים.

נחמן שי: בלי תקציב ובלי חוק הסדרים ובלי שינויים ובלי רפורמות ובלי תיקונים – וחוק ההסדרים הוא לא מושלם, כולנו יודעים, והוא עובר מהר, ואני לא מאושר אף פעם מחוק ההסדרים הזה כי הוא חותך את נתיבי החקיקה הרגילים; אנחנו יודעים שיש דברים שעולים על נתיבי חקיקה וזה לוקח ארבע שנים, שמונה שנים, והם נעלמים.

נחמן שי: אז יש דברים שצריך לעשות אותם מהר ואנחנו הולכים לעשות את זה.

נחמן שי: אני אומר שכל עוד הקבוצה הגדולה, של הקואליציה, שיושבת בבית הזה, 61 חברי כנסת, שכולם משוכנעים שיש עליהם אחריות כבדה: להחזיר את מדינת ישראל לתפקודה, לשמור עליה כמדינה דמוקרטית, לשמור עליה כמדינה מתפקדת, לשמור עליה כמדינה שנותנת לאזרחים בה תקווה שהיום הבא יהיה יותר טוב מהיום שהיה, שהשבוע הבא יהיה יותר טוב, החודש, השנה – אנחנו הולכים ומתקדמים, מתעצמים, מתחזקים, לומדים לחיות אחד עם השני, לומדים להכיר אחד את השני, מכבדים אחד את השני.

נחמן שי: ברגע שהתקציב הזה יעבור, חוק ההסדרים הזה יעבור, ייגמרו הצעקות.

נחמן שי: לצעקות האלה יש גם כן איזה אורך חיים.

נחמן שי: הן נגמרות ואתה אומר: רגע, אז מה עשיתי?

נחמן שי: צעקתי.

נחמן שי: בסדר, הזכות לצעוק אנחנו לא לוקחים אותה.

נחמן שי: ייגמרו הצעקות ותתחיל פה תקופה חדשה.

נחמן שי: לכן, אדוני סגן יושב-ראש הכנסת עבאס מנסור, חברי חבר הכנסת יצחק הלוי וכל הנוכחים בבניין הזה, שרוחם מרחפת פה, כי הם אינם, ביום שישי מתחיל פרק חדש בהיסטוריה הפוליטית של מדינת ישראל, תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, השר נחמן שי.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי.

מנסור עבאס: כן, לדבר אחריו בשטף הזה, בשפע הזה – הוא נתן נאום מאלף, כן.

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב-ראש, בוקר טוב, סבאח אל-ח'יר.

מנסור עבאס: בוקר טוב, סבאח אל-ח'יר.

מאיר יצחק הלוי: אדוני השר, גבירתי, אני חייב להגיד שתמיד כשאני מגיע לדוכן הזה אני נרגש.

מאיר יצחק הלוי: אני מקווה שזה לא יסתיים אצלי.

מאיר יצחק הלוי: יש לי תחושה שכמה מהאנשים שעולים לפה הם לא נרגשים.

מאיר יצחק הלוי: יש בבית הזה עדיין משהו של קדושה, ואני מודה שזה מרגש אותי כל פעם מחדש.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד שאני נמצא גם במין אווירה של חגיגיות היום.

מאיר יצחק הלוי: אני מרגיש שאנחנו נכנסים לאירוע שסוף-סוף יביא למדינה שלנו ולתושבי המדינה שלנו נחת ועדנה, ואופק, ושקט, וביטחון, זה הדבר שנראה לי חשוב מכול.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שלא יהיה נכון מבחינתי, כחבר ועדת הכספים, לפתוח את דבריי לפני שאודה לחבריי לוועדת הכספים, על עבודה מאומצת ורבת שעות; ליושב-ראש הוועדה אלכס קושניר, שבסך הכול הוביל בצורה ראויה להערכה את החלטות הוועדה ובאמת הצליח לעשות דברים נפלאים.

מאיר יצחק הלוי: אדוני, בדבריי אני רוצה להתייחס למשמעות הדרמטית והקשה הקיימת במדינה שאין בה תקציב.

מאיר יצחק הלוי: נראה כאילו זה איזה דיון אקדמי במחלקה למדעי המדינה בבר-אילן: יש תקציב, אין תקציב.

קריאה: - - -

מאיר יצחק הלוי: גם אני למדתי שם.

מאיר יצחק הלוי: אני שואל: תגידו, אתם השתגעתם?

מאיר יצחק הלוי: אנחנו מדברים פה בסיכומו של דבר על חייו של תושב, שהוא החוליה האחרונה והחשובה בשרשרת המזון.

מאיר יצחק הלוי: הרי בסוף בסוף אנחנו פה כולנו נועדנו לשרת את הציבור.

מאיר יצחק הלוי: הכלים, המנגנון שעומד לרשותנו זה התקציב, זה הדבר הראשון, ואנחנו דנים פה בכאלו דיונים ומתווכחים, האם שנתיים או שלוש, זה פשוט דבר שאותי מפתיע כל פעם מחדש.

מאיר יצחק הלוי: כאשר כאן במשכן הזה, שאני קורא לו משכן קדוש, חלק מחברי הבית נלחמים ביניהם מי יצעק חזק יותר, מי יבאיש את חברו בהבאשה יצירתית וארסית יותר, או מי יגלגל מטבעות לשוניות ויפזר פניני חוכמה זחוחים ובעיקר חסרים בתוכן אמיתי של עשייה – בזמן הזה הלקוחות שלנו, שהם תושבי מדינת ישראל, רוצים ומשוועים למעשים מקדמים בשטח; זועקים, ובצדק, לקבל את זכויותיהם ולשפר את איכות חייהם.

מאיר יצחק הלוי: הרי ברור לכול, אדוני היושב-ראש, שכשאין תקציב העשייה למען התושבים מתמעטת והלקוח-צרכן-תושב של מדינת ישראל יוצא ניזוק, ואיכות חייו נפגמת באופן משמעותי ביותר.

מאיר יצחק הלוי: ואני רוצה להביא את הקולות האלה מהשטח, כמי שעד לא מזמן היה בשטח בעבודה של הרבה מאוד שנים כראש רשות.

מאיר יצחק הלוי: אני אתן כמה דוגמאות על עיר ואם בישראל, עיר קצה מרוחקת, מאתגרת, שאותה אני מכיר היטב ובראשה עמדתי 18 שנים, ומה קרה לתושבי עיר קסומה זו כאשר במדינתנו לא היה תקציב שנתיים או שלוש – וכבר אמרתי, הדיון בין שנתיים לשלוש הוא קצת דיון תמוה ומוזר.

מאיר יצחק הלוי: אני גם רוצה להזכיר למי ששכח שבתווך הזה גם היו ארבע מערכות בחירות.

מאיר יצחק הלוי: ארבע מערכות בחירות: ב-9 באפריל 2019, ב-17 בספטמבר 2019, ב-2 במרץ 2020, וב-23 במרץ 2021.

מאיר יצחק הלוי: בתווך הזה גם אין תקציב.

מאיר יצחק הלוי: הרי כשאני הייתי כראש רשות בין בחירות לבחירות, ורוצה לקבל את המגיע, התשובה הייתה: בחירות, ראש העיר, חכה, סטנה שוואיה.

מאיר יצחק הלוי: כמו שאומרים "אחרי החגים" – נדבר אחרי הבחירות.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו היינו במשך שלוש שנים בין בחירות לבחירות.

מאיר יצחק הלוי: לא רק שלא היה תקציב, גם אם יכולת לקבל משהו פעמים לא קיבלת בגלל הבחירות.

מאיר יצחק הלוי: ולכן היה מצב שאני מגדיר אותו כמצב כאוטי, זה מצב שבסוף בסוף בסוף בסוף – תכף אני אגע בדברים האמיתיים, שקרו בשטח, לא דיון תיאורטי, שפגעו בתושבי העיר.

מאיר יצחק הלוי: וכל מה שנכון לגבי העיר אילת נכון לגבי 240 רשויות – יותר חזקות, פחות חזקות, יותר חלשות, פחות חלשות.

מאיר יצחק הלוי: זה קרה, וזה מגיע בסוף בסוף לתושב הבודד.

מאיר יצחק הלוי: ההמתנה של חודש ועוד חדש של תושב, אם הוא זקן, נכה או חלש – היא המתנה בלתי נסבלת, משום שפה מקיימים דיונים אקדמיים, ופה השלטון נכנס, אני אגדיר את זה כך ותכף אתייחס, לאווירה של זחיחות הדעת.

מאיר יצחק הלוי: זה מה שקרה פה בשנים האחרונות, לצערי הגדול מאוד.

מאיר יצחק הלוי: אתה יודע, אני העברתי 18 פעמים תקציב, והעברתי אותו כבר בחודש נובמבר או דצמבר.

מאיר יצחק הלוי: עשיתי זאת משום שאני מחויב לתושבים.

מאיר יצחק הלוי: אני צריך להציג להם אופק, אני צריך לתת להם ביטחון, ואני רוצה שיבקרו אותי.

מאיר יצחק הלוי: ברגע שיש תקציב יש מה לבקר.

מאיר יצחק הלוי: אם לא הייתי עושה זאת, היו מפטרים אותי.

מאיר יצחק הלוי: היו כמה ראשי רשויות שפוטרו.

מנסור עבאס: נכון, נכון.

מאיר יצחק הלוי: למה מה שנכון שם לא נכון פה?

מאיר יצחק הלוי: הרי זה אותו דבר ואפילו חמור מכך.

מאיר יצחק הלוי: לכן כל שנה דאגתי להעביר תקציב בחודשים נובמבר-דצמבר, והזמנתי את הציבור לבוא ולשמוע מה קורה שם.

מאיר יצחק הלוי: ומה קרה אצלנו בעיר?

מאיר יצחק הלוי: אספר לך, אדוני, ואני רוצה לגעת בנקודה אחת, אותה סגירה מטורללת וזחוחה, מרושעת וחסרת רגישות של שדה דב, שהיה התחנה המרכזית של תושבי העיר אילת.

מאיר יצחק הלוי: אתה סיפרת לי שאתה צריך להגיע לאילת, אני מקווה שזה יקרה בקרוב.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה להגיד לך, אדוני, כשבחנתי איך התקבלה ההחלטה על סגירת שדה דב הבנתי שהיו כאן שני מרכיבים מרכזיים בהחלטה.

מאיר יצחק הלוי: אתה שומע, אדוני השר?

מאיר יצחק הלוי: הדבר האחד הוא זחיחות הדעת ואיבוד החמלה, הדבר השני הוא תאוות בצע שראתה 65,000 תושבים כתושבים שקופים.

מאיר יצחק הלוי: עכשיו, אני מדבר על הסימפטום המנהיגותי-ניהולי באותה עת, על זה אני מדבר, שפשוט מקבלים החלטה.

מאיר יצחק הלוי: אני כראש עירייה, אפילו ראש עירייה שהוגדר לא רע - - -

קריאה: - - -

מאיר יצחק הלוי: בדיוק.

מאיר יצחק הלוי: אפילו לא נדרשתי להגיע לדיון אחד של אותם אנשים שישבו במחשכים לסגור את שדה דב.

מאיר יצחק הלוי: לא פנו ולא אמרו: תקשיב, אנחנו סוגרים לך את התחנה המרכזית.

מאיר יצחק הלוי: מה יגידו מאות מתושבי העיר שמשתמשים במטוסים כדי להגיע לשדה דב, ומשם – לבתי החולים, מי ייתן להם דין וחשבון?

מאיר יצחק הלוי: לא בכדי שבתי שביתת רעב ויצאתי להפגנות והוצאתי את תושבי העיר החוצה, כי מה שהכעיס אותי זה לא רק הסגירה עצמה אלא דרך ואופן קבלת ההחלטות.

מאיר יצחק הלוי: ואמרתי: אם זה הסיסטם של קבלת ההחלטות, אוי לנו ואבוי לנו.

מאיר יצחק הלוי: ככה אני רואה, כך ראיתי את הדברים.

מאיר יצחק הלוי: ומה שקרה, כתוצאה מהמאבק שנאבקתי יחד עם חבריי, גם אני, אדוני השר ראש, הוזמנתי לבלפור, כן, אני אספר לך, הוזמנתי לבלפור.

מנסור עבאס: יפה.

מאיר יצחק הלוי: בוודאי, וקיימתי שיחה אישית עם מי שהיה - -

מנסור עבאס: פעם אחת?

מאיר יצחק הלוי: לא, אבל במקרה הזה כן.

מאיר יצחק הלוי: - - עם מי שהיה ראש הממשלה והיום חבר הכנסת - - -

קריאה: מה היה שם?

מאיר יצחק הלוי: הינה, אני מספר לכם.

מאיר יצחק הלוי: שיחה אישית, ישבנו במרפסת, כן, מה אתם יודעים.

קריאה: - - -

מאיר יצחק הלוי: אמרתי שראש הממשלה דאז קרא לי: מאירק'ה.

מאיר יצחק הלוי: אמרתי את אשר אמרתי, והדברים לא היו פשוטים כלל ועיקר.

מאיר יצחק הלוי: ישב איתנו אשר חיון, אם אני אדייק.

מאיר יצחק הלוי: שם התקבלה החלטה לפצות את העיר אילת על הנזק הבלתי-אפשרי ולתת לעיר אילת כ-800 מיליון שקל.

מאיר יצחק הלוי: גזרו את זה מהערכת תקבולים משיווק קרקעות שדה דב.

מאיר יצחק הלוי: אמרו אז שזה יהיה 8 או 9 מיליארד, אז כנראה שזה היה החישוב, של 800 מיליון שקל.

מאיר יצחק הלוי: אני יכול לבשר בשמחה אמביוולנטית, נגדיר את זה, שהתקבולים אמורים להיות פי ארבעה ממה שדיברו איתי אז.

מאיר יצחק הלוי: זאת אומרת, אם אנחנו בוחנים את אותו התחשיב, העיר צריכה לקבל 3 מיליארד ולא 800 מיליון.

מאיר יצחק הלוי: בהמשך לפגישה שהייתה בבלפור, התקיימה ישיבת ממשלה באילת, ב-4 באוגוסט 2019, שזה חודש וחצי לפני הבחירות, להזכירכם – אתם זוכרים את זה, כן?

מאיר יצחק הלוי: ושם הממשלה, בחדר הישיבות של עיריית אילת, אישרה 530 מיליון שקלים.

מאיר יצחק הלוי: משום הסמיכות לתקופת הבחירות אמר המשנה ליועץ המשפטי עו"ד רז נזרי – איש מדהים ומקסים – שלא ניתן, משום מערכת הבחירות, להעביר את הסכום, אלא רק דברים שמוגדרים דחופים.

מאיר יצחק הלוי: אני יכול להגיד לכם שחלק מ-530 המיליונים התקבלו ו-220 התאדו.

מאיר יצחק הלוי: למה?

מאיר יצחק הלוי: כי בעצם לא הייתה ממשלה מתוקנת מאז ועד היום.

מאיר יצחק הלוי: עכשיו, ה-220 מיליון זה לא אירוע אקדמי, זה חיים של תושבים.

מאיר יצחק הלוי: בנינו את זה על פי תקציבים צבועים יחד עם המשרדים הרלוונטיים, תכף אמנה אותם ואגיד לכם.

מאיר יצחק הלוי: זאת אומרת, יושבת פה העיר שניזוקה נזק כבד מאוד, מקבלת הבטחות ששוב, הן הבטחות שאגדיר אותן חסרות תוכן, ריקות מתוכן, ויש בהן מידה רבה של זחיחות.

מאיר יצחק הלוי: אני לא סתם משתמש במילה זחיחות; אני חושב שחלק גדול מהתקלות שהיו בשנים האחרונות, ואני אומר את זה כמנהיג ותיק, זה שקצת – תמיד אני אומר שבצמרת אין מספיק חמצן.

מאיר יצחק הלוי: כנראה כשאתה מגיע יותר מדי גבוה אז משתבש לך העניין.

קריאה: - - - אוויר פסגות.

מאיר יצחק הלוי: על זה אני מדבר.

מאיר יצחק הלוי: אוויר פסגות, אז יכול להיות שאתה נכנס לפוזה של זחיחות.

מאיר יצחק הלוי: אתה שואל – עד כמה זה ניתן.

מאיר יצחק הלוי: אבל בוא נראה מה קרה, אדוני היושב-ראש, בתווך הזה.

מאיר יצחק הלוי: סבסוד טיסות לאילת היה חלק מהתקציב.

מאיר יצחק הלוי: הכול מופיע.

מאיר יצחק הלוי: כל מה שאני אומר מופיע.

מאיר יצחק הלוי: (אומר דברים בערבית ומתרגמם:) מילה במילה.

מאיר יצחק הלוי: למי אנחנו מסבסדים?

מאיר יצחק הלוי: הרי סגרתם את שדה דב, לקחתם לנו את התחנה המרכזית – תעזרו לתושבי אילת.

מאיר יצחק הלוי: אנחנו גרים במקום הכי רחוק – על אז אין ויכוח.

מאיר יצחק הלוי: דובר על כך שיהיה סבסוד.

מאיר יצחק הלוי: פעם, דרך אגב, היה סבסוד עומק לתושבי העיר אילת.

מאיר יצחק הלוי: נגמר הדבר הזה.

מאיר יצחק הלוי: לא קיים.

מאיר יצחק הלוי: לא קיים.

מאיר יצחק הלוי: מה המשמעות?

מאיר יצחק הלוי: המשמעות היא שחלק גדול מהתושבים - - -

קריאה: שמתחילים לקחת מיסים - - -

מאיר יצחק הלוי: לא, זה לא בגלל זה – בגלל דברים אחרים.

מאיר יצחק הלוי: אני אשמח להתייחס בהזדמנות אחרת.

מאיר יצחק הלוי: כי הטבת המס שניתנה, ניתנה בזמן שהיה עומק סבסוד על הטיסות.

מאיר יצחק הלוי: המשמעות היא שתושבים חולים, למשל – חלקם לא מוכנים ללכת לטיפולים יותר, ואומרים: אנחנו לא מוכנים להיות מטורטרים בטרטור הזה.

מאיר יצחק הלוי: מה גם, שלחלק גדול, לחולים, זה עולה כסף.

מאיר יצחק הלוי: והדרישה לעלות על כביש הערבה, כביש הדמים – שאני אתייחס אליו בהמשך – היא דרישה שבה כמעט אומרים לנו: לכו תעשו עכשיו חרקירי על הכביש.

מאיר יצחק הלוי: אני נוהג, כל שבוע, אדוני היושב-ראש, כל שבוע אני נוהג – יוצא מהבית מוקדם בבוקר וחוזר מתי שמסתיימת פה העבודה, ביום רביעי, יום חמישי.

מאיר יצחק הלוי: אני יודע מה המשמעות.

מאיר יצחק הלוי: אני מברך ברכת הגומל כשאני מגיע הביתה, או כשאני מגיע לכנסת, למה?

מאיר יצחק הלוי: מדובר פה בתושבים מסוג ג וד?

מאיר יצחק הלוי: אותו דבר השאטל.

מאיר יצחק הלוי: ניתן שאטל – שאטל מבן גוריון למרכז תל אביב.

מאיר יצחק הלוי: למי ניתן?

מאיר יצחק הלוי: לאנשים שבאים ליום אחד.

מאיר יצחק הלוי: בדרך כלל זה או סטודנטים או חולים.

מאיר יצחק הלוי: באים, מדלגים.

מאיר יצחק הלוי: גרושים.

מאיר יצחק הלוי: שוב, נלקח – אנחנו עכשיו מחזירים אותו, אבל נלקח.

מאיר יצחק הלוי: וכשאתה שואל: למה זה קורה?

מאיר יצחק הלוי: התשובה שיש לי היא: זחיחות הדעת.

מאיר יצחק הלוי: הדבר הנוסף שלא טופל זה כל הנושא של שדרוג מערכות הרפואה והבריאות באילת.

מאיר יצחק הלוי: העיר אילת היא עיר קצה.

מאיר יצחק הלוי: יש לנו בית חולים – אנחנו מנסים כל הזמן לשדרג אותו, והוא באמת עושה עבודה טובה.

מאיר יצחק הלוי: אבל היה חלק מתוך התקציבים שאושרו – לא קיים.

מאיר יצחק הלוי: ב-14 במרץ באה סופה שטרפה לנו את הכול, את כל החופים.

מאיר יצחק הלוי: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, כל החופים בעיר אילת, כולל המרינה, כולל הכול – סופה שמוערכת בנזק של מעל ל-100 מיליון שקל.

מאיר יצחק הלוי: נזק של מעל 100 מיליון שקל.

מאיר יצחק הלוי: יש תוכניות, יש התחייבויות.

מאיר יצחק הלוי: אין תקציב – אי-אפשר לבצע.

מאיר יצחק הלוי: וזו פרנסה של אנשים, זו פרנסה של עיר, של תיירות – זה כל מה שנמצא מסביב.

מאיר יצחק הלוי: והיד עוד נטויה מבחינת כמה חמור המצב שבו אין תקציב.

מאיר יצחק הלוי: וכל מה שאני אומר נכון לאילת ונכון לגבי רשויות רבות, ששנתיים תקועות אם אין תקציב, אם אין שירותים לתושבים.

מאיר יצחק הלוי: וכפי שאמרתי, אין מדובר פה - - -

קריאה: מה עם הכסף של הממשלה - - -

מאיר יצחק הלוי: ה-220 מיליון – אני נמצא עכשיו בדיונים בממשלה העכשווית מתוך כוונה שזה יעלה, ואני מקווה שמייד אחרי התקציב.

מאיר יצחק הלוי: אני בחרתי לראות בתקציב יעד הכי חשוב, ולכן אמרנו: בואו נדחה את זה, נעביר את התקציב ונקיים.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שלפעמים סבלנות וקצת אצילות ראויות בעת הזו, וודאי וודאי משום הצורך הדחוף לאשר תקציב לתושבי מדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: האמת שכשאני רואה את התקציב אני פונה לחבריי באופוזיציה, ואני אומר:

מאיר יצחק הלוי: אתם ודאי לא תתמכו בתקציב – תפרגנו, רבאק.

מאיר יצחק הלוי: תפרגנו.

מאיר יצחק הלוי: הגיע לכאן תקציב שיש בו גם בשורה, ואני רוצה להתייחס לכמה דברים שקיימים בתקציב.

מאיר יצחק הלוי: אם אנחנו מתייחסים להעלאת גיל פרישה לנשים, ואם אנחנו מדברים על הרפורמה בחקלאות, ועל הרגולציה, ועל הרפורמה ברישוי עסקים, ועל הרפורמה ביבוא מזון ותמרוקים, ועל רפורמה בכשרות, ותוספת משמעותית של תמיכה לניצולי שואה ותמיכה לנכי צה"ל, וסיוע לנכים, ובניית שני בתי חולים – כל זה מופיע בתוך התקציבים.

מאיר יצחק הלוי: ואני רוצה להדגיש – אני רוצה להתייחס תכף למגזר הערבי – הגדלת השלמה להכנסה ל-70% משכר מינימום; זה חלק מהסיעה שאני חבר בה, שדחפה את העניין.

מאיר יצחק הלוי: ויש עוד דברים שדחפו – פריסת תשתיות תקשורת סולריות בכל המדינה; 500 מיליון שקל תוכנית לאומית לחיזוק רמת הגולן; 700 מיליון שקל תוספת לבסיס הרווחה; תוכנית לסיוע משפחות צעירות ברכישת דירה ראשונה; 200 מיליון שקל לפיקוח על מעונות יום; 500 מיליון שקל לטובת עצמאות וחירות ניהולית במערכת החינוך; 300 מיליון שקל לכביש הערבה.

מאיר יצחק הלוי: כל זה קורה – וזה קצת מן הדברים, מהבשורות הגדולות שקורות בתקציב המצוין הזה.

מאיר יצחק הלוי: ואני חושב, אדוני היושב-ראש, מה היה קורה אם גם השנה לא היינו מעבירים תקציב?

מאיר יצחק הלוי: מה יקרה?

מאיר יצחק הלוי: מה יקרה לתושב הקצה?

מאיר יצחק הלוי: זה הדבר שמדיר שינה מעיניי.

מאיר יצחק הלוי: עצם המחשבה שיש מי שחושב שאפשר עוד שנה – אם תרצה, שנה רביעית; כי אנחנו, בין הבחירות, אמרנו – לא לאפשר לתושבי מדינת ישראל לקבל תקציב.

מאיר יצחק הלוי: ולכן הדיון הוא לא דיון אקדמי – מדובר פה בדיון שיש בו חיוּת.

מאיר יצחק הלוי: זה הדבר הבסיסי.

מאיר יצחק הלוי: אני רוצה לומר כמה משפטים שקשורים לנושא שבוער בדמי כמחנך, כראש עירייה וכמי שהוציא את תוכנית "עיר ללא אלימות" לאוויר העולם בשנת 2004; כי העיר אילת הייתה עיר מדגימה, עיר מודל, ולאורה נבנתה תוכנית לאומית שפעלה ב-150-140 רשויות.

מאיר יצחק הלוי: אני מאלה שטוענים שחוסנה של מדינת ישראל נמצא בסכנה כתוצאה מתופעות האלימות שרווחות בה – ואני מסכים לחלוטין עם מה שאמר השר.

מאיר יצחק הלוי: מי שחושב שהאלימות נסגרת במגזר הערבי מתבלבל.

מאיר יצחק הלוי: האלימות נמצאת היכן שמאפשרים לה להיות.

מאיר יצחק הלוי: זה המצב.

מאיר יצחק הלוי: ומי מאפשר לה ולמה זה קורה?

מאיר יצחק הלוי: אז אני אגיד מניסיוני – ואני מדבר כראש עיר שהיה מאובטח חמש שנים, שהתפוצץ לו רימון רסס צה"לי בתוך הבית, וחזיזים בבית, ותרנגולות שחוטות, ונרות נשמה, וכל מה שאתם רק רוצים.

מאיר יצחק הלוי: למה?

מאיר יצחק הלוי: כי אני לא אפשרתי לגורמים עבריינים להשתלט על צמתים שלטוניים וגם לא על צמתים עירוניים.

מאיר יצחק הלוי: בשום פנים ואופן.

מאיר יצחק הלוי: אם זה על החופים, אם זה על הטיילות, אם זה על השילוט, ואם זה על כל אותם מחברי עבודה של עולם הפשע, שדרך אגב, ידועים לכולם.

מאיר יצחק הלוי: אני לא גיליתי לאף אחד שום דבר.

מאיר יצחק הלוי: כולם יודעים שנושא השילוט, למשל, הוא נושא שיש לא מעט גורמים עבריינים שהשתלטו עליו.

מאיר יצחק הלוי: אני אסביר: בדיוק כמו ירקות ופירות, ובדיוק כמו הימורים, ובדיוק כמו זנות, ובדיוק כמו עוד כל מיני דברים.

מאיר יצחק הלוי: זה עולמות - - -

מנסור עבאס: וגם ניקיון, ניקיון.

מאיר יצחק הלוי: נכון.

מנסור עבאס: ושמירה.

מאיר יצחק הלוי: וזה עולמות ידועים.

מאיר יצחק הלוי: ידועים.

מאיר יצחק הלוי: למה?

מאיר יצחק הלוי: אני אספר לך, אדוני השר.

מאיר יצחק הלוי: השתלטו על מכרזים של שילוט ועשו מזה בעצם הלבנה.

מאיר יצחק הלוי: באו לעסק, ואמרו לו: אתה רוצה?

מאיר יצחק הלוי: תן לנו, תקבל שלט, וזו הייתה הדרך.

מאיר יצחק הלוי: אני פירקתי ביום אחד, אחרי מאבק גדול, 800 – שמעת את המספר?

מאיר יצחק הלוי: – 800 שלטים.

מאיר יצחק הלוי: עכשיו אני אומר איך זה קורה.

מאיר יצחק הלוי: זה קורה מהרבה מאוד סיבות, אדוני.

מאיר יצחק הלוי: קודם כול, אני מאמין שכל הקהילה צריכה להתגייס ולהגיד: אפס סובלנות לתופעת האלימות.

מאיר יצחק הלוי: קודם כול.

מאיר יצחק הלוי: אני לא מאשים רק את המשטרה, או אני לא מאשים את המשטרה.

מאיר יצחק הלוי: אני חושב שלמשטרה יש תפקיד חשוב, ואמרתם נכון, בנושא של ארגוני פשע.

מאיר יצחק הלוי: זה המשימות שלה.

מאיר יצחק הלוי: יש לה את כלי העבודה – מה שאין לראש עיר.

מאיר יצחק הלוי: אבל ראש עיר, והנהגה, ומערכת חינוך – כולם צריכים להיות מגויסים, מבלי לוותר ולו במילימטר אחד על כך שצריך להוקיע כל תופעה של אלימות מקרבנו.

מאיר יצחק הלוי: ואני רואה בזה את הסכנה האמיתית שמאיימת על מדינת ישראל.

מאיר יצחק הלוי: אני שומע את הקולות והרעשים מהמגזר הערבי.

מאיר יצחק הלוי: ואני אמרתי לך, אדוני היושב-ראש, ואמרתי את זה לחברים נוספים: אני יותר מאשר אשמח להתגייס למשימה.

מאיר יצחק הלוי: זו אחת הסיבות שהצטרפתי לוועדה לביטחון פנים בראשותה של מירב בן ארי, שעושה עבודה נפלאה.

מאיר יצחק הלוי: חשוב לדעת.

מאיר יצחק הלוי: בחודש האחרון היא נכנסה לכל הנושא כמו סערה.

מאיר יצחק הלוי: אני שמח על התקציבים לטובת מיגור האלימות במגזר הערבי, ולא רק במגזר הערבי.

מאיר יצחק הלוי: ואני חושב שכולנו חייבים, חייבים, להתגייס.

מאיר יצחק הלוי: אם לא נטפל בתופעה הזו, אני יכול להניח שהחוסן שלנו כעם ייפגע פגיעה קשה.

מאיר יצחק הלוי: ואני רוצה להגיד עוד משהו לבית הזה.

מאיר יצחק הלוי: לבית הזה יש מה להגיד גם בנושא הזה – בדוגמה אישית, בדרך, בצורה, באיך שאנחנו מדברים איש כלפי רעהו, בכבוד, בפרגון, באי-טיוח.

מאיר יצחק הלוי: בסוף, בסוף, בסוף, רואים אותנו הרבה מאוד אנשים.

מאיר יצחק הלוי: ולכן אני חושב שאחרי שנעבור את התקציב – אני רואה כמשימת על, אדוני השר, כמשימת על, את נושא האלימות כנושא מרכזי שמדינת ישראל, שהבית הזה, שממשלת ישראל, שכל אחד ואחד מאיתנו, יעשו לטובת העניין.

מאיר יצחק הלוי: אמרו לי שאני יכול לרדת לפני הזמן, ונמצאת פה חברתי, אז תודה רבה לכם.

מאיר יצחק הלוי: שיהיה לנו יום טוב.

מנסור עבאס: תודה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת מאיר יצחק הלוי, כמובן.

מנסור עבאס: ובלי תקציב אין תוכנית למיגור פשיעה ואלימות, אין 1,100 תקנים למשטרה, שצריכה 5,000 תקנים.

מנסור עבאס: 12 שנה הזניחו את המשטרה.

מנסור עבאס: הם מדברים על כך עכשיו.

מנסור עבאס: אנחנו עוברים לחברת הכנסת שרון רופא אופיר.

מנסור עבאס: בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, גברתי.

שרון רופא אופיר: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

מנסור עבאס: בוקר טוב.

שרון רופא אופיר: מה שלומך?

מנסור עבאס: הכול בסדר.

שרון רופא אופיר: אתה אחרי לילה ארוך?

מנסור עבאס: התחלתי ב-05:00, בבוקר.

שרון רופא אופיר: בסדר, אז יש כוח.

מנסור עבאס: יש כוח, כן.

שרון רופא אופיר: בדיוק.

שרון רופא אופיר: קטן עליך.

שרון רופא אופיר: בוקר טוב, אדוני השר, בוקר טוב, חבריי חברי הכנסת, האמת שבדרך לכאן שאלתי את עצמי למה אני כל כך מתרגשת, כי הרי בעצם זה אמור להיות אירוע מובן מאליו.

שרון רופא אופיר: כסגנית ראש רשות, מדי שנה היה מגיע התקציב, והיינו עושים דיונים, רואים אותו לפני, יושבים, ולא זכור לי שהתרגשתי; היינו עוברים עליו – את זה משנים, את זה מתקנים, מתווכחים, לא מתווכחים, אבל בסוף הייתה מטרה אחת של כולנו: שיהיה תקציב.

שרון רופא אופיר: והאמת שזה כל כך הזוי ששלוש שנים וחצי אין למדינת ישראל תקציב.

שרון רופא אופיר: תחשבו שבעצם התרגלנו למציאות ההזויה הזאת, ועל זה אני רוצה לדבר.

שרון רופא אופיר: אני רוצה לדבר על למה בעצם אני כל כך מתרגשת ולמה זה כזה שבוע חגיגי בעיניי, כי שלוש שנים וחצי לא היה תקציב למדינת ישראל.

שרון רופא אופיר: אנחנו, יושבי הבית הזה, פה, מבינים, אבל אני חושבת שהאזרח בחוץ לא באמת מבין.

שרון רופא אופיר: הוא מבין שהוא ממורמר, הוא מבין שהדברים לא עובדים כמו שהוא רוצה שהם יעבדו, אבל אולי הוא לא באמת מבין מה המשמעות של תקציב.

שרון רופא אופיר: אז היעדר תקציב זה אומר שהמערכות במדינה משותקות.

שרון רופא אופיר: רשויות מקומיות, מערכת בריאות, מערכת לביטחון פנים, מערכת הביטחון, מערכת החינוך – אין מערכת שמתפקדת.

שרון רופא אופיר: שלוש שנים וחצי אין מערכת שמתפקדת במדינת ישראל.

שרון רופא אופיר: ואני חייבת להודות שאני, כאזרחית המדינה, עוד לפני שנכנסתי לבית המכובד הזה, למשכן הכנסת, הייתי מאוד מודאגת.

שרון רופא אופיר: אני הרגשתי שאנחנו ניצבים בפני מדרון מאוד חלקלק, מדרון מסוכן, והבנתי שאם נמשיך בדרך הזאת אנחנו, חלילה, חלילה, עלולים לאבד את המדינה; עלולים לאבד את הבית הישראלי.

שרון רופא אופיר: וההיסטוריה שלנו מלמדת שזה כבר קרה בעבר – בבית ראשון, בבית שני.

שרון רופא אופיר: אז אנחנו רוצים שהבית השלישי ימשיך להתקיים.

שרון רופא אופיר: אבל השבוע, ובטח ובטח היום, כשנתחיל את ההצבעות, אפשר להגיד שהרכבת יצאה מהתחנה, שהמדינה חוזרת לפסים – שהמדינה שלנו חוזרת לנורמליות.

שרון רופא אופיר: עכשיו תחשבו רגע על הבית שלכם.

שרון רופא אופיר: כשאמרתי קודם שזה לא מובן מאליו שאין תקציב, אז שאלתי את עצמי איך הבית שלי היה מתנהל אם לא היה לו תקציב.

שרון רופא אופיר: היית יכול לנהל את הבית שלך בלי תקציב?

שרון רופא אופיר: ועכשיו בואו נחשוב רגע על מדינה.

שרון רופא אופיר: האם אפשר לנהל אותה בלי תקציב?

שרון רופא אופיר: אבל, לצערי, מה שהיה אמור להיות מובן מאליו לא התרחש, כי השיקולים שהנחו את הממשלה הקודמת היו שיקולים של איש אחד, שלא נמצא כאן כרגע, לצערי; כי הייתי פונה אליו ואומרת: זה שאתה חושב שאין עוד איש מלבדך, זה שאתה מעדיף שיקולים אישיים שלך על פני טובתם של אזרחי מדינת ישראל – זה חמור מאוד.

שרון רופא אופיר: והיה כבר חבר כנסת מהאופוזיציה, מיהדות התורה, חבר הכנסת ישראל אייכלר, שאמר בשבוע שעבר, מתח עליו ביקורת נוקבת ואמר:

שרון רופא אופיר: טעינו – היינו צריכים לקרוא לו לפרוש.

שרון רופא אופיר: אז אני רוצה להגיד כאן הבוקר, מהבמה המכובדת הזאת: אדוני ראש האופוזיציה, עוד לא מאוחר.

שרון רופא אופיר: אתה יכול לפרוש.

שרון רופא אופיר: התקציב וחוק ההסדרים שעליהם נתחיל להצביע הערב באמת מביאים מהפכה של ממש.

שרון רופא אופיר: שר האוצר אביגדור ליברמן, שגורמי מקצוע אומרים שהביא תקציב שכמוהו לא נראה כאן שנים, שלא לדבר על חוק הסדרים שכולנו דנו בו בוועדות, שאני חושבת שלא היה כאן מעולם.

שרון רופא אופיר: ויחד עם חבריי לסיעת ישראל ביתנו וכלל השרים בקואליציה, יחד עם כל חברי הכנסת – כולנו יחד מביאים לכאן, אדוני היושב-ראש, רוח חדשה, שאני מברכת עליה.

שרון רופא אופיר: אני מברכת עליה.

שרון רופא אופיר: התקציב שהונח על שולחן הכנסת ונדון בוועדות השונות הוא התקציב הכי חברתי שהיה לנו, ושלא ימכרו לכם סיפורים אחרים.

שרון רופא אופיר: תאמינו לי.

שרון רופא אופיר: הכסף חוזר לאזרח.

שרון רופא אופיר: זו לא רק סיסמה.

שרון רופא אופיר: הגדלת המענק לניצולי שואה, תוספת גמלת הכנסה לאזרחים ותיקים.

שרון רופא אופיר: ואני אגיד באופן אישי: זה נושא שמאוד קרוב לליבי; אני בת בכורה להורים מבוגרים.

שרון רופא אופיר: אבי, עליו השלום, הלך כבר לעולמו; אמי, שתיבדל לחיים ארוכים.

שרון רופא אופיר: הנושא של אזרח ותיק זה נושא שליוויתי תקופה ארוכה בטבעון.

שרון רופא אופיר: הקמתי את תוכנית האב והאם לבני הגיל השלישי; הקמתי את הוועדה לבני הגיל השלישי.

שרון רופא אופיר: זה מרגש אותי.

שרון רופא אופיר: אני לא חושבת שבמדינת ישראל צריכים להיות אזרחים – וזה לא משנה אם הם יהודים, ערבים, צ'רקסים, דרוזים – שיחיו מתחת לקו העוני ולא יהיה להם מה לאכול.

שרון רופא אופיר: זה אימא ואבא שלנו.

שרון רופא אופיר: אתה יודע, אצלנו הדיבר הכי חשוב זה "כבד את אביך ואת אמך".

שרון רופא אופיר: בשבילי – זה נר לרגליי.

שרון רופא אופיר: העברת תקציב למאבק באלימות במשפחה – עוד נושא שמאוד קרוב לליבי, שעבר עוד לפני שהתקציב בכלל עובר פה היום.

שרון רופא אופיר: זה תקציב שהובטח כבר בשנת 2017, רק, אתה יודע, שכחו לתקצב אותו.

מנסור עבאס: לא שכחו – הם ידעו, ותמיד דיברנו על זה.

שרון רופא אופיר: והכסף לא עבר.

שרון רופא אופיר: אין כסף, אתה יודע.

מנסור עבאס: והכסף לא עבר.

שרון רופא אופיר: מה שנקרא, דיבורים כמו חול ואין מה לאכול.

שרון רופא אופיר: להגיד: אנחנו נעביר כסף זה יפה, ובינתיים בארבע השנים האלה נרצחו 100 נשים.

שרון רופא אופיר: רפורמה אדירה שנדונה בוועדת הפנים בראשותו של חבר הכנסת ווליד טאהא – רפורמה בתחום התכנון והבנייה שתשפיע על ההווה והעתיד של כל אחת ואחד מאיתנו.

שרון רופא אופיר: רפורמה שתביא בשורה של התחדשות שכמוה לא ידענו שנים.

שרון רופא אופיר: רפורמה בתחום רישוי העסקים, דיור מוסדי, התחדשות עירונית, שהפעם אני, כתושבת הצפון, גאה לומר שתביא בשורה משמעותית גם אלינו, גם לפריפריה.

שרון רופא אופיר: 70 מיליון שקלים.

שרון רופא אופיר: כי מדינת ישראל היא סך כל חלקיה – היא לא מדינת תל אביב; היא גם מדינה בנגב ובגליל.

שרון רופא אופיר: כל החלקים שווים, והגיע הזמן שניישם את זה.

שרון רופא אופיר: ישבנו כולנו יחד בוועדת הפנים ואיכות הסביבה, כן, שעות ארוכות, מהבוקר עד הלילה, עם חוקים מאוד גדולים, עם עובדים מסורים ממשרדי הממשלה, עם עובדים מסורים של הוועדה, כדי לדייק, לדייק, לדייק כל חוק שקיבלנו ולהפוך אותו לטוב יותר עבורכם, אזרחי מדינת ישראל.

שרון רופא אופיר: וכן, לצידן גם רפורמות מפליגות נוספות שכולנו נרגיש אותן בקרוב בהורדת יוקר המחיה, בדיור, ביבוא, בהסרת חסמי רגולציה.

שרון רופא אופיר: איזו סיבה יש לכך שיהיו כל כך הרבה חסמים?

שרון רופא אופיר: אותם שולמנים שצריכים להגיש בקשה לרישוי עסק – המספרה הקטנה, המכון הקוסמטי – שמסכנים, יש להם דבר על דבר, ותפנה לזה, ותפנה לזה, אז בואו נקל עליהם.

שרון רופא אופיר: הגיע הזמן שנראה אותם.

שרון רופא אופיר: הם לא שקופים.

שרון רופא אופיר: אז כן, ישנם גם את אלה שקוראים מדפי המסרים ומנסים למכור לכם מציאות הפוכה, אבל גם הם יודעים, הם יודעים היטב, שזה תקציב מהפכני, שזה תקציב שמביא בשורה.

שרון רופא אופיר: אתם יודעים מה?

שרון רופא אופיר: אני רוצה לגלות לכם מכאן, הבוקר, סוד.

שרון רופא אופיר: אם הם היו היום בקואליציה, הם היו מתגאים בתקציב הזה.

שרון רופא אופיר: הם היו מתגאים בחוק ההסדרים עתיר הרפורמות.

שרון רופא אופיר: זה תקציב שלמרות מציאות הקורונה הקשה וכלכלת הבחירות הפזרנית שליוותה אותו, הוא גדול ב-20 מיליארד שקל מהתקציב הקודם שהיה כאן.

שרון רופא אופיר: אבל היי, רגע, בואו נעצור, מישהו בכלל זוכר שהיה כאן תקציב?

שרון רופא אופיר: אז יהיו כאלה שיגידו: מה הבעיה?

שרון רופא אופיר: שמעתי אתמול ושלשום ראיונות ברדיו – כאלה שאומרים: מי בכלל צריך תקציב?

שרון רופא אופיר: אפשר להסתדר בלי תקציב.

שרון רופא אופיר: אז בואו נגיד להם שיתקדמו.

שרון רופא אופיר: בלי תקציב לא רק שלא צועדים קדימה – הולכים בצעדי ענק אחורה.

שרון רופא אופיר: אבל אנחנו, אזרחי מדינת ישראל, כל כך הרבה שנים התרגלנו למציאות העקומה הזאת, שאמרנו: אוקיי, זה מה יש, מה נעשה?

שרון רופא אופיר: וכן, שואלים אותי לא פעם.

שרון רופא אופיר: בטח שואלים גם אותך אם אפשר לחיות אחרת.

שרון רופא אופיר: אתה הוכחת שאפשר אחרת.

שרון רופא אופיר: אנחנו מוכיחים שאפשר אחרת.

שרון רופא אופיר: אני אומרת מכאן הבוקר: חברים, חד-משמעית אפשר אחרת.

שרון רופא אופיר: אומרים: האמינו יום יבוא, תביאו את היום.

שרון רופא אופיר: אנחנו מביאים את היום.

שרון רופא אופיר: ומגיע לכם, אזרחי מדינת ישראל, לחיות אחרת.

שרון רופא אופיר: יש כאן רוח חדשה, והחוזה הזה, הבלתי חתום, שקיים בין נבחרי ציבור לבוחריו, הוא חוזה שאנחנו הפעם נקיים אותו, כי התחייבנו, כי הבטחנו לעשות כאן סדר.

שרון רופא אופיר: אז הערב נתחיל את ההצבעות, ויחד עם חבריי לקואליציה, כן, נעמוד על המשמר ונדאג שחוק-חוק יעבור, כי הגיע הזמן לעשות סדר במדינת ישראל.

שרון רופא אופיר: כי מגיע לכם, אזרחי מדינת ישראל, שהבית שלנו ישוב לתפקוד.

שרון רופא אופיר: מגיע לכם תקציב.

שרון רופא אופיר: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת שרון אופיר.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת אלון טל, עשר דקות, אדוני.

אלון טל: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, חוק ההסדרים והתקציב שמלווה אותו מהווים בשורה גדולה בתחום המדיניות הסביבתית.

אלון טל: למעשה מדובר בתחילתו של עידן חדש – עידן המיסוי הסביבתי.

אלון טל: כמו בעולם כולו, הדור הראשון של המדיניות הסביבתית בישראל היה דור שקידם הסדרה, ללא יצירתיות וללא גמישות.

אלון טל: חוק המים, חוק למניעת זיהום ים, חוק חומרים מסוכנים, חוק אוויר נקי ועוד, קבעו איסורים רבים על פעילות מזהמת ועונשים פליליים למי שאינו מציית.

אלון טל: מבחינה רעיונית, החקיקה הסביבתית הזאת לא התקדמה הרבה מעבר להסדרה מקראית המופיעה בעשרת הדיברות: לא תרצח, לא תגנוב.

אלון טל: ואילו בישראל היום: לא תזהם.

אלון טל: רק מה, התוצאות אינן מרשימות.

אלון טל: נחלי ישראל הם לרוב מזוהמים; איכות האוויר בערים שלנו היא בין הגרועות ביותר בין מדינות ה-OECD, ומרבדים של זבל מכסים את השטחים הפתוחים, את הפארקים ואת היערות שלנו.

אלון טל: יש הרבה הסברים לביצועים הסביבתיים הכושלים של מדינת ישראל.

אלון טל: אך אין ספק שאחת הסיבות העיקריות היא שארגז הכלים של המדיניות הסביבתית בישראל איננו מכיל מספיק אמצעים להתמודד עם המזהמים של המאה ה-21.

אלון טל: בעבר, החלק הארי של הזיהום הגיע ממקורות גדולים.

אלון טל: יכולנו להצביע על אותן מפלצות – תעשייה גדולה.

אלון טל: נניח שאם נטפל רק בהן, מצב הסביבה ישתפר.

אלון טל: מסתבר שהמציאות יותר מסובכת.

אלון טל: פרופיל המזהמים היום הוא מורכב ומבוזר.

אלון טל: אי-אפשר להצמיד פקח לכל מכונית, לכל חקלאי, לכל צלחת חד-פעמית ולכל מקור של גזי חממה.

אלון טל: הניסיון בעולם מלמד שמעבר לאסדרה – יש ליצור תמריצים כלכליים להתנהלות סביבתית תקינה.

אלון טל: יש להכריח את המזהמים, גדולים כקטנים, להפנים את העלויות החיצוניות של דברים שהם מייצרים.

אלון טל: יש ליישם את עקרון המזהם משלם.

אלון טל: הדבר נכון כאשר אנחנו עוסקים במפעל תעשייה וגם כשאנחנו מדברים על התנהגות של אזרחים הפוגעת באיכות הסביבה של כולנו.

אלון טל: ארתור פיגו היה כלכלן בריטי מאוניברסיטת קיימברידג', שקידם את הרעיון שאין שום היגיון בהטלת מיסים על התנהגות חיובית.

אלון טל: אנו רוצים שאנשים יעבדו, אז מדוע להטיל מס הכנסה?

אלון טל: אך מאידך, ישנה פעילות שלילת שאנחנו מעוניינים למנוע – דווקא על התנהגות שלילית זו יש להטיל מיסים.

אלון טל: לאחרונה נוהגים לקרוא למיסים כאלה "מס חטאים", אבל באקדמיה אנחנו ממשיכים לקרוא לזה על שם פרופ' פיגו – מיסים פיגוביאניים.

אלון טל: לא זו בלבד שמיסים אלה הם הגיוניים ומוסריים יותר ממיסים קונבנציונאליים.

אלון טל: הניסיון האמפירי בעולם מוכיח שהם גם אפקטיביים; מבלי להפוך את החברה לזירת קרב בין רשויות האכיפה לבין ציבור המזהמים.

אלון טל: צריך רק לקבוע מחירים בצורה נכונה.

אלון טל: כלומר, הטלת מיסים גבוהים מספיקה כדי לחולל שינוי בהתנהגות.

אלון טל: אם זה יוסיף להכנסות של קופת המדינה, מה טוב.

אלון טל: אבל זאת לא המטרה העיקרית של אותם מיסים.

אלון טל: מי שרוצה יותר מידע, מוזמן להקשיב וללמוד באמצעות הפודקאסט חיות כיס, שמקדיש פרק שלם לנושא.

אלון טל: אבל היום לא מדובר בסוגיה אקדמית בכלל – מדובר במציאות חדשה ומבורכת במדינת ישראל.

אלון טל: חוק ההסדרים, שאנחנו עומדים לאשר בשעות הקרובות, מאחד כמה וכמה מיסים פיגוביאניים ברוכים.

אלון טל: החלטות של אזרחים לרכוש משקאות ממותקים פוגעת בבריאותם ומטילות עלויות על מערכת הבריאות הציבורית של כולנו.

אלון טל: המס החדש על משקאות אלה מיועד לעודד את הציבור לשתות באופן בריא יותר.

אלון טל: אני חושב שזה רעיון מצוין.

אלון טל: פקקי התנועה בשעות הבוקר נובעים מבחירות אישיות של אזרחים המעדיפים לוותר על התחבורה הציבורית ועל נוחות אישית.

אלון טל: התוצאה היא פקקים, זיהום אוויר ואובדן של מיליארדי שעות עבודה ופנאי במהלך השנים.

אלון טל: מס הגודש החדש מיועד לשכנע את הציבור לחזור לתחבורה הציבורית או לתחבורה קיימת אחרת.

אלון טל: גם כאן אני חושב שמדובר ברעיון מצוין.

אלון טל: פליטות גזי חממה גורמות להפרה של האיזון בין האדם לכדור הארץ.

אלון טל: מס פחמן מיועד להזכיר לציבור שיש השלכות להתנהגות האישית של כולנו על היציבות האקלימית הגלובלית, כי הוא שולח מסר ברור: אנו חייבים להפחית בפליטות גזי חממה.

אלון טל: וגם כאן אני חושב שזה רעיון מצוין.

אלון טל: ואחרון חביב: בזמן שהמטמנות ברחבי ישראל מתמלאות ואין איפה לקבור את האשפה, הפסולת ברשות הרבים נשארת כמכת מדינה.

אלון טל: מס על כלים חד פעמיים מיועד לעודד את הציבור להפחית בקניית כלים שמשתמשים בהם במשך חצי שעה ואז הם נשארים בקרקע במשך מאות מיליוני שנים כפסולת.

אלון טל: המס החשוב הזה מיועד לטפל במגפת הפסולת ברשות הרבים.

אלון טל: במקור, להפחית את אותם כלים חד-פעמיים, שלעיתים קרובות מוצאים את דרכם אל הפארקים ואל השטחים הפתוחים שלנו.

אלון טל: גם זה לדעתי רעיון מצוין.

אלון טל: חברות וחברי הכנסת, המיסים האלה מלאי היגיון, ובמדינות אחרות הם כבר הוכיחו את עצמם כיעילים.

אלון טל: ממשלת השינוי הבינה שהגיעה העת לשינוי בתחום המיסוי הסביבתי.

אלון טל: איזו התרוממות רוח להיות חלק מהחדשנות הזאת.

אלון טל: למרבה הצער, ישנם אנשים שמסתייגים מהקדמה במדיניות הסביבתית.

אלון טל: הם טוענים שמספיק להסתפק בהסברה, והציבור כבר יפחית את הפעילות המזהמת, יעבור לתחבורה ציבורית ויפחית את השימוש בכלים חד-פעמיים, ויפסיק לפלוט גזי חממה.

אלון טל: האומנם?

אלון טל: הופתעתי לשמוע שאפילו חברי הטוב, ד"ר דב חנין, תקף את המס על כלים חד-פעמיים, שלטענתו מתמקד באוכלוסיות חלשות במקום החזקות.

אלון טל: ד"ר חנין מציע שאפשר להתמודד עם תופעת הכלים החד-פעמיים על ידי הסברה וסבסוד מדיחי כלים למשפחות גדולות.

אלון טל: יש לי הערכה רבה לחברי דב חנין.

אלון טל: בנושאים הקשורים לסביבה, לרוב אנחנו מסכימים.

אלון טל: אבל כאן, באופן לא אופייני, החשיבה שלו איננה מוצלחת.

אלון טל: מאחורי האמירה עומדת חשיבה פטרנליסטית וסלחנית לציבור שלם.

אלון טל: מדינת ישראל חייבת להשיג יחס שווה והוגן לכל אזרחי המדינה.

אלון טל: כולם חייבים להיות חלק מהמאמץ המשותף לשפר את סביבתנו ולמגר את זיהום הפלסטיק הנוראי.

אלון טל: חברות וחברי הכנסת, אותו היגיון שמציג דב חנין היה מביא לביטול המיסים על הסיגריות בישראל.

אלון טל: הרי ידוע שאוכלוסיות מוחלשות מעשנות יותר מאוכלוסיות אמידות בישראל.

אלון טל: אז אנו גם יודעים שמיסים גבוהים מצמצמים מאוד את צריכת הסיגריות.

אלון טל: האם אנחנו רוצים לבטל אותם?

אלון טל: אני סבור שמדינת ישראל לא צריכה לחשוב על המעמד הסוציו-כלכלי של צרכני סיגריות כדי לפעול באמצעות מיסים לצמצם ולמגר את העישון.

אלון טל: הרי חובתנו המוסרית לעשות זאת.

אלון טל: מבחינה אקולוגית, תסמונת הפלסטיק היא חמורה לא פחות מתסמונת העישון.

אלון טל: מדי יום אנו קוראים על משבר הפלסטיק בעולם, 8 מיליון טונות של פלסטיק נכנסים לים מדי שנה.

אלון טל: לאט-לאט, בהדרגה, הביולוגיה הימית הולכת ונעלמת.

אלון טל: הוא מכער את החופים שלנו ומתחיל גם להשפיע על הבריאות שלנו, שכן פלסטיק מתפרק לחלקיקים קטנים שנכנסים לריאות ולמזון.

אלון טל: ד"ר חנין טען שצריך ליצור חלופה לכלים חד-פעמיים.

אלון טל: אני אומר לכם שבמה

אלון טל: לך ההיסטוריה של האנושות הייתה חלופה טובה מאוד.

אלון טל: אחרי כל ארוחה ביתית בני המשפחה שטפו את הכלים.

אלון טל: כל בני המשפחה השתתפו.

אלון טל: מדובר במשימה בסיסית.

מנסור עבאס: כן.

אלון טל: לקראת סיום.

אלון טל: חברות וחברי הכנסת, בדיוק כמו העישון, הגיעה העת במדינת ישראל להביע עמדה ערכית ולשדר מסר כלכלי ברור לכל אזרח: הכלים החד-פעמיים מזהמים.

אלון טל: עד עכשיו משתלם לזהם, מעכשיו המזהם ישלם.

אלון טל: הוא הדין בגודש, במשקאות ממותקים, בפחמן.

אלון טל: יש כאן בשורה.

אלון טל: אני גאה לקחת חלק בשינוי.

אלון טל: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת אלון טל.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת יוסי שיין.

מנסור עבאס: כמה נוח לנהל את המליאה בשעה כזאת.

יוסף טייב: בוקר טוב.

מנסור עבאס: בוקר טוב.

מנסור עבאס: עשר דקות.

יוסף טייב: קודם כול, אדוני היושב-ראש – תודה לידידי השר נחמן שי.

יוסף טייב: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי השר נחמן שי, אנחנו מדברים פה בשעת בוקר מוקדמת ביום היסטורי ממש של העברת תקציב למדינת ישראל.

יוסף טייב: מה שנראה כדבר טבעי לחלוטין לכאורה, הוא לא טבעי יותר למדינת ישראל, ולכן החזרה למסלול היום, אדוני היושב-ראש, זו לא פרזיאולוגיה.

יוסף טייב: זו ממש נקודה ארכימדית חשובה ביציבותה ושגשוגה של המדינה לשנים הבאות.

יוסף טייב: וכך צריך להסתכל על היום הזה.

יוסף טייב: אני חייב לומר – ואני לא איש של רגשות פה – אני לא ישנתי בלילה.

יוסף טייב: אני עלעלתי ועלעלתי, וקראתי, ולקחתי וקראתי את דפי התקציב, שעות ארוכות, והגעתי לכנסת היום ב-5:15 על מנת להמשיך ולקרוא.

יוסף טייב: אני בא מהאקדמיה, אני אוהב לקרוא, אבל ללמוד את דפי התקציב – אני גם עסקתי בזמנו בתקציבים כשהייתי חבר הוות"ת ואני יודע לקרוא דפי תקציב.

יוסף טייב: מלאכת מחשבת נעשתה כאן.

יוסף טייב: ולפני שאומר את דבריי הכלליים על נושא התקציב, אני לא יכול באמת – ולא רק בגלל שאני בא מישראל ביתנו.

יוסף טייב: אני מגיע ממפלגה שהיה לה תפקיד קריטי בבניית התקציב.

יוסף טייב: אני חייב לבוא ולומר, קודם כול, באמת תודה מקרב לב.

יוסף טייב: אזרחי ישראל צריכים לדעת שבעת הזו, בזמן הקמת הממשלה הייחודית הזו, היה לנו מזל ברמה גבוהה שהיה לנו שר אוצר עם חזון, עם ניסיון היסטורי שלא היה לאף שר אחר בממשלה הזאת.

יוסף טייב: מ-1996 אביגדור ליברמן מלווה את תקציבי ישראל.

יוסף טייב: ועם יושב-ראש ועדת כספים יוצא מן הכלל, שנכנס לנעליים ומייד התחיל לשחות בים הגדול הזה ועשה עבודה נהדרת.

יוסף טייב: לכל חבריי, יוליה מלינובסקי וכל חבריי האחרים בסיעה – כל אחד ואחת מהם תרמו תרומה ייחודית לתקציב מדינת ישראל, ועל כך ראוי לבוא ולומר תודה לחבריי בסיעה.

יוסף טייב: אני הייתי שותף למהלך הזה, לראות את זה, אבל זה בהחלט מרגש לראות את התפוקות יוצאות הדופן שעליהן אני אדבר.

יוסף טייב: אך לפני שאדבר על התפוקות יוצאות הדופן של התקציב הזה, שאנחנו נעביר אותו בימים הקרובים, אני רוצה לבוא ולומר, כמי שלעתים חובש את המגבעת של האקדמיה כשאני בא ומדבר כאן, לתת לאזרחי ישראל וליושבים כאן בבית המכובד הזה איזו טעימה, להבין שדמוקרטיה בעידן המודרני, דמוקרטיה פרלמנטרית, מזוהה יותר מכל דבר אחר מבחינת מהותה בהקצאת המשאבים הסמכותית.

יוסף טייב: באנגלית, אדוני היושב-ראש, המונח the allocation of values – values במובן של ערך, אבל values במובן של ערך גם שיש לו ערך כספי.

יוסף טייב: כי אתה בעצם מקצה ערכים לתוך המערכת.

יוסף טייב: זה מה שמאפשר לך את הניהול התקין של חברה המבוססת על לגאליות, על רצון, ולא על שרירותיות.

יוסף טייב: ובהיעדר תקציב, כל הקלקולים שראינו כאן, כל הדיבורים – שפתחנו את הטלוויזיה וסגרנו, דיברנו על היועץ המשפטי ועל המשפט ועל זה וריבים, האם גנץ ילך וכן יהיה תקציב ולא, ומשרד האוצר בהרס מוחלט – נעלמו לנו ברגע אחד.

יוסף טייב: וזה שהם נעלמו זה לא נס.

יוסף טייב: מעשה ידי אדם, אנשים רבים שבאו, יצרו קואליציה חדשה, עם נכונות ואנרגיה יוצאות דופן, שחבריי כאן שיושבים במליאה יודעים כמה אנחנו עובדים ועמלים יום ולילה על מנת להניע את הפסים האלה של מדינת ישראל.

יוסף טייב: כי לכולנו היא חשובה, כי לכולנו העתיד שלה הוא ממש בנפשנו.

יוסף טייב: ולכן המילים הגדולות ראויות, כי זהו האירוע המכונן שאחר כך ייתן לנו יכולת לעבוד על בסיס של נורמליות.

יוסף טייב: נקעה נפשנו באבנורמליות.

יוסף טייב: ואני אגיד עוד מילה, לפני שאני אומר עוד הרבה מילים.

יוסף טייב: מילה אחת.

יוסף טייב: בשבועות האחרונים אנחנו שומעים שוב דברי בלע.

יוסף טייב: אני לא יכול לומר לך איך אני מזדעזע.

יוסף טייב: לא יושב כאן חברי גפני, ואני אומר עוד פעם: איך הוא יוכל להוציא מילים כאלה מפיו על ראש הממשלה, על הממשלה, דברים שאין להם שחר.

יוסף טייב: מילים קשות שאין להן שום קשר למציאות – כאשר אנחנו אומרים שהדברים האלה מזעזעים את אמות הסיפים של החברה, יש בהם כדי להרוס אותה ממש.

יוסף טייב: ולכן אנחנו צריכים להיזהר זהירות מוחלטת במה שאומרים כאן, ולכן צריך לדעת, גם כשעולים על הבמה הזאת – לא בהתלהמות אלא בדברים אמיתיים.

יוסף טייב: אז תן לי לומר, אדוני היושב-ראש, מה אני חושב פה לגבי התקציב הזה.

יוסף טייב: ראשית, צריך לזכור שתקציב המדינה נלקח בשבי לצרכים פוליטיים חרף העובדה שהתקציב תורם לכל העם.

יוסף טייב: ולכן אנחנו מתניעים את הגלגלים.

יוסף טייב: ותפקיד המדינה, כפי שאמרתי, מאז הקמת הפרלמנט הבריטי, הוא היה הדבר המרכזי.

יוסף טייב: שנית, המשבר הפוליטי החריף שחווינו בשנים האחרונות הדגים לנו עד כמה הדמוקרטיה הישראלית היא שברירית, כי היעדר תקציב הופך אותה לשברירית פי כמה, והשרירותיות הוא מונח שנכנס בתוכה.

יוסף טייב: אבל אנחנו השתלטנו על הדברים, והשתלטנו על הדברים על ידי חשיבה – מה זקוקים לו האזרחים בראש ובראשונה.

יוסף טייב: אנחנו נתנו תוספת לגמלת השתלמות להכנסה לאזרחים ותיקים.

יוסף טייב: אנחנו העלינו את קצבאות הנכות.

יוסף טייב: אנחנו נתנו פתרון מרחיק לכת בכל התוספות לנכים.

יוסף טייב: אנחנו קידמנו את תוכנית ממדים ללימודים.

יוסף טייב: אנחנו נתנו הקלות במעונות היום.

יוסף טייב: אנחנו קידמנו את תוכנית הביטחון התזונתי.

יוסף טייב: אנחנו השקענו תקציבים באלימות במשפחה.

יוסף טייב: אנחנו העלינו את המענק השנתי של ניצולי השואה בצורה דרמטית.

יוסף טייב: אנחנו הבאנו לרפורמת יבוא להורדת יוקר המחיה.

יוסף טייב: אנחנו הבאנו רפורמה ברגולציה ורפורמה בניקוז ורפורמה במערך הכשרות, וכל הרפורמה הזאת איננה לקעקע את נושא הכשרות אלא להסדיר אותו בפני שחיתות, להסדיר אותו בפני שרלטנות בתוך המערכת.

יוסף טייב: כפי שגם עשינו בכל הנושא של כלים חד-פעמיים, שהזכיר חברי אלון טל.

יוסף טייב: הרי מה אומר לי השבוע, כשביקר אותי פה במשרד, פרופ' בשארה וגברת מואסי, שבאו אליי?

יוסף טייב: אם אנחנו מסתכלים על הצריכה של הסוכרים בקרב האוכלוסייה הערבית, אדוני, אנחנו רואים שפי שלושה מהאנשים הנזקקים לדיאליזה הם מקרב האוכלוסייה הערבית.

יוסף טייב: אנחנו מסתכלים על התלמידים בבתי הספר שבדקנו בדוח שהוא מפרסם ורואים שילדים בבתי הספר צורכים קולה או צורכים כל ממתיק וכן הלאה וכן הלאה, ועוד כל מיני שקיות כאלה ואחרות.

יוסף טייב: לא יודעים מה זה מים.

יוסף טייב: ואנחנו מבינים שהקצאת המשאבים הסמכותית נועדה לשנות הרגלים, לא להטיל מיסים.

יוסף טייב: ההרגלים האלה הם מובילים לחולי, הם מובילים למעמסה עצומה של שלושה מיליארד שקל בשנה על מערכת הבריאות, בגלל הסוכרת בישראל.

יוסף טייב: את זה אנחנו רוצים לשנות.

יוסף טייב: כל הדברים האלה נעשו בתקציב בצורה מוסדרת, בצורה שמאפשרת לנו באמת לנוע קדימה.

יוסף טייב: חבריי במשרד האוצר, במשרד הנגב והגליל – עודד פורר, חמד עמאר במשרד האוצר, חבריי בכל הוועדות, באים ודואגים לפיתוח הדברים האלה.

יוסף טייב: הרי מה אנחנו עושים?

יוסף טייב: אנחנו מנסים לקדם את אגן החולה, אנחנו מנסים לקדם את כל משאבי הטבע ולמנף אותם למינוף הגליל.

יוסף טייב: ממשלת ישראל שמה לה כיעד הקמת אוניברסיטה בגליל.

יוסף טייב: אלה הם דברים לא של מה בכך, אלא דברים אמיתיים לקידום החברה הישראלית, לקידום הצעירים בחברה הישראלית, ליצירת אופק לאנשים, לראייה אחרת לגבי מה שאפשר בלי פרזיולוגיות ובלי תפיסה של איזו מלוכנית כזאת או אחרת ובלי משבר רודף משבר.

יוסף טייב: ועדיין אני אומר כאן, הבוקר הזה, החברה הישראלית דורשת תיקון עמוק.

יוסף טייב: התקציב הזה כמובן יעשה דברים מצוינים, אבל הוא לבד לא יוכל לעשות אותם.

יוסף טייב: אמר השבוע חברי חבר הכנסת מרגי, שאני מעריך אותו מאוד, מש"ס, שמעתי אותו מדבר בתוכנית רדיו, נסעתי באוטו, והוא אמר:

יוסף טייב: אם אני הייתי יכול, הייתי מצביע גם כן בעד הרבה דברים בתוך התקציב הזה.

יוסף טייב: ישבתי בוועדה והוא הגיע.

יוסף טייב: העובדה שחברי האופוזיציה לא הגיעו לוועדות, לא היו שותפים למסע הגדול הזה, זו בושה.

יוסף טייב: זה לא קשור כרגע לחלוקת הוועדות האלה, יש לכולנו אחריות שילוחית.

יוסף טייב: אנחנו הגענו לבית הזה על מנת לשרת את עם ישראל, ועם ישראל הוא מונח, כמו שאתה יודע, אדוני, מונח רחב.

יוסף טייב: יש את עם ישראל שיושב בליל הסדר והוא העם היהודי, ויש עם ישראל, אלה המצביעים, האזרחים הישראלים שיושבים בתוך העם.

נחמן שי: - - -

יוסף טייב: אני לא מדבר על ספרי, אחרים יעשו זאת טוב ממני.

יוסף טייב: תודה לך על המחמאה, אדוני השר.

יוסף טייב: תודה לכם, חבריי.

יוסף טייב: אבל אני אומר, זו קונספציה שצריך להבין אותה, מה משמעו לשרת את העם.

יוסף טייב: העם הוא כמובן מדינת העם היהודי, אבל יש פה עם שצריך לדבר איתו.

יוסף טייב: ואתה יודע, אדוני, בעצמך, שגם האוכלוסייה הערבית היום בתוך מערך התקציבים מבינה את מחויבותה למדינת ישראל, את מחויבותה הגדולה שהמדינה הזאת – צריכים לקבל ולתת לה לתוך המערכת הזאת.

יוסף טייב: זה השינוי שחייב להתחולל פה.

יוסף טייב: הרטוריקה שהייתה פה בחודשים האחרונים, של סמוטריץ' שמגרש את כולם, או של אחרים ששוללים את כל אלה שעוסקים בכשרות ושוללים רב רפורמי או כל דבר, היא בלתי נסבלת בתוך העם הזה.

יוסף טייב: התיקון הזה חייב להיעשות.

יוסף טייב: אני מעריך שאחרי שיעבור התקציב בשעה טובה נוכל כולנו גם להתפנות, גם ברמה הפוליטית וגם ברמת השיח, לראות איך חלקי העם האלה הופכים יותר ויותר מאוחדים ומתגבשים לנושאים האקוטיים של הגדרת העם הזה.

יוסף טייב: לבסוף, אדוני, כמי שיושב כאן בוועדות חשובות בכנסת, בוועדת החוץ והביטחון, בוועדות המשנה שלה, כמי שיושב בוועדת החינוך – אנחנו עוקבים יום יום אחרי ההתפתחות הדמוגרפית של המדינה הזאת.

יוסף טייב: מדינת ישראל מתפתחת בצעדי ענק מבחינה דמוגרפית, והשינויים שאנחנו רואים בבתי הספר הם שינויים שמראים לנו לאן היא מתפתחת.

יוסף טייב: כ-30% מהתלמידים בכיתה א', אדוני, הם היום חרדים.

יוסף טייב: אנחנו, שיושבים כאן, ואומרים לי חבריי, חבר הכנסת גפני, ממלכתי וחרדי תרתי דסתרי, דהיינו זו סתירה מניה וביה – אין דבר כזה, אדוני.

יוסף טייב: המדינה היא מדינה אחת.

יוסף טייב: אין דבר כזה שאוכלוסיות יחשבו שהמדינה נוגדת להשקפת עולמם בכלל.

יוסף טייב: יש לנו משימה גדולה להכליל אותם, התקציב הזה עושה הכללה.

יוסף טייב: הוא לא בא להדיר, הוא בא להכיל, הוא בא להכליל, הוא בא להגדיר את הליבה הישראלית בצורה טובה יותר.

יוסף טייב: ולכן אני מברך את ממשלת ישראל על הצגת התקציב, מברך את כל חבריי על עבודתם הקשה, ואנחנו בהתלהבות ובהתרגשות נעשה כל מאמץ להעביר את התקציב ולהצעיד את המדינה קדימה.

יוסף טייב: תודה רבה לך, אדוני.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת יוסי שיין.

מנסור עבאס: חברת הכנסת רות וסרמן לנדה.

רות וסרמן לנדה: כבוד היושב-ראש, כנסת מכובדת, חבריי, כבוד השר, במרץ השנה עמדתי על הפודיום הזה ואמרתי שהשטח הערבי גועש, שהתחושה היא של רגע לפני התפרצות.

רות וסרמן לנדה: סוג של אווירה שמזכירה את השבועות שקדמו לאירועי אוקטובר 2000.

רות וסרמן לנדה: במאי היינו עדים להתפרעויות אלימות שהמדינה לא ידעה כמובן בעשורים האחרונים.

רות וסרמן לנדה: המתיחות החלה בירושלים, עברה ללוד, ומשם נרשמה בכל רחבי הארץ.

רות וסרמן לנדה: האירועים כללו אלימות, נשק חם והשחתה, שעבור מי שהאמין כל חייו בחיים משותפים, וגם עבור כאלה שלא, היה קשה מאוד להיות עדים להם.

רות וסרמן לנדה: כמי שחיה בלוד במשך כמעט עשור, אני יכולה להעיד שמאז קרבות 48', במהלך האינתיפאדה הראשונה, האינתיפאדה השנייה, ואף במהלך אירועי אוקטובר 2000, לא ידעה העיר כזו אלימות.

רות וסרמן לנדה: אלימות שלא רק ריסקה והציתה רכבים, בתי כנסת ועמודי תאורה, לא רק ניפצה חלונות, כללה ירי חם אל עבר אנשים, לעיתים שכנים, אלא גם ריסקה לא מעט תקווה.

רות וסרמן לנדה: תקווה של אנשים שצריכים עוד להמשיך ולחיות כאן יחד, אם זה מתאים להם ואם לאו.

רות וסרמן לנדה: תקווה של אנשים שחלקם לא האמינו עוד קודם לכן שחיים משותפים זה מונח מציאותי, ואיבה לעולם תלווה ערבים ויהודים, גם בתוך מדינת ישראל, וכעת קיבלו חיזוק לאמונם זו.

רות וסרמן לנדה: אבל גם תקווה של כאלה שלא רק שהאמינו שאנשים בסופו של דבר הם אנשים, עם אותם כאבים, אותן שמחות, אותן שאיפות, אלא גם הקדישו את חייהם לחיזוק האידיאל הזה מתוך דבקות במטרה ואמונה שלפיה אין לנו ארץ אחרת ולפיכך אין גם דרך אחרת מאשר לאגד את הטובים משני הצדדים ולחתור לחיים משותפים ביחד.

רות וסרמן לנדה: אני אחת מאותם האנשים.

רות וסרמן לנדה: היום אנחנו בנובמבר 2021.

רות וסרמן לנדה: חמישה חודשים תמימים לאחר המאורעות שהרעידו את מדינת ישראל, ריסקו לא מעט מן התקווה והותירו אנשים רבים עם פוסט-טראומה במוקדים שונים במדינה.

רות וסרמן לנדה: נותרו הערים המעורבות, לא כולן אך בהחלט חלקן, מצולקות ומועדות לפורענות.

רות וסרמן לנדה: חברים, לא התקיימה ועדת חקירה על מה בדיוק היה שם.

רות וסרמן לנדה: לא נעשתה חשיבה מעמיקה, לא רק של המשטרה שהתמהמהה בהגעתה לזירה בלוד, למשל, ואכן חישבה מסלול מחדש, אלא של כלל המערכת לגבי המתח הכל-כך גבוה שנותר מנת חלקן של חלק מאותן הערים המעורבות.

רות וסרמן לנדה: לא טופלה תחושת היעדר האמון הנוראית בין המשטרה וגורמי אכיפת החוק לבין הקהילות החיות באותן הערים, ערבים ויהודים כאחד.

רות וסרמן לנדה: לא הגלידו הפצעים.

רות וסרמן לנדה: כיום, עם ממשלה חדשה שהציבה את נושא הטיפול בנגע האלימות והפשיעה הנוראיים ברחוב הערבי בסדר עדיפות מאוד מאוד גבוה, עם שר חדש לביטחון הפנים ועם סגן שר חדש, שקיבל את האחריות והסמכות לטיפול ממוקד בסוגיית הפשיעה החמורה, עם תוכנית חומש מרשימה ביותר, שנוגעת בבעיות העומק בחברה הערבית, כמו תשתיות, תעסוקה, חינוך, עדין לנושא של הערים המעורבות, שבחלקן המתיחות והנפיצות נותרו מאוד מאוד גבוהות, אין אבא ואין אימא.

רות וסרמן לנדה: אני עומדת כאן היום, גאה מאוד להיות חלק מממשלה שנטלה על עצמה להנהיג שינוי ושיפור בשורה של נושאים כל כך חשובים, וביניהם, ללא ספק, הנושא של הפשיעה והאלימות – זו שמזמן מזמן עברה כל גבול והוזנחה באופן בלתי סביר כבר שנים, בדרך שפגעה במשילות, בריבונות, ביכולת של כולנו להמשיך ולחיות פה כשבכל שבוע נרצח עוד אדם ועוד אדם לאור יום וללא מורא.

רות וסרמן לנדה: אבל אני מניפה דגל אדום, לא לקואליציה ולא לאופוזיציה – למדינת ישראל, לממשלה, לחברים באופוזיציה, לחברי הכנסת הערבים.

רות וסרמן לנדה: זוהי שעת מבחן למנהיגות של כולנו.

רות וסרמן לנדה: הערים המעורבות מועדות לפורענות.

רות וסרמן לנדה: המתחים וההסתה הגלויה ניצבים לנגד עינינו.

רות וסרמן לנדה: האחריות מוטלת עלינו כממשלה לא להירדם בשמירה, לנקוט צעדים קונקרטיים לאיחוי הקרעים, שחלקם קיימים כבר עשרות שנים.

רות וסרמן לנדה: קחו לדוגמה את שכונת הרכבת בלוד – שתסלחו לי, אבל הקקי והפיפי זורמים שם ברחובות.

רות וסרמן לנדה: והאחריות היא גם עליכם, חברי כנסת ערבים, בעיקר מהרשימה המשותפת – זה שאתם לא בממשלה לא פוטר אתכם מאחריות גם להרגיע את הרוחות בקרב האוכלוסיות הערביות באותן ערים מעורבות.

רות וסרמן לנדה: ליישב את הכאבים, לא רק לזעוק ולהפגין, אלא להצטרף לעשייה.

רות וסרמן לנדה: הכרזת בלפור, שהביאה להקמתה של מדינת ישראל, חברי חבר הכנסת אוסאמה סעדי, שלא נמצא כאן כרגע – היא לא ארורה כפי שאמרת אתמול.

רות וסרמן לנדה: מדינת ישראל היא הבית הלאומי של היהודים, וגם הבית האזרחי של למעלה מ-20% של תושבי ואזרחי מדינת ישראל – הערבים.

רות וסרמן לנדה: אתה פגעת בי אישית, בעומק, עם המילים שלך, שכן אני אדם שהקדיש את חייו לחיים משותפים, שוויוניים, מכבדים, לכל אזרחי המדינה.

רות וסרמן לנדה: עלינו להתייצב יחד – וכאן אני מברכת אותך, כבוד היושב-ראש, על האומץ אל מול אזרחי המדינה – ואחת ולתמיד להפסיק את השנאה הזאת, השיסוי הזה.

רות וסרמן לנדה: דובר רבות אודותיו דווקא מהצד הימני, מצד ראש הממשלה הקודם, אבל משום מה, מפחדים לדבר גם על ההסתה כזו – אין לה מקום, לא מימין ולא משמאל.

רות וסרמן לנדה: יש לנו משימה, והיא לאחות את הקרעים ולא להעמיק אותם.

רות וסרמן לנדה: איזהו מכובד?

רות וסרמן לנדה: המכבד את הבריות כולן.

רות וסרמן לנדה: תודה רבה.

מנסור עבאס: תודה, חברת הכנסת רות וסרמן לנדה.

מנסור עבאס: השרה מרב מיכאלי – אינה נוכחת; השר ניצן הורוביץ; חבר הכנסת משה טור פז, בבקשה.

מנסור עבאס: עשר דקות, אדוני.

משה טור פז: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הסיטואציה הזאת מזכירה לי קצת את הבדיחה על מרצה שהגיע לאולם – פרופ' שיין, זה במיוחד בשבילך – מרצה אחד הגיע לאולם והוא אמור להרצות בו, ופתאום הוא רואה שיש שם רק אדם אחד.

משה טור פז: אז הוא מסתכל ואומר: תודה רבה לך שבאת לשמוע אותי, איזה כבוד, לפחות אתה אם לא כולם.

משה טור פז: אז אומר לו האיש: תראה, פשוט אני המרצה הבא.

משה טור פז: אז אנחנו נמצאים כאן באווירה חגיגית אך גם מבודחת של ערב תקציב המדינה.

משה טור פז: אומנם רוב השורות כאן ריקות, אבל אני חושב שהלבבות מלאים וגדושים, חלקם בהכרת תודה וחלקם אולי פחות.

משה טור פז: אבל לפני שאני אדבר על התקציב אי-אפשר שלא לומר כמה מילים על האמירות הקשות שנשמעות בשבועות ובעיקר בימים, ואפילו אתמול בערב כאן בכנסת, ובמקומות נוספים, כאשר חבר הכנסת גפני קורא לראש הממשלה נוכל או כשחבר הכנסת קרעי קורא לראש הממשלה הוד נוכלותו, ועוד ועוד ביטויים קשים, בלתי ראויים.

משה טור פז: אני מבין שהם אולי מביעים תסכול, אולי מביעים קושי אבל לחלוטין לא ראויים.

משה טור פז: חברים יקרים, התבלבלתם, טעיתם בניווט.

משה טור פז: בהפגנונת הימין אתמול בכיכר הבימה היו כמה אלפי אנשים – פחות מאשר ערב חלש בבלפור לפני חצי שנה.

משה טור פז: אני באמת חושב שקולות הנהי והבכי שנשמעים כאן משקפים בסך הכול משא ומתן דמוקרטי, קרב של קואליציה ואופוזיציה – 61 תומכים, 52 מתנגדים, שיקלי אחד שלא ברור מקומו, והרשימה המשותפת שכל אחד משתתף בה ואומר "כולה שלי".

משה טור פז: אבל בסוף, אלה יחסי הכוחות, זו דמוקרטיה.

משה טור פז: אחרי שהתייחסתי קצת לפוליטיקה, חשוב לדבר על התקציב.

משה טור פז: אתמול בערב, בבית השגריר של אירלנד בישראל, פגשתי שגרירים רבים של ארצות רבות, ובהם גם שר החוץ האירי שמגיע לביקור חשוב היום, ולכולם היה דבר אחד משותף: ללא קשר לפוליטיקה, הם מתפללים עבורנו שנצליח, שנצליח להעביר תקציב.

משה טור פז: הם מבינים, כי הם באים מהעולם הזה, עד כמה דרמטי בחייה של מדינה תקציב מדינה.

משה טור פז: אנחנו במליאת הכנסת מתכנסים בימים אלה להעביר את תקציב המדינה בקריאה שנייה ושלישית.

משה טור פז: התקציב האחרון שעבר כאן היה בשנת 2018, והוא הותאם לצרכים של 2019.

משה טור פז: אבל מאז שנתיים חלפו, משבר עולמי חסר תקדים וגם משבר פוליטי ישראלי חסר תקדים, שבמשך שנתיים משתק את מדינת ישראל.

משה טור פז: ממשלה בלתי מתפקדת, כנסת שעבודתה כמעט שמופסקת, תקציב שלא עובר וחקיקה שלא נעשתה.

משה טור פז: חבריי באופוזיציה, הייתה לכם הזדמנות לא כל כך מזמן.

משה טור פז: מדוע לא העברתם תקציב מדינה?

משה טור פז: חוסר היכולת של משרדי הממשלה לקדם ולהוציא לפועל תוכניות חדשות הביאו שיתוק מוחלט לתהליכים במדינה.

משה טור פז: תהליכי התקנון לזמן ארוך נעצרו, בעיות מבניות התרחבו, הפקקים בדרך לכאן התרחבו, צמצום הפערים נעצר, המענה לשירותי הבריאות לא ניתן, ותראו את ההשלכות – חוסר יכולת לחלק משאבים לפי סדר עדיפויות, הדבר הראשון במעלה שממשלה עושה.

משה טור פז: חוסר יכולת להתנהל בצורה סדירה עם תכנון ארוך טווח.

משה טור פז: כל משרדי הממשלה, כלל הגופים, גם המגזר השלישי, עומדים משותקים כי הם תלויים בתקציב מדינה.

משה טור פז: עד היום.

משה טור פז: היום, או ביומיים הקרובים, זה נגמר.

משה טור פז: עסקתי באופן אישי בתקציב המדינה בשלושה תחומים שאני חושב שהם מביאים כשלעצמם בשורה – נושא מעונות היום והפטור מהשימוש החורג שנמצא כאן בתוך חוק ההסדרים ויאפשר לעוד אלפי מסגרות לגילאי לידה עד שלוש, שבעזרת השם ייכנסו בעוד חודשיים למשרד החינוך, יוכלו להיפתח ביתר קלות, יוכלו לפעול בעלויות נמוכות יותר.

משה טור פז: בשורת החינוך מלידה מתחילה, אחרי הרבה שנים של הצהרות, להתיישם בישראל.

משה טור פז: זאת בוועדת החינוך.

משה טור פז: בוועדה שכונתה הרפורמות, שעוסקת בשירותי דת יהודיים, העברנו את חוק הכשרות שמגיע בחוק ההסדרים.

משה טור פז: וכאדם דתי אני אומר לכם: זהו חוק דרמטי בתולדות דת ומדינה בישראל.

משה טור פז: החוק הזה יאפשר ליותר אנשים לאכול כשר, ליותר עסקים לבחור את הכשרות שלהם, יוריד את עלות שירותי הכשרות וגם יפתח פתח לכך שלא עוד ינוהל הכול במין צו ממלכה מלמעלה, אלא יהדות תהיה דבר שאנשים בוחרים איך, כיצד וכמה לצרוך אותו.

משה טור פז: בחרתי אני בתחום המגונה, לכאורה, של כספים קואליציוניים, להקדיש סכום לא קטן לכפרי הנוער בישראל.

משה טור פז: איני יודע כמה חברי כנסת כאן ביקרו בכפר נוער.

משה טור פז: 11,000 ילדים מהאוכלוסיות החלשות ביותר בישראל לומדים ב-54 כפרי נוער.

משה טור פז: האוכלוסיות המוחלשות – עולים חדשים, פריפריה ישראלית – זוכות כבר שנים לתת-תקצוב בגלל תקנות שלא תוקנו ולא הוגדלו.

משה טור פז: אז כן, בחרתי לשים כסף קואליציוני כי לצערי לא הוגדל תקציבם הפעם, פשוט כדי להגדיל במעט את מה שיקבלו אותם ילדים שזקוקים לכך יותר מכל.

משה טור פז: וכך תקציב מדינה, שיש בו בשורה לעולים החדשים, לאנשים עם מוגבלויות, למשפחות חד-הוריות, לקרנות, לביטוח הלאומי, לנכים, לתחבורה, לחינוך, לבריאות – שינוי סדרי עדיפויות.

משה טור פז: גם בתחום הרגולציה, החובות הרגולטוריות והבירוקרטיה הממשלתית, אנחנו העברנו – והייתה לי הזכות להיות חלק מזה – את חוק המטרו.

משה טור פז: בעצם, את תחילת חוק המטרו, שבסוף של תהליך לא קל ולא קצר, ישנה את תמונת התחבורה הציבורית בישראל.

משה טור פז: כן, גם את זה עושה חוק התקציב הזה, חוק ההסדרים הזה, ובעיניי זו בשורה דרמטית.

משה טור פז: אני רוצה להקדיש מילה אישית לחבריי החרדים, שעל אף שלא יושבים פה כרגע באולם, הם חברים, חברים לדרך.

משה טור פז: מספרים על עשרה אנשים שעמדו בשעת זריחה אל מול השמש.

משה טור פז: תשעה מהם אמרו: איזה יופי, יום חדש עולה.

משה טור פז: אחד אמר: אוף, מה זה הדבר הזה שמסנוור אותי?

משה טור פז: אני רואה בימים האחרונים את ההתייחסויות לרפורמות הגדולות בחוק התקציב, אבל עומדים אנשים ואומרים: מה עשיתם לנו?

משה טור פז: חבריי החרדים, התקציב שהכנו הוא גם תקציב שלכם.

משה טור פז: הרפורמות שעבדנו עליהן במיוחד הן גם בשבילכם.

משה טור פז: הן מותאמות גם למשק הבית החרדי ולאורח החיים החרדי, על אף שאינכם חלק מהקואליציה.

משה טור פז: שר האוצר ליברמן דאג לעגלות תינוק מוזלות.

משה טור פז: שרת הכלכלה ברביבאי דאגה לרפורמת יבוא שתוזיל מוצרים רבים גם עבורכם.

משה טור פז: שר החקלאות פורר דאג לרפורמת חקלאות שתוזיל את הפירות והירקות בישראל וגם מוצרים נוספים.

משה טור פז: השר מתן כהנא דאג לרפורמת כשרות, שעל אף שלכאורה נלחמתם בה, תיטיב עם כל צרכני הכשרות בישראל, וגם יש אומרים שהבד"צים ירוויחו ממנה.

משה טור פז: שרת החינוך שאשא-ביטון דאגה להקלה בפתיחת מעונות.

משה טור פז: כן, השר מאיר כהן דאג להגדלת קצבאות הנכים בצורה משמעותית.

משה טור פז: כל הרפורמות האלה הן לא רק בשבילכם, אבל הן במיוחד בשבילכם.

משה טור פז: אז אחרי משבר פוליטי של שנים, אחרי חודשים אינטנסיביים של עבודה בוועדות על פרטי פרטים, אחרי שאיש-איש מאיתנו בוועדתו, בדרך כלל בהיעדר חברים מהאופוזיציה – ואני מצר על כך מאוד – אחרי עשרות שעות של נאומים כאן ולפני 36 שעות של הצבעות כאן במליאה, אנחנו נאשר את תקציב המדינה.

משה טור פז: החל מהשבוע הבא יהיה למדינת ישראל תקציב.

משה טור פז: בהצלחה לנו.

מנסור עבאס: תודה, חבר הכנסת משה.

מנסור עבאס: חברת הכנסת אימאן ח'טיב יאסין.

אימאן ח'טיב יאסין: שאללה ייתן לך בריאות.

מנסור עבאס: שאללה ייתן לך בריאות.

אימאן ח'טיב יאסין: כבוד היו"ר, חברות וחברים, האמת, חשבתי רבות על מה לדבר, במה להתחיל, אחרי שבועות של שיח מסית, גזעני, מפלג.

אימאן ח'טיב יאסין: אחרי שבוע של הבערת אש בתוך החברה הזאת.

אימאן ח'טיב יאסין: ימים שלדעתי רוקמים בהם עלילת דם על חלק מהאוכלוסייה.

אימאן ח'טיב יאסין: חלק מאזרחי ישראל שיש לו בדיוק, כמו כל אחד ואחת כאן, את הזכות הלגיטימית לחיות בכבוד.

אימאן ח'טיב יאסין: על מה כל המהומה?

אימאן ח'טיב יאסין: אני באמת מתפלאת.

אימאן ח'טיב יאסין: על מה?

אימאן ח'טיב יאסין: על זה שמנסים בכל הכוח שתהיה אפשרות לאנשים, לאזרחים הפשוטים, לחיות בכבוד?

אימאן ח'טיב יאסין: על זה שנלחמים על זה שתהיה יציבות כדי להתפנות לדברים החשובים?

אימאן ח'טיב יאסין: כבר מספר שנים כולנו משותקים.

אימאן ח'טיב יאסין: נסתכל על הרשויות המקומיות בכל החברה הישראלית, ולא רק בתוך החברה הערבית.

אימאן ח'טיב יאסין: נסתכל על המובטלות והמובטלים.

אימאן ח'טיב יאסין: נסתכל על הילדים, על התינוקות, על האחוזים המרחיקים של העוני, שעלו עוד כמה וכמה בעקבות שנת הקורונה.

אימאן ח'טיב יאסין: שנת הקורונה הייתה אמורה להיות בשביל כולנו סימן דרך שאומר: בואו נעצור, בואו נחשוב, בואו נסתכל על האדם שבתוכנו, ונדע בוודאות שכולנו באותה משוואה.

אימאן ח'טיב יאסין: אבל לצערי הדבר הזה לא קורה.

אימאן ח'טיב יאסין: לא קורה, וממשיכים בשיח של כלבים ושל חתולים.

אימאן ח'טיב יאסין: כואב לי הלב על השיח הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אגב, זה לא שיח.

אימאן ח'טיב יאסין: אלו צעקות, זו רמיסה, זה חוסר כבוד לכל דבר, לכל זכות בסיסית של אדם.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אישית שמחה שאנחנו לקראת אישור תקציב, ואני רוצה להסתכל על החלק הטוב שבו.

אימאן ח'טיב יאסין: אני יודעת שאנחנו רחוקים מתקציב מושלם.

אימאן ח'טיב יאסין: לא יודעת אם יגיע היום הזה ונגיע אליו, אבל בשבילי כאזרחית, כאישה ערבייה, אני בטוחה שיש שם בשורות טובות.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה שלילד שלי תהיה אפשרות ללמוד בכיתה נורמלית.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה שלבת תהיה עבודה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה שלאנשים עם מוגבלויות תהיה אפשרות לגמור את החודש בכבוד.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה שלעמיתים שלי, העובדים הסוציאליים, תהיה אפשרות ותנאי עבודה, שיוכלו לתת את השירות שלמענו הם הלכו ללמוד את המקצוע הזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה שהיישובים הערביים יהיו סלולים בכבישים, שתהיה להם תחבורה ציבורית, שיהיה לנו תכנון כמו שצריך.

אימאן ח'טיב יאסין: שנסתכל לאופק ונתכנן לאן אנחנו רוצים להגיע, ולא כל הזמן להתעסק ולבכות על מה שקיים.

אימאן ח'טיב יאסין: הגיע הזמן לשנות את המשוואה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני רוצה לחזק את ידו של אחי ד"ר מנסור, על האומץ, על היכולת לסבול ולעמוד בפני כל מה שקורה כאן.

אימאן ח'טיב יאסין: לצד זה, אני כנראה לא אצא מהתדהמה – איך אנשים יכולים להפוך את עורם רק בשביל אינטרס אישי?

אימאן ח'טיב יאסין: למקום הזה אנשים אמורים להגיע כדי לייצג את הציבור, כדי להיות שליחים שלו, ולא לחשוב על האינטרס האישי.

אימאן ח'טיב יאסין: וזה מה שאנחנו עושים כאן.

אימאן ח'טיב יאסין: אני אישית באתי – אני זוכרת את נאום הבכורה שלי.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא אשכח, ולו לשנייה, למה באתי לכאן.

אימאן ח'טיב יאסין: אני באתי לכאן והרמתי את הדגל החברתי כי אני מאמינה שאם אנחנו כחברה נחיה בצורה טובה ותהיה לנו אפשרות לתנאים מיטיבים שיכולים להביא כל אחת ואחד מאיתנו לממש את הפוטנציאל הטמון בתוכו, כולנו רק נרוויח מזה.

אימאן ח'טיב יאסין: אני לא רוצה להאריך בדברים שלי, אבל אני רוצה להבטיח מכאן לכולם, במיוחד לחברה שלי: (אומרת דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אני רוצה לומר שאנחנו כאן בשבילכם, ורק בשבילכם.

אימאן ח'טיב יאסין: והדרך הזו שאנחנו הולכים בה, למרות כל הקשיים שיש בה, היא רק בשביל שיהיה טוב יותר לנו ולילדים שלנו.

אימאן ח'טיב יאסין: לנשים הערביות אני רוצה לומר שהסכום הפעוט הזה שיועד לי, אני מתכוונת להפנות אותו לשם פיתוח הנשים וכדי למצוא אפשרויות לנשים האלה שיוכלו לממש את עצמן ולהעניק את היכולות הגדולות שיש בהן לחברה כדי לרומם את החברה שלנו כולה.

אימאן ח'טיב יאסין: אללה ייתן לכם בריאות.

אימאן ח'טיב יאסין: ) אני קוראת מהבמה הזאת לכולנו להיות קודם כול ואחרי הכול בני אדם.

אימאן ח'טיב יאסין: אללה ייתן לכם בריאות.

מנסור עבאס: אללה ייתן לך בריאות, אום שחאדה.

מנסור עבאס: יעלה ויבוא חבר הכנסת מאזן גנאים.

מנסור עבאס: תפאדל, אבו מוחמד.

מאזן גנאים: תהיה בריא, דוקטור.

מנסור עבאס: אללה ייתן לך בריאות.

מאזן גנאים: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, כנסת נכבדה, אנחנו עומדים היום כדי לאשר תקציב, תקציב המדינה לשנתיים הבאות.

מאזן גנאים: זו בשורה טובה לאזרחי המדינה, ובמיוחד לחברה הערבית שסבלה וסובלת במשך שנים מהזנחה קשה.

מאזן גנאים: אדוני היושב-ראש, במשך חודשים ישבתי באולם הזה ושמעתי, ושתיתי הרבה מים.

מאזן גנאים: שאלתי את עצמי שאלה אחת, והשאלה הזאת מופנית לאופוזיציה: האם לפני חודשים היינו שחקן לגיטימי בפוליטיקה הישראלית, והיום אנחנו לא שחקן לגיטימי בפוליטיקה?

מאזן גנאים: הותקפנו מימין בגלל 30 מיליארד שקל, 20 מיליארד שקל.

מאזן גנאים: אני רוצה להגיד לכם, היה לי הכבוד להיות ראש רשות במשך שתי קדנציות.

מאזן גנאים: הייתי יו"ר הוועד הארצי לרשויות הערביות, ועשינו מיפוי מקיף ומקצועי.

מאזן גנאים: הצרכים של החברה הערבית הם לא 30 מיליון שקל, ולא 50 מיליון שקל, אלא מעל 70 מיליון שקל, ואחרי זה אני אדבר על אחינו בנגב.

מאזן גנאים: שאלתי את עצמי מה כל השנאה הזאת, ולמה?

מאזן גנאים: אדוני, במאי האחרון עמדתי על הדוכן הזה ונאמתי את נאום הבכורה שלי.

מאזן גנאים: מספר הנרצחים שהיה בחברה הערבית – 37 גברים ונשים.

מאזן גנאים: היום, לצערי, 105.

מאזן גנאים: האם זה טוב לאופוזיציה?

מאזן גנאים: נושא החינוך, שהקצינו סך של 9.6 לחינוך הפורמלי והבלתי פורמלי ולבני הנוער, זה רע לאופוזיציה?

מאזן גנאים: האם אתם רוצים שנמשיך ונספור את מתינו?

מאזן גנאים: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, מה כואב לאופוזיציה?

מאזן גנאים: בפעם הראשונה בתולדות המדינה אנחנו מוזכרים בספר התקציב.

מאזן גנאים: ועל זה אנחנו מותקפים.

מאזן גנאים: אני הייתי בנגב, וראיתי את היישובים המוכרים והבלתי מוכרים.

מאזן גנאים: האם מישהו מהאופוזיציה טרח להגיע לנגב ולראות איך הילדים חיים שם?

מאזן גנאים: אין להם קורת גג שיחיו.

מאזן גנאים: אין להם את הדברים הבסיסיים כמו מים, חשמל, חינוך, בריאות, רווחה.

מאזן גנאים: האם זה טוב לאופוזיציה?

מאזן גנאים: נושא העוני – אני לא יודע אם הם יודעים ש-53.3% מהחברה הערבית מתחת לקו העוני.

מאזן גנאים: שני שליש מהם, אדוני היושב-ראש, הם ילדים.

מאזן גנאים: 14% מקרב הגברים בחברה הערבית מובטלים, ורק 30% מקרב הנשים יוצאות לשוק העבודה.

מאזן גנאים: האחריות – על מי מוטלת?

מאזן גנאים: איפה הייתם?

מאזן גנאים: איפה הייתם כל הזמן?

מאזן גנאים: אם אנחנו היום מדברים על ספורט – אדוני, איפה יש מגרשי כדורגל?

מאזן גנאים: איפה יש פארקים?

מאזן גנאים: איפה לבני הנוער – כשאנחנו אומרים שעות הפנאי לבני הנוער, כשאנחנו מדברים על חינוך, מדברים על אלימות ופשיעה, כל הדברים האלה, מה עשיתם, האופוזיציה, כשהייתם במשך 12 שנה בספסלי הקואליציה?

מאזן גנאים: אני רוצה להגיד לך, כבוד היו"ר, אני מחזק את ידיך.

מאזן גנאים: תמשיך, כי החברה הערבית זקוקה ליותר מ-30 ומ-50 מיליארד שקל.

מאזן גנאים: הגיע הזמן שכל ילד, כל בחור או בחורה ערבייה שיוצאת מהיישוב, שהיא מסתכלת שמאלה וימינה וחוזרת לשאול למה אין לי – שבסופו של דבר באמת יהיה לה.

מאזן גנאים: אני רוצה, ברשותך, כבוד היושב-ראש, לפנות לבני החברה שלי, החברה הערבית.

מאזן גנאים: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: רבים מבני החברה שלנו שואלים: למה אתם מצביעים בעד התקציב?

מאזן גנאים: אני רוצה להגיד שבפעם הראשונה בהיסטוריה של החברה הערבית, החברה הערבית מוזכרת בתקציב המדינה.

מאזן גנאים: בואו נחזור לאחור, כאשר היו לנו 15 נציגים בכנסת:

מאזן גנאים: חוק הלאום, איך הם - - - חוק ארז קמיניץ, איך הם - - - אם אנחנו לא רוצים להצביע על התקציב, מחר הממשלה הזאת הולכת הביתה ויהיו בחירות.

מאזן גנאים: אני אומר לכם שאנחנו נקבל ממשלה יותר ימנית גזענית ויהיו 80 חברי כנסת ימניים.

מאזן גנאים: למה שנרצה את זה?

מאזן גנאים: חשוב מאוד שנשאל את עצמנו מה אנחנו רוצים.

מאזן גנאים: לכן, בסופו של דבר אנחנו רוצים, באופן טבעי, שלכל ילד מהנגב תהיה קורת גג שתגן עליו ממזג האוויר החם והקר.

מאזן גנאים: אנחנו רוצים שהנער במשולש ילמד ויגדל שם - - - אנחנו רוצים ללחוץ על משרד החינוך, ד"ר מנסור – למה בתל אביב בכיתה מספר הילדים הוא 23 ואצלנו 43 או 33?

מאזן גנאים: איך אנחנו פותרים את הבעיה של 13,000 מורים ומורות שיושבים בבית?

מאזן גנאים: איך אנחנו פותרים את הבעיה של האלפים שנוסעים - - - יוצאים בבוקר וחוזרים בלילה?

מאזן גנאים: אנחנו רוצים שהבן שלנו בצפון ילך בשכונות, ברחוב ובמוסדות של המדינה שלו כשהוא בטוח - - - בביטחון, בעזרת השם.

מאזן גנאים: אללה ייתן לכם בריאות).

מנסור עבאס: (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם: אללה ייתן לך בריאות, אחי הגדול, אבו מוחמד.

מנסור עבאס: בעזרת השם ביחד נשלים את הדרך הזאת).

מנסור עבאס: חברת הכנסת מיכל שיר סגמן, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, איזה יום חג, יום חג.

מיכל שיר סגמן: אחרי שלוש וחצי שנים, סוף-סוף יעבור תקציב בישראל.

מיכל שיר סגמן: שלוש וחצי שנים, שבהן התקציב היה בן ערובה לצרכים פוליטיים ואישיים, סוף-סוף עומדות להסתיים.

מיכל שיר סגמן: אתם יודעים מה מוזר?

מיכל שיר סגמן: העובדה שלמדינה חייב להיות תקציב הפכה לסימן שאלה.

מיכל שיר סגמן: זה לא נשמע אבסורד?

מיכל שיר סגמן: לכן החלטנו, חבריי ואני מתקווה לחדשה, לצאת למסע חזרה לשפיות.

מיכל שיר סגמן: מסע ליצירת תקווה חדשה, וואוו, איזה מסע זה היה.

מיכל שיר סגמן: יחד עם יושב-ראש תקווה חדשה, שר המשפטים וסגן ראש הממשלה גדעון סער, כמה שינויים הצלחנו לעשות בזמן כל כך קצר.

מיכל שיר סגמן: יש לנו פה פשוט תותח עבודה.

מיכל שיר סגמן: נלחם בפשיעה המאורגנת כדי שאזרחי ישראל יוכלו סוף-סוף לישון בבטחה בביתם; אחרי שנים של הזנחה, האלימות מטופלת מהשורש ולא רק למראית עין, כפי שאנחנו הורגלנו כל השנים האלה; חוק שאוסר על ראש ממשלה לכהן תחת כתבי אישום, כי כן, ככה מדינה מתוקנת צריכה להיראות, פשוט כי מגיע לנו יותר; 250 מיליון עבור תוכנית לאומית לחיזוק רמת הגולן וקצרין, כולל הקמת אוניברסיטה בגליל; 25 מיליון עבור ייצוג משפטי לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית, ועוד ועוד ועוד.

מיכל שיר סגמן: שלא נדבר אפילו על העובדה שבלי תקווה חדשה היינו עדיין תקועים עם ממשלת התקיעות.

מיכל שיר סגמן: מסע מרתק, שאנחנו עוברים עם חברתי ד"ר יפעת שאשא ביטון, שרת החינוך, שמבצעת לא פחות ממהפכה בתחום החינוך.

מיכל שיר סגמן: אתם יודעים, אני שומעת את האופוזיציה מתלוננת ותוקפת.

מיכל שיר סגמן: לפני כמה ימים, למשל, שמעתי את חבר הליכוד אופיר כץ מתראיין בנושא התעללות מטפלות בגני הילדים.

מיכל שיר סגמן: ללא ספק, זה נושא כאוב, שחייבים לטפל בו ולמגר אותו ממחוזותינו.

מיכל שיר סגמן: אבל אני מרשה לעצמי לתת לחבריי בליכוד עצה קטנה: קצת צניעות, קצת ענווה לא תזיק לכם, הרי ההזנחה הפושעת בתחום הגיל הרך היא על שמכם.

מיכל שיר סגמן: חוסר טיפול, הזנחה, הפקרת ילדים לנצח יהיו צלקת על ההוד וההדר שהשחתם עד בלי הכר.

מיכל שיר סגמן: למזלנו, קמה ממשלה חדשה, עם תקווה חדשה, והשרה שאשא ביטון מעבירה את טיפול הגיל הרך ממשרד הכלכלה אל משרד החינוך, ומזרימה עוד 200 מיליון שקלים לפיקוח על מעונות היום עד גיל שלוש, ועוד 500 מיליון שקלים לטובת עצמאות וחירות ניהולית בבתי הספר.

מיכל שיר סגמן: ושוב, הממשלה הנוכחית ושרי תקווה חדשה, נאלצים להתמודד עם ההזנחה הפושעת של הממשלה הקודמת והאיש שעמד בראשה.

מיכל שיר סגמן: כך, השר זאב אלקין הקים תוכנית סיוע משמעותית למשפחות צעירות ברכישת דירה חדשה; בדיור הציבורי – קניית 1,700 דירות ובנייה של 3,000 יחידות דיור לקשישים.

מיכל שיר סגמן: בזמן קצר, תקווה חדשה הצליחה להביא לשינויים מהותיים בחיי האזרחים, למרות הירושה הקשה שקיבלנו מהממשלה הקודמת.

מיכל שיר סגמן: ואם מדברים על תיקון מהיר, אז אין כמו לדבר על השר יועז הנדל.

מיכל שיר סגמן: סוף-סוף, אחרי תקיעות של שנים, תקיעות מכוונת של הממשלה הקודמת, יש פריסת תשתיות והפחתת קרינה סלולרית.

איתן גינזבורג: חברתי היקרה, חברת הכנסת שרן השכל, מובילה מהפכה, לא פחות, בתחום הקנביס.

איתן גינזבורג: כמה אומץ, כמה תעוזה, כמה סבלנות.

איתן גינזבורג: שש שנים שהיא לא מרפה מאחת הרפורמות הגדולות בתחום.

איתן גינזבורג: והינה, רק לפני כמה שבועות, העברנו חלק כבר בקריאה טרומית.

איתן גינזבורג: חבריי, כשרוצים לעשות שינוי, עושים שינוי.

איתן גינזבורג: וכשהציבור רוצה תקווה, אנחנו עובדים קשה כדי לייצר אותה.

איתן גינזבורג: איך חברי השר לשעבר וחבר הכנסת בני בגין אמר?

איתן גינזבורג: האופוזיציה צריכה ללמוד צניעות.

איתן גינזבורג: שנים שהממשלה הקודמת הכשילה תוכניות לפתירת הבעיה בנגב, והם עוד מדברים.

איתן גינזבורג: הם עוד מדברים.

איתן גינזבורג: טוב, הם רגילים רק לדבר, למרות שאני חייבת לומר שגם פה חברי האופוזיציה הצליחו לשבור אפילו את השיא של עצמם.

איתן גינזבורג: במשך – שימו לב, חברים – שלושה חודשים, ועדות הכנסת עובדות יומם ולילה על תקציב המדינה.

איתן גינזבורג: יום ולילה.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

מיכל שיר סגמן: ואיפה היו חברי האופוזיציה?

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, איפה היו חברי האופוזיציה?

מיכל שיר סגמן: אני אספר לך, הם היו בבית, עושים חרם.

מיכל שיר סגמן: עושים חרם על תקציב שהם תקעו במשך שלוש וחצי שנים.

מיכל שיר סגמן: עשיתי חישוב שעלות המשכורות, רק המשכורות של חברי האופוזיציה שישבו בבית, בזמן שכולנו ישבנו בוועדות והעברנו את תקציב המדינה שהם תקעו – שוב אני חוזרת – שלוש וחצי שנים, עלות המשכורות של חברי האופוזיציה שישבו בבית ושתו קפה, היא 5 מיליון שקלים.

מיכל שיר סגמן: 5 מיליון שקלים בשלושה חודשים.

מיכל שיר סגמן: מעניין אותי באמת לדעת איך הם מסתכלים לציבור שלהם בעיניים.

מיכל שיר סגמן: מה הם אומרים?

מיכל שיר סגמן: אני עובד בשבילך?

מיכל שיר סגמן: הרי אתם לא טורחים להגיע לוועדות שלושה חודשים, ולהשפיע על תקציב בגלל חרם.

מיכל שיר סגמן: יושבים בבית, שותים קפה.

איתן גינזבורג: משפט אחרון, בבקשה.

מיכל שיר סגמן: אוקיי, כבר.

מיכל שיר סגמן: אבל אני לא מאשימה אותם.

מיכל שיר סגמן: הם התרגלו.

מיכל שיר סגמן: בראשם עומד אדם שהוא מכונת שיווק משוכללת.

מיכל שיר סגמן: אבל ואללה, הכי טוב שיש.

מיכל שיר סגמן: הוא מוסר את חברון ומספר שהוא ימין אמיתי; מוצא בערפאת חבר אבל שולל את אזרחי ישראל; חתם על הסכם למסירת חלקים בשומרון והזניח הזנחה נוראית, בכייה לדורות, את אתרי המורשת של העם היהודי.

מיכל שיר סגמן: אדוני היושב-ראש, אבל למה להרוס יום חג ולדבר על ממשלה כושלת, במקום לדבר על ממשלה עם תקווה חדשה?

מיכל שיר סגמן: 300 מיליון שקלים עבור כביש הערבה, שחברי מאיר יצחק הלוי נלחם עבורו, נותנים אחלה תקווה.

מיכל שיר סגמן: ואנוכי, שזכיתי לשבת לצד אנשים גדולים – אני מסיימת – אנשי הסיעה, העברתי בטרומית את חוק ההתיישנות לנפגעי ונפגעות תקיפה מינית; הגשתי את החוק להגבלת כהונה לראשי רשויות; חוק הכרה באחים שכולים; חוק אבטחת מידע; חוק ביטוח על שיפוצים ועוד ועוד חקיקה, כדי לשפר את חיי האזרחים.

מיכל שיר סגמן: כיושבת-ראש הוועדה לזכויות הילד, אין סוף ישיבות פעילות ותוססות – אגב, חברי האופוזיציה, אתם חסרים בוועדות – במיוחד עבור ילדי ישראל.

מיכל שיר סגמן: אז אתם מבינים למה זה יום חג?

מיכל שיר סגמן: כשנמצאים עם אנשים שמפיחים תקווה חדשה בלבבות הציבור אחרי שנים, שנים של שיתוק ותקיעות, זה יום חג.

מיכל שיר סגמן: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה למיכל שיר סגמן.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא חבר הכנסת צביקה האוזר.

איתן גינזבורג: בוקר טוב, אדוני.

צבי האוזר: בוקר טוב, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: עד שבע דקות לרשותך.

צבי האוזר: אמרו לי שמונה.

איתן גינזבורג: מיכל לקחה לך דקה.

צבי האוזר: באמת?

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, כנסת ריקה, אני רוצה להקדיש את הדקות הבאות – שבע או שמונה – לפרק בהיסטוריה.

איתן גינזבורג: אני רק רוצה לומר לך, ואני עוצר לך, שיש פה יותר חברי כנסת נוכחים מכפי שהיו פה כשהאופוזיציה דיברה.

איתן גינזבורג: אנחנו די מלאים יחסית לשעת בוקר מוקדמת זו.

צבי האוזר: יפה.

צבי האוזר: בהינתן שאנחנו מלאים, אני רוצה להקדיש את הדקות הבאות לפרק בהיסטוריה, פרק בהיסטוריה של סמל שלטון, ראש האופוזיציה חבר הכנסת בנימין נתניהו.

צבי האוזר: זה שיושב כאן, מימיני, בכיסא הריק הזה.

צבי האוזר: ההיסטוריה תזכור את פרשיית תקציב המדינה, המסע הארוך והמדמם הזה, כקו פרשת המים שלך, בנימין נתניהו.

צבי האוזר: ההיסטוריה תציין זאת כסמן לאובדן דרך ואובדן האמת במדינה, שמגשימה בעת הזו, בעת המודרנית, חזון הנביאים.

צבי האוזר: זו שמנסה ומחויבת להקים חברת מופת, אור לגויים.

צבי האוזר: הפרק הזה בהיסטוריה מתחיל ביום 20 באפריל 2020.

צבי האוזר: אחרי שנה וחצי של שיתוק פוליטי עתיר נזקים והרס לכלכלה ולחברה הישראלית, נחתם הסכם קואליציוני להקמת ממשלת אחדות לאומית; הסכם שאמור היה לאפשר למרב הכוחות הפוליטיים להתמודד עם האתגרים העצומים שעמדו, ועדיין עומדים, לפתחנו.

צבי האוזר: אדוני היושב-ראש, במבוא להסכם ההיסטורי נכתב כי "הואיל ומדינת ישראל נקלעה למשבר היסטורי עקב התפשטות נגיף הקורונה, ועקב משבר חברתי, רפואי וכלכלי, שנובע ממנו, הגיעו" חברי הכנסת נתניהו וגנץ "לכדי החלטה כי טובתה של מדינת ישראל מחייבת הקמה לאלתר של ממשלת חירום ואחדות לאומית".

צבי האוזר: זה המקום לפשפש בהיסטוריה, ולהזכיר שממשלות אחדות לאומית נולדות רק במצבי חירום לאומיים, כמו מלחמות ומשברים כלכליים.

צבי האוזר: תשאלו – כן, כן – את יצחק שמיר, מנחם בגין, מנהיגים גדולים של התנועה הלאומית הליברלית, שחתמו על הסכם לממשלת האחדות.

צבי האוזר: חתמו וקיימו, גם כשהיה להם קשה מנשוא.

צבי האוזר: בסעיף 4 של אותו הסכם היסטורי נקבע כי במשך 18 החודשים הראשונים לכהונתה של הממשלה, יעמוד בראשה בנימין נתניהו, וראש הממשלה החליפי גנץ ימונה לראש ממשלה ב-18 החודשים שאחריהם.

צבי האוזר: ואם עושים את החשבון, זה המקום שההיסטוריה תזכיר לנו, שאם אתה, בנימין נתניהו, היית עומד בהסכם שחתמת עליו, הרי היית משמש כראש ממשלה ממש ברגע זה.

איתן גינזבורג: עד עוד שבועיים.

צבי האוזר: נכון, עד 18 בנובמבר.

צבי האוזר: לאחר מכן היית משמש ראש ממשלה חליפי, וניגש בשולחן נקי ובידיים נקיות להילחם על חפותך בפני שופטי ירושלים, כפי שעשו אחרים בהיסטוריה שלנו.

צבי האוזר: באותו הסכם, בסעיף 30, נקבע, כי לא יאוחר מ-90 יום ממועד השבעת הממשלה, תבטיח הקואליציה העברה מסודרת של תקציב דו-שנתי למדינה, ובראשית 2021 יאושר כבר תקציב לשנת 2022.

צבי האוזר: אכן, סעיף היסטורי.

צבי האוזר: בנימין נתניהו, למרות שחתמת על הסכם בכתב, למרות שהתחייבת, מה שמכונה קבל עם ועדה, מול תשעה מיליון אזרחים, למרות ששינית חוקי-יסוד כדי לתת ערבויות וביטחונות לקיומו של ההסכם, בחרת בעיניים פקוחות, בלב קר, בציניות אכזרית היסטורית, להפר את ההסכם.

צבי האוזר: בלי למצמץ, בלי לטשטש.

צבי האוזר: ההיסטוריה תספר שניתנה לך הזדמנות נוספת לעצור על פי תהום, לשוב למוטב.

צבי האוזר: כינו זאת בתקשורת פשרת האוזר.

צבי האוזר: אתה זוכר את זה, אדוני היושב-ראש.

צבי האוזר: ב-24 באוגוסט 2020 קיבלת עוד 120 יום למלא את התחייבויותיך והבטחותיך ולהעביר תקציב למדינה, שמשוועת ליציבות וודאות פוליטית וכלכלית.

צבי האוזר: אבל גם כאן, ההיסטוריה תספר שהעדפת להמר על טובתה של המדינה, לסכן את ביטחון המדינה ולהעדיף אינטרס אישי ציני צר על טובת כולנו.

צבי האוזר: זה היה הימור היסטורי אחד רחוק מדי.

צבי האוזר: בנימין נתניהו, תחשוב לרגע מה ההיסטוריה הייתה כותבת אם כן היית מכבד את ההסכם שעליו חתמת.

צבי האוזר: היא הייתה מספרת ששמרת את אמון הציבור בתבונתה של הפוליטיקה במצבי חירום ואסון; היא הייתה מספרת שאפשרת לממשלה לתפקד על כל זרועותיה, ומנעת מחירים אדירים של שיתוק כל כך ארוך בעידן שבו זמן חשוב מכסף.

צבי האוזר: היא הייתה מקדישה פרק שלם לכך שהורדת, או שתרמת במו ידיך להורדת מפלס השנאה בחברה הישראלית.

צבי האוזר: היית נחקק בזיכרון ההיסטורי כמי שבזמן חירום אמיתי ידע לשים רגל על המעצור ולהחזיר אותנו למסלול של לכידות חברתית, שהיא תנאי לחוסן לאומי.

צבי האוזר: ההיסטוריה הייתה כותבת גם שמנעת פיצול במפלגה שלך והשארת צלם של רציונליות בתנועה, שפעם התיימרה לייצג עמדות לאומיות וליברליות.

צבי האוזר: היא הייתה מדגישה שאפשרת לצה"ל ולגופי הביטחון לפעול על פי תוכנית חומש, ולהיערך בצורה אופטימלית לאיומים קיומיים המתרגשים עלינו מסביב.

צבי האוזר: אגב, כולי תקווה שלא רשמת במו ידיך בתקופה האפלה הזאת פרק מבוא בדוח ועדת חקירה עתידי אחרי מלחמה קשה, חלילה.

צבי האוזר: היית בונה, בנימין נתניהו, ביהודה ושומרון; היית מעביר את חוק האזרחות; היית ממקד כוחות במלחמה באלימות, בפשע המשתולל ברחובות שלנו.

צבי האוזר: אבל ההיסטוריה תספר, בקדרות, שהעדפת אחרת.

צבי האוזר: שהעדפת את עניינך האישי; שפיללת לחסינות; שקיווית לרוב שיאפשר חוק צרפתי; שהכרזת מלחמת שמד ביועץ המשפטי וניסית לבנות מאזן אימה מול הרשות השופטת; העדפת לאזוק מדינה שלמה לעניינך האישי, ובראש ובראשונה לאזוק את תקציב המדינה לגורלך.

צבי האוזר: בנימין נתניהו, לא הצלחת.

צבי האוזר: הינה, היום עולה השמש על ישראל.

צבי האוזר: ואחרי כל כך הרבה זמן סוף-סוף נעביר תקציב ונצעד בדרך הארוכה להחזיר את הנורמליות למדינתנו הצעירה.

צבי האוזר: ניתן היום סוף-סוף ודאות למערכת הביטחון; נבנה בתים שלא נבנו; נפרוס תשתיות תקשורת שלא נפרסו; נאכלס גני ילדים שלא אוכלסו.

צבי האוזר: נעשה כל מאמץ לכתוב את ההיסטוריה אחרת.

צבי האוזר: וכן, אדוני היושב-, חבריי חברי הכנסת, מי ייתן ותשקוט הארץ, לפחות לארבע שנים.

צבי האוזר: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, ובדיוק בזמן.

איתן גינזבורג: אני חושב שאתה צריך לתת טיפ לכל חברי הכנסת, כמה מילים צריך לדבר בשבע דקות.

איתן גינזבורג: תודה רבה, אדוני, על הדברים החשובים וההיסטוריים, יש לומר, שבטוח ייכנסו לדברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת עלי סלאלחה, בבקשה, אדוני, עד שבע דקות לרשותך.

עלי סלאלחה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חברי וחברות הכנסת – אומנם אין הרבה, אבל גם זה בסדר.

עלי סלאלחה: סוף-כל-סוף הגיע הרגע, תקציב המדינה הגיע בשעה טובה לאישור.

עלי סלאלחה: האמת, אני מתרגש.

עלי סלאלחה: אחרי שלוש וחצי שנים של טרלול והפקרת מדינה שלמה הגיעה ממשלת השינוי, שהתחייבה לעשות שינוי, ואכן עושה.

עלי סלאלחה: תקציב מדינת ישראל שמונח כרגע הוא תקציב חברתי.

עלי סלאלחה: תקציב שלקח בחשבון את הצרכים של כלל אזרחי המדינה, פסיפס יפה של יהודים, ערבים, דרוזים, נוצרים, מוסלמים, צ'רקסים, ואני אוסיף עוד שני שמות שהבית הזה לא שמע, שתי קבוצות קטנות, איכותיות במדינת ישראל – אחמדים ובהאים.

עלי סלאלחה: תקציב המדינה לקח בחשבון את אנשי הפריפריה, את הדתיים, החילונים, וחשוב לציין שהוא לקח בחשבון שתי אוכלוסיות מוחלשות, שסבלו מקיפוח ומאפליה במשך זמן רב – החברה הערבית והחברה הדרוזית והצ'רקסית.

עלי סלאלחה: בתקציב הזה התקבלה החלטה היסטורית, שאמורה לשנות את פני החברה הערבית – תוכנית החומש.

עלי סלאלחה: שנים רבות היה קל לממשלת הימין להפלות ולהזניח את החברה הערבית, ולא לשים דגש על צרכיה, וגם את החברה הדרוזית.

עלי סלאלחה: אני מברך על תוכנית החומש שהובילו חבר הכנסת מנסור עבאס וחבריו לסיעה, אשר השיגו 30 מיליארד שקלים לחמש שנים למען החברה הערבית, כדי להעניק הזדמנות שווה לכולם, יהודים וערבים כאחד.

עלי סלאלחה: חברי מנסור גילה אחריות ומנהיגות.

עלי סלאלחה: יחד עם זאת, תקציב של 1.4 מיליארד שקלים למלחמה בפשיעה בחברה הערבית, שיש למגר אותה מהר מאוד, אחרת תגיע לכל פינה במדינת ישראל.

עלי סלאלחה: תוכנית החומש תייצר לצעירים שכיום מידרדרים לפשע אלטרנטיבה טובה יותר ועתיד טוב יותר, אינשאללה.

עלי סלאלחה: יתר על כן, ידידי השר במשרד האוצר חמד עמאר מוביל תקציב של 3 מיליארד לחברה הדרוזית לשלוש השנים הקרובות.

עלי סלאלחה: בהזדמנות זו אני רוצה לברך את כבוד ראש הממשלה נפתלי בנט, ואת ראש הממשלה החליפי ושר החוץ יאיר לפיד, וכמובן את שר האוצר מר אביגדור ליברמן, שעבדו ועמלו לילות כימים להביא לאזרחי מדינת ישראל תקציב מאוזן, חברתי, שלקח בחשבון את המרכז, את הצפון, הדרום, ואת כל קצוות האוכלוסייה.

עלי סלאלחה: אציין ואשבח את יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת אלכס קושניר, שהוביל במקצועיות את ועדת הכספים, והביא אותנו לסוף המרוץ, לרגע הזה שבו אנחנו נמצאים.

עלי סלאלחה: אני בטוח שנצליח להעביר תקציב למדינה, שלא היה במשך שלוש שנים, וניתן את המענה שמגיע לתושבי מדינת ישראל.

עלי סלאלחה: אני רוצה לברך את שרת הפנים אילת שקד על החלטתה להפוך את כפר מע'אר לעיר.

עלי סלאלחה: אבל למרות זאת, יש לעשות את הכול כדי לקדם את העיר למקום מתפתח, מתקדם, כמו כרמיאל, טבריה ומעלות.

עלי סלאלחה: כאיש חינוך ומנהל לשעבר של בית ספר מקיף בית ג'ן, אני מאחל לשרת החינוך ד"ר יפעת שאשא ביטון הצלחה רבה.

עלי סלאלחה: אני בטוח שתעשה חיל בקידום החינוך במדינה, ובמיוחד בפריפריה.

עלי סלאלחה: אני כאן לרשותך לכל עזרה, לקידום החינוך, צמצום פערים בין תלמידים מהפריפריה למרכז.

עלי סלאלחה: יותר מאשמח לשתף פעולה ולתרום מניסיוני.

עלי סלאלחה: חברה שיודעת להיטיב עם החלשים שבתוכה תצליח ותהפוך לחברה טובה יותר.

עלי סלאלחה: בזמן הזה במשכן היו לי פגישות רבות עם השרים, ואני חייב לציין שראיתי את הלהט בעיניהם.

עלי סלאלחה: את כושר העמידה, המאמצים הכבירים והמקצועיות של הצוותים, שעזרו ותמכו, ועל כך מגיעים להם מלוא ההערכה והכבוד.

עלי סלאלחה: כידוע, אני חבר בוועדות הבריאות, זכויות הילד והחינוך, ואני רוצה לשבח את יושבות-ראש הוועדות, חברות הכנסת עידית סילמן, שרן השכל ומיכל שיר סגמן, ואת חברי הכנסת וחברות הכנסת בוועדות, שניהלו את ישיבות הוועדות ביד רמה ובמקצועיות אין כמותה.

עלי סלאלחה: עמלתי רבות כדי לתת מענה לבתי החולים ולקופות החולים בחוק ה-cap.

עלי סלאלחה: סיירתי רבות בבתי החולים בצפון, בשלושת בתי החולים בנצרת, בבית החולים בני ציון בחיפה, בבית החולים לגליל המערבי בנהריה, במרכז הרפואי מזור לבריאות הנפש בעכו, ובמרכז הרפואי פוריה בטבריה.

איתן גינזבורג: נא לסיים.

איתן גינזבורג: עברו שבע דקות.

עלי סלאלחה: לא, יש לי עשר.

איתן גינזבורג: שבע, שבע, אדוני.

עלי סלאלחה: אמרו לי עשר.

עלי סלאלחה: אני הכנתי את עצמי לעשר.

עלי סלאלחה: תן לי.

איתן גינזבורג: אז קיבלת עוד דקה.

עלי סלאלחה: חבר כנסת חדש, באים לקראתו.

איתן גינזבורג: אדוני, אנחנו בסד זמנים.

איתן גינזבורג: רק שנייה, אדוני, אדוני, אדוני, שנייה.

איתן גינזבורג: נתתי לך עוד דקה, אני אתן לך עוד חצי דקה, ותנסה להתכנס לסיום, בסדר?

עלי סלאלחה: אוקיי.

עלי סלאלחה: שמעתי את הקשיים והאתגרים הניצבים בפני כל בית חולים, ואני מתחייב שנפעל למענם.

עלי סלאלחה: ראוי וחשוב להתייחס לחברה הדרוזית, שאני אחד מבניה.

עלי סלאלחה: הדרוזים בישראל הוזנחו וקופחו במשך שנים, ומכאן אני פונה לחבריי בממשלה ובכנסת, לקחת את החברה הדרוזית כפרויקט לאומי, כפרויקט לאומי.

עלי סלאלחה: זאת חברה נהדרת, של אנשים שתורמים למדינה ולחברה.

עלי סלאלחה: הגיע הזמן ליישר קו עם שאר אזרחי מדינת ישראל.

עלי סלאלחה: אני רוצה לשתף אתכם, חבריי, מה הספקתי לעשות בתקופה זו.

עלי סלאלחה: אני אדלג, ובואו נגיע לסוף ונסיים, בסדר?

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: אין מה לעשות, אדוני.

איתן גינזבורג: אין מה לעשות.

עלי סלאלחה: אוקיי.

עלי סלאלחה: ביחד הצלחנו, ביחד נקדם את המדינה.

עלי סלאלחה: אזרחי ישראל, יש קואליציה מצוינת שדואגת לכם, ותשרת אתכם נאמנה בארבע השנים הקרובות את כלל אזרחי מדינת ישראל.

עלי סלאלחה: אני מודה לכם מאוד.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת עלי סלאלחה על הדברים החשובים שנאמרו כאן מעל דוכן הכנסת.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חברת הכנסת ענבר בזק לשאת דברים, ואחריה – חבר הכנסת יום טוב כלפון.

איתן גינזבורג: בבקשה, גברתי, עד עשר דקות לרשותך.

ענבר בזק: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כנסת נכבדה, לפני שבוע חברת הכנסת קטי שטרית פרסמה שבכוונתה להגיש הצעת חוק שתמנע מאדם שאין לו תעודת בגרות לכהן כראש ממשלה.

ענבר בזק: האמת, הופתעתי.

ענבר בזק: אני מעריכה מאוד את חברת הכנסת שטרית, וגם יודעת שנושא החינוך קרוב לליבה, כך שממנה לא ציפיתי להצעה כזאת.

ענבר בזק: הייתכן שסיעת הליכוד, באמצעות חברת הכנסת שטרית, מבקשת לחוקק חוק שהופך השכלה למדד לאנשים טובים יותר וטובים פחות?

ענבר בזק: שווים יותר ושווים פחות?

ענבר בזק: ראויים יותר וראויים פחות?

ענבר בזק: אחוז הזכאות לבגרות בישראל עומד על כ-70%.

ענבר בזק: בראש הרשימה של הזכאות לבגרות עומדות ערים כמו רמת השרון, קריית אונו, גבעתיים ותל מונד.

ענבר בזק: את תחתית הרשימה סוגרות ערים כמו מודיעין עילית, עם פחות מ-5% זכאות לבגרות, ויישובים כמו ג'יסר א-זרקה ואופקים.

ענבר בזק: הנתונים המדאיגים האלה מצביעים על פערים גדולים בהשכלה בין ערים בישראל.

ענבר בזק: ישנן סיבות רבות לכך שקרוב ל-30% מאזרחי המדינה אינם מחזיקים בתעודת בגרות.

ענבר בזק: חלקן קשורות קשר הדוק למצב סוציו-אקונומי.

ענבר בזק: המציאות היא, שככל ששפר עליך גורלך וגדלת בסביבה תומכת וחזקה, כך סיכוייך להשלים תעודת בגרות מלאה עולים.

ענבר בזק: אם גדלת בסביבה פריבילגית פחות, ובעיקר בפריפריה, סיכוייך לתעודת בגרות פוחתים.

ענבר בזק: אך מעבר לסיבות הקשורות למצב סוציו-אקונומי ולסביבה תומכת, רבים מאלו שאינם מצליחים להשלים תעודת בגרות הם צעירים וצעירות שמתמודדים עם לקויות למידה, שלא אובחנו בזמן, או לא קיבלו את המענה הנדרש.

ענבר בזק: נחזור לחוק שהציעה חברת הכנסת שטרית, שלפיו מי שלא השלים תעודת בגרות לא יוכל להיבחר כראש ממשלה.

ענבר בזק: מה אומרת לנו למעשה חברת הכנסת שטרית?

ענבר בזק: שאם אתה אחד מאותם 30% שלא השלימו תעודת בגרות, אם אתה מגיע מבית עני, אם גדלת בפריפריה, או אולי יש לך לקות למידה, לא תוכל אפילו לחלום על הנהגת המדינה.

ענבר בזק: מה שהחוק בעצם אומר זה שכל מי שנולד בסביבה חזקה פחות, תומכת פחות, עם תנאי פתיחה טובים פחות, הוא שווה פחות, חכם פחות, ראוי לפחות הזדמנויות בחיים.

ענבר בזק: העולם מלא באנשים מוצלחים מאוד שאין להם תעודת בגרות והצליחו בעסקים, הקימו חברות, מעסיקים אלפי אנשים.

ענבר בזק: חברת הכנסת שטרית אומרת לנו שהאנשים האלה טובים מספיק כדי להנהיג ולהצליח בעולם העסקים, אבל את העולם הפוליטי צריך לחסום בפניהם.

ענבר בזק: שהם לא ראויים לאמון הציבור ולמקום בהליך הדמוקרטי, לא כי הם לא מוכשרים או לא ראויים אלא כי בצעירותם הם לא הצליחו להשלים סדרה של מבחנים.

ענבר בזק: תנו לי לספר לכם משהו על האנשים האלה שאין להם בגרות.

ענבר בזק: אחת מהנשים האלה זאת אימא שלי.

ענבר בזק: היא נאלצה לעזוב את בית הספר בגיל 17 ולצאת לעבוד אחרי שאביה נפטר ממחלה קשה.

ענבר בזק: כאחות הבכורה במשפחה קשת יום, לא הייתה לה ברירה, והיא נאלצה לצאת ולעבוד לפרנסת המשפחה.

ענבר בזק: אימא שלי התחילה לעבוד בגיל 17, והיא ממשיכה לעבוד גם היום, בגיל 84.

ענבר בזק: אחד האנשים האלה הוא בן הזוג שלי זיו, שגם לו אין תעודת בגרות.

ענבר בזק: לזיו יש לקות למידה, שאובחנה רק אחרי שירותו הצבאי.

ענבר בזק: כל חייו הוא התמודד עם קשיים לימודיים.

ענבר בזק: באותה תקופה הייתה פחות מודעות ללקויות למידה, וילדים עם דיסלקציה סבלו לא פעם מסטיגמות.

ענבר בזק: ראו בהם עצלנים, ילדים מופרעים או סתם לא חכמים.

ענבר בזק: וזיו הוא בדיוק ההפך מזה.

ענבר בזק: הוא שירת כצנחן בצבא, הוא אבא מסור, הוא איש חכם ובעל תושייה, הוא אדם חרוץ ומוכשר, שהצליח בחייו המקצועיים בלי תעודת בגרות.

ענבר בזק: הוא גם בן זוג מפרגן, והוא אחד האנשים הכי טובים שאני פגשתי בחיים שלי.

ענבר בזק: אז מה אומרת, חברת הכנסת שטרית, שאנשים שאין להם בגרות כמו אימא שלי וכמו בן הזוג שלי זיו, הם שווים פחות?

ענבר בזק: חכמים פחות?

ענבר בזק: ראויים פחות להזדמנויות בחיים?

ענבר בזק: הצעת החוק שקובעת, שאנשים שאין להם בגרות לא יוכלו לכהן כראשי ממשלה היא הצעה פוגענית, לא דמוקרטית ומעליבה.

ענבר בזק: טוב יהיה שתיגנז, ומוטב שעה אחת קודם.

ענבר בזק: תתביישו לכם.

ענבר בזק: היחס המקטין והמבטל של קבוצת אנשים כלפי קבוצת אנשים אחרים, במקרה זה אנשים חסרי תעודת בגרות, הוא, לצערי, לא נדיר ולא חדש.

ענבר בזק: בחודשים האחרונים, מאז הגעתי לכנסת, אני שומעת פה במליאה שוב ושוב נאומים מקטינים, משפילים ומבזים, נוטפי ארס ושנאה, שמנסים לצייר חלקים שלמים באוכלוסייה כשווים פחות וכראויים פחות.

ענבר בזק: מעל הבמה הזאת שמאלנים תויגו כבוגדים.

ענבר בזק: המילים "קיבוצניק", "מושבניק" ואפילו "אשכנזי", הפכו למילות גנאי.

ענבר בזק: שוב ושב מציירים את אזרחי המדינה הערבים כטרוריסטים, את המנהיגים שלהם כתומכי טרור, ואותנו, חברי כנסת, נציגי אותו ציבור, אתם מכנים "עוכרי ישראל".

ענבר בזק: ואני רוצה לשאול אתכם, חברי האופוזיציה, מה אתם עשיתם פה בשלוש השנים האחרונות?

ענבר בזק: תקציב לא העברתם, את יוקר המחיה לא צמצמתם, את קצבאות הנכים לא העליתם, בקשישים לא טיפלתם, את משמרות המתמחים לא קיצרתם.

ענבר בזק: לא עשיתם דבר וחצי דבר כדי לצמצם את פליטת גזי החממה ולסייע להגנה על כדור הארץ, וגם לא פעלתם לצמצום פערים חברתיים וכלכליים ולהגדלת הזכאות לבגרות בקרב אוכלוסיות מוחלשות.

ענבר בזק: כל מה שעשיתם פה בשלוש השנים האחרונות זה לזרוע שנאה ולזרוק רפש על הצד השני.

ענבר בזק: במקום להתעסק בשיפור חייהם של אזרחי ישראל, אתם בוחרים לעסוק בפילוג, בהסתה ובהפצת רעל, פה, מעל בימת הכנסת וגם בראיונות בתקשורת ובפייק ניוז שאתם מפיצים ברשתות החברתיות.

ענבר בזק: ועל הדרך אתם גם עסוקים בהגנה בכל מחיר על נאשם בפלילים, תוך שאתם דורסים ברגל גסה את רשויות החוק ומערערים את אמון הציבור בפרקליטות, במשטרה, בבתי המשפט, ושולחים את הציבור לקלפיות פעם אחר פעם אחר פעם.

ענבר בזק: בחודש וחצי האחרונים חבריי לקואליציה ואני עובדים סביב השעון כדי להעביר, לראשונה מזה שלוש שנים, תקציב מדינה; תקציב שיאפשר לרשויות המקומיות להזרים כסף לבתי ספר, לרווחה, לתשתיות; תקציב שיאפשר המשך פיתוח כבישים, הנגשת תחבורה ציבורית, שיקום מערכת הבריאות ותמיכה באזרחים קשישים ובנכים.

ענבר בזק: ומה אתם עשיתם בזמן הזה?

ענבר בזק: רובכם לא טרחתם אפילו להגיע לדיונים של הוועדות.

ענבר בזק: אבל בכל שבוע, כמו שעון, עמדתם על הבמה הזאת וכיניתם אותנו בכינויי גנאי שונים ומגוונים: "בוגדים", "תומכי טרור", "שונאי ישראל".

ענבר בזק: והגדיל מכולם לעשות חבר הכנסת ליצמן, שכינה אותנו "כלבים".

ענבר בזק: פה, ממש איפה שאני עומדת, רק לפני יומיים.

ענבר בזק: איזו מין דוגמה אתם נותנים לילדים שלנו ושלכם, לדור ההמשך שצופה בנו?

ענבר בזק: הכי גרוע, מבחינתי, זה שהצלחתם להפוך את המילה "פוליטיקאי" למילה נרדפת ל"מושחת".

ענבר בזק: הציבור כבר לא מאמין שיש אנשים שנכנסו לפוליטיקה כי אכפת להם מהמדינה ומאזרחיה.

ענבר בזק: הציבור שצופה בנו מתבייש בנו.

ענבר בזק: בגללכם.

ענבר בזק: ההתנהלות הזאת של האופוזיציה רק מחזקת אצלי את ההבנה שאין שום קשר בין תעודת בגרות לבין יכולת מנהיגות.

ענבר בזק: כי אולי יש לכם בגרות, אבל אין לכם דרך ארץ.

ענבר בזק: אתם קיבלתם זכות ענקית לייצג את הציבור ולעבוד עבורו.

ענבר בזק: אני מרגישה יראת כבוד עמוקה כלפי המקום הזה והמעמד הזה, והזכות הגדולה שנפלה בחלקי לעבוד עבור אזרחי ישראל.

ענבר בזק: ומה אתם עושים עם הזכות הזאת?

ענבר בזק: אתם יורקים לציבור בפרצוף ואתם מצפים שאזרחי יחשבו שזה גשם, ויצביעו לכם פעם נוספת.

ענבר בזק: אבל לאזרחי ישראל נמאס.

ענבר בזק: נמאס להם מהצעקות שלכם, נמאס להם מהקללות שלכם, נמאס להם משפת הביבים שלכם.

ענבר בזק: אזרחי ישראל רוצים לראות מעשים, ואנחנו עושים.

ענבר בזק: ביממה הקרובה נתחיל במשימה החשובה כל כך של העברת תקציב, אחרי שלוש שנים שלא היה תקציב מדינה בגללכם.

ענבר בזק: אנחנו עומדי לבלות פה ב-48 השעות הקרובות, בלי לישון ובלי לצאת מהמשכן הזה.

ענבר בזק: אני קוראת לכם, חברי אופוזיציה, לנצל את ההזדמנות ואת הזמן הזה ולתקן את כל מה שקלקלתם.

ענבר בזק: אני קוראת לכם, חברי האופוזיציה, לשים את טובת ישראל מול עיניכם, ולהצביע הערב בעד התקציב.

ענבר בזק: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחברת הכנסת ענבר בזק.

איתן גינזבורג: אני מזמין את חבר הכנסת יום טוב כלפון, יעלה ויבוא, אדוני, לשאת דברים.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עד עשר דקות עבורך.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יום טוב חי כלפון: אדוני השר, כנסת נכבדה, בימים האחרונים פונים אליי לא מעט אנשים, ואומרים לי: מה לך ולתקציב הזה?

יום טוב חי כלפון: מה טוב בו?

יום טוב חי כלפון: איך אתה יכול להצביע בעד תקציב כזה?

יום טוב חי כלפון: כמו שאתה יודע, אדוני היושב-ראש, אני אוהב לנהל דיונים ולשוחח עם אנשים.

יום טוב חי כלפון: אני לא דוחה את האנשים האלה.

איתן גינזבורג: - - -

יום טוב חי כלפון: נכון, נכון, נכון מאוד.

יום טוב חי כלפון: על כל נושא, אגב, אין לי בעיה לדון תמיד.

יום טוב חי כלפון: אני בא מתרבות של דיון כמה שיותר.

איתן גינזבורג: בצרפת זה חלק מהתרבות, לא?

יום טוב חי כלפון: נכון, זה חלק מהחיים.

יום טוב חי כלפון: אני דן עם כל אחד ואחד על כל נושא ונושא.

יום טוב חי כלפון: אין לי טאבו.

יום טוב חי כלפון: ואז אני שואל אותו: תגיד לי מה מפריע לך בתקציב.

יום טוב חי כלפון: נתחיל מהטיעון הראשון שאומרים לי: הרי אתה ראית בתחקיר של איילה חסון, שהכסף של התקציב הולך לטרור.

יום טוב חי כלפון: הולכים לממן יתומים ואלמנות בעזה.

יום טוב חי כלפון: אז אני עונה להם: אתה חושב שהכסף של התקציב הולך לממן יתומים ואלמנות בעזה, זה מה שהיה בתחקיר של איילה חסון?

יום טוב חי כלפון: מה שאני ראיתי בתחקיר של איילה חסון זה שאיזשהו מנהל עמותה, שהוא גם מספר 15 ברע"מ, נסע לעזה, והודו לו על כסף שהוא העביר לשם.

יום טוב חי כלפון: אבל מתי זה קרה?

יום טוב חי כלפון: הרי התקציב הזה עוד לא עבר.

יום טוב חי כלפון: בתחקיר זה קרה ב-2019.

יום טוב חי כלפון: ב-2019 הוא נכנס לעזה, והודו לו על כסף שהוא העביר לשם.

יום טוב חי כלפון: אז אני שואל את בר-השיח: תגיד לי, מי היה ראש ממשלה ב-2019?

יום טוב חי כלפון: אז אם עבר תקציב ממשלתי מכספי המיסים של אזרחי ישראל לעזה ב-2019, זה תקציב של ממשלת בנט-לפיד?

יום טוב חי כלפון: הם היו שם אז?

יום טוב חי כלפון: מה היה בתחקיר?

יום טוב חי כלפון: התחקיר של איילה חסון מדבר על אירועי עבר, דברים שקרו, כנראה.

יום טוב חי כלפון: אז איזה כסף בתקציב הזה, הנוכחי, עובר לעזה?

יום טוב חי כלפון: שם מודים לו.

יום טוב חי כלפון: נכון, יש שם איזשהו סרטון שמודים לאותו בן אדם על העברת כספים.

איתן גינזבורג: בכל מקרה, זה לא היה תקציב ממשלתי.

איתן גינזבורג: לא נאמר בתחקיר שזה כסף ממשלתי.

יום טוב חי כלפון: בכלל, מדובר בתרומות.

יום טוב חי כלפון: מדובר בתרומות בכלל.

יום טוב חי כלפון: אבל אתה יודע מה?

יום טוב חי כלפון: גם אם זה היה כסף ממשלתי - - -

איתן גינזבורג: איילה חסון ממש הקפידה להגיד את זה.

יום טוב חי כלפון: נכון, מדובר בתרומות.

יום טוב חי כלפון: למעשה התחקיר מביא תמונות - - -

מיכאל מלכיאלי: למה אתם לא שמים כספים קואליציוניים שלכם?

איתן גינזבורג: בוקר טוב, חבר הכנסת.

איתן גינזבורג: בוקר טוב.

איתן גינזבורג: אתה גם מדבר בטלפון במליאה וגם מנהל איתנו שיח.

איתן גינזבורג: איך הפלא הזה קורה, אדוני?

איתן גינזבורג: איך הפלא הזה קורה?

יום טוב חי כלפון: בתחקיר מדובר בתמונות מהארכיון על אירועי העבר.

יום טוב חי כלפון: ואז אני אומר לו: אתה יודע שעכשיו, בתקציב הזה, יש כספים שהולכים להגיע לאיזושהי עמותה שקשורה באופן זה או אחר לחמאס או לעזה?

יום טוב חי כלפון: והתשובה היא לא.

יום טוב חי כלפון: זאת הבעיה הכי גדולה שלנו, אדוני היושב-ראש, הפער בין התעמולה לעובדות.

יום טוב חי כלפון: מה שאני מבקש מאנשים שמדברים איתי: חברים, דברו איתי עובדות.

יום טוב חי כלפון: לא תעמולה של מכונה מאוד משומנת ומאוד יעילה, צריך לומר את האמת, של מכונת התעמולה.

יום טוב חי כלפון: אז פתרנו את עניין תחקיר איילה חסון.

יום טוב חי כלפון: אין שם אפילו לא ראשית ראיה – אתה גם עורך דין, אדוני היושב-ראש – ראשית הוכחה על איזשהו קשר בין התקציב הזה לתמיכה בטרור.

יום טוב חי כלפון: ואם כבר מדברים על כספים שעברו לעזה, אז אני ראיתי מזוודות של דולרים שעברו במשך תקופה ארוכה בממשלות הקודמות.

יום טוב חי כלפון: אותם אנשים שמנסים, באמצעות תחקיר עם תמונות מארכיון – אותם אנשים לא הייתה להם כל בעיה להעביר, באופן מעשי, מזוודות עם דולרים לחמאס.

איתן גינזבורג: אבל גם זה לא כסף ממשלתי, זה כסף קטארי.

יום טוב חי כלפון: זה כסף מקטאר, כמובן.

יום טוב חי כלפון: נכון.

איתן גינזבורג: קטארי, ואנחנו לא - - -

יום טוב חי כלפון: נכון, זה כסף מקטאר.

יום טוב חי כלפון: אבל אתה יודע, בשיח – פה זה מפריע לכם ושם לא?

יום טוב חי כלפון: זאת בדיוק הבעיה שיש לנו כאן כשבוחנים את העובדות.

יום טוב חי כלפון: הטיעון השני שעולה הוא פגיעה בחלשים.

יום טוב חי כלפון: אומרים לי שהתקציב פוגע בחלשים.

יום טוב חי כלפון: כמו שאתה יודע, אדוני היושב-ראש - - -

מיכאל מלכיאלי: ברור.

מיכאל מלכיאלי: עלה החד-פעמי, הפריפריה, ביקור רופא.

יום טוב חי כלפון: בדיוק.

יום טוב חי כלפון: תודה, חבר הכנסת מלכיאלי.

יום טוב חי כלפון: זה כאילו קראת מהדף.

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: תגיד דבר תורה לפרשה, תאמין לי, תכבד את עצמך.

מיכאל מלכיאלי: אל תנסה לסנגר.

מיכאל מלכיאלי: תגיד: כקואליציה, אני נורבגי, אני לא יכול.

מיכאל מלכיאלי: תאמין לי, אנחנו נסכים איתך.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת - - -

יום טוב חי כלפון: חבר הכנסת מלכיאלי, אני יודע שאתה לא רוצה לשמוע.

מיכאל מלכיאלי: אפילו השר שי לא אומר שהתקציב חברתי.

איתן גינזבורג: כשקוראים קריאות ביניים, לפחות לשבת במקומנו ולא לעמוד.

יום טוב חי כלפון: חבר הכנסת מלכיאלי, אם היושב-ראש ייתן לי זמן, אני גם אגיד איזה דבר תורה, בשבילך, אבל בוא בכל זאת תתייחס לעובדות.

מיכאל מלכיאלי: - - -

איתן גינזבורג: היושב-ראש הוא קשוח, או שהוא ותרן?

מיכאל מלכיאלי: הוא יושב-ראש נחמד בצד הלא-נכון.

יום טוב חי כלפון: הבנתי.

יום טוב חי כלפון: לגבי הפגיעה בחלשים, זה הטיעון השני שעולה, אחרי שפתרנו את עניין, כביכול, כסף - - -

מיכאל מלכיאלי: - - - נמצא פה.

מיכאל מלכיאלי: השיג חצי מיליון שקל להנגשה של השפה הרוסית.

מיכאל מלכיאלי: למה אתה לא השגת לצרפתים גם הנגשה - - -

איתן גינזבורג: הצרפתים השיגו הרבה מאוד, אני חושב.

מיכאל מלכיאלי: מה זה?

יום טוב חי כלפון: אנחנו נתייחס לזה.

איתן גינזבורג: התרבות הצרפתית זכתה הרבה מאוד בתקציב הנוכחי.

מיכאל מלכיאלי: בליאק השיג חצי מיליון שקל להנגשת השפה הרוסית.

מיכאל מלכיאלי: כל הכבוד לו.

יום טוב חי כלפון: אני מאוד בעד, אגב - - -

איתן גינזבורג: אדוני, אני טועה?

איתן גינזבורג: - - - אני טועה?

יום טוב חי כלפון: אנחנו מובילים תוכנית קליטה לעולי צרפת.

מיכאל מלכיאלי: - - -

איתן גינזבורג: מלכיאלי, אנחנו באמצע נאום.

איתן גינזבורג: תכבד.

יום טוב חי כלפון: חבר הכנסת מלכיאלי, אנחנו מובילים תוכנית קליטה לעולי צרפת, שלא הייתה אי פעם מאז קום המדינה.

מיכאל מלכיאלי: הממשלה נופלת - - - הכסף - - -

יום טוב חי כלפון: אני אתייחס לזה.

יום טוב חי כלפון: לגבי הפגיעה בחלשים, מה אומרים לי?

יום טוב חי כלפון: כמו שאמר עכשיו חבר הכנסת מלכיאלי – חד-פעמי, המס על החד-פעמי.

יום טוב חי כלפון: אז אני אומר, קודם כול, האם זה כזה רע למדינת ישראל שנפחית את השימוש בחד-פעמי?

יום טוב חי כלפון: נראה לי שאנחנו שיאני העולם בשימוש בחד-פעמי, וזה מזהם את הסביבה.

יום טוב חי כלפון: כשאני מדבר עם אנשים – הרי אני בא מצרפת, אז יש לי קצת ידע על מה שקורה מחוץ למדינה הזאת.

יום טוב חי כלפון: בצרפת רוב החד-פעמי, וזה לא שיש מס, הוא אסור.

יום טוב חי כלפון: לא מוכרים את זה בחנויות בכלל.

איתן גינזבורג: מה, באמת?

יום טוב חי כלפון: כן.

יום טוב חי כלפון: מאז 1 בינואר 2021 בצרפת אתה לא מוצא צלחות חד-פעמיות ולא סכינים ולא שום דבר.

יום טוב חי כלפון: זה לא קיים בחנויות בכלל.

יום טוב חי כלפון: זה לא שיש שם מס; אסרו את זה לחלוטין מטעמי איכות הסביבה.

יום טוב חי כלפון: לא רק בצרפת, זאת הנחיה אירופית.

יום טוב חי כלפון: כשאני אומר לאנשים – אומרים שבאנו נגד החד-פעמי, אנחנו לא באנו נגד החד-פעמי; מיישרים קו עם מגמה עולמית של הגנה על כדור הארץ, של הפחתת זיהום.

יום טוב חי כלפון: מה לעשות, זאת המגמה.

יום טוב חי כלפון: אף אחד לא מנסה לפגוע בחלשים.

יום טוב חי כלפון: הטיעון השני שעולה הוא המס על השתייה המתוקה.

יום טוב חי כלפון: שוב, אנחנו מסבירים שיש מס גם על טבק וגם על דברים שהם לא בריאים ופוגעים בבריאות, והמטרה היא דווקא להיטיב עם האזרחים.

מיכאל מלכיאלי: חבל שהאזרחים לא קולטים את זה.

מיכאל מלכיאלי: למה האזרחים לא קולטים את זה?

יום טוב חי כלפון: אנחנו בעידן של מגפה.

יום טוב חי כלפון: המגפה הכי קשה בעולם זאת לא הקורונה, זאת מגפת ההשמנה.

יום טוב חי כלפון: היום יש לה מעמד של מגפה בעולם.

יום טוב חי כלפון: אז מה עושים למען החלשים?

יום טוב חי כלפון: מה עושים למען האזרחים?

יום טוב חי כלפון: מה, למשל?

יום טוב חי כלפון: דברים קונקרטיים, לא תעמולה, לא פופוליזם.

מיכאל מלכיאלי: - - -

יום טוב חי כלפון: בתקציב הזה מעלים את קצבת הנכות מ-3,300 ל-3,700 שקלים; בתקציב הזה מעלים את קצבת הבטחת ההכנסה מעל גיל 70; בתקציב הזה מתקצבים את הבריאות בתוספת של 2 מיליארד שקלים.

יום טוב חי כלפון: זה פוגע בחלשים, חבר הכנסת מלכיאלי?

יום טוב חי כלפון: 2 מיליארד בבריאות זה פגיעה בחלשים?

מיכאל מלכיאלי: משפט, משפט.

מיכאל מלכיאלי: חצי דקה, משפט.

מיכאל מלכיאלי: מישהו פעם אמר לי: תאמין בבלוף, אל תשווק אותו.

מיכאל מלכיאלי: אין בעיה.

מיכאל מלכיאלי: אל תשווק את זה.

מיכאל מלכיאלי: חברתי – זה לא.

מיכאל מלכיאלי: חד-פעמי – מה שהצרפתים עשו, כל הכבוד להם.

מיכאל מלכיאלי: פה זה לא מגיע למקום הזה.

מיכאל מלכיאלי: בחיפה הם לא טיפלו.

מיכאל מלכיאלי: בסוף אתה יודע - - -

יום טוב חי כלפון: למה אתה מחפש באנשים כוונות רעות?

יום טוב חי כלפון: אתה יודע, אני דן אנשים לכף זכות.

יום טוב חי כלפון: מה נראה לך, שמישהו פה יש לו משהו נגד חד-פעמי?

מיכאל מלכיאלי: מה פתאום?

מיכאל מלכיאלי: פה נגד חרדים.

יום טוב חי כלפון: יש מגמה עולמית של הגנה על איכות הסביבה.

איתן גינזבורג: הוא אמר נגד חד-פעמי, לא נגד חרדים.

מיכאל מלכיאלי: המעונות של החרדים גם חד-פעמי?

יום טוב חי כלפון: פגיעה בחלשים – האם פוגעים בחלשים כשמעבירים את רפורמת היבוא?

מיכאל מלכיאלי: מה פתאום?

מיכאל מלכיאלי: זה עוזר להם.

יום טוב חי כלפון: רפורמת היבוא – מאות מוצרים היו עם תקינה אירופית, למשל, ומשום מה, במשך שנים דרשו לעבור פה תקינה מחדש של מכון התקנים.

יום טוב חי כלפון: הולכים לוותר על זה.

יום טוב חי כלפון: ככה המחירים ירדו בקוסמטיקה, בשמפו, במוצרים לתינוקות.

יום טוב חי כלפון: זאת פגיעה בחלשים?

יום טוב חי כלפון: כשזוג צעיר, במקום לשלם על עגלה 2,000 שקל, הוא ישלם עליה 1,500 שקל, כמו שמשלמים עליה באירופה, זאת פגיעה בחלשים?

איתן גינזבורג: אתמול היה תחקיר בערוץ 12 שעגלה בישראל עולה 3,300 שקלים.

איתן גינזבורג: 3,300 שקלים, לעומת 1,000 ומשהו באירופה או בארצות הברית.

יום טוב חי כלפון: זה עצוב.

יום טוב חי כלפון: נכון, אני רואה את זה כמי שחי, מה שנקרא, על הקו בין המדינות.

יום טוב חי כלפון: יש לי בני דודים שם, וחברים, ואני שואל אותם: כמה שילמת על העגלה.

יום טוב חי כלפון: למה, למה?

יום טוב חי כלפון: אנחנו צריכים את על המעמסה הזאת של התקינה?

יום טוב חי כלפון: שוב, אם זה טוב לאירופים, כנראה זה טוב גם לישראלים.

יום טוב חי כלפון: לכן זאת פגיעה בחלשים, רפורמת היבוא?

יום טוב חי כלפון: הוא דיבר קודם על מעונות.

יום טוב חי כלפון: אנחנו מעבירים רפורמה במעונות הפרטיים, להקל פתיחת מעונות בבתי מגורים.

יום טוב חי כלפון: זאת פגיעה בחלשים, כשאנחנו בעצם מגדילים את היצע המעונות הפרטיים?

יום טוב חי כלפון: זה גם יוריד מחירים במעונות, כמובן.

יום טוב חי כלפון: זאת פגיעה בחלשים?

יום טוב חי כלפון: דיבר קודם חבר הכנסת מלכיאלי.

יום טוב חי כלפון: הוא דיבר, פנה אליי ושאל אם אני פועל למען העולים מצרפת?

יום טוב חי כלפון: תקציב הקליטה והעלייה עולה ב-150 מיליון שקלים.

יום טוב חי כלפון: אנחנו מגדילים בצורה משמעותית את התקציבים הממשלתיים ואת הפעולות הממשלתיות למען העלייה והקליטה.

יום טוב חי כלפון: קודם כול, זה מעשה ציוני, ללא שום הקשר כלכלי, וזה גם טוב לכלכלה.

יום טוב חי כלפון: אנחנו יודעים שכל עולה שמגיע לפה, בטווח הארוך תורם רבות לכלכלה.

יום טוב חי כלפון: היה איזשהו מחקר שבדק וראה שעל כל שקל שמדינת ישראל משקיעה בעולים, מקבלים אחרי תשע שנים 15 שקלים.

יום טוב חי כלפון: זאת השקעה ממש טובה.

יום טוב חי כלפון: חבר הכנסת מלכיאלי, לתת פטור בפועל לחרדים מגיוס, כדי שייכנסו למעגל העבודה, זאת פגיעה בחלשים?

יום טוב חי כלפון: לאפשר לציבור חרדי להיכנס למעגל העבודה, משהו שכנראה לא יכול היה להתקיים.

יום טוב חי כלפון: שנים הייתם בממשלה, ולא הצלחתם להעביר את זה.

מיכאל מלכיאלי: אתה רוצה לדאוג לחרדים לעבודה?

מיכאל מלכיאלי: לכן - - -

יום טוב חי כלפון: אנחנו כנראה נתגעגע להפגנות ליד בג"ץ וליד לשכת הגיוס פה בירושלים.

יום טוב חי כלפון: מה לעשות, את העניין הזה, ששנים לא הצליחו לפתור, היום פתרנו את העניין הזה.

מיכאל מלכיאלי: אל תשלה את עצמך, לא פתרתם שום דבר - - -

יום טוב חי כלפון: אין שום פגיעה בחלשים, ואין שום כסף שעובר לטרור.

יום טוב חי כלפון: מה שקורה פה בפועל, אדוני היושב-ראש, זה שלאחר שנתיים של קיבעון, לאחר שמאז מרץ 2018 לא עבר תקציב מדינה בכנסת, אנחנו סוף-סוף מעבירים תקציב.

יום טוב חי כלפון: המשרדים יוכלו לעבוד.

יום טוב חי כלפון: נוכל לעזור לאזרחים, להוריד מחירים לזוגות הצעירים, להוריד את יוקר המחיה, להוריד את מחירי הדיור, לאפשר לעולים להיקלט יותר טוב בארץ.

יום טוב חי כלפון: זה לא יכול לקרות בלי תקציב.

יום טוב חי כלפון: זה תקציב טוב, זה תקציב למען האזרחים, וסוף-סוף מדינת ישראל מתקדמת, עוברת צעד קדימה.

יום טוב חי כלפון: שוב, זה לא למענך, אדוני היושב-ראש, ולא למעני.

יום טוב חי כלפון: זה למען כל אחד ואחת מאזרחי ואזרחיות מדינת ישראל.

יום טוב חי כלפון: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לך, יום טוב כלפון.

איתן גינזבורג: הייתי פה לאורך שעות אתמול ושמעתי את האופוזיציה מדברת.

איתן גינזבורג: צריך להקשיב בממלכתיות וכו', אז אני שמח שנשמעים גם קולות אחרים ביחס לכך.

איתן גינזבורג: בסוף יש פה תקציב מדינה, וצריך לזכור גם את זה.

איתן גינזבורג: תמיד יש ויכוחים על תקציב; תמיד אפשר להוסיף עוד סעיפים ועוד כספים.

איתן גינזבורג: בסוף יש פה תקציב שמכוון לטוב, ובעיקר לתפקוד ממשלתי.

איתן גינזבורג: יעלה ויבוא אדוני חבר הכנסת ולדימיר בליאק.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני, עשר דקות לרשותך.

ולדימיר בליאק: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, בעוד כ-11-10 שעות יתחילו ההצבעות על תקציב המדינה לשנים 2022-2021.

ולדימיר בליאק: זה התקציב הראשון שלי בכנסת, וגם תקציב שהצלחתי להשפיע על התוכן ועל העיצוב שלו בוועדת הכספים.

ולדימיר בליאק: ולכן, חברים, אני מתרגש מהמעמד.

ולדימיר בליאק: אך בנוסף לכך, כאיש מקצוע בתחום הכספים, אני גם מבין את חשיבות התקציב ככלי ניהולי, אולי החשוב ביותר בניהול המדינה.

ולדימיר בליאק: זו העת להזכיר כי תקציב המדינה הראשון לשנים 1950-1949 – גם הוא היה דו-שנתי – הובא לדיון במליאת הכנסת ב-14 ביוני 1949 על ידי ראש הממשלה בן גוריון ושר האוצר אליעזר קפלן.

ולדימיר בליאק: לאחר התקציב הראשון, במשך 69 שנים, ממשלות ישראל הביאו תקציב לאישור הכנסת, גם בזמן מלחמות ומשברים קשים.

ולדימיר בליאק: בכל שנה-שנתיים הביאו תקציב.

ולדימיר בליאק: ובנוסף לתקציב, החל מ-1986, גם את חוק ההסדרים.

ולדימיר בליאק: עד שבשנת 2019, הליכוד, בראשות נתניהו, עם כתבי אישום חמורים בקנה, החליט כי אפשר גם אחרת – בלי תקציב.

ולדימיר בליאק: כי התקציב הוא בעצם פטיש.

ולדימיר בליאק: ומדוע?

ולדימיר בליאק: כי זה משרת אינטרס אישי של אדם אחד בלבד.

ולדימיר בליאק: וכך אפשר להתגלגל ממערכת בחירות אחת לאחרת, להפר הסכמים, להכניס מדינה שלמה למערבולת של קמפיינים, ולנהל את הכלכלה – אם אפשר לקרוא לזה ניהול, כמובן – באמצעות קופסאות.

ולדימיר בליאק: עוד קופסה ועוד קופסה, בלי תכנון, בלי אחריות, עם זלזול מוחלט בחוק ובסדר.

ולדימיר בליאק: אין איש מקצוע אחד, שמכבד את עצמו, שלא רואה את הנזק הבלתי נתפס שהיעדר הניהול הזה גרם לכלכלה, למשק ולכל אזרח ואזרחית במדינת ישראל.

ולדימיר בליאק: רק שתבינו, אם לא הייתה קמה ממשלת השינוי, עד עכשיו נתניהו וחבריו היו מונעים את העברת התקציב.

ולדימיר בליאק: אגב, זה מה שהם מנסים לעשות גם היום.

ולדימיר בליאק: גם היום, כל המטרה שלהם היא להפיל את התקציב, להפיל את הממשלה ולהכניס את כל המערכת לכאוס מחודש.

ולדימיר בליאק: הבוקר שמעתי, אדוני, את שר האוצר לשעבר, ישראל כץ, מתגאה כי הוא – ישראל כץ – השאיר את המדינה במצב כלכלי מצוין, עם גירעון המסתמן לגובה 5.5% לסוף 2021.

ולדימיר בליאק: אז ראשית, הגירעון המסתמן, לצערי, לסוף השנה יהיה כנראה 6.8%, ולא 5.5%.

ולדימיר בליאק: אבל מה שיותר מדהים, חבר הכנסת כץ, הגירעון שהשארת לנו ביום הקמת הממשלה החדשה עמד על 11.6%, מהגבוהים במערב.

ולדימיר בליאק: דווקא המדיניות החדשה של הממשלה החדשה, שהיא ההפך מהמדיניות הקודמת, הצליחה עד כה להוריד את שיעור הגירעון.

ולדימיר בליאק: לפני קצת יותר מ-140 ימים קמה ממשלת השינוי, והצילה את מדינת ישראל.

ולדימיר בליאק: המשימה הראשונה של כל ממשלה אחראית היא העברת התקציב.

ולדימיר בליאק: אני חייב לציין כי עברנו מסע מדהים בוועדת הכספים.

ולדימיר בליאק: קשה, עמוס, מפרך לפרקים, אך מדהים.

ולדימיר בליאק: אני רוצה להדגיש, עבור כל חברי ועדת הכספים מהקואליציה, זה היה התקציב הראשון.

ולדימיר בליאק: ולמרות הקושי, למרות מורכבות המשימה, עמדנו ביעדים.

ולדימיר בליאק: ולא רק עמדנו ביעדים, אלא גם הכנו לאישור המליאה חוקים טובים, מקצועיים, יעילים.

ולדימיר בליאק: כך עם גיל הפרישה לנשים, כך עם קרנות הפנסיה, עם שכירות מוסדית, עם מס הגודש, עם מיסוי רווחים כלואים, העלאת קצבת השלמת הכנסה לקשישים הכי עניים ועוד.

ולדימיר בליאק: אגב, במקומות שבהם ראינו שהחוק לא מוכן מספיק, לא מבושל, ואף עלול להזיק למשק ולעסקים, לא היססנו לעצור אותו ולפצל אותו מחוק ההסדרים.

ולדימיר בליאק: כך קרה, למשל, עם חוק מיסוי השותפויות, כי סברנו שהוא חוק לא טוב בנוסח המוצע.

ולדימיר בליאק: חשבנו שצריך לשנות אותו, ולדון בו עוד כמה שעות, שבעצם לא היו לנו.

ולדימיר בליאק: פעלנו כפי שמצופה מנבחרי ציבור אשר באו לעבוד למען כלל האזרחים.

ולדימיר בליאק: לא עבור בעלי אינטרסים, לא עבור מגזרים ולא עבור חברי מרכז, אלא למען שכירים, עצמאים, גמלאים, צעירים, תושבי מרכז ופריפריה, חילונים, מסורתיים וחרדים.

ולדימיר בליאק: למען הכלל.

ולדימיר בליאק: היום, רגע לפני אישור התקציב, אני יכול לומר כאן מדוכן הכנסת, באחריות מלאה, כי מדובר בתקציב טוב, מקצועי, חברתי, מלווה בחוק הסדרים, מהאמיצים שידעה מדינת ישראל.

ולדימיר בליאק: שאלו אותי בימים האחרונים, לא פעם, אם יהיו חברי כנסת מהאופוזיציה שגם יצביעו בעד התקציב.

ולדימיר בליאק: התשובה שלי ברורה: אני מבין את האילוצים הפוליטיים, אך הייתי מצפה מחברי האופוזיציה להתעלות רגע, ולהצביע בעד אזרחי ישראל, בעד יציבות, בעד צמיחה, בעד שינוי, בעד התקציב.

ולדימיר בליאק: מה שאני לא יכול לקבל בשום פנים ואופן זה את השקרים של האופוזיציה – הקללות, ההסתה, גסות הרוח, גזענות, שנאה.

ולדימיר בליאק: זאת לא הדרך, וזה גם לא יעזור לכם.

ולדימיר בליאק: אני רוצה להודות לכל חברי ועדת הכספים מכל המפלגות, שעמלו קשה לילות כימים, כדי להכין את התקציב.

ולדימיר בליאק: ליו"ר ועדת הכספים אלכס קושניר, שניהל את המסע באופן מופלא, וגם לשר האוצר אביגדור ליברמן, לשר החוץ יאיר לפיד ולראש הממשלה נפתלי בנט, על התמיכה והרוח הגבית.

ולדימיר בליאק: ולסיום, חברים, סיפור אישי קטן.

ולדימיר בליאק: עליתי לארץ בדצמבר 1998, בגיל 25, ומייד התחלתי לעבוד כשומר בחניון בית המשפט, ברחוב שוקן בתל אביב.

ולדימיר בליאק: עבדתי חמישה ימים בשבוע, במקביל ללימודי השפה העברית באולפן.

ולדימיר בליאק: יום אחד, בחברת כוח האדם הציעו לי מקום נוסף לשמירה – סניף קופת חולים כללית בתל אביב, בשבת, עם שכר בגובה 200%.

ולדימיר בליאק: באותה תקופה גרתי בחולון, אך הסכמתי, כמובן, למרות שלא היו הסעות מהבית.

ולדימיר בליאק: בכל בוקר שבת הייתי הולך ברגל שעתיים מחולון לתל אביב, כדי להגיע לאותו סניף של קופת חולים כללית, כדי להרוויח עוד כמה שקלים ללימודים, כדי לשרוד, כדי להתקדם עוד ועוד.

ולדימיר בליאק: וכעבור 22 שנה, להגיע מאותו סניף ברחוב אליעזר קפלן בתל אביב לכנסת ישראל, למקום שבו אותו אליעזר קפלן, שר האוצר הראשון, הגיש את התקציב הראשון של מדינת ישראל לפני 72 שנה.

ולדימיר בליאק: אני קורא לכולם, חברים, לכל חברי הכנסת מכל הסיעות, להצביע בעד התקציב, כי זה מה שאזרחי ישראל מצפים מאיתנו.

ולדימיר בליאק: תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה רבה לחבר הכנסת ולדימיר בליאק, תודה על השיתוף בסיפור.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מנסור עבאס – אינו נוכח.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, בבקשה.

איתן גינזבורג: לך, אדוני, 25 דקות.

מיכאל מלכיאלי: זהו?

איתן גינזבורג: זה הכול.

מיכאל מלכיאלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

מיכאל מלכיאלי: אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, אתה יודע, בדרך כלל כשחבר כנסת עולה לנאום, הוא מכין את הנאום שלו, מה הוא הולך להגיד.

איתן גינזבורג: כן, אני רואה שאתה בלי דפים.

נחמן שי: אני זוכר שהגעת לכנסת והיית עולה בהתרגשות, עם טקסטים ביד, כתובים.

מיכאל מלכיאלי: זהו, אז קרה משהו לאיש.

נחמן שי: עכשיו – מהשרוול.

מיכאל מלכיאלי: הפעם החלטתי שאני – מהשרוול, בדיוק.

איתן גינזבורג: Free style.

מיכאל מלכיאלי: אם נגדיר את זה אחרת, מה שנקרא – שלום, גברתי השרה – מהבטן, מה שכואב; לא משהו שהכינו לי, לא להקריא איזשהו טקסט שאתה לא יודע מי כתב ולמה הוא התכוון.

מיכאל מלכיאלי: משהו באמת מהלב.

איתן גינזבורג: רגע, רק הדברים הרעים או גם הדברים הטובים?

מיכאל מלכיאלי: אני אשתדל לנסות להקיף את הכול.

מיכאל מלכיאלי: האמת, בהתחלה ביקשתי שעתיים זמן דיבור, לא בגלל שאני כזה נואם מוצלח שיודע לנאום שעתיים אלא כי באמת כל סעיפי התקציב, היה לי מה להתבטא בהם, יש לי מה לומר, יש לי מה להעיר.

מיכאל מלכיאלי: רציתי לעבור סעיף-סעיף ולנמק למה אנחנו חושבים שזה לא בסדר.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר, הרי בסוף אנחנו אופוזיציה, ואנחנו בסוף נתנגד לתקציב, אז רציתי לבוא בפני עם ישראל, בפני צופי ערוץ הכנסת ולנמק: האם ההתנגדות שלנו היא התנגדות אמיתית או בגלל שנגזר גורלכם ללכת לאופוזיציה אז אתה מתנגד כי יש משמעת אופוזיציונית להתנגד?

איתן גינזבורג: אדוני, אתה לא חייב להתנגד, אתה יכול גם להצביע בעד.

איתן גינזבורג: אתה יכול להצביע בעד, תשקול זאת.

מיכאל מלכיאלי: בדיוק, מה שאתה אמרת: בוא, תשקול לתמוך – אני באתי להציע לך, אדוני היושב-ראש, לשקול להתנגד.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו ננסה לשקול ביחד איפה אנחנו יותר מתחברים.

איתן גינזבורג: שקלא וטריא.

מיכאל מלכיאלי: שקלא וטריא.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו תראה, אין ספק שבתוך התקציב יש דברים פוליטיים, וזכותה של ממשלה להביא את הדברים שהיא מאמינה בהם.

מיכאל מלכיאלי: ואי, אם השר נחמן שי הולך - - -

איתן גינזבורג: אבל השרה כאן.

מיכאל מלכיאלי: לא לקחת את זה אישית.

איתן גינזבורג: אומנם שר התפוצות עוזב אותנו, אך שרת קליטת העלייה נשארת איתנו.

איתן גינזבורג: הוא עוזב אותנו לזמן קצר.

איתן גינזבורג: הוא עוד ישוב.

מיכאל מלכיאלי: הוא עוד ישוב.

מיכאל מלכיאלי: בקיצור, באתי בעצם לפתוח פה שקלא וטריא, כמו שהתבטאת, אדוני היושב-ראש, להבין אם אתה יכול לנסות לשכנע אותי להיות בעד, או אני אנסה לשכנע אותך להתנגד.

מיכאל מלכיאלי: יש תמיד דיונים.

מיכאל מלכיאלי: למשל, אם הייתה קמה ממשלת שמאל – לא אם, הרי קמה ממשלת שמאל, אבל אם הייתה ממשלת השמאל אומרת:

מיכאל מלכיאלי: אנחנו רוצים לחלק את ירושלים, רוצים להביא את הרשות הפלסטינית גם לתל אביב או כל מיני דברים, אז אנחנו כאנשי ימין נתנגד, אתם כאנשי שמאל תתמכו – בסדר גמור.

מיכאל מלכיאלי: אבל יש כאן ויכוח, אתה יודע, אדוני היושב-ראש, על דברים כל כך מהותיים.

מיכאל מלכיאלי: יש לי חבר שקוראים לו עמוס - - -

איתן גינזבורג: אני כופר בהבחנה שהימין מתנגד והשמאל תומך.

איתן גינזבורג: יש פה אנשי ימין שתומכים - - -

מיכאל מלכיאלי: זאת אומרת, בדרך כלל אתה דתי – עכשיו אתה כופר.

איתן גינזבורג: כופר בהבחנה, רק בהבחנה.

מיכאל מלכיאלי: יש לי חבר, קוראים לו אייל עטייה, הוא כותב לי עכשיו, אומר לי: איך אתה יכול לנאום רק 25 דקות?

מיכאל מלכיאלי: למה לא נותנים לך יותר?

איתן גינזבורג: גם טייבי מודאגת.

מיכאל מלכיאלי: בקיצור, יש דברים שבסוף אנחנו מתווכחים פה אם עכשיו 10:00 או עכשיו 22:00.

מיכאל מלכיאלי: אי-אפשר להתווכח אם התקציב הזה הוא חברתי או אנטי-חברתי.

מיכאל מלכיאלי: יש דברים שהם מדדים שכל אדם – לא מעמדת קואליציה או אופוזיציה – בוא ניקח, למשל – יש כאן את השרה פנינה שטה.

מיכאל מלכיאלי: לו היא לא הייתה השרה ולא הייתה חברת קואליציה, היינו אומרים: עכשיו תהיי מהאו"ם.

מיכאל מלכיאלי: גברתי השרה, קחי את ספר התקציב, תגידי לי מה את חושבת, הוא חברתי או לא חברתי?

מיכאל מלכיאלי: היא תתמוך, כי היא חברת קואליציה, אין מה לעשות.

מיכאל מלכיאלי: אבל אם אתה לוקח אדם חכם ואומר לו: תקרא את ספר התקציב – אף אחד לא היה אומר שזה תקציב חברתי.

מיכאל מלכיאלי: אין דבר כזה.

מיכאל מלכיאלי: ופה אני רוצה לנמק.

מיכאל מלכיאלי: כשאתה, חבר הכנסת בליאק, מספר לנו בכאב רב – אני שומע את מה שאתה אומר – שהלכת שעתיים ברגל כל פעם.

מיכאל מלכיאלי: בסדר גמור.

מיכאל מלכיאלי: הלכת שעתיים ברגל – אני לא מקל ראש בזה, לא מזלזל בזה.

מיכאל מלכיאלי: אבל אתה תמיד צריך לשאול את עצמך: האם אתה, בשעתיים הליכה שלך ברגל, שזה לא היה נעים – אבל למה בעצם הלכת ברגל, כי מה?

מיכאל מלכיאלי: כי הדתיים החליטו שתלך ברגל?

מיכאל מלכיאלי: לא, אז אני אתן לך מחשבה נוספת - - -

ולדימיר בליאק: כי אין תחבורה ציבורית בשבת, אדוני.

ולדימיר בליאק: הינה, עלית על הנקודה.

מיכאל מלכיאלי: אמרת את הנקודה נכון, אבל בוא נחדד אותה.

מיכאל מלכיאלי: אתם בקואליציה לא אוהבים לחדד דברים, כי זה יכול לגרום לכם לאי אלו תזוזות.

מיכאל מלכיאלי: הכול אחרי התקציב.

מיכאל מלכיאלי: אבל בוא נחדד.

מיכאל מלכיאלי: האם אתה ואני חיים במדינה יהודית או לא?

מיכאל מלכיאלי: זאת השאלה.

מיכאל מלכיאלי: גם אני, כשלפעמים בשבת אני צריך ללכת למישהו להתארח אצלו, וזה קורה, לפעמים אני הולך שעה ורבע ושעה וחצי, כי אני צריך ללכת לקידוש, אני לא נוסע באוטו.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: כי בסוף, אני כאדם יהודי, קודם כול – בוודאי כאדם דתי, אבל קודם כול יהודי – יודע שמדינת ישראל היא מדינה של העם היהודי, ויש לזה משמעות.

מיכאל מלכיאלי: הרי כשמגיעים אלינו אנשים שחולקים על דעתנו, ערבים, הם אומרים: אתם כובשים, אתם עם כובש.

ולדימיר בליאק: אתה יודע מה הנקודה, אדוני?

ולדימיר בליאק: אני נוסע בשבת, אני אדם חילוני, ואתה יודע מה, אני לא פחות יהודי ממך.

מיכאל מלכיאלי: נכוןץ.

מיכאל מלכיאלי: שנינו יהודים.

איתן גינזבורג: השאלה היא, אדוני:

איתן גינזבורג: האם יש דרך אחת להיות יהודי?

איתן גינזבורג: והתשובה היא לא.

איתן גינזבורג: אין רק דרך אחת להיות יהודי.

מיכאל מלכיאלי: קודם כול התשובה היא כן, אבל שנייה.

מיכאל מלכיאלי: אני לא יותר יהודי ממך, חס ושלום.

מיכאל מלכיאלי: לעולם לא תשמע ממני התבטאות כזאת, רק אני, כאדם דתי, לוקח את היהודי לא ככיסוי להיות עם כובש, אלא אני לוקח את היהודי וגם מקיים את מצוות דתי היהודית.

ולדימיר בליאק: אתה.

מיכאל מלכיאלי: כן, דיברתי על עצמי.

מיכאל מלכיאלי: אתה, כאדם יהודי שחי במדינה של העם היהודי, שיש לה זהות של מדינה יהודית – יש לזה מחיר.

מיכאל מלכיאלי: אחד מהמחירים זה גם הנושא של שבת במרחב הציבורי.

ולדימיר בליאק: את זה אתה החלטת.

מיכאל מלכיאלי: לא, לא, זה בן-גוריון, שלא היה מש"ס, החליט.

ולדימיר בליאק: אני יהודי, ואני לא מסכים איתך.

ולדימיר בליאק: זו הנקודה.

מיכאל מלכיאלי: אתה לא יכול שלא להסכים איתי שיש כאן ראש ממשלה שהוא נוכל, על זה אין ויכוח.

איתן גינזבורג: אני מציע שהשיח יהיה טיפה יותר מכבד.

מיכאל מלכיאלי: בהתאם לוועידת האקלים.

מיכאל מלכיאלי: לא, מכבד.

מיכאל מלכיאלי: מישהו ספר כמה תמונות הוא כבר הצטלם?

איתן גינזבורג: אפשר לבקר ראש ממשלה; לא חייבים לכנות אותו בכינויים.

מיכאל מלכיאלי: תראה, חודשיים ראש ממשלה, ותראה איזה אלבום תמונות, אבל עזוב את זה רגע, היינו באמצע דיון ענייני.

מיכאל מלכיאלי: תדע לך, לי כואב הלב שיש יהודים – כן הייתי רוצה שכל יהודי ילך כמו הדת של העם היהודי, כמו הדת.

מיכאל מלכיאלי: אני רוצה את זה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא כופים שום דבר, אנחנו אומרים: יש בחירה.

מיכאל מלכיאלי: אותנו ציוו: ובחרת בחיים.

מיכאל מלכיאלי: ציוו אותנו.

מיכאל מלכיאלי: אתה, זכותך לא לבחור בזה, זאת החלטה שלך.

מיכאל מלכיאלי: אבל לבוא ולהגיד: אני רוצה מדינה יהודית, ויחד עם זה בלי כשרות, בלי גיור, או של קריב וחבריו - - -

ולדימיר בליאק: אתה יודע מה כואב לי?

מיכאל מלכיאלי: אם כואב לך, כואב גם לי.

ולדימיר בליאק: כואב לי לראות אישה בת 80 בבת ים שהולכת בשבת לים ברגל, בשמש, 40 דקות, כי אין לה רכב פרטי ואדוני לא מאפשר לה תחבורה ציבורית.

ולדימיר בליאק: זה כואב לי.

מיכאל מלכיאלי: יפה.

מיכאל מלכיאלי: והאם גם כואב לך שבגלל החלטה שרירותית ולא כלכלית – לא אידיאולוגיה דתית, שהיא חשובה – עומדים לפטר 6,000 נשים ממקומות העבודה שלהן רק בגלל שהן חרדיות?

מיכאל מלכיאלי: זה גם כואב לך?

ולדימיר בליאק: זו דמגוגיה.

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: דמגוגיה זה לא, כי אני מייצג פה עכשיו 6,000 נשים שאחרי שהתקציב הארור הזה יעבור - - -

ולדימיר בליאק: כי הבעלים של הנשים האלה לא מסכימים לעבוד, ולכן עומדים לפטר.

מיכאל מלכיאלי: הרי יש מיזם לאומי להכניס את החרדים לשוק העבודה, עד כדי כך שאדון בנט רוצה להוריד את גיל החיוב.

מיכאל מלכיאלי: למה?

מיכאל מלכיאלי: לא שהוא חושב שצריכים להיות פחות חיילים; הוא אומר: להתגייס הם לא מתגייסים, הוא לא הולך לגייס אותם בכוח – זה הראש שלו – לכן ניתן להם את האפשרות ללכת לעבוד.

מיכאל מלכיאלי: זאת אומרת, אנחנו לא דנים פה בכפייה עכשיו אלא בדיון כלכלי אמיתי.

מיכאל מלכיאלי: אתה הולך עכשיו – אני נותן לך נתון, תבדוק אותי: אותן נשים לא יגרמו לבעליהן לעזוב את הלימודים שלהם.

ולדימיר בליאק: ב-2013 זה לא מה שקרה.

מיכאל מלכיאלי: בדיוק הפוך.

ולדימיר בליאק: לא.

מיכאל מלכיאלי: תראה, יש לי נתון שאני לא רוצה לומר אותו.

מיכאל מלכיאלי: אני אגיד לך אותו אחר כך.

ולדימיר בליאק: גם לי יש אותו.

מיכאל מלכיאלי: זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: ב-2013 ירדו המדדים של החרדים באקדמיה, ירדו המדדים של החרדים שהלכו לגיוס.

מיכאל מלכיאלי: הלמ"ס לא עובד בש"ס, הלמ"ס לא עובד אצלי.

מיכאל מלכיאלי: הוא יותר חבר שלך מאשר שלי.

מיכאל מלכיאלי: יש מדדים מאוד ברורים.

מיכאל מלכיאלי: אחרי שלפיד היה שר אוצר, המדדים – המספרים של החרדים המתגייסים ירדו; המספרים של החרדים באקדמיה ירדו.

מיכאל מלכיאלי: זה נתון.

מיכאל מלכיאלי: זה נכון על העובדים – אני אסביר לך אחרי זה, תאמין לי, אתה תסכים איתי בסוף.

מיכאל מלכיאלי: עזוב.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו עושים רושם של טיפשים, אנחנו לא באמת כאלה.

מיכאל מלכיאלי: אבל תבין דבר אחד: כשאתה הולך ואומר: אני רוצה את החרדים בשוק העבודה – מבחינה כלכלית אני אתך.

מיכאל מלכיאלי: אותם אברכים לא יעזבו את מקום הלימודים שלהם.

מיכאל מלכיאלי: תקשיב, אנחנו שבעה אחים, בלי עין הרע.

ולדימיר בליאק: אז את מי אתה רוצה בשוק העבודה?

ולדימיר בליאק: את מי אתה רוצה בשוק העבודה?

ולדימיר בליאק: כי את אלה אתה לא רוצה, את האברכים בצבא אתה לא רוצה, בשוק העבודה אתה לא רוצה אותם, אז את מי אתה רוצה בשוק העבודה?

מיכאל מלכיאלי: אני אענה לך, תקבל תשובה.

מיכאל מלכיאלי: לאבא שלי, שיהיה בריא, יש שבעה בנים – אם היו לי שעתיים פה זה היה יותר טוב.

איתן גינזבורג: שים לב, אדוני, אתה לא יודע כמה זמן יש לך?

איתן גינזבורג: הוספתי לך חמש דקות ברגע זה.

מיכאל מלכיאלי: ידעתי מה אני אומר.

איתן גינזבורג: אבל טייבי מבסוטית.

מיכאל מלכיאלי: מה שאני רוצה להגיד לך, שאחים שלי שהם אברכים – אף אחד מהם לא הולך לעזוב את הכולל.

מיכאל מלכיאלי: תשכחו מזה, לא יהיה.

מיכאל מלכיאלי: כשאתם רוצים להוציא אנשים ממקומות הלימוד – לא יהיה.

מיכאל מלכיאלי: הם ירעבו ללחם ולא ילכו למקומות העבודה.

מיכאל מלכיאלי: מה שאתם הולכים לעשות, ידידי – תקשיב טוב - - -

ולדימיר בליאק: אני כמדינה לא חייב לממן את זה.

מיכאל מלכיאלי: אני מגיע משם, אני לא יכול להגיד לאיתן מה יש ברעננה.

מיכאל מלכיאלי: אני יודע מה קורה בציבור שלי.

מיכאל מלכיאלי: הם לא ילכו לעבוד.

ולדימיר בליאק: אתה יודע, מלכיאל, אני מסכים איתך, אבל אני כמדינה לא חייב לממן את זה.

מיכאל מלכיאלי: אוה, יפה, אבל אתה כמדינה צריך להיות חכם, לא לעבוד עם אגו ונקמנות.

ולדימיר בליאק: הם רוצים להישאר בכולל – מקובל עליי.

ולדימיר בליאק: אני כמדינה לא מוכן לממן את זה.

מיכאל מלכיאלי: אמרת משפט חכם, יפה, אבל מה אני עונה לך? הרי יש אין-סוף חרדים שרוצים ללכת לעבוד.

מיכאל מלכיאלי: יש להם תואר ראשון ויש להם תואר שני – תאמין לי, עברו את כל המסלול שצריך.

מיכאל מלכיאלי: לא מקבלים אותם למקומות העבודה.

מיכאל מלכיאלי: נציב שירות המדינה פרופ' דניאל הרשקוביץ, היה בוועדת הכספים של הכנסת ואמר: יש משרדי ממשלה שלמים שלא מתקבל אף חרדי למקומות העבודה שם.

מיכאל מלכיאלי: זאת צביעות לבוא ולהגיד: אנחנו רוצים חרדים עובדים, אבל לחסום אותם ברגע האמת.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע, חבר הכנסת בליאק, כמה חרדים נחסמים על ידי המל"ג מלהתקבל לתארים אקדמיים רק בגלל שהם חרדים?

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע את זה?

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע כמה נשים חרדיות שרוצות ללכת לאקדמיה לא מקבלות - - -

ולדימיר בליאק: אז אני בעד להסיר את כל החסמים.

ולדימיר בליאק: אני בעד, אני איתך.

מיכאל מלכיאלי: רגע, יפה.

מיכאל מלכיאלי: באו תסיר חסמים, אבל אי-אפשר גם לא להסיר, לרצות להסיר – בוא, לא הסרתם, אתה רוצה להסיר, אבל הפריצים שפה - - -

ולדימיר בליאק: אתם 12 שנה הייתם בקואליציה.

ולדימיר בליאק: אתם הסרתם?

מיכאל מלכיאלי: יפה אמרת, אז אני אענה לך.

מיכאל מלכיאלי: יום אחד אני הייתי פה - - -

ולדימיר בליאק: לא, אתה תענה לי.

ולדימיר בליאק: היום יש חסמים, נכון?

מיכאל מלכיאלי: נשייה, אני אענה לך.

מיכאל מלכיאלי: אתה שואל: הייתם 12 שנה, למה לא הוצאתם חסמים?

מיכאל מלכיאלי: אני אענה לך.

מיכאל מלכיאלי: יום אחד הגעתי לכאן כחבר כנסת והגשתי הצעת חוק להסרת חסמים, לא לחרדים להיכנס לכולל – לחרדים שרוצים בעצת רבותיהם ללכת לאקדמיה.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע מי עמד כאן והתנגד?

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע מי?

מיכאל מלכיאלי: שר חינוך אחד, איש קטן, קוראים לו נפתלי בנט, ישב פה באיזשהו מקום, איש כל כך קטן – הוא התנגד לזה.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע למה?

מיכאל מלכיאלי: אני יודע למה.

מיכאל מלכיאלי: הוא, שר חינוך, הוא מנע מחרדים - - -

ולדימיר בליאק: אתה לא היית בקואליציה 12 שנה?

מיכאל מלכיאלי: קודם כול, אתה כחבר קואליציה הרי יודע שבסוף, גם אתה, כשאתה רוצה להסיר חסמים, אתה לא יכול.

מיכאל מלכיאלי: יש לך פה בריונים, איווט ליברמן, יש לך את נפתלי – יש פה אנשים מאוד רדודים - - -

ולדימיר בליאק: ומי היה ראש ממשלה?

מיכאל מלכיאלי: היום?

ולדימיר בליאק: לא, לא, אז.

ולדימיר בליאק: אתה לא זוכר.

מיכאל מלכיאלי: היום יש את לפיד, יש לנו את גדעון סער, יש את מנסור – יש קבוצת חכמים, מועצת חכמים.

ולדימיר בליאק: איך קראו לראש הממשלה?

מיכאל מלכיאלי: תבין, כשאתם הולכים ומייצרים ביודעין חסמים, בידיים.

מיכאל מלכיאלי: אני אתן לך עוד דוגמה: משגיחי הכשרות.

מיכאל מלכיאלי: תאמין לי, נהייתי כבר צרוד מלהסביר למה זה יגרום ליוקר מחיה.

מיכאל מלכיאלי: בוועדה, כשנימקתי את זה, מנכ"ל משרד הדתות פתח עיני עגל, לא היה לו מה לענות.

מיכאל מלכיאלי: תבין, בליאק, אתם הולכים לייקר את המחיה.

מיכאל מלכיאלי: עזוב את הכשרות, שהיא תרד, לא מעניין אותנו, אבל יוקר המחיה.

מיכאל מלכיאלי: כשאתם בידיים הולכים להביא רפורמה עם מסע נקמה של כהנא וחבורתו, עזוב שאתם הולכים להוריד את רמת הכשרות, עזוב; אתם הולכים בידיים להעשיר את קופת הבד"צים החרדיים, אתה גם יודע את זה.

מיכאל מלכיאלי: בסוף מי נהנה מזה כלכלית?

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע מי נהנה מהרפורמה הזאת?

מיכאל מלכיאלי: הבד"צים החרדייםץ הם הולכים להתעשר מזה, לעשות קופה ענקית.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע את זה?

מיכאל מלכיאלי: אתה לא יודע את זה.

מיכאל מלכיאלי: אני מסביר את זה מעל כל במה אפשריתף והגלמים האלה לא קולטים.

מיכאל מלכיאלי: הם קולטים, הם עובדים על כולם.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו, מי ישלם יותר?

מיכאל מלכיאלי: הצרכן, האיש הפשוט.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע שאין אף מפעל, לא אוסם ולא תלמה ולא קוקה קולה – אף אחד לא הולך להוריד בד"צים, כי בסוף כוח הקנייה החרדי הוא ענק.

מיכאל מלכיאלי: בסוף הם רואים את כוח הקנייה, והציבור החרדי יודע, קונה, בלי עין הרע יש הרבה ילדים, משפחות ברוכות ילדים, אבל כשאתה הולך וגורם ליוקר מחיה במסווה של הוזלה – בוא, יש בינינו ויכוח.

מיכאל מלכיאלי: אבל להיכנס באימ-אימא שלהם – מה זה הנוסח הזה?

מיכאל מלכיאלי: הרי אתה אמרת בחוכמה – אני מתייחס לדבריך כי פשוט שמעתי אותך – להפסיק עם הקללות, עם הסיפורים.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע מה, אתה צודק, צריך להפסיק.

מיכאל מלכיאלי: אבל איפה אתה היית כשהבריון האלים הזה אמר לזרוק אותנו במריצות למזבלה?

מיכאל מלכיאלי: איפה היית אז?

מיכאל מלכיאלי: למה אז היית בתענית דיבור?

מיכאל מלכיאלי: למה אז לא שמעתי את קולך אומר: לא מקובל עליי?

מיכאל מלכיאלי: כשהוא הלך, נפתלי, לוועידה של ג'רוזלם פוסט ואמר: צריך לצמצם את כוחם – אם אתה היית שומע את זה בצרפתית בצרפת, היית מזדעק כולך.

מיכאל מלכיאלי: למה אז לא שמעתי את קולך?

מיכאל מלכיאלי: כשיש אמירות קשות מול הציבור החרדי, לא שמעתי שאתם מזדעקים כולכם.

מיכאל מלכיאלי: אתם מילאתם פיכם מים, פתאום יש לכם תענית דיבור, לא יודעים לדבר.

מיכאל מלכיאלי: אתם מטיפים לנו מוסר על לדבר יפה ולהתנהג יפה?

מיכאל מלכיאלי: ישבתם כאן לא מעט שנים – בבוטות, בגסות - - -

ולדימיר בליאק: אני לא רוצה להזכיר את כל ההתבטאויות של כל החברים שלך מש"ס, את החבר שלך אבוטבול.

ולדימיר בליאק: אתה רוצה שאני אזכיר לך?

מיכאל מלכיאלי: תמיד אפשר להזכיר, תמיד טוב להזכיר.

מיכאל מלכיאלי: אבל חבר הכנסת אבוטבול, שהוא בחור אינטליגנטי וחכם, הוא הביא מנהמת ליבו זעקה.

מיכאל מלכיאלי: תבין, אני עומד מול 4,000 איש שהולכים לעזוב את מקום עבודתם.

ולדימיר בליאק: אז כשהוא צורח לי כאן "וודקה", "וודקה", זו זעקה?

מיכאל מלכיאלי: לא.

מיכאל מלכיאלי: הזעקה אומרת את הדבר הבא: כשהעלו את המחיר של הערק - - -

ולדימיר בליאק: אז אתה הפרשן שלו עכשיו?

מיכאל מלכיאלי: לא, אני מנסה להסביר לך.

מיכאל מלכיאלי: כשבאים להטיף לנו מוסר להיות רגועים ולדבר יפה, אני מוכן לחתום על מה שאתה אומר, אבל קודם כול תלך לבריון האלים הזה שיושב כאן, שכולכם חיים בפחד ממנו.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע שהוא אדם אלים.

מיכאל מלכיאלי: הרי כשפניתי לקצין הכנסת ואמרתי לו שצריך לתת אבטחה לאלי אבידר לא צחקתי, זה לא היה הומור.

מיכאל מלכיאלי: האיש הזה – אתה יודע, לא צריך לפרט.

מיכאל מלכיאלי: הבן אדם הזה, חוץ מלהעלות את שער הרובל, יש לו עוד דברים שהוא יודע לעשות.

מיכאל מלכיאלי: בקיצור, כשהאדם הזה מגיע ומתאכזר בצורה קשה כזאת לילדים, לנשים, אנחנו לא יכולים להשלים עם זה, לא אני ולא אתה.

מיכאל מלכיאלי: גם אתה, שאנחנו חלוקים בהמון דעות – בסוף אתה בן אדם.

מיכאל מלכיאלי: כשאתה הולך מחר להצביע ירוק, אתה הולך להצביע בעד פיטורין של 6,000 נשים חרדיות ממקומות העבודה, הרעבה של ילדים.

מיכאל מלכיאלי: אתה הולך לפטר משגיחי כשרות – שלא יהיה יותר כשרות, אבל עזוב כשרות, אתה הולך לגרום ליוקר מחיה.

מיכאל מלכיאלי: האדם שאתה מייצג אותו, כשמחר הוא יקנה משהו, הוא ישלם יותר.

מיכאל מלכיאלי: מה נענה לו?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו מדברים פה על חד-פעמי.

מיכאל מלכיאלי: יצא פעם קמפיין הסברה אמיתי בציבור החרדי על שימוש בחד-פעמי?

מיכאל מלכיאלי: לא היה דבר כזה.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר ככה: תהיו מספיק גברים לבוא ולהגיד: חבר'ה, אנחנו בקואליציה רוצים לנקום בכם.

מיכאל מלכיאלי: זכותכם להגיד את זה אבל אי-אפשר לבוא במסווה של תקציב חברתי.

מיכאל מלכיאלי: חברתי אין פה.

מיכאל מלכיאלי: יש כאן תקציב אכזר, שמה שהוא עושה זה להתעלל בשכבות החלשות.

מיכאל מלכיאלי: עכשיו תראה, אני אתן לך עוד דוגמה.

מיכאל מלכיאלי: אתה ואדוני היושב-ראש הזכרתם את זה שאין פה דעה אחת של העם היהודי, יש כמה דעות וסיפורים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו בסוף יודעים שהממשלה הזאת – הטענה הקשה שלנו במקרה הזה היא לא על כחול לבן, ודאי, בליאק, לא עליך – עליך אין לי טענה בנושא הזה.

מיכאל מלכיאלי: לי יש טענה על אנשים שמספרים כל הזמן שהם ידאגו לציבור החרדי, והם ידאגו לדת במדינת ישראל, וכל מילה שנייה שלהם – מה היה 12 שנה ומה ביבי עשה, איזה מנטרה קבועה כזאת.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו נעשה הכול, כולל הכול – אני אספר לך, הבוקר נפגשתי עם מפקד מחוז ירושלים.

מיכאל מלכיאלי: בצורה מאוד ברורה אנחנו הולכים להגן על קדושת הכותל.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו הולכים להגן, 20 חברי כנסת, בגופנו, על קדושת הכותל.

מיכאל מלכיאלי: לא ייווצר מצב שפרחח אחד, בגלל חסינות כזאת או אחרת, ילך וירמוס את קדושת הכותל.

מיכאל מלכיאלי: יש דברים שהם קו אדום.

מיכאל מלכיאלי: זה כבר לא כסף.

מיכאל מלכיאלי: זה הכותל שלשמו התפללנו וייחלנו אלפי שנה בגולה.

מיכאל מלכיאלי: כשהסבא של הסבא שלך התפלל, הוא אמר: אני רוצה לראות את הכותל, אני רוצה להתפלל, לבכות שם, אני רוצה לשים פתק, אני רוצה להתחבר לאבנים – דרך אגב, בשונה מקריב; אחד מהאנשים שלו אמר שהכותל מבחינתו זה קיר של בית המטבחיים.

ולדימיר בליאק: הכותל שלך, שלי ושל קריב.

מיכאל מלכיאלי: נכון, של כולם, כל עם ישראל.

ולדימיר בליאק: באותה מידה.

מיכאל מלכיאלי: נכון, יפה, תראה על כמה דברים אנחנו מסכימים.

מיכאל מלכיאלי: הכותל שייך לעם ישראל.

מיכאל מלכיאלי: מעולם לא בדקו אדם בכניסה לכותל: האם אתה יהודי?

מיכאל מלכיאלי: פעם שאלו אותך למי אתה מצביע?

מיכאל מלכיאלי: האם אתה יהודי?

מיכאל מלכיאלי: לא שאלו אדם: מאיפה אתה מגיע?

מיכאל מלכיאלי: הכותל, מי שרוצה – נכנס, יכול להתפלל, להתייחד עם קונו, יכול להגיד מול הכותל מה שהוא רוצה.

מיכאל מלכיאלי: אבל יש מנהג המקום.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע מה?

מיכאל מלכיאלי: לפעמים אנחנו הישראלים מטיילים בחו"ל.

מיכאל מלכיאלי: יש מקומות שאתה יודע, יש מנהג של המקום, ואתה מכבד.

מיכאל מלכיאלי: אתה לא תגיע למקום בדווקא, להכעיס.

מיכאל מלכיאלי: והבן אדם הזה הולך ובידיים מפעיל את החסינות.

מיכאל מלכיאלי: תאר לך שאנחנו היינו מפעילים חסינות כדי לצפצף על איזושהי תקנה?

מיכאל מלכיאלי: איזה מין דבר זה?

מיכאל מלכיאלי: נכון, יש חסינות, הכול טוב ויפה, אבל בסוף יש צורת הנהגה, איך מתנהגים בכל מקום, ולצערנו הרב, פה זה לא קורה, פה הכול מותר.

מיכאל מלכיאלי: ולכן בנושא הזה אנחנו ניאבק – ניאבק בדרכים דיפלומטיות, נכונות, כולל הפעלת החסינות שלנו, בשביל שהדבר הזה לא יקרה.

מיכאל מלכיאלי: לא יכול להיות שמגיע פרחח, לוקח ספר תורה בתוך תיק.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אתה מבין את המשמעות של זה?

מיכאל מלכיאלי: ספר תורה.

מיכאל מלכיאלי: ספר תורה שנופל – חייבים לצום על זה.

מיכאל מלכיאלי: מחביא את זה בתוך תיק, נכנס לתוך עזרת נשים – איזה התנהגות, איזה ברבריות.

מיכאל מלכיאלי: אחר כך הוא מגיע ואומר לנו: תתנהגו כמו בני אדם, תהיו ישרים, תהיו נחמדים.

מיכאל מלכיאלי: אז אנחנו לא ישרים ולא נחמדים.

מיכאל מלכיאלי: יש מקומות שמבחינתנו זה קו אדום.

מיכאל מלכיאלי: יש עוד דבר שאני כן הייתי רוצה להתמקד בו, הנושא של המטרו.

מיכאל מלכיאלי: הייתה פה אתמול יוליה, סיפרה על תקציב שמעולם לא היה, 100 מיליארד וכו' וכו'.

מיכאל מלכיאלי: אין ספק שהפתרונות התחבורתיים במדינת ישראל צריכים להיות כמה שיותר בצורה מסיבית, גדולה, לקבל החלטות לטווח ארוך.

מיכאל מלכיאלי: כל אחד מאיתנו שנמצא כל יום בפקקים לא מבין איך אפשר לנהל מדינה בצורה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: חלילה אם יהיה איזה פיגוע וכל הכבישים סגורים.

מיכאל מלכיאלי: מי שראה את כל ההתנהלות של הוועדה בנושא של המטרו – זה הדבר היחיד שהטריד אותי.

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, היית יחד איתי חבר בקואליציה, ואתה ראית שאנחנו כחברי קואליציה, בוודאי ראשי הוועדות – אתה היית אחד מהם – ידענו לשים ברקסים לממשלה.

מיכאל מלכיאלי: יש הפרדת רשויות מאוד מאוד ברורה בין הכנסת לבין הממשלה.

מיכאל מלכיאלי: בקואליציה הזאת הכנסת נעלמה, הכנסת לא קיימת.

מיכאל מלכיאלי: אני לא רוצה להגיד שמות, אבל אין-סוף חברי קואליציה שדיברת איתם דברים הגיוניים, אמרו לי: תשמע, אין לנו – אנחנו צריכים לצאת החוצה, להתקשר לאלקין, להתקשר להוא, להתקשר לשם.

מיכאל מלכיאלי: אין כנסת מתפקדת.

מיכאל מלכיאלי: יושבים כאן עשרות נורבגים שכל רגע חוששים לתפקיד שלהם כי ברגע אפשר לזרוק אותם, וכמו נתינים של הממשלה, עושים מה שבא להם.

מיכאל מלכיאלי: נעלמה העבודה המקצועית של הכנסת בפיקוח שלה על עבודת הממשלה, וכשיש הערות נכונות, שאין בהן קואליציה–אופוזיציה, גם חברי הקואליציה אין להם מה לומר, אין להם יכולת לומר את זה.

מיכאל מלכיאלי: אצלנו, כשהיינו בקואליציה, לא היה דבר כזה מעולם.

מיכאל מלכיאלי: מי שמכיר את ההתנהלות של הרב גפני בוועדת הכספים ומרגי בוועדת הכלכלה ועוד – היו דברים שאמרנו לקואליציה: לא יהיה.

מיכאל מלכיאלי: עם כל הכבוד לשרים, שרים – לא כל החוכמה נמצאת שם.

מיכאל מלכיאלי: אבל בקואליציה הזאת זה לא קיים.

מיכאל מלכיאלי: יש כאן חברי קואליציה שאין להם שום אמירה, כלום; חוץ מהזכות לבוא להצביע – כלום.

איתן גינזבורג: חבל שלא אמרתם אז לראש הממשלה: אין דבר כזה לא להעביר תקציב ואין דבר כזה לא לעמוד בהסכם.

איתן גינזבורג: עד היום היינו יכולים להיות באותה קואליציה, ראש הממשלה נתניהו היה בממשלה, ובעוד שבועיים היו צריך להיות חילופים, בני גנץ היה ראש ממשלה ונתניהו היה ראש ממשלה חלופי, ועומד למשפט בירושלים, ונותן את הדין, והממשלה הייתה ממשיכה לתפקד.

איתן גינזבורג: זו הייתה בחירתכם.

מיכאל מלכיאלי: חבל שאתם לא אמרתם לניסנקורן: תפסיק לנהל אותנו, תפסיק להגיד לנו מה לעשות.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע, אני חושב שאתה יודע - - -

איתן גינזבורג: קח אחריות, חבר הכנסת מלכיאלי.

מיכאל מלכיאלי: אני לוקח אחריות על דבר אחד ואני מודה לכולם – ועם ישראל מודה לי על זה – שעמדנו על המשמר, יום ולילה, קודם כול לא להיכנס לקואליציה הרעה הזאת.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא יכולים לשבת עם אדם אכזרי כמו ליברמן, שמתעלל בילדים, בנשים, בצורה שאי-אפשר להבין אותה.

מיכאל מלכיאלי: על זה אני לוקח אחריות.

מיכאל מלכיאלי: כשהציבור שלי רואה אותנו באופוזיציה, נלחמים פה יום ולילה, הם גאים בשליחים שלהם.

מיכאל מלכיאלי: הם יודעים שאי-אפשר לקנות אותם בפרוטות.

מיכאל מלכיאלי: אגב, למה טוב שאנחנו באופוזיציה?

מיכאל מלכיאלי: אני אגיד לך למה; אני לא יודע אם עדכנו אתכם.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו באופוזיציה – מה אתה מחייך שם?

מיכאל מלכיאלי: אנחנו באופוזיציה קנינו פנקס.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע, יש פנקס כזה שאתה רושם את כל התקדימים, כותב כותב כותב כותב, עם ניירות, כותבים כותבים כותבים כותבים, ובסוף אנחנו לוקחים את כל התקדימים האלה, ואנחנו ניישם אותם מהר מאוד.

מיכאל מלכיאלי: אני אתן לך דוגמה הכי פשוטה: לא היה אדם מאושר ממני כשראה את פסיקת בג"ץ בנושא הוועדות.

מיכאל מלכיאלי: אני פחדתי שבג"ץצ יבוא לטובתנו.

מיכאל מלכיאלי: אתה יודע למה?

מיכאל מלכיאלי: כי הרי מה עשה בג"ץ?

מיכאל מלכיאלי: חיכה חיכה שתעבירו את התקציב בוועדות, רוב העבודה של ועדת הכספים עברה, פתאום היה מגיע בג"ץ ואומר: תשנו את ההחלטה על ההרכב – היינו בבעיה עוד כמה חודשים.

מיכאל מלכיאלי: אבל אנחנו לוקחים את הפסיקה של בג"ץ, מגדילים אותה באיזה מספר, ב-A200, ענק, שמים אותה בכניסה לחדרים, ואיתן גינזבורג יהיה מרכז האופוזיציה, לא יודע, אנשים אחרים, ניר אורבך – הם לא היו בכנסת כנראה - - -

איתן גינזבורג: זה מה שאתה מאחל לי?

איתן גינזבורג: גם להיות מרכז האופוזיציה וגם להיות בכנסת?

מיכאל מלכיאלי: לא, אמרתי, ניר אורבך – הם לא יעברו, כנראה, על פי הסקרים.

מיכאל מלכיאלי: אורבך לא עובר.

מיכאל מלכיאלי: בנט, מסכן, אין לו מנדטים, כל היום מצטלם.

מיכאל מלכיאלי: בוא הנה, איזה אלבום, איזה הישג.

מיכאל מלכיאלי: ביבי, 15 שנה ראש ממשלה – אין לו כזה אלבום.

איתן גינזבורג: חשבתי שאתה מאלץ אותי להיות - - -

מיכאל מלכיאלי: בן אדם הולך, עושה שלום, שלום, שלום, אין שם אנשים בכלל.

מיכאל מלכיאלי: הוא כל היום עסוק במצלמה.

ולדימיר בליאק: מה זה קשור?

ולדימיר בליאק: סקרים?

מיכאל מלכיאלי: אני אומר, הוא עושה סיבוב על כולם.

מיכאל מלכיאלי: על פי התמונות שלו, כאילו הוא ראש ממשלה 100 שנה.

מיכאל מלכיאלי: כל היום תמונות, מצטלם.

מיכאל מלכיאלי: בסדר, שיערב לו, אבל זה על חשבוננו.

מיכאל מלכיאלי: אתם הפראיירים שמשלמים את המחיר.

מיכאל מלכיאלי: אני, הציבור שלי ניזוק, אבל אתם עשיתם את הכול - - -

ולדימיר בליאק: הציבור שלך ירוויח מהתקציב הזה.

מיכאל מלכיאלי: ברור שהוא ירוויח: יפטרו אותו ממקומות העבודה, ישלם יותר – או-הו איזה ירוויח.

מיכאל מלכיאלי: אתם מתבלבלים בין להרוויח לבין להפסיד.

מיכאל מלכיאלי: בתלמוד תורה שאני למדתי סיפרו לי, שלהרוויח זה יותר, להפסיד זה פחות.

מיכאל מלכיאלי: אולי אתכם לימדו אחרת.

ולדימיר בליאק: יכול להיות שאני מתבלבל בהמון דברים, אבל בין להפסיד ובין להרוויח אני לא מתבלבל.

מיכאל מלכיאלי: אני לא מתבלבל, אני יודע שיש כאן ממשלה רעה, אבל הייתי באמצע להסביר לך משהו, שנייה.

מיכאל מלכיאלי: אמרתי שבעוד כמה חודשים כל הקבוצה של ימינה הרי לא תהיה כאן, הם מחפשים כל מיני בתים.

מיכאל מלכיאלי: בטח אתם תקלטו אחד, אולי גנץ יעשה טובה, יקלוט עוד אחד.

מיכאל מלכיאלי: בנט עשה את האקזיט – ילך הביתה ויחכה שיקראו לו עוד פעם באיזה סיבוב.

מיכאל מלכיאלי: כנראה שיש עתיד, אתם תשמרו על שלכם, ליברמן גם הולך הביתה, כנראה, על פי כל הסקרים.

מיכאל מלכיאלי: ואז אנחנו לוקחים את כל התקדימים האלה, וכשיבוא ראש האופוזיציה אז, ידפוק על הדלתות שלנו ויגיד: תגיד לי, למה אתם לא – אתה זוכר ביום כזה וכזה ככה היה ובג"ץ הכשיר?

מיכאל מלכיאלי: ככה אנחנו נתנהג, בדיוק באותה צורה.

מיכאל מלכיאלי: יותר מזה, אנחנו נרצה להפעיל את החוק הנורבגי – מה תגידו לנו?

מיכאל מלכיאלי: מר לפיד, איזה נאומים: גנבים.

מיכאל מלכיאלי: או-הו, איזה נאום – החליפי.

מיכאל מלכיאלי: שמע, לא יודע איזה אומץ, אני לא הייתי מעז רבע מזה.

מיכאל מלכיאלי: אחרי שנתיים של דיבורים, לבוא לכאן ולעשות בדיוק הפוך?

מיכאל מלכיאלי: זה אומץ שאי-אפשר להסביר אותו.

מיכאל מלכיאלי: ביקשת להיות ממלכתי, אז זה אומץ שאנחנו לא שתינו מהמיץ הזה.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא מסוגלים.

איתן גינזבורג: זה אומץ או חומץ?

מיכאל מלכיאלי: זה אומץ.

מיכאל מלכיאלי: איתן, מסכן, ישב כאן, התקיפו אותו, גנץ לא היה כאן, הוא ישב פה בכנסת, אתה יודע, חבר כנסת מצטיין, מבוקר ועד ערב – שברו לו את הראש.

מיכאל מלכיאלי: בא התכשיט הזה, כל מה שהוא צעק – לקח לעצמו: חליפי, נורבגי, קואליציוני.

מיכאל מלכיאלי: תקשיבו, אתם פשוט גאונים.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לא חלמנו לדרוש – אתה יודע, לפעמים במשא ומתן אתה רוצה למכור משהו, נכון?

מיכאל מלכיאלי: כמה שווה הדירה?

מיכאל מלכיאלי: אתה אומר מיליון.

מיכאל מלכיאלי: היא שווה 800,000, בסוף אתה מקבל 830,000.

מיכאל מלכיאלי: כל מה שהם ביקשו, נתתם להם.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו היינו באים בתוך הקואליציה של הליכוד, דורשים דברים, אתה יודע, מיליארד.

מיכאל מלכיאלי: בסוף איפה המיליארד נמצא?

מיכאל מלכיאלי: בתחבורה הציבורית, במים, לא משנה; לא לחברים – לכל עם ישראל.

מיכאל מלכיאלי: גם אתה נהנית מהכספים הקואליציוניים של ש"ס, אם פתחת את הברז, תחבורה ציבורית ועוד.

מיכאל מלכיאלי: בוא'נה, אתם דרשתם כספים – אין דברים כאלה.

מיכאל מלכיאלי: כמויות של כסף.

מיכאל מלכיאלי: מה אתם הולכים לעשות עם זה?

מיכאל מלכיאלי: איפה הכסף?

ולדימיר בליאק: אתה יודע שזה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: אה, אז לא קראת.

מיכאל מלכיאלי: לך אתה, תוציא הסכמים קואליציוניים שלנו - - -

ולדימיר בליאק: במספרים אני מבין.

מיכאל מלכיאלי: אני לא מבין בכלום, אני רואה טבלאות: אנחנו – מה דרשנו, מה קיבלנו; אתם – מה דרשתם, מה קיבלתם.

ולדימיר בליאק: כל מה שאתה אומר עכשיו, זה לא נכון.

מיכאל מלכיאלי: אגב, הרי אנחנו, ש"ס הרי תגדל, 11-10.

מיכאל מלכיאלי: בפעם הבאה, בהסכם הקואליציוני שלנו עם נתניהו, אנחנו לא יותר מדי חושבים מחשבות.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו ניקח את ההרכב הזה פה, נגיד, על ארבעה, כמה שילמתם, כפול עשרה, לכל אחד – מה שאנחנו רוצים.

מיכאל מלכיאלי: יבואו כל העיתונאים – הלו, הינה, נורבגי.

מיכאל מלכיאלי: תאמין לי, עד מספר 27 בש"ס ייכנסו.

מיכאל מלכיאלי: עד 27, יקפצו כולם ונגיד להם: חבר'ה, תראו, כל הנורבגים פה.

מיכאל מלכיאלי: בסוף אנחנו נהנים מכל התקדימים שלכם.

מיכאל מלכיאלי: זה בשבילנו הנאה צרופה.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך, עד מס' 27 בש"ס – תראה אותם חברי כנסת.

מיכאל מלכיאלי: מסכן מנכ"ל הכנסת, אני לא יודע מה יצטרכו לעשות פה, להרחיב את העסק.

מיכאל מלכיאלי: אנחנו לוקחים את העבודה שלכם – תאמין לי, לא נוסיף כלום.

מיכאל מלכיאלי: העתק-הדבק.

מיכאל מלכיאלי: נפריד ועדות.

איתן גינזבורג: אדוני, רק שאלה קטנה: עזרן סלומון יודע שהוא הולך לכנסת?

מיכאל מלכיאלי: מי זה?

איתן גינזבורג: מספר 27 בש"ס, עזרן סלומון.

ינון אזולאי: קוראים לו שלמה.

מיכאל מלכיאלי: אה, שלמה עזרן, סגן ראש העיר באופקים, מהטובים ומהמיוחדים.

איתן גינזבורג: הוא מס' 27.

מיכאל מלכיאלי: קודם כול, איתן, אני מאוד שמח שאתה מתעניין בש"ס.

מיכאל מלכיאלי: בש"ס יש את מועצת חכמי התורה, שמקבלת את הרשימה - - -

איתן גינזבורג: הוא כרגע 27 בש"ס.

מיכאל מלכיאלי: נכון.

מיכאל מלכיאלי: אז אם עכשיו נהיה בקואליציה, אז כן.

איתן גינזבורג: א.

איתן גינזבורג: אני מגלה בקיאות; ב.

איתן גינזבורג: צריך אולי לברך אותו.

ולדימיר בליאק: רגע, כמה מנדטים אתה הולך להביא?

מיכאל מלכיאלי: תראה, כל יום שאתם בקואליציה – לנו זה עוד חצי מנדט.

מיכאל מלכיאלי: תאמין לי, אנחנו לא צריכים קמפיין, בפעם הבאה ש"ס לא עושה קמפיין.

מיכאל מלכיאלי: ש"ס בפעם הבאה אומרת: זה או אנחנו או הם, או אני או בנט.

מיכאל מלכיאלי: אתה אומר: הוא לא יתמודד.

ולדימיר בליאק: לא עשיתם את זה אף פעם, נכון?

מיכאל מלכיאלי: אף פעם זה לא היה כזה מוצלח.

מיכאל מלכיאלי: הפעם הזאת אין קמפיינרים לש"ס.

ולדימיר בליאק: איזה קמפיינים עשיתם על דוברי רוסית?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בליאק, אני חייב לבשר לך, לצערי - -

מיכאל מלכיאלי: שתם זמני.

איתן גינזבורג: - - שתם זמנו של הדובר.

איתן גינזבורג: אבל מכיוון שהיה פה - - -

מיכאל מלכיאלי: לא, אני לא רוצה לעכב את ינון, אז אני רוצה להודות לך על ההקשבה, ואני רוצה להגיד דבר אחד לך ולבליאק: תודה רבה שהקשבתם לי, והיום בלילה אני אבחן אתכם אם הדברים שלי עשו עליכם רושם או לא.

איתן גינזבורג: האם השתכנענו או לא, האם שקלנו זאת או לא.

איתן גינזבורג: אני מודה מאוד לחבר הכנסת מיכאל מלכיאלי.

איתן גינזבורג: נאחל הצלחה לשלמה עזרן, ונקרא בכבוד לחבר הכנסת ינון אזולאי.

ינון אזולאי: ברשות אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, מלכיאלי, קודם כול אני רוצה להגיד לך, אני אפתח ואגיד ואומר שאל תתלה תקוות, התקציב עובר.

מיכאל מלכיאלי: אוה - - -

ינון אזולאי: על זה יש בינינו ויכוח.

מיכאל מלכיאלי: אתם מאמינים באנשים האלה, זה בעיה שלכם.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר לכם, אלה אנשים – הם לא כאלה רעים כמו שאתם חושבים, רק שהם לא ענייניים.

מיכאל מלכיאלי: הם צריכים להבין שהם לפעמים אמיצים.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: אני אומר לך שאת כל האומץ שהיה לו, הוא גמר אותו בוועדת הכספים, לא נשאר לו טיפת אומץ.

מיכאל מלכיאלי: אני אומר לך שייתכנו הפתעות.

ינון אזולאי: אין הפתעות.

איתן גינזבורג: אדוני, עכשיו זה זמן היושב-ראש, עצרתי לך את הזמן.

איתן גינזבורג: אני רוצה לברך אותך, אדוני חבר הכנסת אזולאי, על הזמן שהקדשת, מהבודדים באופוזיציה – הגיע כמעט לכל ישיבת ועדת הכספים, השקיע, השפיע ושם את משקלו על מנת שתקציב המדינה יהיה טוב יותר.

ולדימיר בליאק: השפיע לטובה.

ינון אזולאי: אני אף פעם לא משפיע לרעה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

ינון אזולאי: חבר הכנסת הרב מלכיאלי, אני אומר לך, התקציב עובר.

ינון אזולאי: אני לא בא לבשר או להגיד לעם ישראל שהתקציב לא יעבור, אנחנו רק באים לתת ראי לקואליציה על התקציב שהיא אמורה להעביר.

ינון אזולאי: אתה יודע מה?

ינון אזולאי: יש לנו כמה רפורמות שעושים, אבל זה לא רפורמות, זה מכות, זה עשר המכות שהציבור החלש בעם ישראל יחטוף, חוטף, התחיל לחטוף.

ינון אזולאי: אנחנו מדברים – הדבר הראשון זה ביטול הסבסוד לנשים עובדות שבן זוגם אברך.

ינון אזולאי: אני אגיד את זה עוד פעם ועוד פעם ועוד פעם ואולי סוף-סוף יהיה מישהו שישמע את זה.

ינון אזולאי: יש נשים עובדות במגזר החרדי, לאחר שבאו ואמרו: צריך שיעבדו ויעבדו ויעבדו.

ינון אזולאי: בהתחלה דיברו על נשים, עכשיו על גברים.

ינון אזולאי: הנשים שעובדות יצאו – הבעלים שלהן מוכנים למסור את הנפש – כדי שהבעלים שלהן ישבו וילמדו.

ינון אזולאי: ב-2013 יאיר לפיד עשה כמעט אותו הדבר, ואני אומר פה לזכותו.

ינון אזולאי: ב-2013 הוא הביא החלטת ממשלה לשנות את כל נושא התבחינים, אבל בהחלטת ממשלה, ואמר: זה לשנה הבאה.

ינון אזולאי: בא שר האוצר עכשיו, אביגדור ליברמן, ואומר: לא, עכשיו ומייד.

ינון אזולאי: איפה הבעיה?

ינון אזולאי: הבעיה פשוטה.

ינון אזולאי: משרד העבודה והרווחה – כאשר זה היה עוד במשרד העבודה והרווחה, מחלקת מעונות היום – לקחו ושיבצו את הילדים במעונות כבר בחודש פברואר-מרץ – לא אנחנו שיבצנו, לא ההורים שיבצו אלא משרד העבודה והרווחה שיבץ את התינוקות מגיל לידה ועד שלוש – וכל הורה יודע איפה הילדים שלו לומדים בשנה הבאה.

ינון אזולאי: בא משרד האוצר, שר האוצר, ואומר: לא יקום ולא יהיה.

ינון אזולאי: אני רומס כל דבר.

ינון אזולאי: אותי זה לא מעניין, העביר את זה לשר הרווחה, מאיר כהן היה צריך לחתום על זה.

ינון אזולאי: הוא לא חתם על זה – העבירו את כל מחלקת מעונות היום לאן?

ינון אזולאי: לאורנה ברביבאי, שרת הכלכלה.

ינון אזולאי: אורנה ברביבאי הלכה והעבירה, הסכימה איתו.

ינון אזולאי: עכשיו, לא מספיק שעשו את זה – אמרו: טוב, יש לנו דברים אחרים.

ינון אזולאי: הרי גם לנו יש לימודים: יש לימודי דיינות, רבנות, מילה – גם זה מקצוע שבסופו של דבר ישתמשו בו.

ינון אזולאי: אז שר האוצר וכבוד השרה מתעקשים שזה לא יהיה.

ינון אזולאי: הרי מה מפריע לכם?

ינון אזולאי: אם אתם תרצו שהם יעבדו – אתה תגיד לי במה לעבוד?

ינון אזולאי: אלא שיש לכם עניין לפגוע בלומדי התורה.

ינון אזולאי: לפגוע בלומדי התורה.

ינון אזולאי: אז אני אומר לכם, היה לא תהיה.

ינון אזולאי: היו לא תהיה פגיעה בלומדי התורה.

ינון אזולאי: הם ימשיכו ללמוד וימסרו את נפשם ולא יעזור לאף אחד כלום, גם אם תנסו לפגוע בהם.

ינון אזולאי: ברוכים הבאים לאורחים ביציע.

ינון אזולאי: ברוכים הבאים.

ינון אזולאי: דבר שני – מס על כלים חד-פעמיים.

ינון אזולאי: אני רוצה להגיד לך, אדוני היושב-ראש, זה לא על החרדים בלבד.

ינון אזולאי: ב-1 בנובמבר, שלשום, נכנס המס על כלים חד-פעמיים.

ינון אזולאי: רק שיבינו, זה לא מס רק על כלים חד-פעמיים, זה מס על כלי פלסטיק.

ינון אזולאי: צריכים להבין, אנשים חושבים: חד-פעמי.

ינון אזולאי: אני ישבתי עם יבואני החד-פעמי – אגב, חלקם גם לא חרדים בכלל; אולי אחד או שניים חרדים, כל השאר לא – ישבתי איתם ואני מאמין שגם חבריי ישבו.

ינון אזולאי: הם מוכיחים לנו שהמס יחול גם על כלי פלסטיק שהם לא חד-פעמי, שעולים 10 שקלים ו-12 שקלים.

ינון אזולאי: אבל מה זה משנה?

ינון אזולאי: אז יעמוד שר האוצר וידיח לנו כלים אחר כך יקרא ללוינסון נבל.

ינון אזולאי: מה זה משנה?

ינון אזולאי: העיקר שהוא יראה שהוא מדיח כלים.

ינון אזולאי: אני לא יודע כמה פעמים נפלה לו הכוס בזמן שהוא הדיח את הכוס.

ינון אזולאי: אני באמת לא יודע אם הוא יודע מה זה להדיח כלים.

ינון אזולאי: יש לו מספיק, מי שידיח לו את הכלים.

ינון אזולאי: אבל מה זה משנה?

ינון אזולאי: אם אפשר לפגוע בעוד אוכלוסייה, הוא ייתן את המכה לעוד אוכלוסייה.

ינון אזולאי: מס על שתייה מתוקה – באים ואומרים לך: אנחנו רוצים לעזור למי?

ינון אזולאי: לאותם אלה שיש להם השמנת יתר, סוכר.

ינון אזולאי: אתה יודע מה?

ינון אזולאי: בוא נזרום אתם.

ינון אזולאי: אתם יודעים, אם אתם רוצים לדבר על בריאות, הייתה ועדה שהוקמה במשרד הבריאות, ומה היה?

ינון אזולאי: אתם זוכרים את העניין של סימון מוצרים, ירוק ואדום?

ינון אזולאי: היה סימון מוצרים.

ינון אזולאי: אתה מסכים איתי?

ינון אזולאי: יש דבר כזה, אתה יודע, מבורך.

איתן גינזבורג: חשוב מאוד.

ינון אזולאי: אמרתי, מבורך, אין בעיה.

ינון אזולאי: כל אבא וכל אימא וכל ילד שהולכים, רואים – משפיע, ואני אומר לך, אני אישית צורך כמה שפחות שתייה מתוקה ודברים עם סוכר.

ינון אזולאי: אין בעיה.

ינון אזולאי: מה קרה?

ינון אזולאי: תסתכל על מוצרי הזירו והדיאט – אין עליהם את הסימון למה.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: כי משרד הבריאות אמר שזה לא מזיק.

ינון אזולאי: אם זה לא מזיק, למה אתה מטיל על זה עכשיו מס?

ינון אזולאי: אם זה לא מזיק, למה אתה אומר: תשמע, גם על זה אני אטיל מס של 70 אגורות לליטר?

ינון אזולאי: מצד אחד אתה אומר: יש לי ועדה שקמה, מצד שני אתה מזלזל ורומס את הוועדה.

ינון אזולאי: ואם אתה כבר מדבר על דבר שהוא מזיק, אתה יודע שהמלח מזיק יותר מהסוכר?

ינון אזולאי: אז תטיל מס על הדברים המלוחים, אני לא יודע מה.

ינון אזולאי: תוריד מס למי שקונה שישיית מים או משתמש בכל מטהרי המים למיניהם – בלי לעשות פרסומות; תגיד: אני אוריד שם, אתן שם הנחה.

ינון אזולאי: למה שם אתה לא עושה באותו זמן רפורמה?

ינון אזולאי: אתה מדבר על מזיק?

ינון אזולאי: לא ראיתי בן אדם ששתה שני ליטר קולה ועשה תאונת דרכים בגלל שהוא היה בשיכרון חושים.

ינון אזולאי: אין דבר כזה שמקולה נכנסים לשיכרון חושים.

ינון אזולאי: מה כן ראיתי?

ינון אזולאי: אדם ששתה אלכוהול, אדם ששתה וודקה – שם ראיתי אנשים, שעוצרים אותם, ינשוף ומורידים אותם מהכביש, ותאונות דרכים בגלל האלכוהול.

ינון אזולאי: אז בבקשה, אתה רוצה לעשות?

ינון אזולאי: תעשה דבר שהוא מועיל – בוא נעלה לאלכוהול.

ינון אזולאי: יש צריכת יתר בקרב הנוער.

ינון אזולאי: בתי חולים ובתי עלמין מלאים בפצועים והרוגים כתוצאה מתאונות דרכים.

ינון אזולאי: למה שם אתה לא מטיל את זה?

ינון אזולאי: מה, שם תהיה צעקה יותר גדולה?

ינון אזולאי: שם זה לא לחלשים?

ינון אזולאי: אז מה העניין של התקציב הזה, לפגוע בחלשים?

ינון אזולאי: העלאת מחירי התחבורה הציבורית לחלק מהנוסעים שמשתמשים ברב-קו – רב-קו, אמרנו לליברמן כמה פעמים, זה לא שם של רב.

ינון אזולאי: רב-קו זה אמצעי לקבל סבסוד, הערך הצבור.

ינון אזולאי: אם אתה רוצה לעודד את התחבורה הציבורית, בבקשה.

ינון אזולאי: אגב, המגזר החרדי הוא אחד המגזרים שמשתמשים בתחבורה הציבורית, אני חושב, באחוזים הכי גבוהים שיש.

ינון אזולאי: מה עושים?

ינון אזולאי: לוקחים את הערך הצבור, 25%, ומורידים אותו – אומרים: אין ערך צבור.

ינון אזולאי: אז מה אתה רוצה, שאנשים יעברו לאופניים חשמליים, שזה מסכן?

ינון אזולאי: שיעברו לקורקינט או קלנוע?

ינון אזולאי: איך זה נקרא היום, גלגלנוע?

איתן גינזבורג: בעברית?

ינון אזולאי: בעברית.

איתן גינזבורג: לא יודע.

איתן גינזבורג: גלגינוע, יכול להיות.

ינון אזולאי: אז אני שואל מה אתה רוצה – אתה רוצה להיטיב או להרע?

ינון אזולאי: בינתיים אנחנו רואים שכל מה שהוא רוצה לעשות זה להרע והממשלה באה ועושה דברים רעים.

ינון אזולאי: אני אמרתי, בתקציב הזה יש גם דברים טובים, אני לא אומר שלא, אבל צריכים לדעת שבסופו של דבר הפגיעה היא פגיעה קשה באותן אוכלוסיות שבסופו של דבר לא בטוח שהן ייהנו מהדברים הטובים.

איתן גינזבורג: גלגלנוע, אדוני.

איתן גינזבורג: זה לפי האקדמיה ללשון העברית.

ינון אזולאי: תודה רבה.

ינון אזולאי: העלאת מחיר החניה המפוקחת ברשויות המקומיות – אתה מבין, עכשיו הרשות המקומית רוצה לתת לציבור, בשעות כאלה או במקומות כאלה: תחנו חינם – אין להן שיקול דעת.

ינון אזולאי: כמה שיותר להכביד על האזרח, כמה שיותר להכביד על החלש.

ינון אזולאי: למה?

ינון אזולאי: הרי מי שיש לו כסף יחנה גם בחניון.

ינון אזולאי: אתה יודע, לפעמים אני הולך לבקר בבתי חולים – יש שם חניונים שזה יכול לצאת ביום 100 שקלים, 120 שקלים, חניה בתוך בתי החולים.

ינון אזולאי: אגב, יש לי הצעת חוק בעניין הזה.

ינון אזולאי: לצערי, עדיין לא הגיעה העת שיתמכו בה, אבל הגיע הזמן שהחניונים הפרטיים בבתי החולים – אני אומר לך, הגיע הזמן לעשות שם סדר.

ינון אזולאי: כמו שיש חניונים עם 20 או 25 שקלים ליום, ככה צריך להיות גם בחניונים הפרטיים בבתי החולים.

ינון אזולאי: להוציא את זה מהם.

איתן גינזבורג: אגב, זו הצעת חוק שהייתה המון שנים בכנסת, עוד מימיו של מאיר שטרית.

ינון אזולאי: אז ליצמן עשה איזשהו שינוי של 25 שקלים ליום, אבל מה הבעיה?

ינון אזולאי: שיש חניונים פרטיים בתוך בתי החולים – יש להם את הקניון ואז יש להם את החניון.

ינון אזולאי: אני פעם שילמתי – אני לא זוכר אם זה היה 140 או 160 שקלים ליום.

ינון אזולאי: הייתי אצל מור אבי, זיכרונו לברכה, יצאתי ונכנסתי כמה פעמים.

ינון אזולאי: עכשיו אני אומר, אתה יודע מה?

ינון אזולאי: חניון פרטי, תגביל אותו ל-50 שקלים, אתה יודע מה, תגביל אותו ל-70 שקלים ליום, אבל תגביל ליום, כלומר לא כשאצא ואיכנס – כל פעם מחדש, אין הגבלה.

איתן גינזבורג: אני זוכר, שכשהייתי עם בתי, שהייתה מאושפזת ארוכות בבית חולים, וישנתי איתה שם, כי היא הייתה פעוטה, זו הייתה מעמסה מאוד מאוד כבדה.

ינון אזולאי: אתה יודע, אני לא מדבר על – גם שם יש הצעת חוק שעדיין לא עברה, על כל המכשירים שיש שם לחטיפים, לשתייה וכל זה, מחירים מאמירים.

איתן גינזבורג: סליחה שאני קוטע אותך.

ינון אזולאי: זה בסדר.

איתן גינזבורג: יש שם מכשירים, והייתה הצעת חוק שעברה, של חברת הכנסת לשעבר עדי קול, שקבעה שיהיו מכשירים במחיר מופחת למכור חטיפים.

איתן גינזבורג: רק מה?

איתן גינזבורג: שמים אותם במרתף בית החולים שלאף אחד אין גישה אליו, או באיזה מסדרון אפל שאף אחד לא מגיע אליו.

איתן גינזבורג: במקומות הבולטים, הקרובים, אותם מקומות שאנשים מחכים, שם המחירים הם של השוק החופשי, מה שנקרא, אינם מפוקחים.

איתן גינזבורג: וחבל.

ינון אזולאי: אגב, אתה יודע למה זה ככה?

ינון אזולאי: אני גם בדקתי מאיפה זה יוצא.

ינון אזולאי: יש מכרז.

ינון אזולאי: הם צריכים לשלם עבור המקום, ויש מכרז.

ינון אזולאי: מה המכרז אומר?

ינון אזולאי: כמה הזכיין ישלם באחוזים לבית החולים.

ינון אזולאי: אין לי בעיה שבית החולים ירוויח – אנחנו נלחמים פה שבתי החולים ירוויחו – אבל זה לא צריך להיות המקור שלהם.

ינון אזולאי: זה לא צריך להיות המקור שלהם.

ינון אזולאי: אני מדבר איתך על משהו שראיתי מזמן – אם אני לא טועה זה היה – אני לא רוצה להגיד את שם בית החולים, כדי שלא אטעה – הוא שילם מהמוצר עצמו 51%-52%, מהמחיר שהוא נמכר, כלומר זה לא מהרווח – מהמחיר שהוא מוכר את המוצר.

ינון אזולאי: אתה מבין מאיפה זה נובע?

ינון אזולאי: אני לא בא לזכיין, אבל אני אומר שצריך לעשות סדר בדברים האלה.

ינון אזולאי: אז דיברנו על המס ברשויות המקומיות.

ינון אזולאי: יש מס גודש בכניסה לגוש דן.

ינון אזולאי: אגב, מס גודש הוא דב טוב, אני לא אומר שלא.

ינון אזולאי: צריך לעשות אותו, אבל אני אומר לך שהוא נעשה – עם כל השעות שהייתי, ולא פספסתי שום ישיבה על נושא מס גודש; אולי פספסתי שעתיים של הסוף, אבל לא פספסתי שום ישיבה – הוא נדון, אבל הוא היה צריך להיות נדון שם יותר.

ינון אזולאי: אתה יודע שבמס גודש, פעם אחת לא העלו מומחה תחבורה, והערתי את זה.

ינון אזולאי: כששלחו מומחי תחבורה, אמרו: מס הגודש לא טוב.

ינון אזולאי: אין בעיה –תשמעו אותם.

ינון אזולאי: יש מכתב מפורט שנשלח לוועדת הכספים, לשר האוצר.

ינון אזולאי: ביקשתי שיעלו אותם בזום.

ינון אזולאי: אני אומר לך, לא העלו אותם, ואני לא יודע למה לא העלו אותם.

ינון אזולאי: אולי משרד האוצר לא רצה שיעלו את מומחי התחבורה.

ינון אזולאי: אתמול הם גם דיברו על זה, מומחי תחבורה עלו ודיברו, ואנחנו יודעים שיש בהרבה דברים כשל במס גודש שלולא אנחנו – למשל, אני אתן לך דוגמה: אמרנו שהמוניות שמביאות חולים – לא יכול להיות שחולה יצטרך לשלם את הנסיעה הזאת כשהוא מגיע לאיזה תור בבית חולים או לדיאליזה, ועכשיו להתחיל להעביר אותו באוטובוס.

ינון אזולאי: זה דבר שלא יכול להיות.

ינון אזולאי: אמרו: אין בעיה.

ינון אזולאי: לאחר שהערתי לתשומת ליבם, קיבלו את הדעה שלי ואמרו שהמוניות שייכנסו ספיישלים, יוכלו להגיש את החשבונית של מס גודש לקופות החולים ולקבל החזר.

ינון אזולאי: ואני אומר: מה זה לקבל החזר?

ינון אזולאי: עוד ביורוקרטיה על החולים?

ינון אזולאי: עוד ביורוקרטיה?

ינון אזולאי: אבל אנחנו יודעים שהדברים האלה – מהפריפריה מגיעים, אנחנו יודעים שעובדים שמגיעים כל פעם, ואני אומר, בוא'נה, אנחנו צריכים להסתכל על האנשים האלה שבסך הכול אנחנו פה בשבילם.

ינון אזולאי: אנחנו לא בשביל החזקים פה.

ינון אזולאי: מור אבי היה אומר לי: ינון, יש לי דבר אחד – ואמר את זה פה נתניהו, כשהוא הספיד אותו, גם הוא אמר שהוא שמע את זה – אתה תיגש לחלשים; החזקים יבואו אליך.

ינון אזולאי: זה דבר שהוא כל כך נכון.

ינון אזולאי: הוא אומר: החזקים מסתדרים, עזוב, הם ירדפו אחריך, יבואו אליך, מתי שתגיד להם הם יבואו.

ינון אזולאי: הוא אמר: החלש מתבייש, פעם אחת הוא מתקשר, לא ענית לו – הוא כבר מתבייש, הוא אומר שאתה עסוק.

ינון אזולאי: הוא אמר: אל תיתן לו את ההרגשה הזאת.

ינון אזולאי: אל תיתן לו את ההרגשה הזאת.

ינון אזולאי: צביקה, אתה מוזמן.

צבי האוזר: - - -

ינון אזולאי: אצלך זה לא בעיה – תלוי באיזו קדנציה.

איתן גינזבורג: לא היית פה כשחבר הכנסת האוזר נאם נאום חשוב להיסטוריה - - -

ינון אזולאי: קודם כול, אני תמיד שומע אותו, נהנה.

ינון אזולאי: כמה זמן נאמת?

איתן גינזבורג: לא הרבה, שבע דקות.

ינון אזולאי: מה, לא הרגשת טוב?

ינון אזולאי: רק שבע דקות?

איתן גינזבורג: שבע דקות מדויקות, לא סטה בשנייה, וכל מילה שם - - -

צבי האוזר: זה היה שיעור היסטוריה.

ינון אזולאי: סן רמו, נתת?

איתן גינזבורג: לא, לא סן רמו.

איתן גינזבורג: היסטוריה של ימינו.

צבי האוזר: שיעור היסטוריה, לא סן רמו, דווקא על הפרק העכשווי, על מה היה קורה אילו בנימין נתניהו היה עומד בהסכם שעליו הוא חתם קבל עם ועדה כנגד כל עדת בני ישראל והיה מעביר תקציב בזמן.

צבי האוזר: מה היה קורה.

ינון אזולאי: עכשיו אני מבין את איתן.

ינון אזולאי: הייתי מבקש ממך שתגיד, מה היה קורה אם הממשלה של היום, שתקפו אתכם, תקפו את איתן כשהוא היה בוועדת הכנסת על כל מה שהביאו, על כל החוקים, כולל הנורבגי, והשפילו אותו, ואנחנו זעקנו אז להגנתו – מה היה קורה אם היום היו מיישמים את מה שהם זעקו.

ינון אזולאי: את זה אני רוצה שבנאום הבא תגיד, לא על חשבוני.

צבי האוזר: בוא אני אספר לך, אתה רואה את הכיסא שם של ראש הממשלה?

צבי האוזר: אתה יודע, אם הוא היה עומד בהסכם, שם היה יושב בנימין נתניהו.

צבי האוזר: שם.

ינון אזולאי: לא.

ינון אזולאי: לא, בני גנץ.

צבי האוזר: שם.

צבי האוזר: והיום הוא יושב כאן.

צבי האוזר: אתה יודע, אם רק היה עומד במילה - - -

איתן גינזבורג: בני גנץ בעוד שבועיים, אבל היום ראש ממשלה – נתניהו.

צבי האוזר: כאן היה יושב בנימין נתניהו, היה ראש ממשלה, אחרי זה היה ראש ממשלה חלופי, בשולחן נקי, בידיים נקיות, היה הולך לשופטים שיושבים בירושלים, רב את ריבו, יוצא זכאי, אינשאללה, והארץ הייתה - - -

ינון אזולאי: לצאת זכאי זה לא קשור.

ינון אזולאי: אה, אתה אומר, אם הוא ראש ממשלה הוא היה יוצא זכאי - - -

צבי האוזר: לא.

צבי האוזר: הוא היה יכול להילחם, אבל כל עניינו האישי - - -

ינון אזולאי: הבנתי אותך.

ינון אזולאי: אתה אומר: זכאי או לא זכאי – זה תלוי מה המעמד שלו בתוך הממשלה.

איתן גינזבורג: לא, חס וחלילה.

צבי האוזר: לא, אני אומר משהו אחר.

צבי האוזר: אני אומר: לא היה אוזק את תקציב המדינה לטובתו האישית.

צבי האוזר: לא היה גורם את כל אותם נזקים שנגרמו כשתקציב לא עבר.

צבי האוזר: אתה יודע, 18 חודש - - -

ינון אזולאי: צביקה, אמרת את זה בשבע דקות.

ינון אזולאי: למה אתה רוצה לקחת לי עוד שבע דקות?

צבי האוזר: אתה צודק.

צבי האוזר: זה היה רק תקציר.

ינון אזולאי: רציתי להבין למה זה עניין את איתן, עכשיו הבנתי.

ינון אזולאי: אבל אני מבקש ממך, בפעם הבאה אתה תגיד כמו שביקשתי, אם הממשלה הזאת – כגון יאיר לפיד, כל מה שהוא אמר, כגון ליברמן וכגון בנט, שלא מקיימים את מה שהם אמרו, איך היינו נראים היום?

ינון אזולאי: הממשלה לא הייתה קמה, כי מנסור עבאס לא היה יושב איתם.

ינון אזולאי: וצביקה, בשקט, אף אחד לא שומע, גם אתה לא היית מעז לשבת עם מנסור עבאס.

ינון אזולאי: אני לא יודע מה קרה לך, לא יודע מה קרה ליועז.

ינון אזולאי: תשמע, באמת, אני מכיר אותך, קשה לי לראות את זה.

ינון אזולאי: אני מכיר אותך, אני יודע שקשה לך עם זה, אבל אני, כשקשה לי עם משהו, נגד האידיאולוגיה שלי, נגד הדת תורה שלי, אצלי זה דת תורה – מתבטל הכול.

ינון אזולאי: לא מתאים לך, אחרי מה שראינו עם מנסור עבאס, סיוע 48 – צביקה, אתה היית צריך היום להצביע נגד.

ינון אזולאי: אבל אמרתי, לאף אחד מכם אין אומץ, וזה בסדר.

איתן גינזבורג: אם אתה זוכר את הנאומים של צביקה, כשצביקה ויועז באותה כנסת, הכנסת העשרים-ושתיים, אם אני לא טועה, או העשרים-ושלוש, הם דיברו שם על בל"ד, והם עשו הבחנה – הם דיברו על בל"ד משמאל ועל הכהניזם מימין.

איתן גינזבורג: אני זוכר את הנאומים.

איתן גינזבורג: הם היו מאוד ברורים.

איתן גינזבורג: אני חושב - - -

צבי האוזר: תרשה לי, ינון, מכיוון שפתחת נושא חשוב ואני לא אעלה אחרי זה להשיב, אז אני אגיד לך מה הייתה האופציה: בין לשבת בממשלה עם רע"מ ועם בן גביר – שזאת הייתה ההצעה של נתניהו: בוא ניקח את רע"מ, נשב אתם בממשלה, בוא ניקח את איתמר בן גביר – אתה יודע, זה ששמיר אמר:

צבי האוזר: עם אלה אינני יושב, יהיה אשר יהיה – יחד, ונרתום את כל העגלה הזאת לטובת חוק צרפתי, לטובת חסינות – או בין הממשלה הנוכחית, אני מעדיף את הממשלה הנוכחית.

צבי האוזר: ינון, אתה יודע שהיית יושב עם רע"מ, עם כל אותם אנשים שאתה בא ומשמיץ.

צבי האוזר: באתם, ניהלם משא ומתן, חיבקתם, ביקשתם.

צבי האוזר: אתה יודע את האמת.

צבי האוזר: והכול היה כשר, לא היה שום דבר פסול.

ינון אזולאי: צביקה, אני אגיד לך משהו, אני יודע דבר אחד: בתוך-תוכך ועם האמת שלך, לא היית רוצה לשבת עם מנסור עבאס, והיום אתה לא שלם עם זה שאתה יושב עם מנסור עבאס, כי אתה יודע שהבן אדם הזה – שהתגלה אצל איילה חסון הכסף שמועבר לסיוע ל-48 – עזוב, אני מכיר את הסיפור הזה.

ינון אזולאי: בדקתי אותו ולא סתם אני עולה, למרות שמנסור עבאס פה במליאה אמר לי: איך אדם דתי משקר.

ינון אזולאי: אז בדקתי את השקרים שלי כביכול, ואני אומר לך שכסף עובר לרשות הפלסטינית, לאותם שהידים, למשפחות של השהידים, הוא מעביר דרך סיוע 48.

ינון אזולאי: אגף התקציבים יושב שם, יושב לסגור הסכמים קואליציוניים בסיוע 48, אם זה היה קורה אצל אחת המפלגות החרדיות, להבדיל, הייתם צריכים לראות איזה מלחמת עולם הייתה, וכולם היו תוקפים.

ינון אזולאי: אז צביקה, עם האמת שלך, אתה יודע שלא היית רוצה את זה.

צבי האוזר: לא תגרום לי לסנגר על עמותת סיוע 48, אבל כן תגרום לי - - -

ינון אזולאי: בעצם הישיבה שלך עם מנסור עבאס, אתה מסנגר על עמותה סיוע 48.

צבי האוזר: ינון, אתה יודע שמנסור עבאס לא היה הבחירה הראשונה שלי - -

ינון אזולאי: מה זה משנה?

ינון אזולאי: אסור שזו גם תהיה הבחירה האחרונה שלך.

ינון אזולאי: גם האחרונה אסור.

צבי האוזר: - - זו הייתה הבחירה האחרונה.

צבי האוזר: מכיוון שזאת הייתה הבחירה האחרונה שלך, יש הֶשתק, ינון, יש השתק למי שקבע את הסטנדרט וקבע שזאת הבחירה שלו.

צבי האוזר: לבוא לאחר ולהגיד: אני יכול לבחור אבל אתה לא, זה לא הוגן.

צבי האוזר: אבל ינון, אתה יודע היסטורית טוב מאוד שאם נתניהו היה יכול להקים ממשלה עם מנסור עבאס והיה יכול להעביר חוק צרפתי עם בל"ד ועם טיבי ועם עודה והיה מקבל חסינות עם כל אותם אלה, הוא לא היה ממצמץ.

צבי האוזר: הוא לא היה - - -

ינון אזולאי: צביקה, אני לא מסכים איתך.

ינון אזולאי: צביקה - - -

צבי האוזר: - - - לא את איילה חסון, לא 48 ולא 47.

צבי האוזר: בעיניים פקוחות לרווחה הוא היה עושה את זה.

צבי האוזר: וכמו שהוא לא העביר תקציב בגלל עניינו האישי שלו, וכמו שהוא לא הכין צבא ולא אפשר לצבא להתכונן לאיומים מסביבנו בגלל עניינו שלו, שום דבר לא היה מפריע לו בדרך.

צבי האוזר: ועכשיו קמה ממשלה אחרת.

ינון אזולאי: צביקה, אני לא מסכים איתך.

ינון אזולאי: צביקה, אני לא מסכים איתך.

ינון אזולאי: אתה אומר דברים – אני יודע מה שאני אומר ומה - - -

מיכאל מלכיאלי: צביקה, אתה עכשיו - - -

ינון אזולאי: צביקה, אני לא מסכים, ואתה יודע שהדברים שאתה עכשיו אומר זה בשביל להשתיק את המצפון ולהשקיט אותו על זה שאתם יושבים היום עם מנסור עבאס, שהתגלה שהם מעבירים כסף לטרור; לא לתומכי טרור – מעבירים כסף לטרור, למשפחות של מחבלים, משפחות של שהידים.

ינון אזולאי: ראינו את מס' 6 שלו, איך הוא מדבר בעד השהידים, וראינו את מס' 15 שלו, שנמצא בעזה ונותן, והוא עצמו, מנסור עבאס, מסייע לגייס כסף לעמותה הזאת, 48.

ינון אזולאי: אבל עזוב, אנחנו עכשיו נמצאים בתקציב.

ינון אזולאי: צביקה, אני מקבל את מה שאתה אומר, אנחנו ממשיכים להיות חברים, וברוך הבא, אם תרצה, אנחנו נקבל אותך בקואליציה, באופוזיציה, איך שתרצה אנחנו נקבל אותך, נישאר חברים.

מיכאל מלכיאלי: תקווה חדשה לא עוברת את אחוז החסימה, אלא אם כן - - -

ינון אזולאי: מה זה קשור?

ינון אזולאי: הוא במפלגה בפני עצמה.

מיכאל מלכיאלי: - - -

איתן גינזבורג: אדוני, אני מזכיר לך שהתוצאות נקבעות בקלפי ולא בסקרים.

איתן גינזבורג: כי על פי הסקרים, אני לא הייתי צריך להיות פה היום, על פי הסקרים.

מיכאל מלכיאלי: אתם, את רצון הקלפי לא קיבלתם.

ינון אזולאי: איתן לא היה צריך להיות פה היום.

ינון אזולאי: ואני אומר לך, כשפה הצטלמנו – איתן, אתה זוכר?

ינון אזולאי: אמרתי לאיתן: איתן, אין דבר שהוא סוף פה בפוליטיקה, הכול יכול להיות.

ינון אזולאי: וכשהוא חזר, בירכתי אותו בחום, כי אני אומר לך, איתן הוא פרלמנטר באמת טוב, ואנחנו, יש לנו איתו דברים – ראינו שעשה דברים טובים.

מיכאל מלכיאלי: כל הכבוד שהצטלמת, אבל מה שזה עשה בשבועיים האחרונים, התמונות שלו עם כולם, הוא רק מצטלם ומצטלם, עוד 100 שנה לא תגיעו - - -

ינון אזולאי: בסדר, יש הבדל.

ינון אזולאי: מלכיאלי, אני חייב להגיד לך משהו, איתן עושה בשכל, יש לו מספיק קדנציות להצטלם.

ינון אזולאי: ההוא, אין לו זמן להצטלם, הוא צריך לדחוף הכול בפחות מקדנציה.

ינון אזולאי: אתה מבין?

איתן גינזבורג: הוא אומר זכות עליי.

איתן גינזבורג: מה אתה מכניס עכשיו - - -

מיכאל מלכיאלי: - - -

ינון אזולאי: מלכיאלי, אני חייב להגיד לך משהו: איתן עושה בשכל.

ינון אזולאי: יש לו מספיק זמן להצטלם, מספיק קדנציות.

ינון אזולאי: הוא – אין לו זמן להצטלם.

ינון אזולאי: הוא צריך לדחוף את הכול בפחות מקדנציה, אתה מבין?

איתן גינזבורג: אל תסבכו אותי.

מיכאל מלכיאלי: - - -

איתן גינזבורג: אני אגיד לך משהו, מלכיאלי.

איתן גינזבורג: מלכיאלי, אני אגיד לך מה העניין: המחיר של הפילם היום הוא מאוד נמוך, זה הכול.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

ינון אזולאי: העלאת גיל הפרישה לנשים – אני חייב קצת להתעכב על העלאת גיל הפרישה לנשים.

ינון אזולאי: שכולם חושבים: זה טוב, הרי גם תוחלת החיים עולה – זה בסדר, זה נכון.

ינון אזולאי: ואני רוצה לשאול את אותם נשים, אתה יודע, אלה שמרימות את דגל הנשים ורוממות בגרונן, אחת כמו מיכל רוזין, שהגישה הצעת חוק ביחד עם הרב גפני על העלאת גיל הפרישה.

ינון אזולאי: אבל דיברו בזה על גיל 64, לא על גיל 65; לא דיברו שזה ייקרה במיידי, שמי שצריכה כבר לצאת – יש לה עוד ארבעה חודשים ועוד שמונה חודשים; הם דיברו על להשאיר להן את ההטבות.

ינון אזולאי: איזה הטבות משאירים להן?

ינון אזולאי: אתם יודעים שיש פה טבלת הטבות שאני מחזיק פה, שהביטוח הלאומי נתן לנו אותה, טבלת הטבות שלמה: זה זכאות של מי הגיע לגיל פרישה וזכאי להבטחת הכנסה, לגמלה מוגדלת, יש הנחה בדמי ביטוח בריאות, הנחה של 100% בתשלום דמי ארנונה לדירת מגורים עד 100 מטר, הנחה בתשלומים לקופות החולים.

ינון אזולאי: יש פה רשימה, טבלה, שהתעקשתי שתיכנס, ולא הסכימו להכניס אותה.

ינון אזולאי: זכיתי שנכנס חלק ממה שביקשתי: הנחה של 30% בדמי הארנונה במקום 100% שדיברנו; הנחה בשיעור של 50% מדמי הנסיעה בתחבורה הציבורית; הנחה של 50% בחשבון החשמל עד צריכה מסוימת; צריכת מים נוספת של עד 3.5; הנחה נוספת של 50% מגובה התשלום בעד תרופות הכלולות בסל הבריאות.

ינון אזולאי: אלה דברים שעוד הצלחתי להכניס.

ינון אזולאי: אבל לצערי, יש דברים שלא הצלחנו.

ינון אזולאי: גיל הפרישה – אישה שחשבה שהיא יוצאת, היא מתעכבת ולא תוכל לצאת.

ינון אזולאי: השבוע דיברנו על החינוך המיוחד, וטרם קיבלתי תשובה.

ינון אזולאי: האמת, כולם אמרו לי: זה לא יעבור.

ינון אזולאי: אם יש 3.5 מיליון שלא נמצאים ולא יקבלו בעבור ילדי האוטיסטים, אנחנו נעשה הכול בוועדת הכספים – האמת, קושניר אמר לי: אל תדאג, אנחנו נטפל בזה שזה יהיה; 3.5 מיליון – לא ייפול על זה.

ינון אזולאי: אני רוצה להגיד לכם, יש את הסיפור של רפורמת הכשרות.

ינון אזולאי: אז קודם כול, יוליה מתהדרת ואומרת: זה רק התחלת הדרך – רפורמת הכשרות, רפורמת הגיור.

ינון אזולאי: היא מתהדרת במה שהיא חושבת לעשות.

ינון אזולאי: זה רק ההתחלה; גם נישואים אזרחיים, גיור ותחבורה ציבורית בשבת.

ינון אזולאי: רפורמת הכשרות זו אחת הרפורמות הרעות, קודם כול ביוקר המחיה.

ינון אזולאי: תבינו למה זה יקר: היום משגיח מקבל 30 שקלים לשעה.

ינון אזולאי: מה תגידו לו, שמה, יבוא עכשיו תאגיד פרטי ויגיד: אני רוצה לשלם לו 30 שקלים, אבל הוא יצטרך לקחת יותר.

ינון אזולאי: על מי זה יושת?

ינון אזולאי: יש שתי אופציות: או שזה יושת על אותו בעל עסק, ואז הוא יצטרך להעלות את זה, או שמצד אחד הוא יצמצם את הכשרות ולא תהיה כשרות, הכשרות לא תהיה טובה.

ינון אזולאי: אז העבודה בעיניים הזאת – על מי?

ינון אזולאי: על אותם מסורתיים?

ינון אזולאי: אנחנו נמשיך לאכול את הכשרות שלנו, אנחנו יודעים לאכול כשר, ונלך ונשלם יותר כסף בשביל הכשר.

ינון אזולאי: אין לי בעיה.

ינון אזולאי: אבל זה בשביל להרוס את המדינה היהודית, מתן כהנא.

ינון אזולאי: יוליה, משתמשים בך.

ינון אזולאי: תבדקי את הקשרים שיש לבוס שלך, ליברמן, ולמתן כהנא ובנט עם, הרב סתיו, עם צהר, שבשבילם קם החוק הזה.

ינון אזולאי: תבדקי שלא תהיה פרשת פאינה מס' שתיים.

ינון אזולאי: תבדקי שאת לא בדרך לשם, שלא צוחקים עלייך.

ינון אזולאי: תבדקי את זה, יוליה מלינובסקי.

ינון אזולאי: לא סתם נתנו לך, ואת הולכת ומתפארת בזה.

ינון אזולאי: גם פאינה התפארה במה שהיא עשתה, עם כל הכספים הקואליציוניים שלה, ואיפה היא היום?

ינון אזולאי: מישהו עוזר לה היום?

ינון אזולאי: צוחקים עליה היום.

ינון אזולאי: תיזהרי, ואל תגידי שלא הוזהרת על הקשר הלא-כשר עם צהר.

ינון אזולאי: ראי הוזהרת.

ינון אזולאי: אל תפגעי ביהדות.

ינון אזולאי: מתן כהנא, אל תתהדר בפגיעה שלך ביהדות.

ינון אזולאי: מפלגה שאמרה שלא תפגע ביהדות – מה היא עושה אם לא פוגעת ביהדות?

ינון אזולאי: מה הם עושים?

ינון אזולאי: אנחנו נילחם על היהדות בכל מחיר, על הכשרות, על הגיור.

ינון אזולאי: לא ניתן לרפורמים דריסת רגל.

ינון אזולאי: העבירו להם 40 מיליון.

ינון אזולאי: מה זה רפורמים?

ינון אזולאי: שתבינו אחת ולתמיד מה זה רפורמים.

ינון אזולאי: אין לי בעיה עם שום אתאיסט במדינה.

ינון אזולאי: אני גדלתי בעכו, בשכונה שאינה דתית, שכונה חילונית, היו לי חברים חילונים ועד היום יש לי חברים חילונים, ויש לי גם חברים אתאיסטים.

ינון אזולאי: אני יודע לדבר איתם והם יודעים לדבר איתי.

ינון אזולאי: אני יודע לדבר איתם ואני מכבד אותם והם מכבדים אותי.

ינון אזולאי: אבל כאשר אדם בא ואומר: תשמע, אני מזייף את היהדות שלך, אני גם מותג, אז תפתח מותג חדש.

ינון אזולאי: אל תגיד שאתה יהודי, כי גיור רפורמי הוא לא גיור.

ינון אזולאי: אדם שהתגייר בגיור רפורמי נשאר גוי.

ינון אזולאי: אל תבוא ותגיד לי: תשמע, אני גם מותג.

ינון אזולאי: אתה גם מותג?

ינון אזולאי: תפתח בשם אחר, לא אותו הדבר.

ינון אזולאי: בוא נראה אותך מתמודד עם מותג שנקרא משהו אחר, כמו שיש אסלאם.

ינון אזולאי: תקרא לעצמך, לא יודע, רפורמיסט.

ינון אזולאי: לא יודע מה תקרא לעצמך.

ינון אזולאי: בוא תתחרה איתי ככה.

ינון אזולאי: אלא מה?

ינון אזולאי: אתה רוצה להטעות את הציבור, רוצה לזייף.

ינון אזולאי: אנחנו רואים את כל ההתנהלות שלהם.

ינון אזולאי: נותנים להם 40 מיליון עכשיו למה?

ינון אזולאי: 40 מיליון להתבוללות.

ינון אזולאי: איפה המסורת?

ינון אזולאי: להתבוללות?

ינון אזולאי: אבותינו מסרו את נפשם בשביל לא להתבולל.

ינון אזולאי: מסרו את נפשם.

ינון אזולאי: ואנחנו מה?

ינון אזולאי: מה אנחנו הגענו?

ינון אזולאי: לאן?

ינון אזולאי: לאיזו מדינה יהודית, שתהיה מדינה של כל אזרחיה?

ינון אזולאי: ככל העמים?

ינון אזולאי: אנחנו מדינה יהודית, תכניסו את זה טוב טוב לראש שלכם.

ינון אזולאי: אנחנו לא מדינה של גויים, אנחנו מדינה יהודית; יש בה גויים.

ינון אזולאי: אבל את הסממנים האלה אתם לוקחים לנו.

ינון אזולאי: עם הסממנים האלה מה אתם רוצים לעשות?

ינון אזולאי: להרוס את המדינה שלנו?

ינון אזולאי: שלא נחיה פה כיהודים?

ינון אזולאי: אבל כשאני מסתכל על מה שאומרת הגמרא במסכת סוטה – ואני אגיד את הלשון שלה ואפרט – אני סך הכול אולי קצת מתעודד: "בעקבתא דמשיחא חצפא יסגא ויוקר יאמיר.

ינון אזולאי: הגפן תיתן פרייה והיין ביוקר.

ינון אזולאי: והמלכות תיהפך למינות ואין תוכחה - - - פני הדור כפי הכלב - - - ועל מה יש לנו להישען?

ינון אזולאי: על אבינו שבשמיים".

ינון אזולאי: חוליי החברה מוצגים במשנה ובעצם מקיפים לנו את כל תחומי החיים, מהכלל אל הפרט: "חצפא יסגא" – עזות מצח תשגה, עזות המצח תתרומם בכל חוצות.

ינון אזולאי: אתם תראו את הדורסנות.

ינון אזולאי: אין ערכים, אין שום כבוד, נרמס הכבוד, אנשים לא עומדים במילה שלהם.

ינון אזולאי: אנחנו רואים את הקואליציה, רואים את ראש ממשלה – בחצפא יסגא: מבטיח דבר ורומס את אותם אלה שבחרו בו.

ינון אזולאי: רומסים את החלשים.

ינון אזולאי: "היוקר יאמיר", אומרת המשנה – יהיה מצב כלכלי שמצד אחד יהיה שפע, אבל הכול גבוה.

ינון אזולאי: מוצרי היסוד יהיו בשפע על המדפים, אבל מצד שני היוקר יאמיר.

ינון אזולאי: אנחנו רואים את עליית המחירים שקורית בארץ, וזאת רק התחלה.

ינון אזולאי: מחירי הפירות עלו ב-15.4%, מחירי הירקות עלו ב-9.4%, מחירי העופות – ב-13.5%, ויצרני הטואלטיקה גם הם דורשים להעלות את המחיר שלהם בין 8% ל-24%; יצרני הלחם רוצים להעלות ב-8%, הקמח – בין 16% ל-60%, תלוי מה מו.

ינון אזולאי: מס על המשקאות המתוקים, על הפלסטיק.

ינון אזולאי: "הגפן תחת פרייה" – הגפן הפכה לסמל.

ינון אזולאי: היין ביוקר.

ינון אזולאי: היין ביוקר.

ינון אזולאי: אנחנו רואים שמעלים לנו את המשקאות המתוקים, אבל מה עושים?

דוד ביטן: משפט סיכום.

ינון אזולאי: לא, הוא לקח לי חמש דקות בדיבור עם זה, אבל אני אקח רק דקה.

ינון אזולאי: אנחנו יודעים שמיץ ענבים ששומרי המסורת מקדשים עליו – וגם אני מקדש עליו בשבת – גם את זה מעלים לנו.

ינון אזולאי: "המלכות תיהפך למינות" – אין שליטה.

ינון אזולאי: המלכות עצמה, שאנחנו מאמינים בה' – אנחנו רואים שאנשים באים ותוקפים אותה.

ינון אזולאי: אנחנו רואים את הרפורמים מנסים להשתלט.

ינון אזולאי: "ואין תוכחה" – הביקורת הציבורית פתאום נעלמה.

ינון אזולאי: אנחנו רואים את אותם אנשי תקשורת יפי נפש שהיו כל הזמן באים ותוקפים את ממשלת נתניהו, את החרדים – פתאום על אותם דברים הם לא תוקפים, רק מחבקים.

ינון אזולאי: "פני הדור כפני הכלב" – הרי מה זה "פני הדור כפני הכלב"?

ינון אזולאי: בעצם המנהיגים אמורים להוביל.

ינון אזולאי: מה המנהג של הכלב?

ינון אזולאי: שהוא רץ והבעלים אחריו, וכל רגע הוא מסתכל לראות את הבעלים שאחריו.

ינון אזולאי: יש מנהיגים שכל הזמן מסתכלים אחורה ואומרים: תשמע, מה נתניהו עשה, מה נתניהו עשה.

ינון אזולאי: מה, אנחנו נסתכל – והוא, נתניהו, והוא, נתניהו, כל הזמן מסתכלים רק אחורה, במקום שיסתכלו קדימה ויסתכלו מה צריך באמת לעזור לעם ישראל.

ינון אזולאי: ואנחנו, כשאנחנו מסתכלים על הדברים האלה, אין לנו על מי להישען אלא על אבינו שבשמיים.

ינון אזולאי: אולי זה הנחמה.

ינון אזולאי: התקציב יעבור, לצערנו, הפגיעה בחלשים תהיה, לצערנו, אבל זה עקבתא דמשיחא.

ינון אזולאי: אנחנו עוד נחזור, בעזרת השם, למען אותם חלשים, למען עם ישראל.

ינון אזולאי: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת חיים ביטון.

חיים ביטון: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אנחנו עומדים פה לקראת סוף שבוע שכנראה, אני מקווה, לא ייזכר לדיראון עולם, כי אני מקווה מאוד שקודם כול זה לא יצלח.

חיים ביטון: וגם אם כן – ככה זה נראה כעת – שזה לא יחזיק זמן, התקציב הזה, כי בעזרת השם הדברים ישתנו, ונחזור לתקן את התיקונים ואת כל העוולות שקורות פה.

חיים ביטון: אבל אני רוצה בעצם להתמקד בנקודה שאולי כולם מנסים להבין על מה הזעקה שלנו, מה הזעקה של האופוזיציה.

חיים ביטון: הרי בדרך כלל אופוזיציה צריכה לזעוק זעקה, ולכאורה אנחנו עושים את עבודתנו בזעקה הזאת.

חיים ביטון: אז מה אנחנו כל כך צועקים?

חיים ביטון: הרי יש תקציב, ולכאורה יש בו גם חלקים שדואגים לקבוצות אוכלוסייה כאלה ואחרות.

חיים ביטון: לפני כשלושת אלפים שנה דוד מלך ישראל מתפלל על בנו שלמה בעת המלכתו ואומר לו: ידין עמי בצדק וענייך במשפט – הכוונה: ברחמים.

חיים ביטון: אומר לו בעצם דוד המלך, לבן שלו: אתה הולך לטפל בעם ישראל.

חיים ביטון: תזכור שתפקידה של החברה נמדד על פי יחסה לחלשים – לעניים, לנכים, למוחלשים.

חיים ביטון: ולאלה שחושבים שדוד המלך היה לפני יותר מדי שנים, אז גם טשרניחובסקי, שאתם מצטטים אותו הרבה, לפני כ-125 שנה, אולי קצת יותר, לפני 140 שנה, בשנת 1875, ציטט את אותו ציטוט ואמר כשהוא כתב את ההקדמה לשיר "אני מאמין" – הוא אמר את אותו משפט של דוד המלך כי יחסה וחוסנה של החברה נמדד על פי יחסה לחלשים.

חיים ביטון: מה הכוונה בכך?

חיים ביטון: הכוונה בכך – זה שאתם עומדים פה וזועקים ואומרים כי התקציב הזה הוא התקציב החברתי הטוב ביותר שהיה פה במדינת ישראל, לא יודע בכמה השנים האחרונות – אתם יודעים טוב והיטב שהתקציב הזה הוא תקציב שטוב לכם, ומכוון לכיסא שלכם, לבוחרים שלכם, שהם כנראה הדשנים והשבעים.

חיים ביטון: ובכל התקציב הזה, מתחילתו ועד סופו, אתם מתייחסים לחלשים – לא משנה מיהם, הם יכולים להיות חרדים ושאינם חרדים, וגם אותם בני מיעוטים, ערביי ישראל, שלכאורה אתם דואגים להם – אז תסתכלו ותראו בתוך המפלגות הערביות את הוויכוח ביניהן על כמה שגם התקציב הזה עבורן ממוען – אני לא רוצה להיכנס כרגע לאיפה הכספים הלאה הולכים, מגיעים לחמאס או לא מגיעים לחמאס, זה עוד ויכוח, אבל אפילו שזה נמצא במצב שיש על זה איזשהו דיבור, יש על זה ספק, זה זעזוע בפני עצמו.

חיים ביטון: אבל תראו, במדינת ישראל, על פי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – לא אני כתבתי את זה, הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה – בשנת 2020 יש כשני מיליון עניים, מתחת לקו העוני.

חיים ביטון: ואתם לא מכוונים רק לשם, כי קודם כול, אלה יגדלו.

חיים ביטון: התקציב הזה שלכם, שעוד רגע אני אפרט ואוכיח לכם שלמשפחה ממוצעת במדינת ישראל – לא שבעה ועשירה, משפחה ממוצעת – היא תוציא כמה אלפי שקלים בחודש יותר; זה לא עשרות שקלים, זה לא מאות שקלים, זה אלפי שקלים.

חיים ביטון: אז אתם תראו שאם חס וחלילה התקציב שלכם יצא לפועל ויצא לדרך וגם יעבוד, אתם תראו שעל שני המיליון יתווספו עוד עשרות אחוזים.

חיים ביטון: אבל מה הבעיה?

חיים ביטון: זה לא קשור אליכם.

חיים ביטון: אתם מדינת השבעים.

חיים ביטון: אתם המדינה שבה צריך לדאוג לאלה שמשתכרים מעל השכר הממוצע במשק.

חיים ביטון: אותם אנשים שאתם ישבתם וחיפשתם כסף כדי להביא שוחד, שוחד של 53 מיליארד לעבאס – הייתם צריכים לחפש את הכסף.

חיים ביטון: << אחרי_כן >> איפה מצאתם אותו?

חיים ביטון: מצאתם אותו בסעיפים של החלשים, מצאתם אותו בחד-פעמי.

חיים ביטון: מי, מי תהיה לו בעיה עם זה שהוא יפסיק לקנות חד-פעמי?

חיים ביטון: אתם יודעים, מישהו אתמול עשה עבודה קטנה – הוא הלך וקנה חד-פעמי ב-600 שקלים, חד-פעמי בסיסי, שמסתבר שבבית נורמלי, נורמטיבי, זה מה שקונים כדי לקיים את החודש; לא בית של עשרה ילדים, בית של שלושה-ארבעה ילדים.

חיים ביטון: בחישוב פשוט: מס עבאס – 200 שקל.

חיים ביטון: אגב, לא יודע אם ראית את זה, אדוני היושב-ראש, ממש היה כתוב למטה: מס עבאס – 200 שקלים.

חיים ביטון: הסופר הזה הוציא מס עבאס – 200 שקלים, 205 שקלים.

חיים ביטון: מה זאת אומרת?

חיים ביטון: זה יותר מ-33% עלייה במחיר של המוצר הבסיסי ביותר הזה, 200 שקלים נטו.

חיים ביטון: מה נדבר על אלה של מעונות היום?

חיים ביטון: יש היום לכאורה 1,800 משפחות שבעצם יש להן בעיה עם אותה תקנה הרסנית שמוציאה אנשים משוק העבודה.

חיים ביטון: נשים שעובדות היום ומפרנסות את הבית, כפי שכולכם יודעים, יצאו משוק העבודה.

חיים ביטון: אתם, שרוצים שהחרדים יגיעו לשוק העבודה, ורוצים פריון, ודואגים למדינה הזאת עם החרדים – אתם מוציאים אותם בידיים, מנקמנות, מרשע, לחפש את הכסף במקומות הללו.

חיים ביטון: ותדעו לכם, אני רוצה לעדכן אתכם במשהו.

חיים ביטון: אני אמרתי פה מעל בימת הכנסת לגבי אותם 4,000 משגיחי כשרות, שמשום מה היו לצנינים בעיני יהיר גולן.

חיים ביטון: משום מה יש לו להציע להם הצעות: שיהפכו להיות פקחים וטרינריים.

חיים ביטון: אין לכם כשרות?

חיים ביטון: לכו.

חיים ביטון: אותו אחד שלפני שבוע הזדעק על 300 משפחות שפוטרו ממפעל – אני לא רוצה להקצין ובכוונה אני לא אגיד את המקור של המפעל הזה, אבל זה מפעל שכל העובדים שלו כמעט שייכים לאזור של עבאס, ושם הוא מזדעק.

חיים ביטון: היהודי הזה מזדעק של-300 משפחות לא יהיה פרנסה, ועל 4,000 – אין לך בעיה עם 4,000 משפחות.

חיים ביטון: אבל אתם יודעים מה מעניין?

חיים ביטון: זה לא 4,000.

חיים ביטון: אותם 4,000 משגיחי כשרות שלא תהיה להם עבודה, הילדים שלהם במעונות והאישה שלהם עובדת, עכשיו הם גם יצטרכו להוציא את הילדים מהמעונות, ואז גם האישה לא תעבוד.

חיים ביטון: אתה מבין, אדוני היושב-ראש?

חיים ביטון: זה נקרא כרוניקה של פשע.

חיים ביטון: אתם מייצרים את העוני בידיים, אתם הורסים את שוק העבודה בידיים, אבל בידיעה אחת: שזה – אתם שכועסים, ראש הממשלה הנכבד הזה שעמד פה על הבמה וזעק: מה אתם אומרים שיש ישראל הראשונה וישראל השנייה – התקציב הזה מספר שאתה דואג רק לישראל הראשונה ואתה מייצר אותה ואתה מרחיב אותה, אבל אתה גם מרחיב את השנייה, אתה דואג שהיא תורחב.

חיים ביטון: למה?

חיים ביטון: כי אנחנו צריכים לבקש תודה שאנחנו חיים פה בכלל.

חיים ביטון: כי גם כשאתה מדבר על פריפריה ומרכז ושם מס גודש ומרחיב את האפשרות הזאת – לכאורה טוען שאתה מרחיב, שהפריפריה תגיע למרכז – אתה, בידיים שלך, דואג בשלושת המעגלים שיצרת שתושב בני ברק שנכנס לתל אביב יכול לשלם בחודש מאות רבות של שקלים, אם הוא הולך למקום עבודתו.

חיים ביטון: וזה לא רק – סליחה, חברים - - -

דוד ביטן: רבותיי, כבוד השרים.

חיים ביטון: ינון, אני - - -

ינון אזולאי: אני לא שר.

דוד ביטן: ינון, אתה תורן מאתמול?

חיים ביטון: אותו מס גודש מדובר, שלכאורה גם כן אוסף כסף – אוסף כסף מהפריפריה.

חיים ביטון: מאיפה הוא אוסף כסף?

חיים ביטון: הרי תושב תל אביב לא צריך לשלם.

חיים ביטון: ואתה יודעים מה הכי חמור, אדוני היושב-ראש?

חיים ביטון: כשאתה רוצה לראות את הרוע, אתה רואה אותו בעיניים.

חיים ביטון: לא רק זה, אתם הרי טוענים שאתם רוצים להגדיל את התחבורה הציבורית.

חיים ביטון: אתה יודע, קבעו כלל שזה לא מספיק שאתה לא מגיע באוטו הפרטי שלך, אלא גם אם אתה מגיע גם במונית שירות אתה תשלם את זה.

חיים ביטון: נו מה, מונית שירות זה לא תחבורה ציבורית?

חיים ביטון: מה אתה צריך, שהבן אדם יצטרך לצאת שעה לפני כאן באוטובוסים כדי להגיע?

חיים ביטון: בשביל זה אתה עושה את זה?

חיים ביטון: רבותיי, תדעו לכם דבר אחד: כל עליית המחירים של החד-פעמים וכל הדברים הללו – הרי הם טועים לנאורות, הם דואגים, בגלזגו הם הלכו כולם לראות איך זה עובד, כל כך הרבה אנשים, 141 אנשים, לראות איך – או לספר, יותר נכון – איך דואגים שלא יהיה פה חד-פעמי.

חיים ביטון: אבל אתם מתקצבים בעצמכם את התקציב.

חיים ביטון: האוצר מודיע שיעלה התקציב והוא מביא מקור תקציבי מזה שלא תהיה ירידה בשום אחוז בחד-פעמי.

חיים ביטון: אז אני לא מבין.

חיים ביטון: אם אתם עושים את זה והמטרה שלכם היא להקטין את גזי החממה וכל הסיפורים הללו שקשורים בחד-פעמי ואתם טוענים שזה יקטין, אז איך אתם שמים עלייה בתקציב מההפרש שעולה עכשיו?

חיים ביטון: אלא מה?

חיים ביטון: אף אחד לא דואג לשום דבר.

חיים ביטון: צריך להיראות נאור.

דוד ביטן: זה הכול מיסים, אתה יודע את זה.

חיים ביטון: הכול מיסים, אבל זה מיסי עבאס, אדוני היושב-ראש.

חיים ביטון: אלה מיסים כי צריכים לאסוף את הכסף כדי להחזיק את הממשלה הזאת.

חיים ביטון: לצערנו הממשלה הזאת, כדי להחזיק את עצמה – זה כמו קבוצת לוביסטים שכל אחד יש לו את מה שצריך ואחד צריך לתת לשני כדי לשמור על הכיסא.

חיים ביטון: היו ממשלות מאז ומעולם, תמיד היה קואליציה ואופוזיציה, תמיד היו כספים קואליציוניים, זה דבר שיש לו אפילו לגיטימציה, אבל כשאתה נמצא על כרעי תרנגולת?

חיים ביטון: אנחנו הולכים לשבת פה עכשיו לא יודע כמה, 36 שעות, עד כניסת השבת, לא יודע עד מתי נשב כאן.

חיים ביטון: למה?

חיים ביטון: כי יש קול אחד, קול אחד.

חיים ביטון: אני לא אשרוף את הזמן שלי, החשוב – לא הזמן שלי חשוב, הנאום פה חשוב – על התקציב הזה כדי לקרוא לחברים שלי שיסתכלו וישמעו ויחליטו, כי לא יודע, זה לוביסטיקה.

חיים ביטון: לך תסביר ללוביסט שעובד בשביל להביא משהו לבית ויש לו את ההזדמנות עכשיו לקחת את הקופה, שיחפש קופה אחרת.

חיים ביטון: כן, אנחנו נמצאים עכשיו באופוזיציה.

חיים ביטון: לא לעולם חוסן.

חיים ביטון: לא לעולם חוסן.

חיים ביטון: אתם חושבים שאתם יושבים שם ואתם לוקחים וסוחטים ובשם הנאורות ובשם הדאגה לתקציב – אז אם אתם דואגים לתקציב, איך זה יכול להיות שאחרי תקופת קורונה כל כך קשה – יש פה תקופת קורונה שהוציאה פה מיליארדים לא מתוכננים – התקציב עולה?

חיים ביטון: בשביל לתת 53 מיליארד התקציב עדיין עולה.

חיים ביטון: זאת אומרת שאם אתם הייתם – בואו נגלם כרגע את ההוצאה.

חיים ביטון: אם בעצם לא היה כל המס הזה על החלשים ורציתם לתת 53 מיליארד, אז מסתבר שהיינו צריכים להגיע כנראה לאיזשהו מספר אסטרונומי, שלא רק המדינה לא תוכל לעמוד בו – בכלל אולי יוציאו אותנו מה-OECD.

חיים ביטון: אני לא יודע איפה אנחנו נהיה בכלל אז.

חיים ביטון: אבל אתם, יש לכם את זה בקלות: אתם יכולים להתעלל בחרדים, אתם יכולים להתעלל בחלשים ולכוון לכל אותם מקומות.

חיים ביטון: ואני אומר לכם, אני לא רוצה להיכנס לפרטים, אבל כל אחד יודע שבחדרים נעשים כל מיני דיונים ושאלות על תקציבים וכו'.

חיים ביטון: חד-משמעית, ההוראות הן חד-משמעית מליברמן, מהאוצר, מאלקין וכל החברים האלה שעושים פה פוליטיקה בזויה, סליחה על המילה.

חיים ביטון: הם עושים את זה כנקמה.

חיים ביטון: הם רוצים שירגישו שהתנקמו.

חיים ביטון: למה?

חיים ביטון: כי אילולא זה הוא לא היה עומד ועושה כל מיני הקלות פופוליסטיות שמגדילות לו לכאורה את הבייס.

חיים ביטון: לעמוד ולצחוק ולצחקק על חד-פעמי על ידי שטיפת כלים – מה זה?

חיים ביטון: מה, אתה לא מבין שזה לא פופולרי בציבור?

חיים ביטון: כן.

חיים ביטון: אבל הוא מבין שאותם שונאי חרדים וחלשים, שרוצים לחיות במדינה שבעה שהיא לא מדינת היהודים – כי במדינת היהודים יש חמלה.

חיים ביטון: התורה מלמדת אותנו חמלה.

חיים ביטון: יהודים הם קודם כול רחמנים גומלי חסדים, ולא שוכחים את החלשים ודואגים רק לקבוצות שלהם.

חיים ביטון: אז בקבוצה שלך, שאתה בלחץ על המנדטים שלך גם עכשיו, אתה רואה את הסקרים, אתה רוצה להדליק אותם.

חיים ביטון: אתה מחמם אותם, אתה מראה להם שאתה בז לאנשים האלה, אתה מוסיף קריקטורות, אתה מוסיף כל מיני דברים שירוצו לך באיזה רשת חברתית, שיספרו את הסיפור שאתה כיסחת אותם.

חיים ביטון: אתם רוצים שנוריד אותם?

חיים ביטון: הינה, הורדנו אותם.

חיים ביטון: אני לא רוצה להתייחס לכל מה שאמרו פה בבוקר.

חיים ביטון: היו פה נאומי קואליציה, שמעתי רק חלקים מהם פה ושם.

חיים ביטון: זה החבאה חד-משמעית של כל המציאות העובדתית תחת כיסוי של הצורך בכיסא עור הצבי הזה.

חיים ביטון: אין הסבר אחר.

חיים ביטון: אני רוצה להגיד לכם עוד דבר אחד: יושבים פה אותם אנשים נאורים שבאים וטוענים שהם רוצים שהחרדים יצאו לשוק העבודה.

חיים ביטון: אז כבר דיברנו על המעונות ודיברנו על המשגיחים, אבל תראו, אני באתי מעולם החינוך.

חיים ביטון: הטענה שכל הזמן הם טוענים – טענות ליבה, טענות ערים וכו' – חברי לפניי דיבר על הנקודות האלה, אבל אני רוצה לחדד לכם משהו.

חיים ביטון: חד-משמעית אם התקציב הזה היה אכפתי ודואג באמת לרומם, וגם, אתם יודעים מה, לפי טענתם להכניס את החרדים לשוק העבודה – אז תדעו לכם, הם מקצצים בבסיס של החינוך החרדי, ולא החינוך החרדי הפרטי; החינוך החרדי של הרשתות שמוכרות בחוק, סעיף 3א, שהם צריכים להיות ככלל ילדי ישראל, ובסעיף בסיסי של אופק חדש.

חיים ביטון: כל ילדי ישראל נמצאים באופק חדש.

חיים ביטון: אין לאף אחד תירוץ על זה.

חיים ביטון: אני אמרתי את זה בוועדת הכספים וגם בוועדת החינוך – אין לאף אחד תירוץ למה הילדים החרדים שנמצאים תחת הרשתות – מדובר על כ-200,000 תלמידים שאמורים על פי חוק לקבל אופק חדש.

חיים ביטון: התירוץ שם הוא לא משפטי.

חיים ביטון: הפוך, המשפטיזציה הולכת בכיוון שכן צריכים את זה.

חיים ביטון: אלא מה?

חיים ביטון: אין כסף.

חיים ביטון: כמה זה, חברים?

חיים ביטון: על מה מדובר?

חיים ביטון: זה אפילו לא פרומיל בשנה, לא פרומיל ממה שקיבל עבאס.

חיים ביטון: ואז, בדרך הזאת, על ידי הלמידה עם לימודי ליבה – שלא יספרו לכם סיפורים.

חיים ביטון: אני אומר לכם כמנכ"ל רשת החינוך התורנית שש שנים: אין בית ספר שלא מלמד מאה אחוז ליבה.

חיים ביטון: במבחני המיצ"ב אנחנו עלינו יותר מכל האחוז שעלה באוכלוסייה בשש השנים האחרונות, ויוכיח את זה מכתב של מנהל המחוז לשעבר איציק זהבי, שאני יכול להציג אותו בפניכם, רק אסור להציג פה מסמכים.

חיים ביטון: אז אם אתם באמת דואגים, אז הינה, יש לכם תקציב שאתם דואגים לדברים הללו ודואגים לעתידה של מדינת ישראל.

חיים ביטון: איפה אתם בתחום הזה?

חיים ביטון: אז אנחנו באופוזיציה.

חיים ביטון: כשבאנו לעשות – לצערנו הרב, בתקציבים שלא הצליחו לעבור בזמן האחרון זה היה על השולחן, והכול היה כמעט סגור, ואתם יודעים את זה, והייתם שם.

חיים ביטון: ואתה, בנט, שלקחת 153 מיליון שקלים מהקואליציוני והכנסת לבסיס – אתה יודע מהצרכים האלה.

חיים ביטון: איך הכנסת את זה?

חיים ביטון: למה רק את זה?

חיים ביטון: למה, כי אתה דואג לשנות את סדרי העדיפויות כדי שתהיה אוכלוסייה יותר מיומנת?

חיים ביטון: אז תדאג כמו שצריך.

חיים ביטון: לא, לא, לא, לא.

חיים ביטון: מי זה מאחורי הדבר הזה?

חיים ביטון: הקבוצות החלשות, החרדים – הם נמצאים בראש סדר העדיפויות של הצמצומים והקיזוזים כדי לשמן את המערכת המשומנת ממילא של הציבור העשיר.

חיים ביטון: אנחנו נמצאים, לצערנו הרב, בתקופה של ליקוי מאורות.

חיים ביטון: זה תקופה שאנחנו נעבור אותה.

חיים ביטון: אנחנו לא נישאר שם לעד ולעולמי-עולמים וגם לא לזמן קצר, כי האמת זועקת.

חיים ביטון: המציאות תטפח על הפנים, ואני אומר לכם, חברים, מי שקצת מסתכל ורואה מסביב רואה שהציבור שלכם, הציבור הימני שבחר בימינה והיא בגדה בו, הציבור של השמאל שלא מבין מה קורה שיש לו ראש ממשלה מהימין וכל היום זועק לכל צד אחר – הוא לא ייתן לזה להתקיים.

חיים ביטון: זה עורבא פרח, זה דברים שחולפים, אז אל תחשבו שאתם יכולים לעשות את כל מה שאתם רוצים.

חיים ביטון: אני רוצה להגיד לכם, רבותיי, החישוב שעשינו – ישבנו עם הצוות שלי באמת לבדוק איך מעלים את התחבורה הציבורית.

חיים ביטון: הרי עוד פעם, טוענים על לדאוג לתחבורה – עכשיו הביטול של הרב-קו, שמיסטר ליברמן לא יודע מה זה המוצר הזה אפילו – 30% עלייה.

חיים ביטון: אתם יודעים, אתם מבינים שאותם שני מיליון משפחות, כשהילד בא לאבא שלו שנגמר לו הרב-קו, באיזה לחץ אבא שלו נמצא שנגמר לו הרב-קו?

חיים ביטון: אז עכשיו הוא צריך לעשות חשבון – מה הוא יגיד לילד שלו?

חיים ביטון: אתם יודעים מה, אתם אולי לא יודעים, אתם אולי לא מכירים, אבל יש בתים שהאבא אומר לילד: לך ברגל, אין לי כסף לרב-קו.

חיים ביטון: אז מה, צריך להכחיד אותו?

חיים ביטון: מה, זו משפחה שאין לה זכות קיום?

חיים ביטון: אז במקום להוריד את המחיר בתחבורה הציבורית – שאתם כאילו טוענים שאתם מגדילים את הרצון לעבור לתחבורה ציבורית – אתם מעלים את המחיר בתחבורה ציבורית.

חיים ביטון: למה?

חיים ביטון: כי אתם לא יודעים מה זה אוטובוס?

חיים ביטון: לא עליתם בחייכם על אוטובוס?

חיים ביטון: יש לכם רב-קו חופשי מהמדינה עד 120.

חיים ביטון: אז למה מתעללים בדבר כזה גם בלי לדעת על מה מדובר?

חיים ביטון: ונעבור לרפורמת הכשרות של כהנא.

חיים ביטון: גם שם הטענות היו לכאורה לדאוג לציבור, להוריד את המחירים.

חיים ביטון: גם שם האוצר טוען נחרצות שתהיה עליית מחירים עקב רפורמת הכשרות הזאת.

חיים ביטון: אז כהנא, אתה יכול להמשיך ולחזור ולהגיד מעל כל במה שיש ירידה.

חיים ביטון: הוא סיפר שם על איזה 55%, לא יודע מה הוא סיפר שם על הירידה בתקציב, אבל פקידי האוצר חולקים עליך בוועדה.

חיים ביטון: הם טוענים שיש צפי של עלייה.

חיים ביטון: אני אומר לך, כהנא, אתה לא הצלחת לשנות את זה שזה יהיה בשנת 2023.

חיים ביטון: אני אומר לך שזה לא יהיה.

חיים ביטון: תזכור שאני אומר לך: הרפורמה הזאת לא תצא, מכל סיבה שהיא – הן בגלל הפגיעה ב-4,000 משגיחים, הן בגלל שכל רבני ישראל וכל אלה שרוצים להשתמש בכשרות, כל אלה שנזקקים לכשרות, המסורתיים שלנו, שרוצים את הכשרות, הם שלא ייתנו לדבר הזה לקרות.

חיים ביטון: והדבר האבסורדי שיש כאן – שימו לב, משהו מדהים: מי מגונן בכל ערוצי התקשורת, בוועדה – באיזו ועדה זה יושב?

חיים ביטון: סלח לי, אדוני השר, שהוא מהמפלגה.

חיים ביטון: באיזו ועדה זה יושב?

חיים ביטון: יושבים בוועדה של גב' יוליה – שאני לא אתן פה מכל מאמריה והגיגיה המיוחדים – והיא אמורה להגיד לנו כשרות.

חיים ביטון: באמת, אני מעריך את האישה הזאת ואני אפילו יכול להבין – איזה קשר יש בינה לבין נאומי הכשרות שלה?

חיים ביטון: אני לא רוצה לבדוק מה יש אצלה במקרר, אבל אני בטוח במאת האחוזים שאין לה בעיה: רבנות, לא רבנות.

חיים ביטון: אני לא מצליח להבין, זה אפילו לא לתת לחתול לשמור על החלב.

חיים ביטון: איך זה הגיוני בכלל שזו הוועדה שבו נדון נושא היהדות?

חיים ביטון: ומי שם את זה בידיים שלה?

חיים ביטון: אותם אלה שרצו – אתם יודעים מה?

חיים ביטון: בהתחלה חשבתי, אדוני היושב-ראש, שהם עשו את זה כי הם רצו שיהיה להם את הגוי של שבת.

חיים ביטון: זה הגדרה, כן?

חיים ביטון: שאף אחד לא יגיד שאמרתי שמישהו פה גוי.

חיים ביטון: יש מושג "גוי של שבת", האיש שיעשה את הרע.

חיים ביטון: במקרה הספציפי הזה זה ממש לא ככה.

חיים ביטון: מילא אם היו שותקים, אבל השר כהנא, השר לשירותי דת, מעל כל במה, יומם וליל, מתפאר ברפורמה הזאת.

חיים ביטון: אם נתת לה את זה כדי שתעשה לך את העבודה, למה אתה ממשיך להתפאר ולהיות מעל כל במה?

חיים ביטון: אלא מה?

חיים ביטון: אתה שמת את זה אצלה לא כי אתה מתבייש במה שאתה עושה – כי רצית שהיא תהיה שותפה לחלומות שלה, שהיא כבר הצהירה אותם.

חיים ביטון: החלומות שלה הוצהרו מעל כל במה, אתמול או שלשום, מה סדר העבודה הבא.

חיים ביטון: הרפורמות הבאות זה נישואים.

חיים ביטון: אני רוצה לשאול אתכם שאלה, רבותיי: אנחנו נמצאים בארץ ישראל.

חיים ביטון: ארץ ישראל זה מדינת היהודים, מדינה של עם ישראל.

חיים ביטון: מה יש לעשות פה, במדינה הזאת, שכל כך הרבה מיליארדים של ערבים רוצים להכחיד אותנו בכל שנייה, אם אנחנו לא פה בגלל התורה?

חיים ביטון: אני שואל אתכם שאלה: מה רע ברעיון של הרצל על אוגנדה?

חיים ביטון: מה רע בזה?

חיים ביטון: שם אף אחד לא מתעניין, תחיה שם, יש אקלים אפילו יותר מיוחד.

חיים ביטון: מה כולם, מה אבותינו אלפים בשנים, משה רבנו 315 תפילות מתפלל להיכנס לארץ הזאת – מה יש לו כאן?

חיים ביטון: יש לו כאן דבר אחד: זו מדינת היהודים, שמתנהלת בסטטוס קוו, נגיד את זה ככה.

חיים ביטון: אבל זה כבר לא כרסום הסטטוס קוו, זה מחיקת הסטטוס קוו.

חיים ביטון: זה רצון לקיים פה מדינה "ככל הגויים בית ישראל".

חיים ביטון: מלחמות כשרות, מלחמות רפורמות של נישואים – מה יישאר לנו בסוף?

חיים ביטון: אז עומד פה עכשיו מר בליאק היום ושואל את יושב-ראש הסיעה: אנחנו לא רוצים לממן לכם את יושבי הכויללים שלכם.

חיים ביטון: מה זאת אומרת?

חיים ביטון: למה אנחנו צריכים לממן את התרבות שלך?

חיים ביטון: למה כשאתה הולך לתיאטרון אז יש לך – תבדקו בתקציב כמה הלך לתיאטרון.

חיים ביטון: אין לי בעיה נגד זה, אני בעד.

חיים ביטון: אבל מהו האחוז שמקבלים אברכי הכולל מכל ההוצאות על כדורגל, על תיאטרון, על כל הדברים?

חיים ביטון: מי אתה שתגיד שאתה לא מוכן לתת את הדבר הזה?

חיים ביטון: זה יסוד הקיום של העם היהודי, עם הספר.

חיים ביטון: אז מה, אתה לא מוכן שיהיו אברכים?

חיים ביטון: בן גוריון, שהיה לפניך – אל תיכנס לי עכשיו למספרים – לא אמר את המשפט הזה.

חיים ביטון: הוא אפילו לא ישב פה ואמר שהוא מוכן לאחוז מסוים.

חיים ביטון: הוא לא מוכן שמדינת ישראל תממן את לומדי הכויללים והישיבות.

חיים ביטון: מי שמך?

חיים ביטון: מי שאל אותך בכלל?

חיים ביטון: הוא לא מוכן.

חיים ביטון: מה אתה כן מוכן?

חיים ביטון: אני יודע מה הרעיון שלכם.

חיים ביטון: אתם רוצים, אם אפשר, לעשות טרנספר לשני מיליון איש, כדי שלמדינה הזאת יהיה אחוז יותר גבוה של עשירים.

חיים ביטון: אז אפשר להוציא מפה את כל אלה שאתם פוגעים בהם בתקציב, ותאמינו לי, יהיה לכם הרבה יותר כסף.

חיים ביטון: אתם יודעים, אבל, מה תהיה לכם הבעיה?

דוד ביטן: את הרפורמים הם מוכנים לממן, הם הקימו עכשיו אגף.

חיים ביטון: הרפורמים הם העשירים, הרפורמים הם הכי עשירים שיש.

חיים ביטון: אגף.

חיים ביטון: 40 מיליון ש"ח, אדוני היקר, לרפורמים.

דוד ביטן: את זה הם מוכנים לממן, אין להם בעיה.

חיים ביטון: אבל אתה יודע, אני רוצה להגיד לך משהו מעניין.

חיים ביטון: מה הטעות שלהם?

חיים ביטון: אותם אנשים הללו – הרי אוכלוסייה חייבת להתנהל משכבות.

חיים ביטון: מי ינקה לכם את הבתים?

חיים ביטון: מי יבנה לכם את הבניינים?

חיים ביטון: מי יהיו הקופאיות שלכם בסופרים?

חיים ביטון: מה לעשות, לא כולם עשירים כמוכם.

חיים ביטון: יש אוכלוסייה שצריכה – העולם בנוי כך.

חיים ביטון: אבל אל תביאו אותם לחרפת רעב.

חיים ביטון: אל תיגעו להם בעוד אלפי שקלים.

חיים ביטון: איך משפחה שמתפרנסת – אותה קופאית בסופר שבעלה עובד במפעל, במחסנים – כמה הם מביאים הביתה?

חיים ביטון: כמה הם מביאים הביתה?

חיים ביטון: שכר מינימום שניהם מביאים.

חיים ביטון: מה זה שכר המינימום?

חיים ביטון: תעשו חשבון.

חיים ביטון: אתם רוצים עוד להעלות אותו.

חיים ביטון: בהצלחה.

חיים ביטון: 5,300 שקל ברוטו, לא? כמה מגיע אליהם הביתה?

חיים ביטון: הם מביאים את ה-9,000 שקל?

חיים ביטון: שניהם עובדים, שניהם לא מפסיקים לעבוד, מסכנים, באים הביתה, שניהם מותשים בלילה, והילד מבקש מהם רב-קו, והם נכנסים ללחץ.

חיים ביטון: אלפי שקלים.

חיים ביטון: תראו, רק במעון יום זה תוספת של 1,700 לילד במשפחה שעכשיו פגעו בהם.

חיים ביטון: וזה יתרחב, כי אמרנו: הם פוגעים בשאר האוכלוסייה, ועוד אנשים יצאו משוק העבודה ויגיעו למצב הזה.

חיים ביטון: חד-פעמי בממוצע יעלה לבן אדם 200 שקל בחודש.

חיים ביטון: שתייה מתוקה – אתם יודעים משהו מעניין?

חיים ביטון: תגיד לי, אדוני היושב-ראש, אם אני טועה: עמד פה על הבמה ראש הממשלה ואמר שהוא עושה איזה רפורמה על המילקי, משהו, נכון?

חיים ביטון: הוא מוריד את מחירי המילקי.

דוד ביטן: אין רפורמות, אין דבר כזה.

דוד ביטן: כל הרפורמות זה בלוף, זה להטיל מיסים.

חיים ביטון: להטיל מיסים, אבל הוא הולך להוריד את מחיר המילקי.

חיים ביטון: תגיד, כמה סוכר יש במילקי?

חיים ביטון: כמה סוכר יש במילקי?

חיים ביטון: מה רע לך?

חיים ביטון: הבקבוק הזה – חבר'ה, אתם כנראה לא יודעים את זה.

חיים ביטון: אני גדלתי במשפחה מרובת ילדים.

חיים ביטון: ברוך השם היום הצלחתי להעמיד את עצמי על הרגליים.

חיים ביטון: אני גדלתי במשפחה של עשרה ילדים בשני בתים – מי ששמע את הנאום הראשון שלי – בשמואל הנביא.

חיים ביטון: שני חדרי שינה – עשרה ילדים.

חיים ביטון: מה שתינו?

חיים ביטון: אתם יודעים מה שתינו?

חיים ביטון: מה שתינו?

חיים ביטון: בשבת היה כזה תרכיז ארבעה ליטר וכל אחד קיבל ככה טיפ-טיפה ושתינו.

חיים ביטון: טוב, זה היה לפני 40 שנה, היום זה כבר לא עד כדי כך.

חיים ביטון: אבל עדיין יש משפחות שלא מכניסות הביתה לא קוקה קולה ולא את כל סוגי הספרינגים שנמצאים – ברוך השם יש רווחה גדולה.

חיים ביטון: במה עינך צרה?

חיים ביטון: בבקבוק שעלה 15 שקלים ועכשיו יעלה 40 שקלים?

חיים ביטון: הם לא יקנו.

חיים ביטון: הם ישתו רק מים.

חיים ביטון: מה האכזריות הזאת?

חיים ביטון: ומילקי, שהם לא ראו אותו – בסופר הם עוברים שביל ליד, שהילד לא יראה את זה, הם עוברים שביל ליד, שהילד לא יראה את המוצר הזה – שם אתה מוריד את המחיר?

חיים ביטון: ושם אין סוכר?

חיים ביטון: הרי הרפורמה שלך מדברת על הורדת סוכרים ושומן.

חיים ביטון: למה?

חיים ביטון: כי מילקי, יש להם לוביסטים חזקים?

חיים ביטון: למה, כי מילקי אני מעדיף?

חיים ביטון: למה?

חיים ביטון: תסבירו לי למה, כי אף אחד לא מדבר על הפטל המסכן הזה?

חיים ביטון: רבותיי, אני אומר את זה מכאב ונהמת ליבי – התקציב הזה שעומד לעבור פה הוא כסות עיניים להתנכלות לאוכלוסייה.

חיים ביטון: הוא רצון של אנשים שישבו לרגע על הכיסא – אני לא יודע אם זה מזל או לא מזל, אבל לרגע ישבו על הכיסא באיזשהו חיבור בלתי הומוגני לחלוטין של ממשלה, והם תופסים ואוחזים חזק בכיסא, וכל דבר כשר בשביל זה.

חיים ביטון: ואני אומר לאותם חברים, בלי להיכנס לשמות – לא שאני חולם שיש לזה סיכויים, אבל אתם יודעים מה?

חיים ביטון: לפחות שכשתעשו את זה, שתרעד לכם היד, שלא תישנו בלילה.

חיים ביטון: הלילה אתם לא הולכים לישון ממילא, אף אחד מאיתנו לא הולך לישון, אבל שלא תישנו בלילה על מה שלחצתם בשביל לשמור לעצמכם את הכיסא.

חיים ביטון: אתם אותם אנשים שעמדתם ונאמתם נאומים יותר חוצבי להבות מהנאום הזה על כמה צריך לדאוג לחלשים וכמה צריך לדאוג לפריפריה.

חיים ביטון: פתאום הכול כשר, הדעות משתנות, אין מילה קדושה, אין אפילו מחשבה קדושה.

חיים ביטון: כל מה שאתם חושבים זה לאחוז את עצמכם ולנעוץ את עצמכם עם מסמרים לכיסא, ולא אכפת לכם במי אתם נוגעים.

חיים ביטון: אנחנו עם ישראל, אנחנו עם הספר, ובכל ההיסטוריה דאגנו לעניים שבינינו.

חיים ביטון: המצווה הגדולה ביותר זה מצוות צדקה.

חיים ביטון: צדקה תציל ממוות.

חיים ביטון: מוות זה הדבר שהכי מפחיד את הבן אדם.

חיים ביטון: מה מציל ממנו?

חיים ביטון: צדקה.

חיים ביטון: אולי אתם לא מאמינים לטקסטים האלה, אולי זו הבעיה.

חיים ביטון: אבל כשאתם עושים כל דבר כזה – שתרעדנה ידיכם; שתדעו שאתם עושים את זה וזה יהיה לכם לדיראון עולם.

חיים ביטון: אני מקווה שזה יהיה לזמן קצר, מה שתעשו, אבל אתם, שלחצתם, תדעו את זה: כל לחיצה ולחיצה על כל הסתייגות, 500 במספר, כל אחת מהן תיספר לכם לדיראון עולם.

חיים ביטון: כי אתם מחזיקים – זה לא עניין של קואליציה – אתם מחזיקים תקציב שהוא תקציב אכזרי, הוא תקציב נגד כל מה שלימדו אותנו לאורך ההיסטוריה.

חיים ביטון: אני מתפלל לה' שיחכים דעתכם ויעביר מעלינו את הרעה הזאת.

חיים ביטון: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת יעקב אשר.

אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, השרים, עודד, השרה פנינה, האמת היא שראיתי אתכם – אמרתי, יש לי חצי שעה, חסדי ה' - - -

דוד ביטן: 25 דקות.

כמה?

דוד ביטן: 25 דקות, זה מה שרשום לי.

טייבי?

דוד ביטן: זה מה שאמר לי גינזבורג.

דוד ביטן: רשום פה 25.

נתפשר באמצע.

דוד ביטן: אבל נראה מה יהיה.

אמרתי לעצמי - - -

עודד פורר: בשנת שמיטה 25 נהיה 30.

כן, אבל בוא, אני חשבתי על עוד נס, בעזרת השם.

התפללתי, נשאתי תפילה לבורא עולמים שייתן לי את המילים הנכונות, אולי אני אצליח לשכנע אותך ואת פנינה להצביע נגד התקציב.

אבל פתאום נזכרתי שאתם לא מצביעים, אתם יש לכם חלופיים נורבגיים.

דוד ביטן: קיבלת עוד חמש.

אז כאילו כל מה שהתכוננתי ואמרתי – הינה, יש לי פה שניים, לא אחד, כדי התקציב ייפול כמו שצריך, ואני בטוח שאני אצליח - -

עודד פורר: תכננו את זה מראש.

- - ופתאום אני נזכר בדרך לפה שמה?

אתם לא בכנסת, לא רואים אתכם כמעט - - -

דוד ביטן: פורר, מה קרה שיש שניים?

דוד ביטן: למה יש שני שרים?

פנינה תמנו: אנחנו באמצע - - -

עודד פורר: כשאתה מנהל את הישיבה, דוד, אמרו - - -

כן, הם מפחדים שתעשו משהו, אז שלחו את שני השרים הכי נשכניים שיכולים להיות להציל את הקואליציה.

דוד ביטן: תאמיני לי, הייתי בטוח שתהיי באתיופיה השבוע.

הם בגיוס חירום.

דוד ביטן: שלחו את המורדים לאדיס אבבה במקום להיות פה.

אדוני היושב-ראש, הם בגיוס חירום, הם עשו תרחישים ותרחישי-תרחישים.

אז עודד, כבוד השר, אני ירדתי מהנושא של לשכנע אתכם, אבל אני כן הייתי רוצה לשאול אותך, שתשכנע אותי, כבוד השר, בתופעה שקורית לנו כאן במדינה.

אנחנו רואים מה שקורה כאן בתקופה האחרונה, עם השתלחות בלתי פוסקת בציבור החרדי, שאני נמנה עם מייצגיו.

אני שואל שאלה אחת: מה חטא הציבור הזה?

הרי ממה נפשך?

הרי תמיד אתם מסבירים – איך אמר ליברמן?

אין נאמנות – אין אזרחות.

הוא תמיד תוקף את הציבור החרדי - - -

יעקב ליצמן: מילה זה מילה.

מילה זה מילה.

הוא תוקף את הציבור החרדי על זה שלא - - -

דוד ביטן: אתה יודע, עכשיו הוא, אין לו נאמנות.

תכף נגיע לזה, אדוני היושב-ראש.

היום החבר הכי טוב שלו, שהוא משחק איתו שש-בש, זה מנסור.

דוד ביטן: נו, אתה רואה?

משהוא לא היה מוכן לשבת – אתה יודע, היה פה כזה בלגן באחת הקדנציות הקודמות: כשמזכירות הכנסת משבצת את המושבים הם לא בודקים ערבי, יהודי, חרדי, ומה לעשות, יצא בינגו שהוא ונדמה לי אחמד טיבי או מישהו מהרשימה היו צריכים לשבת ביחד.

דוד ביטן: אני זוכר את זה.

וואי, וואי, וואי, וואי, מה שהיה פה, אדוני היושב-ראש.

ליברמן הנאור של היום לא היה מוכן בשום אופן לשבת ליד נציג ציבור ערבי.

יעקב ליצמן: גם היום הוא לא מוכן עם טיבי, רק עם מנסור.

אל תדאג, זה יהיה גם עם טיבי.

יעקב ליצמן: עם ביבי.

זה יהיה גם עם טיבי.

עם ביבי זה לא יהיה, שם יש משהו אחר, גדול מעל כולם, גדול מעל כולם איתו ועם ביבי.

אי-אפשר לדבר על זה כאן.

אבל אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשאול אותך ולשאול את עם ישראל: כשבאים ותוקפים את הציבור החרדי, מה אומרים?

דואגים לנו כל הזמן שנצא לעבוד, שנעשה את זה, שנעשה את זה.

לפעמים אני ממש מרגיש כאילו אני באיזה טיפול פסיכולוגי אצל אנשים שכל כך אוהבים אותנו.

אבל הדבר הגרוע ביותר הוא שהרגישות שאנחנו רואים היום לציבור הערבי – ואני לא רק לא מתנגד לזה.

הפוך, אנחנו מעולם מעולם לא אמרנו שלא צריך לתת לציבור הזה.

הפוך, הפוך.

אתה יודע מי היה תוקף אותנו תמיד?

מי היה תוקף אותנו תמיד והיה מגיע בוועדת כספים, כבוד השר עודד פורר?

עודד, תקשיב לי, אני צריך קהל.

מי תקף תמיד - - -

עודד פורר: יש הרבה מהליכוד בקהל.

לא, זה קהל מכור, זה לא טוב.

אני צריך קהל מאתגר.

אבל אני שואל אותך, אדוני:

מי היה נכנס לוועדת כספים לא פעם ולא פעמיים, היה נכנס ואומר לגפני: אתה וטיבי חברים?

ומה זה חברים?

הוא הלך איתו על נושאים מדיניים?

הוא הלך איתו על נושאים ביטחוניים?

לא.

הוא הלך איתו על מצוקות, על מצוקות, ואתה השתלחת בו חזור והשתלח על הדבר הזה.

ואני אצטט לך מה אמר ליברמן ב-2019, לא הרבה.

הוא אומר: "שיתוף הפעולה ההדוק הזה בין המפלגות האנטי-ציוניות" – את שומעת, פנינה?

"שיתוף הפעולה ההדוק הזה", אומר ליברמן, "בין המפלגות האנטי-ציוניות מהרשימה המשותפת לבין המפלגות האנטי-ציוניות ש"ס ויהדות התורה בוועדת הכספים מאיים על החזון הציוני של הרצל".

שמעת?

הרצל.

זה.

שיתוף הפעולה הזה, כשגפני וטיבי היו צועקים כל אחד בשפה שלו על קיפוח, על כיתות - - -

עודד פורר: אתה חותם על החזון הציוני?

אני לא חותם עליו, אבל אתה יודע מה אתה עושה מהחזון הציוני שלו?

טיארה.

אני לא חותם, כי יש לי אידיאולוגיה, אבל אתם איבדתם את האידיאולוגיה בדרך.

תקפת את גפני בכל מקום אפשרי בוועדת כספים, ואותנו, על שיתופי פעולה אזרחיים של קואליציה ואופוזיציה, בלי קשר לשום דבר אחר.

תקפתם, והיום אתם מלאי חמלה ורגישות לקשיים של הציבור הערבי.

למה לא מגיע לנכדים שלי, החמלה הזאת, עודד?

למה לא מגיע לילד עם פאייעס?

דוד ביטן: כי אתה לא בקואליציה, אתה מבין?

הוא מדבר על הרצל.

דוד ביטן: לא, מה שחשוב זה לשרוד בשלטון.

והוא מדבר על הרצל, על החזון הציוני של הרצל.

יעקב ליצמן: הוא זרק אותנו לזבל.

במריצות.

לא, זה לא הוא, זה לא הוא, זה יושב-ראש המפלגה שלו.

דוד ביטן: שים לב מה עשית, הוא התקרב אליך עכשיו.

למה לא? שישב וישמע.

עודד פורר: הוא דווקא רצה את זה.

עודד פורר: דווקא היום ראיתי כותרת חיובית, שיותר חרדים משתלבים בתעסוקה בחצי השנה האחרונה - - -

דוד ביטן: זה לא בגללכם.

עודד פורר: הדברים הטובים לא בגללנו - - -

נכון, נכון, עודד.

איך שאיווט נכנס לממשלה - - -

דוד ביטן: אתם רק התחלתם.

אדוני היושב-ראש, תישאר בצד.

עודד פורר: כשמבינים שכל מה שנעשה בשנים האחרונות – אגב, הירידה התחילה ב-2017.

עודד פורר: כשהתחלתם לתת קצבאות כדי לא לצאת לעבודה, כשהבינו שהקצבאות האלה - - -

אתה לא יודע לקרוא, אתה לא יודע לקרוא.

הירידה התחילה בין 2013 ל-2015, בתקופה שלפיד קידש מלחמה, כמו שאתם מקדשים אותה היום.

עודד פורר: - - - התחילה עלייה.

עודד פורר: אתה רואה את הגרפים, הם מאוד ברורים.

תאמין לי שאני מכיר את הגרפים הללו.

עודד פורר: אני יודע מתי זה עולה למעלה ומתי זה יורד למטה.

התחילה ירידה.

אתה מדבר עם בן אדם – עם ראש עיר - -

עודד פורר: - - - מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

- - עם אדם שהיה ראש עיר שעשה המון בנושא התעסוקה בעיר שלו.

אחד הדברים שאתם הורסים היום זה את תעסוקת הנשים, שפרחה והגיעה למקצועות מכניסים מאוד.

היום אתם גורמים להם לעבור לחצאי - - -

עודד פורר: וגם לצאת לעבודה.

עודד פורר: גם הגברים יצאו לעבודה.

אתה לא תצליח לחנך.

תשאל את אבא שלך ואת סבא שלך אם מישהו יכול לחנך אותך נגד האמונה שלך בכסף.

אבל אני שואל אותך - - -

עודד פורר: בימיו של סבא שלי ושל אבא שלי מעולם לא קידשו בשם הדת את חוסר היציאה לעבודה.

עודד פורר: בדיוק הפוך, בדיוק הפוך.

עודד פורר: גם בעולם החרדי, עולם הישיבות, לא קידשו את לא לצאת לעבודה.

עודד פורר: הפוך מזה.

עודד פורר: לצערי הפכו את האי-עבודה לדגל - - -

אתה יודע הרי טוב מאוד שאף אחד לא מקדש את האי-יציאה לעבודה.

מקדשים משהו אחר, שאני לא רוצה להגיד לכולם שגם אתה יודע שהוא קיים.

המשהו הזה - - -

עודד פורר: גם אני מקדש את לימוד - - -

אתה לא מקדש אותו, אתה מתעלל באנשים שמקדשים אותו.

אתה מתעלל.

עודד פורר: לא - - -

אבל אני רוצה לשאול אותך שאלה, עודד.

עודד פורר: אתה משכנע לא - - -

לא, אני מוכן לשמוע אותך, אין לי בעיה, אני רק רוצה לשאול אותך שאלה, שאלה קטנה: למה החרדים מתוקצבים כל כך פחות בחינוך?

למה?

למה מתעללים בנו?

למה הילד – אלה נתונים שהיו רק לפני שבועיים בוועדת החינוך: ילד רגיל במדינת ישראל, המדינה מתקצבת אותו בכ-17,000 ש"ח לילד.

ילד בתלמוד תורה במוסדות מוכש"ר מגיע, נדמה לי, ל-7,000 או 9,000, משהו כזה, ובמוסדות הפטור הוא מגיע ל-5,000 שקל.

למה?

אז יגידו כולם: לא לומדים לא זה - - -

עודד פורר: ליבה, ליבה.

ליבה, ליבה, שמיבה.

עכשיו תקשיב אליי טוב, אני רוצה לצטט לך משהו שאמר ליברמן, אוקיי?

שהיום אתם דואגים לבתי הספר האלה חבל על הזמן.

שאלו אותו בריאיון עיתונאי: מה היית עושה עם ערביי ישראל עכשיו?

זה היה כבר בתקופה שהוא התחיל להבין שהוא הולך עם עבאס, אז הוא היה זהיר.

יש דבר אחד שצריך לעשות קודם כול – המורים.

כשאתה בודק את מערכת החינוך של ערביי ישראל – השר פורר – "אתה מגלה, אומר ליברמן, שחלק גדל והולך של המורים שלהם הם בוגרי המכללה האסלאמית בחברון, אוניברסיטאות כמו ביר זית או א-נג'אח.

אין להם בחינת הסמכה כאן אצלנו, הילדים עוברים שם שטיפות מוח ומעבירים אותן לכאן, וככה הם מחנכים את הילדים שלהם.

הם לא מקבלים הסמכה ישראלית, לא מקבלים השתלמות באזרחות, כלום.

במשרד החינוך מכירים בזה אבל מעלימים עין.

אז מה הפלא שהלימודים יהיו באג'נדה של הסתה נגד המדינה?

הינה, אני מביא לך מדברי יושב-ראש התנועה שלנו, מה שנקרא, הרב ליברמן.

עודד פורר: אגב, אני מסכים עם זה לחלוטין, כמו גם עם המורים - - -

הורדת להם שקל?

עודד פורר: לצערי - - -

הורדת להם שקל?

עזוב רגע את החרדים.

בוא נדבר דקה על הערבים.

עודד פורר: - - -

דקה בלי חרדים, דקה.

ניתן לך כדור נגד חרדים.

עודד פורר: להפך.

עודד פורר: שמו פה הרבה יותר בשביל שהמורים יהיו מורים שמוכשרים - - -

הבנתי.

אני שואל אותך שאלה - - -

דוד ביטן: פורר, אתה יודע שזה לא יקרה.

תפסיק למכור לי תותים.

עודד פורר: אחת הבעיות היא שהממשלה ויתרה על מערכת החינוך במגזר הערבי ברמה כזאת - - -

הם הולכים ללמד אזרחות?

הם הולכים ללמד אזרחות?

הם הולכים לשים את הדגל?

אני שואל אותך, כן או לא?

עודד פורר: אתה שואל ורוצה תשובה?

כן.

עודד פורר: אז א.

עודד פורר: כן.

עודד פורר: עכשיו, בוא תבין מה קרה במגזר הערבי בעשר השנים האחרונות - - -

אל – תספר מה קרה במגזר החרדי בעשר השנים.

עודד פורר: אמרת לי שאתה רוצה לדבר על הערבים.

עודד פורר: על מה שאתה רוצה אני אדבר איתך - - -

לא, זה פילוסופיה.

אני שואל אותך: אתה מוריד להם תקציב או לא – או שאתה מעלה להם תקציב?

עודד פורר: זה לא פילוסופיה - - -

דוד ביטן: מה אתה רוצה?

דוד ביטן: אתה נתת להם יותר כסף על מה?

דוד ביטן: הרי מה שאתה אומר לא יקרה - - -

בוא ניתן לו להגיב.

אדרבה, אדרבה, אני שמח לשמוע.

עודד פורר: הוא אוהב ללמוד - - -

נשכנע אותו סתם, הוא לא יכול להצביע בכל מקרה, כי יש לו נורבגי מאחוריו.

עודד פורר: לא, אבל אני יכול לשכנע אותך.

עודד פורר: אולי אתה תצביע בעד התקציב.

הינה עוד שקר שיוצא לך בלי למצמץ.

דוד ביטן: הוא יכול לשכנע את הנורבגי איך להצביע.

עודד פורר: אני יכול לשכנע אותך, אתה לא נורבגי.

תאמין לי, תשאל אותו מי החליף אותו – הוא גם לא יודע.

עודד פורר: אתה לא נורבגי, אבל.

לא, אני לא נורבגי.

עודד פורר: זהו, בגלל זה אני יכול לשכנע אותך.

אני מהנורבגים הראשונים שהיו פה בכנסת.

עודד פורר: מה שאני אומר זה שאני יכול לשכנע אותך - - -

דוד ביטן: אתה כבר הגעת - - -

יאללה, בוא ניתן לו.

עודד פורר: התקציב ילך לרשות המקומית בדיוק כדי שהרשות המקומית תהיה זאת שמספיק חזקה גם כדי לבחור את מנהלי בתי הספר.

עודד פורר: כי היום, לצערי - -

דוד ביטן: למי זה ילך, לראש עיריית טייבה?

דוד ביטן: זה ילך.

עודד פורר: - - הרבה פעמים מי שבוחר את - - -

הרשות המקומית – מה היא תעשה?

מה היא תעשה?

דוד ביטן: מי?

דוד ביטן: ראשי הערים משתפים פעולה?

אני שואל אותך, היא תחייב לימוד אזרחות?

דוד ביטן: פורר, הם משתפים פעולה?

היא תחייב לימוד אזרחות?

פורר - - -

עודד פורר: כן.

אדוני היושב-ראש, תן לי דקה.

אני שואל אותך, בוא, אף אחד לא שומע - - -

עודד פורר: כן, כן, כן.

כן?

אני רוצה שתדבר עם עבאס כשהוא מגיע לפה תכף, שיעלה על הדוכן ויגיד - - -

עודד פורר: הם חייבים גם היום בלימודי אזרחות.

כן, והם לומדים לימודי אזרחות?

הם שמים דגל על בית הספר שלהם?

הם שרים "התקווה" ביום העצמאות?

הם אומרים "הלל" ביום העצמאות?

עודד פורר: תראה, לגבי ה"הלל" - - -

לא, אני שואל אותך.

החרדים לא אומרים, אבל אותנו אתם מכים אכזרית.

אותם אתם לא מכים.

עודד פורר: מי מכה?

עודד פורר: עכשיו, לגבי הנתונים - - -

מה "מי מכה"?

אתה מרעיב.

מה "מי מכה"?

עודד פורר: לגבי הנתונים - - -

5,000 שקל לילד מול 17,000 לילד.

עודד פורר: יעקב, לגבי ההרעבה – מבחינת הנתונים, בין 2013 ל-2015 קפצה תעסוקת הגברים החרדים מ-44.5% ל-51.2%, ומאז 2015 זה נשאר על הנתונים האלה והתחיל לרדת עד לפני חמישה חודשים.

אז אני רוצה לומר לך - - -

עודד פורר: והיום התבשרנו שבחודשים האחרונים הייתה עלייה בתעסוקה של הגברים החרדים.

עודד פורר: סימן שזה עובד.

תקשיב אליי, עודד פורר.

עודד פורר, אתה לא טיפלת בתעסוקת חרדים אף פעם בחיים שלך.

אני כן.

עודד פורר: אני - - -

לא באופן מסיבי.

אני, זה היה התפקיד שלי, הייתי ראש עיר, הקמתי את אחד ממרכזי התעסוקה היפים והמפוארים בארץ.

אני אומר לך בדיוק הפוך.

כשתלמד את הסטטיסטיקה תראה את הנתונים, כי הנתונים התפרסמו בתקופה כזו או אחרת.

הייתה לפני הקדנציה של האחים האלה, לפיד ובנט, ממשלה, נכון?

אתם אפילו הייתם חברים בממשלה הזאת.

הממשלה ההיא, בזמנו – היו כמה שרי כלכלה שנתנו הרבה מאוד הכשרות מקצועיות, לכולם, נשים וגברים.

ואני כל הזמן אמרתי להם: אל תלכו ותנסו להסביר, הציבור הוא אינטליגנטי מספיק; מי שרוצה ללמוד ישב וילמד תורה ולא יעזור לכם כלום, אבל לאלה שכן חושבים על משהו אחר – תנו להם כלים והם יעשו את זה לבד.

עודד פורר: אתה יצרת תמריצים להירשם – סלח לי, אני אומר את זה בכאב.

עודד פורר: אני לא מדבר עכשיו על אלה שלומדים תורה.

עודד פורר: אתה יודע טוב מאוד - -

אני למדתי מהם.

עודד פורר: - - שיש כאלה שרשומים כאילו הם לומדים תורה, והם לא לומדים תורה.

עודד פורר: והעבודה מתבצעת - - -

תפסיק להיות - - -

עודד פורר: וכשהיא לא מתבצעת מצד שני, את הקצבאות מקבלים.

אני רוצה לספר לך שיש מפלגות שהיו בהן חברי כנסת - - -

עודד פורר: אז זה נגמר, החגיגה הזאת נגמרה.

אתה תפסיק לקחת עוד פעם את השוליים, בגלל שאני מכיר מפלגה מסוימת – שגם אתה מכיר – שהיו בה חברי כנסת שאחת מהן עמדה כאן ודיברה על החרדים הגנבים שלוקחים שלושה מיליארד שקל.

אני זוכר שדיברתי איתה פה בפרסה, אמרתי לה: מאיפה את לוקחת את הסכומים האלה?

למה את מאשימה ציבור?

למה את מסיתה?

היא אמרה: אתם גונבים כספים.

היום היא הולכת להיכנס לבית סוהר בעוד תקופה מסוימת.

עודד פורר: נגמרו לך הטיעונים.

לא, לא, לא - - -

עודד פורר: נגמרו לך הטיעונים, נגמרו לך הטיעונים - - -

זה מרגיז אותך, נכון?

זה מרגיז אותך, נכון?

כי אתם - - -

עודד פורר: לא, זה לא מרגיז אותי.

עודד פורר: נגמרו לך הטיעונים, זה הכול.

עודד פורר: אני מסכים - - -

כי אתם מנסים לעשות דה-לגיטימציה - -

עודד פורר: הדיון הזה הסתיים.

- - לציבור שהנאמנות שלו לעם ישראל היא נאמנות נצח.

זה ציבור שמטפח את המסורת היהודית.

הצלת אותו עכשיו, קושניר, למה אתה עושה לי את זה, לא יפה.

ועדת הכספים): מותר לי להגיד שלום לחבר.

זה כמו בנט – כשמתחילים להתקיף אותו הוא קורא למישהו.

ועדת הכספים): מותר לי להגיד שלום לחבר?

אני לא יודע אם הוא הכיר אותך לפניי או לא.

עודד פורר: יעקב, קודם כול, אתה לא מתקיף אותי.

עודד פורר: אבל אני אומר לך שוב, אם תרצה לנהל את הדיון הזה כדיון ענייני - -

הינה אני מנהל - - -

עודד פורר: - - עם טיעונים ענייניים - - -

אז אם אתה רוצה, אל תדבר - - -

עודד פורר: אני מוכן לדבר על כל הדברים שהעלית פה - - -

לא, אבל אתה מייד מגיע ואומר: אני לא מדבר על לומדי התורה - - -

עודד פורר: אני מגיע לנתונים.

עודד פורר: הנתונים – אתה לא אוהב אותם - - -

הנתונים, אני מכיר אותם.

אתה לא מכיר אותם.

אתה לא מכיר אותם.

עודד פורר: אלה המספרים.

עודד פורר: לפני רגע עמדת על בימת הכנסת ואמרת שהייתה ירידה בתעסוקת גברים חרדים בין 2013 ל-2015.

אתה לא מכיר אותם.

עודד פורר: מה לעשות שהנתונים האלה, לפי דוחות של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, הם הפוכים.

אבל אני התאמצתי בשביל הנתונים האלה - - -

עודד פורר: אז לפי איזה נתונים אתה עובד?

עודד פורר: לפי איזה נתונים?

אני התאמצתי בשביל הנתונים האלה, ואנחנו רצינו שזה יקרה - - -

ועדת הכספים): אז למה אתה אומר שזה ירד?

עודד פורר: יכול להיות שאם אתה רואה שעולה מ-44% תעסוקת חרדים ב-2013 ל-51% ב-2015 ואתה אומר לי שבתקופה הזאת הייתה ירידה – יכול להיות שבאמת הייתה בעיה בלימודי ליבה.

עודד פורר: כי לא הייתה ירידה.

עודד פורר: מ-44 ל-51 זה עלייה בתעסוקת חרדים, מה לעשות.

עודד פורר: וכשזה נתקע שם, זה נתקע.

אבל אדוני - - -

עודד פורר: אלה הנתונים.

מה זה תעסוקה?

כמה זמן לוקח - - -

עודד פורר: מה אחוז הגברים החרדים שיוצאים לעבודה – אלה הנתונים.

ידידי עודד פורר, כמה זמן לוקח להכשיר לתעסוקה?

לוקח שנה-שנתיים?

אז אתה אומר לי: התוצאות האלה.

זה כמו שאמר קושניר – אתה שומע?

אתה כלכלן - - -

עודד פורר: זאת אומרת שהייתה עלייה.

עודד פורר: אתה מסכים איתי שבין 2013 ל-2015 הייתה עלייה בתעסוקת חרדים?

הייתה עלייה עוד קודם.

עודד פורר: לא.

כן.

תנתח את 2012.

בוא נעשה את זה ביחד - - -

ועדת הכספים): אז איך אתה מסביר את הנתון שפורסם היום - - -

אוה, עכשיו מה שפורסם היום.

אני רוצה לומר לך איך אני מסביר את זה.

רק נכנסתם לשלטון - - -

ועדת הכספים): קודם כול, אתה מברך על זה?

אני מברך מאוד, אבל אני רוצה לברך אותך, כי זה - - -

דוד ביטן: זה לא בזכותכם, מה, אתם עשיתם משהו בעניין הזה?

דוד ביטן: באמת, אתם מגזימים - - -

עודד פורר: יעקב, הנתונים פשוט במקרה אצלי.

עודד פורר: אז ב-2011 - - -

די עם השקר - - -

עודד פורר: שים לב, נתונים.

ועדת הכספים): יעקב, יעקב - - -

זה משהו - - -

דוד ביטן: לא עשיתם את זה - - -

עודד פורר: יעקב, נתונים, נתונים - - -

זה עבודה שלכם?

עודד פורר: אמרת 2012, יעקב, אמרת 2012.

עודד פורר: ב-2011 היו 45.1, ב-2012 – 45.4, ב-2013 זה ירד ל-44.5, ואז זה עלה בחזרה.

עודד פורר: ב-2015 עלה, לא חזרה, ל-51.2.

עודד פורר: אז בתקופה - - -

ומ-2016 זה נפסק.

עודד פורר: ומאז 2015 - - -

מ-2016 זה נפסק.

עודד פורר: לא רק שזה נפסק, זה התחיל לרדת.

טוב, עודד, עודד - - -

עודד פורר: מה לעשות, כשאתה משלם למישהו כדי שלא יצא לעבודה הוא לא יצא לעבודה, אלה הנתונים.

אם אתה תגיד דבר כזה, אני, בתור אחד שלא למד ליבה – אם אתה תגיד דבר כזה באיזשהו מקום כלכלי, תאמין לי, יצחקו עליך.

תהליכים כאלה לא קורים ככה.

עודד פורר: בוא נלך ביחד, אתה תגיד את מה שאמרת ואני אגיד את מה שאמרתי, ונראה על מי יצחקו.

נעשה את זה ביחד, נעשה את זה ביחד.

לסיכום הפרק של ישראל ביתנו וליברמן, אני רוצה להגיד לך רק דבר אחד.

לא יסולח לכם לעולם הדבר היחיד שאתם עושים: שאתם עושים - - -

עודד פורר: כלי הפלסטיק.

תן לי עכשיו להשלים, כי יש לי עוד לדבר על נושא אחר, שקשור למפלגת ימינה.

אז תן לי לסיים עם ישראל ביתנו.

עודד פורר: דבר גם על כלי הפלסטיק.

דוד ביטן: הוא איתך - - -

אתם עושים דה-לגיטימציה לציבור נאמן, לציבור שמוטת החסד שלו היא הגדולה ביותר במדינת ישראל.

זה ציבור נהדר, אבל אין לכם אומץ - - -

עודד פורר: הציבור נאמן ובאמת יש לו מוטת חסד, הוא ציבור מצוין, רק אתם לא מסוגלים - - -

תגיד את זה למנסור עבאס, יא פחדן.

תגיד לו שאם הוא לא ילמד אזרחות ולא ישים דגל בבתי הספר שלו אתה תוריד לו את התקציב.

תגיד את זה, פחדן.

עודד פורר: לא רק שאנחנו - - -

פחדן.

אתה והבוס שלך.

הוא פחדן.

ועדת הכספים): יעקב, לא מתאים לך, לא מתאים לך.

תגיד את זה לעבאס.

למה אתה לוקח כסף לילדים שלי?

למה אתה לוקח כסף לנכדים שלי?

הדם שלהם אחרת?

ועדת הכספים): באמת, לא מתאים, לא מתאים לו.

דוד ביטן: הם אומרים משהו, ולעבאס – משהו אחר.

דוד ביטן: מה זה "לא מתאים לו"?

53 מיליארד ולא מצאת שקל לזרוק לחרדים.

תתביישו לכם.

ועדת הכספים): יעקב, יעקב, יעקב, אני רוצה להגיד לך משהו - - -

תתביישו לכם.

אתם, שבאתם מארצות שאתם יודעים מה זה הדבר הזה.

עודד פורר: יעקב, בוא אני אגיד לך במשפט אחד ובזה אני אסיים.

מאה אחוז.

אני אתן לך שניים גם.

עודד פורר: אתם, המנהיגים של יהדות התורה ושל ש"ס, הופכים את הילדים של הציבור שלכאורה אתם מייצגים לילדים עניים, והופכים את זה לאידיאולוגיה.

והציבור של מנסור עבאס - - -

עודד פורר: והאידיאולוגיה שלנו היא הפוכה.

עודד פורר: היא לאפשר להורים שלהם וגם להם להתפרנס בכבוד.

אין נאמנות – איך אמרתם?

אין נאמנות - - -

עודד פורר: ואת זה אנחנו עושים, לטובת הציבור.

עודד פורר: זה הכול.

אין נאמנות, אין אזרחות, נכון?

נכון?

אתה רוצה שהציבור החרדי ילך לצבא, נכון?

למה שהציבור הערבי לא ילך?

עודד פורר: ילך.

ועדת הכספים): ילך.

אה, הציבור הערבי ילך?

עודד פורר: ילך.

יופי.

מתי?

עודד פורר: או שירות לאומי.

עודד פורר: יהיה יותר שירות לאומי - - -

מתי?

דוד ביטן: לצבא?

דוד ביטן: מי ילך לצבא?

יהיה שירות אזרחי?

איפה מנסור?

אפשר לקרוא רגע למנסור עבאס?

דוד ביטן: - - - עד עכשיו לא התערבתי, בחייך.

דוד ביטן: אתה מצפה שהם ילכו לצבא?

עודד פורר: בוא תראה את ההסכמים הקואליציוניים - - -

דוד ביטן: שילכו לשירות לאומי?

מה מופיע בהסכמים הקואליציוניים?

מה?

ועדת הכספים): יהיה שירות אזרחי-ממלכתי, כולם ילכו להתגייס - - -

דוד ביטן: לא צריך צבא, שילכו רק לשירות לאומי, זה גם בסדר.

רגע, ביטן, אתה לא תוכל להחזיר לך דקות.

דוד ביטן: אני אחזיר לך, הינה, אני מחזיר לך.

עודד פורר: - - - במשטרה, במכבי האש, במגן דוד אדום, גם באיחוד והצלה.

מעולה.

אני שואל אותך שאלה: ערבי שיצא - - -

דוד ביטן: פורר, בחייך, הגזמת - - -

אל תפריע לי, דוד, אתה מפריע לי.

דוד ביטן: הוספתי לך שלוש דקות.

אבל אתה מפריע לי בשלוש הדקות שהוספת לי.

ועדת הכספים): אתה מבלבל אותו, אדוני היושב-ראש, אתה מבלבל אותו.

אני יכול לשאול אותך שאלה?

צמד האמיצים - - -

עודד פורר: כשהנתונים ממוצאים אתה מתחיל – תראה איך הוא מאבד את זה.

צמד האמיצים, תקשיב רגע עד הסוף לשאלה, תהיה אמיץ, לפחות תתאפק ותשמע.

אני שואל אותך שאלה.

האם יש - - -

דוד ביטן: הוא לא מסוגל, פורר, הוא לא מסוגל.

עודד פורר: אני צריך לצאת - - -

שאלה אחת.

עודד פורר: אני אפילו לא שר תורן, באתי בשביל - - -

דוד ביטן: חכה רגע.

שאלה אחת.

האם אזרח ערבי, אחרי שתגיעו לשירות לכול וכל האזרחים יעשו – אני אשמח לשמוע את מנסור עבאס לגבי זה.

אגב, אני שמעתי אותו פה בפרסה בעניין הזה, אבל לא חשוב, אני לא אצטט, כי אנחנו לא מדברים מהפרסה.

אני שואל אותך: האם תפעילו חוק שירות ביטחון שמי שלא הולך – לא לומד תורה, לומד באוניברסיטה בירושלים ומפגין בלילה נגד המדינה היהודית, מהסיבות שלו והאמונה שלו.

האם אתם תכפו עליו?

האם אתם תשלחו משטרה צבאית להוציא אותו מהאוניברסיטה?

כן או לא? יא פחדן, תענה לי על זה.

פחדן, צבוע.

עודד פורר: סיימת את ההופעה?

צבוע.

עודד פורר: סיימת את ההופעה?

- - -

עודד פורר: עכשיו אני אענה לך.

תענה.

עודד פורר: הכלל הוא מאוד פשוט.

מאוד פשוט.

עודד פורר: הוא לא השתנה והוא לא ישתנה - - -

הוא לא השתנה, נכון, רק לגבינו זה משתנה.

ועדת הכספים): תן לו לענות.

ועדת הכספים): תן לו לענות.

כן, בבקשה.

דוד ביטן: קושניר, מה, אתה מנהל את הישיבה?

ועדת הכספים): לא, הוא שאל שאלה, שישמע תשובה.

לא, יש כותרת.

בוא נשמע מה קורה עם ערביי ישראל בקרוב, כן.

אפשר לקרוא להם לפה?

עודד פורר: הכלל הוא מאוד פשוט והלוואי, הלוואי שאתם גם תאמצו אותו - - -

אה, הלוואי שאנחנו נהיה כמו הערבים?

תודה לך.

גם אני - - -

עודד פורר: לא, זה לא מה שאמרתי.

זה מה שאתה אומר.

עודד פורר: לא, אני לא אמרתי את זה.

כמה אחוז יש היום בחברה הערבית?

עודד פורר: לפחות תכבד את הכיפה שעל ראשך ותפסיק לשקר גם לגבי מה שאני אומר.

עזוב את הכיפה שעל ראשי, אתה רומס אותה.

עודד פורר: אני יודע מה אני אומר ולא מה אתה אומר.

עודד פורר: אז אני אגיד את מה שאני אומר ולא את מה שאתה אומר.

עודד פורר: אתה רוצה לשתוק?

ועדת הכספים): לא, הוא לא.

כמה אחוז מהציבור הערבי נמצאים היום בשירות אזרחי-לאומי?

כמה?

עודד פורר: אתה רוצה לשמוע?

עודד פורר: אתה רוצה לשמוע או לא?

תענה לי.

עודד פורר: הכלל הוא מאוד פשוט.

עודד פורר: לא אכפת לי למי אתה מפלל בבוקר, מה אתה אוכל לארוחת צוהריים וגם לא עם מי אתה הולך לישון בערב.

עודד פורר: אתה תהיה עם חובות ועם זכויות אותו דבר.

עודד פורר: ערבי, יהודי ולא משנה מה.

כן?

אז אני שואל אותך שאלה - - -

עודד פורר: ואני אומר לך יותר מזה: מי שמגיע מהמיעוטים, בין אם זה מוסלמים שמשרתים ונוצרים שמשרתים, יקבלו יותר ופי כמה, כי כך צריך להיות, כי זה הרבה יותר משמעותי.

עודד פורר: וגם חרדי שמשרת בצה"ל לא יהיה מוכה כפי שאתם מנדים אותו מהאוכלוסייה, אלא יקבל מלגות.

עודד פורר: זה הכול.

להם יש מערכת חינוך כמעט עצמאית שלהם בהרבה נושאים.

הם לא הולכים לצבא ולא הולכים לשירות לאומי.

אותי אתה מכה ואת הערבים שקיללת עד לפני שנה אתה לא מכה.

למה?

למה?

תענה.

עודד פורר: אני לא מכה אותך, אני מציל - - -

עם ישראל, תקשיבו לתשובה.

עודד פורר: אני לא מכה אותך, תאמין לי, אני מציל את הילדים האלה מבורות ומעוני.

תודה רבה.

תציל את הילדים של עבאס.

תציל את הילדים של עבאס.

עודד פורר: וגם את הילדים האלה.

עודד פורר: אנחנו נשקיע במערכת החינוך, נשקיע במערכת החינוך גם בבני ברק וגם בטייבה.

אבל אני שואל אותך, מה הבעיה בילד שלי שיש לו בית ספר עצמאי ושהוא לא הולך לצבא?

אז מה ההבדל עם הנכד של עבאס או הילד של עבאס?

תגיד לי.

ועדת הכספים): אני רוצה להגיד לך משהו, יעקב, אפשר?

ועדת הכספים): משפט אחד.

משפט אחד.

ועדת הכספים): אתם מפלגה עצמאית, יש לכם אג'נדה עצמאית, דרך עצמאית, אבל התחושה היא שפשוט נלקחתם שבי על ידי נתניהו ואתם משדרים את אותם מסרים.

דוד ביטן: ואתם נלקחתם בשבי של עבאס.

ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו.

ועדת הכספים): אמן.

ועדת הכספים): אתה הרי מבין טוב מאוד מה אנחנו עושים.

ועדת הכספים): אתה הרי מעולם, מעולם לא ירדת לרמה הזו, ולא קראת לאף אחד פחדן ותמיד דיברת לעניין.

ועדת הכספים): מה שאתה עושה עכשיו, יעקב, זה פשוט לא לכבודך.

ועדת הכספים): אתה יודע לטעון טיעונים לעניין, וכשאתה עושה את זה, ואנחנו מדברים איתך הרבה - -

דוד ביטן: מה רע בטיעון שאתם עושים איפה ואיפה מול עבאס?

דוד ביטן: מה רע בטיעון הזה?

ועדת הכספים): - - אפשר להתווכח ואפשר לדבר, אבל לבוא ולהגיד פחדן לבן אדם שהיה מפקד דבור בצבא ונלחם - - -

מפקד מה?

ועדת הכספים): מפקד דבור, עודד פורר.

ועדת הכספים): היה בחיל הים מפקד דבור, נלחם, להגיד לו "פחדן" – באמת, יעקב, לא לרמתך ולא לכבודך וחבל.

תן לי לענות כי אין לי הרבה זמן.

עכשיו שמעתי אותך, תקשיב עכשיו אתה אליי.

דוד ביטן: קושניר, תן לו.

אני רוצה לומר לך דבר אחד.

אני לא בא לפה לנאום פופוליסטי.

אתה לא יודע איזה כאב.

יש ציבור במדינת ישראל שיושב ומסתכל ואומר: מה חטאנו?

האם פעם חשדו בנו בריגול לאויב?

האם פעם חשדו שאנחנו לא רוצים שירושלים תהיה שלמה?

אנחנו כל יום בתפילה שלנו: "ותחזינה עינינו בשובך לציון" ירושלים.

אנחנו הכי נאמנים בעולם.

נכון, יש לנו ענייני אמונה שלנו שמונעים מאיתנו לעשות דברים שאתם בחברה הכללית עושים, אבל כמו שאתה יודע, להיות סבלן ורגיש – לא יכולתי להגיד לך את זה לפני כמה שנים כי לפני כמה שנים הערבים היו אצלך מועמדים לחבל התלייה.

כך אמר אביגדור ליברמן.

אבל אני שואל, היום, אחרי שחזרתם בתשובה והבנתם שיש סוגי אנשים שהם אחרת, יש להם אמונה אחרת, הם לא יצביעו איתכם על כל דבר, לא יעזור לך כלום.

על הקנאביס, יהפכו אותו עוד מאה פעמים, הוא לא יצביע עבאס, לא יעזור כלום.

נתן לכם טרומי - - -

ועדת הכספים): גם אתה לא.

רגע, עזוב אותי.

רגע, תן לי דקה.

יש דברים שהוא מאמין בהם – לא יעזור לכם כלום.

אז מה אתם עושים?

אתם אומרים: חבר'ה, אלה השותפים שלנו, נבלע את הרוק.

השותפים האלה שלכם, אני לא אומר שבגלל זה לא צריך לתת להם, הפוך, צריך לתת לכולם אותו דבר, שוויוניות זה בלי קשר לשונות - - -

ועדת הכספים): נכון, יופי, מצוין.

דקה.

אז הוא מלמד בבתי הספר שלו, בחלקם – לא מלמד, ודאי לא אזרחות - - -

ועדת הכספים): זה לא נכון.

הוא עצמאי.

ועדת הכספים): זה לא נכון.

דוד ביטן: עזוב, נו, מה לא נכון?

דוד ביטן: מה לא נכון?

תן לי לדבר.

תן לי לדבר.

אז אני אומר משהו לא נכון, מה אכפת לך?

ועדת הכספים): אכפת לי.

הם עצמאיים.

דוד ביטן: אתה לא רוצה לדבר על ימינה?

אין לי כבר זמן לימינה.

דוד ביטן: אבל הוספתי לך שלוש דקות.

ועדת הכספים): אז בעצם מה שאתה אומר:

ועדת הכספים): אני מונע ביקורת ממפלגת ימינה, סופג את כל האש.

רגע, תן לי לסיים.

הם לצבא לא הולכים, לשירות לאומי לא הולכים, ושום אחוז - - -

ועדת הכספים): נכון, אבל הם ילכו לשירות אזרחי, חלק מהם מתגייסים - - -

אבל תן לי לשאול אותך - - -

ועדת הכספים): ויש פה ניסיון ללכד את החברה ביחד, גם חרדים, גם חילונים, גם ערבים, כולם, שתהיה חברה אחת.

קושניר, אתה תגיד לי מתי זה "כולם".

תגיד לי מתי זה "כולם".

ועדת הכספים): יעקב, אתה יודע שאני צודק.

ועדת הכספים): אתה יודע שאני צודק.

אתם פחדנים, אתה יודע למה אתם פחדנים?

ועדת הכספים): לא נכון, אנחנו לא פחדנים.

כי מה שאתה אומר עכשיו אתה לא עושה כי אתה מפחד.

ועדת הכספים): אני עושה.

ועדת הכספים): אתה יודע מה עשיתי?

ספר לי.

ועדת הכספים): אתה יודע מה עשיתי אתמול?

לא.

ועדת הכספים): אתמול השגתי תקציב של 180 מיליון שקל כדי לשפץ בית ספר ממ"ח במעלות תרשיחא.

כל הכבוד.

ועדת הכספים): משהו שאתם לא עשיתם.

כל הכבוד, תודה רבה.

תודה רבה.

ועדת הכספים): בית הספר היה אמור להיסגר והינה עשיתי את זה, ויש כסף ומשפצים בית ספר.

אני אומר לך עוד פעם, אתם פחדנים.

אין נאמנות – אין אזרחות.

ועדת הכספים): אגב, בית ספר ממ"ח, לציבור החרדי שרוצה להיות חלק מהמדינה, שרוצה להשתלב, רוצה לעבוד, רוצה לשרת, רוצה להשתלב בשוק התעסוקה.

אתה מפחד מהציבור הערבי ולא סובל את הציבור החרדי.

דוד ביטן: ראש העיר הוא מישראל ביתנו.

דוד ביטן: ראש העיר הוא מישראל ביתנו, לא סתם חילקת - - -

ועדת הכספים): מה זה קשור?

ועדת הכספים): זה לא קשור בכלל.

עכשיו, אדוני היושב-ראש - - -

דוד ביטן: אל תציגו את זה כאילו אתם בסדר גמור בעניין הזה.

ועדת הכספים): יעקב, אני אומר לך, באמת קטונתי - - -

תפסיק להגיד לי כי אתה לא אומר את האמת.

אתה לא אומר את האמת.

ועדת הכספים): קטונתי מלייעץ אותך, באמת.

ועדת הכספים): קטונתי מלייעץ לך.

קטונת מאוד, מאוד קטונת.

ועדת הכספים): אבל, באמת, תשמור על כבודך, תעשה לי טובה.

דוד ביטן: אל תיתנו ציונים.

טוב.

אני רוצה עכשיו לומר משהו לאנשי ימינה בשתי הדקות האחרונות שנשארו לי.

היה לי הרבה מאוד מה להגיד.

דוד ביטן: אני אסביר לך.

דוד ביטן: מכיוון - - -

כן, אני יודע, זה אחד על חשבון השני.

דוד ביטן: רגע.

דוד ביטן: מכיוון השר פורר ביקש לדבר אחרי זה, הוא הלך לרדיו – אז אני נותן לך עוד זמן עד שהוא יבוא.

דוד ביטן: דבר.

כן, אבל זה יבוא אחר כך על חשבון החברים שלי.

לא יבוא.

נו, מה לעשות?

זה המצב.

לא, זה לא טוב, אני חייב לרדת.

דוד ביטן: כן, אבל הוא רוצה לעלות, אני לא יכול להוריד.

שיעלה אחר כך, שיעלה אחר כך.

אני רוצה לומר דבר אחד לאנשי ימינה לסיום.

הייתה לי דרשה מאוד ארוכה בעניין הזה ומחכימה מאוד, אני חושב, אבל זהו זה.

אני רוצה לומר לכם דבר אחד.

מה שקורה בימים אלה, בביטויים שאנחנו שומעים בכל מקום, אתם לאט לאט מתרגלים למה שאתם עשיתם במו ידיכם.

אני אומר את זה לניר אורבך, אני אומר את זה לאחרים שם.

אתם יצרתם מצב שאפשר לדבר בזלזול ואפשר להרוס את מוסד הרבנות, שאותו ייסד הרב קוק, שבדרכו אתם התחנכתם, אתם חינכתם את ילדיכם.

מה שקורה בימים אלה – מי שראה את הסרטון של יוליה מלינובסקי, האחראית על שירותי הדת במדינת ישראל, ראה שאחרי שגמרו עם הכשרות היא מבטיחה: הולכים על תחבורה ציבורית, על נישואין אזרחיים.

זה הכול יהיה על שמכם.

אני לא יודע מה תגידו לילדים שלכם, ניר אורבך, מה תאמר להם, מה תסביר להם, מה יהיה פה ומה יקרה פה.

ואתה יודע דבר אחד, הייתה מחלוקת גדולה מאוד על הרבנות בימים ההם בין החוגים החרדיים יותר לחוגים הלאומיים.

אבל אחד הדברים, אני רוצה לצטט לך – ותדע שזה מה שאתם עושים היום – לצטט לך דברים שכתב הרב קוק במכתב בשנת תרע"ג: אתכבד להודיע לכבוד הוועד שאי-אפשר לי להסכים למעט את גבול ההבדלה שבין ישראל לעמים בענייני השחיטה – הוא דיבר על ענייני שחיטה – ואם חלילה תתחילו להסיג את הגבול העומד, ממאתיים אמה יבוא מאה, וממאה להתקרבות ותערובות גופים, חס ושלום, כאשר סבלנו מזה - - - מקווה אני שלא תיתנו לדבר זה לקרות.

יש פה דבר אחד מאוד ברור.

אתם מסיגים לאט-לאט את שארית הדת שעוד נשארה במדינה הזו.

אתם לא פוגעים בחרדים, הבד"צים החרדיים רק הולכים להתחזק מהרפורמה הזאת.

אתם לא פוגעים לא בנו ולא בילדינו.

אתם פוגעים במה שאתם, ניר אורבך וחבריך, חינכתם את הילדים שלכם.

גם כשהייתה לנו מחלוקת בין החרדים, אתה חינכת את הילדים שלך אחרת ממה שאני חינכתי את הילדים שלי, אבל אני נשאר עם אותה אידיאולוגיה ואתה נסוג אחורה, וזה על שמכם לדיראון עולם.

ולכן אני אומר, כל עוד הנר דולק אפשר עוד לתקן, ולוואי שהקדוש ברוך הוא יראה לכם כוח ואומץ לעשות את הדבר הנכון, שאני בטוח שאתם מאמינים בו גם.

תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת אופיר סופר.

אופיר סופר: איפה השר?

דוד ביטן: הוא לא פה.

דוד ביטן: הוא הלך לרדיו.

דוד ביטן: אני מדבר על פורר, הוא רצה לדבר, הוא לא יכול לדבר.

דוד ביטן: בוא, עוד דקה-שתיים זה לא נורא.

דוד ביטן: תתקדם.

דוד ביטן: מה יש לי להפסיק?

דוד ביטן: הרי אם נפסיק זה על חשבוננו.

דוד ביטן: בינתיים דבר.

דוד ביטן: חוץ מזה, השרה פה.

פנינה תמנו: אני פה.

פנינה תמנו: אני התורנית.

דוד ביטן: הבנתי.

דוד ביטן: לא ראיתי אותך, הוא הסתיר אותך.

פנינה תמנו: אני פה, יושבת ביציע.

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, גברתי השרה, אני תוהה למי אני הולך לומר את הדברים האלו.

אופיר סופר: נראה לי שבעיקר לאזרחי ישראל.

דוד ביטן: כן, לנו לא, כי אין אנשים כמעט.

אופיר סופר: לך כן.

דוד ביטן: לי כן.

אופיר סופר: ולגברתי השרה.

אופיר סופר: מחר גם חג הסיגד ואנחנו - - -

דוד ביטן: שים לב, רק ליצמן פה מטעם כל חברי הכנסת ואשר.

דוד ביטן: רק הם.

דוד ביטן: איפה כל הנורבגים, תגידי לי?

אופיר סופר: אדוני היושב-ראש, לאחרונה, באחד מלילות הירח המלא – יש לי תחביב כזה – לקחתי את אשתי וילדיי, החלטנו לטפס את מצוק הארבל מעל מגדל, מעל בקעת גינוסר.

אופיר סופר: התכוונו לעשות את זה בירח מלא ובחרתי דווקא – עשינו בעבר את קרן נפתלי – לעשות את זה בבקעת הארבל כי לכולנו מוכרת הגמרא בירושלמי על הסיפור של רבי חייא הגדול ורבי שמעון בן חלפתא שהיו מהלכים בבקעת הארבל וראו את אילת השחר, הרב ליצמן.

אופיר סופר: ורציתי לדבר עם בניי ובנותיי על הסיפור של כך היא גאולתן של ישראל, קמעא-קמעא.

אופיר סופר: בערב הקודם ירד גשם ולא ידענו אם – הטיול בלילה – לטפס את הארבל זה יכול להיות קצת מסוכן.

אופיר סופר: יהיה מחליק.

אופיר סופר: אז סיכמנו שנחליט לפנות בוקר.

אופיר סופר: חנינו במקום שנקרא ואדי חמאם והתחלנו לטפס.

אופיר סופר: התחלנו לטפס כשהירח הוא ירח מלא.

אופיר סופר: חייב להודות שהיה מואזין מאד מוזיקלי בשלב מסוים.

אופיר סופר: האמת היא שהיה לו קול טוב, לא בייש פייטנים - - -

דוד ביטן: הוא לא שר?

אופיר סופר: לא יודע איך מתעוררים עם זה בבוקר אבל הוא באמת היה חריג בקול שלו.

אופיר סופר: אנחנו מטפסים ורגע לפני שאתה נצמד למצוק והשביל מתחיל להיות צר יש גדר של רשות שמורות הטבע והגנים שאומרת שאי-אפשר לטפס.

אופיר סופר: זהו, נעצרים.

אופיר סופר: ואני רציתי לעלות איתם עד המצוק ולראות משם את הזריחה, את איילת השחר, ולדבר איתם על גאולתן של ישראל, כך היא קמעא-קמעא, אבל הדרך פתאום נעצרה, פתאום הייתה חסימה.

אופיר סופר: אז אתה יודע, עשיתי מה שעושה יועז הנדל, הכנו פק"ל קפה, רק שתינו תה – והמסר התחלף.

דוד ביטן: למה לא הזמנת אותי לדבר הזה?

דוד ביטן: חשבתי שאנחנו חברים, לא?

אופיר סופר: ואין בעיה.

אופיר סופר: י"ד כסלו אנחנו סוגרים, בסדר?

אופיר סופר: שיהיה לילה פתוח.

דוד ביטן: מה, אני הולך ברגל?

דוד ביטן: צוחק איתך.

אופיר סופר: אנחנו מטפסים את הארבל.

דוד ביטן: לא לטפס ולא ללכת.

אופיר סופר: אבל הסיכום היה שדיברתי עם הילדים שלי על זה שלפעמים יש חסימות, ולמרות שיש חסימות אז אנחנו מחכים קצת, ואנחנו מטפסים, ואנחנו עולים ואנחנו לא מוותרים.

אופיר סופר: וגם אם נדמה למישהו שאנחנו כרגע לא במקום הנכון, אנחנו מהר מאוד נחזור.

אופיר סופר: אמי, זיכרונה לברכה, הייתה אשת חינוך.

אופיר סופר: אני חושב שכל החיים היא לימדה.

אופיר סופר: היא התחילה – שם היא גם הכירה את אבי – בכרם בן זמרה, בית הספר שמי שהיה המנהל שלו זה הרב גץ, רב הכותל.

אופיר סופר: ודמותו של הרב גץ הייתה מאוד נוכחת אצלנו בבית.

אופיר סופר: אני זוכר שלא אחת אימא, זיכרונה לברכה, הזכירה איך לאחר נפילת בנו של הרב גץ בקרב לשחרור ירושלים, לרב גץ הייתה אמירה שחוזרים ישר לעניינים למרות הכאב ולמרות הייסורים.

אופיר סופר: הוא היה דמות מופת שאני מאוד נהנה לקרוא עליו כל פעם, איש שבקיא בתורת הנגלה ובנסתר, איש ספרא וסייפא, ובעיקר קשה שלא לזכור את מאור פניו.

אופיר סופר: אני רוצה רגע להקריא משהו כי אנחנו מדברים קצת על מתווה הכותל.

אופיר סופר: אז במלחמת ששת הימים – זה מתוך הספר של הרב גץ: במלחמת ששת הימים – הוא כותב – נפל בני, השם ייקום דמו, בקרב על ירושלים עיר הקודש ושחרור הכותל.

אופיר סופר: אשתי קיבלה את השכול בצורה מאוד קשה.

אופיר סופר: הייסורים היו קשים וראיתי שאינה מסוגלת לשאת את הסבל הקשה של נפילת הבן.

אופיר סופר: החלטתי למען קיום המשפחה לעזוב את המושב ואת כל תפקידיי ולעלות לגור בעיר העתיקה ליד המקום שבו נפל הבן.

אופיר סופר: אני מקצר קצת.

אופיר סופר: באחד הימים בחודש תמוז תשכ"ח הגעתי לכותל המערבי לתפילה, והינה אני שומע שהתנועה הרפורמית רוצה לקיים תפילה מעורבת של נשים וגברים ליד הכותל.

אופיר סופר: הדבר חרה לי מאוד, סרתי מייד לד"ר זרח ורהפטיג, שהיה אז השר לענייני דתות, ואמרתי לו שאני שואל אותו כידיד מה זה.

אופיר סופר: והוא השיב לי: מה אתה חושב, שפה זה מושב כרם בן זמרה?

אופיר סופר: כאן זה אחרת.

אופיר סופר: אנחנו נלחמים.

אופיר סופר: בעקבות הסיפור הזה הרב גץ אחר כך מתמנה לרב הכותל, והוא נאבק על זה כבר לפני עשרות שנים.

אופיר סופר: ואני כך מדמיין את המפגש בין השר מתן כהנא לבין הרב גץ, מה הוא היה אומר לו, מדבר איתו על הדמים שהרב גץ שילם על שחרורה של ירושלים?

אופיר סופר: זה מעניין.

אופיר סופר: ואם הרב גץ היה מוותר אז, לפני עשרות שנים, לתנועה הרפורמית, אז אתמול לא הייתה יוצאת אותה הודעה מקומץ רבנים בתנועה הרפורמית, הודעה עצובה שהגיעה אלינו מארצות הברית?

אופיר סופר: ואני אומר לך, אדוני היושב-ראש, מה שלי מאוד כואב בממשלה הזו, שיש פה מרור כורך.

אופיר סופר: המרירות כרוכה יחדיו, ואני אסביר.

אופיר סופר: יש פגיעה קשה בזהותה היהודית של מדינת ישראל, אבל שותפיה הבכירים זה כבר לא רק האדונים של כהנא ובנט, זה לא רק האדונים ליברמן ולפיד, שהם שונאי דת וכל מה שקשור לזה, אלא יש שותף חדש, אנטי-ציוני.

אופיר סופר: אני רוצה להזכיר לכולם, היה פה לפני כן השר עודד פורר – שעד לאחרונה זו עוד הייתה דעתם של רבים מסיעות הקואליציה, כחול לבן, ישראל ביתנו, אני לא אדבר בכלל על תקווה חדשה וימינה.

אופיר סופר: הייתה גם עוד איזה מפלגה כזאת שקראו לה דרך ארץ, משהו כזה, ששלחה את כולם לבחירות חוזרות.

אופיר סופר: אבל, תראה, כולם מתחילים להכשיר את השרץ, וזה מה שמפחיד אותי וזה מה שמסוכן.

אופיר סופר: יותר מזה, ראש הממשלה בנט מספר לכולנו שהיום הוא היה עושה את זה מלכתחילה.

דוד ביטן: זה היה מתוכנן, אתה לא יודע את זה?

אופיר סופר: היה לנו פעם מפקד בצבא, לא נזכיר את שמו כי הוא עדיין מפקד בכיר, הוא היה אומר: אל תעשו מהחרטא אידיאולוגיה.

אופיר סופר: מה שנקרא, לקחת איזושהי מציאות ולהתחיל להגיד שזה מה שרצינו.

אופיר סופר: נפתלי בנט עושה מהחרטא אידיאולוגיה.

אופיר סופר: והאמת שהוא טובע עד צוואר מתחת לאחוז החסימה.

אופיר סופר: ואני שואל, מי שטובע, גברתי השרה, מי שטובע עד צוואר מתחת לאחוז החסימה יכול לנהל את המדינה כשבועות המים מתחילות להיכנס לו לגרון?

אופיר סופר: אני רוצה לגעת בעוד עניין אישי.

אופיר סופר: לכל אחד יש את מלחמת יום הכיפורים שלו.

אופיר סופר: אני רוצה לדבר על זה שהתקשורת וכולם הודפים את הקונספציה, ולכל אחד יש את יום הכיפורים שלו וניפוץ הקונספציה והאשליה.

אופיר סופר: אני גם חוויתי את זה, אדוני היושב-ראש, בתור מ"מ צעיר, חוויתי את זה מאוד חזק ב-1996, כשאנחנו היינו עמוק עמוק עמוק בתוך הקונספציה של אוסלו.

אופיר סופר: זה הקרין – וזה לא משנה עכשיו, התחלף שלטון, לא התחלף – זה הקרין עמוק לתוך הצבא.

אופיר סופר: אני זוכר את סגן הרמטכ"ל מתן וילנאי, שבועיים לפני 26 בספטמבר 1996, יושב ונותן שיחה לפני קצינים צעירים בחרוב, בחטיבת שכם שומרון, שפורקה אז כי הייתה קונספציה, הייתה אשליה.

אופיר סופר: ביומיים האלה של לחימה, כשפעם ראשונה הכנופיות הפלסטיניות מהרשות הפלסטינית פתחו באש לעבר חיילי צה"ל, אבל אנחנו היינו כל כך עמוק בקונספציה, צה"ל איבד אז 17 לוחמים.

אופיר סופר: הבכיר שביניהם זה אלוף משנה נביה מרעי, אחיו של מופיד מרעי.

אופיר סופר: נביה מרעי, זכרו לברכה, שהיה סגן מפקד אוגדת עזה.

אופיר סופר: ואדוני היושב-ראש, אני זוכר היטב את הרגעים האלה תחת אש, איך כולם, הבכירים, ככל שהיו בכירים, כך הם היו יותר תקועים בקונספציה של אוסלו, של שיתוף הפעולה.

אופיר סופר: ואני אומר לך שכשכולם עובדים בלמכור אשליה ביטחונית זה מסוכן.

אופיר סופר: לא רק אני חוויתי את זה, לצערי, למעלה מ-1,000 הרוגים חוו את קונספציית אוסלו.

אופיר סופר: אבל אתה יודע מה?

אופיר סופר: רבין עשה זאת כי הוא האמין שהוא עושה טוב לישראל.

אופיר סופר: בנט עושה את זה – כי מה?

אופיר סופר: כי מה?

אופיר סופר: כעומק נטישת הבוחרים כך עומק הקריסה בסקרים.

אופיר סופר: לא תמיד אפשר להשוות ממקרה אחד למקרה שני, מתקופה אחת לרעותה.

אופיר סופר: אנחנו אבל עוד פעם חיים בקונספציה מוטעית ואנחנו חייבים, מוכרחים, ללמוד מן ההיסטוריה ולהפיק את הלקחים.

אופיר סופר: אני שומע אתמול את החדשות על העוזרת ההיא, ועל מה אמר מנסור, ועל רשת הביטחון של אוסאמה סעדי – זה הסעד היחיד שנותר פה – את מה שהוא עמד פה ואמר אתמול על הבמה, על הפודיום, על הצהרת בלפור.

אופיר סופר: כולם עוצמים עיניים.

אופיר סופר: עוצמים עיניים.

אופיר סופר: כולם עוצמים עיניים.

אופיר סופר: זה גשם.

אופיר סופר: מה זו היסטוריה?

אופיר סופר: בשומר החומות בנט הודיע שהוא התפכח.

אופיר סופר: גברתי השרה, את חברה בממשלה הזאת, זה עבר לו מהר מאוד.

אופיר סופר: כולכם עוצמים עיניים.

אופיר סופר: מדינה שלא תדע להילחם בטרור כי היא תעצום עין, הטרור ידע להילחם במדינה עד כי תעצום את עינה.

אופיר סופר: תזכרי את המשפט הזה טוב טוב טוב.

אופיר סופר: ולכל אחד יש אחריות, גם למי שנורבגי.

אופיר סופר: הרי ישבו פה אחר כך 20 נורבגים, ירימו את היד, יורידו את היד, ירימו את היד, יורידו את יד - - -

קרן ברק: 22.

אופיר סופר: 22.

דוד ביטן: לא, 21.

אופיר סופר: זה כבר לא משנה.

דוד ביטן: 22 בדרך.

קרן ברק: למה בדרך?

דוד ביטן: הם, נדמה לי כחול לבן, רוצים עוד אחד.

קרן ברק: אתה בטוח שלא 22?

דוד ביטן: יש 21.

אופיר סופר: מה זה משנה?

אופיר סופר: עשרות, עשרות - - -

דוד ביטן: אתם יודעים מה?

דוד ביטן: אי-אפשר לדעת, אני כבר לא מכיר אף חבר כנסת.

אופיר סופר: אף אחד לא מכיר, אף אחד לא יודע.

אופיר סופר: שמעתי אחד מהם הבוקר מתראיין – רחמיי.

דוד ביטן: הם לא יכולים ללכת נגד.

דוד ביטן: אין להם ברירה.

אופיר סופר: רחמיי.

אופיר סופר: הוא מתחיל להסביר: הרבנים אמרו לי ככה, לא אמרו לי ככה.

אופיר סופר: תבקש לא לעלות לרדיו.

דוד ביטן: מי זה?

אופיר סופר: נו, מי כבר יכול להיות?

אופיר סופר: הוא באמת בחור טוב, בחור טוב כלפון, הוא באמת בחור טוב, אבל לפעמים אתה צריך לזכור שאתה נמצא - -

דוד ביטן: הוא גדל על בית אחר, ולצערי הרב, הוא עושה משהו אחר.

אופיר סופר: - - שאתה נמצא במקום שמקבלים בו החלטות, החלטות של חיים, החלטות של ביטחון מדינת ישראל.

אופיר סופר: קראתי עכשיו שראש הממשלה – שנייה לפני שעליתי לכאן – עסוק מאוד עכשיו באיך להציל את העולם, אחרי שהוא פירק את המפלגה שלו, ועוד מפלגה, ועוד מפלגה.

אופיר סופר: ועכשיו הם בכלל איבדו שם כל כיוון.

אופיר סופר: אפילו המנכ"לית, זאת ששולחת מכתבי איומים, לא מצליחה להשתלט על מה שקורה שם.

אופיר סופר: ראש הממשלה מוציא הודעה חשובה מהלשכה שלו: יישרתי את ההדורים בין אביר קארה לחברת הכנסת פינטו.

אופיר סופר: ומשם הוא טס לוועידת האקלים, אחרי שהוא נתן את ההופעה שלו באו"ם.

אופיר סופר: יש איזו ועידה בין-לאומית שמחכה עוד שבוע או משהו?

דוד ביטן: אל תדאג, הפעם הוציאו 141, פעם הבאה ייצאו 200 איש.

אופיר סופר: אולי יעשו איזו ועידת הפרוטקשן, או ועידה להקמת שלושה ישובים בדואיים, אולי יעשו איזו ועידה – התנועה האסלאמית היא נחשבת בין-לאומית או לא בין-לאומית?

דוד ביטן: בין-לאומית.

אופיר סופר: האחים מוסלמים זה בין-לאומי או לא בין-לאומי?

אופיר סופר: כי אם זה בין-לאומי אז צריכים להזמין את ראש הממשלה בנט לוועידה שלהם.

אופיר סופר: חברת הכנסת ברק, את רוצה לעלות לדבר כאן?

קרן ברק: עכשיו כבר?

קרן ברק: אני אחריך.

דוד ביטן: היא עולה אחרי זה.

אופיר סופר: אני, נראה לי, אקצר קצת.

אופיר סופר: החבר'ה בלחץ.

דוד ביטן: למה?

דוד ביטן: דווקא מעניין, למה אתה רוצה לקצר?

קרן ברק: מה, התעייפת?

אופיר סופר: מחר יש את חג הסיגד.

אופיר סופר: חג הסיגד הוא בעיקר חג של התחדשות, של טהרה.

אופיר סופר: מציינת אותו בעיקר קהילת יוצאי אתיופיה ביתא ישראל, אבל - - -

קרן ברק: השרה רוצה לשמוע.

אופיר סופר: השרה ודאי רוצה לשמוע.

אופיר סופר: השרה, אנחנו מדברים קצת דברים אופטימיים.

דוד ביטן: עוד פעם אתה מסתיר אותה?

דוד ביטן: מה יהיה?

אופיר סופר: החג הזה לאט-לאט הופך להיות חג כלל ישראלי, לכל האומה היהודית.

אופיר סופר: אני חושב, וגברתי השרה, את ודאי תסכימי איתי – אתה יודע מה?

אופיר סופר: לא בטוח – אבל הנקודה המרכזית של יוצאי אתיופיה, שאני חושב עליהם, זה כל המסלול שהם עשו לארץ, כל הכמיהה והכיסופים לירושלם, כל הדרך שהם עשו, כל התלאות.

אופיר סופר: כמה אמונה, כמה קשיים בדרך, כמה חסמים, כמה פעמים עצרו אותם בדרך, אובדן בדרך, פטירה – אבל הם לא התייאשו.

אופיר סופר: הם ידעו לאן הם מכוונים.

אופיר סופר: הם בחיים לא שכחו את ירושלים, הם בחיים לא שכחו את הכותל המערבי, הם בחיים לא שכחו את הר המוריה.

אופיר סופר: הם יעמדו מחר, ואם ירשו לנו אז גם חלק מאיתנו יגיע לשם מחר תוך כדי, בטיילת ארמון הנציב, אל מול הר המוריה.

אופיר סופר: זה מה שמיוחד בקהילה הזאת.

אופיר סופר: אני רוצה לאחל לכל עם ישראל חג סיגד שמח, חג של אמונה, חג של שמירה על זהותה היהודית של מדינת ישראל, חג של זכירה של ירושלים, של ירושלם, של ציון, שאנחנו ממשיכים לטפס, אנחנו נחזור, נגיע לאן שצריך.

אופיר סופר: ואת כל ההתבלבלויות האלה שקורות פה אנחנו נשתדל לעצור כמה שיותר מהר.

קרן ברק: אין לי בעיה לקחת את הזמן.

אופיר סופר: אז תבואי תיקחי את הזמן.

דוד ביטן: לא, את לא לוקחת – מה שיש לך.

קרן ברק: למה?

דוד ביטן: כי אנחנו מקצצים לאור זה שאנשים אחרים מאריכים.

קרן ברק: לא הבנתי.

דוד ביטן: את לא לוקחת את הזמן.

דוד ביטן: יש לך 25 דקות.

קרן ברק: אבל למה?

דוד ביטן: כי אנחנו צריכים לקצץ, אין מה לעשות.

קרן ברק: אבל למה?

דוד ביטן: כי יש אנשים שהאריכו – זה שתי דקות, פה שלוש דקות.

דוד ביטן: אז זה מאזן אותנו.

אופיר סופר: יאללה, תודה רבה.

דוד ביטן: קבענו לך 25 דקות, מה את רוצה?

אופיר סופר: תן לה חמש דקות.

קרן ברק: לא, אין לי בעיה, אני רק מנסה להבין.

דוד ביטן: קודם שתתחיל.

דוד ביטן: היא כבר רוצה תוספת, אתה מבין?

דוד ביטן: מי שמבסוטית זו דנית מסיעת הליכוד, החזרנו לה את הדקות.

דוד ביטן: חברת הכנסת קרן ברק.

קרן ברק: הבנתי, הבנתי.

קרן ברק: סתם אני - - -

דוד ביטן: לא משנה, היא לא תקבל את שמונה הדקות האלה, אין לכם מה לדאוג.

קרן ברק: אני לא רוצה.

קרן ברק: אני לא רוצה.

דוד ביטן: בואי, בואי.

קרן ברק: דוד, לא למדת שאין ברכה בללכת בדברים נגדי?

קרן ברק: אני מסבירה לך את זה אלף פעם.

דוד ביטן: לא הולך נגדך.

דוד ביטן: למה זה נגדך?

דוד ביטן: למה זה נגדך?

קרן ברק: אלף פעם אני מוכיחה לך שבכל פעם אין בהם ברכה.

דוד ביטן: טוב.

דוד ביטן: קדימה.

קרן ברק: אני פשוט חשבתי שמי שהאריך בסדרי דיון זה היה הקואליציה ואז לא הבנתי למה האופוזיציה - - -

דוד ביטן: לא, לא.

דוד ביטן: גם החבר'ה שלנו.

קרן ברק: אז הטעות הייתה אצלנו, הבנתי.

דוד ביטן: שטייניץ האריך קודם כול בהתחלה.

קרן ברק: מי היה מאמין ששטייניץ יאריך?

דוד ביטן: זה נכון.

דוד ביטן: בהתחלה, הוא היה הראשון שהאריך.

קרן ברק: לא מתאים לאישיות שלו, אתה אומר.

דוד ביטן: אבל, הינה, אני אלך לקראתך, אוסיף לך שתי דקות נוספות.

קרן ברק: לא צריך, 25 זה סבבה.

דוד ביטן: אני מוסיף לה בגלל שהתלוננת, אוקיי?

דוד ביטן: הינה, שתי דקות.

קרן ברק: קודם כול, יש לי דברים להגיד, אבל אני גם אשמח לשוחח איתך.

דוד ביטן: אין בעיה, אני פה.

קרן ברק: אז נשוחח בסוף הדברים?

דוד ביטן: מתי שאת רוצה.

קרן ברק: קודם כול, אני שמחה, יש פה צלם, אני רוצה תמונה עם דוד.

קרן ברק: משם, אם אפשר.

קרן ברק: אפשר צלם?

קרן ברק: אני ממש אשמח אם – הוא לא מקשיב לי.

דוד ביטן: הוא מצלם מה שהוא רוצה.

דוד ביטן: מה את דואגת?

קרן ברק: אני רוצה תמונה איתו אם אפשר, שיהיה לי ברפרטואר.

דוד ביטן: הנה, הוא מצלם.

דוד ביטן: איך הוא מעביר לך את זה אחר כך?

דוד ביטן: טוב, אני סומך עליך.

דוד ביטן: אל תוותרי לו.

קרן ברק: אתה לא הצלם של הכנסת, נכון?

דוד ביטן: לא, של עיתון.

קרן ברק: איזה עיתון?

קרן ברק: "ידיעות".

קרן ברק: זה הכי טוב אז תתייפייף, דוד, שב ישר.

דוד ביטן: הינה, מוכן ומזומן לתמונה.

קרן ברק: תעשה תמונה ייצוגית.

קרן ברק: תודה.

קרן ברק: כל הכבוד.

דוד ביטן: קדימה.

דוד ביטן: כנסי לעניין.

קרן ברק: טוב.

קרן ברק: קודם כול, לפני שאני אכנס לעניין, כי יש לנו זמן – הבאת מספיק סוכריות?

קרן ברק: ראיתי שסילמן קוראת עליך תיגר.

דוד ביטן: יש, מוכן.

דוד ביטן: למרות שהקואליציה מנסה לגנוב את ההצגה יש לנו מספיק סוכריות באופוזיציה.

דוד ביטן: וקניתי גם שוקולדים, שלא יהיו לבד.

קרן ברק: ומה עם חטיפי אנרגיה?

דוד ביטן: לא, זה לא קניתי, חטיפי אנרגיה.

דוד ביטן: יש לנו אנרגיה מספיק טובה גם לי החטיפים.

קרן ברק: בלי החטיפים.

קרן ברק: כי ראיתי אתמול שסילמן הלכה לחנות סוכריות, בר כזה של סוכריות, וקנתה מלא סוכריות כדי שלא יעברו אליך וייקחו ואז תסיח את דעתם.

דוד ביטן: הבנתי, הבנתי.

דוד ביטן: אבל אל תדאגי, אל תדאגי.

דוד ביטן: הם יבואו אליי.

קרן ברק: הרי אנחנו מכירים את הסחות הדעת שלך.

דוד ביטן: היא הכינה להם כמו יום הולדת, היא הכינה להם - - -

קרן ברק: אה, שקיות כאלה?

קרן ברק: שקיות הפתעה?

קרן ברק: שקיות יומולדת.

קרן ברק: זה מצומצם.

קרן ברק: אצלנו זה לא מצומצם.

קרן ברק: זה כפי יכולתך.

קרן ברק: אצלנו זה אכול כפי יכולתך.

קרן ברק: אצלם, הם מוגבלים בשקית.

קרן ברק: טוב, השאלה אם היא גם שמה להם משחקי חשיבה בתוך שקית היומולדת, הפתעה שייקחו, מושמושים כאלה, בוגרי תקציב 2022-2023?

דוד ביטן: זה אני לא יודע, לא שאלתי.

דוד ביטן: משום מה זה לא התחיל לעבוד.

קרן ברק: אז תוריד את זה.

קרן ברק: לא נעים לי לקחת להם את הזמן.

קרן ברק: אז תשלח את הבן אדם ואם הבן אדם הבא יבוא אני גם אקצר.

דוד ביטן: אין שום בעיה.

קרן ברק: בסוף אני במשחק קבוצתי.

קרן ברק: עם חלק מהקבוצה שלנו אני מוכנה להיות חברה.

דוד ביטן: נכון.

קרן ברק: טוב, קצת על התקציב, בסדר?

קרן ברק: אני אדבר קצת על התקציב, ואחרי זה אני אעשה לך גם סיקור מנהלים שעשיתי כדי שזה יהיה מתוקצר.

קרן ברק: התקציב שהממשלה מגישה הוא תקציב קצת משונה כי היינו חושבים שאם הם כבר הגיעו למצב שבו הם מספרים, ומאמינים לסיפורים של עצמם, ומשקרים כל הזמן הזה על כך ששלוש וחצי שנים לא היה תקציב, אז ראיתי היום בבוקר – אני לא יודעת מי עקב – בתוכניות הבוקר, הכותרות של ערוץ 12, N12: אחרי 3.5 שנים – תקציב.

קרן ברק: 13 טיפה הקטינו את זה, אמרו: אחרי שלוש שנים תקציב, כשהאמת - - -

דוד ביטן: בפועל זה שנה וחצי.

קרן ברק: אתה ואני יודעים, תקציב 2019 היה – במרץ 2018 העברנו את תקציב שנת 2019.

קרן ברק: התקציב היחיד במדינת ישראל שבעצם לא עבר היה תקציב שנת 2020.

קרן ברק: ב-2020 לא עבר תקציב.

קרן ברק: ובעצם את תקציב 2021 אנחנו מעבירים עכשיו ואת תקציב 2022.

קרן ברק: זאת אומרת שאם ניקח על הצד המחמיר, אז 2021, חצי ממנו לא עבר.

קרן ברק: אבל 2020 לא היה תקציב כביכול – לא כביכול, לא היה תקציב מדינה – ו-2021 יש עכשיו, אז חצי ממנו לא עבר.

קרן ברק: אבל, למה זה קשה לי?

קרן ברק: כי הרי יש מספיק עיתונאים פרלמנטריים, כלכליים, לכל משרד ומשרד ממשרדי הממשלה יש כתב לעניין שלו, הרי הם יודעים שרק משנת 2020 לא עבר תקציב.

קרן ברק: הם יודעים את המידע הזה.

דוד ביטן: אבל היו גם התאמות תקציביות.

קרן ברק: עוד מעט אני אגיד לך גם על ההתאמות.

קרן ברק: הם יודעים, דוד, את האמת.

קרן ברק: זה לא שיושבים בחדשות, בחברת החדשות של ערוץ 12 ושל 13, ואומרים: וואי, שלוש וחצי שנים לא עבר תקציב.

קרן ברק: כל הכתבים שלהם, כמו שאמרתי – הם גם כתבי חדשות, אבל גם כתבים כלכליים, וגם כתבי רווחה במשרד הרווחה, כתבי חינוך במשרד החינוך – הם יודעים בדיוק מתי לא היה תקציב.

קרן ברק: כולם יודעים שלשנת 2019 היה תקציב ולשנת 2020 לא היה תקציב וחצי 2021.

קרן ברק: זה שנה וחצי.

קרן ברק: אבל, על זה הם גם יודעים שבגלל ששנת 2020 הייתה שנת קורונה, ואנחנו ישבנו בוועדת כספים לילות – דרך אגב, רבים יותר ממה שהם ישבו עכשיו לאישור התקציב הנוכחי, הדו-שנתי.

קרן ברק: אנחנו ישבנו בוועדת כספים הרבה יותר לילות, ישבנו כאן

קרן ברק: במליאה הרבה הרבה הרבה יותר לילות מאשר הלילה הנוכחי שאנחנו נעבור, כדי לאשר את קופסאות הקורונה.

קרן ברק: קופסאות הקורונה היו בשביל לאשר כביכול – לא כביכול, לאשר – את תקציב 2020 בלי לקרוא לזה תקציב.

קרן ברק: הרי אם היה תקציב מדינה בשנת 2020 – תקציב זה משהו שמביא איתו גם גזרות, תקציב זה גם משהו שמביא אתו רפורמות שמקשות על חלק מהענפים.

קרן ברק: מה אנחנו עשינו בשנת 2020?

קרן ברק: הינה הצלם, תעשה לנו טובה, תמונה משם אנחנו רוצים, של שנינו – מה אנחנו אומרים בעצם?

קרן ברק: שבשנת 2020, כדי שמדינת ישראל, ממשלת ישראל המצוינת שהייתה אז, תוכל לחלק כספים, לתת כספים, לתת חל"תים לשכירים, לתת מענקים לעצמאים, לתת לכל משק בית גם מענקים אישיים, בשביל זה היה צריך לחלק כספים.

קרן ברק: לחלק כספים זה משהו שאגף התקציבים, בטח לא תקציב מדינה, יודע בכלל לספוג או להרגיש.

קרן ברק: ולכן, שנת 2020 הייתה שנת קופסאות התקציב.

קרן ברק: קופסאות התקציב.

קרן ברק: לכל דבר הוקצה כסף.

קרן ברק: לחינוך הוקצה כסף, לרווחה הוקצה כסף, לבריאות הוקצה הרבה מאוד כסף, לעצמאים היה מלא כסף בתקופה ההיא לחלק, לשכירים נתנו חל"תים.

קרן ברק: נתנו הרבה מאוד כסף ופשוט לא קראו לזה "תקציב מדינה", קראו לזה "קופסאות קורונה".

קרן ברק: וזה שנת 2020.

קרן ברק: אז הכותרות שאומרות ששלוש וחצי שנים לא היה תקציב, או שלוש שנים לא היה תקציב, הן שקר מוחלט.

קרן ברק: שנה וחצי לא היה תקציב, ובשנה הזו, שלא היה בה תקציב, שזה שנת 2020 וחצי 2021, חולקו קופסאות קורונה על ידי ממשלת ישראל והמשרדים השונים, שכולם קיבלו את הכסף וחילקו אותו.

קרן ברק: ולכן, כל יום, כל יום אנחנו חושבים שאמצעי התקשורת ישברו עוד שיא ועוד שיא, וכל יום אנחנו נדהמים לראות שכמו שהממשלה הזו שוברת כל יום שיא חדש, כמו שהכנסת הזו ויושב-ראש הכנסת הזו שוברים כל יום שיא חדש.

קרן ברק: אנחנו כנראה לא נעצור עד שהמדינה הזו לא תחוסל, וכל חלקה טובה פה, וכל ערך, וכל מנגנון, וכל דרך שבה נהגנו שנים רבות לפי חוקי מדינת ישראל, לא תירמס, הם לא ירגישו טוב.

קרן ברק: ואני מקווה מאוד שדברי הימים של היסטוריית מדינת ישראל יתנו פרקים, אם לא ספרים שלמים, על מה שקרה בארבעה החודשים האחרונים ואיך כל דבר נרמס כאן.

קרן ברק: הסיפור הוא נוסף.

קרן ברק: התקציב הזה שעבר עבר בלי האופוזיציה.

קרן ברק: בוועדות הכנסת ישבו חברי כנסת ודנו בינם לבין עצמם והצביעו פה אחד.

קרן ברק: לא היו מתנגדים באף ועדה בכנסת כי פשוט לא נתנו לנו את זכות ההצבעה בוועדות הכנסת.

קרן ברק: זאת אומרת שהתקציב היום, בעצם זו פעם ראשונה –surprise, surprise, דוד – יש לנו היום פעם ראשונה הזדמנות, לחברי הכנסת של האופוזיציה, להצביע נגד התקציב או בעד התקציב, כל אחד מה שהוא חושב.

קרן ברק: אבל עד עכשיו לחברי האופוזיציה, בכל דיוני התקציב בכל ועדות הכנסת, לא נתנו לנו את הזכות להצביע, שזה בפני עצמו חמור מאוד.

קרן ברק: גם על זה יהיו פרקים שלמים בדברי הימים של התקופה הזו, של ארבעה חודשים שבהם כל יסודות הדמוקרטיה נרמסו.

קרן ברק: אז גם לזכות של האופוזיציה, זכותה הבסיסית – מה זה חברי אופוזיציה?

קרן ברק: אנחנו נבחרנו על ידי העם, העם הלך לקלפי, בחר את נציגיו שישבו בוועדות וייצגו אותו, ויצביעו בעד או נגד.

קרן ברק: אבל העמדות שלו, של מי שבחר אותנו.

קרן ברק: מה עשתה הקואליציה?

קרן ברק: אמרה: לא מעניין אותנו מה העם בחר, לא מעניין אותנו שאתם מייצגים בוועדות את הציבור שבחר אתכם, אנחנו לא נותנים לכם להצביע.

קרן ברק: זה מאוד מאוד חשוב להבין את הבדיחה המבודחת שהעיתונאים חוזרים עליה, כאילו זה בסדר – זה לא בסדר – שיש סעיף בתקנון שאומר שהיה וסיעה לא מגישה את חברי הכנסת הקבועים שלה בוועדה תוך 60 יום מיום הקמת הממשלה, מאותו יום בעצם לא תהיה זכות הצבעה לאותן סיעות.

קרן ברק: אממה, אתה יודע ואני יודעת – יש לנו פה קילומטרז' ארוך שנים בכנסת – אנחנו יודעים שכשהסעיף הזה בתקנון נכתב לא התכוונו לאירוע הזה.

קרן ברק: אתה יודע שאף אחד לא התכוון שיהיה בתקנון הכנסת סעיף שיש בו איזשהו פתח לשלול מכל חברי האופוזיציה לא להצביע בדיוני הוועדות, בטח לא על תקציב המדינה.

קרן ברק: הסעיף הזה אמר:

קרן ברק: כדי לפתור בעיות פנימיות בתוך סיעות, סיעה בתוך סיעה, בתוך עצמם, כדי לשים קץ לוויכוחים הפנימיים שלהם מי יהיה חבר איפה, אנחנו ניתן להם בעצם את הדדליין שבו הם יצטרכו לסיים את המאבקים הפנימיים שלהם.

קרן ברק: ניתן להם את הדדליין של התאריך והם יצטרכו לתת בסוף בדדליין הזה גם שמות של חברי כנסת קבועים, ונסיים את המלחמות הפנימיות שלהם בתוך הסיעות ונסייע בעצם למנגנון הפנים-סיעתי.

קרן ברק: אף אחד לא התכוון שהמנגנון הזה יהפוך להיות שלילת כל זכות ההצבעה של כל חברי האופוזיציה לתמיד, בטח לא בדיוני תקציב כל כך משמעותיים.

קרן ברק: זו בדיחה מבודחת.

קרן ברק: אני עצובה שהכנסת, שיושב-ראש הכנסת, שהייעוץ המשפטי של הכנסת, נתן יד להשתמש בסעיף הדרקוני הזה, שמשהו גרם לכך שכל התקציב הזה עבר בתוך הוועדות בלי הצבעת אופוזיציה.

קרן ברק: כל הסעיפים עברו פה אחד, ללא מתנגדים.

קרן ברק: כך לא עובר תקציב מדינה.

קרן ברק: תקציב מדינה לא עובר בתוך ועדות הכנסת פה אחד ללא מתנגדים.

קרן ברק: זה אות קין על הממשלה הזו ועל הקואליציה הזו שכך היא העבירה תקציב.

קרן ברק: אני רוצה להגיד עוד משהו.

קרן ברק: להוסיף חטא על פשע, מה היה הטיעון – דוד, חשוב לי שתקשיב – של הייעוץ המשפטי כשהם אמרו:

קרן ברק: אנחנו עומדים מאחורי זה – אומנם בצורה מגומגמת – אנחנו עומדים מאחורי הסעיף הזה?

קרן ברק: לא, חייבים שיהיו בפנים חברים קבועים.

קרן ברק: כולנו יודעים, דוד, שבכנסת, גם אם כתובים חברים קבועים, הנוהג – את זה התקשורת לא מבינה – אם השם שלך, דוד, כתוב כחבר ועדת כספים לצורך העניין ולא הגעת ואני נמצאת, אני מצביעה במקומך, גם בלי לבקש את אישורך, בלי לשאול את דעתך.

קרן ברק: יכול להיות שדעתך תהיה הפוכה משלי ואתה חבר הקבוע – תקשיב לי רגע – אתה החבר הקבוע בוועדת כספים אבל לא הגעת לדיון, ודעתך הפוכה מהדעה שלי, ואני יושבת שם ואני מצביעה הפוך ממך, הפוך ממך - - -

דוד ביטן: כל אחד יכול לעשות את זה, נכון.

קרן ברק: אני לא צריכה לבקש ממך אישור, אני לא צריכה להודיע לאף אחד שאני מחליפה אותך, אני מצביעה במקומך.

קרן ברק: ולכן אין לזה משמעות באמת, לשמות הקבועים, כי הרי אם לא היו מונעים מאיתנו מלהצביע, כל אחד ואחד מאיתנו שישב בוועדה פשוט היה מצביע.

קרן ברק: הרי מלכתחילה היינו מתחלקים בצורה כזו שזה חצי יהיה קבוע, שאם אותי מעניין יותר – כמו שבאמת עניין אותי בוועדת הפנים – רישוי עסקים, אז אני יושבת בכל הדיונים של רישוי עסקים ואני גם מצביעה עליהם.

קרן ברק: אני לא רק יושבת, כי זה חשוב לי, כי אני יושבת-ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים וחשוב לי שההצבעה הזו תעבור.

קרן ברק: אז הייתי יושבת שם וזה היה מסתדר מעצמו.

קרן ברק: אבל לא.

קרן ברק: הם שללו ממני את הזכות להצביע, אבל למי הם כן נתנו את הזכות להצביע?

קרן ברק: הם נתנו את הזכות להצביע לחברי הכנסת הנורבגים.

קרן ברק: חברי הכנסת הנורבגים הרי הם סוג של תינוק משובט של אותו שר שהתפטר בשבילו.

קרן ברק: אם התינוק המשובט הזה, ש-21 חברי כנסת מממשלה של 28 שרים – אז יש לכל חבר כנסת שנכנס נורבגי מתוך ה-21 יש שר שהתפטר בשבילו.

קרן ברק: אבל הוא לא יכול להצביע.

קרן ברק: זה שיא שיא שיא האבסורד של הפרדת רשויות.

קרן ברק: השר שהתפטר בשביל להכניס את הנורבגי שם את הנורבגי במקומו, הנורבגי יושב בוועדה שדנה ברפורמה של אותו שר.

קרן ברק: הוא יכול להצביע נגד אותו שר שבגללו הוא התפטר?

קרן ברק: הרי אם הוא מצביע נגד בתוך הוועדות, השר חוזר בו מהתפטרותו וחוזר להצביע במקומו.

קרן ברק: זאת אומרת שהנורבגי איננו חבר כנסת אמיתי שיש לו מאזן אימה שהוא יכול להגיד לממשלה: חבר'ה, אם אתם לא עושים את מה שאני מבקש בדיון הזה ומשנים את הסעיף כמו שאני רוצה, אני מצביע נגד.

קרן ברק: הוא לא יכול להגיד משפט כזה כי הוא לא יכול להצביע נגד, כי אם הוא מצביע נגד, אותו שר שבגללו הוא יצא חוזר בו מהתפטרותו, חוזר להצביע ואותו חבר כנסת נורבגי חוזר לאזרחות הביתה, לשכונה שבה הוא גר.

קרן ברק: ולכן, הייעוץ המשפטי של הכנסת חשב שיותר דמוקרטי – שימו לב לזה – יותר דמוקרטי לתת לחבר כנסת נורבגי, שאין לו שום מאזן אימה והוא חייב להצביע כמו שהממשלה שהכניסה אותו דורשת ממנו, ועוד לשלול מהאופוזיציה את זכות ההצבעה.

קרן ברק: זאת אומרת, יושבים חברי כנסת בוועדות הכנסת, מצביעים כמו שהממשלה דרשה מהם כי הם מחויבים, כי הם חברי כנסת מכוח התפטרותם, ובו בזמן גם שוללים מהאופוזיציה להצביע והכל עובר פה אחד על יד בעצם חברי ממשלה.

קרן ברק: בואו נקרא לילד בשמו – הנורבגים הם כמו חברי ממשלה שיושבים בתוך הוועדה.

קרן ברק: חברי ממשלה מצביעים בעד ההצעה של עצמם בתוך הוועדות, כשחברי האופוזיציה מנותקים ואסור להם להצביע בכלל.

קרן ברק: וכך עבר תקציב המדינה לשנת 2021.

קרן ברק: ושוב אני אומרת: לא משנה מה תגידו, מבחינתי זה היה צריך לפתוח את כל מהדורות החדשות חודש שלם, כל יום, כל הזמן – איך ממשלה מעבירה תקציב מדינה בלי כנסת, בלי אופוזיציה ובלי חברי כנסת אמיתיים.

קרן ברק: הממשלה שיושבת בפועל בתוך הוועדות ומעבירה את התקציב.

קרן ברק: וזו ההידרדרות הכי משמעותית של הדמוקרטיה הישראלית.

קרן ברק: בנוסף, נוספו לתוך הסיפור הזה הכספים הקואליציוניים.

קרן ברק: הכספים הקואליציוניים ששמענו שנים ארוכות שזה כספים מושחתים, ואין על זה בקרה, ולא יודעים לאן הם הולכים, ואיך הם הולכים.

קרן ברק: והפלא ופלא, אותם אנשים שהכניסו את הנורבגים, שהם ממשלה של 28 שרים כשהם שאמרו שיהיו רק 18, 28 שרים, הוסיפו על זה עוד 21 חברי כנסת נורבגים.

קרן ברק: חברי הכנסת הנורבגים, כמו שאני אומרת, יש להם שלושה עוזרים, רכב, משרד, ציוד משרדי, זה עשרות, אם לא מאות, מיליונים שנוספו לתקציב המדינה על הנורבגים האלה.

קרן ברק: בנוסף לכל זה הם שברו את השיא של חלוקת הכספים הקואליציוניים.

קרן ברק: הם בכו על פחות ממיליארד שקלים שיחולקו ככספים קואליציוניים בפעם האחרונה שאנחנו היינו בממשלה.

קרן ברק: הם הוסיפו חצי מיליארד שקל ומחלקים כספים קואליציוניים מעל 1.4 מיליארד שקלים.

קרן ברק: אבל הם למטרות טובות; אנחנו – כאילו שאותם כספים שהיו הולכים דרכנו לעמותות סיוע, ולילדים עם מוגבלויות, ולכפרי נוער, ולכפרי סטודנטים – זה, כשאנחנו העברנו, זה מלוכלך.

קרן ברק: כשהם מעבירים זה נקי.

קרן ברק: זה אותם כספים רק פי 1.5.

קרן ברק: אנחנו פחות ממיליארד שקלים, הם כמעט מיליארד וחצי.

קרן ברק: חצי מיליארד שקלים לכספים שהם לא תקציב המדינה אלה ניתנו, כמו שאומרים, לקופה הקטנה של כל ח"כ וח"כ.

קרן ברק: מה קרה לעסקים הקטנים?

קרן ברק: כיושבת-ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים, בואו נקרא לילד בשמו, הממשלה הזו שכחה אותם.

קרן ברק: ולמה זה מוזר לי?

קרן ברק: יש חבר כנסת, סגן שר, שהתהדר בזה שהוא שולמן ונכנס על הטיקט הזה לכנסת.

פטין מולא: מי זה?

פטין מולא: איך קוראים לו?

קרן ברק: עוד שנייה אני אגיד את זה כי אתה פשוט תעשה גוגל ותראה מי גרם לכך שעל חודו של קול נפל הביטחון הסוציאלי לעצמאים ודמי האבטלה לעצמאים.

קרן ברק: חודו של קול אחד.

קרן ברק: 55 מול 54.

קרן ברק: על חודו של קול של נציג השולמנים כאן, אביר קארה, סגן שר.

קרן ברק: זו ממשלה שבקווי היסוד שלה, בקווי היסוד שלה כתבה: אנחנו נדאג לעצמאים, אנחנו נדאג לעסקים הקטנים.

קרן ברק: הרי זה מפלגות לא דמוקרטיות, כל מי שמרכיב אותן – הן לא דמוקרטיות כמעט ולכן אין להן סניפים, אין להן סניפים.

קרן ברק: הם לא יכולים להסתובב בארץ ולבוא כמונו, פטין, לסניף.

קרן ברק: בכל עיר יש לנו סניף, אנחנו עושים כינוסים, אנחנו משלמים שכירות על הסניף, אנחנו עושים כנסים ופוגשים את הציבור שלנו.

קרן ברק: אין להם.

קרן ברק: אז מה הם עשו?

קרן ברק: הם אמרו: איך אנחנו נבנה סניפים?

קרן ברק: ניקח עצמאים, העצמאים יביאו לעסקים שלהם את החבר'ה שלהם וזה יהיה הסניף שלנו, זה יהיה השטח שלנו.

קרן ברק: השטח שלנו יהיה עצמאים.

קרן ברק: וכך הם ניסו להביא את ההצבעות אליהם, על ידי השטח העצמאי.

קרן ברק: ולכן הם הכניסו את זה לקווי היסוד של הממשלה שלהם.

קרן ברק: אממה, זה לא עוזר קווי יסוד.

קרן ברק: בהצבעה היחידה שהיה אפשר לראות אם הם דואגים לעצמאים, שזה דמי אבטלה וביטחון סוציאלי, הם הצביעו נגד – סליחה, זו לא הצבעה היחידה.

קרן ברק: הרבה לפני כן.

קרן ברק: הרי כשאנחנו היינו בממשלה – ושוב, לי קל להגיד את זה, מדוע?

קרן ברק: כי אני גם יושבת-ראש השדולה לעסקים קטנים ובינוניים ובכנסת הקודמת אני גם הייתי יושבת-ראש ועדת המשנה של ועדת הכלכלה לעסקים קטנים ובינוניים, חברה בוועדת הכספים, חברה בוועדת הכלכלה וכמעט שנה שלמה של הקורונה התעסקתי רק בזה.

קרן ברק: רק בזה.

קרן ברק: קל לי לומר כי את העיסוק שלי והקשר שנוצר לי עם שר האוצר דאז, ישראל כץ, עשינו סביב העסקים הקטנים.

קרן ברק: זה מה שעשינו.

קרן ברק: חצי גרתי שם וכל הזמן נלחמתי.

קרן ברק: הינה, אמרתי "ישראל כץ" – נכנס ישראל כץ, ראיתם?

קרן ברק: רק אמרתי.

קרן ברק: תסתכל, יש יותר מזה?

קרן ברק: רק אמרתי "ישראל כץ" נכנס ישראל כץ.

קרן ברק: אז ישבנו וההתעסקות הייתה איך נותנים מענקים לעסקים, איך נותנים את המענקים.

קרן ברק: ושר האוצר, שהיו לו ניסיון גדול אז, אתם זוכרים – כל המריבות מול פקידי האוצר, ושאול מרידור וזה.

קרן ברק: על מה היו המריבות של שר האוצר ישראל כץ?

קרן ברק: בדיוק על הקטע של חלוקה.

קרן ברק: הרי הפקידות אז הייתה פקידות שלא יודעת לתת כסף.

קרן ברק: הם לא יודעים.

קרן ברק: מה שיש להם זה איך גובים עוד מיסים ולוקחים עוד כסף, ומשיתים עוד אגרה ועוד אגרה.

קרן ברק: הוא בא ואמר: חבר'ה, אנחנו לא יכולים לתת רק חל"ת.

קרן ברק: השכירים יהיו מוגנים.

קרן ברק: אנחנו צריכים לתת ביטחון סוציאלי גם לעסקים.

קרן ברק: וזה העיסוק, שהם ישבו במשרד האוצר ועשו עוד ועוד מענקים; גם מענקים אישיים ניתנו לכל בעל עסק – מענקים דו-חודשיים של עד 15,000 שקל לכל בעל עסק ברמה האישית, כמו חל"ת, כמו דמי אבטלה.

קרן ברק: נתנו גם פיצוי עצום של עשרות ומאות אלפי שקלים לעסקים; פיצוי על ההוצאות הקבועות שלהם, כשבעצם העסקים היו סגורים, הם לא הכניסו כסף, ועדיין היו להם הוצאות קבועות של שכירות, של חשמל, של מים.

קרן ברק: על זה נתנו כספים.

קרן ברק: וזה הממשלה שלנו.

קרן ברק: ובאה הממשלה הזו ולא נותנת כלום.

קרן ברק: שוב אני אומרת, ממשלה שזה בקווי היסוד שלה הדאגה לעצמאים ועסקים קטנים, והיא לא נותנת כלום.

קרן ברק: כלום.

קרן ברק: אומרת: אין.

קרן ברק: מדיניות חלוקה – אין.

קרן ברק: לא מעניין אותנו.

קרן ברק: יש ענף התיירות, ענף התעופה, כל האטרקציות לילדים הלא מחוסנים; כל הדברים האלה שעדיין נמצאים חצי סגורים או סגורים לגמרי – עדיין אנחנו לא פורצים את זה.

קרן ברק: אנחנו לא נותנים להם כלום.

קרן ברק: ואני לא מצליחה להבין, שוב ושוב, אם זה היה קורה במשמרת שלנו, כשהיה כתוב משהו ספציפי, שורה ספציפית, בהסכם הקואליציוני, והיינו פועלים לא ליד – 10% ימינה, כמו ראש הממשלה נוטה לומר – לא, 180 מעלות; לא נותנים להם כלום, כלום, לעסקים, כלום.

קרן ברק: אז מה היה קורה לנו אם זה היה בממשלה שלנו?

קרן ברק: אז במשמרת שלנו חילקנו – תקן אותי, שר האוצר לשעבר – מעל 208 מיליארד שקלים.

קרן ברק: אני צודקת?

קרן ברק: הוא לא – 208 מיליארד שקלים לעסקים.

קרן ברק: ועשינו את זה בזכות הניסיון הגדול שהיה לנו, של שר האוצר דאז ישראל כץ, ראש הממשלה, ושלנו, שבאמת היינו אבירי העצמאים, שעבדנו פה, כמוני; אמרתי לכם, גם כיו"ר השדולה, גם כיו"ר ועדת המשנה וגם כחברה בוועדת הכספים.

קרן ברק: חברי הממשלה הנוכחית אמרו שהם לא יפגעו בשכבות החלשות.

קרן ברק: זה היה הסלוגן שלהם.

קרן ברק: אבל בפועל אנחנו רואים איך המחירים עולים ועולים ועולים ועולים.

קרן ברק: מחירי החשמל עולים, מחירי הדלקים עולים, החד-פעמי, מס הגודש ייכנס מתישהו, השתייה המתוקה.

קרן ברק: מה חשבתם?

קרן ברק: זה מזכיר לי את הסיפור של רע"ם, עם הכספים שעוברים לעזה.

קרן ברק: האם רע"ם יגידו: אנחנו מעבירים כסף לנשק בעזה, לטרור בעזה?

קרן ברק: לא.

קרן ברק: הם תמיד יגיד: אנחנו מעבירים למען האלמנות והיתומים.

קרן ברק: זו הכותרת: אלמנות ויתומים.

קרן ברק: זה תמיד מוכר; אנחנו לא יודעים לאן זה מגיע בסוף – אם זה יגיע באמת לנשק וטרור.

קרן ברק: אותו דבר.

קרן ברק: אז אותו דבר פקידי האוצר.

קרן ברק: מה הם יגידו?

קרן ברק: הם יגידו: אנחנו רוצים להעלות מיסים לציבור?

קרן ברק: לא.

קרן ברק: הם אומרים: נעטוף את זה בבריאות, באיכות סביבה, בכל מיני דברים.

קרן ברק: יושבים אנשי רשות המיסים – יסלח לי ערן יעקב, ראש רשות המיסים; ברור לי איך הישיבה התקיימה.

קרן ברק: אנחנו צריכים להכניס עוד כסף מהקופה הציבורית – מה עושים כדי שאחרי זה שר האוצר לא יבוא אלינו ויגיד לנו: חבר'ה, אתם גומרים להיות עם הציבור?

קרן ברק: בואו נעטוף את זה במילים אחרות.

קרן ברק: אז המילים האחרות זה בריאות, וזה איכות סביבה, וחייבים להציל את ילדי ישראל ואזרחי ישראל משתייה ממותקת.

קרן ברק: אז נשים עוד כסף שייכנס לקופה הציבורית.

קרן ברק: וחייבים להציל מהפלסטיקים דווקא עכשיו – אז עוד כסף.

קרן ברק: אבל זו מכבסת מילים להעלאת אגרות ומיסים וכספים, כשבפועל אין כסף באמת, לא לשכבות החלשות, לא לחיילי החובה, לא למה שבאמת היה צריך לתת לו את הכסף האמיתי.

קרן ברק: מחירי הדיור ממשיכים לזנק.

קרן ברק: בשנה האחרונה חלה – אם בממוצע כל שנה עולה ב-3.5%-3%, אנחנו מבינים, לפי הציפיות, לפי התרחישים, שזה יעלה ב-9% ו-10% רק בשנה הקרובה.

קרן ברק: ולהגיד: אנחנו הופכים את Airbnb לדירות, ואת המשרדים, ואת המניקוריסטית, ונשחרר דירות.

קרן ברק: כל בר דעת מבין שזה לעג לרש.

קרן ברק: אני לא מבינה איפה כל העיתונים הכלכליים.

קרן ברק: אז תוסיפו עוד כמה אלפי יחידות דיור.

קרן ברק: זה יפתור את העלאת מחירי הדיור?

קרן ברק: זה יפתור?

קרן ברק: ה- Airbnb- - -

פנינה תמנו: במשך עשור טרחתם - - -

קרן ברק: מה?

פנינה תמנו: במשך עשור טרחתם לפתוח - - -

קרן ברק: טרחנו?

קרן ברק: טרחנו?

קרן ברק: זה נבלם.

קרן ברק: עכשיו זה עולה.

קרן ברק: זה נבלם מאוד.

קרן ברק: אני הרגע אמרתי: זה נבלם.

קרן ברק: זה עלה בממוצע ב-3%, והשנה זה יעלה ב-10%.

קרן ברק: אז זו התוכנית?

קרן ברק: להפוך את Airbnb – כמה דירות שישחרר ה- Airbnb הזה?

פנינה תמנו: במשמרת שלכם זה התייקר.

פנינה תמנו: לא בניתם, לא פתרתם - - -

קרן ברק: התייקר בצורה מדודה.

קרן ברק: לא אמרנו - - -

פנינה תמנו: לא מדוד.

פנינה תמנו: תגידי את זה - - -

קרן ברק: בכל דרך אפשרית ניסינו לעצור את זה.

קרן ברק: בכל דרך אפשרית ניסינו לעצור את העלאת מחירי הדיור.

קרן ברק: עשינו כמעט כל תוכנית אפשרית קיימת שנמצאה.

קרן ברק: ניסינו, ובלמנו, והואט קצב עליית מחירי הדיור.

קרן ברק: אז איך ההתמודדות זה לשחרר את דירות ה- Airbnb ואת משרדי עורכי הדין ורואי החשבון?

קרן ברק: כמה דירות ישוחררו?

קרן ברק: צריך בנייה.

קרן ברק: רק בנייה.

פנינה תמנו: עלו מחירי הדיור.

פנינה תמנו: עלו מחירי הדיור במשמרת שלכם.

קרן ברק: תגידי את זה עוד אלף פעמים, זה לא יהפוך - - -

פנינה תמנו: מה לעשות?

פנינה תמנו: הציבור יודע.

קרן ברק: למי נמצא כסף?

קרן ברק: נמצא כסף לאנשי קבע, בתוספת הרמטכ"ל – בשבילם יש כסף.

קרן ברק: לחיילי חובה – אין כסף.

קרן ברק: לזה יש מלא כסף.

קרן ברק: למעלה ממיליארד שקל מתקציב המדינה מצאתם לתת לאנשי הקבע, ולא לחיילי חובה, שזה עצוב מאוד.

קרן ברק: ולתוכנית החומש – גם לזה היה לכם כסף; תוכנית החומש שנתתם לעבאס, שאנחנו מדברים על זה כבר שבוע.

קרן ברק: כמעט שבוע אנחנו מדברים על זה.

קרן ברק: זה התחיל בזה שבתוכנית החומש – לקחתם את תוכנית 922 והארכתם אותה פשוט; בלי לזכור שבמאי האחרון קרה דבר בישראל והערים המעורבות עלו באש.

קרן ברק: לא לוקחים את אותה תוכנית שהייתה נכונה ומאריכים אותה – מסתכלים מה קרה בזמן הזה.

קרן ברק: לא הופכים את 922 ל-923.

קרן ברק: מסתכלים מה קרה ואומרים: הערים המעורבות, שבהן גרים 10% מערביי מדינת ישראל – להן צריך לתת 10% מהתקציב.

קרן ברק: אז אם יש 30 מיליארד – 10% זה 3 מיליארד שקלים; הם היו צריכים ללכת לערים המעורבות – לא 1%, לא 300 מיליון; 3 מיליארד, כי אין הבדל בין ערבי שגר בעיר ערבית כמו טייבה לבין ערבי שגר בעיר כמו לוד.

קרן ברק: ואתם יודעים מה?

קרן ברק: לחבריי הטובים – לראש עיריית לוד יאיר רביבו, ראש עיריית רמלה מיכאל וידל, ראש עיריית נוף הגליל רונן פלוט, ראש עיריית עכו שמעון לנקרי – אם אתה נותן להם את הכספים האלה, אם אתה נותן להם את הכספים האלה, הם גם יודעים לתת את זה באמת, כך שזה יגיע בצינורות עד הסוף, עד הבן-אדם שזה יגיע אליו, ולא יחולק לחמולות של חמולות, שבסוף הנשק שהם מקבלים גם הופך להיות נגדנו.

קרן ברק: נשק פלילי שהופך להיות אחרי זה נשק לאומי.

קרן ברק: לא.

קרן ברק: הכסף הזה שהיה צריך ללכת, מתוך ה-30 מיליארד, לפי החלק היחסי: 10% גרים בערים המעורבות – 3 מיליארד היו צריכים ללכת לערים המעורבות, ולא רק ליישובים הערביים.

קרן ברק: ושלא נדבר על הסיפור של הכסף שהולך לעמותת סיוע 48, שעוברת את גבולות מדינת ישראל.

קרן ברק: ואנחנו, משלמי המיסים הישראליים – כל אחד ואחד מאיתנו משלם כסף, cash money, לעמותות שדואגות לאנשים שחיים בעזה, בין שזה כסף שעובר לטרור, בין שזה כסף שהולך לאוכל של המחבל המתאבד.

קרן ברק: זה בכלל לא מעניין אותי.

קרן ברק: אני לא צריכה לממן אף אחד בעזה.

קרן ברק: לא אחד, לא שניים, לא שלושה – אף אחד.

קרן ברק: אפס.

קרן ברק: אנשים בעזה, אני צריכה לממן אותם.

קרן ברק: אז, חברי היקר, אני רואה שהזמן שלי עבר - - -

דוד ביטן: משפט סיום.

קרן ברק: הזמן שלי עבר.

קרן ברק: אני רואה את זה.

קרן ברק: אני רק אגיד סיכום מנהלים: המחדלים של הממשלה – כמות הח"כים הנורבגים; לא נתנו לנו להצביע בוועדות; שמו 21 חברי כנסת נורבגיים, עם לשכות, עם עוזרים, עם רכבים; יש לנו כנסת של 141 ח"כים, הראשונה בתולדות מדינת ישראל; ממשלה של 28 שרים; כספים קואליציוניים שעלו בחצי מיליארד שקלים.

קרן ברק: מינויים פוליטיים – עוד לא דיברתי על זה, כי לא היה לי זמן – אבל מינויים פוליטיים מושחתים של הממשלה הזו.

קרן ברק: הכנסת עושה מה שהיא רוצה כאן – מורידים אנשים, שמים אנשים; לשכת יושב-ראש הכנסת ולשכת מנכ"ל הכנסת חושבות שהבניין הזה של אבא שלהן.

קרן ברק: הם שוכחים שהכנסת בנויה גם מקואליציה וגם מאופוזיציה.

קרן ברק: זה נשכח מהם.

קרן ברק: והרכבת האווירית לחו"ל, שנוסעת כל יומיים – כל הזמן הם נוסעים ונוסעים ונוסעים; עוד ח"כים, ועוד סגני שרים, עם העוזרים שלהם, עם הלשכות, עם כולם.

קרן ברק: לא מצליחה להבין.

קרן ברק: לא הייתם אף פעם בחו"ל?

קרן ברק: תודה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת פטין מולא, בבקשה.

פטין מולא: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, כבוד השר, כבוד השרה, היום אנחנו ערב אישור תקציב למדינת ישראל לשנת 2021, תקציב אשר אמור להיטיב עם כל אזרחי מדינת ישראל – יהודים, ערבים, דתיים, דרוזים, נוצרים, בדואים – תקציב אשר בא לתת מענה לכל האוכלוסייה במדינת ישראל.

פטין מולא: נדהם אני ולא מופתע שבתקציב הזה אין כל התייחסות לחברה הדרוזית והצ'רקסית במדינת ישראל, שהוא לאחר שלוש שנים שאין תקציב למדינה, כבוד היושב-ראש, והיה אמור להיות תקציב חברתי-כלכלי מהטובים בתולדות מדינת ישראל.

פטין מולא: הממשלה הנוכחית מביאה לאישור תקציב של העלאת מיסים, תקציב שמביא גזרות כלכליות קשות ביותר מאז קום המדינה, תקציב אשר בא לפגוע בשכבות החלשות ולהגדיל את העוני של משפחות העוני והמרובות-ילדים, במיוחד במגזר הלא-יהודי.

פטין מולא: ראש הממשלה, שגנב את השלטון לאור יום, יחד עם השותפים שלו למחטף הנורא לפיד, ליברמן ועבאס, הבטיחו בעבר בכל נאום שלהם שלא מעלים מיסים ולא פוגעים בשכבות החלשות.

פטין מולא: ההפך הוא הנכון בתקציב הזה.

פטין מולא: ממשלה אשר מעלה מיסים על מוצרים בסיסיים, למשל על מוצרים חד-פעמיים, שתייה קלה – בזה הם דורשים ורוצים לחנך את עם ישראל אך היא פוגעת ישירות בשכבות החלשות.

פטין מולא: אין צורך להעלות מיסים בכדי לממן מיליוני שקלים לחוק הנורבגי, שהכניס למשכן הזה 21 חברי כנסת שהעם לא בחר בהם והם מכהנים היום בכנסת, בוועדות, במקום חברי כנסת שנבחרו כדת וכדין.

פטין מולא: הממשלה הרעה הזאת מתעלמת, כבוד היושב-ראש, כבוד השר, הממשלה הזאת באמת מתעלמת.

פטין מולא: מתעלמת ממי?

פטין מולא: מהעלאת שכר של חיילי החובה, כאשר ממשלת הליכוד העלתה את שכרם של החיילים.

פטין מולא: אך הממשלה הזו נטשה אותם.

פטין מולא: הממשלה המנופחת הזו – בעקבות החוק הנורבגי ההסכמים הקואליציוניים הוגדלו.

פטין מולא: ממשלת בנט-לפיד-ליברמן לקחה לה כמעט 1.4 מיליארד שקלים.

פטין מולא: ממשלת בנט-לפיד הטילה מס חדש, שייטיב עם מדינת תל אביב, שנקרא מס הגודש, כאשר ממשלת הליכוד ביטלה את הפערים האדירים שהיו קיימים בין הפריפריה לבין המרכז.

פטין מולא: קואליציית בנט-לפיד-עבאס-ליברמן מחזירה את ישראל הראשונה וישראל השנייה.

פטין מולא: ממשלת הליכוד בראשו של ראש הממשלה לשעבר וראש הממשלה לעתיד לבוא בנימין נתניהו הוסיפה לתקציב הבריאות 9% בממוצע לשנה, כולל תוספת תקציבים ותקנים לקורונה; קואליציית בנט, לפיד ועבאס וליברמן הפחיתה את התוספת כמעט לחצי – 5.4%.

פטין מולא: עוד הם מתכוונים להטיל מס בגובה 40% על תשלום לרופא עבור ביטוח או ניתוח או ייעוץ רפואי.

פטין מולא: ממשלת הליכוד תמכה באוכלוסיות העצמאים במימון רב במיוחד ביציאתם ממשבר הקורונה.

פטין מולא: שר האוצר ליברמן מפקיר אותם באטימות לב.

פטין מולא: התקציב הזה גרוע ורע – אין רשת ביטחון כלכלית-סוציאלית חיונית לאוכלוסייה העצמאית בישראל.

פטין מולא: ממשלת הליכוד בראשות נתניהו השאירה את המדינה במצב כלכלי מעולה לכל אורך משבר הקורונה, ולאחריו דירוג האשראי בישראל נשאר גבוה, והיינו הראשונים שיצאנו מהקורונה והשארנו כלכלה בעלת ביצועים מהטובים בעולם.

פטין מולא: חבריי חברי הכנסת בני העדה הדרוזית בממשלה הרעה הזו, שני חברי כנסת דרוזים ושר דרוזי בממשלה: הכוח שלכם, חבריי, הוא יותר מכוחה של סיעת רע"מ, אך לצערי ולצער כל הבוחרים מהעדה הדרוזית – אשר נתנו את האמון בכם על מנת לפעול למען החברה שלנו ולקדם את האינטרס של היישובים הדרוזיים בישראל – לא הצלחתם עד לרגע הזה להביא תקציב או לכל הפחות אישור לתוכנית החומש שתיטיב ותסגור את הפערים בחברה הדרוזית והצ'רקסית, כפי שפעלו שותפים שלכם מסיעת רע"מ, שהצליחו לסחוט את הממשלה באישור של תוכנית חומש לחברה הערבית בסך של 30 מיליארד שקל.

פטין מולא: אני לא מוחה על זה.

פטין מולא: מגיע להם לקבל, שיקבלו, אבל איפה אתם?

פטין מולא: חבריי חברי הכנסת, זו ההזדמנות שלכם בממשלת השינוי, עוד היום, לפני תחילת ההצבעה על התקציב, להביא להקפאת חוק קמיניץ על כל סעיפיו למשך ארבע שנים, עד גמר תכנון התוכניות מפורטות ביישובים הדרוזים בישראל.

פטין מולא: כמו כן, בממשלת הליכוד, בישיבתה ביום 22 בדצמבר 2020, התקבלה החלטת ממשלה מס' 664, המאמצת את המלצת הצוות הבין-משרדי להסרת חסמים בדיור ומקרקעין ביישובים בחברה הערבית והדרוזית.

פטין מולא: עליכם לדרוש מממשלת השינוי לאמץ ללא כל דיחוי המשכיות להחלטה זו עוד היום.

פטין מולא: חבריי חברי הכנסת, כבוד היושב-ראש, כבוד השר, היום יום היסטורי עבורכם, כי אתם יכולים לשנות ולעשות היסטוריה למען החברה הדרוזית.

פטין מולא: אני קורא לכם, חבריי, להתנות את הצבעתכם.

פטין מולא: חבריי בני העדה הדרוזית, אני קורא לכם להתנות את הצבעת

פטין מולא: כם בהגשת תקציב הולם וראוי ליישובים הדרוזיים, שיענה על כל הצרכים של החברה שלנו.

פטין מולא: לממשלה זו תכלית אחת – הישרדות.

פטין מולא: ממשלת נתניהו הכינה תקציב נכון ומאוזן, בלי העלאות מיסים ובלי סדר עדיפויות מפלה.

פטין מולא: התקציב של הממשלה המנופחת וההזויה הוא אינו חברתי, לא לטובת אזרחי מדינת ישראל ולא לטובת מדינת ישראל.

פטין מולא: הוא תקציב רע מאוד.

פטין מולא: אדוני היושב-ראש, לסיכום, החברה הדרוזית סובלת מצווי הריסה ומצווים מינהליים, ומי שאחראי על זה הוא שר האוצר, אדון ליברמן, ואדון חמד עמאר, השר שלי במשרד האוצר.

פטין מולא: אני דורש מהם להקפיא את כל הצווים האלה.

פטין מולא: אני באמת קורא לחבריי בני העדה הדרוזית: תצביעו נגד התקציב הרע הזה, שלא היטיב עם העדה הדרוזית ולא מיטיב עם עם ישראל.

פטין מולא: תודה.

דוד ביטן: תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת אלי כהן.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, חבריי חברי הכנסת, לפני שאני אתחיל לדבר בנושאים שרלוונטיים לחוק התקציב שמונח כאן היום על שולחנה של הכנסת, לפני זה אני רוצה לדבר על הממשלה שקמה, הממשלה ההזויה ביותר שקמה מקום המדינה; ממשלה שמה שמאחד אותה זה שנאה – שנאה למחנה שלנו, שנאה לנתניהו, הם שונאים יותר מאשר הם אוהבים את מדינת ישראל.

אלי כהן: הם קבעו מינויים – אני יכול לומר לכם שאפילו בארץ נהדרת לא היו חושבים על מינויים כפי שהם עשו במהלך הכהונה הקצרה שלהם.

אלי כהן: נתחיל במי שהם שמו בראש ועדת הכשרות.

אלי כהן: יש אנשים מסורתיים בקואליציה הזאת, אנשים חובשי כיפה; בראש ועדת הכשרות שמו מישהי שאוכלת טרף.

אלי כהן: בראש ועדת הפנים, שאמורה להגביר את המשילות, שמו את ווליד טאהא, שמקדם בנייה בלתי חוקית.

אלי כהן: בראש ועדת החוץ והביטחון הם שמו את אבתיסאם מראענה.

אלי כהן: כן, כן, אני לא יודע איך חברי הממשלה וחברי הקואליציה הזאת ישנים בלילה, אותה אבתיסאם מראענה, שאמרה שצריך להעלות את זיכרון יעקב באוויר.

אלי כהן: איך אפשר לעשות כאלה דברים?

אלי כהן: רק כשאתה מונע משנאה יותר מאשר אהבה למדינה.

אלי כהן: שר הביטחון, שמייצג את חיילי צה"ל, רץ להיפגש עם אבו מאזן, שרוצה להעמיד את חיילי צה"ל לדין.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, מי שהטיף, חבר הכנסת ביטן, לנבחרת הדירקטורים, ממנה את גיסתו לקק"ל.

אלי כהן: מה היה קורה אם אתה, חבר הכנסת ביטן, או אני, היינו ממנים את הגיסה שלנו?

אלי כהן: כמובן שזה לא היה עולה על דעתנו לשים אותה.

אלי כהן: זה הוא שאגב המציא את נבחרת הדירקטורים.

אלי כהן: הבטחתם כסף לאשקלון בהצעת חוק שעברה פה אחד בקואליציה ובאופוזיציה, אבל במקום זה דואגים לתת כסף לתנועות האסלאמיות, שרואות במרבית מדינת ישראל, כולל אשקלון, כשטח פלסטיני.

אלי כהן: בדיוק עכשיו חוזרת המשלחת השנייה בגודלה בעולם מוועידת האקלים, כאילו שמדינת ישראל היא מדינה של חצי מיליארד איש, המשלחת השנייה בגודלה.

אלי כהן: למה?

אלי כהן: כי אפשר, כי אתם מורמים מעם, כי אתם מה שנקרא לוקחים כפי יכולתכם.

אלי כהן: תתביישו לכם.

אלי כהן: אתם, במקום להמשיך בקיזוז משכורות המחבלים, נותנים לרשות הפלסטינית הלוואה.

אלי כהן: במקום לתת כסף לחיילים, בסדר העדיפות שלכם זה לתת קודם לחתולים.

אלי כהן: תתביישו לכם.

אלי כהן: אתם שולחים, ואומר בנט בקולו, הוא מוציא הקלטה שהוא ידאג לשלוח שוטרים לכל מקום שאנשים יהיו בלי מסכות, אבל באירוע הגיבושון כמובן שלא צריך מסכות, אתם מרשים לעצמכם כי אתם מורמים מעם.

אלי כהן: הדברים והמינויים שציינתי עכשיו, של ווליד טאהא לוועדת הפנים, של אבתיסאם מראענה לוועדת החוץ והביטחון, של מלינובסקי לוועדת הכשרות, של עוזרת יושב-ראש ועדת חוץ וביטחון שבקשר עם תומכי טרור ונכנסת לוועדה – אפילו במערכון של הגשש, לוותיקים יותר, או של ארץ נהדרת, לצעירים יותר, לא היו חושבים ללכת על זה.

אלי כהן: וכל זה נובע – כי אתם מונעים משנאה, משנאה שגדולה מאהבת המדינה, אחרת כל אדם שעיניו בראשו לא היה נשאר יום אחד בממשלה הזאת.

אלי כהן: כשאנחנו בעזרת השם נחזור לשלטון, אנחנו לא נתנשא על העם.

אלי כהן: להיפך, אנחנו תמיד נראה אותם בגובה העיניים ונעבוד למענם.

אלי כהן: אני רוצה לדבר על הצעת התקציב שנמצאת ומונחת היום.

אלי כהן: הדבר המרכזי שחסר בהצעת התקציב הזאת זה מנועי צמיחה.

אלי כהן: אין אפילו סעיף אחד שבא ומדבר על עידוד משקיעים, כניסת חברות בין-לאומיות.

אלי כהן: הורדת מיסים זו מילה גסה.

אלי כהן: בזמן שהממשלה שלנו הורידה מיסים: מס חברות, מע"מ, מס ליצואנים, ונתנה נקודות זיכוי – כאן מעלים מיסוי.

אלי כהן: אבל למי מעלים מיסים?

אלי כהן: מעלים מיסים לחלשים ביותר.

אלי כהן: במקום בשורות, יש גזרות.

אלי כהן: בצורה הכי קלה אתם מכניסים את היד לכיס.

אלי כהן: לא העליתם מיסים על דברים מזהמים שהם מוצרי יוקרה.

אלי כהן: אגרת גודש לכלי רכב – 1.3 מיליארד, ליצור את מדינת תל אביב ואת כל היתר.

אלי כהן: ביטול בחוק עידוד השקעות הון – עוד מיליארד.

אלי כהן: היטל תשלום על שירותי בריאות – עוד 940 מיליון שקלים מס.

אלי כהן: מס על כלים חד-פעמיים – עוד 800 מיליון שקלים.

אלי כהן: מס על תוספת על שמנים לרכב – עוד 550 מיליון שקלים.

אלי כהן: תיקון של ניכוי הוצאות רכב – עוד 450 מיליון שקלים.

אלי כהן: מס על משקאות ממותקים – עוד 300 מיליון שקלים.

אלי כהן: מס על גז טבעי – עוד 290 מיליון שקלים.

אלי כהן: זאת אומרת, אנחנו רואים מיסים ועוד מיסים ועוד מיסים.

אלי כהן: דבר אחד לא עשיתם: להילחם במונופולים, להוריד מיסים.

אלי כהן: מעלים לחלשים ביותר כי אתם מבינים שאתם כאן באופן חד-פעמי.

אלי כהן: אתם מבינים שאין לזה המשכיות, אז לא אכפת לכם.

אלי כהן: אגב, זה המקום היחיד בו ראש הממשלה והשרים שלו מפחדים להסתובב ברחוב, כי אתם יודעים איזה זעם ציבורי יש מולכם.

אלי כהן: כי אתם יודעים שעשיתם דבר שלא ייעשה, אבל הדבר הזה לא יישכח גם מדפי ההיסטוריה.

אלי כהן: דאגתם לא רק להעלות מיסים אלא להפחית תקציב לאזרחים ותיקים.

אלי כהן: הורדתם את התקציב של הדיור הציבורי מ-1.05 שקלים ל-384 מיליון שקל כי הם לא בוחרים שלכם, כי לא מעניין אתכם מה קורה בפריפריה, אז יכולתם להוריד מהדיור הציבורי.

אלי כהן: הורדתם בטיחות בדרכים, הורדתם חדשנות.

אלי כהן: אבל יש, חבר הכנסת ביטן, אשאל אותך שאלה: איזה משרד, התקציב שלו עלה בצורה הכי משמעותית?

אלי כהן: תקציב משרד החוץ.

אלי כהן: מ-1.3 מיליארד ל-1.7 מיליארד, המשרד שבאחוזים עלה הכי הרבה.

אלי כהן: אגב, השארנו לו ירושה קשה, אמר לפיד, אז הוא צריך לבקר בכל המדינות שעשינו איתן שלום.

אלי כהן: אז בהתחלה, כפי שאמר כאן חבר הכנסת אמסלם, היו לוקחים מטוס אחד וטסים בו, מטוס בואינג של 180 איש, וטסים בו חמישה אנשים.

אלי כהן: ואז אמרו: זה לא בסדר שהמטוס ריק.

אלי כהן: אז מה אמרו?

אלי כהן: לא ניסע בטיסה מסחרית, נמלא את כל המטוס במשלחת, נביא עוד אנשים: עוזרים, עובדים.

אלי כהן: תאר לעצמך מה היה קורה אם ראש עיר בפריפריה היה לוקח את כולם איתו, את כל העובדים.

דוד ביטן: למה, אם אנחנו היינו עושים את זה, לא צריך ראש עיר.

אלי כהן: תקציב משרד החוץ עלה מ-1.3 מיליארד ל-1.4 מיליארד.

אלי כהן: כסף לחיילים לא היה, כסף לדיור הציבורי לא היה, כסף לעיר אשקלון לא היה, אבל לזה?

אלי כהן: כמובן שהיה כסף.

אלי כהן: בואו נראה את מי זנחתם.

אלי כהן: את החיילים זנחתם; את העצמאים כמובן שזנחתם; את דיירי הדיור הציבורי ואלה שמחכים זנחתם; את הפריפריה, עם אגרת הגודש והמיסים, זנחתם; את הזוגות הצעירים, את מחוסרי הדיור, זנחתם; את העסקים, שלא יכולים לקבל סיוע מנפגעי הקורונה, זנחתם גם זנחתם.

אלי כהן: אבל בואו נראה את מי לא זנחתם: 27 שרים וח"כים שהתפטרו כתוצאה מהנורבגי כמובן שלא זנחתם; מעלים מיסים, אז כמובן ששמים שני שרים במשרד האוצר, לא מספיק אחד, צריך שני שרים כשמעלים כל כך הרבה מיסים; מנסור עבאס, התנועה האסלאמית, העמותות – יושבים כאן בממשלה אנשים שדואגים שיש להם קשר לעמותה 48, שברור לנו מה המטרה של אותה עמותה מהשם שלה.

אלי כהן: אז את השרים הנורבגים לא שכחתם, את שני השרים במשרד האוצר לא שכחתם, את מנסור לא שכחתם, את החתולים כמובן לא שכחתם.

אלי כהן: 2 מיליארד כספים קואליציוניים לא שכחתם.

אלי כהן: בנט עסוק רק בדבר אחד: לרצות את כל החונטה הקואליציונית הזאת, שדואגת רק לעצמה.

אלי כהן: הוא דאג לכל 61 חברי הכנסת חוץ מאזרחי ישראל.

אלי כהן: תקציב שכולו שוחד פוליטי, תקציב שכולו נועד להישרדות שלכם.

אלי כהן: אני הייתי מתבייש להיות חתום על תקציב כזה, שפוגע בחלשים, שרואה אך ורק את אותו שוחד פוליטי שעשיתם כאן.

אלי כהן: תקציב שאין בו חזון לאף אחד.

אלי כהן: אגב, שמעתי היום גם את יום טוב כלפון.

אלי כהן: שואלים אותו, והוא אומר שחוץ מרוטציה להיות ראש ממשלה, הציעו לו הכול שהוא יתנגד לתקציב.

אלי כהן: אז הוא קצת מבולבל – הוא לא מבין שלא הוא ולא 27 חברי הכנסת בנורבגי, אין להם שום השפעה.

אלי כהן: הרי רק אם הוא יחשוב לעשות משהו אחר, אחרי יום הוא ילך הביתה.

דוד ביטן: בשביל זה הם השאירו שבוע, שאם מישהו מהנורבגי יעשה משהו – יעיפו אותו.

אלי כהן: אגב, חבר הכנסת ביטן, היושב-ראש, למה הם השאירו שבוע?

אלי כהן: כי הם אמרו שאולי יהיה אחד שרוצה להציל את כבודו.

אלי כהן: אולי יהיה אחד כמו שיקלי, שיגיד: אני אעמוד על העקרונות שלי.

אלי כהן: כן, אני לא אהיה חבר כנסת.

אלי כהן: יכול להיות שיפטרו אותי, אבל אני אציל את כבודי.

אלי כהן: לכן הם לקחו את אותו שבוע ביטחון, כי גם הם אמרו: אפילו בסדום היה צדיק אחד.

אלי כהן: אם היום היה עוד צדיק אחד שהיה קם, היינו מקימים כאן ממשלה פטריוטית, לאומית, שרואה את האנשים, שרואה את הפריפריה, שלא עושה הון פוליטי, שלא עושה 27 נורבגיים.

אלי כהן: אז אומר אותו יום טוב: הציעו לי את הכול.

אלי כהן: אז יום טוב, וכל 27 הנורבגים: אין לכם שיקול דעת, אתם לא משפיעים על כלום, אתם חייבים לעשות בדיוק את מה שיגידו לכם אחרת אתם לא תהיו כאן אפילו לדקה.

דוד ביטן: לא, היו צריכים להציע לו חוק שמבטל את הנורבגי, אתה מבין?

דוד ביטן: ואז היה סיכוי.

יולי יואל אדלשטיין: ברשות אדוני היושב-ראש, חבר הכנסת כהן, אי-אפשר להציע לו להיות ראש ממשלה כי ראש ממשלה לפי החוק צריך להיות חבר כנסת, אז ברגע שיוציאו אותו מן הכנסת - - -

אלי כהן: לא, הוא אמר, חברי חבר הכנסת יולי אדלשטיין, יושב-ראש הכנסת לשעבר, הוא אמר שהציעו לו הכול חוץ מרוטציה.

יולי יואל אדלשטיין: אז זה מה שאמרתי.

דוד ביטן: תגיד לי, אבל בליכוד לא למדו – הרי כל מה שהציעו לחברי הכנסת של ימינה, הוכח שהם לא איתנו, בלי קשר, גם בעמדות.

דוד ביטן: שום דבר.

דוד ביטן: אז מה הם מציעים עכשיו לכלפון, בשביל מה?

אלי כהן: אני רוצה להתייחס לסוגיה האחרונה בדבריי, שמדברת על התחקיר המטלטל האחרון ששמענו, של איילה חסון.

אלי כהן: ואז אני הולך ושומע את אילת שקד, שישר יוצאת להתראיין ואומרת: בדקתי.

אלי כהן: אגב, היא הספיקה לבדוק במוצאי שבת בלילה.

אלי כהן: היא אומרת: בדקתי ולא עבר שקל אחד.

אלי כהן: אז אני רק אגיד לכם.

אלי כהן: גם אתה, חבר הכנסת אדלשטיין, השר לשעבר, וגם השר לשעבר כץ, קראנו את כל דוחות המודיעין.

אלי כהן: חמאס זה ארגון ששם לעצמו למטרה להשמיד את מדינת ישראל.

אלי כהן: כפי שאי-אפשר להיות בקשר עם החיזבאללה ועם איראן, אותו דבר אי-אפשר להיות בקשר עם החמאס.

אלי כהן: זה מה שנקרא להכניס את האויבים לכאן, לתוך כנסת ישראל, לתוכנו.

אלי כהן: ולכן, הממשלה הזאת מגיעה לעוד נקודות שפל: זאת הממשלה הראשונה מקום המדינה שבה יותר מ-10 חברי כנסת לא מאמינים במדינה יהודית ודמוקרטית.

אלי כהן: זאת הממשלה הראשונה מקום המדינה שבקואליציה שלה יש ארבעה חברי כנסת שמתגאים על הקשר שלהם עם החמאס.

אלי כהן: כל אחד מהשרים שיושב כאן, מראש הממשלה עד השר בלי תיק אבידר, נמצאים בזכות ארבעה אנשים שהם תומכי חמאס.

אלי כהן: הם אומרים שהם תומכי חמאס, הארגונים שלהם קשורים אליהם.

אלי כהן: לזה הם קשורים?

אלי כהן: שיתביישו להם, ושכל אחד מהשרים כאן, כשהוא שהולך לישון בלילה שיזכור טוב מאוד בזכות מי הוא נמצא בכיסא שלו – בזכות תומכי חמאס, שארבעה מתוכם נמצאים בקואליציה שלהם.

אלי כהן: אני יודע שאתה, חבר הכנסת ביטן, וגם אני, חובבי ספורט.

דוד ביטן: חובב, אבל אני לא עושה ספורט.

אלי כהן: לא, בסדר, זה לא חייב.

אלי כהן: אתה יודע מה, צופי ספורט, סגרנו?

אלי כהן: ולכן אנחנו נילחם עד הדקה ה-90.

אלי כהן: כולנו ראינו גם משחקים שאולי קרה בהם דבר בשנייה האחרונה.

אלי כהן: כמובן שצריכים להיות ריאליים, כי הפחד הגדול ביותר שלהם זה ללכת לבחירות.

אלי כהן: הם רואים שאין להם תמיכה ציבורית, ולכן הם יעשו את הכול על מנת להעביר את התקציב הזה.

אלי כהן: ומכיוון שבנט יודע שהוא לא יחזור להיות ראש ממשלה, ותזכרו מה שאני אומר לכם:

אלי כהן: לפחות חצי מהשרים שנמצאים כאן לא יחזרו לכנסת הבאה, אז לא אכפת להם למכור את המדינה, למכור את הערכים, למכור את הפריפריה, לקחת לעצמם כספים על חשבון החלשים.

אלי כהן: שיתביישו להם.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, תודה רבה.

דוד ביטן: תודה, חסכת חמש דקות, יפה מאוד.

דוד ביטן: רק שתדעו שיכול להיות שאצטרך לקצץ לאנשים, כי לא כולם יוכלו לדבר במלוא - -

קרן ברק: למי אתה אומר את זה?

קרן ברק: תחליט למי אתה מוכן לומר את זה?

דוד ביטן: רגע, אני אומר את זה לכולם, כי אנחנו צריכים ב-18:30 לנעול את זכות הדיבור שלנו.

דוד ביטן: שטייניץ התחיל, הראשון, עשו טעות ונתנו לו לפתוח.

קרן ברק: לא היינו מאמינים על שטייניץ.

דוד ביטן: חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דוד ביטן: הודיעו לי שבינתיים אין בעיה.

דוד ביטן: אמרו לי שיש, ועכשיו – אז אתה מקבל אותו דבר.

יולי יואל אדלשטיין: רציתי לומר לך שלאור בקשתך אני אשתדל לתרום כמה דקות.

קרן ברק: שמה?

דוד ביטן: אמרה לי דנית שאין בעיה, כנראה, בדקנו את זה עכשיו, נעמוד ביעד.

קרן ברק: דנית אומרת 20 דקות, לא 25.

דוד ביטן: מי?

דוד ביטן: יואל 25 דקות, אני מאוד מצטער.

דוד ביטן: זה מה שכתוב לי.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר, נשתדל לתרום כמה דקות לאור ההערה של היושב-ראש.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, רבותי השרים, אנחנו נמצאים בשיח מאוד מעניין בימים האחרונים: כל פעם שיש איזושהי ביקורת על התקציב, אדוני היושב-ראש, אנחנו באים ואומרים: תשמעו, אבל מס גודש, אין לחיילים, לא עשיתם ככה והתקציב לא חברתי.

יולי יואל אדלשטיין: אומרים: אבל אנחנו מעבירים תקציב, אתם לא העברתם תקציב, אנחנו מעבירים תקציב.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, בסדר, מעבירים תקציב.

יולי יואל אדלשטיין: זה מאוד מעניין, אם אני אגיד למישהו שאני – לא יודע – הלכתי וקניתי מכונת כביסה אבל היא לא מכבסת, היא לא יודעת לכבס, רק קניתי ושמתי בבית, אז מה הועלתי?

יולי יואל אדלשטיין: אם מביאים תקציב ומאשרים תקציב שלא עונה על אותם יעדים שבשבילם בכלל יש ממשלה במדינה דמוקרטית: צרכים חברתיים, צרכים לאומיים, ביטחון, סביבה, קליטת עלייה – אם בתקציב הזה אתה לא מוצא את הדברים האלה, אז מה הטעם הגדול לצעוק: אנחנו מביאים תקציב?

יולי יואל אדלשטיין: נו בסדר, הבאנו.

יולי יואל אדלשטיין: אז הנה, יש ניירות אל השולחן, נחמד מאוד.

יולי יואל אדלשטיין: תקציב נועד למשהו, אנחנו שכחנו את זה בשיח הזה.

יולי יואל אדלשטיין: הבאנו תקציב, הבאנו תקציב – תסבירו את התקציב.

יולי יואל אדלשטיין: למה יש לי חשש שיש מה להסתיר, לא רק בתקציב?

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר שהכי כואב לי העניין של חוק ההסדרים.

יולי יואל אדלשטיין: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, היית גם יושב-ראש הקואליציה, גם יושב-ראש ועדת הכנסת, ואתה יודע שגם בממשלה שלנו, בשר מבשרנו, אמרנו בצורה חד-משמעית לראש הממשלה, לשרי האוצר, בלי כל קשר לחברים וחברי המפלגה שלנו וחברי הממשלה שלנו – אמרנו שחוק ההסדרים צריך להיות מינימלי.

יולי יואל אדלשטיין: וכי למה?

יולי יואל אדלשטיין: כאן אני רוצה לסביר דקה לציבור, כי אנחנו נכנסים כאן לאיזה שיח, כאילו – מדברים במושגים חצי פרלמנטריים, חצי משפטיים.

יולי יואל אדלשטיין: יושב אזרח בבית ואומר: תפסיקו לבלבל לי את המוח – הוא בכלל לא יודע מה זה חוק ההסדרים – תעזבו אותי מזה.

יולי יואל אדלשטיין: אז אני רוצה לומר במשפט אחד דבר פשוט: חוק ההסדרים נועד כדי שהתקציב יתגבש ויסתדר.

יולי יואל אדלשטיין: אם יש נגיד גירעון בלתי צפוי, איזושהי הוצאה, אז מקפיאים איזו חקיקה מאוד יקרה או מעלים איזה מס באיזו רפורמה כדי לגבש את התקציב של אותה שנה.

יולי יואל אדלשטיין: אני מסתכל על חוק ההסדרים הנוכחי, ואני שואל את עצמי לגבי כל מיני רפורמות: מה הקשר שלהן בכלל למשהו תקציבי ?

יולי יואל אדלשטיין: עזבו אותי מתקציב 2022-2021.

יולי יואל אדלשטיין: בכלל, מה הקשר של רפורמת הכשרות לתקציב המדינה?

יולי יואל אדלשטיין: בכלל, למה צריך לדחוף את הדברים האלה – אולי הם חשובים, אני אפילו לא יודע – לתוך חוק ההסדרים?

יולי יואל אדלשטיין: למה?

יולי יואל אדלשטיין: למה לא לתת לכנסת אפשרות לשבת ולדון בדברים האלה?

יולי יואל אדלשטיין: רשות הרגולציה, מה זה רשות הרגולציה?

יולי יואל אדלשטיין: זה מאבק בביורוקרטיה, ובמה שנקרא בלועזית red tape, או שרשות הרגולציה זה עוד יותר ביורוקרטיה ולהוסיף עוד תקנים ולהוסיף עוד מכשולים וחסמים בפני אנשי עסקים, בפני כל אלה שמנסים לעשות טוב במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: למה לא לתת לכנסת אפשרות לבדוק את זה?

יולי יואל אדלשטיין: למה צריך להביא את כל הדברים האלה ולדחוף להצבעה אחת?

יולי יואל אדלשטיין: אתה יודע, אדוני היושב-ראש, אתמול ראיינו אותי באיזו תכנית רדיו ואמרו: תגיד, מר אדלשטיין, אתה מצד אחד איש דתי-לאומי, חובש כיפה, ומצד שני אתה אדם פתוח, בתוך עמך אתה יושב.

יולי יואל אדלשטיין: האם אתה היית שוקל לתמוך ברפורמה בכשרות?

יולי יואל אדלשטיין: הרי מביאים את זה גם אנשים מהמחנה שלך, הדתי-לאומי.

יולי יואל אדלשטיין: אמרתי: אתם יודעים מה?

יולי יואל אדלשטיין: השאלה שלכם היא רטורית.

יולי יואל אדלשטיין: משום מה, חברת הכנסת ברק, הממשלה החליטה לא לתת לי אפשרות לבדוק את עצמי עם הנושא הזה, אם אני רוצה את הרפורמה או לא.

קרן ברק: - - -

יולי יואל אדלשטיין: לא, כי היא כרוכה בעוד 1,000 דברים שלא קשורים לשום דבר, ולא קשורים לא לכשרות ולא לרבנות ולא לשום דבר.

יולי יואל אדלשטיין: למה לא לתת לחברי כנסת אפשרות להתייחס עניינית לדברים האלה, כמו שאמרתי, לרגולציה, לכשרות ולעוד 1,001 דברים.

יולי יואל אדלשטיין: למה לכרוך את זה בהצבעה אחת?

יולי יואל אדלשטיין: למה לזלזל עד כדי כך בכנסת?

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, כל מי שחושב שזה איזה שיח, בסדר, טוב, הוא יושב-ראש לשעבר אז הוא קיצר או הצליח לצמצם את חוק ההסדרים אז עכשיו כואב לו שזה הולך נגד הכיוון שלו.

יולי יואל אדלשטיין: זה בוודאי נכון אבל זו לא כל האמת.

יולי יואל אדלשטיין: האמת היא תמיד שכשעושים חקיקה חפוזה בכנסת זאת בכייה לדורות כי פספסו כל מיני דברים, לא שמו לב על כל מיני דברים, לא התייחסו לכל מיני דברים.

יולי יואל אדלשטיין: בסוף, כפי שאומרים, מי ש"אוכל אותה" – הציבור.

יולי יואל אדלשטיין: נכון, הציבור בסופו של דבר "אוכל אותה" כי פתאום מתגלות כל מיני לקונות וכל מיני שטויות ודברים שלא חשבו עליהם.

יולי יואל אדלשטיין: אוי, איך לא חשבנו, בואו נתקן.

יולי יואל אדלשטיין: בואו נתקן זה עוד חקיקה ועוד כמה חודשים, ובינתיים הדברים לא זזים ולא מיושמים, והכל הולך באמת לכיוון הכי לא נכון.

יולי יואל אדלשטיין: רציתי לומר את המילה הזאת אבל נזכרתי שאני על דוכן הנואמים.

יולי יואל אדלשטיין: אני רוצה לומר לכם עוד משהו: כל הזמן מסבירים לנו עד כמה אנחנו אנשים פורעי חוק ולא שמים על המשפטנים ומזלזלים בייעוץ המשפטי, ועד כמה עכשיו יש שינוי, וממשלת השינוי מתנהגת אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: נכון, היא עומדת על שלה אבל תמיד מקשיבה וקשובה לייעוץ המשפטי.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, לא היה כזה צפצוף ארוך על ייעוץ משפטי בכנסת מאז שאני זוכר את הכנסת.

יולי יואל אדלשטיין: ישבה הלשכה המשפטית, וכמו שהיה בימים שלי ואני חייב לומר שגם בימים של קודמי בתפקיד, חבר הכנסת דאז ראובן ריבלין וגם קודמתו דליה איציק.

יולי יואל אדלשטיין: ישבה הלשכה המשפטית, הכינו מסמך מסודר מה שייך לחוק ההסדרים, מה לא שייך, מה אפשר להכניס, מה אי-אפשר להכניס.

יולי יואל אדלשטיין: לקחו את הנייר הזה, קרעו אותו לחתיכות, זרקו לפח ואמרו: אנחנו נחליט.

יולי יואל אדלשטיין: טוב, יושב-ראש הכנסת ביקש להוציא איזו רפורמה – יאללה, נוציא, ניתן לו מתנה.

יולי יואל אדלשטיין: כל השאר, מה מעניינת אותנו הלשכה המשפטית?

יולי יואל אדלשטיין: מי הם בכלל?

יולי יואל אדלשטיין: מה הם מבינים בכלל?

יולי יואל אדלשטיין: ואני רוצה, אם כבר נגעתי בנושא הזה של יושב-ראש הכנסת הוציא משהו, התלבטתי אם לעשות את זה או לא – הציבור לא תמיד אוהב את זה, המטבח הפוליטי עם הסירחון, עם הדברים, אבל מה לעשות, איך אומרים?

יולי יואל אדלשטיין: אם אתה לא אוהב את הריח, אל תיכנס למטבח.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו בפוליטיקה.

יולי יואל אדלשטיין: אז הינה, יש דבר שאנשים שומעים עליו המון בימים האחרונים – כספים קואליציוניים.

יולי יואל אדלשטיין: וואו, כספים קואליציוניים.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו גם, אני חייב לומר, חשבון נפש - - -

קרן ברק: חטאנו בזה.

יולי יואל אדלשטיין: לא, לא, לא.

יולי יואל אדלשטיין: חשבון נפש, אנחנו נגררנו לשיח הזה.

יולי יואל אדלשטיין: מה אנחנו צועקים כל הזמן, חברת הכנסת ברק?

יולי יואל אדלשטיין: אצלנו היה חצי מיליארד ואצלכם שני מיליארד.

יולי יואל אדלשטיין: מה זה משנה?

יולי יואל אדלשטיין: יש פה דבר שאנחנו מפספסים, ולכן אמרתי שאני רוצה לחשוף את המטבח הפוליטי.

יולי יואל אדלשטיין: הינה, יושב פה בראש הישיבה חבר הכנסת ביטן, שהיה כמו שהזכרתי גם יושב-ראש ועדת הכנסת, גם יושב-ראש הקואליציה - - -

קרן ברק: והוא מקשיב לך, לי הוא לא הקשיב.

דוד ביטן: למה לא?

דוד ביטן: בכל זאת, יש דרג.

יולי יואל אדלשטיין: הוא רק עושה את עצמו לא מקשיב, הוא מקשיב לכל מילה.

יולי יואל אדלשטיין: בסוף תעשי לו מבחן, הוא זוכר את הכל.

יולי יואל אדלשטיין: למה אני מזכיר את תפקידיו?

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, גם שר המשפטים, שיושב כאן, היה בעבר גם יושב-ראש סיעה באופוזיציה וגם יושב-ראש קואליציה אז הוא גם מכיר את הדברים האלה היטב.

יולי יואל אדלשטיין: מה זה כספים קואליציוניים?

יולי יואל אדלשטיין: באים במשרד האוצר, בדיונים המקדימים, ומבינים שצריך לעזור לחברי כנסת.

יולי יואל אדלשטיין: למי?

יולי יואל אדלשטיין: ליושב-ראש הכנסת, ליושב-ראש ועדת הכנסת, ליושב-ראש הקואליציה, למרכז הקואליציה בוועדת הכספים, לחברי ועדת הכספים.

יולי יואל אדלשטיין: איך אני אגיד את זה בעדינות?

יולי יואל אדלשטיין: לעזור להם שיחליק להם בגרון חוק זה או אחר או עניין זה או אחר, ויש לכל אחד דברים שמאוד חשובים לו והוא מאוד דואג להם, לזה לעזור לפריפריה ולזה לעזור לרפואה, אז אומרים: בסדר, אנחנו מראש נדע שכך וכך כסף למטרות האלה אנחנו נעביר כדי שהח"כים יצביעו.

יולי יואל אדלשטיין: בסדר?

יולי יואל אדלשטיין: יפה, לא יפה, אמרתי שאני חושף פה מטבח פוליטי.

יולי יואל אדלשטיין: אבל זאת המציאות, תמיד הייתה.

יולי יואל אדלשטיין: דרך אגב, בהרבה מאוד מקרים הכסף הזה הולך למטרות טובות, גם בממשלות הקודמות ויכול להיות שגם עכשיו.

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני אומר, אדוני היושב-ראש, שאנחנו מפספסים פה משהו.

יולי יואל אדלשטיין: מה שקרה אז, זה באמת, כשהיו באים אליי כיושב-ראש הכנסת או אליך כיושב-ראש הקואליציה ואומרים: תשמע, אנחנו יודעים שיש פה כמה גזירות וכמה דברים, אבל לעומת זאת אתה מאוד דאגת לעזור לקריית שמונה, אז בוא ניתן לך סיכוי לעזור לקריית שמונה.

יולי יואל אדלשטיין: ואנחנו באמת אמרנו: טוב, באמת התכוונו לתת לכם פייט אבל אם אני יכול לעזור לקריית שמונה או ליהודה ושומרון או לשכבות חלשות או לנכים או למשהו, אז בסדר, אני קצת אדרוך על עצמי ונסתדר עם זה.

יולי יואל אדלשטיין: למה עושים את זה עכשיו?

יולי יואל אדלשטיין: תסבירו לי, אחרי שדיבר פה אלי כהן על 27 נורבגים, למה עושים את זה עכשיו?

יולי יואל אדלשטיין: למה, ריבונו של עולם, צריך למישהו שאין לו שום השפעה, אין לו שום יכולת להתנגד, אין לו שום דרך לקום נגד הממשלה - - -

קרן ברק: בפועל, הם הממשלה עצמה.

דוד ביטן: הם לא יכולים להיות נגד - - -

קרן ברק: זה כאילו הממשלה יושבת בתוך הוועדה.

יולי יואל אדלשטיין: זה לא קשור.

יולי יואל אדלשטיין: ברגע שהוא יבוא לאיזה נער אוצר בדרג ג' ויגיד לו: אני לא מתכוון לתמוך, למוחרת כמו שאמרנו פה הוא מוחלף, הוא עף מהכנסת ונגמר המשחק.

יולי יואל אדלשטיין: מחזירים את השר, והשר ודאי מצביע בעד, יחד עם הממשלה.

יולי יואל אדלשטיין: למה לקחת שני מיליארד שקל ומתוך זה חצי לחלק לאנשים?

יולי יואל אדלשטיין: זה כמו שאתה יודע מה, למה לא לחלק את זה לנהגי אוטובוס?

יולי יואל אדלשטיין: גם להם יש כל מיני סדרי עדיפויות בחיים, גם הם אולי רוצים לעזור לשכבות חלשות.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר לקחת מיליארד שקל וללכת לחלק להם.

יולי יואל אדלשטיין: אני אומר שזה ההבדל שלא שמים אליו לב כי לא רוצים להסביר לציבור את המטבח המלוכלך אבל זה בדיוק ההבדל – פיקוח פרלמנטרי זה כשחבר כנסת קם ואומר: לא, הדברים האלה לא נראים לי וצריך לשנות - - -

דוד ביטן: אני מזכיר לך שבתקציב 2019 הליכוד ויתר על הכספים האלה.

דוד ביטן: אתה זוכר את זה?

יולי יואל אדלשטיין: נכון, נכון.

יולי יואל אדלשטיין: גם נכון, אפשר גם לוותר כי אפשר לשכנע את הממשלה ואת שר האוצר להפנות את זה לצרכים - - -

דוד ביטן: זה מה שקבענו, שראש הממשלה הפנה את כל הסכום באופן - - -

יולי יואל אדלשטיין: אבל אני אומר, חבר הכנסת דוד ביטן, אדוני היושב-ראש, שמבחינת כל העיקרון לא מבינים שסתם לקחו כסף וחילקו לאנשים חסרי כל השפעה וחסרי כל יכולת להתנגד למשהו בממשלה הזאת.

יולי יואל אדלשטיין: ואני אומר: אפשר, אפשר, אפשר היה לעשות את הדברים האלה אחרת.

יולי יואל אדלשטיין: אפשר להביא תקציב שבאמת עונה על הצרכים, נותן מענה לכל מיני דברים חשובים, ולא מעבירים באישון לילה גם תקציב שלא עונה לצרכים של הציבור וגם חוק ההסדרים, שכפי שאמרתי, כולנו בכנסת הזאת, בכנסת הבאה ואולי גם בכנסת שלאחר מכן, אנחנו נתעסק עם תיקונים של כל מיני דברים שדחפו עכשיו ואין להם שום תועלת ושום קיום ועם המון חורים בגרביים של כל הרפורמות האלה, שאני חוזר ואומר, יכול להיות שחלק מן הרפורמות חשובות, אז בואו נעשה אותן בצורה מסודרת.

יולי יואל אדלשטיין: מה בוער, פוחדים מפיקוח פרלמנטרי?

יולי יואל אדלשטיין: אז בואו נעשה דיקטטורה.

יולי יואל אדלשטיין: נפזר את הכנסת והממשלה תחליט לבד על מה היא רוצה לעשות רפורמה ועל מה היא לא רוצה לעשות רפורמה.

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, נשאלת כל הזמן השאלה אם התקציב יעבור או לא יעבור.

יולי יואל אדלשטיין: הדיון הזה – אני דרך אגב שמעתי כמה וכמה דוברים שבאמת דיברו לגופו של עניין, נאומים מהותיים על כל מיני דברים בתקציב ובחוק ההסדרים.

יולי יואל אדלשטיין: היה תענוג באמת לראות חברי כנסת שהתעמקו ועשו את עבודתם נאמנה, חברי אופוזיציה אני מתכוון.

יולי יואל אדלשטיין: אנחנו שוכחים קצת, אדוני היושב-ראש, שבהצבעות זה כבר לא על המהות, זו ספירת אצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: כנראה שלקואליציה יש יותר אצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: אז שואלים: התקציב יעבור?

יולי יואל אדלשטיין: התקציב יעבור?

יולי יואל אדלשטיין: אמרת שהתקציב רע.

יולי יואל אדלשטיין: מה זה קשור תקציב רע או טוב?

יולי יואל אדלשטיין: הוא יעבור כי יש יותר אצבעות.

יולי יואל אדלשטיין: ומה אומרים שיקרה אחרי התקציב?

יולי יואל אדלשטיין: יש כל מיני תיאוריות שאולי הממשלה עכשיו מאוד לחוצה והיא רק רוצה להעביר את התקציב.

יולי יואל אדלשטיין: איך אומרים?

יולי יואל אדלשטיין: אל תנענע את הספינה, העיקר שנעביר את התקציב, ואחר כך אולי נראה איזו שהיא פעילות.

יולי יואל אדלשטיין: אני חייב לומר שאני מצטער להרוס את המסיבה – אנחנו לא נראה שום פעילות מהממשלה הזאת גם אחרי שהתקציב יעבור מכיוון שגם לדברים הכי חשובים שכביכול הממשלה מתחייבת להם, אין באמת מענה תקציבי הולם, עיין ערך כל מיני נאומים יפים בגלזגו בנושא של הגנת הסביבה והגנה על כדור הארץ.

יולי יואל אדלשטיין: מה אנחנו מוצאים פה?

יולי יואל אדלשטיין: מיסים על כלים חד-פעמיים, במקום לעשות אותם דברים אבל בצורה חכמה.

יולי יואל אדלשטיין: החיפזון מן השטן אומרים?

יולי יואל אדלשטיין: להפך, תוזיל את הכלים מנייר שכרגע הם הכי יקרים ושלא מהווים סכנה להגנת הסביבה, לאיכות הסביבה - - -

קרן ברק: כלים מתכלים.

יולי יואל אדלשטיין: כן, מתכלים, זה מה שאמרתי, ותשיג את אותן התוצאות.

יולי יואל אדלשטיין: לא, הכול בדרך עקומה, הכול - - -

קרן ברק: רוצים לגבות מיסים.

קרן ברק: מילים יפות לגביית מיסים

יולי יואל אדלשטיין: אפילו לדברים שהממשלה שמה לעצמה כביכול כיעדים – אין לי שום ציפייה שהם באמת יחתרו ליעדים האלה.

יולי יואל אדלשטיין: ויש בינתיים דברים – אתם יודעים, חבריי חברי הכנסת, לפני כמה ימים עשיתי סיור – ואני ממליץ לכולם – סביב כל הנושא שמכונה "תוכנית פיאד".

יולי יואל אדלשטיין: אדוני היושב-ראש, איך השכנים שלנו, הפלסטינים, בצורה מסודרת, מחושבת, מעוררת ממש הערכה איך הם פועלים, חונקים את ההתיישבות היהודית ביהודה ושומרון.

יולי יואל אדלשטיין: עד שאנחנו 10 שנים מתדיינים וצועקים ומאיימים וכמעט מפילים את הממשלה ואז מאשרים לבנות את עמיחי אחרי פינוי אלים של עמונה ואחרי כל מה שקרה שם – עד שבונים את עמיחי ועד ששמים את הבית הראשון, כבר מסביב יש פיתוח פלסטיני מכל הכיוונים, לוודא שגם אם בטעות נבנה את עמיחי, לא יהיה ליישוב הזה לאן להתפתח.

יולי יואל אדלשטיין: וכאן אפשר להמשיך, אני יכול חצי שעה לדבר על זה – אבל זה דיון על התקציב – איך כל השטחים הפתוחים נתפסים באמת בצורה מסודרת, קודם פיתוח כבישים, אחר כך חשמל, אחר כך בנייה, ואיך בונים פתאום שני כפרים במרחק של קילומטרים האחד מהשני, ואיך פתאום אתה רואה על הרכס בתים זוחלים ומחברים בין הכפרים האלה כך שלא ייכנס שם לא יישוב ולא כביש ולא שום דבר, ויש אוזלת יש של הממשלה ושל המינהל ושל כולם.

יולי יואל אדלשטיין: מישהו מתכוון לטפל בזה?

יולי יואל אדלשטיין: אתם חושבים שאחרי שיעבור התקציב יגידו מפלגות כמו ימינה או תקווה חדשה: בסדר, התקציב עבר, עכשיו סכנה לאומית ובהתאם לאידיאולוגיה שלנו נצא למאבק הזה.

יולי יואל אדלשטיין: חברים, איך אומרים?

יולי יואל אדלשטיין: תנשמו עמוק.

יולי יואל אדלשטיין: לא בדיוק כדאי לעצור את הנשימה.

יולי יואל אדלשטיין: לא יקרה שום דבר, לא עם הנושא הזה ולא עם 1,001 נושאים אחרים בתחום המדיני והביטחוני, שהיינו מקווים ומצפים, שהממשלה צריכה להתייחס אליהם ברצינות.

יולי יואל אדלשטיין: הכול יהיה באותו מאזן אימה, העיקר לא להרגיז את הענף הזה ואת הענף הזה, והכול באיזו אקוויליבריסטיקה משל היינו בקרקס.

יולי יואל אדלשטיין: הבעיה שבקרקס אנחנו צוחקים, כאן הצחוק על חשבוננו, על חשבון כל אחד ואחד מאיתנו.

יולי יואל אדלשטיין: לא מאיתנו, חברי הכנסת, לא מאיתנו באופוזיציה אלא על חשבון כל אזרח וכל אזרחית במדינת ישראל.

יולי יואל אדלשטיין: חבל מאוד שהצחוק המר הזה, אנחנו צריכים לצחוק כשאנחנו מדברים על תקציב המדינה.

יולי יואל אדלשטיין: חבל מאוד, ואני מסיים במה שפתחתי, שאם כבר מדברים שסוף-סוף מביאים תקציב, ואם כבר מדברים על המצב, אני בטוח שעכשיו שר האוצר לשעבר יתייחס לזה, למצב שבקופה ברוך השם יש כסף, אז במקום לעשות את הדברים הנכונים, במקום לעשות את הדברים הטובים, מביאים תקציב לשם הבאת התקציב.

יולי יואל אדלשטיין: מביאים חוק הסדרים מנופח, שאף אחד לא יודע מה טוב בו, מה רע בו, כי אף אחד לא דן ברצינות.

יולי יואל אדלשטיין: בכל המצב הזה, כנראה שההצבעה תהיה הצבעה אוטומטית – ירימו יד, יורידו יד, ובסופו של דבר נתעורר מתי שזה יהיה, יום חמישי או יום שישי או יום ראשון – נתעורר לבוקר שיש בו תקציב אבל אין בו שום בשורה.

יולי יואל אדלשטיין: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חסכת לנו חמש דקות, יפה מאוד.

דוד ביטן: חבר הכנסת ישראל כץ, 40 דקות.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, מנסור עבאס עומד בראש הזרוע הפוליטית של התנועה האסלאמית בישראל, מקביל לאסמאעיל הנייה בעזה.

ישראל כץ: חסן אל-בנא, שהיה מייסד תנועת האחים המוסלמים, תנועת האם של התנועה האסלאמית בישראל אמר, ואני מצטט מתוך אמנת החמאס: ישראל תקום ותוסיף להתקיים עד שהאסלאם ימחה אותה כפי שמחה את מה שקדם לה.

ישראל כץ: האסלאם הוא דרכנו והג'יהאד היא מטרתנו.

ישראל כץ: הבא בתור ברשימת רע"ם לכנסת, עלאא ג'ברין אומר:

ישראל כץ: אין לנו פתרון מלבד ניצחון או מות שאהידים.

ישראל כץ: אלה השותפים של בנט וליברמן בקואליציה ובהעברת התקציב.

ישראל כץ: עבאס הוא הדמות המרכזית בתקציב המדינה, בהיקף הכספים, ביכולת שלו לכוון כספים.

ישראל כץ: הרי תיקחו את רוב תקציבי המשרדים – הם תקציבים קבועים.

ישראל כץ: משכורות בחינוך, הוצאות בביטחון, הפנסיה בביטחון.

ישראל כץ: כמעט כל משרד.

ישראל כץ: הוא קיבל כסף גמיש.

ישראל כץ: עד כדי כך גמיש, שהוא עמד ואמר:

ישראל כץ: אולי אני אעביר לחרדים 100 מיליון שקלים?

ישראל כץ: לשמחתי, הם כמובן דחו את זה על הסף.

ישראל כץ: הכספים האלה, שעבורם מטילים את מס עבאס על הציבור בהיקף של עשרות מיליארדי שקלים, משולמים לפי האסכולה של התנועות האסלאמיות, לבניית תשתית אסלאמית של התנועה האסלאמית במדינת ישראל, וגם כמו שראינו, למימון גופי הטרור בעזה.

ישראל כץ: אני פניתי ליועץ המשפטי לממשלה בבקשה לחקור את הנושא של אותה עמותה ושל רע"ם, על כל המעורבות והקשר במימון ארגוני טרור בניגוד מפורש לחוק הישראלי.

ישראל כץ: אני כשר אוצר העברתי באישור הכנסת סיוע נרחב ומענקים לעצמאים, לעסקים, למובטלים, רשת ביטחון לשנה שלמה.

ישראל כץ: הדבר הזה מנע קריסה ואִפשר למשק לזנק מיד עם פתיחת מבצע החיסונים, עם השלמת סבב החיסונים הראשון, המשק נפתח וזינק כי המובטלים לא רעבו ברחובות והעסקים לא קרסו והעצמאים לא התמוטטו.

ישראל כץ: אני העברתי שני תקציבים המשכיים באישור הכנסת, שאפשרו תפקוד מלא של כל משרדי הממשלה בנוסף לסיוע הקורונה המיוחד, ובהיקף של 160 מיליארד שקלים, שבוצע עד סוף חודש יוני באותו סיוע למובטלים, לעצמאים, לעסקים, לנכים.

ישראל כץ: אבל הוא גם תקצב תוספת של מעל 20 מיליארד שקלים למערכת הבריאות, מעל 4 מיליארד שקלים למערכת החינוך, של מיליארדים לתחומי הרווחה ו-5 מיליארד שקלים שהוצאו ומבוצעים בתחום - - - וקידום תשתיות.

ישראל כץ: אנחנו קיבלנו שבחים מכל הגופים הכלכליים המובילים בעולם על הניהול הכלכלי של המשבר.

ישראל כץ: עכשיו, במבחן התוצאה – וזה הכי חשוב – יכולים לומר מה שרוצים, בסוף אם המשק היה קורס ודירוג האשראי היה יורד, כמו שכל פרשני השמאל והרבה פוליטיקאים משם ניבאו, ואמרו את זה בוודאות – אולי גם קיוו, אולי גם קיוו – אנחנו השארנו משק עם דירוג אשראי גבוה, שנשאר ברמה הגבוהה ביותר.

ישראל כץ: אנחנו השארנו משק עם צמיחה צפויה עד סוף השנה של 7.1% – לדעתי הגבוהה במדינות המערב – עם גירעון שמפתיע לטובה ועומד לרדת ל-5.5% עד סוף השנה, מ-11.7 שהיה בשיא הקורונה.

ישראל כץ: דירוג אשראי גבוה, כמו שאמרתי.

ישראל כץ: האבטלה יורדת.

ישראל כץ: הטיפול הברוטלי של שר האוצר ליברמן בחלק מהמובטלים, נשים בהיריון ובני פחות מ-45 היה מיותר.

ישראל כץ: אנחנו בנינו מתווה.

ישראל כץ: זה לא הוריד את האבטלה, מה שהוא עשה, אבל עכשיו המתווה יכול להמשיך לרדת.

ישראל כץ: חבל שהוא ביטל את הסיוע שאנחנו תקצבנו כתמריץ למעסיקים להחזיר מובטלים ותיקים – דבר שהיה יכול לצמצם את האבטלה במידה נוספת.

ישראל כץ: חייבים לעשות את זה.

ישראל כץ: הדבר המדהים, אדוני היושב-ראש, הייתי בוועדת הכספים ביום שני שעבר וישבו שם אנשי האוצר ודיווחו שהשנה, מחוץ לכל מסגרת התקציב, לפי הערכת הכלכלנית הראשית במשרד האוצר, שירה גרינברג – שאני מאוד מעריך אותה – יהיו עודפים של 15 מיליארד שקלים בשנת 2021 ועוד 14 מיליארד שקלים בשנת 22.

ישראל כץ: אנחנו הכנו תקציב וחוקי הסדרים ורפורמות מרחיקות לכת מאוד, חשובות מאוד, בלי שקל אחד של העלאות מיסים, בדיוק כמו שהתחייבנו.

ישראל כץ: הכנו במשרד.

ישראל כץ: מה קרה מאז?

ישראל כץ: למה השינוי הזה?

ישראל כץ: למה המיסים כשהרגע הראיתי את כל העודפים?

ישראל כץ: לא צריך להטיל מיסים, זה לא נכון כלכלית.

ישראל כץ: בא שר האוצר ליברמן לפקידי האוצר – הבנתי שהוא שיתף אותם בדרכים כאלה ואחרות, בטרם כיהן אפילו – במגעים עם התנועה האסלאמית ואמר: אני צריך מיליארדים למנסור עבאס, תביאו כסף.

ישראל כץ: ואז כל הדברים שאני דחיתי ולא הסכמתי לקבל, את כל המיסים והגזירות – קוראים לזה בשמות שונים; תמיד דואגים למשהו אחר; בתכלס, מכניסים את היד לכיס ורוצים כסף מהציבור.

ישראל כץ: כל הדברים האלה הוכנסו פנימה.

ישראל כץ: כל מה שזרקתי למגירות האדומות הוכנס פנימה לתוך התוכנית.

ישראל כץ: להערכתי, פקידי האוצר הופתעו.

ישראל כץ: הם תמיד מכניסים כמה עיזים, אבל הם לא חשבו שהעיזים האלה ימשיכו לרעות באחו הזה.

ישראל כץ: כל העיזים נשארו.

ישראל כץ: ואתה יודע למה?

ישראל כץ: ואתה יודעים למה?

ישראל כץ: וכדאי שהציבור יבין למה: כי כשיש כנסת נורמלית, אפילו שיש קואליציה ויש ממשלה אז הכנסת קשובה לציבור.

ישראל כץ: היא קשובה להלכי הרוח.

ישראל כץ: היא מעוז הדמוקרטיה, הכנסת.

ישראל כץ: דיברה כאן קרן ברק על כמה פעמים שהיא באה ונאבקה; אני הייתי שר אוצר מהליכוד, חברים, והיא נאבקה עבור תחומים שונים ובאה לשכנע, ויש פעמים שהיא שכנעה.

ישראל כץ: דוד ביטן היה יושב-ראש ועדת העלייה והקליטה, לא מעט פעמים הוא בא וגם הוצעו תקציבים.

ישראל כץ: וכך, בדיון שהתברר שמעקלים לאנשים את המענקים – חבר הכנסת בוסו הזכיר לי לפני יומיים איך בישיבה הוא פנה, ואפשרתי לתקן את החוק שאי-אפשר יהיה לעקל להם, והלאה והלאה והלאה.

ישראל כץ: עשינו דברים עם הפנים לציבור.

ישראל כץ: ובעצם עכשיו, בגלל הצורך להוסיף עשרות מיליארדים, מביאים כאן את מס עבאס.

ישראל כץ: הציבור צריך להבין שזו לא סיסמה, זה אמיתי.

ישראל כץ: אני הראיתי כאן מי זה עבאס.

ישראל כץ: עבאס הוא ראש הזרוע הפוליטית של התנועה האסלאמית בישראל.

ישראל כץ: יש מעליו את מועצת השורא, בדיוק כמו בעזה, בדיוק כמו בתנועות אסלאמיות אחרות שכפופות לתנועת האחים המוסלמים.

ישראל כץ: אגב, כשמורסי מת – מי שהיה פעם נשיא מצרים מהתנועה האסלאמית – עבאס התראיין וקרא לו: השאהיד.

ישראל כץ: אתם יודעים, הטלוויזיה המצרית – הרי המצרים והסעודים די נדהמים והם הרבה פעמים אומרים שם: מה קרה כאן ליהודים?

ישראל כץ: מה קרה במדינת ישראל?

ישראל כץ: אנחנו הוצאנו מחוץ לחוק את האחים המוסלמים, שהאלימות טבועה באידיאולוגיה שלהם.

ישראל כץ: הם רוצים שתהיה כאן ממלכה אסלאמית, סולטנות אסלאמית – זה מה שהם רוצים, זו האידיאולוגיה.

ישראל כץ: הם לא מסתירים אותה, הם רק מסווים אותה.

ישראל כץ: ואז הם אומרים: אבל תראו את היהודים, הכניסו לתוך הממשלה "אחוואן" – מהאחים המוסלמים – אבל הם לא מתארים לעצמם עד כמה הוא קובע ומשפיע כאן.

ישראל כץ: לכן, חל כאן העיוות בזה שלקחו תוכניות טובות.

ישראל כץ: הרי שר האוצר בא והגיש ליועץ המשפטי לממשלה ולראש הממשלה החדש בתוך שבועיים את התוכניות.

ישראל כץ: הרי הוא לא בנה תוכניות תוך שבועיים.

ישראל כץ: אני ישבתי עם פקידות האוצר – ועם גורמים אחרים – מאות שעות לגבש רפורמות גדולות מאוד, כדי לשנות את אופייה של מדינת ישראל ולפתוח אותה לתחרות ולהביא אותה לאותו מקום, שבאידיאולוגיה שלי ושל הליכוד ושל הכוחות הליברליים בישראל – הכלכלה הליברלית – אנחנו רואים את מדינת ישראל.

ישראל כץ: עכשיו, אדוני היושב-ראש, ואני אומר את זה גם לציבור: לאיפה החלקים של מה שהכנתי, הלכו לאיבוד?

ישראל כץ: קודם כול, המיסים המיותרים, שהם אנטי כלכליים ולא צריך אותם, כי יש עודפי כספים ולא היה צריך להטיל מיסים על הציבור.

ישראל כץ: אני לא הקראתי כאן, אפשר למנות את המיסים.

ישראל כץ: אגב, המיסים העקיפים שהם מטילים על הציבור גרועים בהרבה ממיסים ישירים.

ישראל כץ: אם יש מיליון עובדים בישראל שלא מגיעים לתקרת המס, אז אם מעלים את מס ההכנסה זה לא חל עליהם.

ישראל כץ: המע"מ חל על כולם, אבל מיסים עקיפים כמו תשלום על כלים חד-פעמיים?

ישראל כץ: מס על שתייה קלה?

ישראל כץ: מס על כניסת כלי רכב לתל אביב – אני אגיד כמה דברים על העניין, כמי שמכיר את הדבר מקודם – עוד לפני שהושלמה תשתית התחבורה הציבורית?

ישראל כץ: מס על ביקורי רופא, שמכניסים ומוציאים, ואותו דבר ארנונה.

ישראל כץ: ייקור החשמל – היטלים על החשמל שהולך לייקר את כל הדברים – סדרה שלמה של מיסים שמכניסים כאן שלא לצורך.

ישראל כץ: ועומד שר האוצר ואומר: זה רק כדי לחנך את הציבור, זה לא כדי לגבות מיסים.

ישראל כץ: אני את הסיפורים האלה שמעתי וזרקתי למגירה האדומה.

ישראל כץ: זו גביית מיסים מהציבור הכי חלש.

ישראל כץ: אם אנחנו חיברנו את הפריפריה בכבישים ורכבות, כדי לייצר נגישות ושוויון ולאפשר ללמוד ולעבוד ולנסוע לכל צורך למרכז – וזה תהליך שצריך להשלים אותו – כאן עושים פעולה הפוכה?

ישראל כץ: פוגעים.

ישראל כץ: דווקא מי שבא מרחוק, הוא ישלם יותר.

ישראל כץ: אין לזה סיבה.

ישראל כץ: כאשר ישלימו את תשתית התחבורה הציבורית בגוש דן – ואין קיצורי דרך בדבר הזה.

ישראל כץ: אני הוצאתי לדרך את העבודות על הרכבת הקלה הראשונה, הקו האדום.

ישראל כץ: הינה, היא עושה נסיעות מבחן, עברו שש שנים.

ישראל כץ: הוא היה צריך להתחיל לפעול עכשיו, יפעל בעוד שנה.

ישראל כץ: חבל, אבל יפעל בעוד שנה.

ישראל כץ: 70 מיליון איש ייסעו בשנה ברכבת הזאת.

ישראל כץ: יש עוד שני קווי רכבת קלה שמקודמים.

ישראל כץ: אני כבר לא מדבר על המטרו, שאיך אומרים?

ישראל כץ: בבוא העת, בבוא העת.

ישראל כץ: אני לא סופר אותו כרגע.

ישראל כץ: יש עוד שלושה נתיבים מהירים בכניסות לתל אביב שהם בשלבי הכנה לקראת ביצוע.

ישראל כץ: כל הנת"צים לאוטובוסים, אלה דברים שכבר קידמנו ותקצבנו, גם שבילי האופניים.

ישראל כץ: כל המערכת הזאת, כשהיא תהיה מוכנה, היא תביא את ישראל ואת גוש דן, שהיה המקום הכי מפגר בעולם, בפיגור של 100 שנים.

ישראל כץ: אני בכוח הוצאתי את הדברים האלה לדרך.

ישראל כץ: שבע פעמים הניחו אבן פינה לרכבת הקלה בתל אביב ולא קרה כלום.

ישראל כץ: כשאני פוצצתי את גשר מעריב והוצאתי את העבודות לדרך, באופן נדיר הייתי האיש הפוליטי היחיד בטקס.

ישראל כץ: אף אחד לא בא, לא מאחוריי, לא מלפניי ולא מצדדיי.

ישראל כץ: כולם לא האמינו שהדבר הזה יקרה, והיו בטוחים שגורל הפרויקט יהיה כמו בפעמים הקודמות.

ישראל כץ: אבל הדברים האלה, שצריך להמשיך אותם, הם היחידים שיכולים להצדיק.

ישראל כץ: כאשר הם יהיו מוכנים, יגידו למי שבא בשעות העומס: או שתיסע בתחבורה ציבורית או שתשלם כסף.

ישראל כץ: ערים גדולות ומטרופולינים תמיד יהיו פקוקים.

ישראל כץ: אין מקום בעולם שהוא לא פקוק, אלא שיש רשת תחבורה ציבורית שמסייעת.

ישראל כץ: בעניין הזה, הדברים קודמו, הם מקודמים ויקודמו, בדיוק לפי העקרונות שאנחנו קבענו.

ישראל כץ: אבל כל מה שתיארתי כאן עכשיו הולך להיפגם, לא רק במהות – מי שמקבל את הסכנה עם התנועה האסלאמית, שעובדת באופן טקטי ואסטרטגי ובמתק חלקת לשון ועם מטרות מאוד ברורות ותבנה כאן תשתית אסלאמית – לא רק בהעלאת מיסים מיותרת שפוגעת, אלא בדבר אחר, שהוא הרבה יותר חשוב מבחינתי.

ישראל כץ: כל הרפורמות שישבנו עליהן, שחלקן הובאו בידי אנשי האוצר, היו במגירות, כמו הרבה דברים שהכרתי – את חלקם אני יזמתי.

ישראל כץ: כל הדיונים הובילו לתכלית אחת, שאני מאמין בה.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, אני מאמין במדינה פתוחה; אני מאמין שהאבות המייסדים שהגיעו מרוסיה, מברית המועצות, בנו כאן משק, בנו כאן תשתית בולשביקית, סובייטית.

ישראל כץ: המציאות שינתה חלק מהדברים.

ישראל כץ: ארגוני הקניות שבנו במושבים, בקיבוצים, לא החליטו לבטל את הריכוזיות, הכלכלה פשוט שברה אותם – הם התמוטטו כלכלית.

ישראל כץ: הקואופרטיבים והקואופים וכל הגופים האלה של ההסתדרות, נאלצו להפריט אותם משום שהם לא נשאו את עצמם כלכלית.

ישראל כץ: אני, במשרד התחבורה, פתחתי את השמיים לתחרות של 140 חברות שהגיעו לכאן לפני הקורונה, ויחזרו.

ישראל כץ: אל על וכולם רעדו, שמא זה ימוטט אותם.

ישראל כץ: בדיוק להפך: בשנת 2019 עברו בנתב"ג קרוב ל-25 מיליון נוסעים, וכולם זכו ונהנו.

ישראל כץ: קודם כול, הציבור שטס במחירי מנת פלאפל, במחירים זולים.

ישראל כץ: לא רק המיוחסים והעשירים, אלא כל הציבור.

ישראל כץ: יש כאן מהפכה חברתית-תרבותית-כלכלית.

ישראל כץ: למה זה לא קרה קודם?

ישראל כץ: כי אף אחד לא העז לעמוד עד הסוף מול הכוחות שרצו למנוע את זה.

ישראל כץ: כל רפורמה לוקחת כסף מגופים פרטיים ומעבירה לציבור או כוח מוועדים שיושבים על השאלטרים, ומעבירה את זה לציבור בשיפור השירות ובהגברת התחרות.

ישראל כץ: ועשיתי את אותו דבר בנמלים.

ישראל כץ: הינה, שני נמלים חדשים: אחד כבר התחיל והשני יתחיל עוד מעט, עם תחרות מול מונופולים.

ישראל כץ: נשברו המונופולים בנמלים, כולם יעבדו.

ישראל כץ: העמקנו את הקיימים, שיפרנו את הקיימים – תחרות.

ישראל כץ: אותו דבר ברכבת: העפנו את היושבת-ראש ופתחנו את זה.

ישראל כץ: היום באשקלון יש מתחמים של חברה פרטית, שנותנת שירות לרכבת בתחום תחזוקה של מערכות החשמול של הרכבת, הקרונות, הקטרים וכל מה שמשולב, בהיקף של 30%.

ישראל כץ: זה משביח את השירות שהציבור מקבל.

ישראל כץ: בחרתי באשקלון כדי לחזק אותה.

ישראל כץ: היו שם מאות עובדים ברמה של הייטק.

ישראל כץ: עכשיו, את כל הדברים האלה הכנו ביחד, במשרד האוצר, להמשיך את הרפורמות.

ישראל כץ: מה הדבר שלא עבר את סף הממשלה הזאת, למגינת ליבם גם של אנשי האוצר?

ישראל כץ: כל ביטול החסמים והרגולציה, שבאמת זה המפתח לפתיחה הגדולה של המשק – לא עבר.

ישראל כץ: מה הקימו?

ישראל כץ: גוף מייעץ.

ישראל כץ: נו, באמת.

ישראל כץ: גופים שיש להם סמכות, לא מצליחים להתניע ולבצע כאן דברים.

ישראל כץ: הגוף המייעץ ייתן עצות.

ישראל כץ: בעצם זה לא נפתח – נכון.

ישראל כץ: הכנו רפורמה במערכת הבנקאית של תחרות.

ישראל כץ: ההתחדשות העירונית, כמה פעמים עד שמצאנו את הדרך להתניע את הפרויקט הזה – שיש בו צדק היסטורי, בזה שמי ששמו אותם בשיכונים, על אדמה שהיום היא יקרה, יוכלו גם ליהנות מהדירות שתיבנינה, וגם ראשי הערים יקבלו את הסיוע בתשתיות, וגם יפחת רף ההסכמה כדי שאפשר יהיה לבצע – סדרה שלמה של דברים.

ישראל כץ: אבל בלי הסרת החסמים, בלי ביטול הרגולציה, הדברים לא ייקרו.

ישראל כץ: הדבר היחיד שיקרה – אגב, בביטחון – זו גביית המיסים, כמו הטיפול בדירות.

ישראל כץ: הרי אני נכנסתי ב-2009 לתפקיד שר התחבורה.

ישראל כץ: הייתה בעיה קשה מאוד בתשתיות וגם בדיור.

ישראל כץ: בנושא התשתיות פתחתי את הכול; פתחתי את הכול לתחרות של חברות מכל העולם, ותראו מה קורה – החברות מהעולם, לא רק שלא פוגעות במשק הישראלי ובחברות הישראליות, הן פתחו להן פתח לעבודות בקנה מידה הרבה יותר נרחב.

ישראל כץ: כולם עובדים – המקימים וספקי המשנה, וכולם עובדים.

ישראל כץ: בתחום הדיור – התחום הזה קפוא ועומד.

ישראל כץ: הוא קפוא על שמריו.

ישראל כץ: מה שצריך לעשות במדינת ישראל היום זה לא לגבות עוד מיסים בטענה המוכרת של הקטנת הביקושים.

ישראל כץ: עזבו את הדברים האלה.

ישראל כץ: דחילק, על מי אתם עובדים?

ישראל כץ: איזה הקטנה ביקושים?

ישראל כץ: הרי אתם מתמחרים את ההכנסות.

ישראל כץ: גם על כלים חד-פעמיים, גם על השתייה הקלה, אתם לא אומרים: עכשיו הצריכה תפחת בגלל העלאת המחיר, אלא אתם אומרים: זה 800 מיליון שקל הכנסה.

דוד ביטן: טוב, זה לוקח זמן לחנך את הציבור, לא?

קרן ברק: לא, הם לא מתכוונים לחנך את הציבור.

דוד ביטן: לא מתכוונים, ברור שלא מתכוונים.

ישראל כץ: המקומות שמהם הגיע - - -

דוד ביטן: הכול בלוף, הכול בלוף.

קרן ברק: הם לא רוצים לחנך, רק לקחת כסף.

ישראל כץ: המקומות, אדוני היושב-ראש, שמהם הגיע החינוך מחדש – אנחנו לא רוצים.

ישראל כץ: אמרתי: הביאו כבר מהסובייטים יותר מדי דברים.

דוד ביטן: נכון, נכון.

ישראל כץ: אבל את הדבר הזה אנחנו לא מעוניינים להביא לכאן, ולא חשוב מי רוצה להביא את זה.

ישראל כץ: אני לא הולך לחנך אף אחד.

ישראל כץ: אני מאמין באסכולה ובפילוסופיה – כבוגר מדעי המדינה ויחסים בין-לאומיים – שיצר האדם הוא טוב מנעוריו.

ישראל כץ: תן לאנשים לפעול ולעשות, והממשלה צריכה להיות קטנה.

ישראל כץ: ככה זה בארצות הברית, אגב.

ישראל כץ: בצרפת ומקומות כאלה, הם לא מאמינים באנשים, הממשלה צריכה להיות ריכוזית ולהתערב בכל דבר.

ישראל כץ: אנחנו צריכים להוציא את הממשלה ממעורבות; אנחנו צריכים לאפשר לעסקים, לעצמאים ולאנשים לפעול.

ישראל כץ: הם יודעים מה טוב להם.

ישראל כץ: אנחנו צריכים להיות רק במינימום רגולציה.

ישראל כץ: אני גם יזמתי רפורמה במערכת החינוך: להוריד סמכויות למנהלים, לתת לרשויות להיות מעורבות.

ישראל כץ: המדינה לא צריכה לנהל את החינוך, המדינה צריכה להיות מעורבת בתכנים ובפיקוח.

ישראל כץ: היא לא צריכה לנהל את החינוך.

ישראל כץ: איך יכול להיות שבכפר הירוק משכירים שטח ליזם מאוד מוכשר – השר אוחנה, אתה גר לא רחוק משם, חבר הכנסת – יש שם בית ספר פרטי ברמה מאוד גבוהה.

ישראל כץ: משלמים ומקבלים.

ישראל כץ: הפער בין בית הספר הזה לחינוך הציבורי הוא שמיים וארץ.

ישראל כץ: איך יכול להיות שכל אחד ממי שנמצא כאן, קרובי המשפחה שלו – ולא חשוב באיזה דרגת קרבה – הולכים לקבל שיעורים פרטיים.

ישראל כץ: פעם קראו לזה שיעורי עזר, כאילו לחלשים; היום כולם הולכים, כל מי שיש לו כסף, כמובן.

ישראל כץ: מי שאין לו כסף – הפער מתרחב.

ישראל כץ: מדינת ישראל לא מעניקה חינוך שוויוני ברמה גבוהה לכולם.

ישראל כץ: למה?

ישראל כץ: כי היא מעורבת.

ישראל כץ: המון כסף הלך לחינוך, אבל לא הגיע לשיפור ושכלול רמת ההוראה ורמת החינוך.

ישראל כץ: להוציא את המדינה מכמה שיותר – למעט תכנים בפיקוח – לתת לאחרים.

ישראל כץ: תן לרשויות, תן למנהלים, תן להם חופש.

ישראל כץ: אותו דבר בתחומים אחרים, מניתי חלק, הכנו חלק.

ישראל כץ: ואני אומר לכם שלצערי – הינה, אני אומר כאן, אפשר לרשום, נרשם בפרוטוקול הכנסת – כל מה שכרוך בביצוע לא יקרה; כל מה שכרוך בביצוע ההחלטות, לא יקרה ולא יהיה, כי אני יודע מה צריך כדי לעשות את זה.

ישראל כץ: היום מעבירים תקציב, כל אחד רוצה את הנתח שלו.

ישראל כץ: מחר יתחילו לעשות את הקשיים.

ישראל כץ: מדוע?

ישראל כץ: כי השקפת העולם של הממשלה הזאת, שעבאס מצד אחד ומפלגות סוציאליסטיות מצד שני, לא תאפשר להוביל את המהפכה הזאת.

ישראל כץ: לא תאפשר להוביל את המהפכה, ומי שייפגע, וימשיך להיפגע, זה הציבור.

ישראל כץ: זו המהפכה שאני תכננתי, זו המהפכה שכל חוקי ההסדרים היו צריכים לקדם ולשרת את הדבר הזה.

ישראל כץ: להפסיק כבר את הבולשביזם במדינת ישראל – זה החזון.

ישראל כץ: לפתוח את הכול, לתת לחברות, לתת ליזמים, לתת לאנשים לעשות את מה שהם יודעים הכי טוב ומבינים.

ישראל כץ: תראו את ההייטק, שיש שם מינימום רגולציה, תראו איך הוא פורח – איך המוח הופך ליוזמות, איך היוזמות הופכות לעסקים.

ישראל כץ: צריך לסייע, גם אנחנו טיפלנו בחקיקה שתאפשר להם תנאים יותר טובים, עשינו דברים, זה תפקיד הממשלה – אבל לתת לכוחות לעבוד.

ישראל כץ: והתקציב הזה וחוקי ההסדרים, הם לא יובילו למהפכה הזאת, שאני האמנתי בה, הממשלה היוצאת האמינה בה, קידמנו אותה ועשינו אותה.

ישראל כץ: לצערי, כבר אנחנו רואים את הכרסום בדברים האמיתיים, שיפגום בכל הדברים שנבנו כאן כדי להיטיב עם הציבור.

ישראל כץ: אנחנו – אני כשר אוצר, ראש הממשלה וכל הממשלה, וגם הכנסת במידה מרובה – התייצבנו מול אתגר הקורונה.

ישראל כץ: הקורונה היא המגפה הקשה ביותר שקרתה בעולם ב-100 השנים האחרונות מבחינה בריאותית, והיא גם המכה הכלכלית הגדולה ביותר שהייתה גם, בפרק זמן כזה לפחות.

ישראל כץ: וזה לא היה מובן מאליו שאפשר לעבור את זה בדרך שעברנו את זה.

ישראל כץ: היה כאן שילוב של מאמצים בתחום הבריאות, בתחום הכלכלה.

ישראל כץ: אני התווכחתי, אני לא רציתי סגרים, כשר אוצר.

ישראל כץ: משרד הבריאות היה בקוטב השני.

ישראל כץ: בסוף התקבלו החלטות.

ישראל כץ: חבל שכאן התמהמהו בקבלת ההחלטות, כי אנחנו הכנו, מימנו ושילמנו 1.7 מיליארד שקלים עבור 15 מיליון חיסונים, שהיו מוכנים להבאה, ולא הביאו אותם.

ישראל כץ: ברור שהתשובה היא אותה התחסנות וחיסון שלישי.

ישראל כץ: אחרי חצי שנה, אולי אפילו פחות, פג תוקף שני החיסונים הקודמים, לפחות ממה שראינו עד עכשיו.

ישראל כץ: וחבל ששילמו מעל 1,400 ו-1,500 אנשים מחיר כבד של מוות להם ופגיעה במשפחות ועשרות אלפי נפגעים כתוצאה מההתמהמהות הזאת.

ישראל כץ: אבל המשק הישראלי, שהשארנו אותו בשיא הפתיחה שלו, בשיא הצמיחה שלו, בשיא ירידת הגירעון, בשיא דירוג האשראי – הוא ערוך ודרוך לעבור לשלבים הבאים של הצמיחה והפתיחה של כל המערכות.

ישראל כץ: מי שלא מפיק לקחים מהקורונה בכל היבטי החיים, אבל גם בתחום הכלכלי וההתנהלות היום-יומית בחיים, אז הוא לא יהיה ערוך לקראת מה שיקרה כאן בעתיד.

ישראל כץ: הקורונה שינתה את העולם: הדיגיטציה, העבודה מהבית – כן או לא, האנשים עצמם.

ישראל כץ: אמרו: בגלל החל"ת, יש חלק שלא רוצים לחזור לעבודה.

ישראל כץ: אני ידעתי שזה לא נכון, כי הרוב המוחלט, כל פעם שנפתח הסגר חזרו לעבודה.

ישראל כץ: היה פלח של מובטלים שמקומות העבודה פלטו אותם בסגר הראשון לא החזירו אותם, והיה פלח של אנשים – והיום רואים את זה במחקרים בכל העולם – שלא רוצים לחזור להיות מלצרים או דברים כאלה, רוצים לשנות, לשפר, להתאים ולמצוא לעצמם את העיסוקים.

ישראל כץ: וצריך לדחוף הכשרה מקצועית ברמה גבוהה, כמו שהוצאנו לדרך וקלקלו אותה, לצערי.

ישראל כץ: ביטלו את המטה הזה, שהיה מטה מתאם, התחיל להכשיר אלפים להייטק ולמקצועות מכניסים, שאותם אנשים יכולים לעבור לשם.

ישראל כץ: וצריך לעשות את זה.

ישראל כץ: צריך להבין שהכלכלה הישראלית צריכה להיבנות עם הראייה של העולם שאחרי הקורונה.

ישראל כץ: לצערי, הדברים הכי חשובים שעמדו ברקע חוק ההסדרים הוצאו כאן.

ישראל כץ: עמד כאן ראש הממשלה בנט – כאן, כאן – ואמר: אתם 36 חודשים ניסיתם להביא את המטרו, ואנחנו הבאנו תוך 36 שעות.

ישראל כץ: אבל אחרי 36 שעות חוק המטרו כבר הוצא מתוך חוק ההסדרים.

ישראל כץ: נשאר משהו מצומצם, לא נשאר חוק המטרו הרחב בתוך חוק ההסדרים.

ישראל כץ: 20 שנה לא יהיה מטרו במדינת ישראל לפי קצב ההחלטות והסידור הזה.

ישראל כץ: הינה, אני אומר לכם, בתור היחיד שהניע פרויקטים ענקיים כאלה במדינת ישראל.

ישראל כץ: 20 שנה לא יהיה, כי אם רוצים אז מוציאים במלוא התנופה, עם כל הסמכויות, עם כל העימותים שיש מול גורמים שעלולים לעכב.

ישראל כץ: אתם יודעים איך זה היה לדחוף את הקו האדום מפתח תקווה לבת ים?

ישראל כץ: איזה מאמצים הייתי צריך להשקיע?

ישראל כץ: איזה מלחמות?

ישראל כץ: שעות לפני הטקס עוד רצו להקפיא אותו ולא לאשר אותו, חלק בגלל אינטרסים, כי הקו לא עובר באיזה מתחם שהם רוצים, וחלק סתם עם נבואות זעם נוראיות.

ישראל כץ: הרי אמרו שכל תל אביב תהיה מלאה בחולדות.

ישראל כץ: אמרו את זה כותבי טורים ופרשנים.

ישראל כץ: אמרו, כדי להפחיד את אנשי הצפון – הדרום לא נחשב בעיניהם – הם יטפסו גם לרבי-הקומות, החולדות.

ישראל כץ: פעם התבדחתי ואמרתי שבסוף, בכל תל אביב נשאר רק חולדאי אחד מכל הסיפור הזה.

ישראל כץ: לא התכוונתי במובן הפיזי, כמובן.

ישראל כץ: גם הוא, אגב, לא הגיע לטקס.

ישראל כץ: הוא לא הגיע לטקס.

ישראל כץ: היום הוא רוצה לקבוע מתי הרכבת תיסע, כן או לא.

ישראל כץ: אני מכיר בזכותה של ממשלה לקבל החלטות, תוך כדי ראייה והידברות.

ישראל כץ: ראש עיר שברח מבשורה, שלא בא למה שהוא פחד והעריך שלא יקרה – מה אתה עומד וקופץ והופך את זה לסדר-יום פוליטי?

ישראל כץ: מה אתה רוצה כבר, להתמודד על הטיקט הזה עוד פעם?

ישראל כץ: לכן, אני יודע מה הקשיים בכל אחד מהדברים האלה ואני יודע שצריכה להיות נחישות, התמסרות, יכולת ומחויבות.

ישראל כץ: הרי את מי ראיתי מול עיניי כשקידמתי את המהפכה הזאת, שמחברת את הפריפריות, שמאפשרת לכל שכבות הציבור להתנייע, שפותחת את השמיים לכולם, שמפילה את המונופולים, מורידה את יוקר המחייה ומאפשרת לכולם?

ישראל כץ: ראיתי את האנשים מן השורה.

ישראל כץ: כאשר הרכבת משדרות, שכמובן, אפשרתי לה חצי שנה של נסיעות חינם – כל רכבת בפריפריה קיבלה נסיעות חינם כדי שאנשים יתרגלו, וזה עבד יוצא מן הכלל.

ישראל כץ: באתי לנסיעה הראשונה של הרכבת שיצאה משדרות.

ישראל כץ: בנינו את זה בהדרגה, הייתה מלחמה מול פקידי האוצר.

ישראל כץ: זה התחיל מאשקלון, כשנכנסתי לתפקיד זה הגיע לצומת יד מרדכי – ביטלו את הפרויקט, שחררו את הקבלן.

ישראל כץ: התנעתי את זה מחדש, אמרו: טוב, עד שדרות – מסילה, בסוף שתיים.

ישראל כץ: אחרי זה עד נתיבות ואחרי זה אופקים ובאר שבע.

ישראל כץ: באתי לנסיעה משדרות לרכבת שיצאה לתל אביב.

ישראל כץ: כשראיתי את הסבתות לוקחות את הנכדים – וכמובן יורדות, איפה?

ישראל כץ: בעזריאלי, כן, הקניון שהן שמעו עליו – וראיתי את הצעירות והצעירים שנוסעים ומתחברים למה שלא היה להם, מתחברים לארץ ישראל, למדינת ישראל.

ישראל כץ: מקבלים את הזכות הכי בסיסית שנראית כאן, שם זה היה דבר גדול.

ישראל כץ: כשבאתי לבית שאן וראיתי את הילדים והמבוגרים ואלה שנסעו לים בחיפה בפעם הראשונה, וללמוד ולעבוד, וכל הבנייה שבאה בעקבות התחנות האלה.

ישראל כץ: תראו מה קורה בערים האלה, תראו מה עשה ראש העיר נתיבות יחיאל זוהר, איזו אימפריה הוא בונה מול עזה, איזה דיור.

ישראל כץ: הכול בזכות כישוריו ועם הכלים שהוא קיבל.

ישראל כץ: והוא אומר לי: הרכבת תרמה לי תרומה אדירה ביכולת לפתח את העיר הזאת.

ישראל כץ: אגב, הוא אמר לי: אני רוצה תחנה בסטנדרט של תל אביב לפחות.

ישראל כץ: אמרתי לו: תקבל בסטנדרט של פריז.

ישראל כץ: הוא קיבל – וכולם קיבלו, בכל המקומות – תחנות עם תאורת לֶד.

ישראל כץ: לָד?

ישראל כץ: לֶד?

ישראל כץ: איך אומרים?

ישראל כץ: לֶד.

ישראל כץ: אנחנו באמת עשינו את זה מתוך אידיאולוגיה, לא כאיזה קבלני עבודות עפר.

ישראל כץ: חיברנו, אנחנו נתנו את הכלים.

ישראל כץ: המדינה הזאת היא מדינה קטנה, אין סיבה שהיא לא תהיה מחוברת.

ישראל כץ: והרכבת לקריית שמונה, שגמרנו כבר את שלבי התכנון שלה – הממשלה הזאת הייתה צריכה לקבל החלטה, בעודפים שיש לה, של 15 מיליארד השנה ו-14 מיליארד בשנה הבאה, גם להניע מערכות להסעת המונים, שהנענו אותן, ולבצע אותן במטרופולינים הגדולים וגם להמשיך בחיבור הפריפריה ברכבות ובכבישים.

ישראל כץ: אני לא יודע, כל התיאוריות האלה, שמעפולה לצומת גולני או מחלף גולני צריך להישאר עם הכביש הזה, כביש 65, עם התאונות, המסוכנוּת וחוסר היכולת להתנייד – לא, צריך להיות שם כביש, שהוא גם כן ברמה גבוהה מבחינה בטיחותית ומחבר את כולם מכל מקום לכל מקום.

ישראל כץ: זה בדיוק מה שעשינו באידיאולוגיה, וצריך להשאיר ולהמשיך אותה.

ישראל כץ: אי-אפשר לנתק דבר אחד בלי הדבר השני.

ישראל כץ: אנחנו חיברנו את המדינה, פתחנו אותה, אפשרנו לכולם לגעת, לכולם להתחבר.

ישראל כץ: אדוני היושב-ראש, 12 שנים האנשים חיו טוב במדינה הזאת.

ישראל כץ: חיו טוב במדינה הזאת, וידעו להעריך את זה.

ישראל כץ: בסוף זה נפל על רקע עימותים פוליטיים אישיים, שנאות אישיות ומחטפים בדרך של רמייה.

ישראל כץ: לא העם הוריד את ממשלת הליכוד, את הממשלה הקודמת, לא העם הוריד את ראש הממשלה.

ישראל כץ: הפוליטיקה, כן.

ישראל כץ: 61 בכנסת – אנחנו מכבדים, מכבדים.

ישראל כץ: אבל אנשים חיו טוב במדינה הזאת, אנשים ראו שנוגעים בהם, שדואגים להם, שנותנים להם לעשות מה שהם רוצים.

ישראל כץ: והמלאכה עדיין רבה, גם בפריפריות וגם במרכז.

ישראל כץ: אלה שאמרו לי: אתה מחבר את הפריפריות, ומה עם תל אביב?

ישראל כץ: הם לא עשו כלום בתל אביב 60 שנה, עד שבאתי והוצאתי, דחפנו וקידמנו.

ישראל כץ: וצריך להמשיך את זה.

ישראל כץ: שבילי האופניים בגוש דן – צריך להבין את המשמעות.

ישראל כץ: אני נתתי אישור להביא אופניים חשמליים וקורקינטים חשמליים.

ישראל כץ: כ-400,000 איש – הרבה צעירים ואחרים – משתמשים בכלים האלה.

ישראל כץ: ברגע שיושלמו השבילים על המדרכות, בלי לפגוע בהולכי רגל ובלי לנסוע בכביש, זו תרומה אדירה לתחבורה הציבורית באזור הכי פקוק של גוש דן.

ישראל כץ: חייבים להשלים את זה, לדחוף את זה.

ישראל כץ: כשהייתי, כל הזמן דחפתי את הדברים האלה, כל הזמן בדקתי שהדברים האלה מתקדמים, כי בסופו של דבר זו מערכת אחת, שחייבים להשלים אותה ואין קיצורי דרך.

ישראל כץ: אין שום קיצורי דרך בדברים האלה וחייבים לעשות.

ישראל כץ: אבל כמו שאני אומר, לצערי, הליבה, ההיגיון שמאחורי חוקי ההסדרים, הרפורמות הגדולות, התחרות ההוגנת, שאותה קידמתי ואותה פעלתי לקדם עכשיו – לצערי, היא לא תקרה והיא לא תתבצע עם הרכב ממשלה שתלוי בעבאס מצד אחד ובאינטרסים של התנועה האסלאמית, שהיא תנועה אידיאולוגית, שהיא תנועה עם סדר-יום ועם יעדים, ומצד שני מפלגות שהן אנטי-תחרות, שרוצות לשלוט באנשים, לשלוט בעסקים ולא לפתוח אותם.

ישראל כץ: יש בממשלה כאלה שהשקפת העולם שלהם דומה לשלי, אבל הם לא יוכלו בממשלה כזאת להתגבר ולקדם את הדברים הבאמת-אמיתיים.

ישראל כץ: וכשאני שב ומציב את הרקע של הגוף ששולט בממשלה – וזה רע"מ – ואת כל מה שהולכים לעשות בנגב עם היישובים הבדואיים הלא-חוקיים – אני בעד לסייע, אני בעד להסדיר.

ישראל כץ: אני התרעתי ב-2009 בישיבת הממשלה הראשונה, אמרתי: חייבים לטפל בנושא הבדואי כי אם הוא יתפוצץ, הוא יתפוצץ לכולנו בפנים.

ישראל כץ: ואפילו אמרתי: הוא יותר מסוכן מהנושא האיראני, כי זה מבחוץ ונטפל בו, וזה מבפנים.

ישראל כץ: מינו שרים להיות אחראים, אבל בסופו של דבר הבעיה הזאת טרם נפתרה.

ישראל כץ: אבל יש הבדל בין לא לפתור לבין לקחת ולהעניק באופן רשמי את המפתח לגורם, שהאידיאולוגיה שלו היא לשנות את צביונה של מדינת ישראל, לתת לעבאס את המפתח.

ישראל כץ: והיום נתנו לו מקדמה – לפני ההצבעה על התקציב, שימו לב.

ישראל כץ: לפני ההצבעה על התקציב – זאת אומרת, לא עושים את זה באופן ענייני.

ישראל כץ: זה לא שהחליטו להקים שלושה יישובים חדשים לבדואים בנגב.

ישראל כץ: פועלים תחת – אותו דבר עם חוק החשמל: היה עיכוב, יצאו הצהרות מרע"מ שלא תומכים בתקציב.

ישראל כץ: הביאו את זה לממשלה, העבירו חוק נורא, חוק שיוצר אפליה בין מי ששומר על החוק לבין מי שלא שומר על החוק.

ישראל כץ: עכשיו מי שישמור על החוק ועל חוקי הבנייה הוא פראייר.

ישראל כץ: אם הולכים להלבין עכשיו ולחבר לחשמל עשרות אלפי מבנים לא חוקיים, בניגוד לכל הנהלים, אז למה שמישהו ישמור על כל הנהלים?

ישראל כץ: גם הוא ישיג כוח פוליטי ויעשה את הדברים האלה.

ישראל כץ: מעבירים כאן תחת לחץ, וזה רק הקדמה.

ישראל כץ: עמד כאן מנסור עבאס באזכרה לאלחרומי ואמר: נלבין 144,000 בדואים לא חוקיים; 11 יישובים; 250,000 דונם.

ישראל כץ: כל הדברים האלה הובטחו לו – לא בצורה מסודרת, לא תוך יישוב ביישובים קיימים, לא תוך כדי אכיפת חוק, אלא מתן אישור לפריעת החוק, לביטול האכיפה, להקפאת האכיפה.

ישראל כץ: כל הדברים האלה, הם יעלו במחיר כבד.

ישראל כץ: כמו שאמרתי לפני כמה ימים, ואני חוזר ואומר:

ישראל כץ: הרבה הרבה זמן אחרי שלא יזכרו מי זה נפתלי בנט – לא יזכרו מי זה נפתלי בנט – אנחנו נצטרך לתקן את הנזקים האלה, של תהליכים ארוכי טווח שנותנים להם כאן להתפתח ולהתקדם מול תנועה ששורשיה ומרותה – המרות שחלה עליה זה האחים המוסלמים, עם אידיאולוגיה ברורה, עם כיוון ברור.

ישראל כץ: אנחנו נצטרך לבוא ולטפל בזה.

ישראל כץ: אני מקווה שלא ירחק היום ויהיה כאן שינוי בתוך הכנסת ותחזור ממשלה, ממשלה כמו הממשלות שאנחנו הובלנו, שתוכל ליישם את הדברים שדיברתי עליהם ולמנוע את הסכנות הגדולות.

ישראל כץ: ועד אז אני קורא לחברי וחברות הכנסת לא לתמוך בתקציב הזה, שעוות, שונה והפך למסוכן ובעייתי.

ישראל כץ: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת אמיר אוחנה.

אמיר אוחנה: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, אני שמח שגם שר המשפטים פה איתנו, כי זה יהיה הנושא המרכזי שעליו אני אדבר.

קרן ברק: הוא עם אוזניות.

אמיר אוחנה: כן, אני רואה.

אמיר אוחנה: הוא גם מדבר בטלפון, אבל הוא איתנו.

קרן ברק: הוא לא שומע מה אתה אומר.

אמיר אוחנה: בסדר, זה גם משהו.

גדעון סער: דווקא שומע.

קרן ברק: אנחנו שומעים אותך מדבר בטלפון.

אמיר אוחנה: אני רוצה להקריא מתוך ידיעות אחרונות היום, הבוקר, כתבה שפרסמה טובה צימוקי.

אמיר אוחנה: כותרת: "רוב האזרחים לא סומכים על הרשות השופטת: אמון הציבור בשפל חסר תקדים".

אמיר אוחנה: אני לא אפרט את הכול, אבל שורה תחתונה בכותרת המשנה: "ירידה חדה ברמת האמון הציבורי נרשמה ביחס לעליון, פרקליטות המדינה והיועץ המשפטי לממשלה".

אמיר אוחנה: המסקנות של מי שערך את הבדיקה הזו, את המדד הזה – כדאי לציין את שמו: פרופ' שלמה מזרחי, ראש המרכז לניהול ומדיניות ציבורית בבית הספר למדעי המדינה של אוניברסיטת חיפה, שערך אותו יחד עם פרופ' ערן ויגודה-גדות ופרופ' ניסים כהן מבית הספר למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה – הם כאלה, הוא אומר כך: "ממצאים אלו מצביעים על מגמה מדאיגה מאוד, משום שלגיטימציה ציבורית למערכת המשפט הינה אחת מאבני היסוד של המשטר הדמוקרטי.

אמיר אוחנה: נדרשת בחינה מעמיקה של התהליכים שמובילים למגמה זו ושידוד מערכות יסודי כדי לתקן את הנתיב בו צועדת הדמוקרטיה הישראלית".

אמיר אוחנה: עכשיו, אני ער לזה שהירידה הזו באמון היא מגמה של שנים רבות, שנים רבות מאוד, ואני רוצה גם לנסות ולהסביר את התהליך הזה, ואיך הוא התחולל ואיך הוא קרה.

אמיר אוחנה: אבל יכול להגיד שכשאני הייתי שר משפטים ובאתי עם הנתונים האלה לראשי מערכת המשפט – ובכוונה אני משתמש במונח "מערכת המשפט" ולא "הרשות השופטת", כי לא מדובר רק בבתי המשפט ובשופטים, אלא מדובר גם ביועץ המשפטי לממשלה וגם בפרקליטות – התשובה כמעט תמיד הייתה, ואני מניח שזה גם מה שישמעו היום בכנס חיפה למשפט ציבורי: בוודאי, ברור שיש ירידה של אמון הציבור במערכת המשפט.

אמיר אוחנה: הרי אתם תוקפים אותנו מבוקר עד לילה – אתם, זה נבחרי הציבור – ולכן הציבור איננו מאמין בנו.

אמיר אוחנה: ואני הצעתי להם תזה אחרת – ואני מייד גם אבסס אותה – שאולי הביקורת שנשמעת מכיוון נבחרי הציבור משקפת את דעת הקהל ולא יוצרת את דעת הקהל.

אמיר אוחנה: במה דברים אמורים?

אמיר אוחנה: אדוני, כבר עשרות שנים – עשרות שנים – שאנחנו שומעים על הסכנה הגדולה שבירידת אמון הציבור במערכת המשפט.

אמיר אוחנה: היה זה בעיניי אחד השופטים המפוארים שהיו לנו, נשיא בית המשפט העליון המנוח משה לנדוי, שכבר איננו איתנו יותר מעשור – כן, זה לא התחיל, בניגוד למה שנהוג לחשוב, בשנים האחרונות.

אמיר אוחנה: הוא נפטר במאי 2011 – שאמר את הדברים הבאים.

אמיר אוחנה: הוא אמר אותם עוד הרבה לפני כן: "המחיר של ניצני הפוליטיזציה של שיפוט בית המשפט העליון כבר ניכר כיום, והוא מתבטא בכרסום האמון בניטרליות של בית המשפט בפלוגתות המשסעות את הציבור.

אמיר אוחנה: המדובר הוא באמון של חוגים, שאינם כולם קנאים דתיים" – בניגוד למה שיש שאולי יכול לחשוב או לטעון.

אמיר אוחנה: חיים צדוק המנוח, משפטן, שהיה גם שר המשפטים וסגן נשיא האגודה לזכויות האזרח, יושב-ראש הוועד המנהל של המכון הישראלי לדמוקרטיה – אני מציין את התארים הללו כדי להבהיר שאין המדובר באדם שמשתייך למחנה הפוליטי שלנו, אדוני היושב-ראש, של הליכוד או הימין.

אמיר אוחנה: הוא אמר כך: "רבים סבורים כי הריסון העצמי, המקובל כעיקרון על כל השופטים, לא תמיד היה נר לרגליהם הלכה למעשה.

אמיר אוחנה: ישנם תחומים, אשר באיזון נכון בין רשויות המדינה, הם לפי מהותם נחלת הכנסת והממשלה.

אמיר אוחנה: מוטב שבית המשפט ימשוך ידו מהתערבות בעניינים מסוג זה, גם אם התנהגות הכנסת, הממשלה וראש הממשלה נראית בעיני השופטים כלא נאותה ולא ראויה.

אמיר אוחנה: מוטב להניח התנהגות כזאת למשפט דעת הקהל וציבור הבוחרים בהליך הדמוקרטי".

אמיר אוחנה: אני יכול, אדוני, באמת, להכביר בציטוטים מנשיא בית המשפט העליון המנוח שמגר, השופט העליון ומבקר המדינה יעקב מלץ ועוד רבים רבים נוספים – נשיא המדינה המנוח והמשפטן חיים הרצוג ועוד ועוד – אבל אני רוצה לנסות לעמוד על התהליך שהביא אותנו עד כאן, והוא נעוץ, לשיטתי, במה שאנחנו נוהגים לקרוא לו המהפך של 1977.

אמיר אוחנה: לראשונה נבחר ראש ממשלה שלא השתייך להגמוניה השולטת עד אז במדינה, של מפא"י.

אמיר אוחנה: כמובן, זה ראש הממשלה המנוח מנחם בגין.

אמיר אוחנה: בגין, שהיום נוהגים חברינו מהשמאל להתגעגע אליו, היה בפיהם אז – בזמנו, בזמן אמת.

אמיר אוחנה: הם תמיד, אגב, מתגעגעים לראשי הממשלה של הליכוד אחרי שהם כבר אינם ראשי ממשלה או שכבר אינם בחיים.

אמיר אוחנה: זה תמיד, זה נוהג.

אמיר אוחנה: היום מתגעגעים לשמיר, מתגעגעים לבגין, מתגעגעים לשרון.

אמיר אוחנה: אני מבטיח לך, אדוני, שעוד יבוא היום – אני מקווה שהוא רחוק – שיתגעגעו גם לנתניהו, כי אני מקווה שנתניהו יחזור להיות ראש הממשלה, ואולי אפילו זה יקרה ב-48 שעות הקרובות.

אמיר אוחנה: לפחות התהליך שיתחיל לחולל את זה.

אמיר אוחנה: הם אז קראו לבגין: פשיסט, טרוריסט, רוצח.

אמיר אוחנה: "האיש היושב ליד חבר הכנסת בדר" – כן, בן גוריון לא יכול היה לומר את שמו, מתוך זלזול וחוסר כבוד ואולי אפילו תיעוב, ולכן כינה אותו "האיש שיושב ליד חבר הכנסת בדר" – כמובן, יוחנן בדר המנוח.

אמיר אוחנה: הייתה בהלה בציבור כשבגין נבחר לראשות הממשלה.

אמיר אוחנה: בהלה, אפשר להגיד אותנטית.

אמיר אוחנה: הם פחדו שכל מה שהם עמלו עליו – כאילו הקימו את המדינה לבדם, כן – במשך השנים ייחרב באחת עם אותו פשיסט, טרוריסט וכו', שהיה בפיהם בגין.

אמיר אוחנה: ואז התחיל להתחולל תהליך של שאיבת סמכויות מהדרג הנבחר, שהיה עד אז כול יכול – לפטר את מי שהוא רוצה ולמנות את מי שהוא רוצה – לדרג הממונה.

אמיר אוחנה: והתהליך הזה, הוא שהביאנו עד הלום.

אמיר אוחנה: אפשר להדגים אותו בפסק דין מ-1979, שנתיים אחרי המהפך, שבו כתב שופט צעיר בבית המשפט העליון – שופט שאגב לא כיהן מימיו כשופט, לא במחוזי ולא בשלום, הוא לא ראה את ההתנהלות של בתי המשפט.

אמיר אוחנה: הוא היה פרופסור באקדמיה, ולאחר מכן היועץ המשפטי לממשלה.

אמיר אוחנה: אתם בוודאי יכולים לנחש במי מדובר.

אמיר אוחנה: הוא כתב 1979 את הדברים האלה, שבעיניי מחללים את קדושתו של הבית הזה ממש; של הכנסת, של בית המחוקקים.

אמיר אוחנה: הוא כתב כך: "מילותיו של החוק אינן מבצרים שיש לכובשם באמצעות מילונים, אלא עטיפה לרעיון חי, המשתנה על פי נסיבות הזמן והמקום".

אמיר אוחנה: בואו נהרהר רגע במשפט הזה.

אמיר אוחנה: כלומר, מילותיו של החוק, לא צריך להתייחס אליהן ככתבן וכלשונן, אלא הן העטיפה לרעיון חי שמשתנה על פי נסיבות הזמן והמקום.

אמיר אוחנה: ומי יחליט מהו התוכן שאותו יש לצקת לתוך דבר החקיקה, לתוך המילה הכתובה, שאין לכובשה באמצעות מילונים?

אמיר אוחנה: כמובן, אלה הם אנחנו.

אמיר אוחנה: אנחנו, לא המחוקקים.

אמיר אוחנה: אנחנו.

אמיר אוחנה: אנחנו השופטים, אנחנו עוטי הגלימות, אנחנו הדרג הבלתי-נבחר, הוא שיקבע מהו תוכנו האמיתי של החוק ומה יש לעשות איתו.

אמיר אוחנה: וזה הודגם היטב בשורה של פסקי דין שבאו מאז.

אמיר אוחנה: למשל, פסקי הדין הנוגעים לסעיף 7א לחוק-יסוד: הכנסת.

אמיר אוחנה: סעיף 7א לחוק-יסוד: הכנסת קובע בצורה ברורה – אני חושב שהוא מנוסח מצוין ואני לא חושב שצריך לשנות אותו, אבל צריך לשנות בהחלט את הפרשנות שניתנה לו על ידי בית המשפט העליון – שלא יתמודד מועמד או רשימה לכנסת "אם יש במעשיהם או בדבריהם, במפורש או במשתמע, אחד מאלה" – והוא מונה שלושה סעיפים: 1.

אמיר אוחנה: הוא שלילת היותה של ישראל מדינה יהודית ודמוקרטית; 2.

אמיר אוחנה: הסתה לגזענות; 3.

אמיר אוחנה: תמיכה במאבק מזוין במדינת ישראל.

אמיר אוחנה: ואנחנו יודעים הרי לומר שהיו לא מעט חברי כנסת לאורך השנים, בהם גם חנין זועבי, שלשמחתנו כבר לא איתנו.

אמיר אוחנה: אבל לא רק היא.

אמיר אוחנה: לפני כמה ימים עמד כאן – אולי זה היה אתמול אפילו – עמד כאן חבר הכנסת אוסאמה סעדי מהרשימה המשותפת, והוא קילל את היום של הצהרת בלפור, שחל אתמול.

אמיר אוחנה: הוא קילל את היום המקולל הזה, שבו פלסטין – לשיטתו, כך הוא אומר – נמסרה ליהודים.

אמיר אוחנה: ואגב, לא מדובר, כמובן, על יהודה ושומרון, לא מדובר על עתניאל, על מעלה שומרון, לא מדובר על אפרת.

אמיר אוחנה: מדובר על יפו ועכו וחיפה, וכל מה שאנחנו מכירים כמדינתו של העם היהודי.

אמיר אוחנה: חבר כנסת כזה יכול וצריך לכהן בכנסת שלנו?

אמיר אוחנה: כמובן שעל פי החוק התשובה היא לא, אבל "מילותיו של החוק אינן מבצרים שיש לכובשם באמצעות מילונים".

אמיר אוחנה: אנחנו ניצוק את התוכן.

אמיר אוחנה: זה למעשה חוק פסילה.

אמיר אוחנה: אני מברך אותך, אדוני היושב-ראש הנכנס.

אמיר אוחנה: זהו חוק פסילה לכל מי שאיננו מוצא חן בעיני בית המשפט העליון, כל מי שאיננו מוצא חן בעיני השופטים – אני לא צריך להגיד לכם שפה פלורליסטיים גדולים הם אינם וגיוון לא תמצא בהרכב של בית המשפט, אם כי חייבים להגיד שהיום יותר טוב מאשר בעבר, אבל עדיין אנחנו ממש לא ביעד – ייפסל, ומי שמוצא חן לא ייפסל, על פי אותו סעיף.

אמיר אוחנה: המגמה המשיכה והביקורת שהשמיעו – אתה יודע, אני בכל זאת אקריא דברים שאמר השופט העליון ומבקר המדינה יעקב מלץ.

אמיר אוחנה: הוא אמר כך: "שמא תלך ותגבר יותר ויותר התערבותו של בית המשפט העליון בענייניה של הרשות המחוקקת ותגיע, חלילה, לפגיעה של ממש בריבונותה.

אמיר אוחנה: אנחנו עומדים על סף פגיעה שכזו".

אמיר אוחנה: "להשקפתי," כך הוא הוסיף – אגב, צריך להבין זה לא אדם שמערכת המשפט אינה יקרה לליבו ולא קרובה אליו.

אמיר אוחנה: זה אדם שאת כל חייו, הבוגרים לפחות, הקדיש למערכת המשפט: "ביטויים כמו 'גוף מעין שיפוטי' ו'אנו מטילים על עצמנו ריסון רב', אין בהם כדי להמתיק את הגלולה.

אמיר אוחנה: בעיניי, אותו ריסון רב אינו רב דיו.

אמיר אוחנה: אולי מגזימים רואי השחורות הצופים שאם תימשך מגמה זו יגיעו הדברים לידי כך שהכנסת תחוקק חוק שייטול מבית המשפט העליון את הסמכות להתערב יתר על המידה בריבונות המחוקק, אבל עצם העובדה שמחשבה זו מתעוררת ומקבלת ביטוי מעוררת דאגה עמוקה.

אמיר אוחנה: אנו מצהירים, וחוזרים ומצהירים, כי הנכס היקר ביותר שיש לרשות השופטת הוא אמון הציבור, חלילה לנו לפגוע בנכס יקר זה".

אמיר אוחנה: היהודי היקר והחכם הזה, אדוני היושב-ראש, כבר לא נמצא איתנו יותר מעשור.

אמיר אוחנה: והינה, אני חוזר על הכותרת הקשה מאוד מידיעות אחרונות היום: "רוב האזרחים לא סומכים על הרשות השופטת.

אמיר אוחנה: אמון הציבור בשפל חסר תקדים".

אמיר אוחנה: אני חושב, אדוני - - -

איתן גינזבורג: אבל האם, אדוני – אם אפשר להפריע לך.

אמיר אוחנה: בבקשה.

אמיר אוחנה: בוודאי.

איתן גינזבורג: האם הדבר הזה לא נובע גם, בין השאר - - -

אמיר אוחנה: מנבחרי הציבור שתוקפים את מערכת המשפט בוקר וערב.

איתן גינזבורג: לא יכולת לבטא את זה טוב ממני.

איתן גינזבורג: האם התחושה הזאת והאווירה הציבורית, שבה אומרים שמערכת המשפט מקולקלת ויוצרים לה אפילו לפעמים דה-לגיטימציה – ואני חסיד של ביקורת, אבל אני מדבר על רמה של מסע דה-לגיטימציה – לא גרם בסוף למצב, שבו יש ירידה בתחושה של הציבור כלפי מערכת המשפט כולה, ללא אבחנה.

אמיר אוחנה: קודם כול, אני מודה לאדוני על השאלה.

אמיר אוחנה: אני רק חייב לומר, שבגלל שאדוני לא היה בחצי הראשון, כבר מראש שאלתי את השאלה הזו ועניתי עליה.

איתן גינזבורג: הבנתי, טוב.

איתן גינזבורג: סליחה על ההפרעה.

אמיר אוחנה: אבל בקציר האומר, מכיוון שמה שאדוני אומר הוא חשוב.

אמיר אוחנה: הרי בכל הזדמנות שהייתה לי כשר המשפטים – והנחתי את הנתונים שכבר אז היו קשים והיום הם קשים יותר.

אמיר אוחנה: ואין לי שום סיבה להניח שהדברים יתוקנו, אלא אם תהיה רביזיה משמעותית, שאני גם אדבר עלי אבל מה אני מציע – בדיוק זו הייתה האמירה: נו, בוודאי, אתם הרי תוקפים אותנו מבוקר עד לילה, ולכן האמון במערכת המשפט.

אמיר אוחנה: אני הצעתי, ואני גם מציע לאדוני, להרהר ברעיון הזה, משום שהאופן שבו אנחנו מבקרים – לשיטתי, מבקרים, לא אוהב את המילה "תוקפים".

אמיר אוחנה: אנחנו מבקרים, לפעמים ביקורת נוקבת וקשה, אבל מבקרים – את מערכת המשפט מבטאת דעה שרווחת בציבור.

אמיר אוחנה: היא מבטאת את הדעה הזו, היא לא יוצרת אותה.

איתן גינזבורג: אתם גם יוצרים אותה.

אמיר אוחנה: מה שיוצר אותה – לא, אני אנסה להגיד, אדוני, שלא מדובר בביצה ותרנגולת, שתמיד אפשר להגיד שאחד יוצר את השני.

אמיר אוחנה: לא, אני חושב שהמערכת הרוויחה ביושר – או בחוסר יושר – את חוסר האמון הזה.

אמיר אוחנה: ואתה יודע, למה לשמוע את זה מנבחר ציבור שתוקף את מערכת המשפט?

אמיר אוחנה: בוא נשמע את זה מפיה של מי שהייתה נשיאת בית המשפט המחוזי, שופטת מאוד מוערכת ומועמדת לעליון, וגם הנציבה הראשונה על ביקורת על הפרקליטות.

אמיר אוחנה: כן, היא מספרת שהיא חיה במשך 24 שנים - - -

איתן גינזבורג: הילה גרסטל, יש לומר.

אמיר אוחנה: הילה גרסטל, כמובן.

איתן גינזבורג: אגב, צריך לפעמים לדייק את הביקורת על פסק דין או החלטה או על אמירה כזו או אחרת, אבל כשאומרים "כל המערכת" זה כבר יוצר דה-לגיטימציה.

אמיר אוחנה: קודם כול, אני מדבר על המערכת ולא על החלטה מסוימת, אבל בוודאי אני לא יכול לומר "כל המערכת".

איתן גינזבורג: אי-אפשר להגיד שכל החלטה של בג"ץ לא סבירה וכל החלטה של היועץ המשפטי לא סבירה וכל הפרקליטות - - -

אמיר אוחנה: אני לא אומר זאת.

אמיר אוחנה: אדוני לא שמע זאת, לפחות לא ממני.

איתן גינזבורג: אתה אמרת הפרקליטות שבתוך הפרקליטות.

אמיר אוחנה: נכון, ולכן לא כל הפרקליטות - -

איתן גינזבורג: נכון, אבל - - -

אמיר אוחנה: - - אלא אותו חלק שעליו אני מדבר, או עליו דיברתי.

איתן גינזבורג: אבל הרבה מאוד מחבריך מדברים בצורה גורפת.

איתן גינזבורג: הפסקתי להפריע לך.

אמיר אוחנה: בכל אופן, אם צריך לומר את המובן מאליו, אז נאמר אותו: בוודאי שאין הדברים אמורים כלפי כל השופטים, כלפי כל פסקי הדין וכלפי כל הפרקליטים, אלא אני חושב שיש גרעין – אתה יודע, זה לא רק אני נוגע בגרעין הזה.

אמיר אוחנה: אני מדבר, עוד פעם – וציטטתי גם לפני שאדוני הגיע את נשיא בית המשפט העליון המנוח משה לנדוי, יעקב מלץ, שמגר, ואני יכול לתת עוד ציטוטים.

אמיר אוחנה: אנשים שמערכת המשפט יקרה להם, חשובה להם, חלק מחייהם ומותחים ביקורת על ההתנהלות שלה.

אמיר אוחנה: הביקורת מגיעה, לשיטתי, מאז סוף שנות השבעים – יש שיאמרו בגלל המהפך, יש שיאמרו בגלל מינויו של ברק לעליון.

אמיר אוחנה: אבל התחלתי להגיד מה אמרה השופטת גרסטל, והיא אמרה כך – ציטוט, כן, אחרי 24 שנים של כהונה גם כעורכת דין וגם כשופטת: "הפרקליטות היא גוף שיש בו משהו חולה, גם ברמה הניהולית וגם ברמה הערכית".

אמיר אוחנה: היא הוסיפה שכשהגיעה לתפקידה כנציבת הביקורת, אחרי שסיימה לכהן כשופטת, היא הגיעה תמימה ועם הרבה רצון טוב, אבל יצא ממנו כאזרחית מודאגת.

אמיר אוחנה: אין לי מושג מה השופטת גרסטל מצביעה, אין לי מושג לאיזה צד של המערכת הפוליטית היא משתייכת, אני כן יודע שגם הקדישה את רוב חייה הבוגרים למערכת המשפט.

אמיר אוחנה: וכשהילה גרסטל מודאגת, אני חושב שכל אזרח, שמערכת המשפט – ואני בכוונה נוקט במונח מערכת המשפט, גם את זה אמרתי, ולא הרשות השופטת, כי זה לא רק בתי המשפט, זו גם הפרקליטות, זה גם יועצים משפטיים לממשלה – אני חושב שכל אזרח צריך להיות מודאג, משום שמערכת המשפט חשובה מאוד במשטר דמוקרטי.

אמיר אוחנה: זו מערכת חיונית, הכרחית, עצמאית, ואחד הנכסים העיקריים שלה הוא אמון הציבור.

אמיר אוחנה: אני לחלוטין חולק על הטענה שאנחנו יצרנו את חוסר האמון הציבורי, כי הינה, אני מראה לך, אדוני, שהדברים לא נובעים מהשנתיים האחרונות או מהשנים האחרונות, אלא הם נמשכים כבר עשורים ואין מי שקם לתקן.

אמיר אוחנה: אין מי שאומר – אתה יודע, תמיד מפנים את האצבע החוצה: זה הפוליטיקאי הזה, זה האיש ציבור ההוא.

אמיר אוחנה: כשאתה מפנה את האצבע, שלוש אצבעות מופנות כלפיך.

אמיר אוחנה: איפה אתם?

אמיר אוחנה: מערכת המשפט, לא אתם.

אמיר אוחנה: איפה אתם, מערכת המשפט?

אמיר אוחנה: איפה אתם, השופטים?

אמיר אוחנה: איפה אתם, היועצים המשפטיים לממשלה?

אמיר אוחנה: אתה יודע, אני, כשר משפטים, באתי אליו אחרי כמה הדלפות שהיו של – די ברור שזה מתוך הפרקליטות או המשטרה, אחד מהגופים הללו, משום שזה היה בשלב שלפני הגשת כתב אישום, כלומר שלב שבו אין, לא לחשוד ולא לבאי כוחו שום נייר, שום חומר, ובכל זאת יצאו ציטוטים שלמים למהדורות המרכזיות.

אמיר אוחנה: אגב, זה לא אירוע חסר תקדים, הייתה כבר פרקליטה שעשתה זאת.

אמיר אוחנה: קראו לה גלט-ברקוביץ', נכון?

אמיר אוחנה: אני צודק?

אמיר אוחנה: זה השם שלה?

אמיר אוחנה: אני אביא מייד את הציטוט המדויק מתוך דבריו של השופט רובינשטיין.

אמיר אוחנה: השופט רובינשטיין, השופט העליון, שמונה לבדוק את האירוע הזה, אמר כך - - -

איתן גינזבורג: ליאורה גלט-ברקוביץ'.

אמיר אוחנה: ליאורה גלט-ברקוביץ', נכון.

אמיר אוחנה: והוא אמר כך, ציטוט: "זו הייתה הדלפה יזומה ואידאולוגית".

אמיר אוחנה: כלומר, מתוך תפיסתה של אותה פרקליטה, ששרון המנוח, שהיה אז ראש ממשלה, רע למדינת ישראל.

אמיר אוחנה: מתוך תפיסה פוליטית.

אמיר אוחנה: תפיסה פוליטית – לא עניין שקשור לחקירה הזאת, ולכן היא רצתה לסכל את סיכוייו להיבחר לראשות הממשלה והדליפה את מה שהדליפה.

אמיר אוחנה: הוא אומר כך – זה השופט רובינשטיין: "זו הייתה הדלפה יזומה ואידאולוגית, והיא נכשלה.

אמיר אוחנה: הדלפה שיכלו להיות לה תוצאות קשות – עירוב של חקירה עם פוליטיקה ותיק שאולי היה מתנהל על ידי האדם שהדליף", לו היה מוחלט להגיש כתב אישום.

אמיר אוחנה: בסופו של דבר הוחלט במקרה ההוא שלא להגיש כתב אישום נגד אריאל שרון, אבל תאר לעצמך שגם היא הייתה מגישה כתב אישום ומנהלת את התיק.

אמיר אוחנה: על זה הוא מדבר.

אמיר אוחנה: "זו פרקליטה שנכשלה בתפקידה.

אמיר אוחנה: מדובר באידיאולוגיה של השקפות אישיות, ולא אכנס ליותר מזה".

אמיר אוחנה: אלה דבריו של השופט רובינשטיין.

אמיר אוחנה: עכשיו, פה לא הייתה הדלפה אחת.

אמיר אוחנה: אני באתי ליועץ אז, כשהייתי שר משפטים, עם עשרות הדלפות, ואמרתי לו: רק דבר אחד – תנהל בדיקה.

אמיר אוחנה: אולי אני חושד בכשרים – מאה אחוז, תנהל בדיקה.

אמיר אוחנה: תעשה בדיקות פוליגרף, תעשה בדיקות תדפיסי טלפון לראות מי היה בקשר עם העיתונאי.

אמיר אוחנה: תנהל בדיקה.

אמיר אוחנה: והמערכת איננה בודקת את עצמה, לא אז ולא היום.

אמיר אוחנה: היא לא בודקת את עצמה.

אמיר אוחנה: איך מצפים שמערכת שלא בודקת את עצמה תזכה לאמון ציבורי?

אמיר אוחנה: איך מצפים שאחרי כל כך הרבה שנים מאז אירוע ליאורה גלט-ברקוביץ', אף פרקליט לא נחקר, לא נבדק לא בדקו האם היו דברים שאנחנו חושדים בהם?

אמיר אוחנה: חושדים, אבל צריך לבדוק אותם.

אמיר אוחנה: אתה יודע מי עוד חושד בפרקליטות?

אמיר אוחנה: בוא אני אצטט לך עוד ציטוט מעניין.

אמיר אוחנה: אמר אחד, אביחי מנדלבליט, אמר את הדברים הבאים.

אמיר אוחנה: הוא אמר אז, בימים שהוא עוד ביקר את הפרקליטות, לפני שהוא היה יועץ משפטי לממשלה: "מתחילת חקירת הפרשה" – הפרשה שלו, כן – "הדליפו גורמי החקירה הדלפות פסולות ואסורות של חומרי החקירה, ובכלל זה חשיפת תוכן השיחות המוקלטות", אלה שנמצאים היום בכספת, מאחורי צווי איסור פרסום, והיועץ המשפטי, שממונה על הפרקליטות, הוא זה שנמצא שם בקלטות האלה.

אמיר אוחנה: הפרקליטות מבקשת מבית המשפט להאריך את צו איסור הפרסום מפעם לפעם.

אמיר אוחנה: "על חומרים אלה נסמכו חלק בלתי מבוטל מן הדיווחים באמצעי התקשורת, שהגיעו עד כדי סילוף ועיוות מגמתי של האירועים וגרימת נזק בל ישוער לעותר".

אמיר אוחנה: העותר זה אביחי מנדלבליט, כן?

אמיר אוחנה: "נוכח האינטנסיביות והמגמתיות של ההדלפות - - - לא היה מנוס מן המסקנה הקשה לפיה מדובר בהתנהלות מכוונת, שנועדה לפגוע בעותר ולהפעיל לחץ פסול על מקבלי ההחלטות".

אמיר אוחנה: ועוד הוא דרש, אותו יועץ משפטי לממשלה – אז, לפני שהוא היה היועץ המשפטי לממשלה – להורות על פתיחת חקירה לאלתר לאיתור המדליפים.

אמיר אוחנה: אבל, אתה יודע, דברים שרואים מפה לא רואים משם, ועכשיו הוא מגונן על המערכת.

אמיר אוחנה: בשש הדקות שנותרו לי, אנסה אפילו לקצר את זה, אני - - -

איתן גינזבורג: אני אוסיף לך עוד, כי גזלתי לך בדברים.

אמיר אוחנה: תודה.

אמיר אוחנה: אני כן רוצה לומר – לא, לא צריך להוסיף, אני חושב.

איתן גינזבורג: לא צריך?

איתן גינזבורג: אם תצטרך אוסיף לך עוד דקה.

אמיר אוחנה: אני כן רוצה לומר מה אפשר וצריך לעשות, ואולי שר המשפטים, אולי בקטע הזה כדאי שכן – כן, אולי כדאי שכן תשמע מה אפשר וצריך לעשות.

אמיר אוחנה: הדבר הראשון, בעיניי, הוא פסקת התגברות.

אמיר אוחנה: מדוע?

אמיר אוחנה: משום שבפסקת ההתגברות אתה עונה אחת ולתמיד על השאלה, שבדמוקרטיה היא בעיניי קריטית: למי יש את המילה האחרונה?

אמיר אוחנה: היום זה מאוד ברור.

אמיר אוחנה: המילה האחרונה היא של מערכת המשפט, בין אם זה היועץ המשפטי לממשלה, שחוות דעתו מחייבת את הממשלה – אגב, באיזה חוק זה כתוב?

אמיר אוחנה: גורנישט, אין חוק כזה, אבל הוא קבע שחוות דעתו מחייבת את הממשלה, ובית המשפט העליון החרה החזיק אחריו, וכרגע זו הנורמה, הפסולה בעיניי.

אמיר אוחנה: אבל פסקת התגברות שאומרת שכן, הרשות השופטת כן תקיים דיאלוג עם הפרלמנט, ואם היא חושבת שיש דבר חקיקה שהוא כל כך פסול ודגל שחור מתנוסס מעליו, היא יכולה להורות – שימו לב – על בטלותו של חוק.

אמיר אוחנה: אבל הפרלמנט מוסמך לקחת את אותה החלטה של בית המשפט, לדון בה ולהחליט ברוב חבריו, כלומר 61 או יותר, שהוא איננו מקבל את ההחלטה הזו של בית המשפט, והחוק יעמוד על כנו.

אמיר אוחנה: זה, פחות או יותר, המודל הקנדי, ואפשר להוסיף ולהגיד שכמובן זו צריכה להיות הערכאה העליונה בלבד ובהרכב מלא או הרכב רחב של שופטים ולא בשלושה, וגם תנאים נוספים שאפשר לקבוע.

אמיר אוחנה: אבל בוודאי שהמילה האחרונה חייבת להיות, בדמוקרטיה, של הציבור באמצעות נבחריו ולא של גורם בלתי נבחר.

אמיר אוחנה: זה הדבר הראשון שהייתי עושה, משום שכל הדברים הבאים אחריו, יכול בית המשפט העליון לפסול אותם אם אין לך פסקת התגברות.

אמיר אוחנה: אם יש לך פסקת התגברות, אז המילה האחרונה שלך.

אמיר אוחנה: אז זה אחד.

אמיר אוחנה: שתיים, שינוי שיטת בחירת השופטים.

אמיר אוחנה: השיטה הישראלית כל כך מוצלחת, שאין אף מדינה בעולם שאימצה אותה.

אמיר אוחנה: שיטה כל כך גרועה.

אמיר אוחנה: יש משהו דומה בהודו, אבל זה לא זהה.

אמיר אוחנה: אין עוד מדינה שבוחרת שופטים כפי שאנחנו, ואת הדבר הזה צריך לתקן.

אמיר אוחנה: צריך להעניק משקל רחב יותר לנבחרי הציבור, כלומר לציבור, כדי לקבל בית משפט שהוא יותר פלורליסטי, יותר מגוון וכולל גם דעות שונות ולא הכול מאותו שטנץ, כי את ההיא לא נמנה מכיוון שיש לה אג'נדה.

אמיר אוחנה: "ההיא", כמובן, זו פרופסור גביזון המנוחה, שהייתה משפטנית לעילא ולעילא, שלא מונתה כי אהרון ברק חסם אותה כי יש לה אג'נדה, כך לפחות לפי הדיווחים.

אמיר אוחנה: הדבר השלישי הוא חוק יועמ"ש – לא יועמ"שים, עוד מעט נגיע גם לזה.

אמיר אוחנה: חוק שקובע, אתם יודעים – חבל שאין לי עוד כמה דקות, אבל בכל זאת – היועץ המשפטי לממשלה זה אחד המוסדות רבי העוצמה – לא בישראל, בעולם המערבי.

אמיר אוחנה: יש משפטנים בין-לאומיים שמגדירים אותו – יותר חזק מנשיא ארצות הברית.

אמיר אוחנה: וזה מוסד שפועל בלי חוק, בלי חוק.

אמיר אוחנה: יש חוק-יסוד: הכנסת, יש חוק-יסוד: הממשלה, יש חוק-יסוד: הנשיא, אין חוק-יסוד: היועץ המשפטי לממשלה.

אמיר אוחנה: אין חוק ואין תקנה.

אמיר אוחנה: החליט יעקב שמשון שפירא, שהיה מנכ"ל משרד המשפטים הראשון, יום בהיר אחד: אני הוא היועץ המשפטי לממשלה, ומכוח הכריזמה והידענות שלו זה התקבל, וכך פועל היועץ המשפטי לממשלה עד היום.

אמיר אוחנה: אין חוק שמגדיר מהן סמכויותיו, מה גבולות הגזרה שלו.

אמיר אוחנה: זה דבר שחייבים לעשות.

אמיר אוחנה: הדבר הרביעי הוא חוק יועמ"שים, שקובע שהשרים ימנו את היועצים המשפטיים של משרדיהם, באותו אופן, אגב, שממנים מנכ"ל.

אמיר אוחנה: ואני לא מביא את זה מאיזה עולם שלישי.

אמיר אוחנה: ככה השיטה הנהוגה בארצות הברית ובמדינות מערביות נוספות.

אמיר אוחנה: כך צריך להיות.

אמיר אוחנה: והדבר החמישי והאחרון יהיה – סליחה, חמישי, כי אלה הדברים העיקריים, יש עוד הרבה מאוד דברים שצריך לעשות.

אמיר אוחנה: אבל הדבר החמישי הוא חיזוק גופי הביקורת ומתן שיניים, הן לנציב התלונות על שופטים והן לנציב הביקורת על מייצגי הציבור בערכאות.

אמיר אוחנה: אני חושב שאם ננקוט את הדרכים הללו, הפעולות הללו, נוכל לא להגיע לכאן בשנה הבאה, כשייערך כנס חיפה למשפט ציבורי, ולומר: הינה, יש שפל חדש של אמון הציבור במערכת המשפט.

אמיר אוחנה: תודה רבה.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת יואב גלנט.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, אדוני שר המשפטים, חבריי חברי הכנסת, אני מבקש לדבר על מה שנתפס בעיניי כבעיה האקוטית ביותר, החמורה ביותר ובעלת פוטנציאל הנזק הגבוה ביותר למדינת ישראל בעת הזו, וזה כל מה שקשור להשפעת הפשיעה במגזר הערבי – הלאומנית והפלילית – על הביטחון הלאומי, על הריבונות וגם על הביטחון האישי.

יואב גלנט: אני מציע שאנחנו נסתכל ונראה לאיזו מציאות הגענו בתום מלחמת השחרור.

יואב גלנט: גברנו על ארבעה צבאות עם צבא אחד; יצאנו בתיקו מהירדנים והייתה תבוסה מוחלטת של הפלסטינים במלחמת האזרחים שהם כפו אותה עלינו.

יואב גלנט: אבל מאז ועד היום אין השלמה עם ההישג הישראלי, ולמעשה יש כרסום מתמיד וניסיון מתמיד להגיע למציאות שבה קובעים עובדות בשטח – ואני מייד אפרט.

יואב גלנט: חלקים ניכרים באוכלוסייה הערבית בישראל פועלים בדרך הזאת, ולמעשה אנחנו עדים בחלקים נרחבים בארץ לתפיסת שטח באופן בלתי חוקי, ויש אזורים שבולטים בעניין במיוחד ואני אפרט אותם בקרוב.

יואב גלנט: המציאות הזאת של אי-השלמה עם סדר החיים שבו יש מדינה יהודית דמוקרטית, שוות זכויות לאזרחיה אבל, כפי שאמרתי, מדינה יהודית – המציאות הזאת גולשת לא רק אל תחום הביטחון האישי אלא גם אל תחום של פשיעה, שמידרדרת בחלקה מפשיעה פלילית לפשיעה לאומנית.

יואב גלנט: ואני, ברשותכם, רוצה קודם כול לתאר את המצב, כפי שאני תופס אותו, ברחבי הארץ.

יואב גלנט: אנחנו לא מדברים על מקשה אחת, ואני גם, חלילה, לא אומר שהאזרחים הערבים הם עבריינים.

יואב גלנט: נהפוך הוא, חלק ניכר, גדול מאוד, הם אזרחים שומרי חוק שמעוניינים לחיות את חייהם.

יואב גלנט: אבל, לצערי הרב - - -

אחמד טיבי: אגב, גם חלק ניכר מהיהודים הם שומרי חוק.

יואב גלנט: האם זו הנורמה שהיושב-ראש מפריע לחבר כנסת?

אחמד טיבי: מותר ליושב-ראש להעיר, במיוחד אם ההערה נכונה.

יואב גלנט: האם ההערה נכונה או לא נכונה – את זה ישפוט הציבור, בעיקר אלה שיורים עליו במגזר הערבי בכל כפר ובכל יישוב.

יואב גלנט: אבל אני מציע - - -

אחמד טיבי: אתה לא אמור לקנטר את הציבור הערבי כי יש שם יריות בתוך היישוב, אתה צריך להיות שותף.

יואב גלנט: בקשר למה אני אמור ולא אמור, אני אחליט את החלטותיי.

אחמד טיבי: אני מכבד את - - -

יואב גלנט: אבל הפשיעה במגזר הערבי גבוהה לאין ערוך מאשר במגזר היהודי.

יואב גלנט: אתה יודע את זה, אני יודע את זה - -

אחמד טיבי: זה נכון.

יואב גלנט: - - והדבר הזה משפיע לרעה קודם כול על חייהם של האזרחים הערבים, אבל גם על חייהם של האזרחים היהודים.

יואב גלנט: ואני רוצה לתאר את המצב כפי שאני תופס אותו.

יואב גלנט: קודם כול, אנחנו מדברים על שתי בעיות – סליחה, בנות, היות והיושב-ראש עסוק בלהפריע לי במקום לעשות סדר, אז לפחות אתן אל תפריעו.

יואב גלנט: אני מציע שאנחנו נסתכל לפחות על חלוקה גיאוגרפית בסיסית אחת: האחד זה כל מה שקורה מהקו של רמלה וצפונה, נניח, שבו יש אוכלוסייה בעלת מאפיינים מסוימים, וזה קשור גם לערים ערביות וגם לערים מעורבות וגם ליישובים וגם לכפרים, וכמו שאמרתי, מתחיל במרחב רמלה-לוד, פחות או יותר, ראשון לציון וצפונה.

יואב גלנט: והדבר השני – מה קורה בנגב.

יואב גלנט: אני רוצה לפתוח בתיאור המציאות בנגב, מפני ששם הבעיה היא מאוד אקוטית בעיניי.

יואב גלנט: ראשית, לכל אלה שלא יודעים, האוכלוסייה בנגב מכפילה את עצמה אחת ל-15 שנה.

יואב גלנט: בשנת 48' – מספר מאוד רלוונטי בימים אלה, כמו תמיד – היו 20,000 בדואים בנגב.

יואב גלנט: תעשו ארבע-חמש הכפלות ותגיעו למספר של היום: בשנת 2021 אנחנו נמצאים עם כ-300,000.

יואב גלנט: אגב, כשהייתי אלוף פיקוד הדרום, בתחילת תפקידי היו בדיוק חצי – 150,000 בדואים בנגב.

יואב גלנט: אני רוצה לומר משהו על האוכלוסייה.

יואב גלנט: אתם יודעים שבאוכלוסייה היהודית במדינת ישראל 30% הם מתחת לגיל 18 – מה שמוגדר ילדים או נערים; באוכלוסייה הערבית – 50%; באוכלוסייה הבדואית – 65% או 64% – מספר שאין לו תקדים בשום מקום בעולם.

יואב גלנט: לא רק בישראל, בשום מקום בעולם אין מספר שבו כשני שלישים מהאוכלוסייה מוגדרים ילדים, קרי מתחת לגיל 18.

יואב גלנט: המציאות הזאת יוצרת מצב שהוא בלתי אפשרי, ואני רואה את ההחלטה המסוכנת של ממשלת ישראל מהיום, ואני אדבר עליה מייד, ואני תמה עליה.

יואב גלנט: ב-15 השנים האחרונות הוקמו באופן בלתי חוקי 15 יישובים, מקבצים לא חוקיים, ברחבי הנגב.

יואב גלנט: יתרה מזאת, תביעות הבעלות – אתם מכירים את הוועדות השונות – תביעות הבעלות לא הצליחו לגשר על אף אחת מהבעיות האלה.

יואב גלנט: ולמעשה, כמו שאנחנו מסתכלים על תביעות הבעלות בוועדות השונות, החל מוועדת גולדברג ועבור לוועדת אלמוג וועדת בגין ואחרים, בסופו של עניין מה שאנחנו רואים זה שאין התכנסות למרכז של האוכלוסייה, אף אחד לא מוכן לוותר על מה שיש לו ולעבור מהמקום שבו הוא היה אל המקום האחר.

יואב גלנט: מקסימום הוא עושה את מה שקורה לאורך שנים: הוא גם נשאר במקום הקודם והוא גם עובר למקום החדש.

יואב גלנט: התהליכים האלה, שבהם מנסים להסכים על גישור, הם תהליכים אין-סופיים שלא מסתיימים ואין בהם שום דבר אפקטיבי.

יואב גלנט: למשל, קחו את היישוב ביר הדאג', שאני מכיר אותו עוד מהימים שהייתי מפקד אוגדה.

יואב גלנט: היו שם שניים וחצי בתים בשנת 1997 כשהגעתי לשם; היום גרות שם אלפי משפחות, אלפי בתים.

יואב גלנט: זה נושק לרביבים.

יואב גלנט: פעילות בלתי חוקית בהיקפים עצומים של פשיעה.

יואב גלנט: היה מרכז הברחה עד שבנינו את הגדר בנגב.

יואב גלנט: כאשר אני מסתכל על המצב הזה – יש תוכנית מתאר, עשו תוכנית מתאר לביר הדאג', אבל התושבים מסרבים להיכנס לשטח המוצע.

יואב גלנט: זה, אגב, מה שיקרה עם ההצעה שהממשלה שמה היום להקמת שלושה יישובים.

יואב גלנט: הבעיה היא לא היישובים, הבעיה היא שכאשר אתה מקים יישוב, חלק קטן מהאנשים גרים בתוך היישוב, חלק גדול גרים גם ביישוב וגם בשטחים שאותם הם היו אמורים לעבור.

יואב גלנט: דרך אגב, יש לנו תקדים.

יואב גלנט: לתקדים הזה קוראים כסייפה וערערה.

יואב גלנט: אלה אנשים שלפני 40 שנה, בעקבות הסכמי השלום עם מצרים ובניית שדה התעופה נבטים, שהועתק מהנגב, פינו אותם לשני יישובים מתוך השטח של נבטים.

יואב גלנט: שני המקומות האלה מזמן חרגו מקווי המתאר, מהיישוב, מכל מקום שהם צריכים להיות, ולמעשה יש השתלטות על שטחים נרחבים ופזורה שנוצרת מסביב לשטח הזה, ולמעשה השתלטות מוחלטת על השטח.

יואב גלנט: כאשר אתה מסתכל היום על כל מה שקוראים לו הנגב המזרחי, לצורך העניין, מציר 40 ומזרחה, מצפון, מבקעת ערד ודרומה, עד למרחב של המכתשים, דימונה – כל השטח הזה הוא שטח שמנוקד ביישובים, כפרים, מקבצים וכן הלאה, ולמעשה, בחלקים גדולים מהשטח הזה, אולי ברוב השטח הזה, לא ניתן להפעיל שום דבר שהוא ברמה של פרויקט לאומי, מהסיבה הפשוטה שבכל מקום שאתה מנסה לצייר פוליגון נקי, אתה מוצא בתוכו שטח שבו נמצאים בדואים שנכנסו אליו באופן בלתי חוקי.

יואב גלנט: כאשר אני מסתכל על התהליך, רבותיי, בכל אחת מהמשפחות שנמצאות שם ומקבלות ביטוח לאומי ממדינת ישראל יש, כידוע לכם, נשים אחדות, חלקן מקומיות ממדינת ישראל וחלקן חברוניות, עזתיות וממקומות אחרים.

יואב גלנט: דרך אגב, מבירורים שאני עשיתי בצוות שאני חושב איתו, פועל, מדבר איתו, מסתבר שחלק מהנשים יולדות עם תעודת הזהות של האישה הישראלית על מנת להגיע למצב שיש זכויות מלאות לילדים ותכסיסים דומים.

יואב גלנט: כשאנחנו מסתכלים לאן הדבר הזה מוביל, אני חושב שהמציאות היא מאוד מדאיגה.

יואב גלנט: קודם כול, אתם יודעים שחלק ניכר מהשטחים בדרום הם שטחים שצה"ל נמצא בהם – שטחי אש, שטחי אימון וכן הלאה, מטווחים של חיל האוויר.

יואב גלנט: אני רוצה לבשר לכם שצה"ל נתן הנחיות שבחלק מהמקומות לא מנווטים יותר.

יואב גלנט: במקומות שאנחנו הלכנו בהם ברגל לפני 30 ו-40 שנה אי-אפשר לעבור, פשוט אי-אפשר ללכת בהם, פן יבולע לחייל שהולך בניווט בדד.

יואב גלנט: זה דבר מדאיג, דבר לא נתפס, אבל זוהי המציאות.

יואב גלנט: חיל האוויר מפסיק להשתמש בחלק מהמקומות שבהם הוא מטיל פצצות על הקרקע מחשש שיפגע באנשים שנכנסו לשטח באופן בלתי חוקי.

יואב גלנט: הצירים, רבותיי, בחלקם הגדול הם צירים מאוימים.

יואב גלנט: בציר מנבטים לדימונה מורידים אנשים מהכביש פשוט באלימות, גם ביום וגם בלילה – באותו ציר לדימונה, וזה ציר ראשי.

יואב גלנט: בציר 40 לכיוון דרום – מציאות דומה בחלק מהמקומות; בציר 31 לכיוון צומת שוקת-ערד – מציאות דומה.

יואב גלנט: וכמובן כולם מכירים את ריבוי פעולות האלימות כלפי חיילים: יש ניסיונות חטיפת נשק, גניבת תחמושת, חטיפת אפודים וציוד, ניסיונות – וחלקם מוצלחים, לצערנו – של הקמת חממות סמים בתוך שטחי האש מתחת לפני הקרקע, וירי על תחנות משטרה וגם על בסיסי צה"ל.

יואב גלנט: למעשה, כמו שאמרתי, חלק ניכר מהשטח הוא שטח שבו אנחנו לא יכולים לאכוף את ריבונותה ואחריותה של המדינה.

יואב גלנט: וכאשר אני רואה את ההחלטה מהיום, אני חושש שזו החלטה מאוד מאוד בעייתית.

יואב גלנט: אנחנו חיים במזרח התיכון – אדוני היושב-ראש, אתה יודע היטב שבמזרח התיכון אין משמעות לצערנו לא למילים, לא להצהרות, לפעמים לא לנאומים ואפילו לא להסכמים ולחוזים חתומים.

יואב גלנט: מה שקובע יותר מכול במזרח התיכון, בוודאי לאורך מאה השנים האחרונות, זה הפעולות בשטח, מה שקורה בשטח.

אחמד טיבי: במערכת הפוליטית בישראל יש משקל להבטחות ולסיכומים?

יואב גלנט: תלוי, תלוי.

יואב גלנט: אנחנו ניווכח בקרוב, אנחנו ניווכח בקרוב.

אחמד טיבי: תודה רבה, יש היסטוריה.

יואב גלנט: אנחנו ניווכח בקרוב.

יואב גלנט: הייתי אומר שזה מאוד קשור בצדדים המסכמים, זה לזה.

יואב גלנט: אני מסתכל על המציאות הזאת, ואני חושב שכל מי שחשב שהוא יקים שלושה יישובים ומייד תהיה נהירה של האזרחים הבדואים מהפזורה אל היישובים האלה והם יעזבו את כל אשר להם בפזורה, עלול להימצא בפני שוקת שבורה.

יואב גלנט: הוא למעשה יוצר עוד שלושה מרכזים שינקזו אליהם אנשים מהפזורה, אשר יישארו גם בפזורה וגם יבואו למקומות החדשים, ויתרה מזאת – יקימו סביב אותם יישובים מאהלים, צריפים, פחונים ובנייה בלתי חוקית וישתלטו על המרחב.

יואב גלנט: אני מסתכל על הנגב, אבל אני אומר לכם כאן שהמציאות היא הרבה יותר מורכבת.

יואב גלנט: למעשה, כולנו יודעים – אני מקווה שכולנו יודעים – שיש זיקה חזקה בין הבדואים בסיני לבדואים בירדן לבדואים בנגב.

יואב גלנט: הזיקה הזאת היא זיקה שבטית, טבעית, מוכרת.

יואב גלנט: אנחנו מכירים – אני לא אנקוב בשמות השבטים – אנחנו מכירים חלק מהשבטים שנמצאים גם כאן וגם כאן, וזה בסדר.

יואב גלנט: זו הייתה, דרך אגב, אחת הסיבות – אחת הסיבות, לא הסיבה היחידה – שבגינה תכננתי לאורך שנים והקמתי את גדר ההפרדה בגבול מצרים בתחילתה, ולאחר מכן בהמשכה העברתי את המקל.

יואב גלנט: בשנת 2005 אנחנו ראינו - - -

אחמד טיבי: השר לשעבר גלנט, אני אפצה אותך מבחינת זמן.

אחמד טיבי: אתה מדבר על האוכלוסייה המופלית ביותר במדינת ישראל, האוכלוסייה הבדואית – מצוקה קשה.

יואב גלנט: אני חושב שאחת הבעיות שיש לנו עם הבדואים היא שהם חסרי חובות וחסרי זכויות.

יואב גלנט: כלומר, המדינה נותנת להם את מה שניתן מתוקף חוק, ביטוח לאומי ודברים דומים, כי זה זורם אוטומטית, אבל כשאני כשר חינוך הייתי מגיע ליישוב בדואי שהוא יישוב לא מוכר, אז מאוד קשה לסדר שם את הכיתות ואת בית הספר, וכמובן את התשתיות.

אחמד טיבי: יש מים?

אחמד טיבי: יש תשתיות?

אחמד טיבי: אין.

יואב גלנט: ולכן – הבעיה נובעת כמובן מזה שהיישוב הוא לא חוקי.

אחמד טיבי: לא מוכר.

יואב גלנט: ולכן, הרעיונות ההזויים של הקמת שלושה יישובים כאילו הם יפתרו את הבעיה הם רעיונות לא סבירים, כי כל אלה שגרים בפזורה לא יעזבו אותה.

יואב גלנט: הם יבואו גם לשם, עם חלק מהמשפחה, עם אחת הנשים, עם חלק מהילדים, אבל הם לא יעברו למקום אחר וינתקו את כל מה שהיה קודם לכן.

יואב גלנט: ולכן, זה רק שלושה מרכזי האצה להשתלטות בלתי חוקית על אדמות הנגב.

יואב גלנט: אני חוזר אל התהליך.

יואב גלנט: אמרתי שפעלתי בנושא הגדר.

יואב גלנט: אני ראיתי כאלוף פיקוד הדרום מה המציאות הנוצרת: ארגונים סלפיסטים מתארגנים בסיני, ארגונים סונים קיצוניים התחילו לעלות.

יואב גלנט: אז המושג דאעש עוד לא היה רווח, אבל ראינו את אל-קאעידה, וראינו את האחים המוסלמים, וראינו אחרים, וראינו את התנועה שלהם ואת הניסיון שלהם באמצעות השבטים הבדואים בסיני להבריח אמצעי לחימה, נשים, סמים, סחורות וכן הלאה.

יואב גלנט: לצד זה ראינו גם את תופעת ההגירה החמורה.

יואב גלנט: ואני באתי עם הרעיון – שדרך אגב זכה להתנגדות מוחלטת בכל הקשת הצבאית, מעמיתיי במטה הכללי ומהרמטכ"לים שתחתם עבדתי.

יואב גלנט: הרעיון היה להקים גדר, חיץ שיסגור בין סיני לבין הנגב, בין ארץ ישראל לבין מצרים.

יואב גלנט: יתרה מזאת, גם הסברתי: אם מישהו רוצה לעבור ולהיתפס, ואנחנו רוצים לתפוס אותו, התוצאה היא שהוא נשאר בשטח מדינת ישראל ואין דרך להחזיר אותו למקום מוצאו.

יואב גלנט: על הגל הזה של מהגרי עבודה, של סמים, של פשיעה ושל זנות, מגיע גם הטרור.

יואב גלנט: אני חייב לומר שאחרי שהצגתי את זה לשני רמטכ"לים, לשני שרי ביטחון ולשלושה ראשי ממשלה, עם תוכנית שלמה, שהתחלתי לבצע אותה בהיקפים של מאות מיליוני שקלים לפני שהיה לעניין הזה תקצוב מלא, הראשון שהלך איתי בעניין הזה היה ראש הממשלה דאז בנימין נתניהו, שהסכים לשים את הכסף.

יואב גלנט: כל היתר לא שמו את הכסף.

יואב גלנט: התוצאה הייתה שהתחלנו בבניית הגדר, מחליפיי המשיכו את התהליך הזה, והיום הגדר הזאת עומדת ומנתקת במידת מה את הזיקה הזאת שאני דיברתי עליה.

יואב גלנט: אבל הזיקה היא לא הדבר היחיד.

יואב גלנט: החלה תופעה של התפשטות של אוכלוסייה בדואית מהדרום לצפון, ואני רוצה להסביר – עוד פעם, אינני בטוח אם אלה שמאזינים לנו ושומעים אותנו ואתם, חבריי חברי הכנסת, מכירים את הדברים – נכון להיום, יש "נקודות התיישבות", במירכאות, בדואיות, גם במרחב של רחובות וראשון לציון.

יואב גלנט: אתן דוגמה.

יואב גלנט: האם מישהו יודע מי זה שבט אבו ליבדה?

יואב גלנט: אני רוצה לספר לכם שהם אורחים על האדמות של צה"ל בסמוך לצריפין, במה שנקרא בה"ד 7 – בסיס הקשר.

יואב גלנט: הם נמצאים שם.

יואב גלנט: איך זה קרה?

יואב גלנט: אני אתן הסבר.

יואב גלנט: הם הגיעו למקום, זה התחיל באוהל ובצריף, ולאט-לאט חיבקו את החלק הצפוני של הבסיס.

יואב גלנט: בשלב מסוים, כשנפל עץ ושבר את הגדר והצבא לא הוציא את העץ אלא כיתר אותו באמצעות גדר, הם הזיזו את העץ ונכנסו אל תוך השטח, שהיום הוא שטח של הבסיס, ובנו שם בתים.

יואב גלנט: זו דוגמה אחת.

יואב גלנט: אני לא יודע כמה מכם, אולי חבר הכנסת אחמד טיבי יודע, איפה זה דהמוש במרחב רמלה.

אחמד טיבי: דהמש.

יואב גלנט: דהמש – דהמוש או דהמש?

אחמד טיבי: דהמש, יישוב שסובל.

אחמד טיבי: היו לו הרבה הבטחות שלא קוימו.

יואב גלנט: אני רוצה לספר לכם שזה יישוב בדואי על הציר שמוביל מרמלה, ונדמה לי שמספר הציר זה 44, לכיוון תל אביב – ממש בין לוד לבין ראשון לציון.

יואב גלנט: היישוב הזה הולך וגדל.

יואב גלנט: אלה לא אזרחים מקוריים במקום הזה, הם לא ישבו בו מעולם, אבל הם התנחלו בו.

יואב גלנט: ולכן, כשאני מסתכל על מה שקורה בדרום, רבותיי, הדבר הזה - - -

אחמד טיבי: דהמש – זה אדמות שלהם, צריך להכיר בהם.

אחמד טיבי: אגב, טיל פגע בדהמש ונהרג תושב המקום, והמדינה הבטיחה ולא ביצעה.

יואב גלנט: אני מציע לזכור שהטיל הזה שוגר על ידי ערבים, שפגעו בערבים אחרים.

אחמד טיבי: בסדר, אבל מישהו נהרג.

יואב גלנט: ניסו לפגוע ביהודים.

אחמד טיבי: מישהו נהרג.

יואב גלנט: אני מצר על זה שמישהו - - -

אחמד טיבי: תביע לפחות אמפתיה.

יואב גלנט: אני מצר – אמרתי, אני מצר על זה שמישהו נהרג - -

אחמד טיבי: לא, לא אמרת, אתה יורד עליהם.

יואב גלנט: - - אבל אני מציע שאנחנו נסדיר את העניין, ואני נותן את זה כדוגמה להשתלטות הבלתי-חוקית שהחלה בשטחים בדרום והולכת צפונה.

יואב גלנט: התוצאה של המציאות שאנחנו מתארים, של אוכלוסייה שיש לה למעשה בעיות מאוד חמורות של תשתיות וגם של דברים אחרים, ומצד שני איננה רואה את עצמה כחלק מאלה שאמורים לשאת בנטל במדינת ישראל, כל נטל שהוא, זו פשיעה שהולכת ומחריפה.

יואב גלנט: אני מניח שכולכם מכירים את הדברים: קודם כול, פעולות נגד צה"ל ונגד כוחות הביטחון, חטיפת נשק, גנבת אמצעי לחימה, גנבת תחמושת, ניסיונות שוד וציוד של חיילים, כולל חיילים שעומדים עם הציוד שלהם בשטח ובאים וחוטפים להם אותו עם טרקטורון או עם אופנוע, ירי על תחנות משטרה, פריצה לבסיסים וכדומה.

יואב גלנט: במישור האזרחי: סגירת הצירים, הורדת רכבים מהכביש באלימות, ירי על יישובים, גביית פרוטקשן בכל מרחב הדרום – במיוחד במרחב באר שבע, אבל לא רק; התנכלות לנשים כתופעה כביכול נורמטיבית – אגב, רק לנשים יהודיות, רק במקום שבו מסתובבים יהודים – על ידי אוכלוסייה ערבית, דבר חמור ביותר.

יואב גלנט: באופן כללי, אני חושב שכולנו רואים שיש עלייה בשנים האחרונות גם בפיגועים וגם בפשיעה במרחב הדרום.

יואב גלנט: לצערי הרב, מדינת ישראל ונציגתה בשטח, משטרת ישראל, איבדו את ההרתעה כלפי האוכלוסייה הזאת.

יואב גלנט: ברור לגמרי ששוטר בודד לא יכול לגבור על עשרות אנשים, אבל תפקידו של השוטר או תפקידה של הניידת הוא לגרום לכך שמי שרואה אותם יירתע כי הוא ידע שמאחוריהם עומדת מדינת ישראל באמצעות משטרת ישראל.

יואב גלנט: לצערי, זה לא מרתיע, ואנחנו הולכים ומאבדים לא רק את הנגב אלא את השטח כולו על כל השפעותיו החמורות.

יואב גלנט: בזמן שנותר לי – האם הזמן הזה מדויק, אדוני היושב-ראש?

אחמד טיבי: אני החלטתי להוסיף לך דקה מעבר.

יואב גלנט: דקה מעבר, אני מכיר לך תודה.

יואב גלנט: אני לא אספיק להגיד את כל מה שרציתי, ולכן - - -

אחמד טיבי: אמרת מספיק, אדוני.

יואב גלנט: עוד לא התחלתי.

יואב גלנט: אני רוצה לומר שהמאפיינים בצפון הם מאפיינים שונים.

יואב גלנט: הפשיעה ברובה היא פשיעה בתוך היישובים בערים מעורבות וביישובים ערביים.

יואב גלנט: חלק ניכר, אולי החלק הארי שלה, מבוצע על ידי ומטעם ארגוני פשיעה ערביים שהשתלטו על הפשיעה המאורגנת לאחר שמשטרת ישראל מיגרה את ארגוני הפשע היהודיים בחלקים ניכרים שלהם.

אחמד טיבי: מאיפה הנשק?

יואב גלנט: חלק מייצור עצמי, חלק מההברחות מירדן ואפילו מלבנון, חלק מגנבה מצה"ל.

יואב גלנט: דרך אגב, לא חלק הארי, בניגוד למתואר.

יואב גלנט: הפשיעה הזאת היא פשיעה שבאופן טבעי זולגת החוצה.

יואב גלנט: זה שאחת לכמה ימים יש רצח, חיסול חשבונות – שלצערנו בהרבה מקרים נפגעים בו גם בלתי מעורבים, אזרחים, ילדים, נשים – ניחא, זה חלק מהעניין.

יואב גלנט: העניין הזה זולג.

יואב גלנט: מי שיורה ביפו יירה מחר בתל אביב ובהרצליה ובכל מקום אחר, כך שמי שחושב שזו בעיה פרטית של המגזר הערבי טועה.

יואב גלנט: מפה למעשה אני רוצה לומר לכם שכדאי להסתכל על העניין הזה במאפיינים כלליים.

יואב גלנט: מדובר על תופעה רחבה ביותר של פרוטקשן, הייתי אומר ללא תקדים.

יואב גלנט: אני זוכר שכשהגיעו אליי לפני 20 שנה תושבים מאחד היישובים במישור החוף, בסמוך למקום מגוריי, ואמרו לי שיש תופעה חריגה שאיזושהי התארגנות ערבית מאחד הכפרים גובה מהם פרוטקשן – דבר שהוא ללא תקדים – היום זה נורמה בכל מקום, ועיקר הפרוטקשן הוא מאוכלוסייה יהודית, אבל לא רק.

יואב גלנט: למעשה, נוצרה שכבה שהייתי קורא לה שכבת תיווך, בין כספי המדינה לבין מה שמגיע לציבור הערבי, וכל זה עובר דרך משפחות פשע ערביות ששולטות על הכסף הזה.

יואב גלנט: ארגון פשיעה ערבי, בניגוד לארגון פשיעה יהודי, זה לא 20 או 30 אנשים, זה 200 או 300 אנשים.

יואב גלנט: אני מדבר על דרג המפקדה, לא על החיילים.

יואב גלנט: זה הבוס ושכבה מתחתיו, ומתחת לזה החמולה והמשפחה.

יואב גלנט: רבותיי, זה מאוד קשוח, זה מאוד אכזרי ואין פשרות.

יואב גלנט: בעניין הזה הארגונים האלה הצליחו, לטעמי, להקדים גם את הארגונים היהודיים שפעלו קודם לכן, לא רק בעוצמה, לא רק באכזריות, אלא גם בתחכום.

יואב גלנט: הדבר הזה צריך להדאיג אותנו.

אחמד טיבי: תודה.

יואב גלנט: מאחר שהיושב-ראש לא מעוניין שאני אמשיך כי זה מגלה את כל תחלואיה של החברה הערבית, אז הוא מבקש ממני לרדת.

יואב גלנט: אני אשלים עם העניין הזה, ואני אוסיף ואדבר על הנושא בהמשך כי טרם הגעתי לניתוח שלם ויש לי עוד הרבה מה להגיד על נושא הפתרונות.

יואב גלנט: אני רק אומר כאן לחברי הכנסת ולכל מי ששומע אותנו, אני עוסק בעניין הזה שנים כתוצאה מההיכרות שלי.

יואב גלנט: אני עוסק בו במיוחד בחודשים האחרונים עם אנשי מקצוע מהמעלה הראשונה, ואנחנו מצרפים עוד ועוד אנשים, גם יהודים וגם ערבים, על מנת לדון גם בפתרונות וגם באמצעים שאנחנו צריכים לנקוט.

יואב גלנט: גם בטווח הקצר על מנת לרסן את הפשיעה, ולא פחות מזה בהשקעה לטווח הארוך על מנת להביא לשינוי מצב מהיסוד, כי כידוע לכולנו, יהודים וערבים ימשיכו לחיות בחבל הארץ הזה.

יואב גלנט: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: היושב-ראש הוסיף שתי דקות ו-23 שניות לזמן.

אחמד טיבי: תודה, חבר הכנסת גלנט.

אחמד טיבי: אגב, ללא קשר לתוכן הדברים, זה לא תלוי תוכן.

אחמד טיבי: אבל כדי לתקן או להעיר – מספר הרציחות ושיעור הרציחות בנגב, בדרום, קטן יותר מאשר בצפון ובמרכז, ולמרות זאת העליהום על תושבי הנגב והבדואים הוא גדול יותר.

אחמד טיבי: כנראה שיש סיבות נוספות.

יואב גלנט: אדוני היושב-ראש, אולי לא שמת לב, אני ציינתי בצורה מפורשת שהפשיעה בנגב היא בעיקרה פשיעה ממוסדת ולאומנית ופחות פשיעה פלילית, ובצפון הפשיעה היא בעיקרה פשיעה פלילית עם זליגה לתחום האחר.

יואב גלנט: כלומר, מי שיורה על תחנות משטרה בא להגיד: לא מוצא חן בעיניי איך המשטרה מתנהגת באופן כללי; מי שמוריד עמודי חשמל, אומר: המדינה היא לא שלי.

יואב גלנט: ואת הדבר הזה אנחנו לא יכולים לקבל, ואני פועל על מנת לעצב רעיונות ופתרונות.

אחמד טיבי: שמעתי.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ניר ברקת, בבקשה, 25 דקות.

ניר ברקת: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

ניר ברקת: כנסת נכבדה, מכובדיי כולם, הממשלה שמגישה היום את התקציב לפנינו הינה ממשלה שנולדה בחטא, בגנבת דעת של הציבור.

ניר ברקת: אם אנשי הימין שיושבים היום בממשלה היו אומרים אז מה שהם עושים היום, לא הייתה קמה הממשלה הזו כי לא היו בוחרים בהם.

ניר ברקת: אנחנו רואים את זה היום בסקרים.

ניר ברקת: מהעולם שאני מגיע קוראים לזה חוסר יושרה.

ניר ברקת: איפה האתיקה שלכם?

ניר ברקת: חברים החליפו אידיאולוגיה בכיסאות, בתפקידים; אידיאולוגיה של ערכים באידיאולוגיה של כיסאות.

ניר ברקת: שימו לב, המחנה הלאומי היום בכנסת מהווה כ-80 מנדטים, שלושת רבעי מעם ישראל הוא במרכז-ימין, ונכון להיום אנחנו לא מיוצגים כראוי בתקציב המדינה שמוגש לפנינו, זה לא בא לידי ביטוי.

ניר ברקת: הממשלה שקמה בחטא אידיאולוגי מציגה כעת תקציב שהוא פשע חברתי-כלכלי.

ניר ברקת: ואני רוצה לשאול אתכם, את החברים שמתכננים להצביע היום בעד התקציב, מה קיבלתם בשביל להצביע על התקציב הנוכחי?

ניר ברקת: אתם צריכים לענות על השאלה הזו.

ניר ברקת: לא רק לנו, לאופוזיציה, אלא לכל עם ישראל.

ניר ברקת: אני בטוח שהכיסאות שאתם יושבים עליהם נוחים, ושלתפקידים שאתם מביאים איתכם יש כוח, תקציבים.

ניר ברקת: אבל התקציב שאתם מביאים עכשיו לאישור מפספס את המהות, מפספס את העיקר, משום שבתקציב הזה אין בשורה חדשה.

ניר ברקת: זו אחיזת עיניים, כי תקציב נכון מתחיל בחזון – ואללה, מילה חשובה – בייצור תמונה שאליה שואפים להגיע, תמונה שכולם מסכימים שתביא לנו עתיד טוב יותר.

ניר ברקת: את התמונה המשותפת הזאת מפרקים לחלקים.

ניר ברקת: כל חלק בפאזל הזה מהווה תוכנית, וביחד הם משלימים לתמונה חדשה, לתמונה עם חזון – תמונה וחזון ששותפים לו בסיס רחב של אנשים.

ניר ברקת: ובכן, בתקציב שהניחה הממשלה עכשיו לכנסת אין חזון לאומי.

ניר ברקת: לצערי הרב, זה לא חדש לכם.

ניר ברקת: מדובר על אוסף של תוכניות שלא מתחברות ביחד לאמירה עם עוצמה, כי בממשלה שלנו, לצערנו הרב, יש אנשי שמאל, סוציאליסטים, קומוניסטים, עם ערכים שונים מאוד מהמחנה הלאומי.

ניר ברקת: יש בממשלה אנשי התנועה האסלאמית, שמאמינים – כמו אחים אחרים באזור, לצערנו הרב – שהם יוכלו לחסל את מדינת ישראל כמדינה יהודית, והם עובדים במושג שנקרא "ג'יהאד שקט".

ניר ברקת: מבחינתם, לתקציב שמוגש היום יש יעדים שונים בתכלית משלנו במחנה הלאומי.

ניר ברקת: בממשלה נמצאים גם אנשי ימין לכאורה, שמקומם במחנה הלאומי, אבל היום הם חולקים שולחן שמחייב אותם לפשרות אידיאולוגיות כואבות.

ניר ברקת: כל אחד בממשלה הזו חולם חלום אחר, ולכן התקציב שמוגש היום הוא במקרה הטוב משהו זמני.

ניר ברקת: מניסיוני כאיש עסקים וכראש העיר ירושלים, חייבים להציג תפיסה אחודה, עם חזון אחד מרכזי ומשותף, ורק אז המערכת תצליח להשיג הישגים גדולים.

ניר ברקת: אבל בממשלה של היום יש לנו כמה ראשי ממשלה: יש את ראש הממשלה, יש את ראש ממשלת האוצר ויש את ראש ממשלת משרד החוץ ואת ראש ממשלת משרד הביטחון, ועוד ועוד.

ניר ברקת: על כן, התקציב המוגש היום רחוק שנות אור מהצרכים האמיתיים של מדינת ישראל, רחוק מלממש את הפוטנציאל של המדינה.

ניר ברקת: לתפיסתי, חזון רציני – מה שאין כאן – צריך לשים כמה פרקים מרכזיים, ואני אמנה שלושה: הראשון, איך מגיעים לצמיחה מואצת ומהירה, צמיחה ששמה את מדינת ישראל במסלול של הפיכה לאחת המעצמות העצומות בעולם, יותר מאשר העברנו לכם אחרי עשור של שנים בראשות הליכוד, בראשות בנימין נתניהו.

ניר ברקת: הדרך לעשות את זה היא לשים חזון שלוקחים את היצוא של ישראל, שהיום הוא כ-110 מיליארד דולר, ושמים יעד.

ניר ברקת: ככל שניתן מוקדם יותר יעד של טריליון דולר יצוא – למה חשוב לשים יעד כזה?

ניר ברקת: כי מיעד שכזה מסתנכרנות הרבה מאוד מערכות.

ניר ברקת: למשל, המערכת להשכלה גבוהה.

ניר ברקת: הרבה בוגרים שלנו שמסיימים היום ללמוד באוניברסיטה ובמכללות מוצאים עצמם מול שוקת שבורה – המקצוע שהם למדו לא מתאים לעולם של מחר, ואפילו לא לעולם של היום.

ניר ברקת: מהצד השני, חברות משוועות לכוח אדם איכותי, שלא קיבל את ההכשרה הנכונה.

ניר ברקת: אותו דבר במערכת החינוך הקלאסית, בתיכון, ביסודי ואפילו במערכת גני ילדים, בכל מערכת החינוך כמכלול.

ניר ברקת: סנכרון מערכות נוספות בשביל להגיע ליצוא שכזה הוא גם דבר קריטי.

ניר ברקת: זה אומר שהמדינה צריכה להניע מהלך מהיר בתחום החקלאות, שלא קורה, בתחום הבריאות, שלא קורה, עם פוטנציאל עצום לצמיחה, שנכון להיום ממשיך לדדות, והתקציב הזה אף מקשה עליהם.

ניר ברקת: המרכיב הראשון שחסר בחזון בתקציב שאנחנו רואים כאן הוא תאוצה מהירה לצמיחה.

ניר ברקת: הדבר הזה מקרין.

ניר ברקת: כיוון שאין תאוצה מהירה לצמיחה, אנחנו גם רואים עד כמה, לצערי הרב, האוצר מקשה על חיי היום-יום של התושבים – בגידול ריאלי במיסים, בהתייקרויות של כל דבר.

ניר ברקת: כשאין צמיחה מהירה אז האוצר מקשה ידו.

ניר ברקת: הדברים הולכים ביחד.

ניר ברקת: אתן דוגמה.

ניר ברקת: אם אתה בבית, בעסק, יודע שאתה הולך לצמוח מהר, אז אתה מאיץ את ההשקעות.

ניר ברקת: אתה יכול לשחרר קצת בשביל מה שנקרא להאיץ גם את הצמיחה וגם להפוך את החיים של התושבים לטובים יותר.

ניר ברקת: כשאתה יודע שאתה נכנס לצמיחה מהירה, אתה לא מקשה על העסקים.

ניר ברקת: אתה יכול להוריד מיסים במקום להעלות אותם.

ניר ברקת: אבל כשאין לך את הצמיחה המהירה, שחסרה לי בתקציב הזה, אז האוצר מקשה ידו, ובמקום להוריד מיסים הוא מעלה מיסים.

ניר ברקת: חברות וחברים, התחום השלישי זה הפריפריה של המדינה.

ניר ברקת: חסר לי בחזון, חסרה לי בתקציב הזה העדפה מוחלטת של הפריפריה במדינת ישראל – את הגליל ואת הגולן, את הנגב ואת הערבה, את יהודה ושומרון.

ניר ברקת: הפריפריה משוועת למשאבים, והתקציב הנוכחי חסר החזון הזה מקשה עוד יותר על ראשי הרשויות, ואני אדבר על זה בהמשך, ועוד יותר מקשה על איכות החיים בפריפריה יחסית למרכז.

ניר ברקת: התקציב הזה מתעדף את המרכז באופן בולט ומוחלט.

ניר ברקת: ולכן, חברות וחברים, כשאין תקציב מבוסס חזון, כשלא רואים את הצמיחה המהירה, כשלא מסתכלים ומבינים את התפקיד החשוב של הפריפריה, קשה יותר לכולם.

ניר ברקת: הולך להיות לנו קשה, אדוני היושב-ראש.

ניר ברקת: במיוחד לחלשים שבינינו.

ניר ברקת: חסרה בתקציב הזה חמלה.

ניר ברקת: יותר הורים – ויותר ויותר פעמים האבא והאימא יידרשו להגיד לילדים: אין לי, אין לי.

ניר ברקת: הם יתלבטו בין טיפול שיניים לחוגים לילדים, והמשקולות על הגב שיהיו על גבה של כל משפחה – חרדים, חילונים, דתיים, יהודים, ערבים, דרוזים, צ'רקסים – לכל מי שהיה קשה לו עד עכשיו, תהיה לו עוד משקולת של כמה קילוגרמים על הגב.

ניר ברקת: יהיה לו יותר קשה לסיים את החודש, להשקיע בדורות העתיד ולסיים בכבוד את השנה-שנתיים או חודש בחודשו, שבוע אחרי שבוע.

ניר ברקת: גם לעסקים הקטנים.

ניר ברקת: הם יעשו חשבון אם שווה להם או לא שווה להם בכלל לפתוח את העסק.

ניר ברקת: אני מכיר את זה, הייתי שם פעם כיזם צעיר.

ניר ברקת: כיזם שהניע מהלך, פתאום הבנתי כמה מיסים וכמה עול עולה לנו, וכמה אולי לא כדאי בכלל לפתוח עסקים.

ניר ברקת: ועוד סיכונים של קורונה שמרחפים באוויר.

ניר ברקת: גם לכדאיות בפתיחת עסקים חדשים, שמייצרים את אותה צמיחה ומקומות עבודה – גם להם אין בשורה בתקציב.

ניר ברקת: חברות וחברים, אני אגיד לכם למי עוד יהיה קשה – לפריפריה של המדינה.

ניר ברקת: בהיעדר חזון ששם אותם בתיעדוף גבוה, יחסית למרכז מצב הפריפריה נהיה רע, והפריפריה של מדינת ישראל היום במדרון חלקלק.

ניר ברקת: בקצב הזה תוכנית החלוקה של 1947 תעשה איתנו חסד בעוד 30 שנה, שכן רוב הנוער והצעירים עוזבים את ההורים ואת המשפחה ואת המושב ואת העיר בפריפריה ועוברים למרכז הארץ.

ניר ברקת: מי שאכפת לו מחבלי ארץ ישראל, חייב לזעוק היום: כמוני כמוכם.

ניר ברקת: תושבי אילת מרגישים מוזנחים כשהם לא רואים את הרכבת באופק, ומקומות התעסוקה והפרנסה והריחוק עושים להם לא טוב, יחד עם החברות והחברים בערבה ובנגב כמכלול.

ניר ברקת: התושבים בקריית שמונה, ובגליל ובגולן, לא מקבלים את המענים, לא בבריאות, לא בביטחון פנים, לא בהיקפי התעסוקה.

ניר ברקת: חברות וחברים, הפריפריה תשלם מחיר, ואנחנו כעם ישראל משלמים מחיר כבד.

ניר ברקת: בהסתכלות ברמת משקפת לטווח בינוני-ארוך, בתקציב הזה אין שום בשורה.

ניר ברקת: לצערנו הרב, אם כבר – ההפך.

ניר ברקת: לסיכום פרק התקציב, אני פונה לממשלה ולחברי הכנסת.

ניר ברקת: התקציב מפספס את העיקר.

ניר ברקת: הוא לא יהפוך את ישראל למעצמה כפי שיכולנו להיות, כפי שאנחנו יכולים להיות.

ניר ברקת: כתוצאה מההכבדה של נטל המס וההתייקרויות, מעגל העוני בישראל יגדל.

ניר ברקת: יותר משפחות ייכנסו למצוקות, גם כלכליות וגם חברתיות, וכידוע, מצוקות מגדילות את האלימות, ומגדילות את הפשע.

ניר ברקת: יותר עסקים ייסגרו ופחות עסקים ירצו בכלל להיפתח, והדבר הזה לא יעזור ולא יקל על הצמיחה.

ניר ברקת: צמיחה פירושה הורדת נטל המס.

ניר ברקת: הגדלת נטל המס משמעה האטה בצמיחה.

ניר ברקת: אני לא רוצה לדמיין לאן כל המהלכים הללו יכולים להוביל אותנו, אבל דבר אחד אני יודע.

ניר ברקת: החברה הישראלית לא תסלח לתקציב הזה, היא לא תסלח לממשלה ששמה את התקציב הזה על סדר-היום.

ניר ברקת: מאוד יכול להיות, אדוני היושב-ראש, שהתקציב אולי יעבור הערב ברוב אצבעות פה בפרלמנט, בכנסת.

ניר ברקת: אבל אין לו רוב בעם כי העם מבין, והולך ומבין, את הפערים בין הצרכים האמיתיים, בין היכולות, לבין התקציב שמונח היום לאישור בכנסת.

ניר ברקת: וכפי שאמרתי בהתחלה, הממשלה נולדה בחטא אמיתי, בחטא ערכי, והיום היא מעבירה תקציב שהוא בעצם פשע חברתי- כלכלי.

ניר ברקת: במעבר לנושא אחר, שמדיר שינה מעיניי, אני מבקש לדבר על ריבונותה של בירת ישראל, עיר הקודש ירושלים, שזכיתי להוביל עשור מחיי.

ניר ברקת: כידוע לכם, הממשל האמריקאי – שהוא ללא ספק הממשל הידידותי ביותר למדינת ישראל, עם הקשרים וההערכה והערכים משותפים למדינת ישראל – העלה דרישה תמימה לכאורה, דרישה לפתוח קונסוליה שתשרת את הפלסטינים מתוך בירת ישראל, ירושלים.

ניר ברקת: המוטיבציה של הממשל הנוכחי בארצות הברית היא מאוד ברורה.

ניר ברקת: הם אומרים את זה.

ניר ברקת: הם מאמינים בפתרון שתי מדינות, הם מאמינים בחלוקתה של ירושלים, הם רוצים לראות בירושלים בירתה של מדינת פלסטין לעתיד, ולכן דרישתם.

ניר ברקת: לאחרונה יצא לי לנסוע פעמיים לארצות הברית ושם פגשתי ודיברתי עם חברי קונגרס וחברי סנאט למכביר, עם אנשים נוספים ורבים בעלי השפעה בארצות הברית.

ניר ברקת: אכן, זה מה שכולם אמרו לי.

ניר ברקת: הם גם אמרו לי שמשרד החוץ לא אמר להם בצורה חדה וברורה: לא יהיה.

ניר ברקת: אזרחי מדינת ישראל צריכים לדעת שממשלת ישראל לא אמרה, וגם לא יכולה להגיד, וגם אם היא תגיד היא לא מייצגת את כל הממשלה.

ניר ברקת: לא נאמר "לא" באופן מוחלט.

ניר ברקת: והסיבה היא שיש בממשלה שרים, כמו ממרצ, מפלגת העבודה, שמאמינים בחלוקתה של ירושלים ומאמינים בפתרון שתי המדינות.

ניר ברקת: כי יש בממשלה הזאת, ובקואליציה שלה, אנשי התנועה האסלאמית, שמבחינתם, אם זה תלוי בהם, הם ישמחו שמדינת ישראל לא תהיה מדינה יהודית.

ניר ברקת: ובוודאי ובוודאי שיש להם ראייה אחרת לגבי מה שצריך לעשות בירושלים.

ניר ברקת: מבחינתם, שלא תהיה נוכחות יהודית בירושלים.

ניר ברקת: ובממשלה יש גם אנשי ימין, שלפחות טוענים שלא יאפשרו למהלך כזה לקרות.

ניר ברקת: אבל השאלה הראשונה שאני שואל את עצמי, ואני שואל את כולנו, ואני שואל אתכם, גבירותיי ורבותיי: האם אנחנו יכולים באמת להאמין להם?

ניר ברקת: אחרי מה שקרה בהקמת הממשלה הזאת, האם אנחנו יכולים בוודאות לדעת שלא יתהפכו עלינו בימין עבור המשך ישיבה על הכיסאות?

ניר ברקת: הרי הם הצדיקו את הממשלה משיקולים שעד עכשיו אני לא מצליח להבין.

ניר ברקת: האם הם לא ימשיכו למכור ירושלים בשביל לשבת על הכיסאות?

ניר ברקת: מה שנאמר על ידי משרד החוץ לאמריקאים: זה לא עיתוי טוב, לא לפני העברת התקציב.

ניר ברקת: כי זה יכול לפרק את הממשלה.

ניר ברקת: תקשיבו טוב: זה לא עיתוי טוב וזה יכול לפרק את הממשלה אם חלילה יפתחו קונסוליה פלסטינית בירושלים.

ניר ברקת: לכן אני אומר לכם באחריות: הנושא טרם ירד מסדר-היום.

ניר ברקת: אני אומר לכם את זה כי עבור הנשיא האמריקאי זוהי הבטחת בחירות, קמפיין בחירות אמריקאי.

ניר ברקת: אנחנו נידרש להמשיך ולשבת ולשמור על ירושלים.

ניר ברקת: אני רוצה להסביר לתושבי המדינה למה הנושא הזה כל כך חשוב, וברשות

ניר ברקת: כם פרק קצר בפילוסופיה, בתפיסת העולם, על חשיבותה של ירושלים כעיר מאוחדת.

ניר ברקת: בשביל להבין את זה, תרשו לי לקחת אתכם 3,000 שנה אחורה.

ניר ברקת: כשירושלים הוקמה, כשאבותינו חזרו ממצרים אחרי מאות שנים של עבדות, כל שבט במדינת ישראל קיבל נחלה – אתם יכולים לראות את המפה של החלוקה של הנחלות בארץ ישראל – חוץ מירושלים.

ניר ברקת: ירושלים לא חולקה לאף שבט.

ניר ברקת: היא ישבה בן יהודה לבנימין, ושם בית המקדש היה מוקד עלייה לכל העולם.

ניר ברקת: ירושלים היתה מרכז העולם.

ניר ברקת: כשאנשים היו נכנסים בשעריה, הם היו מרגישים קדושה, הם היו רואים חברות וחברים שמגיעים משבטים אחרים.

ניר ברקת: ובירושלים כולם מתחברים.

ניר ברקת: מכירים את האמירה הידועה מהתנ"ך: ירושלים עושה כל ישראל חברים.

ניר ברקת: האחדות הזאת, הביחד הזה, הפך את ירושלים למקום ששייך לכולם, שמחבר את כולם.

ניר ברקת: אני רוצה לצטט עוד ציטוט אחד חשוב לגבי העיר ירושלים: "כי מציון תצא תורה".

ניר ברקת: מה הכוונה ב"כי מציון תצא תורה"?

ניר ברקת: אז אני אומר לכם.

ניר ברקת: כל דבר שהיה מצליח בירושלים – כשעולי הרגל חזרו הביתה, היו שואלים אותם: מה חדש בירושלים?

ניר ברקת: כל דבר שהצליח בירושלים הפך אוטומטית לסטנדרט בין-לאומי חדש.

ניר ברקת: כל העולם אימץ אותו, כי אם הוא מקובל בירושלים, ששייכת לכלל השבטים, הרי ברור שהוא מביא בשורה לעולם.

ניר ברקת: גבירותיי ורבותיי, כשאני מדבר על מה שהיה לפני 3,000 שנה, זה לא רק ההיסטוריה שלנו, זה לא רק ההווה.

ניר ברקת: זה העתיד שלנו.

ניר ברקת: העתיד של עם ישראל והעולם כולו הוא איך ירושלים תתפקד.

ניר ברקת: האם היא תמשיך להיות עיר מחברת, מאחדת, כשעל פחות מרבע קילומטר מרובע, בליבה של ירושלים הקדושה, יש יותר כנסיות, יותר מסגדים ובתי כנסת, מכל מקום אחר בעולם?

ניר ברקת: על זו גאוותנו, על ירושלים שמחברת ומאחדת.

ניר ברקת: ולכן אמרתי לאמריקאים, ואני אומר את זה על כל במה, ואני מרים דגל אדום: כל ויתור קטן שבקטנים על מעמדה של ירושלים כבירת ישראל המאחדת והמחברת לנצח-נצחים יבעיר את המזרח התיכון, ייתן דלק לחמאס ולג'יהאד ולשונאי ישראל ויתקע טריז בין ישראל וארצות הברית.

ניר ברקת: הוא יחליש את מעמדה של ירושלים במזרח התיכון ובעולם כולו.

ניר ברקת: ואני אמחיש לכם: אני זוכר שכשהייתי ראש העיר הגעתי לוועדה בקונגרס שמפקחת על כל השגרירויות בעולם, נשאלתי שם: מה יקרה כשהשגרירות תעבור לירושלים?

ניר ברקת: האם תהיה אלימות?

ניר ברקת: איך אני רואה את העתיד?

ניר ברקת: אמרתי להם בבטחה: בהיכרותי את העיר ירושלים, לא רק שלא יהיה פרץ אלימות, אלא העיר תירגע.

ניר ברקת: ואכן צדקתי.

ניר ברקת: כי במסר הברור שאנחנו שומרים בכל מקרה את ירושלים מחוברת ומאוחדת, מחויבים לכלל התושבים – ליהודים, לערבים, לנוצרים, למוסלמים – לכולם, ולשרת את כולם בהערכה, זה יביא שקט והבנה שגם האמריקאים תומכים בנו.

ניר ברקת: ונפל דבר.

אחמד טיבי: שכחת שעשרות נהרגו ונפגעו בגבול עם עזה בגלל האירוע הזה.

אחמד טיבי: זה עם אחד, עם אחד.

ניר ברקת: אדרבה ואדרבה – עכשיו אתה בדיוק מרים לי להנחתה, כבוד היושב-ראש.

ניר ברקת: אני מדבר על מה קרה כשהעבירו את השגרירות לירושלים, ועכשיו בדיוק אני אומר את מה שאתה אומר.

אחמד טיבי: על זה אני - - -

ניר ברקת: שימו לב מה קרה ומה חלילה יכול לקרות: ברגע שהאמריקאים יתחילו לגמגם, ברגע שמדינת ישראל תתחיל לגמגם, זה פרס לחמאס שיחשוב שהאלימות והקורבנות שהוא מפעיל בגבול בעזה – הקורבנות הללו זה בדיוק מה שיבעיר את המזרח התיכון.

ניר ברקת: והדגל האדום שאני מרים - - -

סמי אבו שחאדה: אם כבודו מתעקש להתעלם מהכיבוש כאקט של אלימות או שהוא לא תופס אותו נכון כאקט של אלימות, כאקט של טרור יום-יומי, אפשר - - - ואפשר בכוח - - - אנשים כל הזמן.

סמי אבו שחאדה: זה לא אומר שזה השקט שאנחנו מחפשים – לא.

סמי אבו שחאדה: אנחנו מחפשים שקט שבנוי על צדק, על שוויון, על הדברים האחרים שלכובשים קשה להבין.

ניר ברקת: ירושלים לעולם לא תחולק, ויש כבוד גדול ליהודים וללא יהודים כאחד בירושלים.

סמי אבו שחאדה: זה בכוח, בכוח אפשר לטעון כל מה שבא לך – בכוח, באכיפה, בברוטליות, באלימות, בכיבוש אולי.

סמי אבו שחאדה: אבל להתעלם מהכיבוש זה כבר - - -

ניר ברקת: במחילה, זה הנושא שאני מדבר עליו.

ניר ברקת: הדבר השני שאני רוצה להגיד לך: אין כיבוש.

סמי אבו שחאדה: מה?

סמי אבו שחאדה: בדיוק על זה אני מדבר.

סמי אבו שחאדה: בדיוק על זה אני מדבר.

ניר ברקת: מדינת ישראל – מדינת ישראל שייכת לעם היהודי, נקודה.

ניר ברקת: במדינת ישראל אנחנו לא כובשים שטח שלנו, כל מדינת ישראל שייכת לעם היהודי.

סמי אבו שחאדה: - - -

ניר ברקת: יחד עם זאת, זה לא הזמן לדבר על איך חיים במשותף במדינת ישראל.

ניר ברקת: יש מודלים שמכבדים האחד את השני ואת השלישי; יש מודלים שאני מאמין בהם בכל ליבי, וכראש העיר ירושלים ידעתי - - -

סמי אבו שחאדה: מי שמכבד את הצד השני לא כובש אותו.

ניר ברקת: במחילה, תן לי לסיים לדבר.

ניר ברקת: כראש העיר ירושלים ידעתי לכבד את כולם, כבוד הדדי.

ניר ברקת: לצערי הרב, המהלך והאקט – ולכן אנחנו נתנגד לו בכל תוקף, ואני אומר את זה לכולם: אני והמוני ישראל נוודא שלא תקום קונסוליה פלסטינית בירושלים, ולעולם ירושלים שלנו לא תחולק.

ניר ברקת: ואני דורש מממשלת ישראל ומהעומד בראשה ומכל החברים שטוענים שהם בימין להבהיר בצורה קטגורית לאמריקאים שלא יהיה בירושלים שלנו – שאנחנו כל כך מחויבים לה ואלפי שנים עמלנו והקרבנו, לצערי הרב, בשביל שירושלים תחובר מחדש – לעולם לא נוותר על אחדותה ועל מעמדה בעולם.

ניר ברקת: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דוד ביטן: תודה.

דוד ביטן: חבר הכנסת אחמד טיבי.

אחמד טיבי: מכובדי היושב-ראש, (אומר דברים בשפה הערבית), מה זה תקציב מדינה?

אחמד טיבי: תקציב מדינה זה תוכנית עבודה כוללת בכל תחומי החיים שממשלה מציגה באמצעות תקציב וכיסוי תקציבי.

אחמד טיבי: חינוך, תשתיות, תעשייה, התנחלויות, צבא, רווחה, תכנון ובנייה, הריסות – כל זה נמצא בתוך מה שקרוי תקציב מדינה.

אחמד טיבי: ממשלות שונות חושבות אחרת.

אחמד טיבי: החשיבה האחרת של כל ממשלה מתבטאת בסדר-היום האידיאולוגי באמצעות התקציב.

אחמד טיבי: הסעיפים השונים מקדמים רווחה ודוחים אחורה התנחלויות, או כמו בממשלה הזאת – מקדמים התנחלויות ופחות טיפול בעוני, למשל.

אחמד טיבי: זאת אמירה אידיאולוגית, זאת אמירה פוליטית, זה סדר-יום.

אחמד טיבי: למה אני אומר את זה?

אחמד טיבי: כדי להסביר לאנשים בבית על מה אנחנו מצביעים.

אחמד טיבי: אנחנו (אומר דברים בשפה הערבית), נגיד את זה על ההתחלה: אנחנו לא מצביעים על תוכנית החומש של החברה הערבית.

אחמד טיבי: זה אפילו לא צבוע.

אחמד טיבי: יש החלטת ממשלה, כן, אבל אנחנו יודעים איך נראים סעיפים של תקציב, כי אנחנו חברים בוועדת הכספים, חברים פעילים.

אחמד טיבי: אנחנו מצביעים על כל התקציב של מדינת ישראל.

אחמד טיבי: כלומר, אם חבר כנסת מסוים יצביע בעד התקציב, הוא יצביע בעד הסעיפים שמחזקים את ההתנחלויות, בעד הסעיפים שמביאים לידי בנייה של אלפי יחידות דיור, גם בשטחים הכבושים, גם בירושלים המזרחית, וגם בעד תשתיות או כבישים בתוך מדינת ישראל – גם וגם.

אחמד טיבי: זו המשמעות של להצביע בעד.

אחמד טיבי: השאלה אם לחבר כנסת מסוים מפריע נושא אחד או שניים או שלושה, ואז הוא אומר לעצמו: מצפונית אני לא יכול לתמוך.

אחמד טיבי: הדבר הטבעי ביותר הוא שבדרך כלל חברי הקואליציה מצביעים בעד התקציב, וכשאתה לא מצביע בעד התקציב זאת אמירה אנטי-קואליציונית.

אחמד טיבי: יש כאלה שלא מכירים את החומר, לא מכירים את הסעיפים על בוריים, שאומרים: תצביעו בעד התקציב – אנחנו מעולם לא הצבענו בעד התקציב, כי אם אני מצביע בעד התקציב, אני מצביע בעד הקמת אלפי יחידות דיור בהתנחלויות או בעד 7 מיליארד שקל פנסיות לקצינים, כאשר אני גם מצביע בעד העובדה שאין חמלה בתקציב הזה.

אחמד טיבי: מה אין, למשל?

אחמד טיבי: אין טיפול בעוני בחברה הערבית.

אחמד טיבי: אני רוצה לקרוא מהערות שקיבלתי ממרכז מוסאוא, מספרים שכולם מכירים: שיעור העוני לפי הנתונים של המוסד לביטוח לאומי, גם ב-2015, אבל גם לאחר מכן כי זה עלה – כ-60% מהילדים הערבים וכ- 48%–50% מהמשפחות הערביות חיות מתחת לקו העוני.

אחמד טיבי: אין בתקציב הנוכחי המונח לפנינו מזור ופתרון למספרים האלה של החיים מתחת לקו העוני.

אחמד טיבי: מה פוגע יותר קשה בכבודו של כל בן אדם מאשר לחיות בעוני?

אחמד טיבי: חלק מהמשפחות האלה עובדות – עובד בכבוד, מקבל משכורת, ובכל זאת הוא נמצא מתחת לקו העוני.

אחמד טיבי: בעקבות משבר הקורונה המספרים האלה אף עלו.

אחמד טיבי: יש יותר משפחות עניות.

אחמד טיבי: דיברנו רבות על ביטחון תזונתי, אנחנו במשותפת, יותר מאשר אחרים.

אחמד טיבי: הדבר לא בא לידי ביטוי באל-מיזאניה, בתקציב.

אחמד טיבי: התקציב מגיע ליותר מ-600 מיליארד שקל – 609 מיליארד שקל עם הגירעונות, התוספות והקורונה וכדומה.

אחמד טיבי: מה עוד יש בתקציב, שאם אני מצביע בעד אני מצביע בעדו?

אחמד טיבי: עליית מחירים כתוצאה מהתקציב הזה.

אחמד טיבי: כל אזרח בבית חייב לדעת שמחירי החשמל יעלו, חלקי החילוף של הרכבים.

אחמד טיבי: כל אחד שיש לו רכב – חלקי החילוף – המחיר יעלה.

אחמד טיבי: משקאות קלים, משרובאת, מחירי תרופות, תחבורה ציבורית, העלאת תשלומי ארנונה, העלאת מחיר הלחם, מס על ביקורי רופאים מקצועיים בקופות, העלאת המחיר של מוצרים חד-פעמיים, העלאת מחירי הירקות.

אחמד טיבי: מוצרים חד-פעמיים (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:).

אחמד טיבי: יש גם נושאים כבדים שאפשר לפתור אותם באמצעות חוק ההסדרים או התקציב.

אחמד טיבי: למשל, להכיר ב-11 יישובים ערביים בנגב, כמו שאנחנו תובעים, אחרים תובעים.

אחמד טיבי: לא שלושה – כי זה מצריך גם הכנה, גם תשתית, גם תקציב, גם מימון.

אחמד טיבי: אין בתקציב.

אחמד טיבי: למה אין?

אחמד טיבי: כי הם לא מסכימים להכיר למעשה ביישובים הערביים הבדואיים.

אחמד טיבי: במספר הזה, שכשהיינו ברשימה המשותפת תבענו אותו, וגם בקדנציה הזאת תבע אותו סעיד אלחרומי, רחמאת אללה עליהו.

אחמד טיבי: אני זוכר עד היום – לא אשכח את מה שהוא אמר לי.

אחמד טיבי: אמר לי: תזכור, (אומר דברים בשפה הערבית, להלן תרגומם:).

איימן עודה: וגם העלאת מחירים.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית).

איימן עודה: (אומר דברים בשפה הערבית).

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית).

איימן עודה: (אומר דברים בשפה הערבית).

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית).

סמי אבו שחאדה: (אומר דברים בשפה הערבית).

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית).

דוד ביטן: משפט סיכום.

אחמד טיבי: הלוואי שהתקציב היה פותר את כל הבעיות שהצגנו.

אחמד טיבי: הצגנו כאן, הצגנו בוועדת הכספים, הצגנו בפני משרד האוצר.

אחמד טיבי: (אומר בערבית), השר חמד עמאר, שאנחנו מנהלים איתו דיאלוג פורה.

שלמה קרעי: מה זה אומר?

שלמה קרעי: שאתה מצביע בעד?

אחמד טיבי: חשבתי שאתה מבין ערבית.

אחמד טיבי: אמרתי שאנחנו מצביעים נגד.

דוד ביטן: קרעי, בשביל מה אתה מאתגר אותו במשהו שהוא לא אמר, נו?

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: אמרתי.

אחמד טיבי: אמרתי - - -

שלמה קרעי: - - -

אחמד טיבי: לא, לא.

אחמד טיבי: אמרתי - - -

דוד ביטן: הוא מצביע נגד.

דוד ביטן: מה - - -

אחמד טיבי: אמרנו שאנחנו הרשימה המשותפת – ואמרתי למה, הסברתי למה.

אחמד טיבי: לא מהשיקולים שלך – מהשיקולים שלנו.

שלמה קרעי: ברור.

שלמה קרעי: ברור.

אחמד טיבי: דווקא אנחנו קשובים.

אחמד טיבי: רצינו להביא לשינויים.

אחמד טיבי: לא הייתה נכונות.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית).

דוד ביטן: נכון.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית).

דוד ביטן: - - -

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית).

דוד ביטן: תודה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

דוד ביטן: חבר הכנסת איימן עודה.

איימן עודה: כבוד היושב-ראש חברי אחמד טיבי, עמיתיי חברי הכנסת וחברות הכנסת, הממשלה דנה היום בהכרה בשלושה יישובים בנגב יחד עם הפקעת אלפי דונמים של האזרחים הערבים בנגב.

איימן עודה: מה שקורה היום זה אותו שיח שמתנהל גם בקרב האוכלוסייה הערבית כבר כמה חודשים.

איימן עודה: האם אנחנו מקבלים את מה שמגיע לנו בזכות או שאנחנו עושים על זה סחר חליפין – מוקאידה בשפה הערבית.

איימן עודה: וגם יש ויכוח.

איימן עודה: חלק מהציבור אומר: אתם אכן יותר צודקים ברמה העקרונית, אבל יכול להיות שאתם פחות מעשיים.

איימן עודה: אני חושב שזו נקודה מאוד מאוד חשובה.

איימן עודה: האם האוכלוסייה שלנו, חברי סמי אבו שחאדה, צריכה ללכת בדרך של הכרה בביר הדאג', כמו שהמדינה נאלצה להכיר; להכיר בקסר א-סר, כמו שהיא אכן הכירה; באבו קורינאת, באבו תלול, בדריג'את, בכוחלה, במכחול, בסעווה, בסייד, באום בטין, בתראבין, כפי שהיא נאלצה להכיר; להכיר בעין חוד, בערב א-נעים, בדמיידה בצפון, כמו שהיא נאלצה להכיר – בתמורה למה?

איימן עודה: בתמורה למאבק, עבודה קשה, זיעה.

איימן עודה: בסופו של דבר, היא אכן הכירה בכל הכפרים הללו.

איימן עודה: האם זוהי הדרך המועילה, המועילה לאוכלוסייה הערבית, או הדרך של לממש בעצם את תוכנית פראוור, לממש את תוכנית פראוור, שזו לא הסדרה, אלא הסרה של יישובים ערביים קיימים, ולהביא את האוכלוסייה ולשים אותה במקומות מסוימים.

איימן עודה: כי הרי התוכנית של הממשלה היא כמה שיותר אדמות, כמה שפחות ערבים.

איימן עודה: במידה שהיא לא מצליחה – אז כמה שיותר ערבים על חתיכת אדמה קטנה, שהיא מחפשת ומגיעה לסחר חליפין עם חלק מהנהגת האוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: למה אני אומר את זה?

איימן עודה: כי אני גם רוצה לענות על השאלה: האם הדרך שלנו, אנחנו במשותפת, היא רק צודקת או גם מעשית?

איימן עודה: אני רואה שאין דרך יותר מעשית וגם מכובדת יותר מהדרך של האוכלוסייה הערבית ושל הרשימה המשותפת.

איימן עודה: אם הדבר – מה שאמרתי, גם מבחינת עובדות, מספרים, ושמות של יישובים שקיבלו את ההכרה תמורת זיעה, תמורת מאבק, ולא תמורת הפקעת מאות אלפי דונמים של האדמה, כמו ההחלטה של הממשלה הנוכחית, אז אני רוצה לקרוא לכם מה שכתבה עמותת או תנועת רגבים.

איימן עודה: היא כתבה היום כך: הממשלה אישרה כעת הקמת עיר בדואית ושלושה יישובים בדואיים כפריים, שמטרתם היא כינוס הפזורה הבדואית ליישובי קבע.

איימן עודה: נוסח הצעת ההחלטה הינו כמעט זהה להצעה שקידמה ממשלת נתניהו בשנה שעברה.

איימן עודה: זאת הודות לעבודה המאומצת שלנו – של רגבים – מול לשכת השרה שקד בחודשים האחרונים.

איימן עודה: ועוד תנועת רגבים ממשיכה: הדברים שאמרנו אז נכונים גם להיום.

איימן עודה: מדובר בהזדמנות לשינוי פני הנגב.

איימן עודה: עוד פעם, רגבים כותבת: מדובר בהזדמנות לשינוי פני הנגב.

איימן עודה: החזרת קרקעות לידי מדינת ישראל והתחלת כינוס הפזורה הבדואית מהשטחים הפתוחים בנגב אל תוך היישובים החוקיים, במקום הרחבת היישובים הקיימים, כפי שהיה נהוג עד היום.

איימן עודה: ההחלטה קובעת שאם תנאים אלו לא יתממשו, הקמת היישובים תבוטל.

איימן עודה: חברים, אם זו לא תוכנית פראוור, אז אני לא יודע מה זה תוכנית פראוור.

איימן עודה: לכן מהי הדרך היותר נכונה ומעשית – הדרך של המשותפת, של ערביי הנגב שהביאו את ההכרה בביר הדאג', בסעווה, בכוחלה, במכחול, באום בטין, או הדרך הזו של סחר חליפין שרגבים והימין הקיצוני מברך עליה?

איימן עודה: לצערי הרב, לא רק רגבים בירכו, גם רע"מ בירכה.

איימן עודה: מהתפיסה הזו אני רוצה לעבור היישר לתפיסה כלפי התקציב עצמו.

איימן עודה: בשנת 2015 נאבקנו למען תקציב.

איימן עודה: הבאנו את תוכנית 922, שהיא 10.7 מיליארד שקלים ללא החינוך.

איימן עודה: עם החינוך – 15 מיליארד שקלים.

איימן עודה: להוסיף לזה תוכנית עבור הבדואים בנגב – 2397; הבדואים בצפון – 1480; וגם הערבים הדרוזים – 959.

איימן עודה: אם אוספים, אוגמים את כל התוכניות ביחד – יש ויכוח.

איימן עודה: למשל, אני אומר 24.5 מיליארד, כבוד השר חמד עמאר.

איימן עודה: עכשיו, השר חמד עמאר אמר לי: סליחה, זה פחות מזה, זה מגיע למשהו כמו 22 מיליארד, ולא 24.5.

איימן עודה: אני חולק עליך, כבוד השר חמד עמאר.

איימן עודה: אבל אני רוצה לשאול אותך.

איימן עודה: כשהיינו באופוזיציה, באופוזיציה – דרך אגב, גם אתה היית באופוזיציה בשנת 2015 – והבאנו את כל התוכניות הללו, אם היינו שמים אותן בבנק אז הריבית וההצמדה אחרי שש שנים היו מגיעות לתוכנית הנוכחית של 29.5, שהיא כוללת, ה-29.5 – גם הדרוזים, גם הבדואים בצפון, גם הבדואים בדרום.

איימן עודה: דבר שאני מברך עליו.

איימן עודה: אני רוצה לראות את האוכלוסייה שלנו מאוחדת, ויש תוכנית אחת ויחידה לאוכלוסייה שלנו.

איימן עודה: האמת, שזה לא צריך להישאר בגדר תוכניות, זה אמור להיות בבסיס התקציב, כחלק מהאזרחים.

איימן עודה: אבל בכל זאת, כל איחוד – אני מברך עליו.

איימן עודה: אבל כשמאגמים תקציבים מכל מקום, אוספים אותם ביחד ואומרים – הינה, אחרי שש שנים אנחנו מעלים מ-24.5 ל-29.5.

איימן עודה: אז תגיד לי בבקשה, מה הערך המוסף?

איימן עודה: אתה יודע מה, אני בן אדם מקצועי, ואני יודע שיש ערך מוסף.

איימן עודה: ואמרתי את זה: יש ערך מוסף של תוספת שני מיליארד שקלים.

איימן עודה: אני חושב שזה נכון מבחינה מדעית.

איימן עודה: אבל מבחינה איכותית, איזה דבר חדש יש?

איימן עודה: האם יש אוניברסיטה?

איימן עודה: לא מגיע לנו אוניברסיטה?

איימן עודה: בית חולים אחד.

איימן עודה: יש במדינת ישראל 33 בתי חולים רשמיים.

איימן עודה: תגיד לי, כבוד השר חמד עמאר, אתה משפרעם.

איימן עודה: למה רוצים להקים בית חולים ליד שפרעם בקריית אתא ולא בשפרעם?

איימן עודה: תענה לי כבוד השר.

איימן עודה: אתה שר בכיר, שר חשוב, שר במשרד האוצר, המשרד הכי חשוב.

איימן עודה: למה אין בית חולים בשפרעם, ורוצים לבנות עכשיו ליד שפרעם בקריית אתא?

איימן עודה: האם זה צודק?

איימן עודה: האם זו הדרך הנכונה שלנו, להמשיך מממשלה לממשלה בלי להגיע לשוויון מהותי, לדבר תמיד על מספרים, בלי להגיע ולהתקרב לשוויון מהותי?

איימן עודה: האם אנחנו עוברי אורח?

איימן עודה: האם אנחנו נישאר פה רק לחצי שנה או שאנחנו אזרחים בזכות?

איימן עודה: אנחנו לא באנו למדינה.

איימן עודה: המדינה באה אלינו ועלינו.

איימן עודה: מגיע לנו לבנות אסטרטגית.

איימן עודה: נהיה תלויים תקציבית כל הזמן, או שמגיעה לנו צמיחה כלכלית?

איימן עודה: אני חושב שאלה הן השאלות החשובות ביותר עבור כל אזרח.

איימן עודה: אבל יתרה מזו – 29.5% זה פחות מ-1% מתקציב של 610 מיליארד שקלים.

איימן עודה: אז אנחנו רבים פה, ומתווכחים על פחות מ-1%, ומזניחים את ה-99% מהתקציב.

איימן עודה: האם ה-99% חשוב לנו או לא?

איימן עודה: כששליש מהתקציב הזה עבור מה שנקרא ביטחון – מצור עזה, פגיעה ישירה וחסרת תקדים נגד הערבים הפלסטינים בירושלים המזרחית, עיבוי התנחלויות, חיזוק צבא הכיבוש.

איימן עודה: מיהם האנשים הרעים שיצביעו בעד תקציב כזה, שיפגעו בעזה, שיפגעו בירושלים המזרחית, בעם הפלסטיני, שיפגעו בהורים שלי ובהורים שלך?

איימן עודה: בהורים שלי ובהורים שלך.

איימן עודה: העלאת מחיר הלחם – ההורים שלי קשיי יום, שלי, אני – למה להעלות להם את מחיר הלחם?

איימן עודה: את הפירות, את הירקות, את התחבורה הציבורית – למה?

איימן עודה: רק אנשים רעים, רעים – אתה יודע מה, אנשים ששונאים את הציבור שלהם – מצביעים בעד התקציב הזה; ששונאים את הציבור שלהם – מצביעים בעד התקציב הזה.

איימן עודה: כי זה תקציב שפוגע במוחלשים.

איימן עודה: למה צריך להעלות את גיל הפרישה לנשים?

איימן עודה: חברי כבוד היושב ראש, ד"ר אחמד טיבי, תגיד לי בבקשה, מי ייפגע יותר, אישה שעובדת במשרד או אישה שעובדת בניקיון?

אחמד טיבי: ברור.

איימן עודה: מי יותר סובלת מבעיות גב, מעבודה קשה?

אחמד טיבי: המוחלשות.

איימן עודה: נשים מוחלשות או נשים שעובדות במשרד?

איימן עודה: ואני מכבד את כולן.

אחמד טיבי: מבוססות.

איימן עודה: אז כשמעלים את גיל הפרישה לנשים, מי הן הנשים שהגזרה הזו תיפגע בהן הכי קשה?

איימן עודה: נשים ערביות, בפריפריה.

איימן עודה: רק בן אדם רע מצביע בעד התקציב הזה.

איימן עודה: רק בן אדם שרוצה לפגוע בנשים.

איימן עודה: שרוצה לפגוע במוחלשים.

איימן עודה: אז מי זה שרוצה שאנחנו נריב על פחות מ-1% ונעזוב את ה-99% מהתקציב?

איימן עודה: מה אנחנו, אזרחים או נתינים?

איימן עודה: אתם יודעים מה, אני רוצה לתת דוגמה: תנועת ש"ס.

איימן עודה: תנועת ש"ס נמצאת בממשלה משנת 1984, ב-80% מהשנים.

איימן עודה: מ-1984 עד עכשיו.

איימן עודה: סמי אבו שחאדה, אני חושב שזו השוואה מאוד מאוד חשובה.

איימן עודה: ש"ס, אני לא יכול להגיד שהם לא חכמים.

איימן עודה: אני מאמין שאריה דרעי בן אדם חכם.

איימן עודה: נמצאים במשרדי ממשלה חשובים ביותר: שר הפנים, שר האוצר, שר העבודה והרווחה.

איימן עודה: שר כלכלה, לא שר אוצר.

איימן עודה: שר כלכלה, שר העבודה והרווחה, שר הפנים היו.

אחמד טיבי: היו שר במשרד האוצר.

אחמד טיבי: כן.

איימן עודה: כן.

איימן עודה: איציק כהן.

איימן עודה: נכון.

איימן עודה: צודק.

איימן עודה: אז זה עוד דבר שאני מוסיף.

איימן עודה: רוצה להוסיף עוד דבר.

איימן עודה: תמכו בכול החלטות הממשלה.

איימן עודה: תמכו בחוק הלאום; בחוק קמיניץ; בכל מתקפה על עזה; בכל החלטות הממשלה תמכו.

איימן עודה: אני רוצה להוסיף עוד משהו לגבי ש"ס, משהו קטן, קטן, כמה קטן?

איימן עודה: הם יהודים ואנחנו ערבים, הבדל קטן במדינת היהודים, נכון?

איימן עודה: עכשיו, אני רוצה לעשות משוואה.

איימן עודה: אחרי 37 שנים מהיותם בממשלה, מה מצב הציבור שלהם היום?

איימן עודה: הם נמצאים באשכולות 4-1, כמו האוכלוסייה הערבית.

איימן עודה: אני לא יכול להגיד שאריה דרעי לא חכם, ולא שלא היו בתפקידים חשובים, ולא שלא הלכו עם הממשלות בכל דבר.

איימן עודה: והם יהודים במדינת היהודים.

איימן עודה: מה מצב האוכלוסייה שלהם?

איימן עודה: האם זו הדרך שאנחנו צריכים לאמץ?

איימן עודה: להיות נתינים?

איימן עודה: תן לי ביד, ותיקח בשתי ידיים?

איימן עודה: האם זו הגישה?

איימן עודה: או שאנחנו צריכים להיאבק על התקציב כולו.

איימן עודה: ופה, מבחינתי טמון הכלב האידיאולוגי.

איימן עודה: למה טמון הכלב בנקודה הזאת?

איימן עודה: כי כל מה שרצה גם נתניהו – אבל היו גם לפניו, גם לפני קום המדינה, רצו מה שנקרא שלום כלכלי.

איימן עודה: חלק מהשלום הכלכלי – נמצאים עכשיו אמירויות, בחריין, סודן, וגם מפלגת רע"מ – חלק מהתפיסה הזו של שלום כלכלי.

איימן עודה: מה התפיסה הזאת אומרת?

איימן עודה: אומרת: יש זכויות לאומיות רק ליהודים, וזכויות חברתיות, כלכליות, אזרחיות ללא היהודים.

איימן עודה: זוהי התפיסה.

איימן עודה: דרך אגב, אתמול הייתה הצהרת בלפור, 2 בנובמבר.

איימן עודה: שם כתוב: בית לאומי ליהודים וזכויות אזרחיות ודתיות לקבוצות הלא-יהודיות.

איימן עודה: זה נוסח ההצהרה של בלפור.

איימן עודה: אותה תפיסה.

איימן עודה: יש מי שנכנע לתפיסה הזו, ויש את הקבוצה שאני כל כך גאה בה, הרשימה המשותפת, שלא מקבלת ולא תקבל כי אנחנו חלק מעם, אנחנו ילידים, אנחנו בני המקום הזה, אנחנו אזרחים בזכות, וניאבק למען הזכויות האזרחיות והזכויות הלאומיות של הציבור שלנו.

איימן עודה: מפה אני רוצה לעבור לנקודה האחרונה במשוואה.

איימן עודה: השוויתי בין הדרך שלנו, ההכרה בדמיידה, ערב א-נעים, עין חוד, אבו תלול, סעווה, כוחלה, מכחול, אום בטין – הדרך הזו, לבין הדרך הנוכחית של הכרה בשלושה יישובים, ובמקביל להפקיע אלפי דונמים מערביי הנגב.

איימן עודה: והמשוואה השנייה בין 922 – סמי אבו שחאדה, ב-922, 2015, הצבענו נגד התקציב.

איימן עודה: ב-2016 הצבענו נגד התקציב.

איימן עודה: זה אנחנו שהבאנו במו ידינו את החלטה 922, כי אנחנו נגד סחר חליפין, נגד מוקאידה, כי ראינו את זה חלק קטן מהזכויות שלנו, ולא בחסד, מן הסתם.

איימן עודה: אז המשוואה השנייה זה התוכנית הכלכלית.

איימן עודה: הראשונה זה ההכרה בכפרים.

איימן עודה: ההשוואה האחרונה זה בין אחדות לבין פירוד, הפרדה.

איימן עודה: מה שקורה עכשיו – היינו רשימה משותפת, הגענו עד ל-15 מנדטים.

איימן עודה: נתניהו יחד עם מנסור עבאס עשו את הכול בשביל לפרק את הרשימה המשותפת, והגענו עד הלום.

איימן עודה: הציבור שלנו לא אוהב את מה שקורה, בלשון המעטה.

איימן עודה: אבל מה לעשות, בשביל האחדות צריך לא רק צד אחד.

איימן עודה: ובשביל האחדות, לא צריך ללכת על אחדות שהיא לא מהותית – שהיא רק הולכים ביחד, מתמודדים ביחד, אחר כך זה קופץ אל הרב דרוקמן ואל סמוטריץ', בן גביר, נתניהו – אלא על אחדות שמבוססת על קווי יסוד בשביל לכבד את הציבור שלנו ואת מה שמגיע לו.

איימן עודה: לכן יש את הדרך של המשותפת ויש את הדרך שנקטה מפלגת רע"מ.

איימן עודה: האם זה באמת הוסיף לנו או שפגע בנו?

איימן עודה: אני חושב שהיום, ויום אחרי יום, האנשים רואים מה הדרך היותר-נכונה: דרך של אחדות עם עמידה איתנה על העקרונות, ולהיאבק למענם.

איימן עודה: וזה מה שמגיע לציבור שלנו.

איימן עודה: מפה אני רוצה לעבור היישר לתפיסה מאוד חשובה.

איימן עודה: אני חושב שאחד המיעוטים שהיו מאוד מוצלחים ברמה הכלכלית זה היהודים באירופה במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20; הגיעו לראשי בנקים וקבוצות אמידות, והצליחו.

איימן עודה: האם זה עזר ליהודים מפני עליית הפשיזם?

איימן עודה: אני חושב שאנחנו צריכים להתבונן בניסיון הכל-כך חשוב הזה.

איימן עודה: האם המאבק צריך להיות על הכסף ותו לא, ולא מעניין אותנו חוק הלאום, לא מעניין אותנו העם הפלסטיני, לא מעניינת אותנו הדמוקרטיה במדינת ישראל, זה רק לשפר כלכלית, להיות חברה צרכנית?

איימן עודה: האם זה עזר ליהודים באירופה או שדווקא ההצלחה הכלכלית הביאה להסתה נגדם?

איימן עודה: לכן אנחנו, שמהווים 20% מכלל האוכלוסייה, צריכים לגמד את עצמנו או שצריכים ללכת בכל הכוח, לשים את עצמנו במשקל למען השלום, למען הדמוקרטיה, למען השוויון, לבנות ברית עם יהודים דמוקרטים, ולא עם בן גביר וסמוטריץ', והרב דרוקמן, ולא עם הגזענית אילת שקד?

איימן עודה: זה כיוון מהותי לאוכלוסייה הערבית, לאן פנינו מועדות, מה הדרך הנכונה שלנו.

איימן עודה: הדרך הנכונה: לשים את כל המשקל שלנו יחד עם יהודים דמוקרטים נגד היהודים הגזענים, למען הערכים שאנחנו רוצים לחיות כחלק מהם, ערכי השלום והדמוקרטיה, והשוויון והצדק החברתי.

שלמה קרעי: והמחבלים המתאבדים.

איימן עודה: תשתוק אתה.

שלמה קרעי: שתוק אתה.

איימן עודה: אוסקוט (אומר דברים בשפה הערבית).

שלמה קרעי: שתוק.

שלמה קרעי: שתוק.

איימן עודה: (אומר דברים בשפה הערבית).

אחמד טיבי: אני מבקש לא להפריע לדובר.

איימן עודה: לכן אנחנו נמשיך בדרכנו.

איימן עודה: והיום, מבחינתי – תשמע, חברי ד"ר אחמד טיבי.

איימן עודה: לפני שנה דיברו על כן ביבי, לא ביבי.

איימן עודה: היום הדבר הכי חשוב: כן תקציב, לא תקציב.

איימן עודה: שם לא דיברו על המהות, ועכשיו לא מדברים על המהות.

איימן עודה: בזמנו לא דיברו על המהות, ועכשיו לא מדברים על המהות של התקציב.

איימן עודה: אנחנו כן נגד בנימין נתניהו.

איימן עודה: כן, כן, כן.

אחמד טיבי: הוא לא אופציה מבחינתנו.

איימן עודה: הוא לא אופציה, לא היה ולא יהיה, ממקום מאוד מהותי – שאנחנו נגד האידאולוגיה שלו.

איימן עודה: אנחנו נגד התקציב הזה לא כחלק מכן תקציב, לא תקציב.

איימן עודה: כי מה שחשוב לנו זה המהות של התקציב.

איימן עודה: אני רוצה לחשוב על ההורים שלי, על (אומר בערבית), אני רוצה לחשוב על השכנים שלי, אני רוצה לחשוב על הכפרים הערביים, על עיירות הפיתוח, היהודים העניים.

איימן עודה: אני רוצה לחשוב עליהם ולהגיד: במידה והתקציב הנוכחי עובר, האם זה ייטיב או שזה יפגע בהם?

איימן עודה: זו השאלה העקרונית.

איימן עודה: אני רוצה לשאול על תושבי עזה, הגדה המערבית, ירושלים המזרחית.

איימן עודה: האם התקציב הזה יעזור להם או שהוא יעמיק את הכיבוש?

איימן עודה: רק אנשים רשעים, אנשים רעים, אנשים ששונאים את עצמם, שונאים את הציבור שלהם, מצביעים בעד תקציב ארור כזה.

איימן עודה: תודה רבה.

אחמד טיבי: (אומר דברים בשפה הערבית).

שלמה קרעי: עליך ועל החברים הטרוריסטים שלך - - -

אחמד טיבי: אתה מוכן לאפשר לו לסיים?

שלמה קרעי: הוא לא מדבר.

שלמה קרעי: הוא שותק.

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: זו זכותו.

אחמד טיבי: יש לו עוד שתיים וחצי דקות.

שלמה קרעי: זכותו לעמוד בשקט?

אחמד טיבי: לא, אתה מדבר אחריו.

איימן עודה: קרעי, אני מרגיש שיש לך רגשי נחיתות.

איימן עודה: תשמע, אתה - - -

שלמה קרעי: כל הנאום שלך זה רגשי נחיתות.

איימן עודה: יש לך רגשי נחיתות.

שלמה קרעי: כל הנאום שלך - -

איימן עודה: אתה רוצה להוכיח לי משהו - - -

שלמה קרעי: - - זה נאום של מתק שפתיים, שאתה תומך בטרור.

איימן עודה: תגיד, אולי אתה רוצה להוכיח לאשכנזים, למשל, שאתה שונה ממני, למשל.

איימן עודה: אולי אתה רוצה להוכיח לאשכנזים שאתה, בהיותך עם הרקע הערבי – שאתה שונה ממני.

שלמה קרעי: אני לא תומך בטרור.

איימן עודה: לכן אתה מקצין ואתה גזעני.

שלמה קרעי: אני לא מכבד מחבלים.

שלמה קרעי: אני לא מעודד רצח של אזרחים ותינוקות, וילדים חפים מפשע.

איימן עודה: - - - תשמע, אני רוצה להסיר, להסיר את הדבר השטחי הזה ולהגיד לך - -

שלמה קרעי: אני לא מעודד טרור.

איימן עודה: - - (אומר בערבית) אתה בן לוב - - -

שלמה קרעי: בן ג'רבה.

איימן עודה: (אומר דברים בשפה הערבית).

שלמה קרעי: לא בן ליביה.

איימן עודה: אל תוכיח שום דבר.

איימן עודה: אתה יודע מה, תהיה גאה כמוני.

איימן עודה: אני ערבי פלסטיני גאה, אוהב את העם שלי.

איימן עודה: אני כל כך גאה בו, מאמין בזכויות שלנו, מאמין (אומר דברים בשפה הערבית).

איימן עודה: למה יש לך רגשי נחיתות כלפי אשכנזים?

שלמה קרעי: אתה אוהב את העם שלך ושונא את המדינה שנותנת לך זכויות.

איימן עודה: למה יש לך רגשי נחיתות כלפי אשכנזים?

שלמה קרעי: אתה שונא את המדינה שנותנת לך זכויות.

אחמד טיבי: תודה רבה.

איימן עודה: תשמע, הם גזענים – אני לא מדבר על כל האשכנזים.

שלמה קרעי: אתה לא צריך לספר לי על זה, חבר הכנסת עודה.

איימן עודה: הגזענים הם גזענים כלפיך גם.

איימן עודה: תהיה גאה כמוני.

איימן עודה: זו דרך - - -

שלמה קרעי: תהיה גאה ואל תתמוך בטרור.

איימן עודה: זו דרך יותר מכבדת ויותר מכובדת.

שלמה קרעי: אתם יכולים לשנות את הדרך.

איימן עודה: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת עודה.

שלמה קרעי: אתם יכולים לשנות את הדרך ולא לתמוך בטרור.

שלמה קרעי: תפסיקו לתמוך בטרור.

איימן עודה: אוסקוט.

איימן עודה: אוסקוט.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שלמה קרעי, תפדל (אומר בערבית).

אחמד טיבי: כמה זמן?

אחמד טיבי: שלמה – 15.

אחמד טיבי: מעט יחסית.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, בינתיים אתם ברשימה המשותפת מוכרים את עצמכם בנזיד עדשים, בכל פעם, לממשלה האשכנזית הזו.

שלמה קרעי: אז רגשי הנחיתות הם שלך, חבר הכנסת עודה.

שלמה קרעי: עליך ועל החברים הטרוריסטים שלך אנחנו מתפללים בכל שבוע: "וכל היועץ עלינו ועל עמך בית ישראל עצה שאינה טובה ומחשבה שאינה טובה, אבדו, בטלו, גדעו, הפרו, הפר עצתו".

סמי אבו שחאדה: אדוני היושב-ראש, מותר לכל אפס לעלות על הדוכן להסית נגדנו?

שלמה קרעי: תשתוק.

שלמה קרעי: תשתוק.

סמי אבו שחאדה: זה מקובל בתקנון הכנסת?

שלמה קרעי: תשתוק, תומך טרור, מחבל.

שלמה קרעי: תשתוק.

סמי אבו שחאדה: זה חלק – לפי התקנון זה מקובל?

אחמד טיבי: אני מבקש לחזור בך מהדברים שקראת לו מחבל.

שלמה קרעי: אני לא חוזר בי.

אחמד טיבי: אני מבקש ממך לחזור בך.

שלמה קרעי: אתה לא תצנזר אותי.

אחמד טיבי: אני אצנזר אותך - -

שלמה קרעי: לא תצנזר אותי.

אחמד טיבי: - - זו עבירה על התקנון.

שלמה קרעי: כשהוא יגנה - - -

אחמד טיבי: אתה לא רשאי - - -

שלמה קרעי: כשהוא יגנה טרור - - -

אחמד טיבי: אתה לא רשאי לקרוא לו מחבל.

שלמה קרעי: הוא תומך בהרג של מחבלים.

אחמד טיבי: אם לא תחזור בך, אני מוריד אותך מהדוכן.

שלמה קרעי: הוא תומך בהרג של מחבלים.

אחמד טיבי: תחזור בך מהתיאור מחבל.

שלמה קרעי: שהוא יגיד שהוא לא תומך בהרג של מחבלים.

אחמד טיבי: שלמה, אני לא רוצה להוריד אותך.

שלמה קרעי: שהוא יגיד שהוא לא תומך בהרג של מחבלים.

אחמד טיבי: תחזור בך מהמילה מחבל.

שלמה קרעי: שהוא יגיד שלא ילך לחבל - - -

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר בפעם הראשונה.

אחמד טיבי: תחזור בך מהמילה מחבל.

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר הפעם השנייה.

שלמה קרעי: חבל שהכנסת הזו - - -

אחמד טיבי: אני קורא אותך לסדר פעם שלישית, תוריד אותו מהדוכן.

שלמה קרעי: חבל – אתה לא - - -

אחמד טיבי: לא יהיה במשמרת שלי - -

שלמה קרעי: אתה לא תצנזר אותי.

אחמד טיבי: - - קריאה לחבר כנסת ערבי שהוא מחבל - -

שלמה קרעי: אתה לא תצנזר אותי.

אחמד טיבי: - - בניגוד לתקנון של הכנסת.

שלמה קרעי: הוא תומך טרור.

אחמד טיבי: אני לא רוצה להוריד אותך.

אחמד טיבי: חכו.

אחמד טיבי: חכו.

שלמה קרעי: הוא מחבק מחבלים - -

אחמד טיבי: חכו.

אחמד טיבי: חכו.

שלמה קרעי: - - שרוצחים ילדים קטנים.

אחמד טיבי: חכו.

אחמד טיבי: תגיד שאתה מתנצל על האמירה שלך שהוא מחבל.

שלמה קרעי: שהוא יתנצל על חיבוק מחבלים שרוצחים ילדים קטנים.

אחמד טיבי: תגיד שאתה מתנצל על האמירה שלך שהוא מחבל.

שלמה קרעי: שהוא יתנצל על חיבוק מחבלים.

אחמד טיבי: תחזור בך מהאמירה שהוא מחבל.

שלמה קרעי: שהוא יגיד שהוא מגנה טרור.

אחמד טיבי: הוא לא יגיד כלום, כי אתה תיארת אותו כמחבל.

שלמה קרעי: ואם הוא לא אומר – מי שלא מגנה טרור הוא מחבל.

אחמד טיבי: אני מבקש ממך – שלמה, אני לא רוצה להוריד אותך, אני נותן לך הזדמנות, למרות שקראתי לך שלוש פעמים.

שלמה קרעי: מי שלא מגנה טרור - -

אחמד טיבי: תחזור בך מהאמירה שהוא מחבל.

שלמה קרעי: - - ומי שלא מגנה פגיעה בחיילים ופגיעה באזרחים - -

אחמד טיבי: אתה לא אמרת את זה, אתה אמרת מחבל.

שלמה קרעי: - - הוא מחבל.

שלמה קרעי: אני אומר - -

אחמד טיבי: אני מבקש ממך, פעם אחר פעם אחר פעם - - -

שלמה קרעי: - - מי שלא מגנה פגיעה, מי שלא מגנה - -

אחמד טיבי: אני מבקש ממך, תגיד שאתה מושך את הדברים שלך - -

שלמה קרעי: - - מי שלא מגנה פגיעה בתינוקות ובילדים - -

אחמד טיבי: - - אם לא – שלמה - - -

יואב קיש: אבל אחמד - - -

שלמה קרעי: - - הוא מחבל.

אחמד טיבי: אסור להגיד לחבר כנסת שהוא מחבל, נקודה.

שלמה קרעי: אסור גם לחבק מחבלים.

אחמד טיבי: נקודה.

יואב קיש: אבל אם לתפיסתו - - -

אחמד טיבי: לא לתפיסתו.

אחמד טיבי: לא לתפיסתו.

יואב קיש: א.

יואב קיש: על הדוכן הוא יכול לומר.

יואב קיש: לתפיסתו - - -

אחמד טיבי: אתה לא רוצה לחזור בך?

שלמה קרעי: מי שלא מגנה פגיעה בנשים וילדים - -

אחמד טיבי: להוריד אותו.

אחמד טיבי: נג'לוהו.

שלמה קרעי: - - הוא מחבל.

אחמד טיבי: נא להוריד אותו.

שלמה קרעי: אתה לא יכול לצנזר אותי.

שלמה קרעי: מי שלא מגנה פגיעה - - -

אחמד טיבי: אני לא מצנזר, נתתי לך אופציה פעם ראשונה, פעם שנייה, חמש פעמים.

אחמד טיבי: נא לרדת מהדוכן בבקשה.

שלמה קרעי: תראו איזו ממשלה – הטרוריסטים משתלטים כאן על מליאת הכנסת.

אחמד טיבי: אתה משתולל.

אחמד טיבי: לא יהיה מצב שיקראו לח"כים הערבים מחבל, בניגוד לתקנון, מה עוד שלפי מיטב ידיעתי - -

שלמה קרעי: למיטב ידיעתך - -

אחמד טיבי: - - יש רק חבר כנסת אחד שהואשם בתמיכה ובהזדהות עם ארגון טרור.

שלמה קרעי: - - הוא לא תומך במחבלים, הוא לא מעודד פגיעה - -

אחמד טיבי: המשותפת הם לא.

אחמד טיבי: לא סמי ולא אחרים.

שלמה קרעי: - - בחיילים, בתינוקות, בילדים?

שלמה קרעי: למיטב ידיעתך?

אחמד טיבי: תירגע.

אחמד טיבי: שלמה, תצא החוצה, תירגע, אני אאפשר לך לחזור.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: צא החוצה בינתיים.

אחמד טיבי: תירגע, תשתה קפה.

אחמד טיבי: יואב קיש בבקשה.

יואב קיש: אתה תחזיר לו אחר כך את הזמן.

אחמד טיבי: אתה רואה שאני מגלה נדיבות, נתתי לו אופציה.

סמי אבו שחאדה: יעטיכ אל-עאפיה, אבו אל-כאמל.

סמי אבו שחאדה: (אללה ייתן לך בריאות, אבו אל-כאמל).

אחמד טיבי: סמי, שב במקום שלך.

אחמד טיבי: אחריך אני אתן לשלמה קרעי לעלות.

אחמד טיבי: 15 דקות.

יואב קיש: האמת היא, היושב-ראש, הייתי מעדיף שינהל את הישיבה מנסור עבאס.

יואב קיש: שום קטע אישי, כי אני הולך להתייחס לדבריו.

יואב קיש: אתמול מנסור עבאס היה בפריים טיים בערוץ 12, הזכיר את שמי.

יואב קיש: אני מצאתי לנכון עקב כך להתייחס לכל מה שהוא אמר, עניינית, ולספר לכל עם ישראל בדיוק את מה זה שהיה ביני לבין מנסור עבאס במשא ומתן לאחר הבחירות האחרונות.

אמיר אוחנה: באתי במיוחד לשמוע.

יואב קיש: תודה.

יואב קיש: אני אתחיל בשורה התחתונה.

יואב קיש: קודם כול - - -

אחמד טיבי: סדרה בהמשכים.

יואב קיש: למה סדרה בהמשכים?

אחמד טיבי: לכן הגיע אמיר.

יואב קיש: לא, לא, זה לא בהמשכים, זה חשוב.

יואב קיש: אני אתחיל בשורה התחתונה.

יואב קיש: מעולם הליכוד לא הציע לרע"מ הסכם קואליציוני.

יואב קיש: מעולם.

יואב קיש: ב-2019 לא הייתי מעורב במגעים.

יואב קיש: מה שנודע לי – ואני לא אומר את זה ממקור ראשון, לא הייתי מעורב במגעים – נודע לי שמנסור עבאס רצה להצטרף לקואליציה, וכמו שאנחנו יודעים כולנו, הליכוד סירב והלכנו לבחירות.

יואב קיש: זה מה שהיה ב-2019.

יואב קיש: בבחירות האחרונות, מי שריכז את כל המגעים עם רע"מ היה אני, עם מנסור עבאס ווליד טאהא.

יואב קיש: אני אומר בצורה הכי ברורה והכי פשוטה: אנחנו ביקשנו מרע"מ תמיכה בחוק לבחירה ישירה בלבד.

יואב קיש: דרך אגב, יש רק מסמך אחד שהליכוד העביר אי-פעם לרע"מ, והוא יצא מהנייד שלי בוואטסאפ לוואטסאפ של מנסור עבאס, וזו הייתה ההצעה היחידה, והיא דיברה על תמיכה בחוק בבחירה ישירה.

יואב קיש: מה שקרה לאחר מכן, התחלנו סביב זה משא ומתן.

יואב קיש: הייתי לי פגישה אישית עם ווליד טאהא, אפילו הזמנתי אותו אליי, וישבתי איתו ביחד.

יואב קיש: התנאי המרכזי של ווליד טאהא לטובת תמיכה בחוק בחירה ישירה היה ביטול קמיניץ, סירוס קמיניץ – איך שאתם לא רוצים לקרוא לזה.

יואב קיש: דיברתי על זה עם ראש הממשלה דאז נתניהו.

יואב קיש: האמירה הייתה פשוטה – לא.

יואב קיש: לא ולא.

יואב קיש: ובזה נגמר המשא ומתן.

אמיר אוחנה: צריך תרגום, היושב-ראש.

יואב קיש: עוד פעם, עובדתית, אם היינו מסכימים לתנאים או לדרישות של רע"מ, כנראה שהממשלה הזו לא הייתה קמה.

יואב קיש: היו הולכים לבחירה ישירה.

יואב קיש: הערכה סבירה שלי, שראש הממשלה דאז נתניהו היה מנצח בפער גדול, אבל אנחנו לא היינו מוכנים להתפשר על העקרונות שלנו בצורה כל כך דרסטית ולוותר, כמו שעשה את זה בנט, שכל מה שעניין אותו – הכיסא.

יואב קיש: אז אני רוצה להגיד מה כן היה.

יואב קיש: למה חשוב לי להגיד מה כן היה?

יואב קיש: מכיוון שיושב מנסור עבאס אתמול בערוץ 12 ומערבב כל מיני דברים, חצאי אמיתות ושקרים, והציבור נוטה להאמין.

יואב קיש: חבר הכנסת פינדרוס, השר ליצמן, תשמעו, אני אספר לכם מה אמר אתמול מנסור עבאס, איך הוא ערבב את האמת עם שקרים ואיך הוא עובד על עם ישראל.

יצחק פינדרוס: הוא בחברה טובה, הוא בממשלה כזאת.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: מה היה בשיחות שלי עם מנסור עבאס, עם ראש הממשלה דאז נתניהו?

יואב קיש: היה שיח אמיתי וכנה.

יואב קיש: למה?

יואב קיש: כי אנחנו האמנו בכוונותיו.

יואב קיש: הוא התחיל - - -

אחמד טיבי: כן.

אחמד טיבי: כן, לא כנה.

אחמד טיבי: כן.

יואב קיש: כן.

יואב קיש: הוא התחיל את השיח שהוא אמר – הינה, את זה אולי כדאי שתדע – שהוא פרש מהרשימה המשותפת, כי הוא לא מאמין בלנסות לקדם נושאים פלסטינים.

יואב קיש: הוא אמר: אני רוצה לקדם אך ורק לערביי ישראל.

יואב קיש: אני פרשתי מהמשותפת.

יואב קיש: הפריע לי שהם הצביעו נגד הסכמי אברהם.

יואב קיש: ויותר מזה, בנאום הראשון שלו ששודר בפריים טיים לכולם, הוא לא הזכיר במילה אחת את הנושאים הפלסטינים ועורר תקווה – אני אומר בכנות, בי לפחות, זה היה השלב שהתחלתי ליצור קשר איתו – שאולי יש פה מנהיג שמייצג את הציבור הערבי הישראלי האמיתי.

יואב קיש: אנחנו בליכוד – ואני אומר את זה בצורה הכי ברורה: אין לנו שנאת ערבים, אנחנו לא גזענים.

יואב קיש: ההפך.

יואב קיש: אנחנו נלך יד ביד עם כל מי שיבוא וידבר על עתיד ערביי ישראל; איך מצמצמים את הפערים, איך מטפלים בפשיעה הערבית.

יואב קיש: אבל מי שביד השנייה יפעל נגדנו, יקדם פעילויות של ארגונים שפועלים נגדנו, אנחנו לא נלך איתו.

יואב קיש: באותה נקודת זמן - - -

אחמד טיבי: אתה רוצה שערבי לא ידבר בעניינים לאומיים.

יואב קיש: נקודה אני רוצה שנציג הציבור הערבי ישראלי ידבר על הציבור הערבי ישראלי, נקודה.

אחמד טיבי: רק.

יואב קיש: רק.

אחמד טיבי: אתה יכול לדבר על ההתנחלויות - - -

יואב קיש: רק שנייה, אני לא רוצה לעשות איתך דו שיח.

אחמד טיבי: לא, לא, אני אוסיף לך זמן.

יואב קיש: לא, אז תן לי לסיים.

יואב קיש: אני אשמח, אבל - - -

אחמד טיבי: רק לך וליהודים מותר.

יואב קיש: אני אומר לך מה לי מותר.

יואב קיש: מה אני רוצה, לא מה לי מותר.

אחמד טיבי: אתה קובע לערבים מה צריך להיות.

יואב קיש: לא, אני אגיד לך מה אני מחפש.

יואב קיש: אתה יכול לא להסכים עם מה שאני מחפש.

אחמד טיבי: נכון.

אחמד טיבי: נכון.

יואב קיש: אני מחפש נציג אותנטי - - -

אחמד טיבי: לכן אנחנו לא מסכימים.

יואב קיש: נכון.

יואב קיש: נציג אותנטי לערביי ישראל שמה שהוא רוצה לעשות זה לעסוק בערביי ישראל ולא בנושאים הפלסטינים.

אחמד טיבי: זו לא ההגדרה של אותנטי.

יואב קיש: אתה.

יואב קיש: אני כן מגדיר את זה ככה, אתה מגדיר את זה אחרת.

אחמד טיבי: אני אוסיף לך דקה בגלל ההפרעה.

יואב קיש: בסדר, תוסיף לי כי הפרעת לי - -

אחמד טיבי: הינה, עוד דקה.

אחמד טיבי: בבקשה.

יואב קיש: - - וניצלת את זכות ההפרעה של היושב-ראש.

יואב קיש: אני לא יודע אם זו זכות, אבל אני בטוח שאתה תשמח לשמוע את שאר דבריי.

אחמד טיבי: בבקשה.

יואב קיש: מה כן אמר נתניהו בשיחות?

יואב קיש: הוא אמר דברים שאני מסכים איתם לחלוטין.

יואב קיש: הוא אמר: בשביל להשפיע על דעת הציבור במדינת ישראל, רק אני ורק הימין נוכל לעשות את זה.

יואב קיש: והוא צודק.

יואב קיש: מה הפך ותמרן פה ולקח את הדברים האלה מנסור עבאס והוביל אותם לאמירות שקריות?

יואב קיש: הוא אומר שאמר ראש הממשלה דאז, נתניהו: רק אני אעשה את כל מה שאתה רוצה.

יואב קיש: לא היה ולא נברא.

יואב קיש: לא היה ולא נברא.

יואב קיש: אני לא אוהב את הסגנון, איומים, מה איומים, שיעשו מה שהם רוצים רע"מ, זה לא מעניין אותי.

יואב קיש: אם אנחנו היינו נותנים לרע"מ את מה שהם ביקשו לבחירה ישירה, אז הממשלה הזאת לא הייתה קמה; הייתה פה בחירה ישירה; נתניהו ככול הנראה היה מנצח והייתה מוקמת פה ממשלה בראשות נתניהו.

יואב קיש: אנחנו סירבנו.

יואב קיש: בנט נכנע ונוצרה הממשלה המסוכנת הזאת.

יואב קיש: אני חייב לספר עוד סיפור אישי אחד – שתבינו רגע את המציאות העגומה הזאת.

יואב קיש: ביום שבו הדד-ליין האחרון של להודיע: הצלחנו – היינו פה בכנסת, ופתאום עובר מולי בנט, והוא מסתכל אליי, הוא עוד לא היה אז ראש ממשלה, הוא צוחק כזה ואומר: שמע, אתם נכנעתם לרע"מ בכל דבר.

יואב קיש: אמרתי לו: תגידי לי, על מה אתה מדבר?

יואב קיש: אתה חושב שאם היינו נכנעים היית מגיע למצב הזה?

יואב קיש: זה לא עזר.

יואב קיש: כנראה שמנסור עבאס שיקר להם ואמר להם: הינה, זו רשימת הדרישות שהליכוד הסכים לה.

יואב קיש: אני אומר לכם, הליכוד לא הסכים לשום דבר.

יואב קיש: אני יכול להראות לכם – בוא נגיד, אם נגיע למצב שצריך להראות מי צודק ונוציא את המסמך, היחיד שיש, מהווטסאפ שלי, ואני אראה לכם מה כתוב שם, אז תבינו שאין בינו לבין מה שהממשלה הזאת נכנעה לעשות, שום קשר.

יואב קיש: אני רוצה לדבר עכשיו על האכזבה האישית שלי ממנסור עבאס.

יואב קיש: אמרתי שאני לא הכרתי אותו, הפעם הראשונה שהתרשמתי ממנו הייתה בנאום שלו.

יואב קיש: באמת קיוויתי, כמי שמחפש נציג אותנטי לערביי ישראל – וכשאני אומר "אותנטי", אני אחדד את זה ליושב-ראש, כי יש לנו חילוקי דעות, זה מי שרוצה לעסוק בנושאים שמפריעים לערביי ישראל.

יואב קיש: זה מה שאמר לי מנסור עבאס.

יואב קיש: הוא אמר לי שהתנועה, האחים המוסלמים פה, התנועה האסלאמית מנותקת משאר העולם, שאין להם קשר למקומות אחרים.

יואב קיש: עכשיו, איפה גיליתי שאתה משקר לי?

יואב קיש: מנסור, גיליתי בדבריך ביום שישי.

יואב קיש: אתה, ביום שישי היית באופירה וברקו, והצדקת במו פיך תרומות של עמותת 48 – כן, גם השם כשלעצמו – אבל, תרומות של עמותת 48 ליתומים ואלמנות בעזה, כאילו זה בסדר.

יואב קיש: עכשיו, לתפיסתו כנראה זה בסדר, אבל למה לי זה מפריע?

יואב קיש: – דרך אגב, בעיניי גם מחדל עצום של השב"כ – כי יש פה העברת כספים למשפחות חמאס, לאלה שרוצחים.

יואב קיש: מחבלים של החמאס שנהרגו במלחמה כנגדנו, ועכשיו מנסור עבאס מתגאה בזה שהוא מעביר להם כספים, למשפחות שלהם.

יואב קיש: איך יכול להיות?

יואב קיש: אני שואל.

יואב קיש: אותו אם שלפני רגע אמר לי שהוא עוסק רק בענייני ערביי ישראל.

יואב קיש: אמרתי לארגון עד כאן ולארגון פורום המשפחות השכולות, שאני מתנצל.

יואב קיש: אני הוטעיתי.

יואב קיש: רציתי להאמין שיש פה שותף.

יואב קיש: אין פה שותף, יש פה אדם מסוכן ששיקר לי, שמשקר לכל מי שמסתובב איתו, שמציג מצג שווא כאילו כל מה שמעניין אותו הם ערביי ישראל.

יואב קיש: האיש הזה מחובר דרך התנועה האסלאמית וכל מועצת השורא להעברת כספים למשפחות חמאס.

יואב קיש: הם מודים בזה, וזה אירוע שאני לא מוכן לסלוח עליו.

יואב קיש: אני לא הולך לאזור הפופוליסטי.

יואב קיש: אני לא חושב שכספים קואליציוניים יגיעו לעזה.

יואב קיש: לא יגיעו, בסדר?

יואב קיש: אבל מה כן יקרה – וצריך להבין איפה הסכנה הגדולה.

יואב קיש: הינה, השר חמד עמאר, אני רוצה שתבין את זה: אותה עמותת 48 אוספת תרומות.

יואב קיש: נדמה לי 42 או 46 מיליון שקל בשנה.

יואב קיש: זה לא גרוש וחצי.

יואב קיש: היא לוקחת את הכסף הזה ומחלקת, חלקו לערביי ישראל וחלקו למשפחות החמאס בעזה.

יואב קיש: מה יקרה עם הכספים הקואליציוניים שלכם?

יואב קיש: החלק שלהם שהולך לערביי ישראל – לא צריך.

יואב קיש: וואלה, יש מפה עד להודעה חדשה.

יואב קיש: אז ישתחררו כספים מתרומות, שעכשיו יעברו לאותן משפחות של הרוצחים המתועבים, של המחבלים האלה.

יואב קיש: והם אומרים שהם עושים את זה.

יואב קיש: זה מחדל נוראי גם של השב"כ.

יואב קיש: מילא מנסור עבאס היה אומר לי: אתה יודע מה, עשינו את זה בעבר, היום אני לא מתעסק בזה, אני מתעסק בערביי ישראל.

יואב קיש: אז הייתי יכול להגיד בעבר – בעבר, היום הוא מתנהג אחרת.

יואב קיש: אבל הוא בעצמו, ביום שישי, אמר: זה לגיטימי, השב"כ מרשה לי.

יואב קיש: גם פה, אמרתי לך, צריך לבדוק את זה.

יואב קיש: בגלל שזה לא לוחם חמאס, זה רק מי שהיה במשפחה.

יואב קיש: את האבא הצלחנו להרוג כשהוא רצה לירות רקטות על ישראל, אז עכשיו הילד שלו יכול לקבל.

יואב קיש: לא, לא יכול לקבל.

יואב קיש: אז אני אומר בצורה האישית, כן, אני נפגעתי מאוד מההתנהלות הזאת, הוניתי, רימו אותי, לעולם לא הייתי מתחיל שיח אם הייתי יודע שזה סוג האדם שניצב מולי.

יואב קיש: במקום הזה אני יכול לומר שאחרים צדקו.

יואב קיש: שמעתי את זה גם מאחרים ואמרתי להם: אבל תשמעו, זה מה שהוא אומר לי, אולי יש פה הזדמנות שחבל לנו לפספס.

יואב קיש: אולי באמת יש פה משהו חדש שאנחנו לא מכירים, כי את הרשימה המשותפת אנחנו מכירים, אבל הוא טוען שהוא עזב אותם.

יואב קיש: הכול כלאם פאדי.

יואב קיש: הכול שקר, אין מילה אמת.

יואב קיש: רע"מ מפלגה מסוכנת, הכספים שהם לוקחים הם כספים שישמשו לדברים שישחררו להם כספים למקומות מסוכנים.

יואב קיש: צריך לעצור את הדבר הזה, ולא יכול להיות שמרכיבים איתם קואליציה.

יואב קיש: את הדבר הזה פשוט אסור לעשות.

יואב קיש: היה לי חשוב לומר את הדברים האלה עוד פעם, כי לי אין פריים טיים בערוץ 12 כשאני רוצה, אבל כן חשוב לי לומר גם כמה דברים על התקציב, ואני מאמין שבשתי דקות נוספות מעבר לזמן הזה אני אוכל לסיים את דבריי.

יואב קיש: התקציב – אני אולי אגיד דברים שיפתיעו אתכם – יש בו יתרון, ומדברים עליו, שהוא מביא יציבות.

יואב קיש: אבל לא יכול להיות שעל חשבון היציבות אנחנו נוביל לכל כך הרבה דברים רעים.

יואב קיש: על חשבון היציבות, היה צריך לעשות את זה אחרת.

יואב קיש: היה צריך לדאוג לאנשים שאנחנו רוצים לדאוג להם.

יואב קיש: לא יכול להיות שהסיסמא הופכת להיות "מי שנותן יותר, מקבל פחות".

יואב קיש: אתה, השר חמד עמאר, הבטחת, וראש המפלגה שלך ליברמן הבטיח בתור שר אוצר, להעלות את שכר חיילי החובה.

יואב קיש: איך שכחתם אותם בדרך?

יואב קיש: צה"ל ומשרד הביטחון כבר הסכימו להעלות, היו כבר מוכנים לתקצב.

יואב קיש: אמרו: תגידו לאוצר שייתן מצ'ינג ואנחנו נעשה את זה.

יואב קיש: גם את זה לא עשיתם.

יואב קיש: אתם מתחבאים מאחורי האמירה שאתם, בתקציב הבא לשנת 2023, תעשו את זה.

יואב קיש: אתה יודע מה, לא מעניין אותי, אני לא מאמין לכם.

יואב קיש: אני לא מאמין לכם, כי אמרתם שתעשו את זה עכשיו ואתם לא עושים.

יואב קיש: שיקרתם לנו היום, מי מבטיח לי שלא תשקר לי מחר?

יואב קיש: לכולם נתת, פיזרת מיליארדים, בכניעה מוחלטת לתנועה האסלאמית של האחים המוסלמים, ולהעלות את שכר החיילים – הצבא וצה"ל כבר היה מוכן.

יואב קיש: אמרו: אנחנו מוכנים, תעשו לנו מצ'ינג – לא הסכמתם.

יואב קיש: איך אתה, חמד עמאר, יכול להסתכל על עצמך בראי?

יואב קיש: אני לא מבין.

יואב קיש: ואותו הדבר לגבי אשקלון.

יואב קיש: יושב-ראש ועדת הכספים קושניר – אני לא רואה אותו פה.

יואב קיש: אני לא יודע, אולי אני צריך לשים משקפיים או שהוא לא פה.

יואב קיש: קושניר, שנלחם והעביר הצעת חוק פרטית לתגמל את אשקלון – מוצא את עצמו ראש העיר תומר גלאם מול תקציב שאין בו את הטבות המס שהובטחו לו.

יואב קיש: שכחתם אותם.

יואב קיש: אז כסף לתנועה האסלאמית, שמעבירה תרומות דרך עמותת 48 למשפחות מחבלי החמאס יש, אבל כסף לתושבי אשקלון שמתמודדים מול הרקטות שלהם והקסאמים שלהם אין.

יואב קיש: זו הממשלה שלך וזה התקציב.

יואב קיש: התקציב גם מלא פגיעה בחלשים, פגיעה בפריפריה, הפריפריה החברתית והפריפריה הגיאוגרפית.

יואב קיש: מס גודש – במי זה פוגע?

יואב קיש: רק בפריפריה.

יואב קיש: פגיעה בחלשים שמשתמשים בכלים חד- פעמיים, שמשתמשים במשקאות ממותקים – אותם אתם לא רואים בעיניים.

יואב קיש: אפילו גרמתם לנשים של החרדים לחזור לשמור על הילדים, כי לא שווה להן לצאת לעבוד.

יואב קיש: אתם הלכתם לכניעה מוחלטת לתנועה האסלאמית, לאחים המוסלמים, ופגעתם בחלשים בחברה הישראלית.

יואב קיש: אני חייב להתייחס לנושא האחרון וזה לממשלה הזאת.

יואב קיש: הממשלה הזאת, לא משנה מאיזה מפלגה הגעת, הפרה את כל ההבטחות שלה לציבור, משני הצדדים.

יואב קיש: על ההבטחות של בנט ושקד, אני חושב שכבר דנו רבות, אבל אני רוצה לדבר על עוד הבטחות של ראש הממשלה החליפי שר החוץ יאיר לפיד.

יואב קיש: יאיר לפיד – יש את פינת הלפיד היומי אצל ינוניוז, מי שרוצה לראות – אבל יאיר לפיד ההתנהלות שלו בממשלה הזאת היא פשוט חוצפה שאין כדוגמתה.

יואב קיש: הוא היה פה על הדוכן הזה, יאיר לפיד, וקרא לחוק הנורבגי חוק מושחת.

יואב קיש: לקחתם את חוק שהיה בנורבגים בודדים והפכתם אותו לתעשייה.

יואב קיש: וזה אתה, אתה, יאיר לפיד, אתה קראת לזה ככה, לא אני.

יואב קיש: אותו דבר היה עם הממשלה, עם שרים וסגנים.

יואב קיש: שחיתות.

יואב קיש: איך אמרת?

יואב קיש: אופס, מצטער, לא הצלחתי.

יואב קיש: וזהו, שקט, התקשורת, כולם שוכחים, הכול בסדר.

יואב קיש: ממשלה מנופחת – לא, הכול בסדר, זה יאיר לפיד אמר: רציתי, לא הצלחתי, הכול בסדר.

יואב קיש: ממשלת חילופין.

אחמד טיבי: יואב.

יואב קיש: דקה, אני מסיים, אני גומר בנושא הזה.

יואב קיש: חשוב לי לחדד את זה ואני מסיים.

יואב קיש: אתה גזלת ממני את השתי דקות האלה.

יואב קיש: ממשלת חילופין, יאיר לפיד קרא לזה דיל בין גנבים – לא יואב קיש.

יואב קיש: יאיר לפיד – דיל בין גנבים.

יואב קיש: היום אותו לפיד יושב על הכיסא של הגנב החלופי, לדבריו.

יואב קיש: מינויים – לא מעניין אתכם אם הם בנבחרת הדירקטורים, לא בנבחרת הדירקטורים.

יואב קיש: אתה שולח את כל המקורבים שלכם – תקווה חדשה, אני לא יודע עד איזה מספר ברשימה של הסיעה, אין להם יותר אנשים ברשימה, דואגים להם לתפקידים.

יואב קיש: הכול בסדר.

יואב קיש: והדבר האחרון, שהצטרף לחגיגת השחיתות, מה שנקרא, של לפיד: הכספים הקואליציוניים.

יואב קיש: כולנו ראינו את הסרטון עם הכסף ואת לפיד אומר: זה שחיתות, זה כספים קואליציוניים, אבל עכשיו זה בסדר, חבר הכנסת אוחנה, כי זה מהצד שלהם אז זה בסדר.

יואב קיש: אז הינה, אני עובר רגע על הדברים המושחתים של לפיד, שהוא עושה אותם עכשיו ובגדול: נורבגים, שרים, סגני שרים, ממשלת חילופין, מינויים, כספים קואליציוניים, והכול בזכות ־ אני לא יודע, אני לא אוהב לקרוא מושחת אבל הוא אמר שזה מושחת, נכון?

יואב קיש: אז לדברי לפיד, המושחת לפיד.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שלמה קרעי, בבקשה.

אחמד טיבי: זה לפנים משורת הדין ואני מחזיר לך מהתחלה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, חבל שהכנסת הזו לא מלאה מראות, לפחות בצד של הקואליציה, אולי ככה הייתם מסתכלים על עצמכם ורואים כמה שאתם חולים - חולים רגשית, אטומים לסבלם של החלשים בחברה, חסרי מוסר, "זובחי אדם עגלים יִשָּׁקוּן " – ככה כתוב – דואגים לחתולים ופוגעים בילדים קטנים רעבים.

שלמה קרעי: כמו שאמר לי הבוקר, בלי להתבייש, השר הנדל: אתה תדאג לילדים ולנשות האברכים של הציונות הדתית והחרדים והערבים, ואני אדאג לשאר.

שלמה קרעי: אתה תדאג לשאר?

שלמה קרעי: מאות אלפי משפחות במדינת ישראל שאתם חונקים אותן, פוגעים בנשים העובדות ובילדיהן, הם לא חלק מהשאר?

שלמה קרעי: "אֹטֵם אָזְנוֹ מזעקת דל גם הוא יקרא ולא יֵעָנֶה".

שלמה קרעי: אתם דואגים למישהו בכלל במפלגה הקורסת שלכם, חוץ מלג'ובים ועוד ג'ובים לחבר'ה?

שלמה קרעי: מחוקקים רפורמה רעה בכשרות, שבלי קשר לבעיות המהותיות שבה – ודיברתי על כך בהרחבה בלילה – היא גם מסכנת את עבודתם של 4,000 משגיחי כשרות.

שלמה קרעי: ומה יש לממשלה המנותקת הזו לומר לאותן אלפי משפחות שנשבר מטה לחמן?

שלמה קרעי: באים וצוחקים עליהן בפרצוף.

שלמה קרעי: כך סגן השר המיותר יאיר גולן, שאני תמיד אומר, כשאני מזכיר את שמו, ברוך הוא וברוך שמו, תודה לאל שהוא לא נבחר לרמטכ"ל.

שלמה קרעי: מה אני אגיד לכם, "הנה לא ינום ולא יישן שומר ישראל".

שלמה קרעי: אז סגן השר הבזוי הזה אומר להם בהבעת הזדהות עמוקה: שמעתי ש-4,000 משגיחי כשרות מודאגים לפרנסתם, אני מציע שיעשו הסבה מקצועית לפקחי בטיחות באתרי בנייה.

שלמה קרעי: האיש החצוף והבזוי הזה, שמקבל משכורת חודשית של למעלה מ-100,000 שקלים על חשבון הציבור, צוחק על אנשים שאיבדו משכורת מינימום ויתקשו להביא לחם וחלב הביתה.

שלמה קרעי: הוא פשוט חולה רגשית, גועל נפש.

שלמה קרעי: מטילים מיסים על החד-פעמי, על האוכלוסיות החלשות ביותר, על משפחות ברוכות ילדים.

שלמה קרעי: שר האוצר המושחת, חסר המוסר ושונא היהדות והחרדים, צוחק עליהם, מעלה תמונה, הוא ממליץ להם לשטוף כלים.

שלמה קרעי: כן, מתי בפעם האחרונה הוא שטף כלים באמת?

שלמה קרעי: הבת שלו עם המיליונים בחשבון תשתמש כנראה בעוזרת כדי לשטוף את הכלים.

שלמה קרעי: ומגדילה לעשות סיעת העבודה, שכל פעולה וכל אמירה שלה בממשלה הזו הן בושה וכלימה למורשת שלהם עצמם.

שלמה קרעי: הם קנו, אדוני היושב-ראש, כפכפים חד-פעמים לחברי הקואליציה המסכנים שלהם, הצבועים, השקרנים האלה.

שלמה קרעי: מה יגידו על זה בגלזגו?

שלמה קרעי: פשוט ממשלה חולה, מנותקת מהעם.

שלמה קרעי: הם מקימים ועדה – שמעת, השר לשעבר אוחנה?

שלמה קרעי: – הם מקימים ועדה לאיתור יועץ משפטי לממשלה – עד שאנחנו לא נדאג לסדר שם את העניינים – ואת מי הם ממנים שם?

שלמה קרעי: את שר המשפטים לשעבר, הפרוגרסיבי, הלא-רלוונטי, בעיקר מי שפורסם כי שילם דמי שתיקה למנקה שלו, כדי שלא תגלה שהטריד אותה מינית.

שלמה קרעי: אלה הראשים שלכם?

שלמה קרעי: אלה האנשים שעליהם אתם סומכים?

שלמה קרעי: הוא ימנה את מי שאליבא דגדעון סער, יוכל להחליף שלטון שלא בקלפי?

שלמה קרעי: אין לכם עכבות מוסריות.

שלמה קרעי: ממשלה חולה, ממשלה מנותקת.

שלמה קרעי: וזה גם מתווסף לפרקליט המדינה, עם כל אמירותיו בעבר כלפי נשים; ולגורס הלאומי אלעזר שטרן, עם הגריסה של התלונות האנונימיות על נשים שפגעו בהן, ו-2014, ועוד כל מיני פרסומים, אפשר לבדוק בגוגל.

שלמה קרעי: השם ישמור אותנו מהכנופיה הזו.

שלמה קרעי: אתם חולים, חולים רגשית.

שלמה קרעי: יש לכם את אותו כפתור שהנוכל אמר שיש לו בראש והוא מעביר אותו למצב מנותק, הוא יודע לנתק את הרגשות, ככה הוא העיד על עצמו.

שלמה קרעי: אז אתם כולכם למדתם ממנו?

שלמה קרעי: מרב, איפה מרב?

שלמה קרעי: פנינה, השתיקו אותך כל כך או שפשוט כבר לא אכפת לך?

שלמה קרעי: מיכל רוזין, זנדברג, איפה אתן?

שלמה קרעי: נשים צבועות, פמיניסטיות דה לה שמאטע.

שלמה קרעי: כל זה נוסף על הפגיעה האנושה, הבלתי-מוסרית והזדונית שהזכרתי קודם - - -

דסטה גדי יברקן: זה לא פוליטיקלי קורקט, אמרה מרב מיכאלי על זה.

שלמה קרעי: היא עדיין צריכה להרהר בזה מה תהיה התגובה שלה.

דסטה גדי יברקן: בדיוק.

שלמה קרעי: הפגיעה הזדונית שהזכרתי בנשים הדתיות החרדיות והערביות, עם מעונות היום, ועוד יותר מכך, בנשים המוחלשות ביותר בחברה, שעובדות במקצועות שוחקים, עובדות ניקיון, מטפלות סיעודיות, נשים שלא מצליחות להגיע לגיל 62 כי נשבר להן הגב, ואתם מעלים להן את גיל הפרישה עכשיו?

שלמה קרעי: אין לכם בושה?

שלמה קרעי: רוממות החברתיות בגרונכם וחרב פיפיות בידכם – להכניס לנשים קשות היום האלו סכין בגב.

שלמה קרעי: ממשלה חולה – חולה על עצמה וחולה מוסרית.

שלמה קרעי: ראש ממשלת ההונאה מגייס יועצת מדינית, שלמוחרת הבחירות האחרונות אמרה כך: לאן הביאה אותנו פסיכוזת רק לא ביבי?

שלמה קרעי: פוליטיקאים מימין – עם סימן קריאה, היא שמה – שוקלים ברצינות תלות בסניף הפלסטיני של האחים המוסלמים.

שלמה קרעי: אני עוצרת רגע כדי להגיד את זה כי כבר התרגלנו לכול וזה נראה כמו השלב ההגיוני הבא.

שלמה קרעי: כך כותבת היועצת של בנט, שגייס אותה עכשיו, למוחרת הבחירות.

שלמה קרעי: אבל מדובר בנטייה לאומית לאובדנות, ככה היא מכנה את ממשלת בנט.

שלמה קרעי: אז מה היא באמת חושבת על זה שהיא עובדת איתו היום?

שלמה קרעי: אין בושה.

שלמה קרעי: לבן הארמי קטן על בנט.

שלמה קרעי: לבן זה בגימטרייה 82 וזה גם "בנט זה אח".

שלמה קרעי: לבן רימה את יעקב שבע שנים והנוכל רימה את עם ישראל בשבעה מנדטים.

שלמה קרעי: ושרת הפנים - - -

אמיר אוחנה: שישה.

אמיר אוחנה: שישה.

שלמה קרעי: הוא רימה בשבעה - -

אמיר אוחנה: - - -

שלמה קרעי: - - רק אחד עקץ אותו בשביעי.

שלמה קרעי: הוא רימה בשבעה.

דסטה גדי יברקן: השישה עקצו את האחד.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: ושרת הפנים מגייסת יועץ שהיום מסמן לייק לאותה יועצת בטוויטר על מה שהיא אמרה.

שלמה קרעי: הוא עכשיו יועץ של שרת הפנים.

שלמה קרעי: מה קורה פה?

שלמה קרעי: החבר'ה האלה השתגעו לגמרי.

שלמה קרעי: אם אתם חושבים, שקד ובנט, שמה שאתם עושים זו נטייה לאומית לאובדנות, מה אתם עושים שם?

שלמה קרעי: ריבונו של עולם, למה אתם חלק מהדבר הזה?

שלמה קרעי: מה אתם, מתאבדים?

שלמה קרעי: יש שני דברים שאמרתי הלילה ובגלל השעה המאוחרת לא קיבלו תשומת לב מספקת.

שלמה קרעי: האחד הוא ציון הצהרת בלפור, שאחד מאויבי ישראל, שמכהן בכנסת ישראל בחסות בג"ץ, כבר קרא לה "הצהרת בלפור הארורה" – היסודות של מדינת ישראל הוקמו בהצהרה הזאת.

שלמה קרעי: 104 שנים אחרי מגיע הנוכל מהימין, ומשכתב את ההצהרה הזאת לעת החדשה: הצהרת נפתול.

שלמה קרעי: הצהרת נפתול, שאותה מסר בנט למנסור עבאס והתנועה האסלאמית, וזו לשונה: ממשלת הוד נוכלותו רואה בעין יפה הקמת בית טרור לתנועה האסלאמית בארץ ישראל, ותשתדל במיטב מאמציה להקל על השגת מטרה זאת.

שלמה קרעי: בתנאי ברור שלא ייעשה שום דבר העלול לפגוע בזכויות ובמעמד המדיני של האחים המוסלמים בכל ארץ אחרת".

שלמה קרעי: "אודה לך" – כך כותב בנט לעבאס בהצהרת נפתול – "אם תביא את ההצהרה לידיעת מועצת השורא".

שלמה קרעי: בושה וחרפה.

שלמה קרעי: והדבר השני, אחרי שבועות של הצטדקות, של משחק דובוני אכפת לי של מנסור ורע"מ, הבאתי כמה ציטוטים נבחרים.

שלמה קרעי: בחרתי כמה לקרוא כאן עכשיו מתוכם, של עבאס וחבריו.

שלמה קרעי: לקחתי רק את עבאס להיום.

שלמה קרעי: בדצמבר 2020 – גדי, גדי - - -

אחמד טיבי: גדי, אתה מפריע לדובר.

אחמד טיבי: גדי ואמיר, חברי הכנסת אמיר אוחנה ויברקן.

אחמד טיבי: אתם מפריעים לדובר.

שלמה קרעי: בדצמבר 2020 מנסור עבאס אומר ככה: "המציאות בישראל היא שכרגע, כרגע, האפשרות לאחוז בנשק ולצאת למלחמת ג'יהאד איננה אפשרית".

שלמה קרעי: הוא עדיין חלש, אין לו כרגע את ההזדמנות למחוק אותנו – "ולכן אנו עוסקים בג'יהאד אזרחי".

שלמה קרעי: כך אמר מנסור עבאס לפני שנה.

שלמה קרעי: בפוסט מ-2019 הוא אמר: "לתנועה האסלאמית שלוש מטרות: חברה, אזרחות ומדינה.

שלמה קרעי: מחויבים להקמת מדינה פלסטינית עצמאית בגדה המערבית.

שלמה קרעי: תפקיד התנועה האסלאמית – תמיכה במאבק הפלסטיני מאז האינתיפאדה הראשונה, הגנה על ירושלים ומאמצי אחדות בין הפתח לחמאס".

שלמה קרעי: זה מנסור עבאס, ראש ממשלת ישראל בפועל, היום.

שלמה קרעי: ראש הממשלה של בנט.

שלמה קרעי: הוא גם התייצב בפתח הדיון של ראאד סלאח, מנהיג הפלג הצפוני ואומר: "ההחלטה נגד השייח' סלאח" – שהוא טרוריסט מובהק, אין חולק – "מכוונת כנגד חופש הביטוי.

שלמה קרעי: אנו מחזקים את הכוח והנוכחות בהגנה על זכויותינו הלאומיות והדת בירושלים ובמסגד אל אקצא".

שלמה קרעי: וביולי 2019 הוא אומר: "המאבק שלנו בכיבוש ובמצור על עזה להגדרה עצמית לעם הפלסטיני והקמת מדינה פלסטינית שירושלים בירתה והחזרת הפליטים".

שלמה קרעי: זה מנסור, שעכשיו מתהלך כמו דובון אכפת לי, ומשחק אותה בנופת צופים.

שלמה קרעי: בנובמבר 18 הוא אמר: "אין ספק שהתנגדות החמאס בעזה הובילה לפירוק הממשלה הקיצונית בישראל, בראשות הליכוד ונתניהו.

שלמה קרעי: כיום יש הזדמנות להוביל לסיום הכיבוש והקמת מדינה פלסטינית בירושלים".

שלמה קרעי: זה מה שמנסור אמר לפני שנתיים, כשהתפרקה הכנסת ה-20.

שלמה קרעי: אנחנו יודעים את זה, לא רק מנסור אומר את זה, החמאס אומר.

שלמה קרעי: החמאס אומר: הממשלה הזאת טובה לנו.

שלמה קרעי: החמאס רוצה את בנט והעם בישראל רוצה את נתניהו.

שלמה קרעי: במרץ 2020, לפני שנה וחצי, מנסור עבאס פרסם את הצהרת התנועה האסלאמית לרגל יום האדמה ואמר ככה: "יום האדמה הוא תחנה היסטורית ופטריוטית, תהילה לשאהידים שנאבקו במדיניות ההחרמה".

שלמה קרעי: בנובמבר 2019 הוא אמר: "מגנים את הכרת ארצות הברית בהתנחלויות.

שלמה קרעי: העם הפלסטיני התנגד לכיבוש ולאפרטהייד ויגשים את חלומו להגדרה עצמית ועצמאות, או בשתי מדינות, או במדינה אחת".

שלמה קרעי: היום כבר לא מספיקה להם מדינה פלסטינית, הם רוצים גם וגם.

שלמה קרעי: הם רוצים שתי מדינות – גם מדינה פלסטינית, וגם להפוך את מה שיישאר ממדינת ישראל למדינת כל אזרחיה וכל מחבליה.

שלמה קרעי: אחרי שעבאס נכנס הלילה לתפקיד היושב-ראש, אחרי שקראתי את כל הזה, קראתי לו ציטוט אחד או שניים.

שלמה קרעי: הוא התכחש לחלקם, אמר שהתרגום לא נכון, או אולי אין בזה כל כך רע, אבל לא העז לומר שהוא מכיר במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית, ולא אמר שהוא מתנער מהאמירות שלו בעבר.

שלמה קרעי: לא שזה היה עוזר משהו.

שלמה קרעי: חשוב מאוד שעם ישראל יכיר ויידע שעובדים עליו בעיניים, שממשלת ישראל תפוסה בצוואר על ידי תומכי טרור, והיא הולכת לזה בעיניים פקוחות לרווחה; שמתק השפתיים והנחמדות הם שיטה להסתרה של המטרה האמיתית שלהם בדרך לחסל את מדינת ישראל.

שלמה קרעי: ממשלה חולה, שמגבה אוטומטית את מערכת המשפט, פרקליטות המדינה והייעוץ המשפטי לממשלה, למרות שהיא יודעת עד כמה המערכות האלה מסואבות, רקובות, חסרות קשר למציאות ולחברה בישראל, בין אם לגבי הפשיעה והעונשים המגוחכים ובין אם ברדיפה שלהם אחרי הפוליטיקאים מהצד הלא-נכון.

שלמה קרעי: חבר מביא חבר.

שלמה קרעי: מגינים, מאתרגים, שומרים, רק כדי לא להיתפס בידי אותה מערכת ממש.

שלמה קרעי: ממשלה חולה ששומרת על מערכת חולה.

שלמה קרעי: אפשר לפחות להתנחם בכך, ובזה אסיים, שהציבור בריא יותר.

שלמה קרעי: בסקר שפורסם היום בידיעות אחרונות התברר כי אמון הציבור במערכות האלה נמצא בשפל של כל הזמנים, הממוצע הוא של 2.5 במערכת המשפט, בעליון, בייעוץ המשפטי, בפרקליטות – הכול ירד מ-3 נקודה משהו ל-2.5 בערך, כשזה במדד של בין 1 ל-6, זאת אומרת, בעשירון השלישי בערך.

שלמה קרעי: נמוך מאוד.

שלמה קרעי: וכול מי שאומר שנבחרי הציבור אשמים בכך טומן את הראש בחול.

שלמה קרעי: הציבור פוגש במערכת המושחתת הזאת בחייו האישיים, ולאף אחד מכם פשוט לא אכפת.

שלמה קרעי: או שאתם מפחדים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, התרופה היחידה לממשלה חולה היא ממשלה אחרת, ציונית ומוסרית או בחירות.

שלמה קרעי: בקרוב, בעזרת השם.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: הודעה לסגנית המזכירה.

אלינור ימין: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחו היום על שולחן הכנסת – מסקנות הוועדה לקיום מעמד האישה ולשוויון מגדרי בעקבות דיון מהיר בהצעתן של חברות הכנסת אלינה ברדץ' יאלוב ונעמה לזימי בנושא: סחיטה מינית וכלכלית של נשים שתמונות וסרטונים שלהן מופצות ברשת.

אלינור ימין: לוח תיקונים להצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"ב–2021.

אלינור ימין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אלינור ימין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אלינור ימין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אלינור ימין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אלינור ימין: (קריאה שנייה וקריאה שלישית)

אחמד טיבי: חבר הכנסת עמיחי שיקלי, 15 דקות, בבקשה.

עמיחי שיקלי: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

עמיחי שיקלי: חבריי חברי הכנסת.

עמיחי שיקלי: לפני 24 שעות עמד על הדוכן הזה מחבק המחבלים מר אוסאמה סעדי, שאלמלא כבודו אהרון ברק, שבלהטוטנות משפטית עשה מחוק-יסוד: הכנסת ביצה מקושקשת לא אוסאמה ולא חבר מרעיו היו מורשים להיכנס אל המשכן הזה.

עמיחי שיקלי: אוסאמה שלנו מגיע מעראבה, המכונה במקומותינו עֲרָב, שנמנתה עם היישובים היהודים הגדולים בגליל בימי הבית השני.

עמיחי שיקלי: מערב הגיע רבי חנינא בן דוסא, שטבע כמה אמירות שכוחן יפה גם לשעה זאת, ובהן: "כל שמעשיו מרובים מחכמתו – חכמתו מתקיימת, וכל שחכמתו מרובה ממעשיו – אין חכמתו מתקיימת".

אחמד טיבי: אצלנו מכנים את עראבה ג'אבל אל-נאר.

אחמד טיבי: בטח בדקת את זה.

אחמד טיבי: ג'אבל אל-נאר – עראבה.

עמיחי שיקלי: אוסאמה, כמדומני, היחיד מבין חברי המשכן שמצא לנכון לציין אמש את הצהרת בלפור במלאת 104 שנים ועל כך אני מבקש להודות.

עמיחי שיקלי: זו גם הזדמנות להעלות על נס את זכרו ופועלו של נשיא ההסתדרות הציונית הרביעי, והנשיא הראשון של מדינת ישראל, שבשבוע שעבר ציינו 67 שנים לפטירתו – חיים ויצמן – שפעילותו הדיפלומטית סללה את הדרך להכרה החשובה הזו.

עמיחי שיקלי: אולם נפלו כמה שגיאות היסטוריות בדבריו של אוסאמה וכאן, בהערת סוגריים, אני מבקש משרת החינוך הגברת שאשא ביטון לפעול כדי להסב חלק מ-30 המיליארדים המיועדים למגזר הערבי לטובת חיזוק לימודי ההיסטוריה הכללית במגזר.

עמיחי שיקלי: אוסאמה, ציינת אתמול בדבריך כי הצהרת בלפור, אל-מובארכה, הכריזה על הקמת בית יהודי בארץ ישראל, שאותה כינית בשם פלסטין.

עמיחי שיקלי: רציתי, ברשותך, לספר לך כיצד בא לעולם הכינוי המשובש הזה לארץ ישראל: במרחק עשר דקות נסיעה מעראבה, על קו הרכס לכיוון מערב, על גבעה חשופה – שבמקרה גם התחתנתי בה – שוכנים שרידיה של העיר העתיקה יודפת.

עמיחי שיקלי: בשנת 67 לספירה, 555 שנים לפני ההיג'רה, התנהל במקום, באותה עיר עתיקה, יודפת – קרב אימים.

עמיחי שיקלי: לגיונות רומים אדירים בפיקודם של אספסיאנוס וטיטוס הטילו מצור כבד על העיר.

עמיחי שיקלי: העיר נאבקה במשך 47 ימים עד שנשברה.

עמיחי שיקלי: היא הייתה השנייה בכושר עמידתה רק לירושלים.

עמיחי שיקלי: עם פריצתם לעיר, בפעולה נועזת שהוביל טיטוס, ערכו הרומאים טבח ביושבי העיר.

עמיחי שיקלי: לפני כשני עשורים אותרו במקום, בחפירות ארכיאולוגיות, סימני שריפה, ראשי חיצים וקברי אחים של אנשי יודפת היהודית.

עמיחי שיקלי: שלוש שנים מאוחר יותר, בשנת 70 לספירה, החריבו הרומאים, בהובלתו אל טיטוס את בית המקדש היהודי בהר הבית, קודש הקודשים של עמנו, שבצדק רב שימרתם את שמו בערבית: "בית אל מקד'ס".

אחמד טיבי: בית אל-מקד'ס.

עמיחי שיקלי: בית אל-מקד'ס, סליחה, תיקון חשוב.

עמיחי שיקלי: אם אינך מאמין לי, אוסאמה, אתה מוזמן לצאת לטיול אל שער טיטוס שברומא ולחזות במו עיניך בתחריט האבן ובו נישאים אוצרות המקדש על ידי החיילים הרומים ובהם המנורה המעטרת את הדוכן הזה ואפילו את נייר המכתבים שלך.

עמיחי שיקלי: זה היה שיאו של המרד הגדול, אבל המרד הגדול לא היה השיא, מרד גדול וקשה ממנו הגיע 65 שנים מאוחר יותר, היה זה מרד בר כוכבא.

עמיחי שיקלי: גם כאן עמדה במוקד הירידה ירושלים שאת שמה ביקש קיסר רומא אדריאנוס להפוך לאיליה קפיטולינה, ועל חורבות המקדש ביקש אדריאנוס – המכונה בגמרא "שחיק עצמות" – לייסד מקדש פאגני.

עמיחי שיקלי: אם אינך מאמין לי, אוסאמה, אתה יכול ללכת ברגל שבע דקות מכאן אל התערוכה המרכזית במוזיאון ישראל ולחזות במו עיניך באיגרות ובמטבעות שעליהן חרטו המורדים בכתב עברי קדום: "לחירות ציון, לגאולת ציון".

עמיחי שיקלי: כן, כן, זו אותה ציון של הציונות.

עמיחי שיקלי: עם סיומו של המרד הנורא ההוא, שבמסגרתו נהרסו ונשרפו מאות יישובים יהודיים ונהרגו מאות אלפים, בשנת 135 לספירה החליט הקיסר אדריאנוס להטיל קללה איומה על הארץ, ולשנות את שמה של הארץ מפרובינציית יהודה לפרובינציית סירייה פלשתינה, על שמם של אויבי ישראל המרים מימות התנ"ך – הפלישתים.

עמיחי שיקלי: כידוע, אוסאמה, לפלישתים ולך אין שום קשר – שפתי, תרבותי, דתי או היסטורי.

עמיחי שיקלי: הפלישתים היו ואינם, גם הרומאים, אבל העם היהודי, הקטן והאיתן, שב אל מולדתו.

עמיחי שיקלי: הוא שב אליה בראש ובראשונה בזכות העקשנות והאמונה של בני עמנו, של חלוצים ומדינאים אשר הפכו את חלום הדורות למציאות בת-קיימא, והוא שב אליה גם בזכות אצילים בעלי חוש צדק היסטורי כמו צ'רצ'יל, לויד ג'ורג' והלורד בלפור.

עמיחי שיקלי: השניים האחרונים אמרו: "שיבתם של היהודים לציון היא מאורע היסטורי ממדרגה עליונה מתוקף צו הבורא".

עמיחי שיקלי: בערוב ימיו אף אמר הלורד בלפור: "בסיכומו של חשבון, היה זה" – והוא התכוון להצהרת בלפור – " בהשקיפי לאחור הדבר הראוי ביותר שעשיתי בחיי".

עמיחי שיקלי: אוסאמה, אני מזמין אותך לסיור ביודפת העתיקה.

עמיחי שיקלי: ארץ ישראל שייכת לעם ישראל, תודה.

אחמד טיבי: תודה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שיקלי, אולי אתה לא יודע, אתה בטח למדת שעראבה – ב-1976 הפקיעו את אדמותיה, וכשהתושבים בעראבה ובסח'נין מחו - - -

עמיחי שיקלי: - - - יום אל-ארד.

אחמד טיבי: - - - ירו בהם והרגו שישה אזרחים.

אחמד טיבי: בעראבה ובסח'נין.

עמיחי שיקלי: בעראבה נהרגו שישה?

אחמד טיבי: בעראבה ובסח'נין.

אחמד טיבי: שישה ביום אל ארד.

אחמד טיבי: כך שזו המציאות המודרנית-היסטורית של היישוב עראבה, שיש בו, אגב, שיעור הרופאים ל-1,000 איש הגדול ביותר בעולם כנראה.

אחמד טיבי: אחד מהאנשים הטובים, הפנים היפות של עראבה, הוא אוסאמה סעדי שהקדשת לו את הנאום.

עמיחי שיקלי: אני שמח על הדיון הספונטני, כי אני רואה ברווחת תושבי הארץ הערביים ברכה.

עמיחי שיקלי: כשאני שומע על דוקטורים ועל אנשים בהייטק, מבחינתי זה רק משמח אותי.

עמיחי שיקלי: על יום אל-ארד, על אותם שישה שנהרגו, וגם על אלו בכפר קאסם אני מבכה על לכתם.

עמיחי שיקלי: אבל אני גם רוצה לומר שאם היינו אנחנו היהודים מקדשים אירוע זיכרון לכל טבח שערכתם בנו אתם, הפלסטינים, לא היו נשארים לנו ימים בלוח השנה.

אחמד טיבי: כמובן שאתה מגזים, אבל כאשר מדינה - - -

עמיחי שיקלי: היום, אגב, אנחנו מציינים את הטבח בטבריה בשנת 1936.

אחמד טיבי: חבר הכנסת שיקלי יש הבדל בין מדינה שטובחת באזרחיה, לבין כל מקרה אחר, למרות שהאובדן הוא אובדן.

עמיחי שיקלי: אבל אני מדבר עוד לפני שהייתה מדינה.

עמיחי שיקלי: תרפ"ט, חברון, צפת.

אחמד טיבי: מה הכי חמור, שמדינה טובחת באזרחיה.

עמיחי שיקלי: למה?

עמיחי שיקלי: מה עשו רע 69 יהודים בחברון שרצחו אותם בגרזנים וסכינים אנשי חברון?

עמיחי שיקלי: מה עשו רע תושבי צפת?

עמיחי שיקלי: מה עשו רע אנשי שיירת הדסה?

אחמד טיבי: אמרתי לך: כל אובדן הוא אובדן, אבל מדינה זה משהו אחר.

אחמד טיבי: אבל תודה שהקדשת נאום לאוסמה.

עמיחי שיקלי: הקדשתי נאום לאוסאמה.

אחמד טיבי: תמיד נישאר חלוקים לגבי הדעות על בלפור, נכבה - - -

יואב קיש: אחמד, תביא לנו מטבע פלסטיני מלפני 100 שנים ואני מוריד את הכובע.

אחמד טיבי: יש מטבע פלסטיני.

עמיחי שיקלי: אתה מדבר, אני ראיתי את זה גם בפייסבוק, זה של המנדט, נו, אחמד.

אחמד טיבי: כתוב עליו: פלסטין.

עמיחי שיקלי: זה מטבע בריטי, אחמד.

אחמד טיבי: אבל כתוב: פלסטין.

אחמד טיבי: לא סתם כתוב פלסטין - -

שלמה קרעי: הצלחתם - - -

יואב קיש: הוא לקח אותך ל-50 לספירה.

עמיחי שיקלי: תודה רבה.

אחמד טיבי: אל תאתגר אותי בזה יואב, כי יש.

אחמד טיבי: תודה רבה לחבר הכנסת שיקלי, גם חבר הכנסת - -

יואב קיש: אף אחד לא ידע מה זה פלסטין - - -

אחמד טיבי: גם חבר הכנסת שיקלי לא ניצל את כל זמנו.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ליצמן.

שלמה קרעי: לא תמצא 500 שנים אחורה, לא תמצא בהר הבית בחפירות שאתם מנסים שם לסלק ראיות של בית המקדש.

אחמד טיבי: איפה שאתם לא מצאתם שום ראיה.

שלמה קרעי: אוהו כמה ראיות.

אחמד טיבי: ואגב, השם - - -

שלמה קרעי: ביקרת במנהרות הכותל?

אחמד טיבי: שלמה, חבר הכנסת קרעי, השם זה מג'ד אל-אקצא מבחינתי.

יואב קיש: הר הבית.

דסטה גדי יברקן: לא הבנתי - - -

יואב קיש: הר הבית.

אחמד טיבי: מג'ד אל-אקצא.

שלמה קרעי: בית המקדש.

אחמד טיבי: אין אף ערבי - -

שלמה קרעי: אני רואה שמה שמנסור עבאס - - -

אחמד טיבי: - - שיגיד: הר הבית.

יואב קיש: הינה אמרת.

דסטה גדי יברקן: לא הבנתי, אדוני היושב-ראש.

אחמד טיבי: מג'ד אל-אקצא.

יואב קיש: הינה – אמרת, אחמד.

אחמד טיבי: אגב, לך מותר להגיד מה שאתה חושב.

יואב קיש: נכון, גם לך.

אחמד טיבי: אתה לא יכול לכפות עלינו סמנטיקה.

יואב קיש: אמרתי לך, תביא לי מטבע פלסטיני - - -

אחמד טיבי: הבנתי, טעית בזה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת קיש, בזה טעית.

יואב קיש: אבל לפני הצהרת בלפור, תביא לי.

אחמד טיבי: חבר הכנסת ליצמן.

דסטה גדי יברקן: אדוני היושב-ראש, לא הבנתי למה - - -

אחמד טיבי: תשאל את גולדה מאיר מה היה כתוב בתעודת הזהות שלה, בפספורט שלה.

דסטה גדי יברקן: שאלה רק, שאלה קטנה.

דסטה גדי יברקן: השאלה היא למה - -

אחמד טיבי: אתה מפריע לליצמן.

דסטה גדי יברקן: - - עזמי בשארה יושב-ראש בל"ד, מי שהקים אותה - -

אחמד טיבי: בבקשה.

דסטה גדי יברקן: - - אמר שאין עם פלסטיני בכלל.

שלמה קרעי: טיבי, זה שורשים מאוד עמוקים גולדה מאיר.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש - - -

אחמד טיבי: עשר דקות.

שלמה קרעי: שורשים מאוד עמוקים גולדה מאיר.

שלמה קרעי: זה שורשים ממש.

דסטה גדי יברקן: השאלה על עזמי בשארה – שאין עם פלסטיני.

דסטה גדי יברקן: אמר בעצמו מי שהקים את בל"ד.

אחמד טיבי: עשר דקות, תפדל.

יעקב ליצמן: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אני רוצה להסביר לכם למה התקציב הרע האכזרי שהממשלה הגישה לכנסת הוא דרמטי, הוא תקדימי לרעה.

יעקב ליצמן: תראו באיזה שוויון נפש אנו משלימים עם העלאות מיסים.

יעקב ליצמן: במשך שנים רבות שמרנו כשאנחנו היינו בשלטון על מדיניות ברורה ועקיבה שלא להעלות מיסים ולא להקשות על אזרחי ישראל.

יעקב ליצמן: חיפשנו ואיתרנו דרכים אחרות להגדיל את הכנסות המדינה ולמנוע פגיעה במשק, אך סירבנו להעלות מיסים.

יעקב ליצמן: והינה, בא צר אוצר אכזרי ומרושע, ומטיל מס על כל המוחלשים.

יעקב ליצמן: את כל תוכניות המגירה של האוצר, הממוחזרות מדי שנה, ליברמן אימץ בחום וללא התנגדות.

יעקב ליצמן: כל המגזרים שמתמודדים עם קשיי כלכלה – בפרט החרדים, אבל לא רק – חטפו גזירות ופגיעה.

יעקב ליצמן: תארו לכם איך הייתם מגיבים אם הממשלה, ממשלת ימין, הייתה פוגעת באזרחים באמצעות העלאות מיסים דרקוניים, וכאן הכול בשקט.

יעקב ליצמן: בושה וחרפה.

יעקב ליצמן: אני מבקש לגנות ולמחות נגד דבריו המבישים של סגן השר יאיר גולן כלפי משגיחי הכשרות שלקראת פיטורין.

יעקב ליצמן: יאיר גולן כנראה לא הרגיש אף פעם טעם של פיטורין ואיבוד פרנסה.

יעקב ליצמן: המשכורת החודשית שלו היא אולי פי-עשרה ממה שהם מרוויחים היום.

שלמה קרעי: יותר, הוא מרוויח 100,000 שקל.

יעקב ליצמן: מי?

שלמה קרעי: יאיר גולן מרוויח פנסיה תקציבית.

יעקב ליצמן: זה פי עשרה ממה שמשגיח כשרות מרוויח.

יעקב ליצמן: פי עשרה.

שלמה קרעי: הרבה יותר מזה.

יעקב ליצמן: אחרת אין לקבל את האכזריות ללעוג ברבים למאות משפחות שעומדות לפני משבר של פת לחם.

יעקב ליצמן: אני רוצה לומר משהו על דברי הבלע של יושבת-ראש הוועדה לשירותי דת.

יעקב ליצמן: איזו דת אצלה?

יעקב ליצמן: לא יודע, היא לא יודעת אפילו מה זה דת, יוליה מלינובסקי.

אחמד טיבי: מה היא אמרה?

יעקב ליצמן: מה?

אחמד טיבי: מה היא אמרה?

יעקב ליצמן: אני אצטט.

יעקב ליצמן: לרוב אין מה להתייחס לדבריה, היא רק עסוקה בלרצות את הבוס הדורסני שלה, ליברמן.

דסטה גדי יברקן: כשהיא לא אוכלת בגט בוועדה.

יעקב ליצמן: אבל הצביעות הזו של לומר לחרדים תמיד: תצאו לעבוד, וכשיש אלפי משגיחי כשרות, אומרים להם: זה לא מקצוע מסודר, ועומדים לפגוע בהם.

יעקב ליצמן: כך היא אמרה: כל אחד נהיה לי משגיח כשרות בלי ללמוד, בלי לעבור מבחנים.

יעקב ליצמן: אני שואל אותך ואת כל חברי הקואליציה ההזויה הזאת, אתם בחרתם ראש ממשלה, חליפי אומנם, שאין לו בגרות, ללא שירות צבאי אמיתי, ואתם מזלזלים במשגיחי כשרות?

יעקב ליצמן: הרי הממשלה החליפית – לראש הממשלה – החליפי אין בגרות.

יעקב ליצמן: הוא מטיף לי מוסר שאנחנו לא לומדים ליבה, הוא לא למד ליבה.

יעקב ליצמן: הוא לא שירת, הוא היה כתב.

יעקב ליצמן: כתב בעיתון.

יעקב ליצמן: אז גם אני הייתי כתב בעיתון, הוא "במחנה" ואני ב"מודיע", אז מה?

יעקב ליצמן: זה נקרא שירות צבאי?

יעקב ליצמן: הצביעות הזאת, שאין לו בגרות, אין לו שירות צבאי, והוא מזלזל בכל דבר, בכל דבר שאנחנו עושים.

יעקב ליצמן: אבל משגיחי כשרות – אתם אומרים לנו איך ללמוד?

יעקב ליצמן: זאת בושה וצביעות.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד כמה מילים על הנושא של תקציב הישיבות.

יעקב ליצמן: לממשלת הזדון יש כסף לדברים החשובים לה כמו: הכלבים נותנים לחתולים, רפורמים, ארגונים פסולים, הארגונים פסולים.

יעקב ליצמן: לעולם התורה והישיבות החליטו לקצץ בבשר החי ולפגוע בקיומם.

יעקב ליצמן: אין לי תלונות על לפיד וליברמן שהם עושים את מה שהם הבטיחו: לפגוע בחרדים ובזכויותיהם הבסיסיות.

יעקב ליצמן: אבל בנט ושקד, שסיפרו לנו בכחש בהקמת הקואליציה, על זכות וטו של מפלגת ימינה בנושאי דת, וכי הם מבטיחים לשמור על עולם התורה, להם נגיד היום: בושה וכלימה.

יעקב ליצמן: אין לכם זכות קיום, והפגיעה הזאת לא תסולח.

יעקב ליצמן: יד שמורמת נגד לומדי התורה תיזכר לדיראון עולם.

יעקב ליצמן: בניגוד לפרסומים שונים, תקציב הישיבות קוצץ בעשרות מיליונים, לא כולל הגידול הטבעי שנמנע מאיתנו.

יעקב ליצמן: אין מה לשבח את הממשלה בזה, מדובר באילוץ של ממשלה שמנעה את תוכנית ליברמן שתכנן לקצץ לגמרי את התקציב.

יעקב ליצמן: אך מכיוון שזה היה פוגע בתקציבי הישיבות הדתיות ולא החרדיות, אז בנט ואנשיו מנעו זאת, ובכך ניצלנו מקיצוץ עמוק יותר בינתיים.

יעקב ליצמן: אני רוצה לסיים בדבר אחד: הממשלה, שר האוצר לדעתי לא מבין בכלכלה, הוציא מהמגירה, מאגף התקציבים את כל הגזירות שיש להם מכל השנים.

יעקב ליצמן: הוא בדק אחד אחד מה שטוב לו לדפוק את החרדים – גם את הערבים אם אפשר להגיד, את החלשים בעיקר – ואז הוא ביצע.

יעקב ליצמן: מה שלא, הוא לא עשה.

יעקב ליצמן: אבל יש פה ושם אנשים שאני קורא להם לחשוב ברגע האחרון לא לפגוע בחלשים, ולשמור שלא יגיעו לפת לחם.

יעקב ליצמן: את כל הנושא הזה של הכלים החד-פעמיים, מכל הגזירות האחרות שהוא עשה, את זה הוא עשה במודע.

יעקב ליצמן: אתן לכם דוגמה, כלים חד-פעמיים לא.

יעקב ליצמן: למה כאן בכנסת משתמשים בזה?

יעקב ליצמן: למה כאן משתמשים בכלים חד-פעמיים?

יעקב ליצמן: כי האלטרנטיבה - - -

אחמד טיבי: משלמים מחיר מופקע.

יעקב ליצמן: כן, כי האלטרנטיבה קשה להם.

יעקב ליצמן: כי תתאר לעצמך, אדוני היושב-ראש, שאחרי כל כוס קפה יצטרכו לשטוף את הכוס.

יעקב ליצמן: כמה מים זה עולה?

יעקב ליצמן: כמה כוסות ישברו?

יעקב ליצמן: ואת זה שר האוצר רוצה לעתיד.

יעקב ליצמן: אז מילא, אני לא מדבר על משרדי הממשלה, אף משרד ממשלתי לא ירד – אבל אני מציע, רבותיי, בואו נבדוק מה משרד האוצר עושה בימים אלו, אחרי שנכנסה הגזירה האטומה הזאת של כלים חד-פעמיים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

אחמד טיבי: תודה רבה.

אחמד טיבי: חבר הכנסת משה גפני.

בצלאל סמוטריץ': - - -

אחמד טיבי: החלפתם?

אחמד טיבי: בהסכמה?

אחמד טיבי: בהסכמה החליפו?

אחמד טיבי: גפני ובצלאל.

משה גפני: בהסכמה, בהסכמה.

אחמד טיבי: בהסכמה.

אחמד טיבי: בבקשה, חבר הכנסת סמוטריץ'.

משה גפני: תודה רבה.

אחמד טיבי: 25 דקות.

בצלאל סמוטריץ': תגיד אמן.

בצלאל סמוטריץ': ברוך אתה ה' אלוהינו מלך העולם שהכול נהיה בדברו.

קריאות: אמן.

בצלאל סמוטריץ': אדוני היושב-ראש, חברי השר, חבריי חברי הכנסת, האמת שהברכה שבירכתי עכשיו היא החלק החשוב ביותר בנאום.

אחמד טיבי: תודה.

בצלאל סמוטריץ': וכיהודים מאמינים אנחנו יודעים שהכול נהיה בדברו של ריבונו של עולם, ואנחנו סמוכים ובטוחים שכל מאי דעביד רחמנא לטב עביד, גם אם אנחנו לא מבינים את הכול בשלב הזה.

בצלאל סמוטריץ': שמענו הרבה בשעות, בעשרות השעות האחרונות, כאן בדיונים על חוק התקציב את הדברים הרעים של הממשלה, ושבתקציב, ושבחוק ההסדרים.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה, ברשותכם, לקחת את הנאום הזה למקום קצת אחר.

בצלאל סמוטריץ': הרב קוק, הרב אברהם יצחק הכהן קוק, מי שהיה רבה הראשון של ארץ ישראל – רבה הראשי הראשון – היה דמות מיוחדת מאוד.

בצלאל סמוטריץ': מעבר לגאונות העצומה שלו בכל חלקי התורה, היתה לו עין מיוחדת עם יכולת להתבונן על המציאות מלמעלה.

בצלאל סמוטריץ': אגב, זו דואליות לא פשוטה לחיות איתה.

בצלאל סמוטריץ': בעצם, שתי צורות מבט על שני מישורים שונים של החיים.

בצלאל סמוטריץ': במישור המעשי, המישור שלנו, שבו אנחנו צריכים לפעול, הרב קוק, אגב, בניגוד לתדמית הפשרנית, השגויה, שיש מי שמנסים להדביק לו, הרב קוק היה קנאי גדול.

בצלאל סמוטריץ': הוא היה קנאי לכל דבר שבקדושה.

בצלאל סמוטריץ': הוא ניהל מאבקים ומלחמות חורמה על חילול השם, על חילול הקודש, על חילול שבת.

בצלאל סמוטריץ': היו לו ביטויים חריפים ומעשים חריפים.

בצלאל סמוטריץ': אגב, מתוקף האש והאהבה שבערו בו לריבונו של עולם ולעם ישראל, לבניו, אהוביו, אז הוא נאבק במי שניסה לקחת את העם הזה למקומות רעים.

בצלאל סמוטריץ': ילד הולך להכניס את היד למים רותחים.

בצלאל סמוטריץ': מה, אימא שלו תיתן לו?

בצלאל סמוטריץ': היא אוהבת אותו אז היא תיתן לו לעשות כל מה שהוא רוצה?

בצלאל סמוטריץ': בוודאי שלא.

בצלאל סמוטריץ': היא תיקח אותו בכוח ואם צריך היא גם תיתן לו סטירת לחי, כדי למנוע ממנו להכניס את היד למים רותחים.

בצלאל סמוטריץ': והאהבה הגדולה הזאת של הרב קוק לעם ישראל ולתהליכי התחייה הלאומית, לקיבוץ גלויות, לניסים הגלויים האלה של עם ישראל שקם מאפר ומעפר וחוזר חזרה ומקים כאן את הבית הלאומי שלו – האהבה הזאת לא אפשרה לו לקבל בשום פנים ואופן תופעות פסולות רוחנית.

בצלאל סמוטריץ': במישור המעשי הוא נאבק כנגד התופעות הפסולות.

בצלאל סמוטריץ': מצד שני, היתה לו היכולת להמריא לאיזה 30,000 רגל ולהתבונן על המציאות ממעוף הציפור ולנסות להביא, לקרוא, את האופן שבו ריבונו של עולם מגלגל את התהליכים גם על גבי תופעות שנראות לנו תופעות פסולות.

בצלאל סמוטריץ': עוד פעם, במישור – העין הטובה והיכולת לראות איך דרך הדברים השליליים ריבונו של עולם מקדם את המציאות לטובה, זה לא מנע ממנו במישור המעשי להיאבק בכל התופעות הללו.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא אמר לעצמו, טוב, אם הקדוש ברוך הוא מגלגל את הגאולה ככה, אז עכשיו אני אזרום עם הדברים האלה.

בצלאל סמוטריץ': בשום פנים ואופן לא.

בצלאל סמוטריץ': בכל זאת הוא ידע, כפי שאמרתי, להסתכל מלמעלה.

בצלאל סמוטריץ': אז אני כמובן, מי אני?

בצלאל סמוטריץ': קטונתי.

בצלאל סמוטריץ': עפר לרגליו, ובכל זאת אני רוצה רגע לחבוש את הספודיק של הרב זצ"ל ולחפש דברים טובים שמתגלגלים גם דרך הממשלה הזאת.

בצלאל סמוטריץ': כי כמו שאמרנו, הכול נהיה בדברו וכל דעביד רחמנא לטב עביד, ותהליך הגאולה שאנחנו זוכים לחיות בתוכו, בוודאי הולך ונבנה, הולך ומתקדם, אם מתוך ועל גבי כל המורכבויות.

בצלאל סמוטריץ': צריך לזכור שבסוף הממשלה הזאת – כמה רעה שהיא תהיה, כמה מסוכנת וכמה קשה, היא נקודה קטנטנה על הרצף ההיסטורי של עם ישראל.

בצלאל סמוטריץ': נקודה שחורה, אבל קטנה, בת-חלוף ובאמת לא יישאר ממנה שום דבר.

בצלאל סמוטריץ': ובכל זאת, מה כן יישאר ממנה?

בצלאל סמוטריץ': אז אני רוצה להתחיל מהסרבנות ומקשיות העורף של הערבים בארץ הזאת.

בצלאל סמוטריץ': היום התפרסם שתושבי שכונת שמעון הצדיק הערבים חזרו בהם מהפשרה שהוצעה להם על ידי בעלי הקרקע – בעלי הבתים היהודיים, שבאמת מתוך איזו דאגה אנושית והומנית לאנשים שחיים בבתים ולא רוצים לזרוק אותם לרחוב, יאפשרו להם להמשיך להתגורר בבתים בשכונה כדיירים מוגנים.

בצלאל סמוטריץ': התושבים שמסתכלים על עצמם ודואגים לעצמם נטו ללכת על הפשרה.

בצלאל סמוטריץ': אז נכנסו לשם הרשות הפלסטינית וחמאס, שבציניות מנצלים את הסבל של האנשים האלה, כדי לנהל מאבק נגד מדינת ישראל, והם מייד רצו להודיע שהם חוזרים בהם מההסכמה.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו ראו: אם הם היו מסכימים התוצאה היתה שכנראה, לא יודע, ב-20–30 השנים הקרובות הערבים היו ממשיכים להתגורר בבתים.

בצלאל סמוטריץ': הסרבנות הזאת, שתכף נרחיב עליה ברעיון ובדוגמאות ההיסטוריות, תביא למצב, בעזרת השם, שמהר מאוד יתקבל פסק דין לפינוי והמשפחות יפונו וההתיישבות היהודית בשכונת שמעון הצדיק בירושלים הקודש, עיר הבירה שלנו, תתחזק.

בצלאל סמוטריץ': יהודים ילכו לגור בבתים האלה.

בצלאל סמוטריץ': זאת שיטה.

בצלאל סמוטריץ': אתם יודעים, כשיהושע בן נון נכנס לארץ ישראל לראשונה – יצאנו ממצרים, באנו לכבוש את הארץ.

בצלאל סמוטריץ': הרמב"ם פוסק את הגמרא הזאת: יהושע בן נון שולח שלוש אגרות ליושבי הארץ.

בצלאל סמוטריץ': נקודת המוצא היא זה שלום, אני כאן, זה שלנו, זה לא נתון למשא ומתן, זה לא נתון למחלוקת, אנחנו כאן.

בצלאל סמוטריץ': אם תרצו באלגוריה לימינו, אז "קיר הברזל" של ז'בוטינסקי.

בצלאל סמוטריץ': עכשיו שלוש אגרות: הרוצה להשלים, ישלים; הרוצה ללכת, ילך – מי שלא מתאים לו שיעשה relocation למקומות אחרים בעולם; והרוצה להילחם, יילחם ויפסיד.

בצלאל סמוטריץ': הרמב"ם מביא את הגמרא הזאת.

בצלאל סמוטריץ': יש מחלוקת בין הרמב"ם לראב"ד אם המצווה לפתוח בקריאה לשלום חלה גם על שבעת עממים.

בצלאל סמוטריץ': הרמב"ם פסק שכן, הראב"ד פסק שלא.

בצלאל סמוטריץ': אבל הרמב"ם פסק שכשאנחנו יוצאים למלחמה, אנחנו צריכים קודם להציע כניעה בשלום, וזה חל גם על שבעת עממים.

בצלאל סמוטריץ': מאיפה הוכיח את זה הרמב"ם?

בצלאל סמוטריץ': אז הוא הביא את הגמרא הזאת על שלוש האגרות ששלח יהושע, והוא מציע אכן להשלים, אבל יותר מזה, בספר יהושע בפרק י"א, אחרי סיפורי הכיבוש של יהושע את ארץ ישראל, אומר הנביא, שלבד מיושבי גבעון לא השלימה עיר אחת עם ישראל.

בצלאל סמוטריץ': למה?

בצלאל סמוטריץ': כי הקשה ה' אלוהיך את לבבם למען תיתם בידיך ביום הזה – אני לא חושב שציטטתי מילה במילה.

בצלאל סמוטריץ': אבל הקדוש ברוך הוא הקשה את לבבם וגרם להם לסרב, כדי שיהושע יוכל לכבוש את ארץ ישראל ולהוריש ממנה את הגויים, עד כמה שניתן.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו יודעים, אגב, שהוא לא הוריש את הכול ואכלנו הרבה מאוד צרות ומרורים לאורך השנים, כתוצאה מהעובדה שלא הורשנו את הכול.

בצלאל סמוטריץ': אבל תחשבו, אלמלא הסרבנות הזאת שלהם אז  – לא צריך ללכת רחוק ליהושע בן נון.

בצלאל סמוטריץ': בואו נדבר על ההיסטוריה הקצרה שלנו כאן והגאולה השלישית שלנו.

בצלאל סמוטריץ': הרי אנחנו קיבלנו את תוכנית החלוקה, אנחנו הסכמנו.

בצלאל סמוטריץ': בזמנו, הרב צבי יהודה, בנו של הרב קוק שהזכרנו קודם, צעק על זה, זעק מרה: "את ארצי חילקו".

בצלאל סמוטריץ': אבל אנחנו הסכמנו לתוכנית החלוקה.

בצלאל סמוטריץ': אלמלא הסרבנות הערבית שיצאה למלחמת שמד נגד מדינת ישראל, מלחמת השחרור שבחסדי שמים בניסי ניסים ניצחנו בה, לא היתה כל ארץ ישראל בידינו.

בצלאל סמוטריץ': הסרבנות וקשיות העורף של הערבים הגיעה לכך שהוקמה כאן רק מדינה יהודית ולא הוקמה מדינה ערבית.

בצלאל סמוטריץ': הלאה: מלחמת ששת הימים.

בצלאל סמוטריץ': אלמלא פרצה מלחמת ששת הימים, לא יודע מתי היינו זוכים לשחרר את חבלי המולדת ביהודה ושומרון ואת ירושלים המאוחדת.

בצלאל סמוטריץ': הלאה: היו יהודים טועים, מבולבלים בהסכמי אוסלו, שגם אז הסכימו לחלק את הארץ, לחתוך בבשר החי.

בצלאל סמוטריץ': אלמלא ערפאת יצא מחדר המשא ומתן בקמפ דייוויד, פוצץ את ההסכם ושלח אוטובוסים, לא עלינו, להתפוצץ ברחובות ישראל, מי יודע איפה היינו היום.

בצלאל סמוטריץ': זה ממשיך גם עכשיו עם הסיפור הזה של שיח' ג'ראח.

בצלאל סמוטריץ': כשאני שואל את עצמי מה רוצה ריבונו של עולם כשהוא נותן עכשיו כזאת עדנה לתנועה האסלאמית, לגוף כזה של תומכי טרור אנטי ציונים, שיש לו זהות מוחלטת – היסטורית, רעיונית, וכמו שמסתבר עכשיו, כלכלית – עם חמאס, עם טרור, אם שאיפות להשמיד את מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו אומרים במזמור שיר ליום השבת, נכון הרב גפני?

בצלאל סמוטריץ': "ויציצו כל פעלי און להישמדם עדי עד".

בצלאל סמוטריץ': כל אחד שיש לו גינה – עכשיו בשמיטה לא – אבל כל אחד שיש לו גינה יודע שאם הוא רוצה לעשב, הוא צריך לתת לעשב קצת לצמוח.

בצלאל סמוטריץ': אי-אפשר לעקור אותו כשהוא כזה קטנצ'יק.

בצלאל סמוטריץ': "ויציצו כל פעלי און להשמדם עדי עד" – אז יש, לפעמים, לפני שבר גאון.

בצלאל סמוטריץ': ואין ספק שזה שעבאס המנומס מסתובב כאן כמו טווס, באיזו יהירות, באיזו התנשאות,  והינה, עכשיו הוא אפילו, ברוב טובו, רוצה לפרוש חסות ולהעניק כספים לציבור החרדי.

בצלאל סמוטריץ': והרמת הראש השחצנית הזאת גולשת אל הרחוב הערבי וגולשת אל פרעות ואל הקצנה לאומנית; זה כנראה, כנראה, כנראה, כי אנחנו יותר מדי שנים טומנים את הראש בחול, כמו בת יענה, ומסרבים להישיר מבט אל הסכנות הגדולות שאורבות לנו מהגיס החמישי הזה של ערביי ישראל; משהו כנראה צריך לפתוח לנו את העיניים.

בצלאל סמוטריץ': הלאה.

בצלאל סמוטריץ': עוד דבר טוב שאני משוכנע שקורה בממשלה הזאת הוא חשיפת הפרצוף האמיתי של השמאל.

בצלאל סמוטריץ': תראו, אני מוכרח לומר שגם לי יש כאב לב בדבר הזה, מכיוון שאני הערכתי חברים באגף השמאלי כאן של הכנסת, שתפסתי שיש להם אידיאולוגיה ושיש להם ערכים – שונים מאוד משלי, ואני מתווכח איתם ואני חושב שהם לוקחים אותנו למקומות רעים; אבל הערכתי שיש להם אידיאולוגיה ושיש להם תפיסת עולם.

בצלאל סמוטריץ': ואני משוכנע שיש המון אנשים טובים בחברה הישראלית שנמצאים היום במחנה השמאל כי באמת ובתמים הם רואים שיש בו ערכים הומניים ואידיאולוגיות שיש בהם נקודות אור טובות וחשובות בעולם.

בצלאל סמוטריץ': בקואליציה הזאת המסכות מוסרות, והאמת החלולה והכואבת – אני אומר את זה בכאב – מתגלה; בין שזה, כמובן, יאיר לפיד, איש ריק שאין מאחורי המילים שלו כלום; כמה כבר דיברו כאן עכשיו על כמה הוא יצא נגד ממשלת חלופין, חוק נורבגי, שרים ללא תיק, סגני שרים, כספים קואליציוניים ומינויים.

בצלאל סמוטריץ': אין כמעט לאו אחד שהוא שרטט בשנים האחרונות, כשהוא היה באופוזיציה, שהוא לא עבר עליו, איך אומרים, למהדרין מן המהדרין; חשף את הריקנות המוחלטת שלו ושל תנועתו.

בצלאל סמוטריץ': חשבנו שיש בשמאל מאבק אמיתי בפגיעות מיניות – אגב, מאבק צודק, שאנחנו צריכים להוביל אותו; רק שאנחנו נוביל אותו באמת.

בצלאל סמוטריץ': ואז הגיעו החשיפות על שמעון פרס, ופתאום: זה לא כזה נורא, וצריך להיזהר מלדון אדם אחרי מותו.

בצלאל סמוטריץ': הוא לא יכול להתגונן.

בצלאל סמוטריץ': הוא מהצד הנכון, עם הדעות הנכונות, ויש לו מורשת חשובה.

בצלאל סמוטריץ': ואילו הפרסומים אתמול על אותו, אני יודע, אוחובסקי, איך קוראים לו, שלפי החשדות אנס – אפשר להחביא את זה מאחורי כל מיני מילים יפות, ואחרי זה עוד אחד שם; ששש – שתיקה.

בצלאל סמוטריץ': יש כאלה בקהילה שם – איך הם קוראים לעצמם?

בצלאל סמוטריץ': – שמחבקים אותו ומחזקים אותו בפייסבוק.

בצלאל סמוטריץ': כן, ומתברר שהכול כלום.

בצלאל סמוטריץ': הכול כלום.

בצלאל סמוטריץ': איפה שאין תורה, איפה שערכים לא באים ממקום של נצח, של אמיתות מוחלטות, של תורה משמיים – אז בסדר, הכול עניין של פוזיציה.

בצלאל סמוטריץ': וכשמתאים אני יכול להרים ערך אחד, וכשפתאום הסיטואציה מתחלפת והאינטרס הפוליטי מתחלף, אז אני עובר טיפולי המרה.

בצלאל סמוטריץ': אמרתי שיש דבר שאפילו אותי הממשלה הזאת תצליח לשכנע: טיפולי המרה עובדים.

בצלאל סמוטריץ': לאורך שנים אני חושב שזה לא עובד.

בצלאל סמוטריץ': והינה, מסתבר שזה עובד.

בצלאל סמוטריץ': הציבור הישראלי מגלה שאין בשמאל כלום.

בצלאל סמוטריץ': מכיוון שאני מאמין בעם ישראל, ואני מאמין בכוונות וברצונות הטובים, אני מאמין באהבת העם והארץ שלו, אני מאמין בחיבת הדת והמסורת של רובו המוחלט – אין לי ספק שהממשלה הזאת תתרום תרומה מכרעת למעבר של אנשים מהריקנות הזאת של השמאל אל הערכים האמיתיים שישנם במחנה הלאומי על גווניו השונים.

בצלאל סמוטריץ': תהליך חיובי נוסף שמתרחש עכשיו זה חשיפת פרצופה האמיתי של מערכת המשפט.

בצלאל סמוטריץ': גם כאן, אחרי שנים שמנסים לשכנע אותנו כמה המערכת הזאת מקצועית וטובה, הבוקר באמת נחשף סקר שמצביע על כך שמערכת המשפט בשפל מאז קום המדינה בכל מה שנוגע לאמון הציבור, כי הציבור חכם – הוא לא ציבור טיפש.

בצלאל סמוטריץ': הוא רואה את האיפה ואיפה.

בצלאל סמוטריץ': הוא רואה איך כשהיה צריך להחליף את ידידנו, חבר הכנסת יולי אדלשטיין, מהכיסא של היו"ר – תוך לילה.

בצלאל סמוטריץ': מה עשה יולי אדלשטיין?

בצלאל סמוטריץ': השתמש בסעיפים מסוימים בתקנון שמאפשרים למשוך זמן של הצבעות וכו'.

בצלאל סמוטריץ': בן לילה צריך להדיח אותו, ובית המשפט מתערב וקוצב זמנים של חצי שעה-שעה לתשובות מדינה.

בצלאל סמוטריץ': וכשעכשיו הקואליציה רומסת את האופוזיציה, ולוקחת לעצמה רוב לא פרופורציונלי בוועדות – לבג"ץ יש זמן, ובסוף הוא אומר שזה אומנם לא בסדר, נו נו נו, אבל זה לא מצדיק התערבות.

בצלאל סמוטריץ': איך אמרת, גפני, כמה פעמים?

בצלאל סמוטריץ': אנחנו אולי דתיים – אנחנו לא מטומטמים.

בצלאל סמוטריץ': אז אנחנו אולי ימניים – אנחנו לא מטומטמים, והציבור מבין את זה.

בצלאל סמוטריץ': הלאה.

בצלאל סמוטריץ': לאיפה נעלם היועץ המשפטי לממשלה – פעם היה אחד כזה; כל שני וחמישי: מניעות משפטיות, מכתבים, אסור, אי-אפשר, אתם לא יכולים.

בצלאל סמוטריץ': ששש – נעלם.

בצלאל סמוטריץ': ארבעה חודשים אני מנסה לדרוש בשלומו.

בצלאל סמוטריץ': אני מקווה שהוא בקו הבריאות ושהכול בסדר.

בצלאל סמוטריץ': אני לא יודע לאן הוא נעלם.

בצלאל סמוטריץ': ביום חמישי שעבר השתתפתי בדיון בוועדת הפנים, בראשותו של ווליד טאהא, על חוק החשמל.

בצלאל סמוטריץ': דיברתי פה כבר על האבסורד.

בצלאל סמוטריץ': החוק הזה הולך לחול על מבנים לא חוקיים שניתנו לגביהם צווים שיפוטיים סופיים להריסה, וחלפו שנתיים מאז שניתן הצו.

בצלאל סמוטריץ': זאת אומרת, אם האזרח היה פראייר והלך לממש את פסק הדין – אכל אותה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אם הוא היה עבריין, צפצף על פסק הדין של בית המשפט במשך שנתיים – עכשיו הוא יקבל חשמל.

בצלאל סמוטריץ': עומד שם עורך דין, נציג פרקליטות המדינה, משרד המשפטים, ומגן על הסעיף בחירוף נפש.

בצלאל סמוטריץ': אני תופס את עצמי ואני לא יודע – אני משפשף את העיניים ומנקה את האוזניים.

בצלאל סמוטריץ': אותו עורך דין, כשאנחנו ניהלנו פה דיונים על חוק ההסדרה וניהלנו דיונים על הסדרת חוות בודדים בנגב – זעקו מרה: אתם רוצים לעקוף פסקי דין של בג"ץ בחקיקה?

בצלאל סמוטריץ': הרי יצא חוטא נשכר וייפגע שלטון החוק.

בצלאל סמוטריץ': הדברים נמצאים בפרוטוקול, זועקים מן הפרוטוקול של דברי ימי הכנסת, כאן, לא לפני הרבה זמן.

בצלאל סמוטריץ': רק השתנתה הקואליציה, ממשלה שכרתה ברית הגנה הדדית עם מערכת המשפט, וכל התפיסות והאג'נדות המשפטיות משתנה ב-180 מעלות כדי לשרת את הממשלה, שמשרתת את מערכת המשפט, שמשרתת את הממשלה, וחוזר חלילה.

בצלאל סמוטריץ': הציבור מבין.

בצלאל סמוטריץ': הציבור מתפכח.

בצלאל סמוטריץ': הציבור מבין שצו השעה זה לתקן את מערכת המשפט תיקון עומק, והוא ייתן לנו את הכוח לעשות את זה.

בצלאל סמוטריץ': זה יתרון גדול שהממשלה הזאת עוזרת לנו.

בצלאל סמוטריץ': הממשלה הזו חושפת את הפרצוף האמיתי של בנט ושותפיו חסרי החוליות בימינה.

בצלאל סמוטריץ': עוד היו בציונות הדתית התלבטויות: הוא נטש, הוא חזר, הוא אמר דבר והיפוכו; לא יודע, כל מיני.

בצלאל סמוטריץ': באמת היה בלבול גדול, והיו אצלנו אנשים תמימים.

בצלאל סמוטריץ': הרי אנחנו נפרדנו על רקע ההבנה שלי שהוא הולך לערוק אחרי הבחירות לשמאל ולשבת עם תומכי טרור, ועדיין היו מי שקנו את השקרים שלו.

בצלאל סמוטריץ': לפי כל הסקרים, פחות מ-13% מהציונות הדתית עדיין תומכים בו.

בצלאל סמוטריץ': ולהערכתי, המספרים האלה ילכו ויפחתו.

בצלאל סמוטריץ': ולפי כל הסקרים, הם מתחת לאחוז החסימה.

בצלאל סמוטריץ': גם הוא וגם גדעון סער, אחרי הבחירות הבאות, בעזרת השם, הבית החשוב הזה, הכנסת, הפוליטיקה הישראלית, יהיו הרבה נקיים, הרבה יותר טהורים, אחרי שהם יקיאו מתוכם אנשים חסרי מילה, חסרי ערכים, חסרי דרך וחסרי עמוד שדרה ואנשים שאין להם שום בעיה לאחוז דבר והיפוכו בתוך פחות מחודש, כי זה משרת איזה מאוויים פוליטיים אישיים; אנשים שהעדיפו את טובתם האישית על פני האחריות לטובת מדינת ישראל.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו רואים שהציבור מבין שמה לעשות, לפעמים צריך טיפול שורש.

בצלאל סמוטריץ': זה כואב, זה לא נעים, זה קשה, יש לזה מחירים, אבל בסוף זה מבריא.

בצלאל סמוטריץ': כשהגוף מוציא את המוגלה, הוא מנקה את עצמו מהחיידקים והוא יחזור אחר כך בריא יותר וטוב יותר.

בצלאל סמוטריץ': יש בממשלה הזו גם בית ספר לימין, איך לשלוט.

בצלאל סמוטריץ': כן, גם אנחנו צריכים חשבון נפש על הרבה יותר מדי שנות שלטון עם הרבה פחות מדי שלטון אמיתי.

בצלאל סמוטריץ': הממשלה הזאת מלמדת אותנו לשלוט בכנסת, לשלוט בוועדות, לשלוט בתקנון, לשלוט במליאה, לשלוט במינויים, לשלוט במשרדים ולשלוט בתקציבים, ולא לראות בעיניים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו, כמובן, נעשה את הכול לטובה, וגדולה מידה טובה ממידת פורענות.

בצלאל סמוטריץ': אז מה שהם עושים, על אחת וכמה וכמה שנלמד אנחנו לעשות אחר כך, בעזרת השם, לטובה ולברכה.

בצלאל סמוטריץ': אני רוצה לחזור.

בצלאל סמוטריץ': דיברתי בהתחלה על הרמת הראש – "ויציצו כל פעלי און" – של מנסור עבאס והתנועה האסלאמית, על כל אותם אויבים תומכי טרור.

בצלאל סמוטריץ': אז עמד כאן אתמול, על הדוכן הזה, אוסאמה סעדי וציין בחוצפה 104 שנים, לדבריו, להצהרת בלפור הארורה שהביאה להקמת מדינת ישראל ופלסטין.

בצלאל סמוטריץ': עזוב שישב פה סגן יושב-ראש ולא השתיק אותו.

בצלאל סמוטריץ': אני לא מצליח להבין איך האוזניים שלו לא נשרפו.

בצלאל סמוטריץ': ועזבו רגע את זה שהם אויבים, תומכי טרור ועוברים על 7א לחוק-יסוד: הכנסת, שוללים את קיומה של ישראל כמדינה יהודית, ואין להם שום מקום בכנסת ישראל, אבל כפיות טובה?

בצלאל סמוטריץ': אם לא הייתה מדינה יהודית בארץ ישראל, מה היה לכם פה?

בצלאל סמוטריץ': ביצות?

בצלאל סמוטריץ': מלריה?

בצלאל סמוטריץ': הייתם ממשיכים לנסוע בחמורים ועגלות?

בצלאל סמוטריץ': חיים באיזה מדינה נחשלת כמו כל האחים שלכם מסביב?

בצלאל סמוטריץ': אפשר להשוות את המגדלור הזה, בחומר וברוח, של מדינת ישראל – כמה אור ושפע, וקידמה, וטכנולוגיה ופיתוח העם היהודי הביא לארץ ישראל, בחסדי שמיים, בניסי ניסים; קצת הכרת הטוב, ואתם נהנים מזה.

בצלאל סמוטריץ': ביהדות הכרת הטוב היא שורש כל המידות הטובות.

בצלאל סמוטריץ': ולהפך, כפיות טובה היא שורש כל המידות הרעות.

בצלאל סמוטריץ': כפוי טובה הוא כפוי טובה לריבונו של עולם; הוא כפוי טובה למי שריבונו של עולם מיטיב לו דרכו.

בצלאל סמוטריץ': במקום שתנשקו לנו את הידיים ותגידו תודה – מה עשינו מהארץ הזאת, איך הפרחנו אותה, בעזרת השם, ואתם נהנים מזה.

בצלאל סמוטריץ': תשוו את זה ללבנון – אין שם מים, אין שם דלק, אין שם אוכל.

בצלאל סמוטריץ': מה, יש שם חופש ביטוי?

בצלאל סמוטריץ': חופש דת?

בצלאל סמוטריץ': חופש תנועה?

בצלאל סמוטריץ': זכות קניין?

בצלאל סמוטריץ': איפה יש?

בצלאל סמוטריץ': בסוריה, באיראן, בעיראק, בירדן, במצרים, בסעודיה?

בצלאל סמוטריץ': מופע של צביעות ושל כפיות טובה.

בצלאל סמוטריץ': ובעניין הזה, אזרחי ישראל צריכים לדעת שאין הבדל בין אוסאמה סעדי ואיימן עודה לבין מנסור עבאס.

בצלאל סמוטריץ': כל ההבדל הוא תקייה.

בצלאל סמוטריץ': תקייה זו מילה בערבית שמסבירה את השיטה של התנועה האסלאמית – הסתרה.

בצלאל סמוטריץ': תקייה זה הסתרה.

בצלאל סמוטריץ': מסתירים את המטרות האמיתיות, עוטפים אותן במתק שפתיים, באיזה דו-פרצופיות, אבל המטרה היא אותה מטרה; כפיות הטובה היא אותה כפיות טובה; השאיפות האסלאמיסטיות הקיצוניות.

בצלאל סמוטריץ': כשאני מזכיר לכולנו שכל האסלאם בנוי על איזה אמונה עקומה שריבונו של עולם עזב את עם ישראל, והמוסלמים מחליפים אותנו כבנים נבחרים, והקמת מדינת ישראל והתחייה הלאומית שלנו היא סטירת הלחי הגדולה ביותר לתיאולוגיה שלהם.

בצלאל סמוטריץ': כי הינה, ריבונו של עולם לא עוזב את עם ישראל, והוא מקבץ נדחי ישראל, והוא מחזיר שכינתו לציון ברחמים, ועם ישראל חוזר אל בימת ההיסטוריה ומצליח, ברוך השם.

בצלאל סמוטריץ': ואת סטירת הלחי הזאת הם מנסים לשלול, כי זה מאיין אותם; כי זה אומר שכל הדת שלהם היא שקר אחד גדול.

בצלאל סמוטריץ': אין הבדל.

בצלאל סמוטריץ': לא סתם שמרית מאיר, מי שהיום היא היועצת המדינית של נפתלי בנט, כתבה למוחרת הבחירות ציוץ כזה: תראו "לאן הביאה אותנו פסיכוזת ביבי, רק לא ביבי.

בצלאל סמוטריץ': פוליטיקאים מימין שוקלים ברצינות תלות בסניף הפלסטיני של האחים המוסלמים.

בצלאל סמוטריץ': אני עוצרת רגע כדי להגיד את זה כי כבר התרגלנו להכול וזה נראה כמו השלב ההגיוני הבא, אבל מדובר בנטייה לאומית לאובדנות".

בצלאל סמוטריץ': והיא צודקת.

בצלאל סמוטריץ': או, כמה היא צודקת.

בצלאל סמוטריץ': כתב אתמול השיח' כמאל ח'טיב מהפלג הצפוני – הם הרי אחים תאומים, הצפוני והדרומי זה סתם פיקציה – הוא כתב אתמול ככה, שהוא מייחל לשקיעתה של ישראל לנצח.

בצלאל סמוטריץ': הוא כותב: "בשנת 1917, השמש שלהם זרחה והשמש שלנו התקרבה לשקיעה.

בצלאל סמוטריץ': והינה, אנחנו בתקופה שבה השמש שלהם שוקעת ועומדת לשקוע לנצח, בעוד השמש שלנו זורחת מחדש.

בצלאל סמוטריץ': עוד מעט נדע והעולם ידע מי קיים את הבטחתו.

בצלאל סמוטריץ': אללה הכול יכול או בלפור?"

בצלאל סמוטריץ': זה, כמובן, תרגום מערבית, שנתן לי אסף גיבור, עיתונאי מקור ראשון.

בצלאל סמוטריץ': הוא מבין.

בצלאל סמוטריץ': הוא מבין.

בצלאל סמוטריץ': מבחינתו, כשמדינת ישראל היא בת ערובה היום של האחים שלו בתנועה האסלאמית פה ברע"מ – הוא רואה בזה זריחת השמש שלו ושקיעת השמש שלנו.

בצלאל סמוטריץ': ותהרגו אותי איך יהודים שיש להם קצת שכל בקודקוד לא מבינים את הדבר הכול כך פשוט הזה.

בצלאל סמוטריץ': אבל אני רוצה לסיים באמירה לעבאס ולאוסאמה סעדי ולתומכים שלהם מקרב האויב הערבי: תדעו לכם, השמש שלנו תלך ותזרח.

בצלאל סמוטריץ': שמש, צדקה, מגן ומרפא בכנפיה.

בצלאל סמוטריץ': ריבונו של עולם מחזיר שכינתו לציון, ואוי למי שמעז להיכנס בין ארי ללביאה כשנזקקים זה לזה.

בצלאל סמוטריץ': ריבונו של עולם, בכנסת ישראל חוזרים להתאחד אחרי אלפיים שנות גלות ונתק, ואוי למי שיעז להיכנס אל תוך התהליך הזה.

דוד ביטן: - - -

בצלאל סמוטריץ': אמרתי קודם, אדוני היושב-ראש, שעם ישראל מתעורר והוא יודע את האמת.

בצלאל סמוטריץ': והוא ייתן את הכוח חזרה לכוחות הבריאים, הלאומיים, הצודקים בעם הזה, שיחזרו להנהיג את ישראל, ויחזירו אותו ואת תומכיו למקומם הטבעי.

בצלאל סמוטריץ': ואני רוצה לסיים בתפילה גדולה לריבונו של עולם: אתה יודע, אבא שלנו שבשמיים, אנחנו לא נלחמים על החיים הפרטיים שלנו.

בצלאל סמוטריץ': גם תחת הממשלה הזאת אנחנו קמים בבוקר והשמש זורחת, הולכים לעבודה ומתפרנסים.

בצלאל סמוטריץ': אנחנו נלחמים כי הממשלה הזאת היא חילול השם גדול.

בצלאל סמוטריץ': ואנחנו יודעים שכל התהליך הזה שאתה מוביל אותנו בו בשנים, בדורות האלה, הוא תהליך שכל עניינו זה קידוש שם השם, כמו שהנביא יחזקאל אומר לנו: "לא למענכם אני עשה בית ישראל כי אם לשם קדשי אשר חללתם בגוים".

בצלאל סמוטריץ': אנחנו מבקשים ממך: תראה את בניך האהובים, שנלחמים למען שמך, למען קידוש שמך.

בצלאל סמוטריץ': "עשה למען שמך", "עשה למען תורתך", "עשה למען ימינך", "עשה למען קדשתך", "למען יחלצון ידידיך".

בצלאל סמוטריץ': "הושיעה ימינך" ועננו.

בצלאל סמוטריץ': "יכירו וידעו כל יושבי תבל כי לך תכרע כל ברך תשבע כל לשון".

בצלאל סמוטריץ': כששם שמיים יתקדש על ידינו, על ידי מדינת ישראל, אז יכירו וידעו כל הגויים כי "לך תכרע כל ברך".

בצלאל סמוטריץ': זה המאבק שלנו, ואנחנו מבקשים ממך, ריבונו של עולם, עשה למען שמך ותאמר לצרותינו די.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

בצלאל סמוטריץ': תודה.

דוד ביטן: גפני, אתה עדיין לא דיברת, נכון?

דוד ביטן: אז בוא.

דוד ביטן: חבר הכנסת גפני, אני לא קוצב לך זמן.

דוד ביטן: אתה אחרון הדוברים מטעמנו.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, ראשית, אני רוצה להתנצל – אדוני היושב-ראש – בפני אותם כמה פוליטיקאים וכמה פרשנים שאמרו שהחרדים, עם כסף – ילכו לכל מקום; הם יצטרפו לקואליציה כזאת או לקואליציה אחרת.

משה גפני: עם כסף יקנו אותם.

משה גפני: ואני מתנצל בפניהם, שהאמת שלנו טופחת על פניהם.

דוד ביטן: זה נכון.

דוד ביטן: אפילו 100 מיליון לא - - -

משה גפני: התחיל להסתובב הכסף באופן כזה.

משה גפני: ושלא תהיה טעות, הציבור החרדי באמת סובל מקיצוצים באופן דרמטי, גם בישיבות, גם בסמינרים, גם בחינוך העצמאי, גם במעין החינוך התורני, גם בתרבות החרדית, גם המוכשר, מוסדות הפטור – כולם סובלים מקיצוצים של עשרות רבות של מיליונים.

דוד ביטן: רבותיי, כשתהיה אזעקה כולם הולכים לפרסה.

דוד ביטן: כל מי שנמצא באולם, הולך לפרסה.

דוד ביטן: תמשיך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, לא שמעתי אותו, אבל אחרי זה אמרו לי את מה שהוא אמר, ראש הממשלה החלופי.

משה גפני: הוא אמר שהחרדים יכולים להיכנס לקואליציה.

משה גפני: כשאמרו לו שיש קיצוצים בתקציבים, לא הבנתי.

משה גפני: הילדים של יאיר לפיד, כשהוא נמצא באופוזיציה – מקצצים בתקציבים של הילדים שלו?

משה גפני: בבתי הספר שלהם?

משה גפני: בתיכונים שלהם?

משה גפני: בעל-תיכוני?

משה גפני: אם יש קיצוץ, האם הילד שלו מרגיש אם אבא שלו בקואליציה או באופוזיציה?

משה גפני: מה זה המשפט המושחת הזה שלו?

משה גפני: יש קיצוץ בתקציב של הילדים החרדים – שהם ייכנסו, יהדות התורה וש"ס, שייכנסו לקואליציה.

משה גפני: לא ניכנס לקואליציה.

משה גפני: ואני מהבמה הזאת, אני פונה לחבריי החרדים.

משה גפני: יש כאלה שאומרים: תראו איזה קיצוץ יש אצלנו, ובאמת סובלים מקיצוץ; מה שבמקום אחר לא סבלו.

משה גפני: ואני אומר להם: אנחנו מחויבים, ויש לנו ערבות הדדית עם הציבור המסורתי.

משה גפני: יש לנו ערבות הדדית עם הציבור הזה שאנחנו איתו יחד, ואנחנו גם משלמים מחיר בגלל שנוקמים בנו.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה – לפי התוכנית שלי, יש לי 20 דקות - - -

דוד ביטן: אז אחרי זה – אם היושב-ראש יאפשר אין בעיה.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז אני אתחיל בכמה דברים.

דוד ביטן: מאה אחוז.

משה גפני: אני אדבר על כמה דברים בתקציב שאני ביקשתי לדבר עליהם.

משה גפני: למשל, הדבר הראשון זה הנושא של הרפורמה בכשרות.

משה גפני: משום מה הייתה מוכרת לי הרפורמה הזאת, וביקשתי מהעוזר שלי שיוציא דיון בוועדת החוקה שהתקיים לפני שנים לא מעטות.

משה גפני: יהודה בן מאיר היה המייצג של המפד"ל בוועדת החוקה, והיה שם דיון, שהביאה המפד"ל, על הנושא של מערכת הכשרות – חוק הונאת הכשרות, שממנו נולד חוק הכשרות.

משה גפני: ושם יהודה בן מאיר מהמפד"ל נלחם בכל כוחו שהרגולטור, שאלה שנותנים את הכשרות, יהיה הרבנות הראשית.

משה גפני: אומרת שולמית אלוני: בכלל הייתי אומרת שכל העניין יהיה בידי משרד המשפטים ולא בידי משרד הדתות.

משה גפני: היות שאין הרבה זמן, אני לא יכול להקריא את כל הפרוטוקול, אבל היא אומרת: מה הרבנות הראשית בעניין הזה – מה פתאום זה מונופול שלה?

משה גפני: אומרת שולמית אלוני.

משה גפני: ואומר לה דב שילנסקי: אז מי ייתן את הכשרות?

משה גפני: הוא שואל אותה, וגם משה שחל בא אחרי זה ואומר.

משה גפני: ואני רוצה לומר לך, אדוני היושב-ראש, שאני קורא את הפרוטוקול הזה ואני פשוט חושב שאם היינו מחליפים את השמות, היינו מגיעים לתוצאה של היום.

משה גפני: את מה שאומרת שולמית אלוני ואת מה שאומר השמאל החילוני אומרים היום מתן כהנא ויוליה מלינובסקי.

משה גפני: אותן מילים.

משה גפני: הם מדברים פה על מערכת הכשרות, על המונופול של הרבנות.

משה גפני: תקראו את הפרוטוקול הזה מ-22 ביוני 1983.

משה גפני: המילים של יהודה בן מאיר הן אותן המילים של פינדרוס, של גפני, של יעקב אשר, של אורי מקלב.

משה גפני: אותן המילים של יהודה בן מאיר.

משה גפני: והמילים של שולמית אלוני הן אותן המילים של יוליה מלינובסקי ושל מתן כהנא.

משה גפני: לא יודע, יושבים חברי כנסת, כאלה שהמסורת חשובה להם, יושבים בקואליציה, והם הולכים להצביע הלילה על תקציב שיישם בנושא של הכשרות את המדיניות של שולמית אלוני, את המדיניות של השמאל הקיצוני, השמאל האנטי-דתי.

משה גפני: ולזה קוראים רפורמה במערכת הכשרות, שאנשים יאכלו טרף, שאנשים יאכלו לא כשר?

משה גפני: זה לא דבר חדש, לא המציאו אותו היום.

משה גפני: הוא דבר שנקבע כבר במלחמה ובמאבק בין המפד"ל לבין מרצ.

משה גפני: הוא לא נולד היום.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לפנות לחברות הכנסת בקואליציה, לאותן חברות כנסת שאמרו אפילו היום, אפילו בתקופה הזאת, ובוודאי קודם, שלא לתת את הנושא הזה של העלאת גיל הפרישה לנשים מבלי שיהיה פתרון לנשים העניות, מבלי שיהיה פתרון למקצועות השוחקים, מבלי שיהיה פתרון לאלה שפרשו כבר קודם, והם ביקשו ממני שאני אחתום איתן על מכתב לשר האוצר ולראש הממשלה, שהחוק הזה יצא מחוק ההסדרים.

משה גפני: מדובר על מהפכה חברתית בלתי רגילה.

משה גפני: ואי- אפשר להשאיר קבוצות גדולות של נשים רעבות ללחם, שיבטלו להן את קצבת הזקנה.

משה גפני: והן הולכות היום להצביע נגד הנשים.

משה גפני: הן הולכות להצביע נגד הנשים העניות.

משה גפני: הן הולכות להצביע נגד הנשים שעסקו כל החיים במקצועות שוחקים, או נגד אלו שלא עמד להן כוחן ופרשו קודם.

משה גפני: אני החרדי דאגתי להן.

משה גפני: אני החרדי לא נתתי לאוצר להביא כאלה חוקים נגד נשים.

משה גפני: ואתם, בחיוך כזה, יושבים עם שר האוצר, ואני רואה את התמונות, איך חוגגות – על הגב של מי?

משה גפני: מילא שאתם פוגעים בילדים החרדים – הבנו.

משה גפני: זה שאצלכם החתולות יותר חשובות מילד חרדי או מילדה חרדית – שמענו.

משה גפני: אבל החברות שלכן, השכנות שלכן – איך אתן הולכות לפגוע בהן?

דוד ביטן: רבותיי, לפרסה.

דוד ביטן: כולם לפרסה.

בשעה 18: << יור >> היו"ר מיקי לוי: << יור >> חברי הכנסת, בבקשה לשבת.

בשעה 18: שקט במליאה.

בשעה 18: אני מבקש מכולם לשבת.

בשעה 18: חבר הכנסת גפני, למרות שסוכם על סיום ב-18:30, אני נעתר לבקשתך.

בשעה 18: עשר דקות, בבקשה.

בשעה 18: << דובר_המשך >> משה גפני (יהדות התורה): << דובר_

בשעה 18: המשך >> אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, בין יתר הדברים עשו מסיבת עיתונאים שלושה שרים – שר השיכון אלקין, שרת הפנים שקד ושר האוצר ליברמן – להוזיל את מחירי הדירות.

בשעה 18: איך מוזילים את מחירי הדירות?

בשעה 18: כמו שהאוצר נוהג בתקופה האחרונה, כל הזמן, עם אותו דבר – להטיל עוד מס.

בשעה 18: גם אצלי, הביאו העלאת מס רכישה.

בשעה 18: אני הפחתתי את מס הרכישה ל-5%, אבל כשהעלו את זה, המחירים עלו.

בשעה 18: המחירים וזה שהעלו את מס הרכישה לא גרמו להפחתה של מחירי הדירות.

בשעה 18: למי אתם מספרים את הסיפור הזה?

בשעה 18: אותו דבר – הם אומרים: מס גודש.

בשעה 18: הם אומרים שזה יפתור את בעיית הפקקים.

בשעה 18: יש תוכנית חומש של משרד התחבורה, יש מטרו, יש תחבורה ציבורית מסודרת.

בשעה 18: אז אם היו אומרים: אבני דרך – ככל שמתקדמת התחבורה הציבורית כך מי שבא ברכב פרטי, משלמים מס גודש, הם לא עושים את זה.

בשעה 18: הם לא מתנים את זה באבני דרך של מיסוי על הנושא הזה, כניסה לגוש דן, הכניסה למרכז הארץ.

בשעה 18: אין פתרון.

בשעה 18: בינתיים תוכנית החומש היא תוכנית שעדיין לא מבוצעת.

בשעה 18: כל הדברים האלה הם דברים שהם רק לגבות כסף והקואליציה הזאת נותנת להם את מבוקשה.

בשעה 18: יש נושא של משקאות ממותקים, דואגים כמובן לבריאות.

בשעה 18: זו השפה של אנשי משרד האוצר.

בשעה 18: אם דואגים לבריאות, למה עולה המס על משקאות כאלה שאין בהם סוכר?

בשעה 18: למה גם בעניין הזה המיסוי עולה?

בשעה 18: אני אמרתי קודם, אני רוצה לחזור על זה.

בשעה 18: אם אפשר, השר אלקין, אני רוצה לדבר לשר יאיר לפיד, שאמר – אם לא אמרת, אז אני חוזר בי – אמרת שאתה רוצה שניכנס לקואליציה כשהתלוננו על זה שיש קיצוצים בתקציב של החינוך של הציבור החרדי – שייכנסו לקואליציה.

בשעה 18: אם אכן אמרת דבר כזה - - -

יאיר לפיד: לא.

משה גפני: לא אמרת.

משה גפני: אז מי שאמר – אז אני אגיד לו, למי שאמר.

משה גפני: האם לילדים שלכם, אם אתם לא בקואליציה, מקצצים בתקציב של בתי הספר?

משה גפני: מקצצים בתקציב של החינוך?

משה גפני: פה יש קיצוץ דרמטי בכל מערכת החינוך.

משה גפני: ואומרים לנו: הצטרפו לקואליציה.

משה גפני: הם אמרו את זה בשמך.

יאיר לפיד: זה לא אני.

משה גפני: בסדר.

משה גפני: אז זה לא אתה.

משה גפני: זאת מציאות שהיא פשוט מציאות מושחתת.

משה גפני: למה הילדים שלנו צריכים לסבול על זה שאנחנו כן בקואליציה או לא בקואליציה?

משה גפני: אנחנו לא נהיה בקואליציה הזאת.

משה גפני: ואמרתי את מה שנאמר פה כל הזמן: רפורמת הכשרות היא רפורמה שדרשה אותה שולמית אלוני ב-1983, והיה דיון בוועדת החוקה על זה.

משה גפני: השר אלקין, אתה מיישם את מדיניותה של שולמית אלוני שתהיה רפורמת כשרות, שהרבנות לא תהיה מונופול.

משה גפני: יהודה בן מאיר מהמפד"ל נלחם נגד זה בכל כוחו, אבל שולמית אלוני ומרצ טענו שלא צריך שהרבנות תהיה מונופול.

משה גפני: אתם היום מיישמים את זה.

משה גפני: יוליה מלינובסקי עם מתן כהנא מיישמים את המדיניות של שולמית אלוני, שהרבנות לא תהיה מונופול.

משה גפני: ואני, אדוני היושב-ראש, אני מבקש לומר, יש מערכת שלמה שכולה בנויה על זה שהאוצר גובה כסף והוא יודע שאין מי שעומד מולו.

משה גפני: אין מי שמתווכח איתו ואומר לו: הדברים האלה שעליהם אתה מדבר, כמו העלאת גיל הפרישה, משאירים נשים רעבות ללחם, משאירים את הנושא של נשים שעבדו במקצועות שוחקים, נשים עניות, נשים שפרשו קודם.

משה גפני: ואני מבקש לומר, אדוני היושב-ראש, אני יודע שיש כמה חברי כנסת שמבינים במה שנעשה והם נמצאים בקואליציה.

משה גפני: תהיו יותר אמיצים.

משה גפני: העברת תקציב לא חייבת להיות העברת תקציב רע.

משה גפני: זה התקציב האנטי-חברתי הרע ביותר שהוגש אי פעם לכנסת, שאני זוכר, ואני זוכר הרבה מאוד תקציבים שהוגשו לכנסת.

משה גפני: זה דבר שהוא נורא ואיום מבחינת הפגיעה בטווח הקצר ובטווח הארוך באזרחי מדינת ישראל.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מסיים.

משה גפני: אני מבקש – שאלה אותי השרה אורנה ברביבאי עכשיו על אמירה שלי לגבי בנט, שאני אמרתי – לא, צריך לדבר על זה – אני כן נותן לו גט כריתות, אני לא נותן לו גט כריתות.

משה גפני: אמרתי שיש מקרים שבהם בן אדם לא נמצא, הוא נעלם.

משה גפני: איך הוא נעלם?

משה גפני: אם לוקחים את הסקרים האחרונים, יש אחד מהסקרים שאומר שהוא לא עובר את אחוז החסימה.

משה גפני: והוא לא עובר את אחוז החסימה.

משה גפני: למה אני צריך לגרש אותו?

משה גפני: הוא ייעלם פוליטית.

משה גפני: אז יש כאלה שרוצים להוציא מהדברים האלה מה שהם רוצים – יבושם להם.

משה גפני: אמרתי, ואני חוזר ואומר את זה כאן: האיש בגד בבוחרים שלו.

משה גפני: אנשים בחרו בו בגלל שהוא אמר שהוא ימינה, שהוא איש ימין; אנשים בחרו בו בגלל שחשבו שאיתו יקום שלטון ימני.

משה גפני: הוא בגד בבוחרים שלו והלך עם השמאל.

משה גפני: ואם אני צריך לתת לו גט כריתות, אין צורך.

משה גפני: האיש ייעלם מאליו.

משה גפני: האיש ייעלם מכיוון שאי-אפשר לשקר לכל העולם כל הזמן.

משה גפני: אי-אפשר לבוא ולהגיד: אני ממשיך את המורשת של המסורת של הציונות הדתית, בשעה שהוא מיישם את מדיניותה של שולמית אלוני.

משה גפני: אי-אפשר לבוא ולומר: אני לא אשב עם יאיר לפיד – הוא אמר את זה – אני לא אשב עם מרצ ועם רע"מ, והוא יושב איתם.

משה גפני: העיקר שהוא יהיה ראש ממשלה, שיהיה לו בטיקט שהוא ראש ממשלה.

משה גפני: תתעוררו, בבקשה, חברי הכנסת, אלה שעדיין חשובה להם המסורת היהודית, אלה שעדיין חשוב להם הנושא של ארץ ישראל, אלה שעדיין חשוב להם הנושא של הימין ושל השמאל.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש מכולם, מכל אלה שיש להם ערכים שעליהם הם התחנכו, ערכים יהודיים, ערכים של מסורת, ערכים של ארץ ישראל, כשהם מצביעים על סעיפי התקציב השונים, שייקחו את זה בחשבון איזו בגידה הם בוגדים בארץ ישראל ובמסורת היהודית.

משה גפני: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מבקש מכולם לשבת.

מיקי לוי: אני רוצה לגשת לסיכום הדיון.

מיקי לוי: חברי הכנסת, שרים, בבקשה, תפסו את מקומותיכם.

מיקי לוי: בבקשה, שקט במליאה.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים לשלב הסיכומים.

מיקי לוי: בבקשה, לשבת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שר האוצר אביגדור ליברמן, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה מעדיף להוציא אותנו עכשיו או אחר כך?

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אני באמת מבקש.

דוד אמסלם: תוציא אותנו עכשיו - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אני מבקש בכל לשון של בקשה.

דוד אמסלם: זה היה החוק שלך, גרסת אותו - - -

מיקי לוי: בכל לשון של בקשה.

דוד אמסלם: - - -

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, רבותיי השרים, כנסת נכבדה, סוף-סוף מדינת ישראל הופכת למדינה נורמלית.

אביגדור ליברמן: מדינה עם תקציב.

אביגדור ליברמן: אני אומנם הכנתי נאום ארוך, אבל אני שמעתי פה את הדיונים הקודמים ונאומים של נציגי האופוזיציה.

אביגדור ליברמן: אני החלטתי לוותר על הנאום.

אביגדור ליברמן: נדבר על הדברים שכנראה יותר מעניינים את כנסת ישראל.

אביגדור ליברמן: אבל לפני הכול, אני רוצה להזכיר שהממשלה הזאת קמה לפני 143 ימים, וביום שהוקמה הממשלה, 13 ביוני 2021, אני רק אזכיר, תחזיות הצמיחה היו 5.1%, וההערכות לגבי הגירעון היו 6.8%.

אביגדור ליברמן: נכון להיום, אנחנו בצמיחה של 7.1%, מהגבוהים בעולם.

אביגדור ליברמן: והגירעון קרוב ל-5% או סביב 5%.

שלמה קרעי: ואתם דופקים את כל החלשים.

אביגדור ליברמן: זה לא קרה מעצמו.

דוד אמסלם: זה קרה בזכותך.

אביגדור ליברמן: זה קרה בגלל שלוש החלטות דרמטיות - -

דוד אמסלם: בזכותך כל הזה.

דוד אמסלם: בגללך.

אביגדור ליברמן: - - שקיבלה הממשלה הזאת.

דוד אמסלם: בזכותך, בזכותך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

אביגדור ליברמן: דודי, אני לא שומע.

אביגדור ליברמן: תרים את הקול.

אביגדור ליברמן: לא שומעים אותך.

דוד אמסלם: זה קרה בזכותך.

דוד אמסלם: בזכותך זה קרה.

אביגדור ליברמן: לא שומעים.

דוד אמסלם: עכשיו אתם מביאים את התקציב.

דוד אמסלם: עכשיו אתם מביאים את התקציב.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תודה.

אביגדור ליברמן: הדברים האלה לא קרו מעצמם.

אביגדור ליברמן: הממשלה קיבלה שלוש החלטות דרמטיות מאוד – אולי לא פופולריות, אבל החלטות דרמטיות ונכונות.

אביגדור ליברמן: ההחלטה הראשונה – לוותר על החל"ת; ההחלטה השנייה – לא להיכנס יותר לסגרים; ההחלטה השלישית – לרוץ ראשונים לבוסטר, החיסון השלישי.

אביגדור ליברמן: היום זה נשמע מאוד פשוט.

אביגדור ליברמן: אני יודע איזה לבטים ואיזה היסוסים ואיזה התלבטויות היו למקבלי ההחלטות בחדרים הכי סגורים, בפורומים הכי מצומצמים.

אביגדור ליברמן: אני חושב שממשלה שמסוגלת לקבל החלטות מן הסוג הזה, היא תדע להצעיד את מדינת ישראל הרבה הרבה יותר רחוק ממה שחלמנו.

אביגדור ליברמן: אבל באמת, השאלה הגדולה – למה אנחנו מגיעים לתקציב, אדוני ראש הממשלה, רק אחרי שלוש וחצי שנים?

אביגדור ליברמן: שלוש וחצי שנים לא התקיים דיון על התקציב, לא הייתה הצבעה, רק מסיבה אחת.

אביגדור ליברמן: הרי כולם מבינים שזה בניגוד לאינטרס של המשק הישראלי, זה פגיעה קשה בכלכלת ישראל.

אביגדור ליברמן: אז למה זה לקח שלוש וחצי שנים?

אביגדור ליברמן: בגלל אינטרס אישי, פרסונלי, של איש אחד שהיה מוכן להקריב את כל כלכלת ישראל בגלל האינטרסים האישיים שלו.

דוד אמסלם: ליברמן, שמענו את הבדיחות האלה - - -

אביגדור ליברמן: דודי, לא שומעים אותך, אתה היום חלש, תרים את הקול.

אביגדור ליברמן: לא שומעים אותך.

דוד אמסלם: - - - מנדטים.

דוד אמסלם: אתה הבנת?

מיקי לוי: השר, בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה תתרכז בדברים.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

מיקי לוי: תודה.

אביגדור ליברמן: שאלה נוספת, למשל: למה הליכוד נמצא באופוזיציה?

אביגדור ליברמן: למה הליכוד נמצא באופוזיציה?

אביגדור ליברמן: הרי גם פה, פשוט בליכוד כבר לא מכירים את המושג הזה "הדר בית"רי".

אביגדור ליברמן: איפה הדר בית"רי ואיפה המציאות של היום?

דוד אמסלם: אתה מדבר על "הדר בית"רי"?

אביגדור ליברמן: אין לך מושג מה זה "הדר בית"רי".

דוד אמסלם: אתה, יש לך מושג גדול.

אביגדור ליברמן: לגבי הדר בית"רי – מה היה צריך לעשות כדי שהליכוד יהיה בקואליציה – רק דבר אחד, איש אחד - -

שלמה קרעי: איך זה לשבת עם האחים המוסלמים?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

אביגדור ליברמן: תסתכל בגוגל.

אביגדור ליברמן: איך קוראים לבחור הזה שצורח שם?

אביגדור ליברמן: תסתכל בגוגל.

שלמה קרעי: איך זה לשבת עם האחים המוסלמים?

אביגדור ליברמן: - - לגבי החלטה אחת, החלטה אחת בלבד.

אביגדור ליברמן: בן אדם היה מוכן לעשות רוטציה עם בני גנץ, היה מוכן לעשות רוטציה עם בנט, עם גדעון סער, הוא רק לא מוכן לוותר על המקום לאף אחד בתוך הליכוד.

דוד אמסלם: אתה גרמת לזה.

דוד אמסלם: אתה גרמת לזה.

דוד אמסלם: אתה יודע שאתה גרמת לזה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם.

אביגדור ליברמן: לו היה זז הצידה, הליכוד היה מחליף את הממשלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה ראשונה.

אביגדור ליברמן: אבל בן אדם מוכן להקריב גם את תנועתו למען האינטרסים האישיים.

אביגדור ליברמן: רק למען אינטרסים אישיים, בן אדם מוכן להקריב גם את המדינה וגם את מפלגתו.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מספיק.

דוד אמסלם: אתה, השנאה שלך - - -

אופיר כץ: אנחנו לא ניתן - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מספיק.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, מספיק.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, ביקשתי.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: מבלבל את המוח.

אביגדור ליברמן: ואני שומע כל פעם, חדשות לבקרים, הרי אני שומע באחד הערוצים, אדוני היושב-ראש, שכל אגף התקציבים מגיע לכפר קאסם לפגוש את מנסור עבאס.

אביגדור ליברמן: קודם כול, אכן ראשי אגף התקציבים, כל אגף התקציבים, שני אנשים, הגיעו לכפר קאסם.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

אביגדור ליברמן: אבל מי היה ראש ממשלה באותה תקופה?

אביגדור ליברמן: מי היה ראש ממשלה באותה תקופה?

אביגדור ליברמן: בנימין נתניהו.

אביגדור ליברמן: בנימין נתניהו היה ראש ממשלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה שנייה.

דוד אמסלם: אתה שלחת אותם לכפר קאסם - - - אתה לא מתבייש - - -

אביגדור ליברמן: בנימין נתניהו היה ראש ממשלה.

אביגדור ליברמן: את זה שכחו להגיד.

יואב קיש: אבל אתה ביקשת.

יואב קיש: אבל אתה ביקשת, זו הסמכות שלך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אתה ממש מכריח אותי להוציא אותך.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, קריאה שנייה.

אביגדור ליברמן: ראש הממשלה בנימין נתניהו.

אביגדור ליברמן: ושר האוצר דאז – ישראל כץ.

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: אל תדבר אליי ככה.

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה, חבר הכנסת אמסלם.

מיקי לוי: החוצה.

אביגדור ליברמן: ישראל כץ שר האוצר, וראש הממשלה בנימין נתניהו.

דוד אמסלם: שאלתי אותך מראש:

דוד אמסלם: לצאת - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, החוצה.

דוד אמסלם: כן.

דוד אמסלם: החוצה, מהר.

דוד אמסלם: תעשה לי ככה בראש.

דוד אמסלם: זו השיטה שלכם, יא בולשביקים.

דוד אמסלם: יא בריון.

דוד אמסלם: אל תדאג, אני מרגיש בידיים איך אנחנו עושים לך את זה עוד מעט.

דוד אמסלם: עוד מעט, אל תדאג.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, מכיוון שעברתי הרבה איומים בחיים שלי - -

דוד אמסלם: אתה גדול באיומים.

מיקי לוי: - - אני לא עושה לך חשבון, בסדר?

מיקי לוי: עכשיו החוצה.

קריאות: - - -

קרן ברק: אתה מבזה את הכנסת.

קרן ברק: אתה מבזה אותה.

קרן ברק: אתה מבזה את הכנסת.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, לפי סעיף 98 - - -

קרן ברק: דרדרת את הכנסת למקומות כאלה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת, אל תלמד אותי, אוקיי?

מיקי לוי: תבוא אחר כך לוועדת האתיקה ותגיש.

קרן ברק: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת קרן, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: אל תגידי לי מה לעשות.

שלמה קרעי: מסגרת זמן של עשר דקות.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מסגרת זמן של עשר דקות, לפי סעיף 98, שעבר בוועדת - - -

קרן ברק: ממש אכפת לו מהסעיף.

קרן ברק: למיקי לוי אכפת מסעיפי התקנון?

אביגדור ליברמן: לפי הנחיות של היועץ המשפטי לממשלה, אנשי אגף התקציבים חייבים להיות מעורבים במשא ומתן קואליציוני.

אביגדור ליברמן: יתרה מזו, הם הוזמנו ולא ידעו לאן הם מגיעים.

שלמה קרעי: איפה הייעוץ המשפטי?

אביגדור ליברמן: אבל מה היה לפני שנתיים?

אביגדור ליברמן: לפני שנתיים אדון נתן אשל ושני פקידי מדינה בכירים, מזכיר הממשלה ומנכ"ל משרד ראש הממשלה, בניגוד לתקש"יר עובדי מדינה, מגיעים לאותו כפר קאסם לפגוש את מנסור עבאס.

אביגדור ליברמן: משום מה, על זה אף אחד לא מדבר.

אופיר כץ: מה כתבת לו בפתק?

אופיר כץ: מה כתבת לו בפתק - - -

אביגדור ליברמן: זה בדיוק מה שקיבלתי בתשובה באותו פתק:

אביגדור ליברמן: התקיימה פגישה עם שלושה נציגים בכירים של נתניהו ב-2019 בכפר קאסם עם מנסור עבאס.

אביגדור ליברמן: ומה הם ביקשו?

אביגדור ליברמן: ביקשו: תצטרף אלינו.

שלמה קרעי: - - - זמן לעשר דקות - - -

קרן ברק: ממש מזיז ליושב-ראש - - -

אביגדור ליברמן: ומה קרה בעקבות זה?

אביגדור ליברמן: בעקבות זה, ראש ממשלת ישראל נתניהו מזמין את מנסור עבאס.

אביגדור ליברמן: ומה הוא אומר לו?

אביגדור ליברמן: אני יודע שהכי חשוב לך חוק קמיניץ.

אביגדור ליברמן: תדע, רק אני אדע לבטל את חוק קמיניץ.

קטי קטרין שטרית: אבל תתעסק בדברים שלך, לא בדברים של נתניהו - - -

אביגדור ליברמן: אני אשמח שיושב-ראש האופוזיציה - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, קריאה ראשונה.

אביגדור ליברמן: אני אשמח לשמוע התייחסות של ראש האופוזיציה, האם זה היה או לא היה.

אביגדור ליברמן: מאוד מעניין לשמוע.

אביגדור ליברמן: האם הוא שלח שלושת מקורביו לכפר קאסם להיפגש עם מנסור עבאס?

אביגדור ליברמן: האם הוא הציע לו לבטל חוק קמיניץ?

אביגדור ליברמן: אדוני יושב-ראש הכנסת, אנחנו מביאים את התקציב הכי חברתי בתולדות ישראל.

יואב קיש: שכחת את החיילים.

אביגדור ליברמן: אנחנו מביאים עסקת חבילה.

אביגדור ליברמן: אנחנו הבאנו, אדוני ראש הממשלה, את תוכנית הדיור הכי מרשימה.

אביגדור ליברמן: ואם אנחנו רוצים לדבר לגבי נתונים, רק שתדעו: השנה אנחנו נעבור 80,000 שיווקים; אנחנו נעבור 60,000 עסקאות; אנחנו נעבור 55,000 יחידות דיור, התחלות בנייה – שיא של כל הזמנים.

אביגדור ליברמן: זה מה שהממשלה הזאת עשתה ב-143 ימים.

אביגדור ליברמן: אדוני היושב-ראש, אני מקווה שכולם – כמו שהיום בעסקת חבילה הנציגים של כל הקבוצות, מעסיקים, הסתדרות, תעשיינים, ידעו להתעלות מעל שיקולים אישיים, מעל אינטרסים קבוצתיים, ולפעול למען מדינת ישראל, אני מקווה שגם האופוזיציה תשכיל פעם אחת לפעול למען מדינת ישראל ולתמוך בתקציב.

אביגדור ליברמן: תודה רבה.

יואב קיש: מה עם החיילים, איווט?

יואב קיש: הבטחת לחיילים.

יואב קיש: איפה זה?

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, הוא גמר.

יואב קיש: גמר, אבל הוא שכח את החיילים.

מיקי לוי: הוא סיים.

מיקי לוי: בסדר, אז קראת קריאת ביניים.

מיקי לוי: די.

מיקי לוי: תודה רבה לשר האוצר.

מיקי לוי: ראש הממשלה החליפי ושר החוץ החליפי.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאה: עשר דקות לרשותך, אדוני.

שלמה קרעי: עדיף לחפש בגוגל, ליברמן, מאשר לראות בגוגל ולהתבייש במה שאתה.

שלמה קרעי: אתה בושה וחרפה לעם היהודי.

יאיר לפיד: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה - -

משה ארבל: היושב-ראש, אתה לא פותח שעון?

מיקי לוי: יש לי, יד.

קריאה: אבל למה אתה לא שם עשר דקות?

קריאה: יש החלטה של ועדת הכנסת.

יאיר לפיד: האנשים ששלחו אותנו למקום הזה הם שונים – הם ימין והם שמאל, והם חרדים והם חילונים, והם יהודים והם ערבים.

יאיר לפיד: הם שונים, אבל ברוב הנושאים הם רוצים אותו דבר.

יאיר לפיד: קודם כול ולפני הכול הם רוצים עתיד טוב יותר לילדים שלהם.

יאיר לפיד: זה הדבר שהכי חשוב להם.

יאיר לפיד: הם רוצים לעבוד, הם רוצים להביא הביתה תלוש משכורת הוגן, והם רוצים שלילדים שלהם יהיו חיים טובים; והם רוצים לדעת שאם הם חולים, יחכו להם רופאים ואחיות מסורים ואכפתיים; והם רוצים לדעת שאם הם יוצאים מהבית בלילה, הם לא צריכים לפחד מאלימות, שהמדינה שלהם יודעת לספק להם ביטחון אישי.

יאיר לפיד: הלילה אנחנו מתחילים לתת להם את התשובה על כל השאלות האלה.

אופיר כץ: גם הילדים החרדים רוצים עתיד טוב יותר, ורמסתם אותם.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, תודה.

אופיר כץ: גם הילדים החרדים רוצים עתיד טוב יותר.

אופיר כץ: לא הייתם צריכים לרמוס אותם - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, בבקשה.

יאיר לפיד: הלילה המדינה כבר לא ב"ממתינה".

יאיר לפיד: היא חוזרת למקום הנכון שלה – המקום שבו היא עובדת בשביל האזרחים, לא האזרחים עובדים בשבילה.

יאיר לפיד: הבניין הזה, הפוליטיקה מתעסקת כל היום במה ששונה בינינו.

יאיר לפיד: אבל רוב האנשים לא עד כדי כך שונים ולא עד כדי כך שונאים.

יאיר לפיד: הם לא רוצים לריב, הם רוצים שמישהו יעזור להם לעבור את התקופות הקשות.

יאיר לפיד: רוב האנשים רוצים אותו דבר – שתהיה פה מדינה חכמה ואכפתית שתיתן להם הזדמנות להתפרנס ולהצליח.

שלמה קרעי: אבל מה שלום גיסתך בקק"ל?

יאיר לפיד: הם לא רוצים נדבות, הם רוצים הזדמנויות.

יאיר לפיד: והתקציב הזה אומר לאזרחים האלה: בשביל זה אנחנו פה, אנחנו עובדים בשבילכם.

יאיר לפיד: לפני יומיים פגשתי את מאיה לי.

יאיר לפיד: מאיה לי, בת 21, ילדה יפה עם חיוך גדול, עברה הטרדה מינית קשה ברשת, והיא החליטה שהיא לא תהיה קורבן, היא תנהל מאבק חברתי כדי שיהיו תקציבים למלחמה בהטרדות ברשת.

יאיר לפיד: הלילה היא תהיה המנצחת הגדולה.

יאיר לפיד: לא הממשלה תנצח הלילה, לא האופוזיציה תנצח הלילה; מאיה לי תנצח.

יאיר לפיד: אין לי מושג אם היא ימנית, אם היא שמאלנית, אם היא מהמרכז.

יאיר לפיד: אני יודע שמגיע לה שיעבור תקציב בשביל המטרה שבשבילה היא נלחמת.

יאיר לפיד: אנחנו מעבירים תקציב בשביל שוטרים וכבאים.

יאיר לפיד: אנחנו מעבירים אותו בשביל חינוך טוב.

יאיר לפיד: הנשק הכי טוב נגד אבטלה ונגד עוני הם מורים טובים.

יאיר לפיד: אתם רוצים להילחם בעוני – תשלמו על חינוך טוב.

יאיר לפיד: התקציב הזה הוא בשביל עסקים קטנים שצריכים להחליט בחודשים הקרובים אם הם סוגרים את הדלת או שהם שוכרים עוד עובד ומרחיבים את העסק; והתקציב הזה הוא בשביל אחיות ועובדי משק, ומלצרים וקופאים, ושחקנים ומטפלים ביצירה, וסייעות וגננות.

יאיר לפיד: הוא גם בשביל הצעירים המופלאים שהלכו השבוע ברחובות ודרשו מאיתנו להפסיק להתעלם ממשבר האקלים, לוודא שהם לא ישלמו את מחיר הטעויות של הדור שלנו.

יאיר לפיד: לפעמים – לא הרבה פעמים, אבל לפעמים – גם הבניין הזה צריך להכיר בעובדה שלא תמיד אם צד אחד מנצח, זה אומר שהצד השני הפסיד.

יאיר לפיד: לפעמים אנחנו מפסידים יחד, לפעמים אנחנו גם מנצחים ביחד.

יאיר לפיד: התקציב הזה הוא ניצחון משותף.

יאיר לפיד: כבר הרבה זמן כמדינה, כחברה, לא היה לנו ניצחון משותף.

יאיר לפיד: זה בסדר שתצביעו נגד, זכותכם, אבל זה ניצחון משותף של כולנו – על הקורונה, על הסכסוך הפוליטי, על שיח השנאה.

יאיר לפיד: אני מברך את שר האוצר, ידידי ושותפי איווט ליברמן, על המקצוענות, על העבודה הקשה, על זה שבכל פעם שהייתה לו בחירה בין פופוליזם לדבר הנכון, הוא הלך על הדבר הנכון.

יאיר לפיד: אני מברך את ראש הממשלה נפתלי בנט ואת כל חברי הממשלה, כל חברי הכנסת, בעיקר על היכולת להתיישב סביב השולחן ולדבר על ההבדלים בינינו עד שאנחנו מגלים שהם לא כאלה גדולים כמו שחשבנו.

שלמה קרעי: מה עם שקד?

יאיר לפיד: אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת מיקי לוי ולצוות הנהלת הקואליציה – לזאב אלקין, לעידית סילמן, לבועז טופורובסקי, לראשי הוועדות, שעשו עבודה גדולה - - -

שלמה קרעי: שרת הפנים.

שלמה קרעי: שרת הפנים.

יאיר לפיד: לשרת הפנים אילת שקד.

שלמה קרעי: שחושבת שאתה עושה פיגוע כל שבוע.

יאיר לפיד: תודה מיוחדת מכולנו, גם מהאופוזיציה, נדמה לי, לעובדי הכנסת.

יאיר לפיד: ועובדי הכנסת הם לא באמת אשמים הרי בשטויות של הפוליטיקאים, והם עבדו סביב השעון כדי שנגיע לרגע הזה, ומגיע להם תודה מאיתנו.

יאיר לפיד: ואני רוצה להודות לצוות שלי, ששוב לא ישן חודש בשביל לוודא שהכול סגור ומתוקתק.

יאיר לפיד: אז תודה רבה, ושיהיה לנו בהצלחה.

מיקי לוי: תודה רבה לשר החוץ.

מיקי לוי: לא, לא, לא.

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת לפיד, שר החוץ וראש הממשלה החליפי.

קריאות: - - -

קטי קטרין שטרית: - - - היה עסוק בטיסות כל הזמן.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, די, די.

אופיר כץ: - - - הוא אמר לכולם תודה חוץ ממך.

אופיר כץ: אני לא רוצה לחמם.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, תודה רבה.

מיקי לוי: אני מבקש שקט.

קריאות: - - -

מיקי לוי: ראש הממשלה נפתלי בנט, בבקשה.

קטי קטרין שטרית: מיקי, לא היה לך איזה - - - לחתולים - - -

מיקי לוי: דברי איתי על 5 מיליון.

קטי קטרין שטרית: - - - הכבאים, הכבאים.

מיקי לוי: אני שותק.

מיקי לוי: יש 5 מיליון שקל.

קטי קטרין שטרית: לכבאים?

מיקי לוי: לא.

קטי קטרין שטרית: לחתולים - - - שלך.

קטי קטרין שטרית: אני רוצה כבאים.

מיקי לוי: דברי איתי.

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה, עשר דקות לרשותך.

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, כנסת נכבדה, הגענו לרגע החשוב ביותר מאז הוקמה הממשלה, רגע העברת התקציב.

נפתלי בנט: זאת שעה חשובה, שעה חשובה ליציבות המדינה ולחיים הכלכליים שלה.

נפתלי בנט: אחרי שלוש וחצי שנים של בלגן, ניהול כושל ושיתוק מערכות, שנים שבהם המדינה הייתה כלי במשחק אישי, שנים של ארבע מערכות בחירות אחת אחר השנייה עם מבוי סתום, הקשבנו לקולם של אזרחי ישראל - -

קריאות: - - -

נפתלי בנט: - - אלה שחששו באמת לגורל המדינה, שראו פוליטיקאים משחקים באש ושוברים את המדינה מבפנים.

נפתלי בנט: הקשבנו וקיבלנו החלטה – הקמנו ממשלה בישראל.

נפתלי בנט: מייד נדרשנו להתמודד עם וריאנט הדלתא, שכבר הספיק לחדור לארץ ולתפוס אחיזה.

נפתלי בנט: חודשים נלחמנו להשאיר את המשק פתוח, את העסקים פתוחים.

נפתלי בנט: התחלנו עם הבוסטרים חודש, חודש וחצי, לפני כל העולם.

נפתלי בנט: אנחנו מנהלים את הקורונה; הקורונה כבר לא מנהלת אותנו.

נפתלי בנט: אנחנו לא מצפים להכרה או לנקודות על זה, לא מהתקשורת ובטח לא מכאן.

קריאה: לא, אתה לא מקבל מהתקשורת.

נפתלי בנט: בשביל זה יש חברים כמו בוריס ג'ונסון.

מאי גולן: - - -

נפתלי בנט: ועכשיו למשימה הבאה - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, ראשונה.

נפתלי בנט: הכול בסדר.

נפתלי בנט: ועכשיו למשימה הבאה – להעביר תקציב למדינה.

נפתלי בנט: חברים, העברת התקציב תבטיח יציבות והיא תשדר לאזרחים, למשק ולעולם שכלכלת ישראל איתנה וצומחת.

נפתלי בנט: למי שלא שם לב, מדינת ישראל נמצאת ב-7% צמיחה בשנה.

נפתלי בנט: זה נתון פנטסטי.

נפתלי בנט: שנים שלא הייתה צמיחה כזאת.

נפתלי בנט: אבל יש מי שרוצה - - -

אופיר כץ: למה אתה משקר?

אופיר כץ: איזה שנים שלא הייתה צמיחה?

אופיר כץ: למה אתה משקר?

אופיר כץ: אתה עומד פה - - - ומשקר.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, קריאה שנייה.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, קריאה שנייה.

נפתלי בנט: אבל - - -

אופיר כץ: מה זה?

אופיר כץ: שנים לא הייתה צמיחה?

אופיר כץ: אתה לא מתבייש להגיד את זה?

נפתלי בנט: אבל יש מי שרוצה מדינת ישראל יציבה ויש מי שרוצה מדינה בתוהו ובוהו תמידי.

קריאה: הוא ממשיך לשקר - - -

נפתלי בנט: אדוני היושב-ראש, מולנו, בעיקר מול האגף הימני יותר בממשלה, יש קמפיין מופרע של דה-לגיטימציה ופייק, והינה דוגמה - - -

אמיר אוחנה: אני לא אהיה ראש ממשלה עם עשרה מנדטים, זה לא לגיטימי.

נפתלי בנט: הינה דוגמה מהימים האחרונים למכונת השקרים שאנחנו - - -

אמיר אוחנה: מי אמר את זה?

אמיר אוחנה: אנחנו אמרנו או אתה אמרת?

מיקי לוי: חבר הכנסת אוחנה, לא נעים לי, אבל קריאה ראשונה.

אמיר אוחנה: אתה אמרת שזה לא לגיטימי.

נפתלי בנט: אני רוצה לתת לכם דוגמה למכונת השקרים שאנחנו מתמודדים מולה - - -

קריאות: אתה מדבר על שקרים?

קריאות: אתה מדבר על שקרים?

נפתלי בנט: פתאום – חברים, בואו, יהיה מעניין עכשיו.

קריאות: - - -

משה ארבל: לא אשב עם לפיד.

משה ארבל: לא אשב עם לפיד ולא עם מנסור עבאס.

נפתלי בנט: פתאום משום מקום יש היגד חדש באוויר.

נפתלי בנט: הינה הציטוט - - -

מיקי לוי: ארבל, מספיק.

נפתלי בנט: מכל מקום פתאום שומעים, מכל מקום שומעים, כולנו שומעים את זה, היגד שממשלת ישראל מעבירה את כספי המיסים שלנו לחמאס.

גלית דיסטל אטבריאן: - - - נפתלי, איך זה להיות מתחת לאחוז החסימה?

נפתלי בנט: עכשיו, מאיפה זה הגיע?

נפתלי בנט: מאיפה זה הגיע?

מיקי לוי: דיסטל, שקט, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל.

נפתלי בנט: מאיפה זה הגיע?

נפתלי בנט: אז בואו אני אספר לכם.

נפתלי בנט: מישהו באיזו עמותה קיבל איך שהוא – שווה, אגב, לבדוק איך – אישור להיכנס לעזה, והוא פגש מישהו מחמאס.

נפתלי בנט: אבל כל האירוע הזה מתרחש בכלל בזמן כהונתו של בנימין נתניהו כראש ממשלה.

נפתלי בנט: כל הדבר הזה, שכבר שבועיים מפמפמים, לא קשור אלינו בשום דרך.

נפתלי בנט: זה הכול בתקופת ביבי.

נפתלי בנט: אני אחדד, למען הסר ספק: אין שקל אחד של משלם המיסים הישראלי שמתוקצב לעמותה הזאת.

נפתלי בנט: פשוט שקר, פייק מוחלט.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, אני שומע אותך עד הטפחות.

מיקי לוי: תפסיק להפריע.

מירי רגב: יכול להיות שיש דבר אחד שאתה אומר אמת?

מירי רגב: כל מה שאתה אומר שהוא שקר זה אמת.

מירי רגב: כל מה שאתה אומר שהוא שקר זה אמת.

נפתלי בנט: אגב, נתניהו לפני שלושה שבועות, בנאום בכנסת פה על הבמה - -

גלית דיסטל אטבריאן: לנתניהו יש 36 מנדטים.

גלית דיסטל אטבריאן: כמה מנדטים יש לך?

נפתלי בנט: - - הוא כבר רמז שהקמפיין הזה עומד להגיע.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל.

נפתלי בנט: תבדקו, זה נחמד.

נפתלי בנט: החבר'ה האלה עובדים מסודר – בזה אתם טובים, אי-אפשר לקחת מכם את זה.

נפתלי בנט: כשאמרו לי שהולך לצאת קמפיין על כספים לחמאס, התגובה הראשונה שלי הייתה: מה, ביבי השתגע?

נפתלי בנט: מה ההיגיון פה?

נפתלי בנט: הרי הכול היה במשמרת שלו.

נפתלי בנט: מכל הטענות בעולם, לבחור דווקא במימון חמאס?

נפתלי בנט: נתניהו, האיש שהמציא את מזוודות הכסף לחמאס.

מאי גולן: - - -

נפתלי בנט: לא חשבתי שזה הגיוני.

נפתלי בנט: It didn’t make sense.

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: גולן, שנייה.

מירי רגב: אתה מעביר בביט, חמוד.

מירי רגב: אתה מעביר בביט, לא צריך שום מזוודות.

מירי רגב: בביט תעביר ישירות לחמאס.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, בבקשה.

נפתלי בנט: אתם העברתם מזוודות ואנחנו הפסקנו.

נפתלי בנט: זו המציאות, אלה העובדות.

מירי רגב: יש לך את הביט - - - תעביר לחמאס.

נפתלי בנט: אבל כנראה, רבותיי, שאין מה לחפש היגיון פה.

נפתלי בנט: זה ביבי.

נפתלי בנט: זה אתה.

נפתלי בנט: זה אתה.

נפתלי בנט: זה המודל העסקי שלך, ביבי.

נפתלי בנט: בלי שהעם מפולג ביבי לא קיים.

נפתלי בנט: כל הקיום של נתניהו הוא לפלג – להגיד: הטובים, הרעים.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: אתם - - - חצי מהעם.

שלמה קרעי: אתם - - - חצי מהעם, אתה מדבר על לפלג?

נפתלי בנט: אבל אם יש אחדות, אין ביבי.

נפתלי בנט: ואם בשביל לפלג צריך להגיד ולשקר שמדינת ישראל מממנת את חמאס – אז אומרים.

נפתלי בנט: לא משנה שזה לא נכון.

נפתלי בנט: אבל שקר, כשחוזרים עליו מספיק פעמים עם מכונה מספיק משומנת, מכונת רעל – ברוך השם, בניתם מכונה טובה – בסוף מתחיל להתקבע.

יואב קיש: אתה מלך הפייק, אתה.

נפתלי בנט: אני רוצה להגיד פה משהו: חברים, אין כסף לחמאס.

נפתלי בנט: אני יכול להרגיע אתכם – הפסקנו את המזוודות.

איתמר בן גביר: ומה עם האחים המוסלמים?

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, קריאה ראשונה.

נפתלי בנט: הבעיה היחידה – בוא, אני אגיד לך.

נפתלי בנט: בוא אני אגיד לך.

איתמר בן גביר: - - - למנסור עבאס?

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, קריאה ראשונה.

נפתלי בנט: אני אגיד לכם.

נפתלי בנט: אתם שואלים על רע"מ, אז אני בוא אגיד לכם.

נפתלי בנט: הבעיה האמיתית היחידה של נתניהו ושלכם עם רע"מ היא שביבי לא עומד בראשות הממשלה.

נפתלי בנט: הוא לא עומד בראשות הממשלה עם רע"מ.

נפתלי בנט: אם זה היה הוא, הכול היה בסדר.

יואב קיש: אם היינו רוצים, היינו עושים זאת.

נפתלי בנט: הרי – תהיו איתי רגע.

נפתלי בנט: תהיו.

נפתלי בנט: היה פה הרבה דיבור.

אופיר כץ: אנחנו - - -

נפתלי בנט: תראו מה היה.

נפתלי בנט: אותה מכונה – אתם, אתם, זה ממש אתם – שעושה עכשיו קמפיין השחרה לממשלה עם רע"מ היא אותה מכונה בדיוק שהכשירה את רע"מ כשזה התאים לביבי.

נפתלי בנט: כולנו היינו פה.

נפתלי בנט: אנחנו היינו פה.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: כשנתניהו – סליחה, אבו יאיר.

נפתלי בנט: כשאבו יאיר - -

קריאות: - - -

נפתלי בנט: - - חשב שהדרך היחידה להמשיך את שלטונו - - -

אופיר כץ: למה הציבור לא מאמין לך?

אופיר כץ: למה הציבור לא מאמין לך?

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ.

נפתלי בנט: כשאבו יאיר חשב שהדרך היחידה שהוא ימשיך לשלוט פה - -

גלית דיסטל אטבריאן: לאבו יאיר יש 36 מנדטים.

גלית דיסטל אטבריאן: כמה יש לך?

נפתלי בנט: - - זה להכניס את רע"מ, כל החבורה, כל החבורה נרתמה להסביר.

מירי רגב: יש - - - שאתה לא עובר את אחוז החסימה.

מירי רגב: איך אתה לא מתבייש לעמוד כאן?

מירי רגב: איך אתה לא מתבייש?

נפתלי בנט: כל היום קיבלנו פוסטים וראיונות על החשיבות בשילוב החברה הערבית.

נפתלי בנט: ביבי הצטלם – אתם זוכרים?

נפתלי בנט: על שטיח אצל הבדואים, שותה קפה.

נפתלי בנט: איזה יופי.

מירי רגב: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, קריאה ראשונה.

נפתלי בנט: מנסור עבאס מותג – אתה זוכר?

נפתלי בנט: מיתגו אותך, ביבי מיתג אותך כמאמי לאומי.

נפתלי בנט: הוי, אני זוכר את התקופה הזאת.

נפתלי בנט: זה היה ממש האביב הערבי.

נפתלי בנט: אני רוצה לקרוא לכם קטע שירה.

נפתלי בנט: אני אתן לכם דוגמה.

מיקי לוי: חברת הכנסת שטרית, חבר הכנסת כץ, די.

נפתלי בנט: אני קורא לכם: לא מחרימים את הערבים, הם אמרו.

נפתלי בנט: באלה המילים – אני מצטט.

נפתלי בנט: אתם, אתם: ערבים זאת לא מילה גסה, אמרתם.

נפתלי בנט: מנסור עבאס הוא קול חדש שמעורר תקווה עצומה, מניח את סוגית הפלסטינים בצד - -

גלית דיסטל אטבריאן: - - - אני רוצה להגיב.

גלית דיסטל אטבריאן: אני רוצה להגיב.

נפתלי בנט: - - ודואג בראש ובראשונה לאזרחי ישראל.

נפתלי בנט: איזו פואטיקה ואיזו שירה.

נפתלי בנט: לא מעודד פילוג, לא מחרים את המפלגות הציוניות, מושיט יד לנתניהו.

נפתלי בנט: הם – אתם כתבתם.

נפתלי בנט: וטוב מאוד, הם אמרו, שנתניהו הושיט יד חזרה.

נפתלי בנט: כן ירבו שיתופי הפעולה האלה, אמרתם ואמרתם.

מירי רגב: הו, המשת"פ.

מירי רגב: המשת"פ מדבר.

מירי רגב: המשת"פ.

מירי רגב: המשת"פ מדבר.

נפתלי בנט: נתן אשל, האיש והאגדה, כתב מאמרים להארץ, למקור ראשון, על הברית החדשה.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: תקופה מרגשת.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: ואו.

נפתלי בנט: ואו.

נפתלי בנט: כל המכונה עבדה להכשיר את רע"מ, אותה מכונה שהיום משחירה את רע"מ.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: ועד הרגע האחרון הדבר הזה נמשך.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: חברים, די, די, די.

נפתלי בנט: הייתי שם, אתם יודעים.

נפתלי בנט: אתם יודעים את האמת.

נפתלי בנט: הייתי שם בחדרים הסגורים של המשא ומתן.

נפתלי בנט: הייתי כשנתניהו שיבח את אומץ ליבו של מנסור עבאס – זה מנהיג, זה מנהיג, הוא אמר.

נפתלי בנט: יש פה פרק חדש.

נפתלי בנט: אני רואה חלק מחברי הכנסת מהנהנים, אפילו באופוזיציה.

קריאות: תשע, שמונה, שבע, שש, חמש, ארבע, שלוש, שתיים, אחת - - -

נפתלי בנט: אבל דובר על ממשלת נתניהו בתמיכת רע"מ - -

מיקי לוי: גם אתם עוברים את הזמן.

נפתלי בנט: - - זה היה הדיל היחיד.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: קרעי, שקט.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: ארבל, זו בעיה שלי.

נפתלי בנט: בשביל זה - - -

מיקי לוי: בעיה שלי.

מיקי לוי: אחר כך תגיש נגדי תלונה.

מיקי לוי: אחר כך בוועדת האתיקה תגיש.

מיקי לוי: עכשיו תהיה בשקט.

נפתלי בנט: בשביל זה הרי - -

משה ארבל: יש לו עשר דקות.

משה ארבל: יש לו עשר דקות.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, קריאה שנייה.

נפתלי בנט: למה שלח את מנסור – ולא סתם הוא בורח.

נפתלי בנט: לא סתם הוא בורח.

נפתלי בנט: בשביל מה ביבי שלח את מנסור לרב דרוקמן?

נפתלי בנט: מה קרה?

נפתלי בנט: למה ביבי שלח את מנסור עבאס לרב דרוקמן?

נפתלי בנט: מישהו מבין?

משה אבוטבול: - - -

מיקי לוי: אבוטבול, קריאה ראשונה.

קריאות: - - -

נפתלי בנט: זה ביבי, ואין פה שום דבר מפתיע.

נפתלי בנט: ברגע שהתקציב הזה עובר, אתם מבינים, כולם מבינים, עידן חדש מתחיל בליכוד – הכול נפתח.

נפתלי בנט: זה כל הסיפור.

נפתלי בנט: היום זה פייק חמאס, מחר זה פייק דאעש – כל שקר לוקח.

נפתלי בנט: מה שאפשר לעשות זה להעביר את התקציב - -

משה ארבל: היו לך עשר דקות.

משה ארבל: תסיים.

משה ארבל: תסיים, היו לך עשר דקות.

נפתלי בנט: - - ולפנות לציבור ולבקש לא ליפול בפח השקרים של מכונת הפייק.

נפתלי בנט: כשאתם, ציבור יקר, שומעים דבר לא סביר, תעצרו, תבדקו.

נפתלי בנט: אל תעודדו את השקרים שלהם - -

שלמה קרעי: אף אחד לא מקשיב לך.

שלמה קרעי: הקואליציה שלך.

נפתלי בנט: - - כי קמה פה ממשלה טובה, שמחזירה את המדינה לנורמליות ופועלת למען כל האזרחים.

נפתלי בנט: כל האזרחים.

שלמה קרעי: איזה קואליציה?

קריאה: - - -

מיקי לוי: גם לך נתתי.

נפתלי בנט: זה תקציב מצוין שיתניע את המשק, שיקל על משפחות עובדות.

מיקי לוי: שקט באולם.

נפתלי בנט: הוספנו 2 מיליארד שקלים למשרד הבריאות, שני בתי חולים חדשים – בקריית אתא, בבאר שבע – ועיניכם כלות.

שלמה קרעי: בנט, איך זה להיות מתחת לאחוז החסימה?

נפתלי בנט: אנחנו מקצים מיליארדים למיגון הצפון.

קריאה: - - -

מיקי לוי: מותר לי כיושב-ראש.

מיקי לוי: יש לי שיקול דעת.

נפתלי בנט: תוכנית שחשובה במיוחד לכולנו - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: גם לך אני מוסיף.

מיקי לוי: גם לך אני מוסיף.

נפתלי בנט: - - גם ללפיד, גם לגנץ, גם לליברמן - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: גם לך אני מוסיף.

נפתלי בנט: - - ממדים ללימודים; תוספת של מיליארד שקלים לנכי צה"ל.

נפתלי בנט: אני אעצור פה, כי אני רואה שמאוד מאוד קשה, מאוד קשה לאופוזיציה.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

נפתלי בנט: אבל אני רק רוצה כמה מילות תודה.

נפתלי בנט: קודם כול אני רוצה להודות לשר האוצר, ידידי אביגדור ליברמן, על עבודה יוצאת מן הכלל, באמת.

נפתלי בנט: ירשת החלטות פופוליסטיות.

נפתלי בנט: ההחלטות הראשונות היו לבטל חל"תים, שהיו מאוד פופולריים - -

מיכאל מלכיאלי: אין לך מנדט.

נפתלי בנט: - - אבל כיסחו את המדינה.

נפתלי בנט: אני גם רוצה להודות לשר חמד עמאר.

נפתלי בנט: אני רוצה להודות לידידי ורעי ראש הממשלה החליפי ושר החוץ יאיר לפיד, שבאמת מגלה שותפות גדולה.

מירי רגב: - - - אתה רק לקחת כסף מהציבור.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, שב, בבקשה.

נפתלי בנט: אני רוצה להודות למשרד האוצר - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני אושיב גם אותם.

נפתלי בנט: - - ובראשם למנכ"ל משרד האוצר רמי בלניקוב - -

מיקי לוי: אני מבקש לשבת.

מיקי לוי: אני מבקש לשבת.

נפתלי בנט: - - לאגף התקציבים – כן, לאגף התקציבים, שתמיד אוהבים לרדת עליהם.

נפתלי בנט: זאת חבורה נהדרת, ערכית, מקצועית, ובראשה יוגב גרדוס – ולשאר האגפים באוצר.

נפתלי בנט: לך, אדוני היושב-ראש, אני רוצה להודות לך, מיקי לוי, ודרכך – לעובדי הכנסת.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

נפתלי בנט: ליושבי-ראש הוועדות ועובדי הוועדות, ליושבי-ראש הסיעות, למנהלי הסיעות וחברי הכנסת כולם.

גלית דיסטל אטבריאן: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, פעם שנייה.

גלית דיסטל אטבריאן: - - - אתה מצמצם - - -

דסטה גדי יברקן: - - -

נפתלי בנט: לפנינו שעות ארוכות, ובסופן, בעזרת השם, יהיה תקציב טוב למדינת ישראל ובשורות טובות לאזרחיה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת בן גביר, שב.

מיקי לוי: שב, שב.

נפתלי בנט: היום הזה, הלילה והיום, יהיו ארוכים, אבל דעו, חבריי חברי הכנסת, כל הצבעה שלכם זה עוד לבנה בבניין הארץ, בבניין המדינה.

נפתלי בנט: אנחנו נמשיך לעשות טוב.

נפתלי בנט: תודה רבה לכולם.

מיקי לוי: תודה רבה לראש הממשלה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, החוצה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אבוטבול, החוצה.

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאלי: - - - אין מנדטים - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, שב, בבקשה.

מיקי לוי: שב, שב, שב.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: שקט באולם המליאה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני מבקש מחברי הכנסת – חבר הכנסת שמחה, אני כל הזמן חושב שאתה בקואליציה.

מיקי לוי: אתה מטעה אותי, אתה נותן את הגב.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מבקש שקט במליאה.

מיקי לוי: אני מבקש להזמין את יושב-ראש האופוזיציה חבר הכנסת בנימין נתניהו, בבקשה.

מיקי לוי: שקט במליאה.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

מיקי לוי: חברי כנסת, שרים, נא לתפוס מקומות.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי, תשבי בבקשה, יחד עם סגן השר.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

מיקי לוי: בבקשה, אדוני.

בנימין נתניהו: אדוני היושב-ראש, ראש הממשלה והשרים, חברות וחברי הכנסת, אמש בכיכר הבימה בתל אביב התקבצו אלפי ישראלים אוהבי העם והמדינה, פטריוטים ציונים.

בנימין נתניהו: הם הגיעו מכל קצות הארץ למפגן דמוקרטי עוצמתי.

בנימין נתניהו: הם זעקו את כאבם העמוק על מדיניות הממשלה הנוכחית, ממשלה שמדרדרת את ישראל בכל התחומים.

בנימין נתניהו: אבל היה שם רגע, רגע אחד מאוד מאוד מרגש – המפגינים הניפו מעלה בהמוניהם את הטלפונים הניידים המוארים שלהם ועם אור גדול הם שרו כאיש אחד: באנו חושך לגרש.

קריאה: - - - עוד הרבה יותר.

מיקי לוי: שקט.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: חברות וחברי הכנסת, ערב חודש כסלו: באנו חושך לגרש.

קריאה: - - -

מיקי לוי: סגן השר גולן, שקט, בבקשה.

בנימין נתניהו: במקום שנוכל לברך על הניסים, אנחנו מקבלים בתקציב הזה על המיסים – העלאות מיסים וגזרות קשות.

מאי גולן: - - -

מיקי לוי: תירגעי, תירגעי.

מיקי לוי: את מפריעה לו.

מאי גולן: - - - למה אתה לא - - -

בנימין נתניהו: אני אחזור על הנקודה הזאת: כן, במקום לברך על הניסים, אנחנו מקבלים על המיסים – המון מיסים, המון גזרות.

בנימין נתניהו: וזה כל כך אופייני.

בנימין נתניהו: ממשלת השקר עושה תמיד, אבל תמיד, את ההפך הגמור ממה שהבטיחה.

בנימין נתניהו: אתם זוכרים את תוכנית סינגפור של בנט?

בנימין נתניהו: עוד הבטחה של בנט, אחת מיני רבות שהחלה בקול תרועה רמה וגוועה בקול ענות חלושה.

בנימין נתניהו: בנט הבטיח, הבטיח, הסתכל והבטיח שהממשלה שלו תפחית מיסים.

בנימין נתניהו: נו, המזל של כולנו שאין מס על ההבטחות של בנט, אחרת כלכלת ישראל הייתה קורסת לדורות.

בנימין נתניהו: לא רק שבנט ולפיד וליברמן, לא רק שהם לא הורידו מיסים – הממשלה שלהם מעלה מיסים.

בנימין נתניהו: מס על שתייה קלה - -

קריאה: טוב מאוד.

בנימין נתניהו: - - מס על כלים חד-פעמיים - -

קריאה: מעולה.

מיקי לוי: שקט.

בנימין נתניהו: - - מס על הפריפריה.

בנימין נתניהו: אגב, למס הזה נתנו שם מכובס: מס הגודש.

בנימין נתניהו: ואלה לא סתם מיסים, אלה מיסים שיוצרים אפליה חמורה – מיסים וגזרות נגד השכבות החלשות, נגד החברה החרדית, נגד הפריפריה.

בנימין נתניהו: יש כאן אטימות לב - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, קריאה ראשונה.

בנימין נתניהו: - - שאין מאחוריה שום היגיון כלכלי ושום היגיון לאומי.

בנימין נתניהו: אני רוצה שתבינו רגע את המושג הזה "מס הגודש", "אגרת הגודש".

בנימין נתניהו: אני רוצה שתבינו מה הוא אומר.

בנימין נתניהו: מי שגר בפריפריה ומגיע לעבוד או מגיע ללמוד או מגיע אפילו לבלות, הוא מגיע לתל אביב – הוא ישלם.

בנימין נתניהו: מי שגר בתל אביב, פטור.

קריאות: לא נכון - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת בן ארי.

מיקי לוי: חבר הכנסת צביקה, שב, בבקשה.

מיקי לוי: אחר כך תגיבו.

קריאה: מי שגר בתל אביב ישלם אגרת - - -

צבי האוזר: - - - לא נותנים שום דבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת האוזר, קריאה ראשונה.

צבי האוזר: הוא לא קרא את החוק.

צבי האוזר: תקרא את החוק - - - זה הפוך - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת מוסי רז, שקט.

מיקי לוי: חבר הכנסת האוזר, שקט.

מיקי לוי: חברים, זה עושה יותר – אני צריך להוסיף זמן.

מיקי לוי: בבקשה, הצד הזה, אני לא אהסס להוציא גם אתכם.

קטי קטרין שטרית: - - - תעצור את השעון - - -

בנימין נתניהו: וזה לא רק בדבר הזה.

בנימין נתניהו: המעמד הבינוני והמשפחות החלשות ישלמו מעכשיו הרבה יותר עבור כלים חד-פעמיים ועבור שתייה קלה.

קריאות: טוב מאוד - - -

בנימין נתניהו: אבל בניגוד אליהם, מי כן – אני רוצה שתקשיבו מי כן מרוויח מהתקציב הזה: העשירים.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: הם יוכלו להמשיך לצרוך כרגיל כלים חד-פעמיים ושתייה קלה, כי המס הזה בלאו הכי לא מזיז להם – זה אחוז קטנטן מההכנסות שלהם, וזאת האמת.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין, ראשונה.

בנימין נתניהו: דווקא לעשירים אתם דאגתם באופן מיוחד.

בנימין נתניהו: הנחתם רפורמה שתאפשר להם לפצל דירות ולהקים עוד יחידות דיור במגרשי הווילות שלהם.

קריאה: במגרשי הווילות שלך אולי - - -

בנימין נתניהו: אבל לחיילים שלנו – להם לא דאגו.

אופיר כץ: - - -

בנימין נתניהו: את החיילים שלנו, את אלה ששומרים עלינו יומם ולילה, אותם השלכתם הצידה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אופיר כץ, אתה מפריע לראש מפלגתך.

בנימין נתניהו: ודווקא הפרתם עוד – הבאתי את זה בכתב גדול, כדי שאני לא אצטרך להרכיב משקפיים.

בנימין נתניהו: הפרתם עוד הבטחה ברורה של בנט, שאמר:

בנימין נתניהו: אנחנו נעלה את השכר של החיילים שלנו, מגיע להם שכר נורמלי.

בנימין נתניהו: אבל בעוד שאנחנו העלינו את שכר החיילים ב-50%, אתם, שהבטחתם להעלות אותו עוד יותר, לא העליתם אותו אפילו בשקל אחד.

אמיר אוחנה: אבל הם האריכו את שירות החובה.

אמיר אוחנה: האריכו את שירות החובה.

בנימין נתניהו: גם האריכו את שירות החובה.

קטי קטרין שטרית: - - - והפנסיות - - -

בנימין נתניהו: ממשלת השקרים שלכם הבטיחה שהיא תוריד מחירים – בפועל אתם מעלים מחירים: הדלק עולה, החשמל עולה, התחבורה הציבורית עולה, הירקות והפירות עולים.

בנימין נתניהו: הכול מתייקר, הכול עולה – תיקון: הכול עולה חוץ מהמנדטים של בנט.

בנימין נתניהו: אבל השקרים שלכם לא נעצרים כאן.

בנימין נתניהו: אתם זוכרים איך יאיר לפיד יצא למלחמת חורמה, ממש ג'יהאד, נגד הכספים הקואליציוניים?

בנימין נתניהו: הוא אפילו הביא הצעת חוק בנדון ואמר: הקואליציה מחלקת את הכסף של אזרחי ישראל אחד לשני.

בנימין נתניהו: ומה קרה בפועל?

בנימין נתניהו: לא רק שלפיד, בנט וליברמן לא ביטלו את הכספים הקואליציוניים, הם הכפילו אותם, ועם הכסף המבוזבז הזה אתם קונים קולות של חברי כנסת שיודעים שהתקציב הזה רע לאזרחי ישראל ורע למדינת ישראל.

בנימין נתניהו: אבל מה עוד תקף לפיד?

בנימין נתניהו: אני מזכיר לכם, לפיד – אם אתם שכחתם – זה ראש הממשלה החליפי, שהתנגד לתפקיד ראש הממשלה החליפי.

מירי רגב: אילת שקד - - -

בנימין נתניהו: אז למה הוא עוד התנגד?

מירי רגב: הוא גם התנגד לחוק הנורבגי, אז מה?

בנימין נתניהו: הוא תקף בשצף-קצף, ממש בשצף-קצף, את החוק הנורבגי.

בנימין נתניהו: לפיד אמר: משמעותו של החוק הנורבגי זה עוד ג'ובים, עוד לשכות, עוד נהגים, עוד תקציבים.

בנימין נתניהו: והיום לפיד ובנט, אני חייב להגיד לכם, שברו שיא עולמי.

בנימין נתניהו: מי אמר שאין להם הישגים?

בנימין נתניהו: יש להם כאן הישג עצום, גינס, במספר חברי הכנסת הנורבגים.

בנימין נתניהו: כאן בכנסת עכשיו בונים לשכות חדשות כדי לאכלס את עשרות הנורבגים של לפיד ובנט.

בנימין נתניהו: הם פשוט הקימו מושבה סקנדינבית בלב הכנסת – עוד הישג.

בנימין נתניהו: לפיד גם תקף את קק"ל, אתם זוכרים?

בנימין נתניהו: הוא אמר - - -

קריאה: - - -

בנימין נתניהו: קק"ל –חייבים להקשיב לזה.

בנימין נתניהו: לפיד תקף את קק"ל ואמר שהיא רק – אני מצטט – צינור שמעביר עשרות מיליוני שקלים למפלגות, אבל זה לא מנע ממנו בהזדמנות הראשונה למנות את גיסתו לדירקטורית בקק"ל.

בנימין נתניהו: ועל זה נאמר: אין הנחתום מעיד על גיסתו.

בנימין נתניהו: כי ככה אצל בנט ולפיד – הכול פוזה; הכול מפוזיציה.

בנימין נתניהו: הכול.

בנימין נתניהו: בכל זאת יש הפתעות.

בנימין נתניהו: עם כל הוותק והניסיון שלי בפוליטיקה, אפילו אני לא העליתי בדעתי שהכסף של אזרחי ישראל יועבר מתקציב המדינה דרך רע"מ לעמותות של התנועה האסלאמית.

מירב בן ארי: די כבר עם השקר - - -

בנימין נתניהו: עמותות של התנועה האסלאמית - -

קריאות: - - -

מירב בן ארי: מספיק עם השקר הזה - - -

בנימין נתניהו: - - והכול מהמקפצה.

מיקי לוי: סגן השר גולן, מספיק.

רון כץ: זה לא עוזר להגיד את השקרים הרבה פעמים.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, קריאה שלישית.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

רון כץ: שנייה - - -

בנימין נתניהו: עמותות של התנועה האסלאמית מקבלות הון עתק - - -

קריאות: - - -

קריאה: זה היה קריאה שנייה.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אל תבלבלו את המוח, זו האמת, ואתם יודעים אותה.

בנימין נתניהו: אז מה הפלא שחמאס רוצה שהתקציב הזה יעבור?

בנימין נתניהו: מה הפלא שאבו מאזן רוצה שהתקציב הזה יעבור?

בנימין נתניהו: בתקשורת דווח השבוע שבכיר ברשות הפלסטינית ביקש מחברים בכנסת ישראל –אני מצטט: תדאגו שהתקציב יעבור כדי שבנט לא ייפול.

בנימין נתניהו: ודווקא משום כך, דווקא משום כך, ידידיי, הממשלה הזאת חייבת ליפול, כי הרי הפלסטינים יודעים שמבנט ולפיד הם יקבלו כל מה שהם רוצים, ומה שהם רוצים אלה דברים רעים למדינת ישראל.

בנימין נתניהו: רבותיי, זה לא רק השימוש הפסול שממשלת השקר עושה בכסף שלנו, זה גם הנזק העצום שהיא גורמת לכלכלת ישראל, נזק לשנים קדימה.

בנימין נתניהו: הרי תראו, מי שרוצה להצמיח כלכלה, כפי שאנחנו עשינו, מוריד מיסים, ואתם מעלים מיסים.

בנימין נתניהו: אגב, מצמיח כלכלה – 7% צמיחה, שמעתי עכשיו את בנט, נפתלי, אומר את זה.

קריאה: מיקי - - -

בנימין נתניהו: מה אתם חושבים, שהצמיחה הזאת באה מארבעה חודשים?

מיקי לוי: אל תעירו לי.

מיקי לוי: זה שיקול דעת שלי להוסיף לו זמן.

מאי גולן: מהתקציב שלו - - -

בנימין נתניהו: היא באה מארבעה חודשים?

בנימין נתניהו: כל אחד שמבין קצת בכלכלה יודע שזה תוצאה של הכלכלה המצוינת שאנחנו עשינו, לא מהתקציב הרע הזה שאתם מביאים.

מירי רגב: שיהיה לו מה להרוס, לבנט.

בנימין נתניהו: מי שרוצה לצמצם פערים בחברה כפי שאנחנו עשינו, מוריד מחירים, ואתם – אתם מעלים מחירים.

בנימין נתניהו: מי שרוצה לחבר את הפריפריה למרכז כפי שאנחנו עשינו, מקרב את המרכז לתושבי הפריפריה בכבישים ורכבות, ואתם – אתם מרחיקים את המרכז מתושבי הפריפריה כשאתם מטילים עליהם אגרת גודש.

בנימין נתניהו: וזה לא צריך להפתיע.

בנימין נתניהו: הרי בראש הממשלה הזאת נמצא מי שהבטיח שלא ישב עם מרצ, שלא ייתן ללפיד להיות ראש ממשלה, שיקים ממשלת ימין, שלא ישב עם רע"מ, שלא יתמנה לראש ממשלה עם פחות מעשרה מנדטים – איך הוא אמר?

בנימין נתניהו: כי זה לא דמוקרטי.

בנימין נתניהו: זוכרים את כל זה?

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: בנט שיקר לציבור.

בנימין נתניהו: בנט שיקר לבוחריו.

בנימין נתניהו: בנט שיקר לכל אזרחי ישראל.

קריאה: - - -

בנימין נתניהו: וזאת הסיבה לכך שמשהו מדהים קורה פה, באמת מדהים.

בנימין נתניהו: ארבעה חודשים בלבד אחרי כינון הממשלה הרעה הזאת, בנט בקושי עובר את אחוז החסימה, אם בכלל.

בנימין נתניהו: אם בכלל.

קריאות: לא עובר.

קריאות: לא עובר.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אני רוצה שתבינו כמה הדבר הזה חריג.

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, אתה בשנייה.

מיקי לוי: לא כדאי.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: דבר כזה, אדוני היושב-ראש וחבריי חברי הכנסת, לא קרה בתולדות המדינה.

בנימין נתניהו: בדרך כלל מי שמרכיב ממשלה עולה בסקרים ומי שלא מרכיב ממשלה יורד בסקרים, אבל פה קורה בדיוק ההפך, כי הציבור – בניגוד למה שאתם חושבים – הציבור חכם.

בנימין נתניהו: אגב, ראיתי שבנט לקח לוועידת האקלים את המשלחת השנייה בגודלה בעולם אחרי ארצות הברית.

יוראי להב-הרצנו: טוב שכך.

בנימין נתניהו: במשלחת הזאת - - -

קריאות: - - -

יוראי להב-הרצנו: טוב שכך.

קריאה: - - - שקרים על השולחן, אתה לא מתבייש?

בנימין נתניהו: במשלחת הזאת היו לבנט יותר מלווים - -

מיקי לוי: חברת הכנסת פרידמן, קריאה שנייה.

בנימין נתניהו: - - מאשר המצביעים שעוד נותרו לו.

בנימין נתניהו: ובשביל מה?

בנימין נתניהו: בשביל בנט "חולצה אפורה".

בנימין נתניהו: הוא נדחף על הדרך לצילומי מסדרון - -

קריאה: לכמה זמן - - -

בנימין נתניהו: - - עם מנהיגים שבכלל לא סופרים אותו.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, באמת.

בנימין נתניהו: אבל מכל השקרים שלכם, מכל העוולות שאתם עושים, יש דבר מעודד מאוד שקורה בימים האלה – המוני ישראלים שמרגישים מרומים שבים הביתה.

בנימין נתניהו: הם חוזרים לליכוד ולמפלגות הימין האמיתי.

בנימין נתניהו: הם מבינים ששיקרו להם; הם רואים שימינה זה שמאלה; הם יודעים שהגה השלטון נמצא היום בידיים חובבניות, חסרות אחריות, חסרות עכבות, חסרות מחויבות כלשהי למה שחשוב באמת.

בנימין נתניהו: הם רוצים לראות את הממשלה הזאת מפנה את מקומה וכמה שיותר מהר.

בנימין נתניהו: אני שומע אותם וגם אתם שומעים אותם.

בנימין נתניהו: מי שהולך ברחוב, בכיכרות, שומע אותם.

בנימין נתניהו: הם רוצים – אתם יודעים מה הם רוצים?

בנימין נתניהו: ממשלה אמיתית - -

קריאה: שתלך הביתה.

בנימין נתניהו: - - ולא ממשלת ריאליטי.

קריאה: שתלך הביתה.

בנימין נתניהו: כי הממשלה הגרועה הזאת, הממשלה הגרועה הזאת היא ממש ממשלת ריאליטי.

בנימין נתניהו: היא הכלאה מוזרה בין חתונה ממבט ראשון להישרדות – קבוצת אנשים שאין ביניהם שום קשר אמיתי, שכולם יודעים שהם לא יחזיקו מעמד לאורך זמן - -

קריאה: לפחות יש - - -

בנימין נתניהו: - - והדבר היחיד שמחזק אותם בינתיים זה הרצון - -

מיקי לוי: אדוני, אתה - - -

בנימין נתניהו: שתי דקות.

בנימין נתניהו: - - זה הרצון לשרוד עבור 15 דקות של תהילה חולפת וכוזבת של פליטי ריאליטי.

בנימין נתניהו: ראינו לפני כמה ימים – איך אני אקרא לזה?

בנימין נתניהו: את הגיבושון שלכם.

בנימין נתניהו: איזו העמדת פנים, איזו צביעות.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: כולם רואים את המריבות הפנימיות שלכם.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אנחנו יודעים, אנחנו רואים ושומעים; שומעים את ההקלטות השבועיות של אילת שקד.

בנימין נתניהו: אולי כדאי ששקד תפתח כבר פודקאסט, תשחרר אותנו מההדלפות העצמיות הללו.

בנימין נתניהו: זה פשוט מביך.

בנימין נתניהו: שתעשה את זה באופן מסודר, באופן מקצועי.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: חברי הכנסת, התקציב הזה הוא רק אפיזודה אחת בסרט הבלהות - -

קריאה: גם אתה אפיזודה - - -

בנימין נתניהו: - - של ממשלת השקר.

בנימין נתניהו: מי שלקח שלטון בשקר, מי שמביא תקציב שמנוגד לכל הבטחותיו - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: שקט.

בנימין נתניהו: - - מי שמעביר את כספי המדינה למטרות פסולות רק כדי לשרוד, מי שמפקיר את טובתם של חיילי צה"ל - -

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: - - מתגמל משפחות - -

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: - - מתגמל משפחות של קיצוניים, מי שעושה את כל הדברים הללו ימשיך לגלוש במורד, ימשיך לפגוע בשכבות החלשות ובמעמד הביניים, ימשיך להתרפס בפני אבו מאזן, ימשיך להתעלם מהגרעין האיראני, ימשיך להכיל – להכיל, כך הם קוראים לזה – את התקפות הטרור של החמאס והחיזבאללה; בקיצור, ימשיך להרוס את ההישגים הכבירים שאנחנו הבאנו למדינת ישראל הנפלאה שלנו.

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אז אני מבקש בסיום לפנות אליכם, חברי הקואליציה.

בנימין נתניהו: אני פונה - - -

קריאות: - - -

בנימין נתניהו: אני פונה לאלה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת כץ, די.

אופיר כץ: - - - שעה היא צועקת - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: נראה לי שאני מסתדר, חברת הכנסת גולן.

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, קריאה ראשונה.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת גולן, אני לא רוצה להוציא אותך.

מיקי לוי: באמת.

קטי קטרין שטרית: בבקשה שקט.

מיקי לוי: די.

בנימין נתניהו: אני פונה אליכם, חברי הקואליציה, כולל אלה שדיברנו איתם בימים האחרונים – אתם יודעים שדיברנו – וראינו אתכם מתכווצים בחוסר נחת, בבושה, כי אתם יודעים את האמת – אתם יודעים שאתם מוכרים את כל העקרונות שלכם בשביל נזיד עדשים בתקציב - -

מיקי לוי: תודה רבה.

בנימין נתניהו: - - וג'וב לזמן קצר.

בנימין נתניהו: אני רוצה לומר לכם משהו: ההיסטוריה לא סולחת לאלכס גולדפרב, וזה בדיוק מה שאתם.

בנימין נתניהו: כבר מזמן אין מאחוריכם ציבור, ותמיד יצביעו עליכם ויאמרו: זה מי שהעביר את השלטון לשמאל; זאת מי שמכרה את עקרונותיה בשביל כיסא לשעה קלה.

בנימין נתניהו: והנה מילה אחרונה, מילה מהלב לאזרחי ישראל: אנחנו בקואליציה גאים לייצג ציבור עצום בעם.

בנימין נתניהו: יש לנו הישגים מוכחים, יש לנו אידיאולוגיה, יש לנו דרך ברורה – דרך של עוצמה - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: חבר הכנסת ולאדי, קריאה ראשונה.

בנימין נתניהו: - - של זקיפות קומה, של גאווה עמוקה במורשת היהודית ובערכי הנצח של עמנו.

קריאה: שוחד, מרמה והפרת אמונים.

בנימין נתניהו: בזכות הדרך הזאת הפכנו יחד את מדינת ישראל למדינה חזקה, מדינה שמיטיבה, שדואגת לכל אזרחיה, מדינה שהופכת לכוח עולמי עולה.

בנימין נתניהו: אנחנו נמשיך להיאבק בממשלה הרעה הזאת.

בנימין נתניהו: אנחנו נהפוך כל אבן, נחפש כל דרך כדי להפיל אותה, כדי להחזיר את מדינת ישראל למסלול הנכון, ובעזרת השם נצליח, כי אל מול השקר, סופה של האמת לנצח.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לא לא לא לא, חברת הכנסת רגב.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת נתניהו.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, שקט.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מבקש להזמין את יושב-ראש ועדת הכספים חבר הכנסת קושניר.

מיקי לוי: אני רוצה להגיד לפרוטוקול: לא שמעתי לא מחבר הכנסת ארבל ולא מאף אחד מהצד הזה על תוספת עשר דקות, היה שקט, אבל לפני כן - - -

שלמה קרעי: אמרו - - -

מיקי לוי: קרעי, תהיה בשקט.

מיקי לוי: קרעי, תהיה בשקט.

מיקי לוי: שמרתי על זכותו יותר מאשר על אחרים.

משה ארבל: אני מבקש הודעה אישית.

מיקי לוי: עשר דקות יותר.

משה ארבל: אני מבקש הודעה אישית.

משה ארבל: אתה הזכרת את שמי – אני מבקש הודעה אישית.

מיקי לוי: לא, אתה לא מקבל.

מיקי לוי: אני לא רוצה לתת לך.

מיקי לוי: לא נותן לך, זה הכול.

משה ארבל: אתה רומס את התקנון פה.

משה ארבל: אתה עושה מה שאתה רוצה.

מיקי לוי: החוצה, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, החוצה.

מיקי לוי: תתבייש.

מיקי לוי: פשוט בושה וחרפה.

משה ארבל: אתה בריון.

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: איזה בושה.

מיקי לוי: אתה לא אומר לי – אתה רומס את מושב היושב-ראש.

משה ארבל: גם אתה רומס, את התקנון.

מיקי לוי: זאת פשוט בושה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: אני מציע – יש סידור בעניין הזה, להגיש תלונות.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שקט במליאה, בבקשה.

ועדת הכספים): אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, אדוני ראש הממשלה נפתלי בנט, אדוני ראש הממשלה החליפי יאיר לפיד, אדוני שר האוצר אביגדור ליברמן, רבותיי השרים והשרות כמובן, אנחנו עומדים בפתחו של רגע דרמטי.

ועדת הכספים): אנחנו הולכים לאשר כאן תקציב שהמדינה לא זכתה לראות שלוש וחצי שנים.

ועדת הכספים): הדבר הזה אמור להיות כל כך בסיסי וכל כך ברור שפעם בשנה המדינה קובעת לעצמה תוכנית כלכלית, אבל מה?

ועדת הכספים): הורגלנו לאיזשהו מנהג מגונה שלוקחים את התקציב והופכים אותו לכלי פוליטי.

ועדת הכספים): ראש האופוזיציה, שדיבר כאן לפניי, בפעם הקודמת לקח את התקציב ככלי פוליטי, ובעצם הקריב את אזרחי ישראל למען טובתו האישית.

ועדת הכספים): עכשיו הוא מנסה לעשות את אותו הדבר.

ועדת הכספים): הוא דיבר כאן בלהט, ואני רק רוצה להבין דבר אחד: הרי כולנו מסכימים שמדובר באיש מנוסה, חכם ונבון, אז אני לא מצליח להבין למה הוא כל הזמן בוחר לשקר, בוחר לשסות, בוחר לפלג; למה כל הזמן הוא מנסה לחלק את העם לטובים ולרעים; למה פעם אחת הוא אבו יאיר ופעם אחרת הוא מאשים את הערבים בכל הצרות של המדינה הזאת.

מאי גולן: - - -

שלמה קרעי: תדבר על התקציב.

ועדת הכספים): למה פעם אחת הוא דואג לקשישים ובפעם השנייה הוא מבטיח להם העלאות קצבה ולא עושה את זה במשך חמש שנים, עד שאנחנו עושים את זה.

שלמה קרעי: אין לך מה לומר על התקציב?

ועדת הכספים): למה פעם אחת הוא דואג כאן ועומד ומדבר על חיילי צה"ל, אבל שוכח לומר שבפעם האחרונה בתקציב ששכר החיילים עלה פה היה כשאביגדור ליברמן היה שר הביטחון.

אלי כהן: אתה שקרן.

אלי כהן: מי שהעלה - - - שקרן.

ועדת הכספים): למה פעם אחת הוא לוקח את תוכנית מיגון הצפון, קובר אותה רק בגלל נקמה אישית, ובעצם לא נוקם בליברמן אלא נוקם בכל תושבי הצפון.

ועדת הכספים): למה את זה הוא לא מזכיר?

מאי גולן: - - -

ועדת הכספים): למה הוא כל כך טוב בלחבר חרוזים – מס, עבאס, חמאס.

מאי גולן: מי - - - לחסל את הנייה?

ועדת הכספים): למה ביקורת כל כך חזקה לא מסתדרת עם כושר ביצוע; למה לקחת חברי כנסת, למה לקחת חברי כנסת ממפלגת הליכוד ולהפוך אותם - -

יריב לוין: - - -

ועדת הכספים): - - למגאפונים מהלכים על שניים, שהדבר היחידי שהם מסוגלים לעשות זה רק לשקר לשרים.

יריב לוין: - - - תתבייש לך.

ועדת הכספים): עכשיו, מה הכי מעניין?

ועדת הכספים): הכי מעניין שברגע שנגמרים הטיעונים לגופו של עניין – וזה קורה להם מהר מאוד – הם מתחילים לתקוף לגופו של אדם, מתחילים בגזענות, מתחילים בהשפלות.

ועדת הכספים): הוא דיבר כאן על כל מיני מיסים, ודיבר, סלחו לי על הביטוי – שטויות.

ועדת הכספים): למה?

ועדת הכספים): כי רגלו לא דרכה אפילו בוועדה אחת – לא בוועדת הכספים, לא בעבודה ורווחה ולא בחוקה, ולא בבריאות, ולא בכלכלה, ולא בחוץ וביטחון.

ועדת הכספים): בשום מקום הוא לא היה, כי זה לא מעניין אותו.

ועדת הכספים): מה מעניין אותו?

ועדת הכספים): לעמוד כאן על דוכן הכנסת ופשוט לחבר חרוזים.

ועדת הכספים): לקח דף והקריא כל מיני דברים, אז אני ככה תוך כדי גם עשיתי כל מיני דברים.

ועדת הכספים): אני מזכיר לכם, בשנת 2009 אמר אדון נתניהו: אני אמוטט את שלטון החמאס.

ועדת הכספים): כולנו יודעים מה קרה מאז.

שלמה קרעי: מה שלום הנייה?

שלמה קרעי: מה שלום הנייה?

ועדת הכספים): אז, באותה תקופה, הנשק של חמאס בקושי יכול היה להגיע ולכסות את העוטף; היום זה כבר מגיע לחדרה.

ועדת הכספים): מי עשה את זה?

ועדת הכספים): מי לא מנע מהחמאס להתחמש ולהתחזק?

שלמה קרעי: מי היה שר הביטחון?

שלמה קרעי: מי היה שר הביטחון?

שלמה קרעי: מי?

ועדת הכספים): מי גרם לקציני צה"ל להעביר מזוודות של כסף לטרוריסטים?

ועדת הכספים): אותו אחד שעומד כאן ומאשים אותנו בחוסר מעש.

אופיר כץ: - - -

ועדת הכספים): אותו אחד שכל מה שמעניין אותו בחיים זה איך הוא שורד פוליטית.

ועדת הכספים): אותו אחד שהגיע בשנת 2018 לאשקלון ודיבר על המיגון ולא עשה כלום, ודיבר על הטבות מס והצביע נגד - - -

יריב לוין: - - -

ועדת הכספים): אז אנחנו בתקציב הזה, יריב, מביאים 250 מיליון שקל למיגון אשקלון, כי אתם לא עשיתם את זה.

ועדת הכספים): אני אגיד לך עוד משהו: עוטף עזה עדיין לא ממוגן במלואו.

ועדת הכספים): למה?

ועדת הכספים): כי התקמצנתם.

ועדת הכספים): למה?

ועדת הכספים): כי דיברתם, אבל שכחתם לתקצב.

יריב לוין: - - -

ועדת הכספים): למה את התוכנית לצפון שכחתם לתקצב?

ועדת הכספים): למה את הקשישים שכחתם לתקצב?

ועדת הכספים): למה את נכי צה"ל שכחתם לתקצב?

ועדת הכספים): דיברתם גבוהה על רפורמת נפש אחת, אבל דאגתם רק לאיש אחד.

ועדת הכספים): רק לאיש אחד.

יריב לוין: - - -

ועדת הכספים): אז אנחנו באים לתקן.

ועדת הכספים): אז נכון, אי-אפשר לתקן את הכול בבת אחת.

ועדת הכספים): ייקח לנו זמן.

ועדת הכספים): אנחנו נעשה את זה, חברים, ואני פונה לחבריי בקואליציה: אנחנו עושים פה דבר גדול.

ועדת הכספים): עבדנו קשה חודשיים וחצי, עבדנו ימים ולילות, ואנחנו ביחד נעביר את התקציב הזה לטובת אזרחי ישראל.

ועדת הכספים): יאללה, לעבודה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת יושב-ראש ועדת הכספים אלכס קושניר.

מיקי לוי: רבותיי חברי הכנסת, בבקשה לתפוס את המקומות.

מיקי לוי: אני רוצה לעבור להצבעות.

מיקי לוי: חבר הכנסת יואב קיש ביקש לנצל את זכותו ולשאול מן הצד בנושא הסכמים קואליציוניים.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: רק שנייה.

מיקי לוי: כשיהיה לך שקט, אני אתן לך.

מיקי לוי: בבקשה לתפוס את המקומות.

דוד אמסלם: ג'ון בריון, מותר לנו להיכנס להצבעות?

דוד אמסלם: ג'ון בריון, אלים, אתה נותן לנו?

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אם אתה תמשיך - -

דוד אמסלם: לא, אל תעשה לי ככה.

דוד אמסלם: שים את המשקפיים ותדבר.

דוד אמסלם: אתה מרשה לנו?

דוד אמסלם: הבוס שלך מרשה לי?

מירב בן ארי: מה זה?

מירב בן ארי: מה זה?

מיקי לוי: בושה.

דוד אמסלם: ג'ון בריון, אתה מרשה לנו?

מיקי לוי: אתה פשוט בושה לבית הזה.

דוד אמסלם: אתה בושה.

דוד אמסלם: אתה סמרטוט - - -

מירב בן ארי: - - -

מיקי לוי: בבקשה שב.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: מכיוון - - -

דוד אמסלם: אתה בושה וכלימה.

מיקי לוי: מכיוון שאלו הצבעות - - -

דוד אמסלם: לך, מפה, תלך.

דוד אמסלם: בושה וחרפה.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: אתה כולך בושה.

מיקי לוי: אתה צודק.

דוד אמסלם: כולך.

מיקי לוי: כל הכבוד.

דוד אמסלם: שים, שים את המשקפיים שלך כשאתה - - -

מיקי לוי: אני מאוד מעריך - -

דוד אמסלם: אל תעריך כלום.

מיקי לוי: - - את המילים שאתה אומר, זה מאוד - -

דוד אמסלם: אל תעריך, אל תעריך.

מיקי לוי: - - זה מאוד תרבותי - -

דוד אמסלם: אתה, הרי הייתה לך הנחיה באוזן.

מיקי לוי: - - מאוד מועיל לבית הזה - -

דוד אמסלם: - - - הבית הזה.

מיקי לוי: - - הסגנון הזה שאתה מביא לבית הזה.

דוד אמסלם: אתה, יא אלים, יא מושחת.

מיקי לוי: - - -

דוד אמסלם: אתה אלים ומושחת.

קריאה: תעיף אותו.

דוד אמסלם: בריון.

מירב בן ארי: תודה.

מירב בן ארי: אני מאוד מודה לך.

קרן ברק: - - - של הסגנון.

מיקי לוי: שבו, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה מדבר על סגנון?

דוד אמסלם: אתה?

דוד אמסלם: חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: הבוס שלך פה קרץ לך אז הוצאת אותי?

קרן ברק: - - - של הדמוקרטיה - - -

דוד אמסלם: - - - הרי אתה תמיד תוציא אותי אחרי דקה.

מיקי לוי: אם זה יימשך - -

דוד אמסלם: זה הבית שלכם, זה הבית של אבא שלך.

מיקי לוי: - - אני אוציא אותך ואתן לך להיכנס הלוך-חזור.

דוד אמסלם: בבקשה, תוציא, תוציא.

מיקי לוי: אני מבקש - - -

דוד אמסלם: תוציא, תוציא, תוציא, תוציא - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין, בבקשה, קח את העניינים לידיים ותשלט על המפלגה.

דוד אמסלם: אל תגיד לי מה להשתלט ומה לא.

דוד אמסלם: אתה בריון, אתה אלים - -

קרן ברק: - - - אצלנו לא מקבלים פקודות - - -

דוד אמסלם: אתה קונסיליירי, אתה הסמרטוט רצפה שלהם.

קרן ברק: - - -

מירב בן ארי: מה זה?

מירב בן ארי: מה זה - - -

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: לא, לא, בן ארי, בן ארי, מספיק.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: אתה תצא עכשיו וכל הצבעה אני אכניס אותך.

מיקי לוי: עכשיו צא החוצה.

דוד אמסלם: בבקשה.

דוד אמסלם: תעצור את ההצבעה עד שאני איכנס - - -

קריאה: תתבייש.

מירב בן ארי: בושה.

מירב בן ארי: (חבר הכנסת אמסלם יוצא מאולם המליאה.)

מיקי לוי: כל הצבעה.

מירב בן ארי: תתבייש - - -

מיקי לוי: שקט, אל תפריעו לי, אני מסתדר, נראה לי שאני מסתדר - - -

מירב בן ארי: לא, זה לא מקובל - - - לא ראיתי דבר כזה בחיים שלי.

מירב בן ארי: מה סגנון הדיבור הזה?

קריאות: - - -

מירב בן ארי: אני שמעתי הכול.

מיקי לוי: חבר הכנסת יריב לוין, גם ותיקי הבית לא ראו דבר כזה.

קרן ברק: תמשיכו להיות דיקטטורים ולחשוב שככה נראית דמוקרטיה.

מירב בן ארי: מה זה?

מיקי לוי: חבר הכנסת יריב לוין, ותיקי הבית גם לא ראו דבר כזה.

מיקי לוי: חבל.

מאי גולן: ראו, ראו.

מיקי לוי: פשוט חבל.

מאי גולן: ראו פה, מהמקום הזה, שאתה ישבת בו - - -

מיקי לוי: - - - בסגנון הזה, ברמה האישית - -

מאי גולן: - - - מכאן - - -

מיקי לוי: סמרטוט רצפה, בריון, תרנגול הודו, אני בז לך – אלה פחות או יותר - -

מאי גולן: תתבייש.

מיקי לוי: - - לקט הקללות האישיות.

מירב בן ארי: אני שמעתי - - -

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: בן ארי, שקט.

מיקי לוי: אני אוציא אותך.

מירב בן ארי: תוציא אותי.

מיקי לוי: זה באמת קובץ של קללות ברמה האישית שאני מתבייש.

מיקי לוי: מותר לקרוא קריאות ביניים, מותר להתנגד, מותר להיות יריב פוליטי.

קרן ברק: אבל אסור לרמוס את הדמוקרטיה.

קרן ברק: אתה רומס את הדמוקרטיה.

מיקי לוי: הסגנון האישי הזה – תודה רבה.

יריב לוין: היושב-ראש, מה שקרה כאן - - -

מאי גולן: כמו שאתה מוציא אותנו לא ראינו פה בחיים.

מיקי לוי: חבר הכנסת לוין, כל מה שקורה, כל מה שקורה פה - - - ברמה האישית ובסגנון הזה.

יריב לוין: - - -

קטי קטרין שטרית: יריב, לא שומעים אותך, יריב.

מיקי לוי: חבר הכנסת יריב לוין, כשישבת פה, כשהייתי עובר על פניך, אפילו שאתה יריב פוליטי הייתי עושה כך.

יריב לוין: זה נכון.

מיקי לוי: זהו.

יריב לוין: - - -

מיקי לוי: אותו הדבר הייתי עושה - - - לא צריך שיעשו כך, רק צריך שלא יקללו ברמה האישית.

מיקי לוי: תודה.

קרן ברק: אבל מעולם לא נרמסה הדמוקרטיה כשהוא היה יושב-ראש ועכשיו היא נרמסת.

קרן ברק: זה הבדל מהותי, מהותי.

יריב לוין: - - - סדר - - -

מיקי לוי: שמעתי.

מיקי לוי: חבר הכסת קיש, בבקשה.

יואב קיש: כבוד היושב-ראש, חברות וחברי הכנסת, אני מהבוקר, אני מהבוקר בהתכתבויות עם היועצת המשפטית, איתך, עם נציגי הקואליציה, בנושא הסיכומים וההסכמים שיש בין חברי הקואליציה מהסיעות השונות.

יואב קיש: הנושא המרכזי שאני פונה פה, אם זה לשר המקשר אלקין ואם לחבר הכנסת ווליד טאהא – הייתי יכול אולי לפנות לשרה אילת שקד, אבל היא לא נמצאת, כי היא - -

קטי קטרין שטרית: לא, היא בנורבגי.

יואב קיש: - - בנורבגי, אז מי שפה אולי יוכל לענות.

יואב קיש: הנושא המרכזי מהבוקר הוא סביב הנושא של חוק החשמל, שבמסגרת ההסכמים הקואליציוניים והסיכומים הקואליציוניים שהוצגו אתמול לא הוזכר בפסיק, ואני רוצה רק להסביר מדוע אני פונה לגבי חוק החשמל, כי אני אקריא ציוץ של חבר הכנסת ווליד טאהא מלפני כמה ימים – כתוב: "הגענו לשלב ההכרעות.

יואב קיש: או שהסיכומים יכובדו במלואם או שנלך לבחירות".

יואב קיש: עכשיו, לכל אורך היום לא הצלחתי להבין ולא הוצג סיכום בכתב.

יואב קיש: ברגע זה, אם יש סיכום בעל פה, חייבים לספר ולומר עליו.

יואב קיש: אני מבקש לדעת, מעבר לנושא חוק החשמל – אבל חוק החשמל כמובן זה הדבר המרכזי – האם יש סיכומים בכתב או בעל פה שלא נמסרו למליאת הכנסת בנושא חוק החשמל או נושא אחר כלשהו.

יואב קיש: תודה.

מיקי לוי: אתה יכול לעלות.

חמד עמאר: אדוני היושב-ראש, לא.

מיקי לוי: תודה רבה.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: - - - אתה אומר - - -

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעות.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעות.

מיקי לוי: ראשית, אבקשכם לשים לב שכל החבילה של החוקים, הניירת, כלי הכתיבה, לא נוגעים במסכי ההצבעה – אלו מסכים מאוד רגישים – אל מנת שלא תהיה תקלה בהצבעה.

מיקי לוי: אנחנו נעשה את זה לאט כדי שכולם יהיו.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אתה עובד מולי?

מיקי לוי: בבקשה לתת מיקרופון לחבר הכנסת קרעי.

קריאה: - - -

מיקי לוי: אוקיי, בסדר גמור, אתה דובר בשם כל האופוזיציה?

קריאה: - - -

מיקי לוי: אוקיי, בסדר.

מיקי לוי: אם הרשימה המשותפת – שמישהו ירים יד, חבר הכנסת סעדיץ בסדר גמור.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אדוני היושב-ראש אני לפני כן רוצה לומר לך: על פי סעיף 90 בתקנון, אנחנו מבקשים שבכל ההצבעות על הסעיפים יהיו הצבעות נפרדות, סעיף-סעיף, בכל החוקים שלפנינו.

מיקי לוי: שים לב שהיה הסכם ל-120.

שלמה קרעי: לא, לא, לא, זה סעיפים, לא הסתייגויות.

מיקי לוי: כן, סעיפים אין בעיה.

מיקי לוי: בסדר גמור.

שלמה קרעי: הסתייגות זה הסתייגות.

שלמה קרעי: תודה.

מיקי לוי: בסדר גמור.

מיקי לוי: אנחנו נכבד את זה.

דוד אמסלם: ג'ון בריון, אתה מרשה לנו להיכנס?

דוד אמסלם: ג'ון בריון, להיכנס או לא?

מיקי לוי: אפשרו לחבר הכנסת אמסלם לשבת.

דוד אמסלם: אה, אתה מרשה לנו, אז חכה, כואבת לי הרגל, לאט-לאט.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אתה מכריז על החוק שאנחנו מתחילים בו?

מיקי לוי: בוודאי, בוודאי, אני איתך כל הזמן.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצעת החוק הראשונה, הצעת חוק מסגרת תקציב המדינה.

מיקי לוי: תהיו קשובים, בבקשה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לצהוב – כדי שכולם יהיו מרושתים.

מיקי לוי: הסתייגויות להצעת חוק מסגרת תקציב המדינה (הוראות מיוחדות לשנים 2021 ו-2022) (תיקוני חקיקה והוראת שעה), התשפ"ב–2021.

מיקי לוי: אני קורא פעם אחת את רשימת המפלגות לכל אורך ההסתייגויות והצעות התקציב.

מיקי לוי: קבוצת סיעת ש"ס: חברי הכנסת אריה מכלוף דרעי, יעקב מרגי, יואב בן צור, מיכאל מלכיאלי, חיים ביטון, משה ארבל, ינון אזולאי, משה אבוטבול ואוריאל בוסו.

מיקי לוי: אני מדבר על החוברת של הצעת חוק מסגרות תקציב המדינה (הוראות מיוחדות לשנים 2021 ו-2022) (תיקוני חקיקה והוראות שעה), התשפ"ב–2021.

מיקי לוי: לעבור לצהוב.

קריאה: - - -

מיקי לוי: בסדר, חברים, הבנתי.

דוד אמסלם: מה הבנת?

דוד אמסלם: מה הבנת?

דוד אמסלם: מה הבנת?

דוד אמסלם: תסביר לנו מה הבנת.

מיקי לוי: קבוצת סיעת יהדות התורה: חברי הכנסת גפני, יעקב ליצמן, אורי מקלב, מאיר פרוש, יעקב אשר, ישראל אייכלר ויצחק פינדרוס; קבוצת סיעת הליכוד: חברי הכנסת בנימין נתניהו, יולי יואל אדלשטיין, ישראל כץ, מירי מרים רגב, יריב לוין, יואב גלנט, ניר ברקת, גילה גמליאל, אבי דיכטר, גלית דיסטל, חיים כץ, אלי כהן, צחי הנגבי, אופיר אקוניס, יובל שטייניץ, דוד אמסלם, דסטה גדי יברק, אמיר אוחנה, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, יואב קיש, דוד ביטן, קרן ברק, שלמה קרעי, מיקי זוהר, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, פטין מולא ומאי גולן; קבוצת סיעת הציונות הדתית: חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר - - -

קריאה: אדוני היושב-ראש, קראת שלוש פעמים - - -

מיקי לוי: לא, פעמיים.

דוד אמסלם: חסר כץ אחד.

מיקי לוי: נכון, יש כאן טעות, אתה צודק.

דוד אמסלם: אני יודע שאנחנו צודקים.

מיקי לוי: אתה צודק, רשום אופיר כץ, וזה צריך להיות - -

דוד אמסלם: אתה כל הזמן עושה טעויות.

מיקי לוי: - - חיים כץ.

מיקי לוי: זאת טעות דפוס, ככה הדפיסו את זה.

קריאה: כל הזמן אתה עושה טעויות.

מיקי לוי: יש אופיר כץ בציונות הדתית.

דוד אמסלם: אתה צריך להחזיר את זה עכשיו לוועדה.

מיקי לוי: הייתה החלפה.

מיקי לוי: נכון, נכון, נכון.

מיקי לוי: בסדר, אבל פה היה אופיר כץ.

מיקי לוי: קבוצת סיעת הציונות הדתית: בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, אורית סטרוק, אבי מעוז ואופיר סופר; קבוצת סיעת הרשימה המשותפת: איימן עודה, אחמד טיבי, סמי אבו שחאדה, עאידה תומא סלימאן, אוסאמה סעדי ועופר כסיף.

מיקי לוי: אנחנו עוברים – חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: הסתייגות מס 1 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: אתה יודע שיש חמש.

שלמה קרעי: לכל חוק חמש הסתייגויות שמיות.

מיקי לוי: בדיוק.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – אינו נוכח בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: בבקשה לקרוא שנית בשמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא ענו בסיבוב הראשון.

מיקי לוי: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מופיד מרעי – נגד יצחק פינדרוס – בעד יואב קיש – בעד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: יש מישהו באולם שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: בבקשה לסכם.

דוד אמסלם: בנט - - - היו עוד 30 בחוץ, עמדו.

דוד אמסלם: בפעם הבאה תיקח את הגלקסי, המטוס האמריקאי לתובלה - - -

גלעד קריב: שב בשקט כבר.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קריב, חבר הכנסת קריב.

גלעד קריב: די, אי-אפשר.

דוד אמסלם: - - - 40 מיליון שקל למטוס - - -

מיקי לוי: נגד ההסתייגות – 61, בעד ההסתייגות – 59.

מיקי לוי: ההסתייגות לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, לחלופין או ממשיכים?

שלמה קרעי: אנחנו עם הסתייגות מס' 8.

מיקי לוי: רגע, אם כך צריך להצביע לחילופין.

שלמה קרעי: לא לחלופין, הסתייגות מס' 8.

מיקי לוי: אתה מוריד עד 8.

שלמה קרעי: אין לי ברירה.

שלמה קרעי: אתם הורדתם לנו עם סעיף 98.

דוד אמסלם: עשיתם הרי בריונות, מה שאתם רוצים.

דוד אמסלם: אתה הרי משתמש בבריונות כל הזמן.

מיקי לוי: הסתייגות 8.

שלמה קרעי: הסתייגות מס' 8 –הצבעה שמית.

מיקי לוי: כולל, או אתה רוצה 8 הצבעה שמית?

שלמה קרעי: הצבעה שמית.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: אם כך, ירדו ההסתייגויות מלחלופין 1 עד להסתייגות מס' 8.

מיקי לוי: לפי בקשת האופוזיציה, הסתייגות 8 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: הסתייגות 8, לסעיף 1.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא נוכחו במליאה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח ינון אזולאי – בעד משה ארבל – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח פטין מולא – בעד מיכאל מלכיאלי – בעד אופיר סופר – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יואב קיש – בעד שלמה קרעי – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם יש מישהו במליאה שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו והוא נוכח?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: בבקשה לסכם.

מיקי לוי: ההצבעה הסתיימה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בעד – 52, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות מס' 8 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: הסתייגות 14 – הצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: רגע.

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: לפיכך, ההסתייגויות מ-9 עד 13, כולל הלחלופין, מוסרות.

מיקי לוי: אם כך, אנחנו עוברים להסתייגות מס' 14 – הצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 55

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: חבר הכנסת קארה, אנחנו נוסיף אותך לרשימה כנגד.

מיקי לוי: יש עוד מישהו?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: נוסיף את אביר קארה נגד.

מיקי לוי: נגד – 61, בעד – 55.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות מס' 14 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: אנחנו מושכים את ההסתייגות עד הסתייגות מס' 32.

מיקי לוי: ההסתייגויות ממס' 15 עד מס' 32?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, עד 32 כולל?

שלמה קרעי: עד 32 הסרנו, זאת אומרת אתה מצביע על הסעיף עכשיו.

מיקי לוי: עד 32 כולל?

שלמה קרעי: לא להצביע על 32.

מיקי לוי: על 33 להצביע.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: אתה תצביע על הסעיף עכשיו.

שלמה קרעי: עכשיו מצביעים על הסעיף.

מיקי לוי: אוקיי, הבנתי.

מיקי לוי: כל ההסתייגויות ממס' 15, כולל מה שמופיע לחלופין בסעיף 1, עד הסתייגות 32, כולל - - -

קריאה: - - -

מיקי לוי: אבל לא, כל ההסתייגויות לסעיף 1 כולל הלחלופין, חבר הכנסת קרעי.

קריאה: כן, כן.

מיקי לוי: כולל לחלופין.

שלמה קרעי: את כל ההסתייגויות, כולל הלחלופין, עד 32, הסרנו.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: הצבעה רגילה?

שלמה קרעי: תעשה מה שאתה רוצה.

מיקי לוי: אני שואל אותך.

מיקי לוי: אתה לא מבקש.

קריאה: ממילא אתה עושה מה שאתה רוצה.

מיקי לוי: אנחנו מצביעים.

מיקי לוי: אם כך, כל ההסתייגות לסעיף 1 הוסרו.

מיקי לוי: אנחנו מצביעים על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

קריאות: - - -

קריאה: רגע.

מיקי לוי: לא, רגע.

מיקי לוי: תיקון של היועצת המשפטית – חייב להקריא את שם החוק: הצעת חוק מסגרות תקציב המדינה.

מיקי לוי: סעיף 1, כנוסח הוועדה – הצבעה, הצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: הצבעה.

קריאות: - - -

קריאות: בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 61

קריאות: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 1 להצעת חוק מסגרות תקציב המדינה, כנוסח הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: הסתייגות 33 – הצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף 2, הסתייגות 33.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה אלקטרונית על ההסתייגות.

מיקי לוי:  

מיקי לוי: נגד – 61

מיקי לוי: ההסתייגות (33) של קבוצת סיעת ש"ס, קבוצת סיעת יהדות התורה, קבוצת סיעת הליכוד וקבוצת סיעת הציונות הדתית לסעיף 33 לא נתקבלה.

מיקי לוי: נגד – 61, בעד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 33, לסעיף 2, לא התקבלה.

שלמה קרעי: אנחנו מושכים את הסתייגויות 34 ו-35.

שלמה קרעי: מבחינתי ההסתייגות הבאה שתצביע עליה היא 36.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לפיכך, אין הסתייגויות נוספות לסעיף מס' 2.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי:  

מיקי לוי: נגד – 59

מיקי לוי: סעיף 2, כהצעת הוועדה, נתקבל.

מיקי לוי: נגד – 59, בעד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 2, על פי נוסח הוועדה, נתקבל.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 36 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף 3, הסתייגות מס' 36 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט –

קריאות: - - -

מיקי לוי: ראש הממשלה.

מיקי לוי: ראש הממשלה, בבקשה.

מיקי לוי: שר החוץ, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) נפתלי בנט – נגד

קריאות: - - -

דוד אמסלם: תקרא לו "הרזרבי", בבקשה.

דוד אמסלם: הרזרבי, אתה מפריע לנו.

מיקי לוי: השר לפיד.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – אינו נוכח

אורלי לוי אבקסיס: - - - הוא פה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – אינו נוכח אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים במליאה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ינון אזולאי – בעד משה ארבל – בעד יואב גלנט – בעד סימון דוידסון – נגד מיכל וולדיגר – בעד אופיר סופר – בעד יואב קיש – בעד

מיקי לוי: האם יש מישהו במליאה שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לסכם.

מיקי לוי: להלן התוצאות: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות מס' 36, לסעיף 3, לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 41 – אלקטרונית.

מיקי לוי: 41 – אלקטרונית.

מיקי לוי: לפיכך מהסתייגות 36 לחלופין עד הסתייגות 40, כולל אלה שלחלופין, הורדו.

מיקי לוי: אנחנו ניגשים להסתייגות מס' 41, לסעיף 3.

מיקי לוי: הבקשה היא בקשה להצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: הסתייגות מס' 41 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 59 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות מס' 41 לא עברה.

שלמה קרעי: הסתייגות 42 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: ההסתייגות לחלופין ל-41 הורדה.

מיקי לוי: ניגשים להסתייגות מס' 42 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן - בעד עידן רול – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת, לקרוא שנית בשמות חברי הכנסת שלא הגיבו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ינון אזולאי – בעד משה ארבל – בעד אופיר כץ – בעד פטין מולא – בעד אבי מעוז – בעד יעקב מרגי – בעד אוסאמה סעדי – בעד

מיקי לוי: האם מי מחברי הכנסת נמצא במליאה ומזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: ההצבעה הסתיימה.

מיקי לוי: בבקשה לסכם.

מיקי לוי: להלן תוצאות ההצבעה: 58 בעד, 62 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות מס' 42 לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש על הסתייגות מס' 43 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: אם כך – חבר הכנסת קרעי, תהיה איתי – הסתייגות מס' 42 – לחלופין ירד.

שלמה קרעי: מה זה ירד?

שלמה קרעי: זה לא עבר עכשיו בהצבעה.

מיקי לוי: לא, יש שתי הצבעות בהסתייגות.

מיקי לוי: אתה לא מצביע על לחלופין.

שלמה קרעי: נכון.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: לפיכך הסתייגות 42 לחלופין ירדה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות מס' 43 בהצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – אינו נוכח יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת בשמות הח"כים שלא היו במליאה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: מייד היא תעשה סיבוב שני.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יריב לוין – בעד בנימין נתניהו – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד יואב קיש – בעד יובל שטייניץ – בעד

מיקי לוי: האם יש מישהו במליאה שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לסכם.

מיקי לוי: להלן תוצאות ההצבעה: 59 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 42 לא עבר – סליחה, הסתייגות 43 לא עברה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות מס' 40 לחלופין – אנחנו מורידים.

מיקי לוי: לא, 43 לחלופין.

שלמה קרעי: הסתייגות מס' 44 – אלקטרונית, ואת לחלופין שלה אני מושך מעכשיו.

שלמה קרעי: גם 44 לחלופין – אני מושך.

שלמה קרעי: השאר – 44 רגיל, אלקטרוני.

מיקי לוי: 43 לחלופין משכת.

מיקי לוי: גם 44.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לפיכך, חברי הכנסת, אנחנו עוברים להסתייגות מס' 44 – הצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: בבקשה, הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: סליחה, השר שטרן – ההצבעה אצלו לא עבדה.

מיקי לוי: בבקשה להוסיף אותו.

דוד אמסלם: קודם כול תושיב אותו.

דוד אמסלם: הוא לא חבר כנסת.

מיקי לוי: 61 נגד, בעד 59.

מיקי לוי: הוא השר המקשר, חבר הכנסת אמסלם.

מיקי לוי: הבנתי, תודה.

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: אל תגיד לי "הבנתי".

דוד אמסלם: לא הבנת.

דוד אמסלם: היית מתנהג אחרת.

דוד אמסלם: קודם כול תושיב אותם.

דוד אמסלם: אתה לא תיתן להם להסתובב פה איך שהם רוצים.

מיקי לוי: אני הקראתי.

מיקי לוי: אם כך, הסתייגות מס' 44 לא נתקבלה: נגד – 61.

מיקי לוי: בעד – 59.

דוד אמסלם: לא לא - - -

מיקי לוי: אין עוד הסתייגויות.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 3 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 3, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 3, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

דוד אמסלם: אתה יודע שאסור לו להיכנס לשם.

דוד אמסלם: אתה יודע שאסור לו לעמוד פה.

דוד אמסלם: הוא לא חבר כנסת.

דוד אמסלם: לא, אל תעשה לנו ככה.

מיקי לוי: אני עובד מול קרעי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי ביקש הצבעה אלקטרונית.

דוד אמסלם: אל תעשה לנו ככה.

שלמה קרעי: אני לא ביקשתי הצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: סליחה.

מיקי לוי: לא ביקשת הצבעה – עברתי להצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, סליחה.

שלמה קרעי: מלכיאלי, רגע, רגע, זה עוד לא.

מיקי לוי: שב, חבר הכנסת אמסלם.

מיקי לוי: שב.

מיקי לוי: תשב, בבקשה.

דוד אמסלם: לא, קודם תושיב את אלקין.

מיקי לוי: השר אלקין, בבקשה.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש.

דוד אמסלם: אמרתי לך, יש לך בעיה עם העין השמאלית.

דוד אמסלם: אתה לא רואה בעין השמאלית.

דוד אמסלם: אתה חושב שהכנסת של אבא שלכם.

דוד אמסלם: הינה, היושב-ראש, משעמם לו, ספר לו - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים - - -

שלמה קרעי: רגע, רגע, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: יש ליושב-ראש תנועת ש"ס הודעה לפני הקריאה השלישית.

מיקי לוי: זה לא מקובל, אני נורא מצטער.

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: זה מקובל, זה לפי התקנון.

דוד אמסלם: זה לא מקובל עלינו - - -

מיקי לוי: בבקשה.

קריאות: - - -

מיכאל מלכיאלי: אדוני היושב-ראש, אנחנו רוצים לראות בהצבעה הזאת הצבעת אי-אמון בממשלה על פי הרכב הסיעה של תנועת ש"ס, שנמצא במזכירות הכנסת.

דוד אמסלם: אנחנו לא מסכימים.

דוד אמסלם: אנחנו נעמוד עד שהם יצאו.

דוד אמסלם: בשבוע שעבר הוצאת אותי על כך שעמדתי.

מיקי לוי: אתה תשב עכשיו.

דוד אמסלם: תוציא את החברים שלך.

מיקי לוי: תשב, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה, חברי הכנסת, לשבת.

מיקי לוי: אנחנו נתנהג כשורה.

מיקי לוי: שבו, בבקשה.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לקריאה שלישית.

דוד אמסלם: - - - עד שהוא לא יצא - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם – להוציא החוצה, עד שיגיע תורו להצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה.

דוד אמסלם: אותם לא להוציא.

דוד אמסלם: אלקין עומד.

מיקי לוי: החוצה.

מיקי לוי: זה לא בגלל שאתה עומד, זה בגלל שאתה מתנהג כך.

מיקי לוי: צא החוצה.

דוד אמסלם: - - - שפל, בריון.

מיקי לוי: אני לא מבין, אין בושה.

מיקי לוי: "שפל", "בריון", "אני בז לך", "סמרטוט רצפה", "תרנגול הודו" – מה עוד נשאר שיישמע בבית הזה, חבר הכנסת לוין?

מיקי לוי: מה עוד חשוב שיישאר כאן?

מיקי לוי: הבית הזה – אלה המילים.

מיקי לוי: הבית הזה – אלה המילים.

מיקי לוי: אפשר להיות יריב פוליטי.

מיקי לוי: אפשר.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת יריב לוין, נו, באמת.

מיקי לוי: נו, תסתכל על ההתנהגות.

קרן ברק: על ההתנהגות?

קרן ברק: אתה רומס את הדמוקרטיה.

קרן ברק: אנחנו נשמור על הדמוקרטיה.

קרן ברק: אתה רומס כל דבר בדמוקרטיה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, את יודעת מה?

מיקי לוי: שמעתי.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שתסביר מה המשמעות של ההצבעה.

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אני סיכמתי איתך שהמיקרופון הוא לא למטרות האלה.

מיקי לוי: זה הכול.

מיקי לוי: מה את מדברת, שמעת איך הוא קורא לי? "שפל".

מיקי לוי: אתם לא מתביישים, הוא פוגע בי, הוא פוגע בבית.

קרן ברק: אתה פוגע בבית.

קרן ברק: רק אתה.

מיקי לוי: מכיוון שביקשו לראות בהצבעה בקריאה השלישית על הצעת החוק הבעת אי-אמון – לפיכך, בקריאה השלישית, מי שמצביע בעד החוק – בעד ונגד האי-אמון; נגד זה בעד האי-אמון.

מיקי לוי: מי שמצביע בעד הוא בעד החוק ונגד האי-אמון, ברור לחלוטין, ומי שמצביע נגד הוא נגד החוק ובעד האי-אמון.

מיקי לוי: זה כל כך פשוט.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת שמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם –

מיקי לוי: אני ביקשתי להכניס את חבר הכנסת אמסלם.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) אופיר אקוניס – נגד

קריאה: - - -

מיקי לוי: היא תחזור, יש סיבוב שני.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – בעד

קריאה: נגד, נגד.

ירדנה מלר-הורוביץ: אדוני, אריה מכלוף דרעי אמר בעד, והוא התבלבל והוא מבקש לשנות.

ירדנה מלר-הורוביץ: עוד לא אמר המצביע הבא את הצבעתו.

מיקי לוי: זה עבר למצביע הבא?

ירדנה מלר-הורוביץ: עדיין לא אמר את הצבעתו.

ירדנה מלר-הורוביץ: לא הקראתי.

מיקי לוי: תתקן.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד אמסלם – נגד יואב קיש – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: האם יש מישהו במליאה שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה, בבקשה לספור.

מיקי לוי: חברי הכנסת, להלן התוצאות: 62 בעד, 58 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, החוק עבר בקריאה שלישית והצעת האי-אמון נדחתה.

מיקי לוי: החוק ייכנס לספר החוקים של מדינת ישראל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להמשך סדר-היום – הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"ב–2021.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני עובר לצהוב – הסתייגויות.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, הסתייגות מס' 1, מטרה: חוק זה בא לשנות את סדרי העדיפויות של מדינת ישראל מדאגה לקבוצות החלשות - - -

מיקי לוי: לא, לא, לא, אני אתקן אותך, אין צורך להקריא.

מיקי לוי: אתה אומר הסתייגות מס' 1 – זה מספיק.

מיקי לוי: אני יודע על מה מדובר.

שלמה קרעי: זאת הצבעה שמית, וחשוב שישמעו על מה הם מצביעים.

מיקי לוי: לא, לא, לא, זה לא הסיכום בינינו.

מיקי לוי: אתה מדבר על הסתייגות מס' 1, בבקשה.

דוד אמסלם: למה לסתום את הפה שלנו?

מיקי לוי: הסתייגות מס' 1, הצבעה שמית – כדאי שתקראו אותה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: רגע, רגע, מכיוון שיש צורך לקרוא בשמות הקבוצות שהגישו את ההסתייגויות.

מיקי לוי: קבוצת סיעת הליכוד: חבר הכנסת בנימין נתניהו, חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין, חבר הכנסת ישראל כץ, חברת הכנסת מירי רגב, חבר הכנסת יריב לוין, חבר הכנסת יואב גלנט, חבר הכנסת ניר ברקת, חברת הכנסת גילה גמליאל, חבר הכנסת אבי דיכטר, חברת הכנסת גלית דיסטל, חבר הכנסת חיים כץ, חבר הכנסת אלי כהן, חבר הכנסת צחי הנגבי, חבר הכנסת אופיר אקוניס, חבר הכנסת יובל שטייניץ, חבר הכנסת דודי אמסלם, חבר הכנסת דסטה גדי יברקן, חבר הכנסת אמיר אוחנה, חבר הכנסת אופיר כץ, חברת הכנסת אתי עטייה, חבר הכנסת יואב קיש, חבר הכנסת דוד ביטן, חברת הכנסת קרן ברק, חבר הכנסת שלמה קרעי, חבר הכנסת מיקי זוהר, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, חברת הכנסת קטי קטרין שטרית, חבר הכנסת פטין מולא וחברת הכנסת מאי גולן; קבוצת סיעת ש"ס: חבר הכנסת אריה דרעי, חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר הכנסת יואב בן צור, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, חבר הכנסת חיים ביטון, חבר הכנסת משה ארבל, חבר הכנסת ינון אזולאי, חבר הכנסת משה אבוטבול וחבר הכנסת אוריאל בוסו; קבוצת סיעת יהדות התורה: חבר הכנסת משה גפני, חבר הכנסת יעקב ליצמן, חבר כנסת אורי מקלב, חבר הכנסת מאיר פרוש, חבר הכנסת יעקב אשר, חבר הכנסת ישראל אייכלר וחבר הכנסת יצחק פינדרוס; קבוצת סיעת הרשימה המשותפת: חבר הכנסת איימן עודה, חבר הכנסת אחמד טיבי, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, חבר הכנסת אוסאמה סעדי וחבר הכנסת עופר כסיף; קבוצת סיעת הציונות הדתית: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', חברת הכנסת מיכל וולדיגר, חבר הכנסת איתמר בן גביר, חבר הכנסת שמחה רוטמן, חברת הכנסת אורית סטרוק, חבר הכנסת אבי מעוז וחבר הכנסת אופיר סופר.

מיקי לוי: אם כך, על פי בקשת האופוזיציה, אנחנו עוברים להסתייגות מס' 1.

מיקי לוי: נצביע הצבעה - - -

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש שהיא תהיה אלקטרונית הפעם.

שלמה קרעי: את השמית נשמור לאחר כך.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: על פי בקשת האופוזיציה – הסתייגות מס' 1.

מיקי לוי: על הסתייגות מס' 1, על פי הבקשה, ההצבעה היא הצבעה אלקטרונית.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 50

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: להלן התוצאות: 50 בעד, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך ההסתייגות מס' 1 לחוק לא התקבלה, חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה).

מיקי לוי: לכן נצביע על סעיף 1 כנוסח הוועדה ושם החוק, הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית.

מיקי לוי: בעד שם החוק וסעיף 1, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 1 נתקבל כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: סעיף 2 – להצביע, הסתייגות 2.

מיקי לוי: לסעיף 2, הסתייגות 2.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 2, לסעיף 2.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 2 לא התקבלה.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, אנחנו לא נסכים שיעמדו.

דוד אמסלם: אם לא, אנחנו נבוא לעמוד לידך שם.

דוד אמסלם: אתה הוצאת אותי רק על זה שעמדתי.

מיקי לוי: לכן נצביע על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 2 התקבל כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, שהם ישבו.

דוד אמסלם: אותי הוצאת כשעמדתי, אז אני מבקש שתוציא את החבר'ה שלך שעומדים.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: לא, לא, אל תסתכל עליי ככה עם המשקפיים.

דוד אמסלם: בלילה לבד, אני הייתי לבד - - - הוצאת אותי כשעמדתי בלי שלוש קריאות.

דוד אמסלם: אתה הוצאת אותי בלי שלוש קריאות - - - אני מבקש ממך, או שישבו או שיצאו.

מיקי לוי: הוצאתי אותך על הקללות, על הקללות, על הסגנון.

שלמה קרעי: אנחנו מושכים את הסתייגות 3.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: לא, אנחנו לא מסכימים ככה.

מיקי לוי: תנו לי, אני מסתדר.

מיקי לוי: בבקשה תושיבו את חבר הכנסת אמסלם כלאחר כבוד.

קריאה: לא צריך לעצור בשביל כל פרובוקציה - - -

מיקי לוי: בבקשה תרחיקי את חבר הכנסת אמסלם.

קטי קטרין שטרית: היא עשתה את הקריירה שלה על הליכוד.

קטי קטרין שטרית: בושה וחרפה.

קטי קטרין שטרית: גועל נפש.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: לא, לא, אדוני, אני רוצה שיושיבו את כולם.

מיקי לוי: תושיבו אותו במקום.

דוד אמסלם: איך הם יושיבו אותי במקום?

דוד אמסלם: אני רוצה לעמוד.

דוד אמסלם: אני רוצה לעמוד, כמו שאלה עומדים.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: אתמול אתה מוציא אותי בלילה, כשעמדתי - - - אני ועוד בן אדם בכל האולם הזה – הוציאו - - - אתם מבינים עם מי יש לנו עסק?

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי ביקש.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: אמרתי שמושכים את הסתייגות 3.

מיקי לוי: לסעיף 3 אין לחלופין.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: - - - הוא לא קרא לי שלוש קריאות - - - תצא החוצה.

מיקי לוי: הסתייגות 3 נמשכה.

קריאה: להצביע על 4?

שלמה קרעי: לא, אמרתי למשוך את הסתייגות 3.

מיקי לוי: משכנו.

מיקי לוי: הלאה.

שלמה קרעי: ויש לך סעיף 3, אתה לא רוצה להצביע עליו?

מיקי לוי: משכת את הסתייגות 3.

דוד אמסלם: תסתכל על מה הצבענו - - -

שלמה קרעי: משכתי, אדוני, את הסתייגות מס' 3.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: מאה אחוז.

דוד אמסלם: תחשוב איפה הגענו - - - תעשה התייעצות סיעתית.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, יש לכם בעיה בהסתייגויות.

שלמה קרעי: אחרי 3 מופיע סעיף 1 שוב.

שלמה קרעי: משהו לא בסדר כאן.

דוד אמסלם: הינה אלקין, תעלה את אלקין, שילמד אותך.

שלמה קרעי: אדוני, אני חושב שצריך לפסול את ההצבעות ולהתחיל מחדש.

קריאה: להתחיל הכול מחדש.

שלמה קרעי: גברתי היועצת המשפטית, הנוסח שנמצא לפנינו הוא נוסח שגוי.

שלמה קרעי: אני חושב שצריך להביא לנו מחדש.

דוד אמסלם: ולהצביע מחדש.

קריאה: הכול מבולבל פה, הלו.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים מההתחלה להצביע, על הנוסח האמיתי.

קריאה: מחדש.

דוד אמסלם: אנחנו רוצים להצביע מחדש על הנוסח.

קריאה: זה יום שחור לדמוקרטיה.

דוד אמסלם: יום שחור לדמוקרטיה, ואתה לא יודע אפילו על מה מצביעים, העיקר מוציא אותי.

דוד אמסלם: אתה מרוכז רק בי, ולא אכפת לך על מה מצביעים.

שלמה קרעי: הינה, איתן גינזבורג יציל את המצב.

קריאות: הגיע המשיח - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, הסתייגויות לסעיף 3, מהסתייגות מס' 4, בעמ' 96 – תגיד מה אתה רוצה להסיר.

שלמה קרעי: מה מופיע כאן לסעיף 1 המוצע, בנוסח שמודפס לפנינו?

קריאה: זה סעיף 1 בתוך סעיף 3.

קריאה: כרגע אנחנו מצביעים על סעיף 3.

קריאה: לסעיף 3 יש הסתייגויות מ-4 עד 127 בעמ' 96.

קריאה: על אילו הסתייגויות מתוכן אתם רוצים להצביע?

שלמה קרעי: על סעיף 1 המוצע – זה לא סעיף בפני עצמו, זה סעיף בתוך סעיף 3.

שלמה קרעי: אז אנחנו מושכים את ההסתייגויות עד מס' 8, ולהצביע על הסתייגות מס' 9.

שלמה קרעי: אפשר התייעצות סיעתית?

מיקי לוי: בבקשה שקט.

מיקי לוי: נא לשבת.

דוד אמסלם: מי צריך לשבת?

מיקי לוי: על פי בקשת הקואליציה - -

דוד אמסלם: מי צריך לשבת?

דוד אמסלם: אתה מוכן להגיד מי צריך לשבת?

דוד אמסלם: קודם תגיד מי צריך לשבת - - -

מיקי לוי: - - אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות מס' 9 - -

דוד אמסלם: היא אמרה הסתייגות מס' 3 - - -

מיקי לוי: - - לסעיף מס' 3.

דוד אמסלם: אני מציע - - - את הישיבה.

מיקי לוי: הסתייגות 9, לסעיף מס' 3.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת סעדי.

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, בעמ' 1 יש סעיף 3 ובעמ' 10 יש עוד פעם סעיף 3.

אוסאמה סעדי: יש פעמיים סעיף 3.

קריאות: וואי, וואי, וואי, זה פשוט נורא - - -

דוד אמסלם: איך הצבעת - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, 10 זה החוק.

מיקי לוי: אנחנו מדברים על הסתייגויות.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, בבקשה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, לא.

מיקי לוי: אנחנו מדברים על הסתייגויות.

מיקי לוי: 10 זה החוק.

קריאות: - - -

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: בוא תסתכל כאן, אתה טועה.

מיקי לוי: בוא.

ינון אזולאי: בחוק עצמו יש - - -

קריאות: - - -

דוד אמסלם: אתה מדבר עם משפטן דגול.

דוד אמסלם: יש לך נוסח שלך שאין לנו אותו.

פטין מולא: - - - דודי אמסלם.

דוד אמסלם: מרוב שאתה עסוק בלהוציא אותי, אתה לא רואה בכלל מה מצביעים.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, עמ' 89 – אנחנו מצביעים לבקשתך על הסתייגות 9, לסעיף 3.

שלמה קרעי: נכון.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לדעת, אם אפשר לשאול את הייעוץ המשפטי, אני מבקש להקריא את ההסתייגויות כשאנחנו מצביעים.

מיקי לוי: לא, אין דבר כזה, כבר בדקנו.

שלמה קרעי: אוקיי.

מיקי לוי: נא לשבת.

מיקי לוי: אנחנו מצביעים על ההסתייגות.

דוד אמסלם: מה לשבת?

דוד אמסלם: קודם כול שהם ישבו.

מיקי לוי: הסתייגות 7.

קריאות: 9.

מיקי לוי: סליחה.

מיקי לוי: 9.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 9, לסעיף 3, בעמ' 89.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 58 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: מה אתה אומר, דודי?

שלמה קרעי: איזה הסתייגות אנחנו עוברים?

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, דבר איתי, בבקשה.

מיקי לוי: נתתי לך - - -

שלמה קרעי: הסתייגות מס' 15.

מיקי לוי: זאת אומרת הסתייגויות 10 עד 14, כולל, נמשכו.

דוד אמסלם: לאיזה סעיף?

מיקי לוי: זה כולל לחלופין.

מיקי לוי: אנחנו בסעיף 3.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות מס' 15, לסעיף 3.

מיקי לוי: הסתייגות 15, לסעיף 3 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 57

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 57 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: ההסתייגות לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 28.

מיקי לוי: זאת אומרת מ-16 עד 27, כולל, נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 28, לסעיף 3.

מיקי לוי: הסתייגות – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 61.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 51.

מיקי לוי: מ-29 עד 50, כולל, נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 51.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 55 – עדיפות לבתי חולים בפריפריה.

מיקי לוי: לא, חבר הכנסת קרעי, תעמוד בהסכם בינינו, הג'נטלמני.

מיקי לוי: זה לא יפה.

אורלי לוי אבקסיס: זה לא בניגוד לתקנון.

דוד אמסלם: אז אני אגיד לך: עדיפות בפריפריה לבתי חולים.

מיקי לוי: הסתייגויות 51 עד 54 - - -

דוד אמסלם: אתם נגד הפריפריה.

דוד אמסלם: לא מתביישים.

מיקי לוי: 52 עד 54, כולל, נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 55.

מיקי לוי: הסתייגות 55 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: תוצאות: נגד – 61, בעד – 59.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: הסתייגות מס' 88.

מיקי לוי: אם כך, מ-56 עד 57 נמשכו.

קריאה: - - -

מיקי לוי: הינה, מ-56 עד 87 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות מס' 88.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: נגד – 62, בעד – 58.

מיקי לוי: ההסתייגות לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 102.

אופיר אקוניס: אדוני היושב-ראש - - -

שלמה קרעי: רק למה לא מצביעים על הסעיפים, אדוני היושב-ראש?

שלמה קרעי: כל סעיפי הביניים – לא מצביעים עליהם?

מיקי לוי: נגיע.

מיקי לוי: נגיע לסעיף.

מיקי לוי: ההסתייגויות מ-89 עד 101, כולל, הוסרו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 102.

מיקי לוי: הסתייגות 102 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 60.

מיקי לוי: ההסתייגות - - -

קריאה: - - -

שלמה קרעי: אי-אפשר לתקן.

מיקי לוי: של מי לא עבד?

אבתיסאם מראענה: - - -

מיקי לוי: אנחנו נוסיף את ההצבעה שלך.

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: חברת הכנסת מראענה.

מיקי לוי: בבקשה.

קריאות: נגד - - -

מיקי לוי: נגד.

מיקי לוי: נגד.

יואב קיש: סליחה, היא הצביעה - - -

מיקי לוי: אמרתי.

מיקי לוי: הסתייגות 102 לא התקבלה.

יואב קיש: - - -

מיקי לוי: לא, זה 60, יואב, חסר אחד.

יואב קיש: אבל אני ראיתי.

יואב קיש: הייתה הצבעה - - -

מיקי לוי: של 60.

יואב קיש: זה לא שהיא לא לחצה.

יואב קיש: היא לחצה - - - עכשיו אי-אפשר לשנות, עם כל הכבוד.

קריאות: - - -

מיקי לוי: רק שנייה.

מיקי לוי: היא הצביעה או לא הצביעה?

יואב קיש: היא הצביעה לא נכון.

מיקי לוי: רגע, אני לא שומע, יואב.

מיקי לוי: באמת.

קריאות: - - -

מיקי לוי: רגע, אני בודק את הפלט.

שלמה קרעי: היא הצביעה נוכח.

מיקי לוי: אני בודק את הפלט, דקה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: בכל מקרה זה נפל, אבל אני אבדוק את הפלט, יואב.

מיקי לוי: מה יותר בסדר מזה?

שלמה קרעי: אבתיסאם הצביעה נוכח בטעות.

שלמה קרעי: הוא הוסיף אותה.

שלמה קרעי: אסור לו להוסיף.

שלמה קרעי: היא הצביעה נוכח, זה לא שהיא לא הצביעה.

מיקי לוי: אמרתי שהסתייגות 102 לא התקבלה למרות שיש ויכוח על אחד, וגם נוציא את הפלט כדי לראות, בסדר, חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: אנחנו ראינו, היושב-ראש, זה היה נוכח אחד.

מיקי לוי: בסדר.

מיקי לוי: הינה, הוצאנו את הפלט.

שלמה קרעי: סעיף - - -

מיקי לוי: רגע, הפלט בידי.

שלמה קרעי: בבקשה, קח את כל הזמן שבעולם.

מיקי לוי: איזה לארג'.

יואב קיש: - - - החלטה סופר-חשובה, כי אם אתה משנה להצבעה - - -

מיקי לוי: אני לא משנה.

מיקי לוי: שיניתי לחבר הכנסת קרעי למרות הטעות, חבר הכנסת קיש.

מיקי לוי: אנחנו נמשיך ואני אודיע בהמשך, בסדר?

מיקי לוי: ההסתייגות בכל מקרה לא עברה, חבר הכנסת קיש – 60-59.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אנחנו מושכים את כל ההסתייגויות עד 113 - -

מיקי לוי: מ-103 עד 113.

שלמה קרעי: - - ועל 114 אני מבקש להצביע.

מיקי לוי: נמשכו כל ההסתייגויות עד 113, כולל.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו מצביעים על הסתייגות 114.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: הסתייגות 114 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: התוצאות: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: אני מודיע שבסיום הסעיף אנחנו נצא להפסקה של ארוחה בחוץ, בפרסה, וגם לכל הצרכים האישיים.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 116.

מיקי לוי: אתה מושך את 114, חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: ביקשתי להצביע על 116.

שלמה קרעי: מה שלפניה אני מושך.

מיקי לוי: אני חוזר על דבריו של חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי מושך את 114, 115 - - -

שלמה קרעי: לא, 114 הצבענו.

שלמה קרעי: 114 הצבענו כבר.

מיקי לוי: ואתה הולך ל-116.

שלמה קרעי: נכון.

מיקי לוי: 115 אתה מושך, בסדר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 116.

מיקי לוי: הסתייגות – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 60.

מיקי לוי: לפיכך, ההסתייגות 116 לא עברה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: כן, אדוני היושב-ראש.

שלמה קרעי: הסתייגויות 117 עד 123 אנחנו מושכים.

שלמה קרעי: הצבעה על הסתייגות 124.

מיקי לוי: הסתייגויות 117 עד 123 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות 124.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 57

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: נגד – 61, בעד – 58, ואני מוסיף את חברת הכנסת מאי גולן.

מיקי לוי: זה לא משנה את יחסי הכוחות.

מיקי לוי: 61 נגד ו-58, כולל חברת הכנסת מאי גולן, בעד.

מיקי לוי: הסתייגות מס' 124 לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: הסתייגות מס' 127 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: זאת אומרת הסתייגויות מס' 125 ו-126 נמשכו.

מיקי לוי: הסתייגות מס' 127 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברות וחברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן - אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב - בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – אינה נוכחת יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דוד ביטן – בעד איתמר בן גביר – אינו נוכח יואב בן צור – בעד מאי גולן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – בעד מיכל וולדיגר – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד דסטה גדי יברקן – בעד עופר כסיף – בעד חיים כץ – בעד אורלי לוי אבקסיס – בעד יעקב מרגי – בעד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד חוה אתי עטייה – בעד יואב קיש – בעד מיכל רוזין – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת) מאי גולן – בעד

מיקי לוי: יש מישהו נוסף?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

יובל שטייניץ: בעד, בעד.

מיקי לוי: היית בחוץ, חבר הכנסת שטייניץ.

מיקי לוי: צר לי.

מיקי לוי: להלן התוצאות: בעד – 57, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 127 לא התקבלה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להסב את תשומת ליבך שהחוק הזה זה חוק של 47 עמודים, ועשיתם פה, לא יודע מי עשה את זה – קראתם לזה סעיף 3, ואלו סעיפי החוק.

מיקי לוי: לא, לא.

שלמה קרעי: חבר'ה, אני אגיד מה שיש לי להגיד ואתם לא - -

מיקי לוי: חבר הכנסת - - -

שלמה קרעי: - - תסתמו כאן את הפה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שקט, חברים.

מיקי לוי: חברים.

שלמה קרעי: אני אגיד את מה שיש לי להגיד, ואתם לא תסתמו כאן את הפה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה, במחילה.

שלמה קרעי: אני מבקש להסב - - -

מיקי לוי: במחילה.

שלמה קרעי: אני מדבר בצורה מאוד בהירה.

מיקי לוי: אבל המיקרופון ניתן לצרכים אחרים.

מיקי לוי: אתה מוזמן - - -

שלמה קרעי: לצורך ההסתייגויות.

מיקי לוי: אתה מוזמן - - -

שלמה קרעי: אני מדבר על ההסתייגויות.

מיקי לוי: אתה מוזמן בבקשה לייעוץ המשפטי, אני אמתין לך.

דוד אמסלם: לא רוצים את הרמקול, קח אותו.

מיקי לוי: בוא, בוא.

מיקי לוי: בבקשה.

דוד אמסלם: כל הקרקורים האלה שם בסדר, הא?

דוד אמסלם: מקרקרים לי כמו איזה לול תרנגולות שם, וזה בסדר.

שלמה קרעי: מיקי, מיקי, זה לא - - - תסתכל, סעיף 3 - - - סעיפים, סעיפים בתוך החוק, מה זה?

מיקי לוי: בוא, אני רוצה להמשיך.

מיקי לוי: הבנת את ההסבר.

שלמה קרעי: מצביעים על חוק שלם.

שלמה קרעי: אז אני רוצה שיצביעו על כל סעיף.

שלמה קרעי: הוא לא עושה את זה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי, שב, תגיד לי על מה להצביע.

שלמה קרעי: יש סעיפים.

מיקי לוי: יש לי ייעוץ משפטי, גם אתה שמעת.

מיקי לוי: שב, בוא נמשיך.

מיקי לוי: בסעיפי משנה.

שלמה קרעי: אלו לא סעיפי משנה.

שלמה קרעי: תשמע מה שהיא אומרת.

מיקי לוי: בסדר, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: היא אומרת שבגלל שזה חוק שיוצא מחוק ההסדרים לקחנו את כולו - - -

מיקי לוי: כיבדתי אותך, נתתי לך התייעצות עם הייעוץ המשפטי.

יואב קיש: אבל היא לא מבינה על מה הוא מדבר.

מיקי לוי: היא מבינה היטב, האמן לי, היא מבינה, הם ניסחו את זה.

מיקי לוי: שב בבקשה ותמשיך לעבוד.

מיקי לוי: שוב, בוא נמשיך, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: בבקשה, לאן להמשיך, חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: בעמ' 98, סעיף מ"ה.

שלמה קרעי: אבל אדוני, אני מבקש ממך שוב לשקול שוב את הבקשה.

שלמה קרעי: לא יכול להיות שאתם מעבירים כאן

שלמה קרעי: חוק שלם כסעיף אחד.

שלמה קרעי: זה לא בסדר.

קריאה: אבל לא בשביל זה המיקרופון.

מיקי לוי: איזה סעיף משנה?

שלמה קרעי: עמ' 98, לחילופין מ"ה.

מיקי לוי: לחלופין מ"ה.

מיקי לוי: לחלופין, סעיף 127 – לא, סליחה, הסתייגות 127, לחלופין א' עד לחלופין מ"ד, ירדו.

מיקי לוי: לבקשת חבר הכנסת קרעי, אנחנו הולכים ללחלופין מ"ה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להסתייגות מ"ה.

מיקי לוי: הסתייגות מ"ה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 50

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 50 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: הסתייגות מ"ה לא התקבלה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: הסתייגות בעמ' 134, הסתייגות נ"ד.

מיקי לוי: עמוד 134 – ממ"ו עד נ' נמשכו.

שלמה קרעי: לא, לא, אמרתי הסתייגות נ"ד בעמ' 134.

מיקי לוי: נ"ד.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: מ"ו עד נ"ד נמשכו.

מיקי לוי: בעמ' 134 אנחנו נצביע על נ"ה.

שלמה קרעי: לא, על נ"ד להצביע.

מיקי לוי: על נ"ד, זאת אומרת שנמשכו עד לחלופין 3 נ"ג, ועל נ"ד להצביע.

מיקי לוי: עמ' 134, הסתייגות נ"ד – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 56

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 56 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: הסתייגות נ"ד לא עברה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: חבר הכנסת שטייניץ, בבקשה, אתה מסתיר לי את חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: תודה.

שלמה קרעי: עד סוף הסעיף – החוק שאתם קוראים לו סעיף – אנחנו מסירים את ההסתייגויות.

מיקי לוי: זאת אומרת שמנ"ה עד ע"ד הוסרו.

מיקי לוי: לכן אנחנו מצביעים על סעיף 3 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: מצביעים על סעיף החוק כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 3, כנוסח הוועדה – 62

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 62, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 3 התקבל כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: אנחנו נצא ל-40 דקות הפסקה.

מיקי לוי: אנחנו נודיע.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ב-23:10 חזרה, זה הכי פשוט.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני מבקש לחדש את הישיבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, שרים, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין, חברת הכנסת לב ארי.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חברת הכנסת רוזין, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: שקט בתאים של הסיעות, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה, אפשר להמשיך?

שלמה קרעי: טוב, מכיוון שחבריי עוד לא הגיעו, אז נעשה את זה הצבעה שמית.

שלמה קרעי: 128 – שמית.

מיקי לוי: חברי הכנסת, לבקשת הליכוד, הסתייגות לסעיף 4, הסתייגות 128 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – אינו נוכח ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – אינו נוכח יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – אינו נוכח אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: נא לקרוא בבקשה פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – בעד ישראל אייכלר – בעד יעקב אשר – בעד דוד ביטן – בעד ניר ברקת – בעד גילה גמליאל – בעד מכלוף מיקי זוהר – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד יואב קיש – בעד עמיחי שיקלי – בעד

מיקי לוי: מי מחברי הכנסת נמצא במליאה ומזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

מיקי לוי: להלן התוצאות: בעד – 58, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות מס' 128 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 129.

מיקי לוי: נא לשבת.

מיקי לוי: הסתייגות 127.

מיקי לוי: הסתייגות - - -

שלמה קרעי: 129, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: סליחה.

מיקי לוי: סליחה.

מיקי לוי: בטל.

מיקי לוי: בטל.

מיקי לוי: בטל.

מיקי לוי: אני מבטל.

מיקי לוי: טעיתי בסעיף.

מיקי לוי: הסתייגות 129 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 56

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: הסתייגות 129 – 56 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: הסתייגות 129 לא עברה.

מיקי לוי: לכן נצביע על סעיף 4 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 4 כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 4, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 57, לפיכך, סעיף 4, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 130 – אנחנו מסירים אותה ואת החלופין שלה.

שלמה קרעי: 131 – הצבעה.

מיקי לוי: הסתייגות 130 ולחלופין הוסרה.

מיקי לוי: לפיכך אנחנו מצביעים על הסתייגות 131.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 57

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 57 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 131 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 132 – הצבעה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 132.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 58 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 132 לא עברה.

שלמה קרעי: עד 139 אנחנו מסירים.

שלמה קרעי: הסתייגות 140 – הצבעה.

מיקי לוי: הסתייגויות 133 עד 139 הוסרו.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות מס' 140.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 52

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 52, נגד – 67.

מיקי לוי: הסתייגות 140 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגויות 141 עד 155 מוסרות.

שלמה קרעי: הסתייגות 156.

מיקי לוי: הסתייגויות 141 עד 155 הוסרו.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות 156.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך הסתייגות 156 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: מהלחלופין של 156 ועד להסתייגות 169 – מוסר.

שלמה קרעי: הסתייגות 170 – הצבעה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לחלופין 156 עד הסתייגות 169 הוסרו.

מיקי לוי: אנחנו מצביעים על הסתייגות 170.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך הסתייגות 170 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 171, הצבעה גם כן.

מיקי לוי: עוברים להצבעה על הסתייגות 171.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 60.

מיקי לוי: הסתייגות 171 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: הסתייגויות 172 עד 174 מוסרות.

שלמה קרעי: הסתייגות 175.

מיקי לוי: הסתייגויות 172 עד 174, כולל, הוסרו.

מיקי לוי: לפיכך אנחנו ניגשים להצבעה על הסתייגות 175.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: הסתייגות 175: 59 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לפיכך היא לא עברה, ההסתייגות.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: הסתייגויות 176 עד 180 מוסרות.

שלמה קרעי: הסתייגות 181 – הצבעה.

מיקי לוי: הסתייגויות 176 עד 180 מוסרות.

מיקי לוי: הצבעה על הסתייגות 181.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 181 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 182 גם כן.

מיקי לוי: הצבעה – הסתייגות 182.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 182 לא עברה.

שלמה קרעי: הסתייגויות 183 עד 185 מוסרות.

שלמה קרעי: הסתייגות 186 חשובה מאוד, ולכן אנחנו דורשים עליה הצבעה שמית.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: הסתייגויות 183–185 הוסרו.

מיקי לוי: הסתייגות 186 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר–הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר–הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, קראי בבקשה פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא ענו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר כץ – בעד שמחה רוטמן – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

מיקי לוי: האם יש מישהו במליאה מחברי הכנסת שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: ההצבעה נעולה.

מיקי לוי: נא לספור.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, קראנו בדיוק מה שהוא אמר לך באתרים עכשיו – אמר לך לרדת, הא?

דוד אמסלם: הנחיה, תראה.

דוד אמסלם: ראית?

דוד אמסלם: גלגל ספייר, אמר לך לרדת.

דוד אמסלם: ראית איך בייש אותך?

דוד אמסלם: אתה מבין?

דוד אמסלם: אתה על תקן, שם, אתה יודע מה.

נירה שפק: אולי די?

נירה שפק: באמת אולי די.

דוד אמסלם: מר לוי, הם היו הולכים הביתה, משאירים אותך - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת שפק, אם עליי זה לא משפיע, מה - - -

נירה שפק: - - - הילדים שלנו רואים את זה.

דוד אמסלם: עליי זה לא משפיע?

דוד אמסלם: ראינו.

דוד אמסלם: שמתם את המשקפיים, ראינו.

נירה שפק: הילדים שלנו רואים - - - בושה.

דוד אמסלם: לא משפיע עליך?

דוד אמסלם: ככה ביזה אותך?

דוד אמסלם: הצפונבון הזה ביזה אותך.

נירה שפק: אמסלם, אולי די?

דוד אמסלם: איך אמרת?

דוד אמסלם: הרבה איימו עליי, הצפונבון הזה, בקושי שירת בצה"ל באופן מעשי, השפיל אותך.

דוד אמסלם: אמר לך: תרד, תעלה את גינזבורג.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: 53 בעד, 66 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 186 לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

קריאה: לא שומעים אותך.

מיקי לוי: הסתייגות 186 לא עברה.

מיקי לוי: 53 בעד, 66 נגד.

שלמה קרעי: הסתייגות 187, בבקשה – הצבעה.

מיקי לוי: הסתייגות 187 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד –61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 187 לא עברה.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: כל ההסתייגויות עד 192 מוסרות.

שלמה קרעי: 193 זו ההסתייגות הבאה שלנו.

מיקי לוי: הסתייגויות 188 עד 190 הוסרו.

מיקי לוי: לפיכך נצביע על סעיף 5 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: מצביעים על סעיף 5 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 5, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 5 התקבל כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בעינה עומדת ההורדה של 191 ו-192?

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: מ-193 תתחיל לרוץ על ההסתייגויות עד שאעצור אותך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: 191 ו-192 הוסרו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 193.

מיקי לוי: הסתייגות 193 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, ההסתייגות לא התקבלה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 6 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: מצביעים על סעיף 6 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 6, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 6, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, להמשיך בריצה?

שלמה קרעי: - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 194.

מיקי לוי: הסתייגות 194 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 194 לא עברה.

מיקי לוי: אני עובר להסתייגות 195.

מיקי לוי: הסתייגות 195 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 195 לא עברה.

מיקי לוי: אני עובר להסתייגות 196.

מיקי לוי: הסתייגות 196 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 196 לא עברה.

שלמה קרעי: אדוני, לדלג עד הסתייגות 202, ולהמשיך מכאן שוב ברצף.

מיקי לוי: הסתייגות - - -

שלמה קרעי: כולל.

שלמה קרעי: לא, להצביע על 202.

מיקי לוי: להצביע על 202.

מיקי לוי: הסתייגויות 197 עד 201 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 202.

מיקי לוי: הסתייגות 202 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, לחלופין?

שלמה קרעי: על לחלופין לא להצביע.

מיקי לוי: 202 לא התקבלה.

מיקי לוי: 202 לחלופין נמשכה.

מיקי לוי: כן, חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: תמשיך.

מיקי לוי: להמשיך.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 203.

מיקי לוי: הסתייגות 203 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות 203 לא עברה.

מיקי לוי: ולכן אנחנו הולכים להצביע על סעיף 7.

מיקי לוי: סעיף 7, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 7, כהצעת הוועדה – 62

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: נגד – 58, בעד – 62.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 7, כנוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: תמשיך הלאה, אדוני היושב-ראש, עד שאני אעצור אותך.

מיקי לוי: 204, כן?

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות 204.

מיקי לוי: הסתייגות 204 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 59 בעד, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, ההסתייגות לא התקבלה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות 205.

מיקי לוי: הסתייגות 205 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: הסתייגות 205:

מיקי לוי: 59 בעד, 61 נגד – לא התקבלה.

מיקי לוי: 206, חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: - - -

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות 206.

מיקי לוי: הסתייגות 206 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: הסתייגות 206:

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לא התקבלה.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על סעיף 8, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 8, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 8, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 8, כנוסח הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: אדוני, לדלג עד להסתייגות 227 לחלופין א'.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: הסתייגות 207 עד 226, כולל לחלופין.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על 227 – כולל לחלופין, חבר הכנסת?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: להצביע על לחלופין א'.

מיקי לוי: אז גם 227 משכת.

שלמה קרעי: כן.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על 227 לחלופין א'.

מיקי לוי: הסתייגות 227 לחילופין א' – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 59 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, ההסתייגות לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: גם לחלופין ב'.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות לחלופין ב'.

מיקי לוי: הסתייגות לחלופין ב' – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: 227 לחלופין ב' לא התקבלה.

שלמה קרעי: תמשיך הלאה.

מיקי לוי: 228.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 228.

מיקי לוי: הסתייגות 228 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, 228 לא התקבלה.

מיקי לוי: לכן נצביע על סעיף 9, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: נצביע על סעיף 9, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: נוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 9, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61.

מיקי לוי: נגד – 58.

מיקי לוי: סעיף 9, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, את 229 למשוך?

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: למשוך את 229, וגם את 230 עם הלחלופין שלה.

מיקי לוי: נמשכו 229 ו-230, כולל לחלופין.

מיקי לוי: הגענו לסעיפים 10 ו-11, שאין להם הסתייגויות.

מיקי לוי: להצביע על שניהם יחד?

שלמה קרעי: אני ביקשתי מראש לא להצמיד.

מיקי לוי: בנפרד.

מיקי לוי: אין בעיה, אני מכבד את מה שאתה מבקש.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על סעיף 10 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 10 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 10, כנוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, זה בסדר שיש משגיחים, מסתובבים - - - איזה מין פרלמנט זה?

שלמה קרעי: מה זה?

קריאות: - - -

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: אני מבקש.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 11, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 11 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 11 התקבל כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, סעיף 12, 231?

קריאות: - - -

מיקי לוי: בבקשה לשבת, מי שנמצא שם.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

דוד אמסלם: - - - לרדת - - - לא מתבייש.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: תמשיך הלאה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 231.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

דוד אמסלם: לא - - - אנחנו לא - - - עד שהם לא ישבו שם - - - מי שלא חבר כנסת, שירד.

קרן ברק: היושב-ראש, עומדים שם אנשים.

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 231 לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

אופיר אקוניס: אדוני, אי-אפשר - - -

קרן ברק: אדוני, הוא לא יכול לעמוד שם.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: הוא לא יכול לעמוד - - - הוא לא חבר כנסת - - - מה נראה לך, אלה פקחים - - -

מיקי לוי: השר חמד עמאר, תתפוס את מקומי שם בקצה אפילו, אין בעיה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: אנחנו מסתדרים היטב, נראה לי.

דוד אמסלם: - - - פקחים מנורבגיה?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תמשיך, בבקשה.

שלמה קרעי: - - -

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 232.

מיקי לוי: הסתייגות 232 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, שוב השרים קמים.

שלמה קרעי: זה לא יכול להיות ככה.

שלמה קרעי: מה זה, משגיחי כשרות פה?

מיקי לוי: הוא שר, הוא יכול להיות במליאה, עם כל הכבוד לכם.

מיקי לוי: עם כל הכבוד לכם.

דוד אמסלם: - - - שישב.

מיקי לוי: שמעתי אותך.

מיקי לוי: בבקשה.

דוד אמסלם: אוהו, גם אני שמעתי אותך - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, זה תקין לחלוטין.

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: התוצאה: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 232 לא התקבלה.

קרן ברק: לא יכול להיות - - -

דוד אמסלם: - - - לא לא, אנחנו לא נסכים.

דוד אמסלם: חבר הכנסת קרעי - - -

מיקי לוי: לפיכך נעבור להצביע, חבר הכנסת קרעי, על שתי הסעיפים בנפרד.

מיקי לוי: אנחנו נעבור להצביע על סעיף 12, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 12, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

דוד אמסלם: אנחנו לא נענה לך, תעשה מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: תצביע על מה שאתה רוצה מעכשיו.

דוד אמסלם: אתם הבאתם פה נורבגים שיפקחו אחד על השני בהצבעות.

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש, אין לך טיפה - - -

מירי רגב: נירה, תשתקי, באמת, יש גבול - - - מה זה?

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 12 התקבל כנוסח הוועדה.

דוד אמסלם: לא מספיק אתם מקבלים משכורת - - -

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף 13.

מיקי לוי: אין הסתייגויות, ולפיכך, נצביע על סעיף 13 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה – כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 13 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מירי רגב: מיקי, זה לא בסדר.

מירי רגב: שהיועצת המשפטית של הכנסת תיתן חוות דעת בנושא הזה.

מירי רגב: לא, זה לא יכול להיות מצב כזה.

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: הם שרים בממשלת ישראל.

מיקי לוי: סעיף 13 התקבל כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

דוד אמסלם: - - - לא על תקן פקחים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, חבריי לסיעה מתרעמים.

שלמה קרעי: זה בלתי אפשרי שככה ימשיכו לעשות.

שלמה קרעי: חברי כנסת לא יכולים לעמוד, ושרים שהם לא חברי כנסת - - -

מיקי לוי: אין בעיה.

מיקי לוי: שרים, חברי כנסת – חבר הכנסת קרעי, יש בינינו הסכם ג'נטלמני, תכבד אותו.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני עובר להסתייגות הבאה.

שלמה קרעי: אני לא ממשיך לתת לך הסתייגויות אם יש כאן משגיחי כשרות שככה מסתובבים.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: אז אני אמשיך כראות עיניי.

מיקי לוי: שבי, בבקשה.

מיקי לוי: אל תעזרי לי, אני מסתדר.

מיקי לוי: שבי, בבקשה.

קריאות: - - -

מירי רגב: זה לא הגיוני.

מירי רגב: קומו.

מירי רגב: קומו כולכם.

מיקי לוי: אני אבקש מכולם לשבת, בבקשה.

מיקי לוי: בבקשה תשבו מסביב לשולחן הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: עודד, שב, תהיה בחלק האחורי.

דוד אמסלם: לא, אנחנו לא נסכים.

דוד אמסלם: אתה לא תעשה מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: אתה לא תעשה מה שאתה רוצה.

מיקי לוי: נא לשבת, הושבתי את כולם.

מיקי לוי: תפסיק לצעוק.

מיקי לוי: תפסיק.

דוד אמסלם: - - - לפני יומיים.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אני הושבתי את כולם.

מיקי לוי: אני מבקש את ההסתייגות הבאה.

מיקי לוי: אם לא, אני אחליט.

דוד אמסלם: תכתיב, תכתיב, תכתיב.

דוד אמסלם: תכתיב לבד.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

דוד אמסלם: תכתיב לבד.

דוד אמסלם: תעשה לבד.

דוד אמסלם: תצביע על כל הספר לבד, יאללה.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אני הושבתי אותם.

מירי רגב: אז שהם ישבו.

מירי רגב: שהוא ישב במקום שלו - - -

מיקי לוי: הושבתי אותם, הושבתי אותם.

מיקי לוי: אל תעזרי לי.

מיקי לוי: הבנתי, שבי.

מיקי לוי: שבי.

מיקי לוי: הושבתי אותם.

דוד אמסלם: למה אנחנו צריכים לצאת מהכלים, למה?

דוד אמסלם: אתמול הוצאת אותי בלילה כשאמרתי.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, תפסיק לצעוק.

מיקי לוי: תפסיק.

מיקי לוי: תפסיק לצעוק.

דוד אמסלם: אתמול אתה הוצאת - - - אתה מבין למה - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: אני עובר להסתייגות 233.

מיקי לוי: הסתייגות 233 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מירי רגב: למה פורר עומד - - -

מיקי לוי: השר פורר, עזוב, אנחנו מסתדרים היטב.

מיקי לוי: אין צורך.

מיקי לוי: שב.

עודד פורר: - - -

מיקי לוי: עזוב, אז שילך מאחור.

מיקי לוי: בשביל מה?

קריאה: גם בעבר, כשהיו הצבעות תקציב, מותר לשני אנשים - - -

יואב קיש: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, חבר הכנסת קיש, גם בהצבעות תקציב קודמות הותר לשני אנשים - - -

יואב קיש: אבל הוא לא מצביע.

יואב קיש: אבל הוא לא מצביע.

מיקי לוי: זה לא משנה.

מיקי לוי: הוא שר והוא יכול להיות במליאה.

מיקי לוי: אל תמציא חוקים חדשים.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תמשיך.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: אוקיי, לפיכך - - -

קריאות: - - -

קרן ברק: - - - שר לא מצביע זה כל ההבדל.

אורלי לוי אבקסיס: מרוב שיש לכם - - -

יואב קיש: שסילמן - - - אבל למה - - -

דוד אמסלם: אתמול הוצאת אותי.

דוד אמסלם: אתמול בלילה הוצאת אותי כשאני הייתי פה לבד, רק בגלל שאמרתי - - -

מיקי לוי: לפיכך, 233 ירד.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע - -

דוד אמסלם: אתה לא מתבייש?

מיקי לוי: - - על סעיף 14, כנוסח הוועדה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: סעיף 14, כנוסח הוועדה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: אני מבקש בכל לשון של בקשה שהשרים ישבו מסביב לשולחן הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה, בבקשה, אנחנו יכולים למנוע את זה.

מיקי לוי: אנחנו מסתדרים היטב.

מיקי לוי: אנחנו מסודרים.

מיקי לוי: בבקשה, לשבת.

קריאות: - - -

קריאות: בעד סעיף 14 – 62

קריאות: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 62, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך סעיף 14, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: לסעיף 15 אין הסתייגויות, ולפיכך אנחנו נעבור לסעיף 15 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 15 – 62

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 62, נגד – 58.

מיקי לוי: ,לפיכך סעיף 15 עבר כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה, להמשיך.

שלמה קרעי: הסתייגות 234.

מיקי לוי: הסתייגות 234 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מירי רגב: אדון חמד עמאר, אתה לא בטיולית פה.

מירי רגב: או שתשב במקום שלך או שתצא החוצה.

עודד פורר: חברת הכנסת רגב, את גם לא מנהלת פה את המליאה.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שר החקלאות, זה סתם מוסיף – שר החקלאות, בבקשה.

מיקי לוי: 58 בעד, נגד – 62.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 234 לא התקבלה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 16 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 16, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 16, כהצעת הוועדה – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 16, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, 235?

שלמה קרעי: 235.

מיקי לוי: אנחנו עוברים – שקט, בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש שקט.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות 235.

מיקי לוי: הסתייגות 235, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 235 לא עברה.

מיקי לוי: אנחנו נצביע עכשיו על סעיף 17 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה על סעיף 17 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 17, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 17 התקבל כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: הסתייגות 236.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות 236.

מיקי לוי: הסתייגות 236 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 62.

מיקי לוי: הסתייגות 236 לא עברה.

שלמה קרעי: 237.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות 237.

מיקי לוי: הסתייגות 237 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61, הסתייגות 237 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: 242.

מיקי לוי: רגע.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגויות 238 עד 241 , כולל, נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 242.

מיקי לוי: הסתייגות 242 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך 242 לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: 243.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 243.

מיקי לוי: הסתייגות 243 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות 243 לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: 244.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות 244.

מיקי לוי: הסתייגות 244 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 244 לא התקבלה.

שלמה קרעי: 247.

מיקי לוי: לפיכך, 245 ו-246 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 247.

מיקי לוי: 247 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 59 בעד, 60 נגד.

מיקי לוי: לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: הסתייגות 248 היא הסתייגות מאוד חשובה לנו, ולכן אנחנו מבקשים שמית.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: הסתייגות 248 – בקשה להצבעה שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד

מיקי לוי: שנייה אחת.

מיקי לוי: השרים כהן, לפיד ואלקין, בבקשה, אני מבקש קצת שקט.

מיקי לוי: השר לפיד, שקט.

מיקי לוי: הם לא שומעים אותה.

אמיר אוחנה: הוא לא שם עליך.

מיקי לוי: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – אינו נוכח יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, נא לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא ענו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מיכל וולדיגר – בעד אופיר כץ – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד בצלאל סמוטריץ' – בעד יצחק פינדרוס – בעד שלמה קרעי – בעד אלון שוסטר – נגד קטי קטרין שטרית – אינה נוכחת

מיקי לוי: יש מי באולם המליאה שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: אין כזה.

מיקי לוי: ההצבעה הסתיימה, בבקשה לספור.

מיקי לוי: בעד – 57, נגד – 62.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות מס' 248 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: לחלופין א' – אלקטרונית.

מיקי לוי: לחלופין א' – אלקטרונית.

מיקי לוי: חברי הכנסת, הסתייגות 248 לחלופין א' – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 50

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 50, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, 248 לחלופין א' לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: לחלופין ב'.

מיקי לוי: הסתייגות 248 לחלופין ב' – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, לחלופין ב' לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: 250.

מיקי לוי: 250.

מיקי לוי: לפיכך, 249 נמשכה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 250.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מירי רגב: חמד עמאר, אתה לא יכול לעשות את זה בניגוד להנחיית היועץ המשפטי - - -

מיקי לוי: בבקשה - - -

מירי רגב: או שתשב או שתלך.

מירי רגב: אתה לא - - -

מיקי לוי: השר חמד עמאר.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, תני לי.

מיקי לוי: השר חמד עמאר, זה סתם עושה בלגן.

חמד עמאר: - - - כל הזמן הם עושים - - -

מיקי לוי: שב, אנחנו מסתדרים היטב.

מיקי לוי: שב במקומי, בבקשה, או שתשב במקומך.

מיקי לוי: בבקשה ממך.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: אל תעשה ככה - - - עד שהוא לא ישב אנחנו לא מוכנים - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: 250 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אתה רואה מה מבקשים כאן.

שלמה קרעי: אני מתקשה להמשיך.

שלמה קרעי: כל פעם אתה מבקש - - -

מיקי לוי: אתה רואה שכולם ישובים על מקומם.

מיקי לוי: נא להמשיך.

שלמה קרעי: 251.

מיקי לוי: הסתייגות 251 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 60.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: 256 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: 252 עד 255 נמשכו.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו עוברים ל-256.

מיקי לוי: הצבעה שמית, בבקשה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, המכסה של הליכוד להצבעה שמית הסתיימה.

מיקי לוי: אני לא זכרתי - - -

שלמה קרעי: לא נכון, רק שלוש שמיות היו לנו בחוק הזה.

שלמה קרעי: יש לנו עוד שתיים.

קריאה: - - -

שלמה קרעי: בחוק הזה היו לנו חמש הצבעות שמיות?

שלמה קרעי: לא.

שלמה קרעי: ארבע – הינה, הן סופרות כאן.

שלמה קרעי: עשינו ארבע שמיות.

קרן ברק: אולי הם עשו אחד.

מיקי לוי: רגע, נברר, שתי דקות, בשביל האווירה.

מיקי לוי: הינה, חבר הכנסת קרעי צודק.

מיקי לוי: הספירה שלו הייתה נכונה.

דוד אמסלם: אבל למה אתה רוצה לגנוב?

דוד אמסלם: למה רצית לגנוב אותנו?

דוד אמסלם: אני שואל, למה אתה צריך שאנחנו נספור?

דוד אמסלם: אתה היושב-ראש, אתה צריך לספור.

דוד אמסלם: לא, ואם אנחנו לא ערניים, אתה גונב אותנו ככה?

דוד אמסלם: אתה היושב-ראש, הלו.

דוד אמסלם: אתה לא מהאו"ם.

דוד אמסלם: אתה נציג יש עתיד.

דוד אמסלם: אם אתה לא יודע לספור, תן לגינזבורג.

מיקי לוי: מה לעשות, מזכירת הכנסת צודקת.

מיקי לוי: לא ניסינו לגנוב שום דבר.

מיקי לוי: יש חמש הצבעות שמיות.

מיקי לוי: אתה יכול לבוא ולבדוק, אם אתה רוצה.

שלמה קרעי: אבל את כולן אנחנו ביקשנו?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: אף אחד חוץ מכם לא ביקש.

שלמה קרעי: אבל בהסתייגות הראשונה משכנו את השמית, שימי לב.

שלמה קרעי: בהסתייגות מס' 1 ביקשנו שמית ומשכנו.

מיקי לוי: תכף נעשה בדיקה חוזרת.

קריאה: - - -

מיקי לוי: עזוב, מפאת הספק אני הולך לטובתך.

שלמה קרעי: תודה.

מיקי לוי: מפאת הספק אני הולך לטובתך.

מיקי לוי: הסתייגות 256 – שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

דוד אמסלם: אדוני היושב-ראש, מה שבספק – נתחיל מהתחלה.

דוד אמסלם: אם יש בעיה, נתחיל מהתחלה.

דוד אמסלם: אין בעיה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים ל-256.

מיקי לוי: הצבעה שמית, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, נא לקרוא שנית בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד חיים כץ – בעד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד נעמה לזימי – נגד פטין מולא – בעד אבתיסאם מראענה – נגד יואב קיש – אינו נוכח

מיקי לוי: יש מי מחברי הכנסת שנוכח באולם ומזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) יואב קיש – בעד

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לסכם.

מיקי לוי: להלן תוצאות ההצבעה: 59 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 256 לא עברה.

מיקי לוי: הסתייגות 257 הוסרה.

מיקי לוי: עוברים להצבעה על הסתייגות 258.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך הסתייגות 258 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: 259.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 259.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 60.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: זה לא אני, תירגעו.

מיקי לוי: אני אוציא את הפלט.

מיקי לוי: זה לא אני, אתם יכולים להירגע.

מיקי לוי: הסתייגות 259 לא עברה.

מיקי לוי: תמו ההסתייגויות לסעיף 18.

מיקי לוי: אנחנו נצביע על סעיף 18 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 18, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 18, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 19 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 19 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 19, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: עוברים להסתייגות 260.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 260.

מיקי לוי: עוברים להסתייגות 260.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות 260 לא עברה.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו עוברים להצביע על סעיף 20 לפי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 20, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 20, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 21 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 21 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 21, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 22 לפי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 22 – 62

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 62, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 22, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

מיקי לוי: אני מבקש, חברים.

מיקי לוי: אני מבקש שקט במליאה.

מיקי לוי: אני עובר לסעיף 23, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 23 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 23, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 261.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 261.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות 261 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: 262.

מיקי לוי: עוברים להסתייגות 262.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי – סליחה, אנחנו עוברים לסעיפים.

מיקי לוי: נצביע על סעיף 24 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 24 כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 24, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 24, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 25 על פי נוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 25 – 62

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 62 בעד, 58 נגד.

מיקי לוי: סעיף 25, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: 263.

מיקי לוי: הסתייגות 263 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות 263 לא עברה.

שלמה קרעי: 264.

שלמה קרעי: את ההסתייגות לחלופין תמשוך.

מיקי לוי: לחלופין – אני מושך.

מיקי לוי: הסתייגות 264 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: רק שיהיה ברור, משכת את הלחלופין?

מיקי לוי: כן.

מיקי לוי: גם 263 לחלופין וגם 264.

שלמה קרעי: אמת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו נצביע על סעיף 26 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 26, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 26, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 265 יכולה לחול גם בלי שנצביע עליה, אבל תצביע עליה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 265.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות 265 לא עברה.

שלמה קרעי: לחלופין א'.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 265 לחלופין א'.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 61.

מיקי לוי: לחלופין א' לא עברה.

שלמה קרעי: לחלופין ב'.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות לחלופין ב'.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 91.

מיקי לוי: לחלופין ב' לא עברה.

שלמה קרעי: למשוך את 266, 267.

שלמה קרעי: 268 – להצביע.

מיקי לוי: הסתייגויות 266 ו-267 בוטלו, נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 27 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 27, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 27, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: 268 – להצביע.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 268.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות 268 לא עברה.

שלמה קרעי: 269.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות 269.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 62.

מיקי לוי: הסתייגות 269 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: לחלופין א'.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 269 לחלופין א'.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לא עברה.

שלמה קרעי: רגע, חסר כאן לחלופין ב'.

שלמה קרעי: אז לחלופין ג'.

מיקי לוי: זו טעות הדפסה.

שלמה קרעי: לא אבקש הדפסה מחדש של הכול בשביל זה.

שלמה קרעי: לחלופין ג'.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על לחלופין ג'.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: ג' לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: חבר הכנסת אזולאי רוצה להצביע על לחלופין ב', אז תמצאו אותה בשבילו.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: אה, נו, באמת.

מיקי לוי: בסדר, בפעם הבאה.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: אז לחלופין ד'.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על לחלופין ד'.

מיקי לוי: הצבעה – לחלופין ד'.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לא התקבלה.

שלמה קרעי: לחלופין ה'.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על לחלופין ה'.

מיקי לוי: לחלופין ה' – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 53

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 53, נגד – 61.

מיקי לוי: לא התקבלה.

שלמה קרעי: לחלופין ו'.

מיקי לוי: הצבעה על לחלופין ו'.

מיקי לוי: הצבעה על לחלופין ו'.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 52

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 52, נגד – 61.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי לא הצביע.

מיקי לוי: להוסיף אותו לפרוטוקול.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: לא לפרוטוקול – להצבעה.

מיקי לוי: להצבעה בפרוטוקול.

מיקי לוי: אין לי אפשרות כאן אלא בפרוטוקול עצמו.

מיקי לוי: מישהו מהמחשבים, בבקשה, שיבדוק את הלוח של חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: כן, ממשיכים, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: לחלופין הבא.

מיקי לוי: ז' לחלופין – אוקיי.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על לחלופין ז'.

מיקי לוי: לחלופין ז' – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 53

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 53, נגד – 61.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: לכן אנחנו נעבור להצביע על סעיף 28 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 28, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 28, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 61 בעד, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 28, כנוסח הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: 270 לחלופין א'.

מיקי לוי: אז רגע, אתה מושך את 270 עצמו ועובר לחלופין א'.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: מדובר כאן על יום לימודים ארוך.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים ל-270 לחלופין א'.

מיקי לוי: 270 נמשך.

מיקי לוי: א' – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 59 בעד, נגד – 61.

מיקי לוי: לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות 272.

מיקי לוי: לחלופין ב', ג' וד' והסתייגות 271 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 272.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 59 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לא התקבלה.

מיקי לוי: 273 נמשכה.

שלמה קרעי: מי משך?

יואב קיש: למה נמשכה?

מיקי לוי: ככה אמרו לי.

מיקי לוי: נמשכה.

יואב קיש: לא.

מיקי לוי: טוב, רגע, רגע.

מיקי לוי: מי משך את 273?

אימאן ח'טיב יאסין: - - -

מיקי לוי: נמשכה.

יואב קיש: מי משך?

שלמה קרעי: מה?

שלמה קרעי: מה?

יואב קיש: מי משך?

יואב קיש: אתם משכתם את 273?

אימאן ח'טיב יאסין: אני משכתי.

מיקי לוי: אימאן ח'טיב יאסין – חברת הכנסת ח'טיב יאסין משכה.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על סעיף 29 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 29, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לא עברה.

שלמה קרעי: מה, התבלבלו גם בזה?

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 29 עבר כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: חבר הכנסת - - -

שלמה קרעי: הסתייגות 274, לחלופין א'.

מיקי לוי: הסתייגות 274 נמשכה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות א'.

מיקי לוי: הצבעה – סליחה, לחלופין א'.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 89, נגד – 61.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: 274 לחלופין ב'.

מיקי לוי: 274 לחלופין ב'.

מיקי לוי: הסתייגות לחלופין ב' – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: 275.

מיקי לוי: רגע.

מיקי לוי: לפיכך, לחלופין ג' וד' נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 275.

מיקי לוי: הסתייגות 275 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: 276.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 276.

מיקי לוי: הסתייגות 276 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לא עברה.

שלמה קרעי: 277.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 277 .

מיקי לוי: הסתייגות 277 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 61.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: כן, אדוני, רק שהפטרול חזר.

מיקי לוי: מי?

יואב קיש: חמד עמאר.

מיקי לוי: השר חמד עמאר, בבקשה לשבת, תודה.

מיקי לוי: שב, שב.

מיקי לוי: קח את חבר הכנסת טיבי החוצה אם הוא רוצה לשוחח איתך.

מיקי לוי: תודה.

שלמה קרעי: ההסתייגות הבאה.

מיקי לוי: 279.

שלמה קרעי: 278.

מיקי לוי: נכון, הסתייגות 278, הסתייגות 278 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 57

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 57, נגד – 61.

מיקי לוי: לא עברה.

שלמה קרעי: 279.

מיקי לוי: הסתייגות 279 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 61.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 30 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 30, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 30, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 30, כנוסח הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: 280.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 280.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 57

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 57, נגד – 63.

מיקי לוי: לפיכך, לא עברה.

מיקי לוי: הסתייגות 280 לא עברה.

מיקי לוי: אנחנו נצביע על סעיף 31.

מיקי לוי: סעיף 31, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 31, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 31, כנוסח הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, יו"ר סיעת ש"ס רוצה להודיע הודעה.

מיקי לוי: חבר הכנסת דרעי.

מיכאל מלכיאלי: ההצבעה הזאת - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת מלכיאלי, אני יודע מה אתה רוצה.

מיקי לוי: תדע שזה יורד לכם מהמכסה.

מיכאל מלכיאלי: לא, שום מכסה.

מיכאל מלכיאלי: מכסה של מה?

מיקי לוי: של האי-אמון.

מיכאל מלכיאלי: מה קשור אחד לשני?

מיקי לוי: מה לעשות.

מיקי לוי: אני מציע שתשאל את חבר הכנסת יולי אדלשטיין או את יריב לוין, הם יודעים את זה.

מיכאל מלכיאלי: מעולם זה לא הוריד מהמכסה בכנסת.

מיכאל מלכיאלי: זאת פעם ראשונה.

מיקי לוי: אני מציע שתתייעץ חצי דקה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיכאל מלכיאלי: מעולם זה לא הוריד מהמכסה.

מיקי לוי: אני מציע, בבקשה, תתייעץ עם חברי הכנסת יריב לוין או אדלשטיין, שהם ותיקים ממני.

מיכאל מלכיאלי: בשם סיעת ש"ס ויהדות התורה, רואים בזה הצבעת אי-אמון, לפי הנוסח שנמצא במזכירות, בשם שתי הסיעות.

מיקי לוי: אוקיי, בסדר, זה התקבל.

אחמד טיבי: איך אתם חושבים על הכול?

אחמד טיבי: איך - - -

מיקי לוי: חברי הכנסת, מי שמצביע בעד הוא בעד החוק ונגד האי-אמון, הצבעה בעד החוק ונגד האי-אמון.

מיקי לוי: מי שמצביע נגד הוא נגד החוק ובעד האי-אמון.

דוד אמסלם: לא הבנו.

דוד אמסלם: לא הבנו.

מיקי לוי: אוקיי, אנחנו נעבור להצבעה שמית.

דוד אמסלם: רק שנייה, לא הבנו.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

דוד אמסלם: לא הבנו את ההצבעה.

דוד אמסלם: על מה מצביעים?

יואב קיש: על מה מצביעים?

יואב קיש: על מה מצביעים?

מיקי לוי: אמרתי.

מיקי לוי: מי שמצביע בעד הוא בעד החוק ונגד האי-אמון.

מיקי לוי: מי שמצביע נגד הוא נגד החוק ובעד האי-אמון.

שלמה קרעי: תגיד שזאת קריאה שלישית, היושב-ראש.

שלמה קרעי: לא אמרת.

ירדנה מלר-הורוביץ: זה בקריאה שלישית.

ירדנה מלר-הורוביץ: רק ככה אפשר להגיש אי-אמון – בקריאה השלישית.

מיקי לוי: זוהי קריאה שלישית לחוק.

מיקי לוי: בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, נא לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דסטה גדי יברקן – נגד אופיר כץ – נגד פטין מולא – נגד עמיחי שיקלי – נגד

מיקי לוי: האם יש במליאה חבר כנסת שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו, ונוכח?

מיקי לוי: אם כך, הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לסכם.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: להלן התוצאות: 61 בעד, 59 – נגד.

מיקי לוי: לפיכך הצעת האי-אמון נדחתה.

מיקי לוי: הצעת חוק ההתייעלות הכלכלית (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"ב–2021, עברה בקריאה השלישית.

מיקי לוי: הפסקה עד השעה 02:00.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: (הישיבה נפסקה בשעה 01:37 ונתחדשה בשעה 02:07.)

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא תפסו את מקומותיכם ושמרו על שקט.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף הבא בסדר-היום.

איתן גינזבורג: אנא שמרו על שקט, בבקשה.

איתן גינזבורג: לפני שנעבור להצבעה על התקציב לשנת 2021, אני פותח את הישיבה, מחדש אותה – הצעת חוק התקציב לשנת הכספים התשפ"ב–2021.

איתן גינזבורג: ראשית – שאלה לחבר הכנסת קיש, בבקשה.

יואב קיש: היושב-ראש, מאז שהתחלנו את ההצבעות נודע שחברי הכנסת נעמה לזימי ומיכאל ביטון ראו בעיה קשה בפינוי דיור ציבורי מגן יבנה, ואיימו שלא יצביעו עבור התקציב - -

קריאה: לא נכון.

יואב קיש: אני אשאל.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תנו לו לומר את דברו.

איתן גינזבורג: יש פרוצדורה לדבר הזה.

יואב קיש: בדיוק.

איתן גינזבורג: תנו לו לומר את דברו בלי להפריע, ואחרי זה ישיבו מהממשלה.

יואב קיש: "לא נכון" זה גם תשובה, אבל - -

איתן גינזבורג: אדוני, לא לנהל שיח.

יואב קיש: אני רוצה רק להבהיר את החוק.

יואב קיש: החוק אומר בצורה מאוד ברורה: אם יש סיכום או הסכם בכתב או בעל פה והתחייבות שקשורה לנושא התקציב, חייבים להציג אותם פה במליאה לכל חברי הכנסת.

יואב קיש: אני רוצה לדעת אם יש סיכומים בעל פה בין השר – הבנתי שזה שר השיכון זאב אלקין, שאני גם לא יודע מה הסמכות שלו לעצור פינוי כזה או אחר - -

איתן גינזבורג: אדוני, מה השאלה?

יואב קיש: אני שואל.

יואב קיש: לגבי האירוע אני כמובן מברך על כך שהממשלה הזאת עוצרת את זה, אבל אני שואל ספציפית לגבי התקציב: האם יש פה סיכום בעל פה בנושא שקשור לתקציב, ועקב כך הוסרה התנגדותם של נעמה לזימי ומיכאל ביטון, ומה הסמכות של השר לעשות את זה?

איתן גינזבורג: תודה על השאלה.

איתן גינזבורג: לגבי הסמכויות לא נשיב.

איתן גינזבורג: שר השיכון, בבקשה.

זאב אלקין: תודה רבה.

זאב אלקין: התשובה מאוד פשוטה: אכן, פנו אליי חבר הכנסת ביטון וחברת הכנסת לזימי בנושא של הפינוי הספציפי, במסגרת שיח ארוך שאנחנו מקיימים כבר שבועות.

אורלי לוי אבקסיס: - - - רק על אחד?

זאב אלקין: בדקתי את המקרה.

זאב אלקין: התברר שהפינוי נקבע בלי תיאום איתנו ובניגוד למדיניות ולהנחיה של מנכ"ל המשרד - -

קריאות: - - -

זאב אלקין: - - לא לבצע פינויים בגלל הסמיכות לשבת, ואכן, כשהתברר שזה מנוגד למדיניות, מנכ"ל עמידר ביקש מהמשטרה לעצור את הפינוי.

קריאות: - - -

זאב אלקין: בוודאי.

זאב אלקין: אין לזה שום קשר לא לתקציב ולא לעניין, ואנחנו נמשיך את השיח בוועדת הכלכלה בשבוע הבא.

זאב אלקין: תודה רבה.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: תודה רבה לשר השיכון.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת - -

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: שנייה, שנייה.

איתן גינזבורג: הוא ענה.

איתן גינזבורג: במצוות היועצת המשפטית זאת הייתה תשובה מקובלת.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לחוברת הצהובה שלפני

איתן גינזבורג: כם – הסתייגות לתקציב לשנת הכספים 2021.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, לרבים מכם זאת הצבעה ראשונה על תקציב - -

אורלי לוי אבקסיס: - - -

איתן גינזבורג: אני אבקש ממך, חברת הכנסת אורלי לוי אבקסיס, תודה רבה על הערת הביניים.

איתן גינזבורג: אני מבקש לא להפריע.

אורלי לוי אבקסיס: 1,100 משפחות.

יואב קיש: אז ביום ראשון אתם מפנים אותם – זה מה שאתם עושים?

יואב קיש: ביום ראשון אתם מפנים אותם?

אורלי לוי אבקסיס: - - - כותרות בעיתונים.

אורלי לוי אבקסיס: 1,100 משפחות - - -

יואב קיש: מעבירים תקציב בשביל לפנות אותם ביום ראשון?

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על התקציב.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, לפניכם חוברת צהובה עם הסתייגויות לשנת התקציב 2021.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים סעיף-סעיף – הצבעות או על הפחתה, או על תוספת או על שינוי תוכנית, תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: לפי זה יהיו ההצבעות.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: זאת חוברת צהובה לחלוטין.

איתן גינזבורג: הכותרת היא "הסתייגויות לתקציב לשנת הכספים 2021'".

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו.

איתן גינזבורג: הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן – מה הבעיה?

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: מחשוב, בבקשה לגשת לחברת הכנסת מלינובסקי.

איתן גינזבורג: יש לה בעיה במסך.

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, תקריא את קבוצות החברים.

דוד אמסלם: תקריא את מה שצריך.

דוד אמסלם: אל תחפף בכלום.

דוד אמסלם: תקריא.

דוד אמסלם: מנסור עבאס, מצעד הגאווה בכפר קאסם – כמה תקצבת?

איתן גינזבורג: חברים, חבר הכנסת דרעי, אנחנו עוברים להצבעות.

איתן גינזבורג: אין פה קבוצות.

שלמה קרעי: יש, יש.

איתן גינזבורג: חברים, שנייה, חברים, שנייה, חברים, שנייה.

איתן גינזבורג: אנחנו כרגע במספרי ולא במילולי.

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: במספרי – זה נמצא בפניכם – עובדים בשיטה אחרת ממה שאנחנו רגילים, עובדים בהצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתה, על הסתייגויות שמשמעותן תוספת, ואם יש על הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: אם הסתייגויות מתקבלות, עוברים סעיף-סעיף לפי הפירוט של הקבוצות שהוגשו.

שלמה קרעי: יש לך קבוצות בעמוד הראשון.

דוד אמסלם: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת - - -

דוד אמסלם: - - - הסתייגויות?

איתן גינזבורג: אמרתי כבר.

דוד אמסלם: אז מה עשית עכשיו?

אריה מכלוף דרעי: אדוני היושב-ראש, בשני החוקים שעברו - - -

איתן גינזבורג: זה שונה, אדוני, מכיוון - - -

אריה מכלוף דרעי: לא, זה - - -

איתן גינזבורג: זה שונה, כי יש שוני בין מילולי למספרי.

דוד אמסלם: מה, איתן - - -

איתן גינזבורג: חברים, אנחנו עובדים פה לפי היועצת המשפטית, וחזקה עליה שהדברים נעשים בצורה טובה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה אלקטרונית.

דוד אמסלם: 72 שנה - - -

אורלי לוי אבקסיס: לא היה כזה דבר - - -

איתן גינזבורג: חברים, אם תמשיכו לצעוק, לא תשמעו.

איתן גינזבורג: אני עובר להצבעה.

איתן גינזבורג: הצבעה על הסתייגויות לסעיף 01 – נשיא המדינה ולשכתו - -

מאי גולן: אתה לא יכול לעשות - - -

איתן גינזבורג: - - הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 61, נמנע אחד.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

דוד אמסלם: איתן, כדי שניתן לך להמשיך את ההצבעה ולא נקום פה, תסביר לנו על מה אנחנו מצביעים.

דוד אמסלם: מה אתה עושה מה שאתה רוצה?

איתן גינזבורג: אם לא היית צורח היית יכול להקשיב.

דוד אמסלם: אתה צורח.

איתן גינזבורג: כולם הבינו חוץ ממך.

איתן גינזבורג: ולכן - - -

קריאות: לא לא לא - - -

איתן גינזבורג: אני אחזור על זה בפעם השלישית - - -

דוד אמסלם: - - - אתה רוצה, נלך הביתה ולא נצביע.

איתן גינזבורג: אני אחזור על זה בפעם השלישית.

דוד אמסלם: לא, תסביר לנו על מה מצביעים.

איתן גינזבורג: הקימות שלך לא יעזרו, אדוני.

איתן גינזבורג: תשב.

דוד אמסלם: - - - מה אתה מאיים עלינו?

דוד אמסלם: לא יעזור, כן יעזור.

איתן גינזבורג: אנחנו מצביעים על הסתייגויות שמשמעותן - - -

דוד אמסלם: תסביר לנו על מה מדובר.

איתן גינזבורג: אז אני מסביר לך שאנחנו - - -

דוד אמסלם: לא מתבייש.

איתן גינזבורג: אנחנו מצביעים על כל ההסתייגויות שמשמעותן הפחתה.

איתן גינזבורג: עכשיו הצבענו, ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: ההצבעה הבאה, באותו סעיף, 01 – אתה לא מקשיב לי, חבר הכנסת אמסלם.

דוד אמסלם: שומע.

איתן גינזבורג: באותו סעיף, 01, אנחנו מצביעים כעת על הסתייגויות שמשמעותן תוספת, על כל ההסתייגויות שמשמעותן תוספת באותו סעיף.

איתן גינזבורג: עם תתקבל הסתייגות בכל הנוגע לתוספת, אנחנו נפתח לפי מה שמסומן אצלכם ונצביע על כל אחד מהסעיפים של התוספות.

איתן גינזבורג: זו השיטה שהייתה פה לאורך שנים – אני עודכנתי שזה התקבל דווקא בתקופה שאתם הייתם בקואליציה – וכך ננהג.

שלמה קרעי: מה זה אומר, אדוני היושב-ראש?

איתן גינזבורג: אדוני, אדוני, המיקרופון לא נועד לשמש לך לקריאה.

שלמה קרעי: כל הסתייגות שלנו – צריך להצביע עליה פעמיים?

איתן גינזבורג: לפעמים אפילו ארבע.

איתן גינזבורג: אנחנו נפעל בדיוק כפי שפעלו.

איתן גינזבורג: אם מצביעים על הסתייגויות של הפחתה או תוספת והן מתקבלות, אז פותחים את סעיפי ההסתייגות.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה הבאה, על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, ההסתייגויות לא התקבלו, ולכן אנחנו מצביעים על סעיף תקציבי 01 – נשיא המדינה ולשכתו, לשנת הכספים 2021, כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברים, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 01, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 55, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 01 – נשיא המדינה ולשכתו, התקבל כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות על סעיף תקציבי 02 – הכנסת, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה על ההסתייגויות.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה הפחתה בתקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?.

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 66.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: לכן מצביעים על סעיף תקציבי 02 – הכנסת, לשנת הכספים 2021, כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 02, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: ליוליה לא עובד.

איתן גינזבורג: אנחנו נוסיף.

איתן גינזבורג: מחשוב, נא לגשת לחברת הכנסת מלינובסקי.

איתן גינזבורג: בעד – 60, ובתוספת הצבעה של חברת הכנסת מלינובסקי – 61, נגד – 55.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 02 – הכנסת, לשנת הכספים 2021, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי מס' 04 - - -

שלמה קרעי: מה עם 03?

איתן גינזבורג: אין רצף.

איתן גינזבורג: יש קפיצות, אדוני.

איתן גינזבורג: יש קפיצות.

איתן גינזבורג: בתקציב יש קפיצות, תלך לפי החוברת.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה, הצבעה על הסתייגויות לסעיף מס' 04, הסתייגויות שמשמעותן תוספת לתקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים, רבותיי, להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה לסעיף התקציבי.

איתן גינזבורג: תוכנית חדשה – מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 60, ובתוספת קולה של חברת הכנסת מלינובסקי – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: חברים, לאור העובדה שההסתייגויות לא התקבלו, אנחנו נצביע על סעיף תקציבי 04 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 04 – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, בתוספת קולה של חברת הכנסת מלינובסקי, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 04 התקבל על ידי מליאת הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 05 – משרד האוצר, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציבית.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: יוליה, רק תסמני לי איך את מצביעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 61, בצירוף קולה של חברת הכנסת מלינובסקי, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 05, כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 05 – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 05 – משרד האוצר, כהצעת הוועדה, נתקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 06 – משרד הפנים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 62, בצירוף קולה של חברת הכנסת מלינובסקי, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות שמשמעותן תוספת לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגות שמשמעותה הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 65, בצירוף קולה של חברת הכנסת מלינובסקי, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד ההסתייגויות?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 06 לפי נוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 06 – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, בצירוף קולה של יוליה מלינובסקי, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 06 – משרד הפנים, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף תקציבי 07 – המשרד לביטחון פנים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: יוליה, זה עובד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 61, אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציבית.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 61.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 07 – המשרד לביטחון הפנים, כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 06 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אני קובע כי סעיף תקציבי 07 – המשרד לביטחון הפנים, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגות לסעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים.

איתן גינזבורג: נצביע על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הסתייגויות – הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 08 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 08 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף תקציבי 09 – משרד החוץ, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגויות?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: אצל היושב-ראש לא עובד.

איתן גינזבורג: אנחנו נוסיף את קולך.

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 63, בתוספת קולו של חבר הכנסת מיקי לוי, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: נצביע עתה על סעיף 09 – משרד החוץ, כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 09 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 09 – משרד החוץ, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 10 – המטה לביטחון לאומי, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתה בתקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: מאה אחוז, אבל לחצת, זו ההצבעה.

איתן גינזבורג: אני מודיע, גברתי, אני מודיע - - -

דוד אמסלם: אתה שואל את מיקי.

דוד אמסלם: היא אומרת לך שהיא לחצה, ואותו אתה שואל?

איתן גינזבורג: שמעתי.

דוד אמסלם: אנחנו גם שמענו אותך.

איתן גינזבורג: אני מודיע שהפאנל של חברת הכנסת גולן לא עבד, נכון?

איתן גינזבורג: ככה אני מבין.

דסטה גדי יברקן: אז תחשיב את ההצבעה שלה.

איתן גינזבורג: עבד או לא עבד?

איתן גינזבורג: אני לא שומע.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: לא נלחץ.

איתן גינזבורג: אנחנו נוסיף.

דוד אמסלם: - - -

איתן גינזבורג: בעד – 59, בתוספת קולה של חברת הכנסת גולן, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף 10 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 10 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 10 – המטה לביטחון לאומי, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו לא מצביעים על סעיף 11.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 12 – גמלאות ופיצויים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 65.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע על סעיף 12 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

מירי רגב: - - - אם לא, שתרד עכשיו למקום - - -

מירי רגב: בעד סעיף 12 – 63

מירי רגב: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 63, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 12, כנוסח הוועדה, התקבל.

מירי רגב: - - -

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף מס' 13 – הוצאות שונות.

איתן גינזבורג: גברתי, נא לשבת, בבקשה.

מירי רגב: אני רוצה - - -

איתן גינזבורג: את רוצה לשאול, תשבי, בבקשה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

דוד אמסלם: - - - היא שאלה אותך שאלה – תענה לה, חצוף.

קריאות: - - -

מירי רגב: אני רוצה לדעת אם האישה הזאת עם הכחול היא חברת כנסת.

מירי רגב: בעד ההסתייגויות – 48

מירי רגב: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 48, נגד – 61, אין נמנעים.

דוד אמסלם: תענה לה.

דוד אמסלם: אין בעיה.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת לא התקבלו.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מבקש לשמור על השקט.

איתן גינזבורג: אני מבקש מכל צוותי הסיעות לרדת מהמדרגה – מכל צוותי הסיעות, גם מהליכוד, עליזה בראשי, גם מהליכוד, וגם מתקווה חדשה.

מירי רגב: - - - אם אתה לא תשב, אני לא אשב.

איתן גינזבורג: כולם, נא לרדת ממדרגת המליאה.

איתן גינזבורג: אתם יכולים לראות מה קורה גם מהמקום שלכם.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 13 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 13 – 62

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 62, נגד – 58, אני קובע כי סעיף תקציבי 13, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 14 – הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: לא עובד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, בתוספת ההצבעה של חברת הכנסת יוליה מלינובסקי, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב לסעיף 14.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: נצביע על סעיף תקציבי 14 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 14 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, נמנע אחד.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 14, כנוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, יש לי כאן הצבעה שמית שאני מבקש.

איתן גינזבורג: לאיזה סעיף?

שלמה קרעי: בסעיף 15, הסתייגות מס' 4 – פנסיות תקציביות, הפחתת תקציב.

שלמה קרעי: אני מבקש הצבעה שמית על הפנסיות התקציביות כאן, הסתייגות מס' 4.

איתן גינזבורג: על הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: אם כך, חברים, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 15 – משרד הביטחון, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

שלמה קרעי: לא, אני רוצה על הסעיף הספציפי הזה הצבעה שמית, הצבעה שמית על הפנסיות התקציביות של החברים של שר הביטחון.

קריאה: זה מנוגד להחלטת הוועדה.

אורלי לוי אבקסיס: - - - פנסיות תקציביות - - -

קריאות: - - -

קריאה: אז זה על הכול - - -

איתן גינזבורג: אנחנו לא פותחים סעיפים, כמו שלא פתחנו עד עכשיו.

איתן גינזבורג: הסעיפים נפתחים אם ההסתייגויות על הפחתה מתקבלות.

איתן גינזבורג: על כן, אנחנו נצביע הצבעה שמית, כבקשתך, על כל ההפחתות.

איתן גינזבורג: אם ההפחתות יתקבלו, ההסתייגויות, נוכל להצביע סעיף-סעיף על כל הסעיפים.

איתן גינזבורג: בסדר?

שלמה קרעי: לא בסדר, אבל בסדר.

איתן גינזבורג: כך זה נעשה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה, הצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אופיר כץ – בעד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד פטין מולא – בעד אורי מקלב – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד יצחק פינדרוס – בעד יואב קיש – בעד יובל שטייניץ – בעד

איתן גינזבורג: האם יש חבר כנסת שלא קראו בשמו, שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: נא לשבת, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 47

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 47, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגויות?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 48

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 48, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 15 – משרד הביטחון כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 15, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 15 – משרד הביטחון, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 16 – הוצאות חירום אזרחיות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה על הסתייגויות.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 16 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 16, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 16, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף תקציבי 17 – תיאום הפעולות בשטחים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו עוברים להצביע על סעיף תקציבי 17 לשנת הכספים 2021 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 17, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף 17, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף 18 – הרשויות המקומיות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 18 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 18, כהצעת הוועדה – 62

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 62, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 18 – הרשויות המקומיות, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 19 – מדע, תרבות וספורט, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן אנחנו עוברים להצביע על סעיף תקציבי 19 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 19, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים, אני קובע כי סעיף 19 – מדע, תרבות וספורט לשנת הכספים 2021, כהצעת הוועדה, נתקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 20 – משרד החינוך, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 61, נמנע אחד, אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נעבור להצבעה על סעיף תקציב 20 של משרד החינוך כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצעת הוועדה – הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 20, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 20 – משרד החינוך, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 21 – ההשכלה הגבוהה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 21 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 21, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 21, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 22 – המשרד לשירותי דת, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 22 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 22, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 22 – המשרד לשירות דת, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף תקציבי 23 – משרד הרווחה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, נמנעים – אין.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 23 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 23, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 23 – משרד הרווחה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד ההסתייגויות?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 24 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 24, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 57, נמנע אחד.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הסעיף, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 25 – הרשות לניצולי שואה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, נמנעים – אין.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: אנא הצביעו.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 25 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 25, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 25 – הרשות לניצולי שואה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 26 – המשרד להגנת הסביבה.

איתן גינזבורג: מצביעים על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד ההסתייגויות?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, נמנע אחד.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 26 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 26, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 26 – המשרד להגנת הסביבה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 27 – הקצבות לביטוח לאומי, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד הפחתת תקציב?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: מי?

איתן גינזבורג: חברת הכנסת אפרת רייטן מרום.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: מחשוב, נא לגשת לעמדה של חברת הכנסת.

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 67, בצירוף קולה של חברת הכנסת רייטן מרום, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור להצביע על סעיף תקציבי 27 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 27, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 27 – הקצבות לביטוח לאומי, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים, חברי הכנסת, לסעיף תקציבי 29 – משרד הבינוי והשיכון, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, ההסתייגויות לא התקבלו, ולכן נצביע על סעיף 29 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 29, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 29 – משרד הבינוי והשיכון, כהצעת הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, על סעיף 30 – לא על ההסתייגויות, על הסעיף עצמו – אנחנו מבקשים הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: בסוף ההסתייגויות.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: אם כך, נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 30 – משרד העלייה והקליטה.

איתן גינזבורג: נצביע על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 30 – משרד העלייה והקליטה כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה, ההצבעה החלה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – אינו נוכח אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – אינו נוכח אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) נפתלי בנט – בעד דסטה גדי יברקן – נגד עופר כסיף – נגד אופיר סופר – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם אין, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשבת.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה מייד אחר כך.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 61, נגד – 59.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 30 – משרד העלייה והקליטה, כהצעת הוועדה, התקבל.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: אי-אפשר, אנחנו באמצע הצבעה, אדוני.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 31 – הוצאות ביטחוניות שונות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 46

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 46, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 31 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 31, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 31, כנוסח הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי מס' 33 – משרד החקלאות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד ההסתייגויות?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 64, אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 33 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 33, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 33 – משרד החקלאות, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 34 – משרד האנרגיה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף 34 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 34, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 34 – משרד האנרגיה, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 35 – הוועדה לאנרגיה אטומית, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף 35 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 35, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 35 התקבל כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 36 – תעסוקה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

אורלי לוי אבקסיס: עצרו רגע.

אורלי לוי אבקסיס: האם הסעיף צריך 61 - - -

איתן גינזבורג: האם סעיף תקציבי צריך 61 קולות?

איתן גינזבורג: התשובה היא לא.

איתן גינזבורג: רוב רגיל.

איתן גינזבורג: תודה.

אורלי לוי אבקסיס: זה תקציב.

איתן גינזבורג: תקציב – רוב רגיל, גברתי.

איתן גינזבורג: תקראי את החוק.

איתן גינזבורג: הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב – מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

מירי רגב: איתן - - - היועץ המשפטי - - - שחמד עמאר יושב.

מירי רגב: אם הוא מסתובב, אנחנו מתחילים להסתובב.

מירי רגב: בעד ההסתייגויות – 53

מירי רגב: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף 36 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 36, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 36 – תעסוקה, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 37 – משרד התיירות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 67, אין נמנעים, אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן, אנחנו נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 37 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 37, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 37, של משרד התיירות, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 38 – כלכלה ותעשייה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 38 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 38, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 38 – כלכלה ותעשייה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 39 – משרד התקשורת, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, נמנע אחד.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 66, נמנע אחד.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: לא נתקבלה.

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 39 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 39, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 39 – משרד התקשורת, כנוסח הוועדה, התקבל ואושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי מס' 40 – משרד התחבורה, ההצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 40 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 40, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הסעיף, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 40 – משרד התחבורה, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 41 – רשות ממשלתית למים וביוב, נצביע על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 41 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 41, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 41 – רשות ממשלתית למים וביוב, כנוסח הוועדה, התקבל ואושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 42 – מענקי בינוי ושיכון, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 42 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 42, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 42, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 43 – המרכז למיפוי ישראל, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 43 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 43, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין סעיף 43 – המרכז למיפוי ישראל, לשנת הכספים 2021, כהצעת הוועדה, נתקבל.

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 43, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 45 – תשלום ריבית ועמלות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: אין 44, יש דילוג ל-45, זה לא הולך לפי סדר רץ.

איתן גינזבורג: עוברים לסעיף 45 – ריבית ועמלות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 45 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 45, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין סעיף 45 – תשלום ריבית ועמלות, לשנת הכספים 2021, כהצעת הוועדה, נתקבל.

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 45, כהצעת הוועדה, התקבל ואושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 46 – חוק חיילים משוחררים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 46 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 46, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 46 – חוק חיילים משוחררים, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: הצבעה על הסעיף תקציבי 47 – רזרבה כללית, הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: חברים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף 47 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד סעיף 47, כהצעת הוועדה – 62

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 62, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 47, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 51 – דיור ממשלתי, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 65.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף 51 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד סעיף 51, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 51 – דיור ממשלתי, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 52 – המשטרה ובתי הסוהר.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן אנחנו נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 52 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 52, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 52 – המשטרה ובתי הסוהר, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף תקציבי 54 – רשויות פיקוח, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן אנחנו נצביע על סעיף תקציבי 54 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 54, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 54 – רשויות פיקוח, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 60.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רוזין, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 60 – חינוך, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

שלמה קרעי: באיזה סעיף אתה, אדוני?

איתן גינזבורג: 60.

שלמה קרעי: אנחנו מבקשים על הסעיף הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן אנחנו נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 60 – חינוך כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממזכירת הכנסת לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בבקשה, הצבעה שמית.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – אינו נוכח אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – אינו נוכח קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אריה מכלוף דרעי – נגד דסטה גדי יברקן – נגד אופיר כץ – נגד פטין מולא – נגד אבי מעוז – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד איימן עודה – נגד יצחק פינדרוס – נגד יובל שטייניץ – נגד

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 60 – חינוך, לשנת הכספים 2021, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף תקציבי 67 – בריאות.

איתן גינזבורג: אנחנו מצביעים על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 50

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 50, נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 67 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: בעד סעיף 67, כהצעת הוועדה – 62

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 62, נגד – 54, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 67 – בריאות, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 68 – רשות האוכלוסין, הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 68 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 68, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 67, כהצעת הוועדה, אושר והתקבל אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 70 – שיכון, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אם כך, ההסתייגות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 70.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 70, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 70 – שיכון, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: הסתייגויות לסעיף תקציבי 73 – מפעלי מים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: נעבור להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 64.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 73 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 73, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 73, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 76 – תעשייה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 76 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 76, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 76 – תעשייה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 78 – תיירות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני כי קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 78 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 78, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 78, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 79 – תחבורה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור לסעיף תקציבי 79 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 79, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 79 – תחבורה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 83 – הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: ולכן נצביע על סעיף תקציבי 83 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 83, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 83, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 84 – תשלום חובות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: על כן, נעבור להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: ועל כן נצביע על סעיף תקציבי 84 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 84 כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 84, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 89 – מפעלי משרד ראש הממשלה ומשרד האוצר, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, נמנעים – אין.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן, נצביע על סעיף תקציבי 89 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 89 כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 89, כנוסח הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 93 – בתי חולים לבריאות הנפש, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא נתקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן, אנחנו נצביע על סעיף תקציבי מס' 93 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 93, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 93, בתי חולים לבריאות הנפש, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 94 – בתי חולים ממשלתיים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן, נצביע על סעיף תקציבי 94 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 94 כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 94, בתי חולים ממשלתיים, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 95 – נמל חדרה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: הצבעה מס' 295

איתן גינזבורג: נגד – 59

איתן גינזבורג: סעיף 95 – נמל חדרה, לשנת הכספים 2021, כהצעת הוועדה, נתקבל.

איתן גינזבורג: בעד – 60 נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 94, בתי חולים ממשלתיים, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 98 – רשות מקרקעי ישראל, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, נמנעים – אין.

איתן גינזבורג: לכן ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף 98 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: לא, לא.

איתן גינזבורג: לא למחוא כפיים, חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 98, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציב 98 – רשות מקרקעי ישראל, כהצעת הוועדה, אושר והתקבל.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תמה הקריאה השנייה ביחס לחלק המספרי של התקציב.

איתן גינזבורג: יש לנו עכשיו הסתייגויות לחלק המילולי, ולכן אנחנו נעבור להצבעות על החלק המילולי.

איתן גינזבורג: זה אצלכם בחוברות, שימו לב.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, שישבו כל המפקחים.

שלמה קרעי: קשה ככה.

איתן גינזבורג: אדוני, אדוני, אדוני, המיקרופון הוא לא לסדרנים.

איתן גינזבורג: הוא לא לסדרנים.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש - - -

איתן גינזבורג: שנייה, שלמה, חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: חבר'ה, אתם לא רוצים לתת את המיקרופון – תיקח את המיקרופון.

שלמה קרעי: אתה לא מאיים עליי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אתה לא מאיים עליי.

איתן גינזבורג: חבר כנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי - -

שלמה קרעי: אתה לא מאיים.

שלמה קרעי: אמרתי משפט, זה מפריע לנו.

איתן גינזבורג: - - אני מבקש ממך לא להשתמש במיקרופון אלא רק לצורך הסתייגויות.

שלמה קרעי: אז אני ביקשתי גם בקשה, ותתחשב בה.

דוד אמסלם: מתי אנחנו מצביעים על המטוסים - - - של החבר'ה פה?

דוד אמסלם: מתי?

דוד אמסלם: לפיד, כל יום – מיליון שקל.

דוד אמסלם: איך רצית למכור את המטוס שבחצי שנה אתה מחזיר את העלות שלו?

דוד אמסלם: לא חראם?

דוד אמסלם: אל תגיד לנו.

דוד אמסלם: מיליון שקל, לא נעים לך - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לחלק המילולי של הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2021.

איתן גינזבורג: אנחנו בחלק ההסתייגויות.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: אני קורא, חברי הכנסת – מה?

איתן גינזבורג: חוברת, כתוב פה "הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2021".

איתן גינזבורג: יש פה את הפונץ'-בננה, בסדר?

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לחלק של ההסתייגויות, ואני מקריא את שמות קבוצת חברי הכנסת לפי קבוצות.

איתן גינזבורג: קבוצת סיעת הליכוד: חברי הכנסת בנימין נתניהו, יולי יואל אדלשטיין, ישראל כץ, מירי רגב, יריב לוין, יואב גלנט, ניר ברקת, גילה גמליאל, אבי דיכטר, גלית דיסטל אטבריאן, חיים כץ, אלי כהן, צחי הנגבי, אופיר אקוניס, יובל שטייניץ, דוד אמסלם, גדי יברקן, אמיר אוחנה, אופיר כץ, חוה אתי עטייה, יואב קיש, דוד ביטן, קרן ברק, שלמה קרעי, מיקי זוהר, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, פטין מולא ומאי גולן; קבוצת סיעת ש"ס: חברי הכנסת אריה דרעי, יעקב מרגי, יואב בן צור, מיכאל מלכיאלי, חיים ביטון, משה ארבל, ינון אזולאי, משה אבוטבול ואוריאל בוסו; קבוצת סיעת יהדות התורה: חברי הכנסת משה גפני, יעקב ליצמן, אורי מקלב, מאיר פרוש, יעקב אשר, ישראל אייכלר ויצחק פינדרוס; קבוצת סיעת הרשימה המשותפת: חברי הכנסת איימן עודה, אחמד טיבי, סמי אבו שחאדה, עאידה תומא סלימאן, אוסאמה סעדי ועופר כסיף; קבוצת סיעת הציונות הדתית: חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, אורית סטרוק, אבי מעוז ואופיר סופר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות.

איתן גינזבורג: אדוני חבר הכנסת קרעי, על אילו הסתייגויות תרצה שנצביע?

איתן גינזבורג: אנחנו כרגע בהסתייגות לפני סעיף 1.

דוד אמסלם: מה עם השמות של – אתה לא הקראת את השישייה של בנט.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

דוד אמסלם: מה עם השישייה של בנט?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות מס' 1.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 1, לפני סעיף 1.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: כן, שלמה.

שלמה קרעי: הסתייגות מס' 3.

איתן גינזבורג: הסתייגות מס' 2 הוסרה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 3.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות מס' 5.

איתן גינזבורג: הסתייגות 4 הוסרה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגות מס' 5.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגויות 6 עד 18 אנחנו מבקשים להסיר – לא להסיר, זאת אומרת, אתם לא נותנים לנו להצביע, כי דרסתם אותנו עם סעיף 98.

איתן גינזבורג: כן, 6 עד 18.

איתן גינזבורג: הצבעה על 19?

שלמה קרעי: אז הצבעה על 19, כן.

איתן גינזבורג: סעיפים 6 עד 18 הוסרו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 19.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: עכשיו אני מתלבט, אדוני, בין הסתייגות 20 להסתייגות 21.

איתן גינזבורג: אדוני, אדוני, אדוני, תאמר לי על איזו הסתייגות אתה רוצה שנצביע.

שלמה קרעי: מה את אומרת - - -

איתן גינזבורג: אנחנו מצביעים על הסתייגות 20.

שלמה קרעי: 21, 21.

איתן גינזבורג: אדוני, אז אני מבקש, בלי המשחקים האלה, בסדר?

שלמה קרעי: הסתייגות 21.

איתן גינזבורג: אנחנו מצביעים על הסתייגות 21.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

שלמה קרעי: לא הודעת שהסרת את הסתייגות 20.

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה.

שלמה קרעי: מהסתייגות 22 עד 28 לא להצביע.

שלמה קרעי: חסרה הודעה שלך, אגב, לגבי הסתייגות 20 בעניין הזה.

איתן גינזבורג: להצביע על 29?

שלמה קרעי: להצביע על 29, כן.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות 20 ומ-22 עד 28 הוסרו.

איתן גינזבורג: לכן נעבור להצבעה על הסתייגות מס' 29.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגויות 30 עד 34 – לא להצביע.

שלמה קרעי: הסתייגות 35 – בקואליציה, כדאי שתראו על מה היא מדברת – עליה להצביע.

איתן גינזבורג: הסתייגויות 30 עד 34 הוסרו.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור להצבעה על הסתייגות 35.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגויות 36 עד 44 – לא להצביע.

שלמה קרעי: 45 – להצביע.

איתן גינזבורג: הסתייגויות 36 עד 44 הוסרו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 45.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: עד הסתייגות 76 לא להצביע.

שלמה קרעי: 77 – להצביע.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, ההסתייגויות מ-46 עד 76 הוסרו.

איתן גינזבורג: אנחנו מצביעים על הסתייגות מס' 77.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: הלאה, להצביע על הסתייגות 81.

איתן גינזבורג: הסתייגויות 78 עד 80 הוסרו.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע על הסתייגות מס' 81.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: להצביע על הסתייגות 94.

איתן גינזבורג: הסתייגויות מס' 82 עד הסתייגות - - חבר הכנסת קרעי, על 94 להצביע?

שלמה קרעי: 94.

איתן גינזבורג: - - עד הסתייגות 93 הוסרו.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע על הסתייגות 94.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית, לבקשת הקואליציה.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – אינה נוכחת מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – אינו נוכח אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שטרם הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) רות וסרמן לנדה – נגד עופר כסיף – נגד אוסאמה סעדי – נגד אתי חוה עטייה – בעד אביר קארה – נגד יואב קיש – אינו נוכח שלמה קרעי – בעד

איתן גינזבורג: יש מישהו שלא הצביע?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) יואב קיש – בעד

איתן גינזבורג: יש עוד מישהו שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אין.

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 52 נגד – 68, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, איזו הסתייגות?

איתן גינזבורג: איזה מספר?

שלמה קרעי: על מה הצבענו עכשיו שמית?

איתן גינזבורג: 94 הצבענו.

איתן גינזבורג: תגיד לי על מה להצביע, פשוט.

שלמה קרעי: אז מ-95 ועד 133 – לא להצביע.

שלמה קרעי: 134 – להצביע.

איתן גינזבורג: אם כך, הסתייגויות 95 עד 133 הוסרו.

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע על הסתייגות 134.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: 135, 136 – לא להצביע.

שלמה קרעי: 137.

איתן גינזבורג: אם כך, הסתייגויות 135 ו-136 הוסרו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות מס' 137.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 61.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חברי הכנסת קרעי.

דוד אמסלם: מה השאלה?

דוד אמסלם: תגיד, בנט, הג'קוזי הוא מזהב או מכסף?

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, להמשיך הלאה בקצב שלי?

שלמה קרעי: אני לא יכול - - -

איתן גינזבורג: אני מצטער אדוני, תגיד לי על מה מצביעים.

שלמה קרעי: לדלג על 160 ולהצביע על 161.

איתן גינזבורג: אם כך, הסתייגויות מ-138 עד 160 הוסרו.

איתן גינזבורג: אנחנו מצביעים על הסתייגות 161.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: לדלג עד 165, להצביע על 166 – ספיישל בשבילכם, שרי הממשלה.

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: הסתייגויות 162 עד 165 הוסרו.

איתן גינזבורג: אנחנו מצביעים על הסתייגות 166.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: לפני שאנחנו עוברים להצבעה, אני מבקש מכל מי שהוא לא חבר כנסת לרדת שוב.

איתן גינזבורג: סדרנים, אנא עזרו לי במשימה הזאת, בסדר?

איתן גינזבורג: כולם בדרגה התחתית.

אופיר כץ: איתן, תסתכל גם לשם.

איתן גינזבורג: דיברתי על כולם.

איתן גינזבורג: דיברתי על כולם.

איתן גינזבורג: היחידים שיעלו למפלס המליאה יהיו חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: כן, בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: לדלג עד הסתייגות 184 ולהצביע על 185.

איתן גינזבורג: אם כך, כל ההסתייגויות שלפני סעיף 1 עד 182 הוסרו, והסתייגויות 183 ו-184 לסעיף 1 הוסרו גם כן.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 185, לסעיף 1.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

שלמה קרעי: יקבל אותה ספיישל גם שמית, בשביל חבר הכנסת אבוטבול.

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: בשביל חבר הכנסת אבוטבול – הוא מבקש את הסתייגות 186 בהצבעה שמית.

איתן גינזבורג: בבקשה.

איתן גינזבורג: הצבעה על הסתייגות 186 – הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד

חיים כץ: שמעת אותי אומר בעד?

אלינור ימין: כן, שמעתי אותך אומר בעד.

חיים כץ: לא.

חיים כץ: לא אמרתי כלום.

אלינור ימין: אני שמעתי אותך.

איתן גינזבורג: אדוני, אתה בעד או נגד?

חיים כץ: לא יודע.

איתן גינזבורג: לא יודע.

איתן גינזבורג: אתה רוצה להשתתף בהצבעה?

חיים כץ: - - -

איתן גינזבורג: לא משתתף.

אלינור ימין: (קוראת בשם חבר הכנסת) חיים כץ – אינו משתתף בהצבעה

יואב קיש: לא.

יואב קיש: לא נוכח.

איתן גינזבורג: מה זה לא נוכח?

איתן גינזבורג: נוכח בגודל טבעי.

איתן גינזבורג: אין דבר כזה, אדוני.

איתן גינזבורג: מי שנמצא פה צריך להגיד בעד או נגד.

יואב קיש: הוא לא אמר: לא משתתף.

יואב קיש: אתה לא מחליט בשבילו, אתה לא מחליט בשבילו.

יואב קיש: תכף תגיד לנו גם מה להצביע.

אלינור ימין: (קוראת בשם חבר הכנסת) חיים כץ – אינו נוכח

איתן גינזבורג: תירגע, בבקשה.

דוד אמסלם: אל תגיד להירגע.

דוד אמסלם: איתן, אל תתחצף עלינו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

אלינור ימין: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמת חברי בהכנסת שלא הצביעו.

אלינור ימין: (קוראת בשמות חברי הכנסת) פטין מולא – בעד יצחק פינדרוס – בעד יואב קיש – אינו נוכח מיכל רוזין – נגד

איתן גינזבורג: האם יש חבר כנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: כן.

איתן גינזבורג: איך אתה מצביע, אדוני?

איתן גינזבורג: אנחנו באמצע הצבעה.

חיים כץ: - - - שהצביעו בשמי.

איתן גינזבורג: אף אחד לא הצביע בשמך, אדוני.

איתן גינזבורג: יש רעש במליאה, אז אם המזכירה לא שמעה נכון – תיקנו.

איתן גינזבורג: שמענו - - -

חיים כץ: בעד - - -

איתן גינזבורג: בעד.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

אלינור ימין: (קוראת בשם חבר הכנסת) אין בעיה.

אלינור ימין: לא שמעתי טוב.

אלינור ימין: אין בעיה.

אלינור ימין: חיים כץ – בעד

איתן גינזבורג: חיים כץ בעד.

איתן גינזבורג: יואב קיש - - -

אלינור ימין: אז אתה מצביע?

איתן גינזבורג: הוא הצביע בעד.

איתן גינזבורג: הוא אמר שהוא בעד.

איתן גינזבורג: קיש, מה אתה מצביע?

איתן גינזבורג: אני לא רואה אותך.

יואב קיש: בעד.

אלינור ימין: (קוראת בשם חבר הכנסת) יואב קיש – בעד

חיים כץ: איתן, אני מבקש שתרשום בפרוטוקול שאני לא דיברתי, לא אמרתי.

איתן גינזבורג: - - -

חיים כץ: מאה אחוז, אבל היא אמרה לי שהיא שמעה אותי.

חיים כץ: ואני לא אמרתי את זה.

איתן גינזבורג: אבל לכן פניתי אליך.

חיים כץ: אני לא אמרתי - - -

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש - - -

איתן גינזבורג: כשנסיים תגיד לי.

חיים כץ: לא אמרתי כלום.

איתן גינזבורג: נא למנות הקולות.

איתן גינזבורג: ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 59, נגד – 61.

איתן גינזבורג: אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשים שלא להצביע על שאר ההסתייגויות בחוק הזה.

שלמה קרעי: את ההצבעה השמית שנשארה לנו – יעבירו אותה לפי הסיכום לחוק הבא, ואתה יכול להחיל להצביע על הסעיפים.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, לפי הודעת חברי הכנסת – ואגב, זה מקובל על כל הקבוצות?

איתן גינזבורג: מקובל על ש"ס?

איתן גינזבורג: מקובל על המשותפת?

איתן גינזבורג: הציונות הדתית, מקובל עליכם?

קריאה: כן.

איתן גינזבורג: יהדות התורה, מקובל עליכם?

יצחק פינדרוס: - - - באהבה.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, שמענו מה שאמר חבר הכנסת קרעי, והוא דיבר בשם כל הקבוצות.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: כי ההסתייגויות – לא הן הוגשו.

איתן גינזבורג: תודה על תשומת הלב.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, לאור העובדה שכל ההסתייגויות הוסרו, אנחנו עוברים להצבעה על סעיפי הצעת החוק כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 1.

איתן גינזבורג: מי בעד סעיף 1 כנוסח הוועדה?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 57.

איתן גינזבורג: סעיף 1, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, האם אתם מעוניינים להצביע על כל הסעיפים בהצבעה אחת?

איתן גינזבורג: כן או לא?

שלמה קרעי: כן.

יואב קיש: לא.

איתן גינזבורג: זה לא מקובל על כל הקבוצות.

איתן גינזבורג: אנחנו נעבור להצבעה על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 2 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף 2, כנוסח הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 3 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 3 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף 3, כנוסח הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 4 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 4 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף 4, כנוסח הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 5.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 5 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף 5, כנוסח הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף - - -

קריאה: רגע, ההצבעה לא נקלטה.

איתן גינזבורג: ההצבעה של מי לא נקלטה?

קריאה: של חבר הכנסת מקלב.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: אנחנו נוסיף את קולו של חבר הכנסת מקלב, והתוצאות לא השתנו.

איתן גינזבורג: חברים, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 6.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 6 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף 6, כנוסח הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 7 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 7 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף 7, כנוסח הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 8 כפי שהוצע על ידי הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 8 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף 8, כנוסח הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף מס' 9 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 9 – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף 9, כנוסח הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה בקריאה שלישית על הצעת חוק התקציב המספרית ועל ההצעה המילולית כפי שמונחות בפניכם.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית, לפי בקשת הממשלה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, שבו בבקשה במקומותיכם.

איתן גינזבורג: כאמור, תהיה עכשיו הצבעה שמית על הקריאה השלישית.

איתן גינזבורג: בתום ההצבעה, המליאה תצא להפסקה של חמש שעות, עד 10:30.

איתן גינזבורג: נתכנס בחזרה בשעה 10:30.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא להתחיל בהצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – נגד איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – בעד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו באמצע הצבעה.

איתן גינזבורג: נא לא למחוא כפיים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אורלי לוי אבקסיס – נגד אוסאמה סעדי – נגד

איתן גינזבורג: האם יש חבר כנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: לא.

איתן גינזבורג: אם כך, תמה ההצבעה.

איתן גינזבורג: נא למנות הקולות, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, תהיינה התוצאות אשר תהיינה, אני מבקש מכל אחד מהצדדים לשמור על איפוק, לא למחוא כפיים במליאה.

איתן גינזבורג: בעד, בעד, בעד – 61, נגד – 60.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת חוק תקציב לשנת הכספים 2021 עברה, ויש תקציב למדינת ישראל.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת - - -

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: סליחה, נכון.

איתן גינזבורג: יש טעות.

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: יש כאן טעות.

איתן גינזבורג: בואו נבדוק שוב, בסדר?

איתן גינזבורג: נכון, צודק.

קריאה: 59.

איתן גינזבורג: תספרו שוב.

איתן גינזבורג: תספרו שוב.

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: גם יש טעויות.

איתן גינזבורג: בשעה 05:30 בבוקר אפשר לטעות.

איתן גינזבורג: אפשר לטעות.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, להן התוצאות הרשמיות והנכונות לאחר בדיקה מחודשת, תוצאות ההצבעה: 61 בעד, 59 נגד, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הצעת החוק התקציב לשנת הכספים 2021 עברה בקריאה השלישית, ונכנסה לספר החוקים של מדינת ישראל, ויש תקציב למדינת ישראל.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו יוצאים להפסקה.

איתן גינזבורג: ישיבת המליאה תחזור ותתכנס בשעה 10:30.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

מיקי לוי: חברי הכנסת, בבקשה שקט.

מיקי לוי: נא לתפוס את המקומות.

מיקי לוי: בוקר טוב לכולם.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: סגן השר שוסטר, בבקשה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קינלי, בבקשה.

מיקי לוי: סדרנים, תושיבו בבקשה את חברי הכנסת.

מיקי לוי: חבר הכנסת קינלי, בבקשה לשבת.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: בוקר טוב לכולם.

מיקי לוי: המשך סדר-יום: הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022).

מיקי לוי: סדרנים, בבקשה לעזור לי להושיב את חברי הכנסת.

מיקי לוי: שקט באולם.

מיקי לוי: אני מבקש, בתאי הסיעות, בעיקר בקואליציה, שקט, בבקשה.

מיקי לוי: אני לא רוצה להתחיל להוציא אתכם.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: בוקר טוב לכולם.

מיקי לוי: הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"ב–2021 – החוברת הגדולה שאני אוחז ביד.

מיקי לוי: תסתכלו עליה, זו החוברת.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת מיקי זוהר, בבקשה, חצי דקה מהצד.

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סילמן, תקשיבי, בבקשה, הוא מדבר אליך.

מיקי לוי: חבר הכנסת מיקי זוהר, חבר הכנסת זוהר, בבקשה.

מיקי לוי: חברת הכנסת סילמן, תקשיבי, זה אלייך.

מכלוף מיקי זוהר: גברתי יושבת-ראש הקואליציה, כמובן, אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת - - -

מיקי לוי: שקט.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שכדאי שחברי הקואליציה יקשיבו, אולי נגמור את ההצבעות בן רגע.

מיקי לוי: חברת הכנסת סילמן, תקשיבי, בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש שקט.

מיקי לוי: סגן השר חמד עמאר, בבקשה.

מיקי לוי: השר חמד עמאר.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, חבריי חברי הכנסת, עברנו לילה, מה שנקרא ליל שימורים, שבו התקציב הובא למליאת הכנסת, והיו הרבה מאוד הצבעות.

מכלוף מיקי זוהר: אני חושב שיש אפשרות שנגיע להסכמה שכל ההסתייגויות של האופוזיציה יימשכו ונוכל כל אחד, מה שנקרא, ללכת ולעשות עוד למען אזרחי ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: יש לנו איזושהי הצעת פשרה שלעניות דעתנו היא הצעת פשרה הוגנת, סבירה וחשובה למדינת ישראל.

מכלוף מיקי זוהר: בתמורה – כמובן, אם תיענו לה – נוכל למשוך את כל ההסתייגויות.

מכלוף מיקי זוהר: ההצעה שלנו, חברי האופוזיציה – היא לא מייצגת את כל האופוזיציה, אני מניח שהמשותפת לא תהיה חלק מההצעה – היא שכל שקל שמועבר על ידי הממשלה לרע"מ ולתנועה האסלאמית יעבור - - -

מיקי לוי: תודה רבה.

מכלוף מיקי זוהר: רגע, לא סיימתי לדבר, אדוני.

מכלוף מיקי זוהר: תן לי להשלים את המשפט.

מיקי לוי: שקט, נו.

מיקי לוי: שקט, שקט, שקט, נו.

מיקי לוי: אני סוגר את זה.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני, להשלים את המשפט.

מכלוף מיקי זוהר: רק להשלים את המשפט.

מכלוף מיקי זוהר: מותר לי, לא?

מיקי לוי: תנו לו להשלים את המשפט.

מיקי לוי: חברים, טיפה נימוס.

מיקי לוי: אני מבקש שקט.

מכלוף מיקי זוהר: תודה.

מכלוף מיקי זוהר: לא צריך - - - נכון.

מיקי לוי: אפשרתי לו, בבקשה שקט.

מיקי לוי: בבקשה, חבר הכנסת זוהר.

מיקי לוי: בבקשה.

מכלוף מיקי זוהר: אדוני היושב-ראש, עם כל הכבוד, לא צריך לזלזל בדבריי.

דוד אמסלם: מה אתה סוגר?

דוד אמסלם: מה אתה סוגר?

דוד אמסלם: גם לדבר אתה לא נותן?

דוד אמסלם: גם לדבר אתה לא נותן לנו?

מכלוף מיקי זוהר: אני מודה ליושב-ראש, שלא ישתיק את קולי.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: חברים, שקט.

מכלוף מיקי זוהר: אם נגיע להסכמה שכל שקל שמועבר לתנועה האסלאמית ורע"מ יעבור במנגנון פריטטי בין הקואליציה לבין האופוזיציה, שיפקח על הכספים, כדי שלא תהיה זליגת כספים לחמאס בעזה, אנחנו נמשוך את כל ההסתייגויות ונאפשר לכם להעביר את התקציב.

מכלוף מיקי זוהר: אם אתם מסכימים לכך, לעניות דעתי, אתם גם שומרים על ביטחון ישראל וגם מונעים פיליבסטר ארוך, שיכול להימשך עוד כמה שעות.

מכלוף מיקי זוהר: זו הצעתנו לחברי הקואליציה.

מכלוף מיקי זוהר: אנחנו נשמח לקבל את הסכמתכם.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שמעו את ההצעה שלכם, חבר הכנסת זוהר.

מיקי לוי: אני אאפשר לשר המקשר גם – לשר החוץ, בבקשה.

דוד אמסלם: אין נוהג כזה שאתה מאפשר לו, אבל מה, אם לא תאפשר – תתפטר.

דוד אמסלם: תן לו לשבת במקום שלך.

דוד אמסלם: תעלה, תעלה תשב במקומו גם.

דוד אמסלם: שב, שב.

יאיר לפיד: אני שמח לראות שהלילה הארוך הזה לא הרס את ההומור של האופוזיציה.

יאיר לפיד: התשובה היא: לא.

יאיר לפיד: תודה רבה.

משה ארבל: בושה.

משה ארבל: בושה.

משה ארבל: בושה.

מיקי לוי: חבר הכנסת ארבל, חבר הכנסת ארבל, חבר הכנסת ארבל, באמת, די.

משה ארבל: בושה - - -

מיקי לוי: בסדר, קראת פעם אחת – מספיק.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים בסדר-היום – הסתייגויות ובקשות דיבור.

מיקי לוי: להלן שמות חברי הכנסת לפי קבוצות: קבוצת סיעת הליכוד: חבר הכנסת בנימין נתניהו, חבר הכנסת יולי יואל אדלשטיין, חבר הכנסת ישראל כץ, חברת הכנסת מירי רגב, חבר הכנסת יריב לוין, חבר הכנסת יואב גלנט, חבר הכנסת ניר ברקת, חברת הכנסת גילה גמליאל, חבר הכנסת אבי דיכטר, חברת הכנסת גלית דיסטל, חבר הכנסת חיים כץ, חבר הכנסת אלי כהן, חבר הכנסת צחי הנגבי, חבר הכנסת אופיר אקוניס, חבר הכנסת יובל שטייניץ, חבר הכנסת דוד אמסלם, חבר הכנסת גדי יברקן, חבר הכנסת אמיר אוחנה, חבר הכנסת אופיר כץ, חברת הכנסת אתי עטייה, חבר הכנסת יואב קיש, חבר הכנסת דוד ביטן, חברת הכנסת קרן ברק, חבר הכנסת שלמה קרעי, חבר הכנסת מיקי זוהר, חברת הכנסת אורלי אבקסיס, חברת הכנסת קטי קטרין שטרית, חבר הכנסת פטין מולא וחברת הכנסת מאי גולן; קבוצת סיעת ש"ס: חבר הכנסת אריה דרעי, חבר הכנסת יעקב מרגי, חבר הכנסת יואב בן צור, חבר הכנסת מיכאל מלכיאלי, חבר הכנסת חיים ביטון, חבר הכנסת משה ארבל, חבר הכנסת ינון אזולאי, חבר הכנסת משה אבוטבול וחבר הכנסת אוריאל בוסו.

דוד אמסלם: תן לו, תן לו.

דוד אמסלם: את הדרגה מהשק"ם שקיבלת – תעביר לו.

מיקי לוי: חברי הכנסת מקבוצת סיעת יהדות התורה: חבר הכנסת משה גפני, חבר הכנסת יעקב ליצמן, חבר הכנסת אורי מקלב, חבר הכנסת מאיר פרוש, חבר הכנסת יעקב אשר, חבר הכנסת ישראל אייכלר וחבר הכנסת יצחק פינדרוס; קבוצת סיעת הרשימה המשותפת: חבר הכנסת איימן עודה, חבר הכנסת אחמד טיבי, חבר הכנסת סמי אבו שחאדה, חברת הכנסת עאידה תומא סלימאן, חבר הכנסת אוסאמה סעדי וחבר הכנסת עופר כסיף; קבוצת סיעת הציונות הדתית: חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', חברת הכנסת מיכל וולדיגר, חבר הכנסת איתמר בן גביר, חבר הכנסת שמחה רוטמן, חברת הכנסת אורית סטרוק, חבר הכנסת אבי מעוז וחבר הכנסת אופיר סופר.

דוד אמסלם: - - - אחרי שאתה מסיים את השיפוץ בבית, תגיד לנו איך אתה עושה את זה.

מיקי לוי: חבר הכנסת אמסלם, אתה יושב במקומך שלוש דקות ולא מפסיק להפריע.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

דוד אמסלם: אתה אמרת שאתה תסגור את זה.

דוד אמסלם: תגיד לנו איך אתה תסגור את זה.

דוד אמסלם: אני אסגור את זה.

דוד אמסלם: אני אסגור את זה.

דוד אמסלם: תגיד לנו קריאה ראשונה ותוציא אותנו, יאללה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אנחנו מבקשים להצביע על הסתייגות מס' 1 – שימו לב, חברים בקואליציה, למטרה – בהצבעה שמית.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, הצבעה רגילה?

מיקי לוי: שמית?

שלמה קרעי: ביקשתי הצבעה שמית.

מיקי לוי: לא שמעתי, אני מתנצל.

מיקי לוי: הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2021 ו-2022), התשפ"ב–2021 – הסתייגות 1, לסעיף 1.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – אינו נוכח דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו משתתף בהצבעה אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו משתתף בהצבעה מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – אינה נוכחת שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: נא לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) ישראל אייכלר – בעד יעקב אשר – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת עופר כסיף – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד פטין מולא – בעד אורי מקלב – בעד איימן עודה – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד

מיקי לוי: האם מי מחברי הכנסת נוכח במליאה ולא קראו בשמו?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

מיקי לוי: תוצאות ההצבעה: בעד – 51, נגד – 64.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות מס' 1 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: הסתייגות מס' 2.

מיקי לוי: הסתייגות מס' 2 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 54

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 54, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות מס' 2 לא עברה.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע על סעיף 1 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 1, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: עד הסתייגות 22 תסיר בינתיים.

מיקי לוי: ההסתייגויות ממס' 3 עד מס' 22 נמשכו.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 2 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 2, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: לסעיף 3 אין הסתייגויות.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו מצביעים על סעיף 3 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 3 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 55.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 3, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף 4.

מיקי לוי: לסעיף 4 אין הסתייגויות.

מיקי לוי: נעבור להצבעה על סעיף 4 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 4 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 56.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 4, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: לא להצביע על הסתייגויות 23 עד 25, ועל הסתייגות 26 – הצבעה שמית.

מיקי לוי: הסתייגויות 23 עד 25 נמשכו.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע על 26 בהצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: בבקשה שקט.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – אינו נוכח אבתיסאם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מאי גולן – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – בעד אורי מקלב – בעד אוסאמה סעדי – בעד איימן עודה – אינו נוכח

מיקי לוי: יש מישהו מחברי הכנסת במליאה שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

מיקי לוי: בטרם אכריז על תוצאות ההצבעה, אני מבקש לברך בשם הכנסת, בשם חברי הכנסת, את העדה האתיופית לרגל חגם החל היום.

מיקי לוי: נבצר מאיתנו להיות בטקס עצמו מפאת הצבעת התקציב.

מיקי לוי: אני מאחל לכם ברוכים השבים וחג שמח לכם וכל טוב, חיים טובים.

מיקי לוי: תוצאות ההצבעה: בעד – 57, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך הסתייגות מס' 26 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: מהסתייגות 27 אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 115.

מיקי לוי: קודם כול, עד 44 – מ-27 עד 44 הוסרו.

מיקי לוי: אנחנו נצביע על סעיף 5 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 5, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 5, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 5, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: הסתייגויות 45, 46, 47 ו-48 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 6 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 6 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 6 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 57, לפיכך, סעיף 6 התקבל.

מיקי לוי: הסתייגויות 49 ו-50 נמשכו.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע על סעיף 7 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 7, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 7 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 7, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: משכתם את ההסתייגות, נכון?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, איזו הסתייגות, בבקשה?

מיקי לוי: לסעיף 8 אין הסתייגויות.

מיקי לוי: עד איזו הסתייגות משכת, חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: חשוב להדגיש שאנחנו לא משכנו את ההסתייגויות.

שלמה קרעי: אתם דרסתם אותן עם סעיף 98.

מיקי לוי: בסדר, תודה.

שלמה קרעי: עד הסתייגות 101 אנחנו לא מצביעים.

מיקי לוי: בסדר.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על סעיף 8.

מיקי לוי: הולכים להצביע על סעיף 8 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 8 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 8, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 9 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 9, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 9 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 9, כהצעת הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: עד הסתייגויות 101 לא להצביע.

שלמה קרעי: הסתייגות 102 חשובה מאוד, אז להצביע.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 102.

מיקי לוי: הסתייגות – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 60.

מיקי לוי: הסתייגות בתיקו – היא לא התקבלה.

מיקי לוי: ההסתייגות מס' 102 לא עברה.

מיקי לוי: 60–60.

מיקי לוי: כן, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: זה כמעט כמו 61–60 של אתמול.

שלמה קרעי: הסתייגות 115 – להצביע.

מיקי לוי: 103 עד 114 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 115.

מיקי לוי: אנחנו מצביעים על הסתייגות 115.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 115 לא עברה.

שלמה קרעי: עד הסתייגות 134 – לא להצביע.

מיקי לוי: מ-116 עד 134 נמשכו.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו עוברים להצביע על סעיף 10 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 10, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 10, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 10, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: אתה ממשיך לסעיף הבא, אדוני.

שלמה קרעי: אני רוצה להצביע על הסתייגות 137.

מיקי לוי: 136-135 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 137.

מיקי לוי: הסתייגות 137 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 53

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 53, נגד – 67.

מיקי לוי: לפיכך, ההסתייגות לא עברה.

שלמה קרעי: עד הסתייגות 141 – לא להצביע.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 11 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 11, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 11, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 11, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 12 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 12, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 12 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 12, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 13 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: 13, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 13 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 13, כנוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: לא להצביע על הסתייגות 142.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: 142 נמשכה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 14, סעיף 14, כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 14 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 58.

מיקי לוי: סעיף 14, כנוסח הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: הסתייגות 146.

מיקי לוי: לפיכך, ההסתייגויות מ-143 עד 145 נמשכו.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות 146.

מיקי לוי: הסתייגות 146, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 56

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 63.

מיקי לוי: ההסתייגות לא נתקבלה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 15 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 15, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 15, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 61 בעד, 59 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 15, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 16 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: 16, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 16 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 16, כנוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: לא להצביע עד הסתייגות 442.

שלמה קרעי: אנחנו ערב חודש כסלו, אז הסתייגות 443.

מיקי לוי: לפיכך, 101 עד 442 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 443.

מיקי לוי: הסתייגות 443 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 54

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 54, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, 443 לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות 444.

מיקי לוי: הסתייגות 444.

מיקי לוי: הסתייגות 444 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 53

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 53, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, 444 לא התקבלה.

שלמה קרעי: תתקדם עם הסעיפים, אדוני, עד שאני אעצור אותך.

שלמה קרעי: לא להצביע על ההסתייגויות, בינתיים להתקדם עם הסעיפים.

מיקי לוי: נמשכו ההסתייגויות עד 475.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע על סעיף 17 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 17, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 17, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: הסתייגויות 476 עד 488 נמשכו.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על סעיף 18 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 18, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 18 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 18, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצבעה על סעיף 19 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 19, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 19 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 19, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 20 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 20, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 20 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 20, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 21 – סעיף 21 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 21 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 61–58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 21 – חבר הכנסת אזולאי?

מיקי לוי: אז 59.

מיקי לוי: להוסיף את חבר הכנסת אזולאי.

מיקי לוי: 59 נגד, 61 בעד.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 21, כנוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: אדוני, 491 – להצביע.

מיקי לוי: 489 עד 490 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות 491.

מיקי לוי: הסתייגות 491 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד -62.

מיקי לוי: 491 לא עברה.

שלמה קרעי: הסתייגות 498 – אנחנו מבקשים הצבעה שמית מפאת חשיבותה.

יואב קיש: שכר חיילי חובה – אתם יכולים לתקן עכשיו.

יואב קיש: תצביע בעד שכר חיילי חובה, חמד עמאר.

יואב קיש: תצביע בעד.

מיקי לוי: 492 עד 497 נמשכו.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע הצבעה שמית על 498.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

מיקי לוי: שקט במליאה, בבקשה.

מיקי לוי: שקט, בבקשה.

מיקי לוי: מי שרוצה לדבר – שיצא.

מיקי לוי: שקט.

מיקי לוי: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד

מיקי לוי: השר אלקין והשר לפיד, בבקשה, אתם מסתירים את מי שאמור להצביע.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אחמד טיבי – נגד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – אינה נוכחת שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: בבקשה לחזור על שמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) דסטה גדי יברקן – בעד עופר כסיף – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד פטין מולא – בעד אוסאמה סעדי – נגד איימן עודה – נגד יצחק פינדרוס – בעד מיכל רוזין – נגד

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת באולם שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לספור.

מיקי לוי: 53 בעד, 67 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: טוב, אדוני, יש פה כל כך הרבה דברים, וחסמתם אותנו כל כך.

שלמה קרעי: להמשיך להסתייגות 506.

מיקי לוי: לפיכך, 499 עד 505 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות 506.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 57

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 57, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 506 לא עברה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 22 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 22, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 22, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו עוברים להצביע על סעיף 23 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 23 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 23, כנוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: תמשיך להצביע על סעיף 24.

מיקי לוי: הסתייגות 507 ירדה.

מיקי לוי: לפיכך אנחנו נעבור להצביע על סעיף 24 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 24 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 24, כנוסח הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: להצביע על 510.

מיקי לוי: הסתייגויות 509-508 נמשכו.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 510.

מיקי לוי: הסתייגות 510 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות 510 לא עברה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 25 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 25, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 61 בעד, 59 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 25, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 26 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 26, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 26, כהצעת הוועדה – 62

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 62 בעד, 58 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 26, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: על הסתייגות 511 לא להצביע.

מיקי לוי: הסתייגות 511 – לא מצביעים.

מיקי לוי: להצביע, חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: לא, לא להצביע.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיפים.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על 27 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 27 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 27, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 28 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 28, כנוסח הוועדה – בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 28 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 28, כנוסח הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: לא להצביע על הסתייגות 512.

שלמה קרעי: אנחנו מגיעים לפרק של מס גודש, אז להצביע על הסתייגות 513.

מיקי לוי: 512 נמשכה.

שלמה קרעי: מס גודש על הפריפריה.

שלמה קרעי: מס גודש על הפריפריה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 513.

מיקי לוי: הסתייגות 513 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 60.

מיקי לוי: הסתייגות 513 לא עברה.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על סעיף 29 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 29, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

שלמה קרעי: בעד – 61, נגד – 59.

שלמה קרעי: לפיכך, סעיף 29, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: הסתייגות 523.

שלמה קרעי: הסתייגות 514 עד 522 נמשכו.

שלמה קרעי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 523.

שלמה קרעי: הסתייגות 523 – הצבעה.

שלמה קרעי: בעד ההסתייגות – 58

שלמה קרעי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 523 לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות 541, יש בה מטרה מאוד חשובה: להבהיר את החוק הזה – כן, כן, אני אגיד את זה – לכן, להצביע הצבעה שמית.

מיקי לוי: תודה, חבר הכנסת קרעי.

מיקי לוי: זה מיותר.

מיקי לוי: הסתייגויות 524 עד 540 נמשכו.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 541.

מיקי לוי: הצבעה.

שלמה קרעי: רגע, אמרתי שמית, אדוני היושב-ראש – לממן את תל אביב על חשבון הפריפריה.

מיקי לוי: ההצבעה בטלה.

מיקי לוי: לא שמעתי, אני מתנצל.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 541 הצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד

שלמה קרעי: הממשלה החברתית מצביעה נגד הפריפריה.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – בעד איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – נגד אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – אינו נוכח גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – אינו נוכח טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד

מירי רגב: אבל הוא אמר בעד, איך אמרת נגד?

ירדנה מלר-הורוביץ: (מקריאה בשמות חברי הכנסת) הוא אמר נגד.

ירדנה מלר-הורוביץ: כן.

ירדנה מלר-הורוביץ: אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – בעד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: בבקשה לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא נכחו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב ליצמן – בעד פטין מולא – בעד

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת שנוכח במליאה ולא קראו בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה, לפיכך הסתיימה ההצבעה, בבקשה לספור.

מיקי לוי: הסתייגות 541: 59 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לפיכך 541 לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 523.

מיקי לוי: איך?

מיקי לוי: אתה לא חוזר אחורה.

מיקי לוי: אנחנו ב-541, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אז 546.

מיקי לוי: 542, 543, 544 ו-545 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 546.

מיקי לוי: הסתייגות 546 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59.

מיקי לוי: נגד –61.

מיקי לוי: לפיכך, 546 לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: גם במס הגודש, 548.

מיקי לוי: 547 נמשכה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 548.

מיקי לוי: הסתייגות 548 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 55

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – 62.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 548 לא התקבלה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, תמשיך להצביע על כל הסעיפים של מס הגודש.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 549.

שלמה קרעי: לא, לא, לא, על כל הסעיפים, על כל הסעיפים של מס הגודש.

מיקי לוי: הסתייגות 549 עד הסתייגות 566 נמשכו.

מיקי לוי: לפיכך נצביע על סעיף 30 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 30, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 30, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61.

מיקי לוי: נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 30, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: 567 נמשך.

שלמה קרעי: לא, לא נמשך, זה פרק תכנון ובנייה.

מיקי לוי: נכון, אבל אמרת למשוך עד הסעיפים.

שלמה קרעי: לא, למשוך את כל ההסתייגויות של פרק מס הגודש.

שלמה קרעי: עברנו לפרק הבא.

שלמה קרעי: בפרק הזה - - -

מיקי לוי: איזו הסתייגות?

שלמה קרעי: 567 – להצביע עליה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: הסתייגות 567.

מיקי לוי: הסתייגות 567 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך הסתייגות 567 לא נתקבלה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 31 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 31, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 31, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 31, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 32 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: 32, כנוסח הוועדה – הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 32 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 32, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 33 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 33 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 33 התקבל.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 34 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 34 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין סעיף 34 נתקבל.

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 34, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: תמשיך להצביע על הסעיפים, אדוני, עד שאני אעצור אותך.

מיקי לוי: על הסתייגות 500 - - -

שלמה קרעי: לא, על הסעיפים.

מיקי לוי: על הסעיפים.

שלמה קרעי: אין לי – כי אתם דרסתם אותי לגמרי מבחינת הסתייגויות, לא נשאר לי כלום.

מיקי לוי: מאה אחוז.

מיקי לוי: מאה אחוז.

מיקי לוי: מאה אחוז.

מיקי לוי: הסתייגויות 568 עד 572 נמשכו.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע על סעיף 35 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: 35, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 35 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 35, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 36 כנוסח הוועדה, סעיף 36 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 36 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: נגד – 61, בעד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 36, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אדוני, ביקשתי להמשיך עם הסעיפים עד שאעצור אותך.

מיקי לוי: מאה אחוז.

מיקי לוי: הסתייגות 576 נמשכה.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על סעיף 37 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 37 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 37, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו מושכים את ההסתייגויות 577 עד 603.

מיקי לוי: אנחנו מצביעים על סעיף 38 כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 38 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 38, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו מצביעים על סעיף 39 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה, הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 39 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 39, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: הולכים להצביע על סעיף 40 כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 40 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 40 עבר.

מיקי לוי: אנחנו מצביעים על סעיף 41 על פי נוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 41 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 41, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 42 כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 42 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 42, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 43.

מיקי לוי: כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 43 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 43, לפי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: הסתייגות 604 נמשכה.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע על 44 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה, הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 44 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 44, לפי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: הסתייגות 605 - - -

שלמה קרעי: רגע, להצביע על 607.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: הסתייגות 605 נמשכה, 606 נמשכה, כולל לחלופין.

מיקי לוי: אנחנו נצביע על הסתייגות 607, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 59 בעד, 61 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 607 לא עברה.

שלמה קרעי: אדוני, תמשיך עם הסעיפים בלי הסתייגויות עד שאני אעצור.

מיקי לוי: אנחנו מצביעים על סעיף 45 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה, הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 45, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 45, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: הסתייגות 608 נמשכה.

מיקי לוי: לפיכך נצביע על סעיף 46 לפי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 46 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 46, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 47 כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 47 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 47, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו נצביע על סעיף 48 כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 48 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 48, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו נצביע על סעיף 49 כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 49 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 49, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו נצביע על סעיף 50 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 50 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 50, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: להמשיך עם הסעיף.

מיקי לוי: כל ההסתייגויות נמשכו עד לסעיף 51.

מיקי לוי: סעיף זה כולל את לוח התיקונים לפרק י"ג: רישוי עסקים.

מיקי לוי: אנחנו מצביעים על סעיף 51 כנוסח הוועדה, כולל לוח התיקונים.

מיקי לוי: סעיף 51, כנוסח הוועדה, כולל לוח תיקונים – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 51 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 51, כולל לוח התיקונים, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיפים הבאים: סעיף 52 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 52, על פי נוסח הוועדה, בבקשה.

קריאה: בעד – ירוק.

שלמה קרעי: בעד העשירים.

שלמה קרעי: בעד תל אביב.

שלמה קרעי: בעד סעיף 52 – 61

שלמה קרעי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 52, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 53 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: 53, על פי נוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 53 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 61 בעד, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 53, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 54 כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 54 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 54, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 55 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 55, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 55 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 61 בעד, 59 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 55, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 56 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 56, בבקשה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 56 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 56, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 57 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 57 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 57, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 58 כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 58 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 58, לפי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: הסתייגויות 616 עד 620 נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע - - -

שלמה קרעי: לא נמשכו, אדוני, נדרסו.

שלמה קרעי: אנחנו לא מושכים את ההסתייגויות.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, יש הסכם ג'נטלמני בינינו.

דוד אמסלם: אבל לפרוטוקול - - -

מיקי לוי: לפרוטוקול ביקשת לא להצביע.

מיקי לוי: זה יותר טוב?

מיקי לוי: מאה אחוז.

דוד אמסלם: - - - לא הבנתי, למה אתה אומר - - -

מיקי לוי: לפרוטוקול, חבר הכנסת קרעי ביקש לא להצביע.

דוד אמסלם: - - - די, אה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 59 כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 59 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

דוד אמסלם: לא הבנתי.

דוד אמסלם: זה שאתה דורס אותנו, אנחנו אומרים לך את זה, זה עושה מלחמה - - -

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 59, כנוסח הוועדה, התקבל.

דוד אמסלם: בוא תשמע - - -

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 60 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 60, כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 60 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 60, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 61 כנוסח הוועדה, בבקשה.

קריאה: בעד – ירוק.

דוד אמסלם: למה להגיד לנו, אתה אומר, אה?

דוד אמסלם: מותר לנו להגיד, אתה אומר לנו, נכון, מר לוי, אה?

דוד אמסלם: בעד סעיף 61 – 61

דוד אמסלם: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 61, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 62 כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 62 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 62, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 63 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 63 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 61 בעד, 59 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 63, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: אדוני, להצביע על הסתייגות 621 כנוסח חברי הוועדה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות 621.

מיקי לוי: הסתייגות 621 – הצבעה.

שלמה קרעי: בנוסח חברי הוועדה, תגיד בנוסח חברי הוועדה.

שלמה קרעי: בעד ההסתייגות – 59

שלמה קרעי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 621 לא התקבלה.

שלמה קרעי: תמשיך לרוץ על הסעיפים, אדוני.

מיקי לוי: הסתייגות 622 – לא נצביע.

מיקי לוי: אני מדגיש, 622 – לא נצביע.

מיקי לוי: לפיכך, נעבור לסעיף 64 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 64, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 64, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף 65, סעיף 65 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 65, כהצעת הוועדה – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: סעיף 65, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו עוברים לסעיף 66 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 66 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 66, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: הסתייגויות 623 עד 636, לא נצביע עליהן, וגם 637.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על סעיף 67 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 67 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 67, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: על הסתייגות 638 לא נצביע.

מיקי לוי: נצביע על סעיף 68 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 68 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 68, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: על הסתייגות 639 לא נצביע.

מיקי לוי: על כן, נצביע על סעיף 69 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

יואב קיש: מה עם לחלופין?

יואב קיש: בעד סעיף 69 – 61

יואב קיש: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 69, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: על הסתייגויות 640 עד 644 לא נצביע.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע על סעיף 70 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 70 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף ,70 על פי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: על הסתייגות 645 לא נצביע.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע על סעיף 71 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 71 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 59.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 71, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים – חברת הכנסת רוזין, עזבו, אל תגיבו, זה לא מעניין, בבקשה מכם.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 72 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: אל תענו, אל תענו.

מיקי לוי: בעד סעיף 72 – 61

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 72, כנוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, אנחנו עוברים עכשיו לפרק של גיל הפרישה.

שלמה קרעי: על הסתייגות 646 אנחנו מבקשים להצביע.

שלמה קרעי: תתביישו לכם שאתם מעלים את גיל הפרישה.

מיקי לוי: הסתייגות 646 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות 646 לא עברה.

שלמה קרעי: לחלופין א', אדוני.

שלמה קרעי: זה חוק פוגעני לנשים.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

דוד אמסלם: - - -

מיקי לוי: אנחנו עוברים ללחלופין א' - -

שלמה קרעי: כל החלופין – תצביע עליהן.

מיקי לוי: - - הסתייגות.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות לחלופין א' לא עברה.

מיקי לוי: אני עובר ללחלופין ב'.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 56

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 62.

מיקי לוי: ההסתייגות לחלופין ב' לא התקבלה.

מיקי לוי: אני עובר להסתייגות ללחלופין ג'.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 57

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 57, נגד – 61.

מיקי לוי: לחלופין ג' לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות 647 – בעד נשים במקצועות שוחקים.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תודה.

מיקי לוי: בלי תוספות, בבקשה.

שלמה קרעי: למה בלי?

שלמה קרעי: שידעו על מה מצביעים – שאתם נגד נשים במקצועות שוחקים.

שלמה קרעי: תתביישו לכם.

דוד אמסלם: המטוס מחכה לך - - -

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 647.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות 647 לא התקבלה.

מיקי לוי: חבריי מהצד הזה, אתם רק עושים את זה יותר גרוע, בבקשה אל תענו.

מיקי לוי: תשבו, בבקשה.

שלמה קרעי: הסתייגות 650.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: על 649-648 לא נצביע.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להסתייגות 650.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 62.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הסתייגות 668.

שלמה קרעי: גם את ההטבות הנלוות מהנשים האלה לקחתם – הנחה בארנונה, הנחה בחשמל.

שלמה קרעי: תתבייש לך.

שלמה קרעי: תתביישו כל הנשים שיושבות שם.

מיקי לוי: מ-651 עד 667 לא נצביע.

דוד אמסלם: העיקר - - - שישה מנדטים, מוותרים להם - - -

מירי רגב: - - -

דוד אמסלם: - - - אל תיתן לו, אל תיתן לו - - -

מיקי לוי: עד 667 לא נצביע.

מיקי לוי: אני עובר - - -

דוד אמסלם: - - - הנשים הערביות לא יקבלו קצבת - - - אבל אתה דואג לעזה, אתה וגנאים - - -

קריאות: - - -

שלמה קרעי: אפילו את ההטבות הנלוות לנשים האלה לקחתם – הנחנה בארנונה, הנחה בחשמל, תחבורה ציבורית.

שלמה קרעי: מיכל רוזין, איך את נגד - - -

דוד אמסלם: מה זה, התייעצות סיעתית?

דוד אמסלם: מה זה, אדוני היושב-ראש, התייעצות סיעתית?

קריאות: - - -

אורלי לוי אבקסיס: - - - את הצביעות נגד הנשים המוחלשות פעם אחר פעם - - -

מיקי לוי: בבקשה שקט.

מיקי לוי: חברת הכנסת אבקסיס, חברת הכנסת מאי גולן אינה חשה בטוב, יש לה חום.

מיקי לוי: אני מקזז אותה, אני לא מצביע.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

שלמה קרעי: ביקשתי להצביע על הסתייגות 668.

דוד אמסלם: ניתן לך להדליק משואה.

שלמה קרעי: מאיר, מאיר, שר הרווחה – הטבות נלוות לנשים האלה.

שלמה קרעי: רק את ההטבות.

שלמה קרעי: הנחה בארנונה.

שלמה קרעי: מאיר, אנחנו נמשוך את כל ההסתייגויות אם אתה תקבל את זה.

שלמה קרעי: נמשוך את כל ההסתייגויות אם תקבלו את ההסתייגות הזאת.

שלמה קרעי: אם תקבלו את הסתייגות 668, אנחנו נמשוך את כל ההסתייגויות שלנו.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, די.

שלמה קרעי: אני פונה לשר הרווחה.

מיקי לוי: עזוב.

מיקי לוי: מכיוון שלא נצביע על הסתייגויות, אני רוצה להצביע כנוסח הוועדה על סעיף 73, בבקשה.

שלמה קרעי: רגע, רגע, אני ביקשתי להצביע.

שלמה קרעי: ביקשתי להצביע.

מיקי לוי: עצור, אין הצבעה.

מיקי לוי: אמרת שאתה רוצה למשוך.

שלמה קרעי: לא, אני אמרתי שאם תצביעו בעד ההסתייגות הזאת אנחנו נמשוך את כל ההסתייגויות שלנו.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, משא ומתן מולי.

מיקי לוי: מה אתה רוצה, בבקשה?

שלמה קרעי: הסתייגות 668.

קריאה: אבל קודם הסעיף.

שלמה קרעי: אני רוצה הצבעה שמית על ההסתייגות הזאת.

מיקי לוי: בסדר, אבל קודם אני צריך – חבר הכנסת קרעי, אני צריך להצביע על סעיף 73 כנוסח הוועדה לפני.

שלמה קרעי: בבקשה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 73 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 73, כהצעת הוועדה – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 73, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: הצבעה רגילה על 668.

מיקי לוי: 668, בעמ' 623.

מיקי לוי: עד כאן הורדו כל ההסתייגויות.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 668.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 58 בעד, 60 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, 668 לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות 675.

מיקי לוי: למעשה הסתייגויות 669 עד 673 ירדו.

שלמה קרעי: אבטלה לעצמאיות.

דוד אמסלם: אביר קארה דואג לסוס.

קריאות: - - -

מיקי לוי: גם על 674 לא נצביע.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 675.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 60.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 675 לא התקבלה.

מיקי לוי: בבקשה.

דוד אמסלם: בני גנץ, אותך הם דפקו, שיפצו את הבית שלך רק ב-7 מיליון שקל.

דוד אמסלם: של לפיד – 15, בנט – 15, אתה רק 7 מיליון.

דוד אמסלם: אל תסכים.

שלמה קרעי: הסתייגות 680.

מיקי לוי: 680.

מיקי לוי: עוד רגע, בבקשה.

מיקי לוי: לפיכך, על 676–679 לא נצביע.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 680, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 57

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 57, נגד – 60.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 680 לא התקבלה.

דוד אמסלם: גנץ, לך אין ברזים מזהב, דפקו אותך, רק 7 מיליון שקל.

דוד אמסלם: הם – 15 ו-15.

דוד אמסלם: תראה מה עשו לך.

שלמה קרעי: תמשיך, אדוני, להצביע על כל הסעיפים הפוגעניים בנשים, עד הסתייגות 699.

מיקי לוי: אתה אומר להצביע על כל ההסתייגויות עכשיו?

שלמה קרעי: על כל הסעיפים.

שלמה קרעי: על הסתייגות 699 אנחנו רוצים כן להצביע.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: הסתייגות 681 ירדה, 682 ירדה, 683 נמשכה.

דוד אמסלם: - - - הקופסאות הכחולות של קרן קיימת - - -

מירי רגב: - - -

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על נוסח הוועדה, על סעיף 74 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 74, כהצעת הוועדה – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: סעיף 74, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, עד איזה סעיף אמרת?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, עד איזה סעיף אמרת?

שלמה קרעי: אדוני, אמרתי להמשיך על הסעיפים עד שנגיע להסתייגות 699, שהיא מאוד מאוד קריטית בשבילנו.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: על 684 ו-685 לא נצביע.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 75 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 75 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 60 בעד, 58 נגד.

מיקי לוי: לפיכך - - -

שלמה קרעי: מיכאל ביטון, איך אתם נותן להם לפגוע בעובדות ניקיון, במטפלות הסיעוד?

שלמה קרעי: לא החריגו אותן בחוק הזה.

קריאות: - - -

שלמה קרעי: איך אתם נותנים לזה יד?

מיקי לוי: תפסיקו.

מיקי לוי: סעיף 75 עבר על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 76 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 76 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 76, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: על נוסח הוועדה – הולכים להצביע על סעיף 77 על פי נוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 77 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 77, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: הולכים להצביע על סעיף 78 על פי נוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 78 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 78, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: הולכים להצביע על סעיף 79 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 79 – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 58, סעיף 79, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: בבקשה, אני מבקש שקט, שקט, שקט.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על נוסח הוועדה – סעיף 80 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 80 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 80, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על סעיף 81 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 81 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 81, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: נצביע על סעיף 82 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 82 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

דוד אמסלם: הרב הרפורמי - - - תזמין, תזמין את אורבך.

דוד אמסלם: תן את הכשרות שלך, קריב.

דוד אמסלם: תזמין אותו, תזמין אותו, תביא אותו אליך - - -

שלמה קרעי: אוי לרשע ואוי לשכנו.

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 82, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: הגענו ל-699.

מיקי לוי: - - -

שלמה קרעי: לא, לא, אני אמרתי, ביקשתי להצביע על - - -

מיקי לוי: קודם כול על 699.

שלמה קרעי: כן.

שלמה קרעי: לחלופין א' שלה.

מיקי לוי: טוב.

שלמה קרעי: 699 לחלופין א' בהצבעה שמית.

מיקי לוי: טוב, הצבעה שמית על 699 לחלופין א'.

מיקי לוי: 686, 687, 688, 689 – לא מצביעים.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 83 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 83 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: סעיף 83, כנוסח הוועדה, עבר.

דוד אמסלם: קריב, כבוד הרב - - - כבוד הרב קריב.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצבעה, על סעיף 84 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 84 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 84, על פי נוסח ,הוועדה עבר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על סעיף 85 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 85 – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, כולל חברת הכנסת אלינה, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 85, על פי נוסח הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מהסתייגות 690 עכשיו, עד 699, לא כולל לחלופין, לא להצביע.

שלמה קרעי: להצביע על לחלופין א' – מענה לנשים במקצועות שוחקים.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: מ-690 עד 698 – הוסרו.

שלמה קרעי: הצבעה שמית ביקשתי, כן.

מיקי לוי: 699 שמית?

שלמה קרעי: 699 לחלופין א', הצבעה שמית.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: 699 – לא מצביעים, מצביעים על הסתייגות 699 לחלופין א', הצבעה שמית.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

שלמה קרעי: חברת הכנסת לזימי, מה יקרה אם יהיה פתרון - - - פגעתם בדיור הציבורי, אתם ממשיכים לפגוע.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – בעד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – בעד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו משתתף בהצבעה אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – אינו נוכח אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – בעד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד

משה גפני: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת גפני, אנחנו באמצע הצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – בעד

מיקי לוי: נא לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת שלא נכחו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב אשר – בעד מאי גולן – אינה נוכחת עופר כסיף – בעד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד מיכאל מלכיאלי – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד אורית מלכה סטרוק – בעד בצלאל סמוטריץ' – בעד איימן עודה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שמחה רוטמן – בעד

מיקי לוי: יש מישהו במליאה שנוכח ולא הצביע או שלא קראו בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: לפיכך, הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה, לספור.

מיקי לוי: להלן התוצאות: בעד – 58, נגד – 60.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 699 לחלופין א' לא התקבלה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי?

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, מהפרק של הפגיעה בחלשים לפרק של הפגיעה ביהדות.

שלמה קרעי: הסתייגות 766 לחלופין א' – הצבעה שמית גם כן.

מיקי לוי: אוקיי.

מיקי לוי: אנחנו רק בודקים אם עדיין – אני העברתי להם מאתמול הצבעה אחת לזכותם, אז רגע.

מיקי לוי: מ-699 לחלופין ב' – יורד.

שלמה קרעי: מה שאנחנו רוצים כאן שתקן כשרות יהיה בסטנדרט של הרבנות הראשית, זה הכול.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, רק תגיד לי את מספר ההסתייגות.

מיקי לוי: פספסנו.

שלמה קרעי: 766 א': בסופה יבוא "ובאישור מועצת הרבנות הראשית".

שלמה קרעי: הצבעה שמית.

מיקי לוי: מ-700 עד 766, כולל כל הלחלופין, נמשכו.

שלמה קרעי: אני עומד בהסכמים.

מיקי לוי: בסדר גמור.

שלמה קרעי: למרות שזה לדרוס אותנו בלי לשאול אותנו.

מיקי לוי: כולל כל החלופין – נמשכו.

מיקי לוי: אנחנו עוברים ל-766 לחלופין א', שמית.

מיקי לוי: הסתייגות 766 לחלופין א'.

מיקי לוי: הצבעה שמית, סליחה.

מיקי לוי: שמית.

מיקי לוי: בטל, אנחנו הולכים לשמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

מיקי לוי: בטל הצבעה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – אינו משתתף בהצבעה יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו משתתף בהצבעה אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו משתתף בהצבעה אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד

מיקי לוי: בבקשה, אני מבקש שקט במליאה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בתאי הסיעות, בבקשה שם, שקט.

מיקי לוי: אי-אפשר להמשיך כך.

מיקי לוי: שקט במליאה.

מיקי לוי: תודה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – נגד איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה משתתפת בהצבעה

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת, לקרוא שוב בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מאי גולן – אינה נוכחת צחי הנגבי – בעד חיים כץ – בעד אוסאמה סעדי – אינו נוכח איימן עודה – אינו משתתף

מיקי לוי: האם מי מחברי הכנסת נמצא במליאה ומזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: אין אחד כזה.

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לסכם.

מיקי לוי: להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 52, נגד – 61.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 766 לחלופין א' לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: - - -

מיקי לוי: נעבור להסתייגות 777.

מיקי לוי: לחלופין ב' ירד, ומ-767, כולל כל הלחלופין, עד 777, לא כולל, ירדו.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות 777.

מיקי לוי: הסתייגות 777 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 52

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: אוקיי, נוסיף.

מיקי לוי: מי לא – אצל מי הבעיה?

מיקי לוי: אלינה.

קריאה: גבי, אלינה ועידית סילמן.

מיקי לוי: לא, רק אלינה וסילמן לא נכללו.

מיקי לוי: נגד – 61, בעד – 52.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

שלמה קרעי: הסתייגות 787.

שלמה קרעי: דודי, ביקשתי בשבילך הסתייגות 787.

מיקי לוי: על ההסתייגויות מ-778 עד 786 לא נצביע.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות 787.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: עד 786 לא נצביע.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות 787.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 53

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 53, נגד – 60.

מיקי לוי: הסתייגות 787 לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: נעבור להסתייגות 973.

מיקי לוי: מ-788 עד 972 לא נצביע.

מיקי לוי: עד 972 הוסרו.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות 973.

מיקי לוי: הסתייגות 973 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 53

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 53 בעד, 60 נגד.

מיקי לוי: ההסתייגות לא התקבלה.

מיקי לוי: בבקשה.

שלמה קרעי: לעבור להסתייגות – איזה מספר אתה רוצה, דודי?

שלמה קרעי: זרוק מספר.

דוד אמסלם: אפשר לחזור עוד פעם ל-787?

בנימין נתניהו: אבל אין, היא אסורה אם לובשת היא חולצה אפורה.

שלמה קרעי: הסתייגות 1000.

מיקי לוי: הסתייגות 974 עד הסתייגות 999 הוסרו.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות 1000.

מיקי לוי: הסתייגות 1000 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 52

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: בעד – 52, נגד – 61.

מיקי לוי: הסתייגות 1000 לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות מס' 1115 – להצלת קהלים שבויים, שיהיה לפי תקן הרבנות.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: על הסתייגות מ-1001 עד 1104 לא נצביע, כולל לחלופין.

מיקי לוי: לפיכך, הולכים להצביע על סעיף 86 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

קריאות: - - -

קריאות: בעד סעיף 86, כהצעת הוועדה – 60

קריאות: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 86, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 87 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 87, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 87 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: 60 בעד, 58 נגד.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 87, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הולכים להצביע על סעיף 88 כנוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 88 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 57, לפיכך, סעיף 88, לפי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: הולכים להצביע על סעיף 89 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 89 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 89, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: על הסתייגות 1106 לא נצביע.

מיקי לוי: הולכים להצביע על סעיף 90 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 90 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 90, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: על הסתייגות 1107 לא נצביע.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע על סעיף 91 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 91 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 91, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: הולכים להצביע על סעיף 92 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 92, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 92 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך סעיף 92, כנוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: אדוני, אנחנו מבקשים להצביע על הסתייגות 1115 כנוסח חברי הוועדה.

מיקי לוי: הסתייגות 1115 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 53

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: הסתייגות 1115 לא התקבלה.

מיקי לוי: נגד – 63, בעד – 53.

מיקי לוי: לפיכך, הולכים להצביע על סעיף 93 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: נוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 93, כהצעת הוועדה – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 93, כנוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: הסתייגות 1116.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות.

מיקי לוי: הסתייגות 1116 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 53

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 52, נגד – 60.

מיקי לוי: הסתייגות 1116 לא התקבלה.

שלמה קרעי: הסתייגות 1117.

מיקי לוי: הסתייגות 1117 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 56

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 60.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 1117 לא התקבלה.

מיקי לוי: סעיף 94 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: אין הסתייגויות.

מיקי לוי: סעיף 94, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 94 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 94, כנוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: סעיף 1118 כנוסח חברי הוועדה.

קריאה: הסתייגות.

מיקי לוי: הסתייגות.

קריאה: - - -

מיקי לוי: לא, הסתייגות.

מיקי לוי: הסתייגות 1118 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 57

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 57, נגד – 60.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 1118 לא התקבלה.

מיקי לוי: לכן אנחנו עוברים להצביע על סעיף 95 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 95, כהצעת הוועדה – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 95, כנוסח הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: הסתייגות 1119.

מיקי לוי: עוברים להצבעה על הסתייגות 1119.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 58

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 58, נגד – 60.

מיקי לוי: לפיכך, הסתייגות 1119 לא עברה.

מיקי לוי: אין הסתייגויות.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סעיף 96 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 96, כהצעת הוועדה – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 96, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אני עובר להצביע על סעיף 97 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 97 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 97, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אני עובר להצביע על סעיף 98 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה, הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 98 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 98, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אני עובר להצביע על סעיף 99 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 99 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: סעיף 99, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אני עובר להצביע על סעיף 100 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 100 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 100, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אני עובר להצביע על סעיף 101 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 101 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 101, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: סעיף 102 על פי נוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 102 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 56.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 102, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אני עובר להצביע על סעיף 103 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 103 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 103, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אני עובר להצביע על סעיף 104 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 104 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 57.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 104, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: חבר הכנסת קיש מבקש להצביע על ההסתייגות שלו, 1120.

קריאות: - - -

מירב בן ארי: די, מספיק כבר - - -

מיקי לוי: עזבו, יש אחרונה, לא כדאי הוויכוח הזה.

מיקי לוי: יש הסתייגות אחת, עזבו.

קריאות: - - -

מיקי לוי: הוויכוח מיותר, מיותר.

יואב קיש: זה השכר לחיילי צה"ל.

יואב קיש: אתה לא רוצה לשלם להם?

מיקי לוי: חברים, נא לשבת.

מיקי לוי: אני לוקח את זה.

יואב קיש: שכר לחיילי צה"ל.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, תודה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 1120.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 52

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 52, נגד – 66.

מיקי לוי: הסתייגות 1120 לא עברה.

מיקי לוי: לפיכך, אני הולך להצביע, כנוסח הוועדה - - -

יואב קיש: כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: על סעיף 105 כנוסח הוועדה – הצבעה.

יואב קיש: כנוסח הוועדה.

יואב קיש: בעד סעיף 105, כהצעת הוועדה – 60

יואב קיש: נמנעים – אין

מירי רגב: סליחה.

מירי רגב: יש פה מישהו שפועל בניגוד להנחיית היועץ המשפטי.

מירי רגב: שישב.

מירי רגב: הוא לא מנהל פה את הכנסת.

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 105, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: לא נצביע על הסתייגות 1121 ולא על 1122.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע על סעיף 106 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 106 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 106, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אני עובר להצביע על סעיף 107 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 107 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך סעיף 107, על פי נוסח הוועדה, התקבל.

מיקי לוי: אני עובר להצביע, על סעיף 108 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 108, על פי נוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 108 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 108, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אני עובר על סעיף 109 להצביע על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 109, על פי נוסח הוועדה, בבקשה.

מיקי לוי: בעד סעיף 109 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: סעיף 109, על פי נוסח הוועדה, עבר.

שלמה קרעי: אדוני, אנחנו מבקשים להצביע על הסתייגות 1123, האחרונה.

שלמה קרעי: היא מזקקת בתוכה את כל תחלואיה של הממשלה.

יואב קיש: - - -

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו לא נצביע על הסתייגות 1123.

מיקי לוי: על כן אנחנו הולכים להצביע על סעיף 110 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: 110, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 110 – 60

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 60, נגד – 58.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 110, על פי נוסח הוועדה, עבר והתקבל.

מיקי לוי: תמה הקריאה השנייה.

מיקי לוי: נעבור להצבעה בקריאה שלישית – שמית, על פי בקשת הממשלה.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: שקט במליאה.

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – אינו נוכח סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – אינו נוכח ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – אינו נוכח יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – אינו נוכח ענבר בזק – בעד חיים ביטון – אינו נוכח מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – אינו נוכח נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – אינה נוכחת ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – אינה נוכחת רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו משתתף בהצבעה אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב –

ירדנה מלר-הורוביץ: בעד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת, לקרוא פעם נוספת בשמות חברי הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד ינון אזולאי – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד אוריאל בוסו – נגד חיים ביטון – נגד יואב בן צור – נגד קרן ברק – נגד מאי גולן – אינה נוכחת מיכל וולדיגר – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד יריב לוין – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד בצלאל סמוטריץ' – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שלמה קרעי – נגד

מיקי לוי: האם יש מי מחברי הכנסת במליאה שמזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: אני לא משתתף.

מיקי לוי: נא לסכם, בבקשה.

מיקי לוי: הסתיימה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לסכם.

מיקי לוי: בעד – 61, נגד – 57.

מיקי לוי: הצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנת התקציב 2021 ו-2022), התשפ"ב–2021, התקבלה.

מיקי לוי: הודעה לחבר הכנסת אלי כהן, בבקשה.

אלי כהן: אדוני היושב-ראש, בזמן שאנחנו עכשיו יוצאים להפסקה, אנחנו כאן באופוזיציה רוצים להניח בפניכם הצעה שהיא נכונה, צודקת ומאוזנת.

אלי כהן: ההצעה אומרת שמתוך תקציב של 452 מיליארד ש"ח לשנת 2022, פרומיל, שזה אלפית, יוקצה לטובת העלאת השכר של חיילי צה"ל.

מיקי לוי: תודה רבה.

אלי כהן: תמורת הדבר הזה, אנחנו נסכים למשוך את ההסתייגויות, אם תתחייבו לזה שעד סוף השנה תעשו את זה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: הממשלה – חבר הכנסת לפיד.

אלי כהן: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה, חבר הכנסת כהן.

מיקי לוי: חבר הכנסת לפיד רוצה להגיב, בבקשה.

יאיר לפיד: חבר הכנסת כהן, אני רוצה להזכיר לך, היו לך 15 שנה בשלטון להעלות את שכר החיילים ולא עשיתם את זה.

יואב קיש: אנחנו העלינו.

יאיר לפיד: אנחנו נעלה את שכר החיילים הסדירים.

יאיר לפיד: ההצעה נדחית.

יאיר לפיד: תודה רבה.

יואב קיש: שקרן.

יואב קיש: שקרן.

יואב קיש: שקרן.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: המליאה יוצאת להפסקה עד לשעה 15:00.

מיקי לוי: בבקשה.

מיקי לוי: תודה לכם.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לחדש את ישיבת מליאת הכנסת.

איתן גינזבורג: אנא תפסו את מקומכם.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לנושא הבא על סדר-היום – הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2022, התשפ"ב–2021.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, ראשית אנחנו נצביע על הסתייגויות לתקציב לשנת הכספים 2022.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש - - -

איתן גינזבורג: רק שנייה, אדוני.

איתן גינזבורג: רק שנייה, אדוני.

איתן גינזבורג: לא להתפרץ ככה.

שלמה קרעי: למה אתה מתחיל עם החלק השני של החוק?

איתן גינזבורג: רק שנייה, אדוני.

איתן גינזבורג: עושים בדיוק כמו שהיה אתמול.

שלמה קרעי: גם מה שהיה אתמול לא בסדר.

איתן גינזבורג: מתחילים עם המספרים.

איתן גינזבורג: אנחנו מתחילים עם הסתייגויות לתקציב לשנת 2022.

איתן גינזבורג: לפניכם מונחת החוברת של ההסתייגויות, החוברת הצהובה עם הכותרת "הסתייגויות לתקציב לשנת הכספים 2022".

איתן גינזבורג: אנחנו נצביע בדיוק כפי שעשינו אתמול.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו מתחילים בהצבעות, אנא תפסו את מקומותיכם.

איתן גינזבורג: אנחנו מתחילים בהצבעות על הסתייגויות לסעיף תקציבי 01 – נשיא המדינה ולשכתו.

שלמה קרעי: אדוני, אני מבקש חוות דעת של הייעוץ המשפטי.

שלמה קרעי: למה אתה מתחיל עם החלק השני של החוק ולא עם הסעיפים הראשונים של החוק?

איתן גינזבורג: אדוני, אני פועל על פי מצוות הייעוץ המשפטי.

איתן גינזבורג: אני מבקש ממך להשתמש במיקרופון רק לצורך השימוש שהוא הותר לו.

שלמה קרעי: זה השימוש, הסתייגות.

איתן גינזבורג: לא, זה לא הותר.

שלמה קרעי: זה מה שהותר.

איתן גינזבורג: לא, אדוני.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 01 - -

שלמה קרעי: למה אתה סותם לי את הפה, אדוני?

שלמה קרעי: אני מבקש חוות דעת של הייעוץ המשפטי.

איתן גינזבורג: - - נשיא המדינה ולשכתו, לשנת הכספים 2022.

איתן גינזבורג: חברים, אי-אפשר ככה.

איתן גינזבורג: אנחנו בתחילת הצבעה, בואו שנייה נתפקס.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 01 – נשיא המדינה ולשכתו, לשנת הכספים 2022, הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

דוד אמסלם: שלמה מרכז לנו את זה.

דוד אמסלם: למה אתה מתעלם מזה?

דוד אמסלם: תשמע אותו.

דוד אמסלם: בעד ההסתייגויות – 51

דוד אמסלם: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: השבתי אתמול, אדוני.

שלמה קרעי: לא, אתמול לא שאלנו את זה.

שלמה קרעי: אתמול לא שאלתי את השאלה הזאת.

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן, אנחנו מצביעים על סעיף תקציבי 01 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, לא יכול להיות שאתה מתעלם משאלה שאני שואל.

איתן גינזבורג: אדוני, לא מפריעים באמצע הצבעה.

שלמה קרעי: לא, לא יכול להיות שאתה מתעלם משאלה שאני שואל אותך.

שלמה קרעי: בעד סעיף 01, כהצעת הוועדה – 61

שלמה קרעי: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: אתה לא יכול לסתום פה את הפה לאופוזיציה - - -

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 55, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שהסעיף, כנוסח הוועדה, התקבל.

שלמה קרעי: שאלתי שאלה בנימוס.

שלמה קרעי: ביקשתי חוות דעת של הייעוץ המשפטי.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי - - -

שלמה קרעי: ביקשתי - - -

איתן גינזבורג: שמעתי מה ביקשת.

איתן גינזבורג: אתה לא צריך לחזור על זה פעם שלישית.

שלמה קרעי: אז תענה.

איתן גינזבורג: לא, אתה לא יכול לעשות מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: אל תתנשא עלינו.

איתן גינזבורג: עכשיו אנחנו נמצאים בהצבעות על הסתייגויות מספריות - - -

דוד אמסלם: אל תתנשא עלינו.

דוד אמסלם: הוא שואל שאלה – תענה.

דוד אמסלם: אתה לא עושה לנו טובה.

איתן גינזבורג: שב, בבקשה.

דוד אמסלם: לא רוצה.

איתן גינזבורג: אז בעמידה.

איתן גינזבורג: אנחנו מצביעים עכשיו על החלק המספרי, כמצוות הלשכה המשפטית.

דוד אמסלם: תענה כמו בן אדם.

דוד אמסלם: אל תהיה - - -

איתן גינזבורג: החלק המספרי הוא סיכום של סך המספרים של החלק המילולי, ולכן מתחילים מהחלק המספרי.

איתן גינזבורג: זאת התשובה של הלשכה המשפטית.

מירי רגב: - - -

איתן גינזבורג: אנחנו ממשיכים לסעיף הבא: הצבעה על הסתייגויות לסעיף 02 – הכנסת, הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 02 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד סעיף 02, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף 02 – הכנסת, לשנת הכספים 2022, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 04 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 04, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 04 – משרד ראש הממשלה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגות לתקציב משרד האוצר – הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב לסעיף 05.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 05 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 05, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 05 – משרד האוצר, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 06 – משרד הפנים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 06 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 06, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף 06 – משרד הפנים, התקבל כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לתקציב 07 – המשרד לביטחון הפנים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 50

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 50, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 07 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 07, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציב 07 – המשרד לביטחון הפנים, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: הצבעה מס' 493

איתן גינזבורג: נגד – 65

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לסעיף 08 – משרד המשפטים, לשנת הכספים 2022, בדבר הפחתת תקציב, לא נתקבלו.

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 08 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 08, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 08 – משרד המשפטים, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 09 – משרד החוץ, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: הסתייגויות הפחתת תקציב – מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 09 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 09 – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 09 – משרד החוץ, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 10 – מטה לביטחון לאומי, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 10 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 10 – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 10 – מטה לביטחון לאומי, אושר כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: על סעיף תקציבי 11 לא נצביע.

איתן גינזבורג: הדבר ייקבע על ידי ועדת הכספים.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 12 – גמלאות ופיצויים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 12 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 12 – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, על תוספת תקציב בסעיף הבא אני מבקש הצבעה שמית – תוספת של פרויקטים ברשויות.

איתן גינזבורג: תודה, אדוני.

שלמה קרעי: בבקשה, אדוני, בבקשה.

שלמה קרעי: בבקשה.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע שסעיף תקציבי 12 – גמלאות ופיצויים, כהצעת הוועדה, התקבל.

דוד אמסלם: בבקשה, אדוני.

דוד אמסלם: בבקשה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 13 – הוצאות שונות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

קריאה: קרעי, על מה זה?

שלמה קרעי: פרויקטים ברשויות, תקצוב רשויות.

איתן גינזבורג: אדוני, אני מבקש שלא לעשות שימוש במיקרופון.

שלמה קרעי: תודה, אדוני.

דוד אמסלם: בבקשה, אדוני בבקשה.

דוד אמסלם: בבקשה, אדוני.

דוד אמסלם: הם החמיאו לך שאתה יודע לנהל את זה, הא?

דוד אמסלם: לפיד נתן לך ציון שאתה יודע לתקתק את זה, הא?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – בעד ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – בעד משה ארבל – בעד יעקב אשר – אינו נוכח זאב בנימין בגין – נגד אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – בעד מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – בעד שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – נגד אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – בעד מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – בעד חיים כץ – אינו נוכח ישראל כץ – בעד רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו משתתף בהצבעה אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – בעד נעמה לזימי – אינה נוכחת יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – בעד גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – בעד יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – אינו נוכח מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב אשר – בעד מאי גולן – אינה נוכחת דסטה גדי יברקן – אינו נוכח עופר כסיף – אינו נוכח חיים כץ – בעד נעמה לזימי – נגד אורית מלכה סטרוק – בעד מנסור עבאס – נגד יצחק פינדרוס – בעד עמיחי שיקלי – אינו נוכח עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: האם יש מי מחברי הכנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם אין, אנחנו נועלים את ההצבעה.

איתן גינזבורג: נא לספור קולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 50, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת התקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 41

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 41, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו נצביע על סעיף תקציבי 13 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 13, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 53.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 13, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 14 – בחירות ומימון מפלגות, הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 45

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 45, נגד – 67, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 14 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 14, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 14, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 15 – משרד הביטחון, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 49

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 49, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב – מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 48

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 48, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 15 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 15, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 55, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 15 – משרד הביטחון, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף תקציבי 16 – הוצאות חירום אזרחיות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 16 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 16, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 16 – הוצאות חירום אזרחיות, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 17 – תיאום הפעולות בשטחים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציבית.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: ההצבעה החלה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 50

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 50, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 17 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 17, כהצעת הוועדה – 61

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 55, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 17, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 18 – הרשויות המקומיות, הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 18 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 18, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 18 – הרשויות המקומיות, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 19 – מדע, תרבות וספורט, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן אנחנו עוברים להצבעה על הסעיף התקציבי כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

שלמה קרעי: לא אמרת איזה סעיף, אדוני.

איתן גינזבורג: אנחנו באותו סעיף, אדוני.

איתן גינזבורג: אנחנו באותו סעיף, 19 – מדע, תרבות וספורט.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 19, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 19 – מדע, תרבות וספורט, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 20 – משרד החינוך, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 64, אין נמנעים, ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 20 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 20, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 56, אין נמנעים, סעיף תקציבי 20 – משרד החינוך, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 21 – ההשכלה הגבוהה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 21 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 21, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 55, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 21 – ההשכלה הגבוהה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 22 – המשרד לשירותי דת, הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן מצביעים על סעיף תקציבי 22 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 22, כהצעת הוועדה – 62

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 62, נגד – 54, אין נמנעים, הסעיף התקציבי 22 – המשרד לשירותי דת, כעמדת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי – חברי הכנסת, לא למחוא כפיים.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנא שמרו על השקט.

איתן גינזבורג: אי-אפשר לנהל ככה הצבעה, אני מצטער.

איתן גינזבורג: אני מבקש לשמור על השקט.

איתן גינזבורג: נא לשמור על השקט.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 23 – משרד הרווחה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 59, אין נמנעים, ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב – חברי הכנסת, הסתייגויות.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 23 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 23, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 23 – משרד הרווחה, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא נתקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 24 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 24, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 57, אין נמנעים, סעיף תקציבי 24 – משרד הבריאות, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 25 – הרשות לניצולי השואה, הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד –57, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: עוברים להצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 50

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 50, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף 25 לפי הצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 25, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 57, אין נמנעים, סעיף תקציבי 25 – הרשות לניצולי שואה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות על סעיף תקציבי 26 – המשרד להגנת הסביבה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע, חברים.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: על כן, נעבור להצבעה על סעיף תקציב 26 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 26, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 26, של המשרד להגנת הסביבה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 27 – הקצבות לביטוח הלאומי, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 59.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56 , נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: ולכן נצביע על סעיף תקציבי 27 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 27, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 55, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 27 – הקצבות לביטוח הלאומי, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 29 – משרד הבינוי והשיכון, הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 59 , אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52 , נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: ולכן, נצביע על סעיף תקציבי 29 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 29, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 29, של משרד הבינוי והשיכון, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי מס' 30 – משרד העלייה והקליטה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד ההסתייגויות?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב לא התקבלו.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת בגין, יש לך בעיה עם הלוח?

איתן גינזבורג: יש בעיה עם לוח ההצבעה שלך?

מירי רגב: אין לו בעיה - - -

איתן גינזבורג: חברים, כאמור, ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 30 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 30, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59 , נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי מס' 30, של משרד העלייה והקליטה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 31 – הוצאות ביטחוניות שונות, הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן, נצביע על סעיף תקציבי 31 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 31, כהצעת הוועדה – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 31 – הוצאות ביטחוניות שונות, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 33, של משרד החקלאות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 33 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 33, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 33, של משרד החקלאות, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 34 – משרד האנרגיה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 64, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים, אם כך, להצבעה על סעיף תקציבי 34 – משרד האנרגיה כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: הצבעה תהיה שמית.

איתן גינזבורג: בבקשה, מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

קריאה: זה על הסעיף, כן?

איתן גינזבורג: על הסעיף, כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: כן.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד מי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – אינו משתתף בהצבעה אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – אינו נוכח חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – אינו נכוח מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – אינו נוכח מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – אינו נוכח מנסור עבאס – אינו נוכח איימן עודה – אינו נוכח חוה אתי עטייה – אינה נוכחת יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – אינו נוכח יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי –

ירדנה מלר-הורוביץ: נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת דסטה גדי יברקן – נגד עופר כסיף – אינו נוכח אופיר כץ – נגד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו משתתף בהצבעה אורלי לוי אבקסיס – נגד יעקב מרגי – אינו נוכח אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד אלכס קושניר – בעד

איתן גינזבורג: האם יש מישהו מחברי הכנסת שלא הצביע?

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) יעקב מרגי – נגד

איתן גינזבורג: עוד מישהו?

איתן גינזבורג: ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן התוצאות: בעד – 60, נגד – 55, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הסעיף התקציבי, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 34, משרד האנרגיה, התקבל כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 35 – הוועדה לאנרגיה אטומית, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה הצבעה שמית על פי בקשת האופוזיציה.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: אנחנו מדברים על תוספת תקציב, הסתייגויות של תוספת תקציב.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח משה אבוטבול – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – בעד אמיר אוחנה – אינו נוכח ניר אורבך – נגד ינון אזולאי – בעד ישראל אייכלר – בעד דוד אמסלם – בעד אופיר אקוניס – אינו נוכח משה ארבל – בעד יעקב אשר – בעד זאב בנימין בגין – אינו משתתף בהצבעה אוריאל בוסו – בעד ענבר בזק – נגד חיים ביטון – בעד מיכאל מרדכי ביטון – נגד דוד ביטן – בעד ולדימיר בליאק – נגד מירב בן ארי – נגד רם בן ברק – נגד איתמר בן גביר – בעד יואב בן צור – בעד נפתלי בנט – נגד אלינה ברדץ' יאלוב – נגד קרן ברק – בעד ניר ברקת – בעד יאיר גולן – נגד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – נגד יואב גלנט – בעד גילה גמליאל – אינה נוכחת מאזן גנאים – נגד בנימין גנץ – נגד משה גפני – בעד סימון דוידסון – נגד אבי דיכטר – בעד גלית דיסטל אטבריאן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – בעד צבי האוזר – נגד צחי הנגבי – אינו נוכח שרן מרים השכל – נגד מיכל וולדיגר – בעד רות וסרמן לנדה – נגד מכלוף מיקי זוהר – בעד אימאן ח'טיב יאסין – נגד ווליד טאהא – נגד בועז טופורובסקי – נגד משה טור פז – נגד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – נגד דסטה גדי יברקן – בעד מאיר יצחק הלוי – נגד אלי כהן – אינו נוכח מאיר כהן – נגד יום טוב חי כלפון – נגד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – בעד חיים כץ – בעד ישראל כץ – אינו נוכח רון כץ – נגד יוראי להב הרצנו – נגד מיקי לוי – אינו משתתף בהצבעה אורלי לוי אבקסיס – בעד יריב לוין – אינו נוכח נעמה לזימי – נגד יעקב ליצמן – בעד גבי לסקי – נגד יאיר לפיד – נגד לימור מגן תלם – נגד אמילי חיה מואטי – נגד פטין מולא – בעד טטיאנה מזרסקי – נגד מרב מיכאלי – נגד יוליה מלינובסקי – נגד מיכאל מלכיאלי – בעד אבי מעוז – בעד אורי מקלב – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – אינה נוכחת יעקב מרגי – בעד מופיד מרעי – נגד בנימין נתניהו – בעד יואב סגלוביץ' – נגד יבגני סובה – נגד אופיר סופר – בעד אורית מלכה סטרוק – בעד עידית סילמן – נגד עלי סלאלחה – נגד בצלאל סמוטריץ' – בעד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – נגד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – בעד יצחק פינדרוס – בעד שירלי פינטו קדוש – נגד מאיר פרוש – בעד יסמין פרידמן – נגד אביר קארה – נגד אלכס קושניר – נגד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – נגד שלמה קרעי – אינו נוכח מירי מרים רגב – אינה נוכחת מיכל רוזין – נגד שמחה רוטמן – אינו נוכח יעל רון בן משה – נגד שרון רופא אופיר – נגד מוסי רז – נגד אפרת רייטן מרום – נגד ג'ידא רינאוי זועבי – נגד יפעת שאשא ביטון – נגד אלון שוסטר – נגד יובל שטייניץ – בעד קטי קטרין שטרית – בעד אלעזר שטרן – נגד יוסף שיין – נגד עמיחי שיקלי – בעד מיכל שיר סגמן – נגד רם שפע – נגד נירה שפק – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

קריאה: אני לא הצבעתי.

איתן גינזבורג: יגיע תורך.

איתן גינזבורג: גם תורך יגיע.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – בעד סמי אבו שחאדה – נגד אמיר אוחנה – בעד אופיר אקוניס – בעד מאי גולן – אינה נוכחת גילה גמליאל – בעד גלית דיסטל אטבריאן – בעד צחי הנגבי – אינו נוכח אחמד טיבי – נגד אלי כהן – בעד ישראל כץ – בעד יריב לוין – בעד אבתיס

ירדנה מלר-הורוביץ: אם מראענה – נגד יואב קיש – בעד שלמה קרעי – בעד מירי מרים רגב – בעד שמחה רוטמן – בעד

איתן גינזבורג: האם יש חבר כנסת שלא הצביע?

קריאות: כן.

קריאות: כן.

קריאות: כן.

איתן גינזבורג: צחי הנגבי.

איתן גינזבורג: רק שנייה.

איתן גינזבורג: צחי הנגבי.

איתן גינזבורג: בני בגין.

איתן גינזבורג: כן, צחי הנגבי.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חבר הכנסת) צחי הנגבי – בעד

איתן גינזבורג: האם יש עוד חבר כנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה ננעלה.

איתן גינזבורג: נא לספור את הקולות.

איתן גינזבורג: אם כך, חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 52, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 35 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 35, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 35, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 36 – תעסוקה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 36 – תעסוקה כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 36, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 57.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 36 – תעסוקה, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 37 – משרד התיירות, הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 37 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 37, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 37 – משרד התיירות, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 38 – כלכלה ותעשייה, הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 38 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 38, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 38, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לסעיף תקציבי 39 – משרד התקשורת, הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף 39 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 39, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, שימו לב: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 39 – משרד התקשורת, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על ההסתייגויות לסעיף 40 – משרד התחבורה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 40 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 40, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 40, של משרד התחבורה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: נעבור לסעיף תקציבי 41 – רשות ממשלתית למים וביוב, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 41 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 41, כהצעת הוועדה – 60

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 41, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 42 – מענקי בינוי ושיכון, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור להצבעה על הסתייגות שמשמעותה הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: מחשוב, נא לפנות לחברת הכנסת בזק.

איתן גינזבורג: בעד – 52.

איתן גינזבורג: איך את מצביעה, חברת הכנסת בזק?

ענבר בזק: - - -

איתן גינזבורג: נגד?

איתן גינזבורג: 66 נגד, בתוספת ההצבעה של חברת הכנסת בזק, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא נתקבלה.

יואב קיש: זה נספר.

יואב קיש: היושב-ראש, זה נספר.

יואב קיש: לפי התמונה היא נספרה.

איתן גינזבורג: אז נבדוק את זה.

איתן גינזבורג: בכל מקרה, ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על זה אין מחלוקת.

איתן גינזבורג: על כן, אנחנו נצביע על סעיף תקציבי 42 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 42, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: אנחנו נוסיף את חברת הכנסת בזק.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 42 – מענקי בינוי ושיכון, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 43 – המרכז למיפוי ישראל, הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 56

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: נוסיף את חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 56, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 43 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 43, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 43 – המרכז למיפוי ישראל, התקבל כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציב סעיף 45 – תשלום ריבית ועמלות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: ראיתי, חברת הכנסת בזק – נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים - - -

קריאה: אתה צריך להוסיף אותה, איתן.

איתן גינזבורג: הוספתי, אמרתי 60.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 45 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 45, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: נוסיף את חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 45 אושר כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: נעבור לסעיף תקציבי 46 – חוק חיילים משוחררים, הצבעה על ההסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: נוסיף את חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן, נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 46 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 46, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 46 – חוק חיילים משוחררים, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 47 – רזרבה כללית, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: נוסיף את חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נרשמה כמצביעה נגד.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 61, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 47 כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: נוסיף את חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 47, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 47, כהצעת הוועדה, נתקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 51 – דיור ממשלתי.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: ענבר בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן, נצביע על סעיף תקציבי 51 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 51, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 51 – דיור ממשלתי, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 52 – המשטרה ובתי הסוהר.

איתן גינזבורג: ההצבעה תהיה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: ענבר בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 52 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: ענבר בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 52, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 52 – משטרה ובתי סוהר, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 53 – משפטי ובתי משפט, הצבעה על הסתייגות שמשמעותה תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: ענבר בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 53 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 53, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: 60 בעד, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 53 – משפטי ובתי המשפט, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 54 – רשויות פיקוח, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן היא תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: ענבר בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 54

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: ענבר בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 54, נגד – 63, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן, נצביע על סעיף 54 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 54, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 54 – רשויות פיקוח, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 60 – חינוך, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: ענבר בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 60 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 60, כהצעת הוועדה – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד, עם תוספת הצבעתה של חברת הכנסת בזק – 59, נגד – 59.

איתן גינזבורג: הסעיף לא התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 67 – בריאות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 60.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגות שמשמעותה הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 67 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 67, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 67 – בריאות, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעות לסעיף תקציבי 68 – רשות האוכלוסין, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 68 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 68, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: הסעיף, כהצעת הוועדה, עבר.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 70 – שיכון, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד ההסתייגויות?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות –57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: ענבר בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות –52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: ענבר בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן מצביעים על סעיף תקציבי 70 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 70, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 70, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 73 – מפעלי מים, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מי בעד ההסתייגויות?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אם כך, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 73 – מפעלי מים כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד סעיף תקציבי 73, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 73 – מפעלי מים, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות לסעיף 76 – תעשייה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 76 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

מירי רגב: זה לא יכול להיות, אדוני היושב-ראש.

מירי רגב: בעד סעיף 76, כהצעת הוועדה – 58

מירי רגב: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 76 – תעשייה, כהצעת הוועדה, נתקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגות לסעיף תקציבי 78 – תיירות, הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 57

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 57, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגות שמשמעותה הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 78 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 78, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 78 – תיירות, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 79 – תחבורה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף 79 – תחבורה כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 79, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 79 – תחבורה, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 83 – הוצאות פיתוח אחרות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – 1

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 65, נמנע אחד.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: לכן נצביע על סעיף תקציבי 83 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 83, כהצעת הוועדה – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: סגמן, נוסיף אותך בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 61, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף 83, כהצעת הוועדה, התקבל.

מירי רגב: סליחה רגע, זה לא עובד.

מירי רגב: מה 61?

איתן גינזבורג: 61 - - -

מירי רגב: - - -

איתן גינזבורג: סליחה, גברתי, שבי בבקשה במקום.

מירי רגב: - - -

איתן גינזבורג: תשבי במקום, אל תנהלי את ההצבעה.

איתן גינזבורג: אני מנהל את ההצבעה.

איתן גינזבורג: שבי במקום.

איתן גינזבורג: היא הודיעה לפני שהסתיימה ההצבעה שהמסך לא עובד לה, ולכן אנחנו נבדוק את זה.

דוד אמסלם: דבר איתה יפה, הלו.

דוד אמסלם: איתן, אל תשתחצן עלינו.

איתן גינזבורג: חברים, נא להירגע.

דוד אמסלם: תדבר איתה יפה.

איתן גינזבורג: בכל מקרה - - -

מירי רגב: זה לגנוב הצבעות.

איתן גינזבורג: גברתי, על גנבות על תדברי איתי.

איתן גינזבורג: תשבי בבקשה במקום.

איתן גינזבורג: תשבי במקום.

איתן גינזבורג: אדוני, אביגדור, נא להשיב אותה במקום.

איתן גינזבורג: חוצפה.

מירי רגב: זה לא יכול להיות.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, לא יעזור.

איתן גינזבורג: אל תתקרבו לדוכן, תשבו במקומותיכם.

איתן גינזבורג: אני מבקש מכל הסדרנים להושיב את כל מי שנמצא מאחורי המליאה, את כל מנהלי הסיעות – להושיב אותם, בבקשה.

איתן גינזבורג: להושיב אותם בתאים.

איתן גינזבורג: לא לעמוד מעל הבימה של המליאה.

איתן גינזבורג: גם בצד הזה, בבקשה.

איתן גינזבורג: שיהיה פה סדר.

איתן גינזבורג: אנא שב במקום.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 84 – תשלום חובות, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת שיר סגמן, שבי, בבקשה.

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נצביע על סעיף תקציבי 84 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 84, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 57, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 84, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 89 – מפעלי משרד ראש הממשלה והאוצר, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 53

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 65, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 89 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

שלמה קרעי: אתה לא יכול באמצע ההצבעה להגיד: בזק בעד, או נגד.

שלמה קרעי: אתה לא יכול לעשות את זה.

מירי רגב: אם עוד פעם הוא ניגש לדוכן ולא עוצרים אותו - - -

מירי רגב: בעד סעיף 89, כהצעת הוועדה – 59

מירי רגב: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 89, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: הסעיף הבא הוא סעיף תקציבי 93 – בתי חולים לבריאות הנפש, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

שלמה קרעי: אדוני, אתה לא יכול לעשות את זה תוך כדי ההצבעה.

שלמה קרעי: אתה לא יכול להגיד תוך כדי ההצבעה מה להצביע.

שלמה קרעי: אתה אומר להם מה להצביע, מה זה?

שלמה קרעי: בעד ההסתייגויות – 58

שלמה קרעי: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק תירשם נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות - -

שלמה קרעי: אני מבקש חוות דעת של הייעוץ המשפטי על מה שאתה עושה.

איתן גינזבורג: - - שמשמעותן הפחתת תקציב.

שלמה קרעי: היושב-ראש, אתה מתערב בהצבעה ואומר להם מה להצביע.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה על הסתייגויות של הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 66, בצירוף קולה של חברת הכנסת בזק.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי 93 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 93, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 93, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 94 – בתי חולים ממשלתיים, הצבעה על הסתייגויות בדבר תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: על כן נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 94 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: בעד סעיף 94, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 56, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף 94 – בתי חולים ממשלתיים, כהצעת הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 95 – נמל חדרה, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

אורלי לוי אבקסיס: אתה לא יכול להגיד לפני תום ההצבעה - - - להצביע.

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

אורלי לוי אבקסיס: - - - תוך כדי - - - שידעו כולם אם בעד או נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אם כך, נעבור להצבעה על סעיף תקציבי 95 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 95, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: סעיף 95, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים לסעיף תקציבי 98 – רשות מקרקעי ישראל, הצבעה על הסתייגויות שמשמעותן הפחתת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד? מי נגד?

איתן גינזבורג: נא להצביע.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 58

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 58, נגד – 60, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות שמשמעותן תוספת תקציב.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 52

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 52, נגד – 66, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגות שמשמעותה תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגות – 49

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק נגד.

איתן גינזבורג: בעד – 49, נגד – 69, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על סעיף 98 כהצעת הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 98, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בזק בעד.

איתן גינזבורג: בעד – 60, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 98 – רשות מקרקעי ישראל, כנוסח הוועדה, התקבל.

איתן גינזבורג: עד כאן הסתייגויות לתקציב לשנת הכספים 2022 – החלק הכמותי.

איתן גינזבורג: השר אלקין מבקש להודיע הודעה.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רגב, את לא סדרנית כאן.

איתן גינזבורג: תשבי.

איתן גינזבורג: את חברת כנסת, את תשבי.

איתן גינזבורג: את לא סדרנית, גברתי.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, סגן השר גולן, נא לשבת.

איתן גינזבורג: השר פורר, נא לשבת.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת בן ארי, נא לשבת.

איתן גינזבורג: סדרנים, נא להושיב את כל חברי הכנסת.

דוד אמסלם: - - - יא צבוע.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת סילמן, נא לשבת, בבקשה.

איתן גינזבורג: חברת הכנסת רגב, נא לשבת, בבקשה.

דוד אמסלם: - - -

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, חבריי השרים וחברי הכנסת, בהתאם לסעיף 91(א) לתקנון הכנסת אני מציע לכנסת להחזיר את סעיף 60 – חינוך, לשנת הכספים 2022, בחוק התקציב לשנת הכספים 2022–התשפ"ב, לוועדת הכספים.

זאב אלקין: אני מבקש מהכנסת להצביע על הצעתי עכשיו בהצבעה מיידית.

זאב אלקין: אני מבקש בשם הממשלה שההצבעה הזאת תהיה הצבעה שמית.

איתן גינזבורג: מאה אחוז.

איתן גינזבורג: לפי בקשת הממשלה, אנחנו עוברים להצבעה שמית מיידית על משיכת הסעיף.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, נא לשבת במקומות.

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת, נא לקרוא בשמות חברי הכנסת.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, שבו, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – נגד משה אבוטבול – נגד יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – בעד אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – אינו נוכח צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – נגד אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – אינו נוכח מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – אינה נוכחת יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד

איתן גינזבורג: סדרנים, אנא, תסייעו לי.

איתן גינזבורג: חברי כנסת שהצביעו – שיצאו מהמליאה או שישבו.

איתן גינזבורג: אי-אפשר ככה – פשוט לפנות לכל חבר כנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אורית מלכה סטרוק – אינה נוכחת עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – אינו נוכח שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד

איתן גינזבורג: חברי הכנסת טופורובסקי, סילמן, אלקין, זה מפריע.

איתן גינזבורג: נא לצאת משם, בבקשה.

איתן גינזבורג: טופורובסקי וסילמן – עידית סילמן, חברת הכנסת סילמן, את לא עם פריבילגיות מיוחדות בתוך המליאה.

מירי רגב: איפה אתם, הסדרנים?

מירי רגב: איפה אתם, הסדרנים, כשצריך לפנות אליהם?

מירי רגב: התעוררתם?

דוד אמסלם: התעוררת?

דוד אמסלם: בוקר טוב.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) אלכס קושניר – בעד יואב קיש – אינו נוכח גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד עאידה תומא סלימאן – אינה נוכחת

איתן גינזבורג: נא לקרוא בשמות חברי הכנסת שלא הצביעו.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) מאי גולן – אינה נוכחת אריה מכלוף דרעי – נגד דסטה גדי יברקן – נגד מיקי לוי – אינו נוכח אורלי לוי אבקסיס – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד יצחק פינדרוס – נגד יואב קיש – נגד עאידה תומא סלימאן – נגד

איתן גינזבורג: האם יש חבר כנסת שלא הצביע?

איתן גינזבורג: אם כך, ההצבעה הסתיימה.

איתן גינזבורג: נא למנות את הקולות.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: משה ארבל, אחלה עצות, תודה רבה.

איתן גינזבורג: תודה על העצות.

איתן גינזבורג: אנחנו שומעים את העצות עד לכאן.

איתן גינזבורג: תעשה לי טובה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, להלן תוצאות ההצבעה: בעד – 60, נגד – 58.

איתן גינזבורג: אני קובע כי הבקשה התקבלה, והסעיף יועבר לדיון בוועדת הכספים.

איתן גינזבורג: אני מודיע על הפסקה במליאה.

איתן גינזבורג: המליאה תתחדש בתום הדיון בוועדת הכספים.

איתן גינזבורג: הפסקה.

בשעה 17: << נושא >> מסמכים שהונחו על שולחן הכנסת << נושא >>

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אני מתכבד לחדש את ישיבת מליאת הכנסת.

איתן גינזבורג: הודעה למזכירת הכנסת.

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונח היום על שולחן הכנסת נוסח ב' להצעת חוק התוכנית הכלכלית (תיקוני חקיקה ליישום המדיניות הכלכלית לשנות התקציב 2021 ו-2022), התשפ"ב–2021, שהחזירה ועדת הכספים.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה למזכירת הכנסת.

איתן גינזבורג: תודה לחבר הכנסת יריב לוין.

איתן גינזבורג: בבקשה, אדוני.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, חברי הכנסת, חברי הכנסת, נא לשבת ולשמור על השקט.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת לוין.

יריב לוין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

יריב לוין: לצערי הרב, שוב נעשה שימוש בסעיף 98 ושוב בצורה דורסנית, על מנת לסיים, ככה, במהירות ובאישון לילה, את הדיון בתקציב 2022, למרות שלא הייתה שום מניעה אמיתית שהדיון יסתיים בצורה מסודרת וכפי שצריך ביום ראשון.

יריב לוין: לאור הדבר הזה ולאור העובדה שאנחנו נכנסים ליום שישי, שהוא גם יום קצר, מכיוון שהשבת נכנסת מוקדם – אנחנו נמצאים כבר לפי שעון חורף – ובפרט, אני מוכרח לומר, נוכח העובדה שבעיניי קיום דיון, כל שכן קיום דיון כל כך מהותי, ביום שישי, שהוא יום המנוחה של המוסלמים – דבר שנמנענו מלעשות כאן בכנסת לאורך שנים ארוכות, ובצדק – מכל הסיבות האלה אנחנו לא נשתמש בזכותנו לקיים הצבעות שמיות, ונעמוד כמובן על כך שההסתייגויות שהותרו לנו על פי סעיף 98 תוצבענה, ובדרך הזאת נאפשר את סיום הדיון מוקדם יותר, תחת מחאה ומתוך תחושה קשה מאוד, שוב, של רמיסת כל הכללים, כל הנהגים שהיו כאן ופגיעה דורסנית וחסרת תקדים גם בחברי הכנסת המוסלמים שנמצאים כאן – דבר שהקפדנו הקפדה יתרה שלא לעשות מאז ומעולם.

יריב לוין: תודה.

איתן גינזבורג: תודה רבה, חבר הכנסת לוין.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת סעדי.

קריאות: - - -

אוסאמה סעדי: אדוני היושב-ראש, כבוד יושב-ראש הכנסת חבר הכנסת מיקי לוי, אנחנו עכשיו בוועדת הכנסת מחינו על העניין הזה.

אוסאמה סעדי: למעשה, היום זה יום שישי.

אוסאמה סעדי: אתם אמרתם: אנחנו לא רוצים להגיע לשבת, אבל לפני שבת זה יום שישי.

אוסאמה סעדי: שאלנו את היועצת המשפטית אם יש תקדים שהמליאה מתכנסת ביום שישי, ואין תקדים כזה.

בועז טופורובסקי: יש.

אוסאמה סעדי: אין תקדים כזה.

אוסאמה סעדי: תשאל את היועצת המשפטית לפני שאתה עונה לי.

אוסאמה סעדי: היא אמרה שאם ישאלו אותה, היא תגיד שצריך להפסיק את הישיבה.

אוסאמה סעדי: אז אנחנו - - -

קריאה: - - -

אוסאמה סעדי: עזוב, משה, זה עניין עקרוני.

אוסאמה סעדי: אני מדבר על העניין העקרוני, כי אנחנו לא רוצים שיהיה תקדים שמליאת הכנסת תתכנס ביום המנוחה השבועי של המוסלמים.

איתן גינזבורג: תודה רבה.

איתן גינזבורג: אני רק אזכיר שבכנסת הקודמת ועדת חוקה, חוק ומשפט עבדה עד יום שישי - - -

אוסאמה סעדי: ועדה – לא מליאה.

קריאות: - - -

איתן גינזבורג: חברים, אנחנו נמצאים בהמשך דיון שאנחנו נסיים בעוד זמן קצר, ולכן אני מציע שנפנה ונעבור ישר להצבעות.

איתן גינזבורג: אנחנו רשמנו בפנינו את הודעתך, חבר הכנסת לוין, וגם את עמדתך, חבר הכנסת סעדי.

איתן גינזבורג: הודעה נוספת למזכירת הכנסת, בבקשה.

קריאה: בפעם הבאה תעשו הצבעה - - -

ירדנה מלר-הורוביץ: ברשות יושב-ראש הישיבה, הינני מתכבדת להודיעכם, כי הונחה היום על שולחן כנסת - -

דוד אמסלם: גינזבורג, אתה משקר לציבור.

דוד אמסלם: אתה משקר, אתה מתנשא.

דוד אמסלם: שקרן.

ירדנה מלר-הורוביץ: - - הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2022, התשפ"ב–2021, נספח מס' מ-1442, נוסח ב'.

ירדנה מלר-הורוביץ: תודה.

איתן גינזבורג: תודה.

איתן גינזבורג: [מס' מ/1442/ב'; דברי הכנסת, חוברת זו, ישיבה זו; נספחות.

איתן גינזבורג: ]

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על - - -

קריאה: - - -

איתן גינזבורג: סליחה?

איתן גינזבורג: ההסתייגויות נראות כך: חוברת צהובה, ובכותרת שלה כתוב "הסתייגויות לתקציב לשנת הכספים 2022".

איתן גינזבורג: סעיף תקציבי 60, חינוך – בניית כיתות לימוד.

איתן גינזבורג: תוכלו לעקוב.

יובל שטייניץ: דרך אגב, במליאה - - -

איתן גינזבורג: לאחר שהסתיים הדיון המשולב ואחרי שחזר מוועדת הכספים סעיף תקציבי מס' 60, בהתאם לסעיף 91 לתקנון, אנחנו הולכים להצביע עכשיו על הסתייגויות לתקציב לשנת הכספים 2022 לסעיף תקציבי 60.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי?

איתן גינזבורג: איפה המיקרופון לחבר הכנסת קרעי?

יובל שטייניץ: דרך אגב, במליאה כולם חייבים להיות.

יובל שטייניץ: בוועדה אפשר להחליף חברי כנסת.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אתה רוצה לעמוד בצד או להגיד לי - - -

קריאות: - - -

דוד אמסלם: מה זה משנה?

דוד אמסלם: אתה משקר לציבור, כרגיל.

דוד אמסלם: מה זה משנה?

דוד אמסלם: אתם דורסים פה נורמה בגלל שאלקין אמר לכם, ואל תדאגו - -

קריאה: - - - איזה מזל.

דוד אמסלם: - - זה יתהפך, ואתם תראו מה נעשה לכם.

דוד אמסלם: הכול רשום – שגם אתה לא תגיד מילה, וגם אתה - - -

שלמה קרעי: ההסתייגות הראשונה – של אבי מעוז.

איתן גינזבורג: אם כך, חברים, אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות של חבר הכנסת אבי מעוז – הסתייגויות - - -

איתן גינזבורג: מזכירת הכנסת מבקשת להודיע שהודעתה האחרונה מבטלת את הודעתה הראשונה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להצבעה על הסתייגויות של חבר הכנסת אבי מעוז.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

קריאות: - - -

קריאות: בעד ההסתייגויות – 51

קריאות: נמנעים – אין

מירי רגב: - - - הינה, הינה, שלך הגיע - - -

דוד אמסלם: גינזבורג, צדיק.

דוד אמסלם: צדיק, הא?

מירי רגב: גמרנו.

מירי רגב: שלא - - -

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 62.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת קרעי, מה ההסתייגות הבאה?

שלמה קרעי: הדפים לא ממוספרים.

איתן גינזבורג: נכון.

איתן גינזבורג: רק תגיד לי את שם חבר הכנסת לפי הסדר, בבקשה.

שלמה קרעי: אוסאמה סעדי.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת אוסאמה סעדי – הסתייגויות של תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

מירי רגב: היועצת המשפטית אמרה חד וחלק שמר עמאר לא יכול להסתובב.

מירי רגב: אדוני השר - - -

מירי רגב: בעד ההסתייגויות – 53

מירי רגב: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 53, נגד – 59, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת אוריאל בוסו – הסתייגויות שעיקרן תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

מירי רגב: - - -

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

שלמה קרעי: חבר הכנסת דוד אמסלם.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות של דוד אמסלם, שעיקרן תוכנית חדשה – הסתייגויות של תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: השר פורר, השר פורר, השר פורר, נא לשבת, בבקשה.

מירי רגב: סליחה, רגע.

מירי רגב: לא יסתובבו כאן שלושה פקחים של ליברמן.

מירי רגב: לא - - -

מירב בן ארי: - - -

מירי רגב: - - - פורר - - -

דוד אמסלם: אנחנו לא נסכים.

דוד אמסלם: אתה לא עובד אצלו.

איתן גינזבורג: - - -

דוד אמסלם: אנחנו לא נסכים לבלגן הזה.

דוד אמסלם: לא לא לא, עצור.

דוד אמסלם: אנחנו לא נסכים למה שקורה פה.

מירי רגב: אני רוצה שהיועצת המשפטית – שנייה, רגע.

איתן גינזבורג: - - -

דוד אמסלם: לא לא לא.

דוד אמסלם: אתה, תעשה מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: אתה, תעשה מה שאתה רוצה.

איתן גינזבורג: - - -

קטי קטרין שטרית: - - -

דוד אמסלם: לא, לא.

דוד אמסלם: אתה, תעשה את מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: אתה בריון.

איתן גינזבורג: - - -

קרן ברק: אתה לא יכול להתעלם - - -

דוד אמסלם: לא.

דוד אמסלם: תושיב אותם.

דוד אמסלם: אתה הבריון.

דוד אמסלם: אתה תושיב את ליברמן וכולם ישבו כאן.

איתן גינזבורג: זה לא יכול להיות - - -

דוד אמסלם: לא, אתה תוציא.

דוד אמסלם: אתה לא תעשה כלום.

דוד אמסלם: אתה תושיב אותם כמו שאנחנו יושבים.

איתן גינזבורג: חבר הכנסת קרעי, אנחנו עוברים להסתייגות הבאה, של חבר הכנסת אופיר אקוניס.

דוד אמסלם: אין בעיה.

דוד אמסלם: תעבור להסתייגות הבאה.

דוד אמסלם: תעבור.

דוד אמסלם: לא יעזור לך כלום.

דוד אמסלם: אנחנו לא נסכים לבריונות שלך.

דוד אמסלם: בעד ההסתייגויות – 51

דוד אמסלם: נמנעים – אין

דוד אמסלם: אנחנו לא נסכים.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: בריון.

דוד אמסלם: מתנשא.

דוד אמסלם: שחצן.

קריאה: - - - מצביעים כולם, בסדר?

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: בבקשה, חבר הכנסת קרעי.

מירי רגב: - - - צורה בריונית ופחדנית - - -

שלמה קרעי: אריה דרעי.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת אריה מכלוף דרעי בדבר תוכנית חדשה – שוויון בחינוך המוכש"ר.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין נמנעים

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

שלמה קרעי: יריב לוין.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגותו של חבר הכנסת יריב לוין, שעניינה תוכנית חדשה – תשתיות חינוך.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 55

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 55, נגד – 58.

איתן גינזבורג: ההסתייגות לא התקבלה.

מירי רגב: - - - זה לא ייאמן.

מירי רגב: חבורה של בריונים, פשוט בריונים.

שלמה קרעי: בנימין נתניהו.

מירי רגב: - - - אנחנו יודעים שאתה ראש ממשלה, אבל - - -

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת בנימין נתניהו בדבר תוכנית חדשה – בניית כיתות לימוד.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: ההסתייגויות לא התקבלו.

שלמה קרעי: בצלאל סמוטריץ'.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגותו של חבר הכנסת בצלאל סמוטריץ', שעיקרה תוכנית חדשה לבינוי כיתות לימוד ולגישור על פערי בינוי בחמ"ד.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 62, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

שלמה קרעי: מאיר פרוש.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת מאיר פרוש, שעיקרן תשתיות יהדות, תרבות יהודית וחינוך מיוחד – תוכנית חדשה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 51

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 51, נגד – 58, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגות לא התקבלה.

איתן גינזבורג: אני אאפשר לך עוד הסתייגות אחת, חבר הכנסת קרעי.

שלמה קרעי: ההסתייגויות של יובל שטייניץ.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות של חבר הכנסת יובל שטייניץ בדבר תוכנית חדשה להקמת - - -

דוד אמסלם: תעשה מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: , תעשה מה שאתה רוצה, בריון.

דוד אמסלם: תעשה מה שאתה רוצה פה.

איתן גינזבורג: נא לקחת לו את המיקרופון.

דוד אמסלם: תעשה מה שאתה רוצה בכנסת, יא שחצן.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד ההסתייגות?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד ההסתייגויות – 50

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 50, נגד – 58.

איתן גינזבורג: אני קובע כי ההסתייגויות לא התקבלו.

איתן גינזבורג: חברי הכנסת, אנחנו עוברים להצבעה על סעיף תקציבי מס' 60 – משרד החינוך, בניית כיתות לימוד, כנוסח הוועדה.

איתן גינזבורג: מי בעד?

איתן גינזבורג: מי נגד?

איתן גינזבורג: הצבעה.

איתן גינזבורג: בעד סעיף 60, כהצעת הוועדה – 59

איתן גינזבורג: נמנעים – אין

איתן גינזבורג: בעד – 59, נגד – 55, אין נמנעים.

איתן גינזבורג: אני קובע כי סעיף תקציבי 60, כהצעת הוועדה, אושר.

איתן גינזבורג: הסתיימה הקריאה השנייה לחלק הכמותי.

איתן גינזבורג: אנחנו עוברים להסתייגויות לחלק המילולי.

גלית דיסטל אטבריאן: איתן, למה אתה מתעלם?

דוד אמסלם: בריון, בריון.

גלית דיסטל אטבריאן: למה אתם מתעלמים?

דוד אמסלם: בריון, בריון, אפס.

קריאות: - - -

מירי רגב: היועצת המשפטית קבעה שהם לא - - -

דוד אמסלם: תעשו מה שאתם רוצים, תגנבו מה שאתם רוצים, אפסים.

קריאות: - - -

דוד אמסלם: עזוב אותך.

דוד אמסלם: חבורת גנגסטרים, אפסים.

מיקי לוי: הצעת החוק לשנת הכספים 2022–התשפ"ב – החלק המילולי.

מיקי לוי: קבוצת סיעת הליכוד: חברי הכנסת בנימין נתניהו, יולי יואל אדלשטיין, ישראל כץ, מירי רגב, יריב לוין, יואב גלנט, ניר ברקת, גילה גמליאל, אבי דיכטר, גלית דיסטל, חיים כץ, אלי כהן, צחי הנגבי, אופיר אקוניס, יובל שטייניץ, דוד אמסלם, גדי יברקן, אמיר אוחנה, אופיר כץ, אתי עטייה, יואב קיש, דוד ביטן, קרן ברק, שלמה קרעי, מיקי זוהר, אורלי לוי אבקסיס, קטי קטרין שטרית, פטין מולא ומאי גולן; קבוצת סיעת ש"ס: חברי הכנסת אריה מכלוף דרעי, יעקב מרגי, יואב בן צור, מיכאל מלכיאלי, חיים ביטון, משה ארבל, ינון אזולאי, משה אבוטבול ואוריאל בוסו; קבוצת סיעת יהדות התורה: חברי הכנסת משה גפני, יעקב ליצמן, אורי מקלב, מאיר פרוש, יעקב אשר, ישראל אייכלר ויצחק פינדרוס; קבוצת סיעת הרשימה המשותפת: חבר הכנסת איימן עודה, אחמד טיבי, סמי אבו שחאדה, עאידה תומא סלימאן, אוסאמה סעדי ועופר כסיף; קבוצת סיעת הציונות הדתית: חברי הכנסת בצלאל סמוטריץ', מיכל וולדיגר, איתמר בן גביר, שמחה רוטמן, אורית סטרוק, אבי מעוז ואופיר סופר.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות מס' 1.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על ההסתייגויות.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 52

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 52, נגד – 60.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

שלמה קרעי: הסתייגות 78.

מיקי לוי: מהסתייגות 2 עד הסתייגות 77 לא נצביע.

מיקי לוי: אנחנו עוברים להצביע על הסתייגות 78.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגויות – 55

מיקי לוי: נמנעים – אין

יואב קיש: עוד פעם קמים.

יואב קיש: מה יהיה?

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – 59.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

מירי רגב: - - - אני לא מבינה את זה, אדוני היושב-ראש.

מיקי לוי: אני אושיב אותם.

מיקי לוי: חברת הכנסת דיסטל, אני אושיב אותם.

מיקי לוי: אני אבקש מהם לשבת.

מיקי לוי: תשבו, בבקשה.

מירי רגב: מה זה?

מירי רגב: מספיק עם זה.

מיקי לוי: חברת הכנסת רגב, תואילי לשבת, בבקשה.

קרן ברק: למה שהיא תשב?

קרן ברק: מישהו - - - למה שהיא תשב?

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק, הצעקות שלך לא חסרות לי.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, בבקשה.

קרן ברק: תסתכל על שרן.

קרן ברק: למה שהיא תשב?

קרן ברק: סילמן - - - שרן - - -

מיקי לוי: חברת הכנסת ברק, שבי, בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש מכם לשבת.

מיקי לוי: תודה.

מירי רגב: שבי – אני אשב.

שלמה קרעי: אדוני היושב-ראש, יש כעס מאוד גדול על ההתנהלות של הקואליציה כלפינו.

שלמה קרעי: תמשיך בלי שיתוף פעולה שלי.

מיקי לוי: הבנתי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: ההסתייגויות מ-79 עד - - -

דוד אמסלם: - - - חושב שאנחנו נמצאים בברית המועצות.

קרן ברק: אתה בברית המועצות.

דוד אמסלם: כבר שלושה שבועות ככה הוא מתנהל.

דוד אמסלם: לא מתבייש.

דוד אמסלם: מעיף אותנו עם הראש ככה.

דוד אמסלם: אפס מאופס.

דוד אמסלם: בריון קשקשים.

דוד אמסלם: חושב שהכנסת של אבא שלו - - - רק לפני שנה וחצי - - -

גלעד קריב: דודי - - - את מי אתה מקלל הפעם.

גלעד קריב: את מי אתה מקלל הפעם, דודי?

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, אתה רוצה להצביע?

מיקי לוי: לא.

מיקי לוי: אוקיי.

דוד אמסלם: לא רוצים.

דוד אמסלם: תעשה מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: תעשה מה שאתה מבין.

מיקי לוי: הבנתי.

מירי רגב: - - - תעשה מה שאתה רוצה.

דוד אמסלם: ממילא אנחנו לא קיימים, אז לפחות תעשה מה שאתה רוצה ונגמור את העניין.

אורלי לוי אבקסיס: - - - קץ הדמוקרטיה - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: כל ההסתייגויות עד 237 הוסרו.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על סעיף 1 על פי נוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 1, על פי נוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 1, כהצעת הוועדה – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 56, אין מתנגדים.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 1, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אנחנו ממשיכים הלאה.

מיקי לוי: מ-238 - - -

דוד אמסלם: - - - בכל דיון.

דוד אמסלם: לא מתביישים.

דוד אמסלם: חצופים.

דוד אמסלם: אנחנו נהגנו בכם ככה?

דוד אמסלם: אבל אתם לא תאמינו מה נעשה לכם.

דוד אמסלם: הפוך.

דוד אמסלם: בריון - - - אדוני, אתם בזכות דיבור.

מיקי לוי: חבר הכנסת קרעי, יש לי שאלה אליך.

מיקי לוי: מגיעות לך 15 הסתייגויות.

מיקי לוי: אתה מדבר בשם כל הסיעות?

דוד אמסלם: לא עונים - - - תפנה את השאלה שלך לקושניר.

מיקי לוי: אוקיי, תודה רבה.

מיקי לוי: אנחנו הולכים - - -

קריאות: - - -

מיקי לוי: אבל הוא אמר לי בשם כל הסיעות.

קרן ברק: הוא לא עונה.

קרן ברק: הוא לא עונה לך.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על סדרת הסתייגויות כפי שסוכם.

מיקי לוי: הסתייגות 281.

מיקי לוי: בעד ההסתייגויות – 55

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – 59.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: הסתייגות 282 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 56

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 59.

מיקי לוי: הסתייגות 282 לא עברה.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על הסתייגות 283.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד – 56

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 56, נגד – 59.

מיקי לוי: הסתייגות 283 לא עברה.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על הסתייגות 284.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 55

מיקי לוי: נמנעים –אין

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – 59.

מיקי לוי: הסתייגות 284 לא עברה.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על הסתייגות 285.

מיקי לוי: הצבעה.

יואב קיש: מה זה?

קריאות: - - -

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: אני מבקש מכם לשבת.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 54

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 54, נגד – 59.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 286.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: הצבעה מס' 664

יואב קיש: עודד, הכול בשביל שיצלמו אותך לסטורי?

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, השר פורר, בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש בכל לשון של בקשה, שב מאחור.

יואב קיש: - - -

מיקי לוי: הורדתי אותו, חבר הכנסת קיש.

יואב קיש: - - - להתנהלות הזאת.

מיקי לוי: חבר הכנסת קיש, הורדתי אותו אפילו מהבמה.

יואב קיש: אבל בשביל הסטורי הוא עושה את זה.

מיקי לוי: הורדתי אותו מהבמה.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על הסתייגות 286.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד – 55

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – 59.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על הסתייגות 287.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד – 54

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 54, נגד – 59.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על הסתייגות 288.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 55

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – 59.

מיקי לוי: 288 לא עברה.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על הסתייגות - - -

אוסאמה סעדי: - - - יש לנו עשר הסתייגויות שאנחנו - - -

מיקי לוי: תגיד לי מתי, חבר הכנסת קרעי, אני רק רוצה לסיים את הסדרה.

מיקי לוי: אני אתן לך.

זאב אלקין: לא, אתה לא יכול.

זאב אלקין: יש בסך הכול 15 - - -

מירי רגב: מה קרה?

מירי רגב: מה קרה?

מירי רגב: מה קרה, מנג'ר?

מירי רגב: הפרדת רשויות יש כאן.

מירי רגב: מה קרה?

זאב אלקין: - - - נסתדר בלעדי - - -

מירי רגב: בלעדי השאוויש אי-אפשר, זה ברור.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, על איזו הסתייגות אתה רוצה להצביע?

קריאה: בסעיף 8 - - -

מיקי לוי: בסעיף 8?

מיקי לוי: אנחנו נגיע, יש לנו זמן.

מיקי לוי: אין בעיה, אני אשאיר לך בסדרה הזו הסתייגות אחת.

מיקי לוי: כמה?

קריאה: - - -

מירי רגב: איזה חמוד, איזה ליטופים לעבאס - - - מה אתה רוצה, אחת, שתיים - - -

מיקי לוי: היה על פי ההסכם 15 סך הכול.

קריאות: - - -

מיקי לוי: חבר הכנסת אשר, אתה עורך דין שלו?

מיקי לוי: הוא עורך דין.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, חמש הסתייגויות – זה מה שנשאר בהסכם בין אופוזיציה לקואליציה.

שמחה רוטמן: לא היה הסכם - - -

קריאות: - - - אין הסכם.

מיקי לוי: שב, בבקשה.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: אני מותיר חמש בצד.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על סעיף 2 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 2, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 2, כהצעת הוועדה – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: נגד – 56, בעד – 59.

מיקי לוי: סעיף 2, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: הסתייגות 293 עד הסתייגות 347 הוסרו – לא נצביע.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על סעיף 3 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: סעיף 3, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 3 – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 56.

מיקי לוי: סעיף 3, על פי נוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: הסתייגויות 348–376 – לא נצביע.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על סעיף 4 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: סעיף 4, כנוסח הוועדה – הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 4 – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: נגד – 56, בעד – 59.

מיקי לוי: סעיף 4, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: אני הולך להוריד את הסתייגויות 377 עד 431, כולל.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על סעיף 5 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 5 – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: נגד – 56, בעד – 59.

מיקי לוי: סעיף 5, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: לא נצביע על הסתייגויות 432 עד 594.

מיקי לוי: לפיכך נצביע על סעיף 6 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 6 – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: נגד – 56, בעד – 59.

מיקי לוי: סעיף 6, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: על הסתייגויות 595–628 לא נצביע.

מיקי לוי: אני הולך להצביע על סעיף 7.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 7 – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: נגד – 56, בעד – 59.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, חמש הסתייגויות לרשותך, בבקשה.

קריאה: - - -

מיקי לוי: אני בא לקראתך, לא מתווכח.

מיקי לוי: שש.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שיהיה מסודר.

מיקי לוי: שר החקלאות, תודה.

מיקי לוי: נראה לי שאני מסתדר.

מיקי לוי: חבר הכנסת בן ברק, תודה רבה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, בבקשה.

אוסאמה סעדי: אני מבקש להצביע על הסתייגות 703 – הכרה של ממשלת ישראל ב-11 יישובים לא מוכרים.

מיקי לוי: לא, לא, חבר הכנסת סעדי, אתה לא מקריא.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: עד 703 - - -

יואב קיש: עד 703 אנחנו לא מצביעים.

אוסאמה סעדי: עמ' 90.

מיקי לוי: על הסתייגויות 629–702 לא מצביעים.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות 703.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 12

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: בעד – 12, נגד – 66.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי?

אוסאמה סעדי: 704.

מיקי לוי: הסתייגות 704 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 7

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: בעד – שבעה, נגד – 66.

מיקי לוי: הסתייגות 704 לא עברה.

אוסאמה סעדי: 705.

מיקי לוי: הסתייגות 705 – הצבעה.

אוסאמה סעדי: יואב, אוניברסיטה.

אוסאמה סעדי: אתה נגד אוניברסיטה – זה בסדר, הבנו את הליכוד.

אוסאמה סעדי: בעד ההסתייגות – 12

אוסאמה סעדי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 12, נגד – 65.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: 706, חבר הכנסת סעדי?

אוסאמה סעדי: לא, 709.

מיקי לוי: 709.

מיקי לוי: עוד רגע, בבקשה.

אוסאמה סעדי: עמ' 113.

מיקי לוי: על הסתייגויות 704 עד 708 לא נצביע.

מיקי לוי: אנחנו הולכים להצביע על הסתייגות 709.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 6

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – שישה, נגד – 65.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: חבר הכנסת סעדי, נראה לי שכל החמש מומשו, או אפילו שש לפי בקשתך.

אוסאמה סעדי: 710.

מיקי לוי: הסתייגות 710 – הצבעה.

מיקי לוי: בעד ההסתייגות – 7

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – שבעה, נגד – 66.

מיקי לוי: ההסתייגות לא עברה.

אוסאמה סעדי: הסתייגות אחרונה – 713, בית חולים ביישוב ערבי.

מיקי לוי: לפיכך, על 711 ו-712 לא נצביע.

מיקי לוי: הולכים להצביע על הסתייגות 713.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד – 55

מיקי לוי: נמנעים – 1

מיקי לוי: בעד – 55, נגד – 58.

מיקי לוי: לא עברה.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו לא הולכים להצביע על הסתייגויות 714–744.

מיקי לוי: לפיכך, נצביע - - -

רגע, רגע.

מיקי לוי: אחד הסדרנים, שייקח את זה, בבקשה.

מיקי לוי: לפיכך, אנחנו הולכים להצביע על סעיף 8 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: הצבעה.

מיקי לוי: בעד סעיף 8, כהצעת הוועדה – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: בעד – 59, נגד – 56.

מיקי לוי: לפיכך, סעיף 8, כנוסח הוועדה, עבר.

מיקי לוי: הולכים להסיר את הסתייגויות 745 עד 775.

מיקי לוי: לא נצביע עליהן.

מיקי לוי: הולכים להצביע על סעיף 9 כנוסח הוועדה.

מיקי לוי: בעד סעיף 9 – 59

מיקי לוי: נמנעים – אין

מיקי לוי: תמה ההצבעה בקריאה השנייה.

מיקי לוי: לכן נצביע בקריאה השלישית, גם על החלק המילולי וגם על החלק המספרי, ביחד.

מיקי לוי: הממשלה דרשה הצבעה שמית.

איתמר בן גביר: אני ביקשתי מהייעוץ המשפטי ואמרו לי שכן – אני רוצה למסור - - -

מיקי לוי: אחרי ההצבעה.

איתמר בן גביר: לא.

איתמר בן גביר: אמרו לי לפני ההצבעה.

מיקי לוי: לא.

איתמר בן גביר: לא נכון.

איתמר בן גביר: אמרת: לפני ההצבעה.

איתמר בן גביר: קיבלתי מידע.

איתמר בן גביר: יש מידע.

איתמר בן גביר: אמרתם: לפני.

איתמר בן גביר: אדוני היושב-ראש, אדוני ראש הממשלה, קיבלתי – והאמת היא שכולנו קיבלנו – ראינו פרסום של דפנה ליאל שבקואליציה מחלקים חלות תמורת ההצבעה.

איתמר בן גביר: כפי שאנחנו יודעים - - -

קריאות: - - -

איתמר בן גביר: כפי שאנחנו יודעים, בחוק הממשלה, וגם בתקנון הכנסת, יש חובת גילוי.

איתמר בן גביר: חברת הכנסת סילמן מצולמת עם החלות הללו, והיא סיפרה שהיא הולכת לחלק חלות ועוגות.

איתמר בן גביר: אנחנו רוצים לדעת, אדוני, לגבי החלות הללו: א.

איתמר בן גביר: מאיזה כסף זה ממומן?

איתמר בן גביר: ב.

איתמר בן גביר: אילו חלות אלה?

איתמר בן גביר: הדבר השלישי: אילו עוד דברים הבטחתם תמורת ההצבעה?

קריאות: - - -

איתמר בן גביר: אפשר לקנות אתכם בחלות.

איתמר בן גביר: מה עוד?

איתמר בן גביר: מה עוד הבטחתם?

איתמר בן גביר: מה אתם מקבלים תמורת ההצבעה?

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תודה רבה לחבר הכנסת בן גביר, שהאיר את עינינו בנושא חלות שבת.

קריאות: - - -

מיקי לוי: שר החקלאות, אתה מפריע לי.

מיקי לוי: שר החקלאות, בבקשה.

מיקי לוי: תודה.

מיקי לוי: תמה הקריאה השנייה.

מיקי לוי: לכן נצביע בקריאה שלישית על הצעת חוק התקציב לשנת - - -

קריאות: - - - תשובה.

קריאות: תשובה.

איתמר בן גביר: - - - לא צריכים להשיב לי?

מיקי לוי: לפיכך נצביע על הצעת חוק התקציב לשנת הכספים 2022, על החלק המספרי ועל החלק המילולי בהצבעה אחת.

מיקי לוי: על פי בקשת הממשלה, ההצבעה היא שמית.

מיקי לוי: מזכירת הכנסת, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) משה אבוטבול – נגד סמי אבו שחאדה – אינו נוכח יולי יואל אדלשטיין – נגד אמיר אוחנה – נגד ניר אורבך – בעד ינון אזולאי – נגד ישראל אייכלר – נגד דוד אמסלם – נגד אופיר אקוניס – נגד משה ארבל – נגד יעקב אשר – נגד זאב בנימין בגין – אינו נוכח אוריאל בוסו – נגד ענבר בזק – בעד חיים ביטון – נגד מיכאל מרדכי ביטון – בעד דוד ביטן – נגד ולדימיר בליאק – בעד מירב בן ארי – בעד רם בן ברק – בעד איתמר בן גביר – נגד יואב בן צור – נגד נפתלי בנט – בעד אלינה ברדץ' יאלוב – בעד קרן ברק – נגד ניר ברקת – נגד יאיר גולן – בעד מאי גולן – אינה נוכחת איתן גינזבורג – בעד יואב גלנט – נגד גילה גמליאל – נגד מאזן גנאים – בעד בנימין גנץ – בעד משה גפני – נגד סימון דוידסון – בעד אבי דיכטר – נגד גלית דיסטל אטבריאן – נגד אריה מכלוף דרעי – נגד צבי האוזר – בעד צחי הנגבי – נגד שרן מרים השכל – בעד מיכל וולדיגר – נגד רות וסרמן לנדה – בעד מכלוף מיקי זוהר – נגד אימאן ח'טיב יאסין – בעד ווליד טאהא – בעד בועז טופורובסקי – בעד משה טור פז – בעד אחמד טיבי – אינו נוכח אלון טל – בעד דסטה גדי יברקן – נגד מאיר יצחק הלוי – בעד אלי כהן – נגד מאיר כהן – בעד יום טוב חי כלפון – בעד עופר כסיף – נגד אופיר כץ – נגד חיים כץ – נגד ישראל כץ – נגד רון כץ – בעד יוראי להב הרצנו – בעד מיקי לוי – לא משתתף אורלי לוי אבקסיס – נגד יריב לוין – נגד נעמה לזימי – בעד יעקב ליצמן – נגד גבי לסקי – בעד יאיר לפיד – בעד לימור מגן תלם – בעד אמילי חיה מואטי – בעד

מיקי לוי: רק שנייה, בבקשה.

מיקי לוי: אני מבקש מחברי הכנסת לשבת, מהשרים – לשבת.

מיקי לוי: להימנע ממחיאות כפיים.

מיקי לוי: עדיין יש כל מיני הודעות.

מיקי לוי: בבקשה לשבת.

מיקי לוי: אל תעשו טעויות ברגע האחרון.

מיקי לוי: אני מבקש מכם לשבת.

מיקי לוי: סדרנים, תושיבו את כולם.

מיקי לוי: אני לא מוכן לזה.

מיקי לוי: תשבו, בבקשה.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) פטין מולא – נגד טטיאנה מזרסקי – בעד מרב מיכאלי – בעד יוליה מלינובסקי – בעד מיכאל מלכיאלי – נגד אבי מעוז – נגד אורי מקלב – נגד אבתיסאם מראענה – בעד יעקב מרגי – נגד מופיד מרעי – בעד בנימין נתניהו – נגד יואב סגלוביץ' – בעד יבגני סובה – בעד אופיר סופר – נגד אורית מלכה סטרוק – נגד עידית סילמן – בעד עלי סלאלחה – בעד בצלאל סמוטריץ' – נגד אוסאמה סעדי – נגד מנסור עבאס – בעד איימן עודה – נגד חוה אתי עטייה – נגד יצחק פינדרוס – נגד שירלי פינטו קדוש – בעד מאיר פרוש – נגד יסמין פרידמן – בעד אביר קארה – בעד אלכס קושניר – בעד יואב קיש – נגד גלעד קריב – בעד שלמה קרעי – נגד מירי מרים רגב – נגד מיכל רוזין – בעד שמחה רוטמן – נגד יעל רון בן משה – בעד שרון רופא אופיר – בעד מוסי רז – בעד אפרת רייטן מרום – בעד ג'ידא רינאוי זועבי – בעד יפעת שאשא ביטון – בעד אלון שוסטר – בעד יובל שטייניץ – נגד קטי קטרין שטרית – נגד אלעזר שטרן – בעד יוסף שיין – בעד עמיחי שיקלי – נגד מיכל שיר סגמן – בעד רם שפע – בעד נירה שפק – בעד

מיקי לוי: בבקשה לשמור על השקט.

מיקי לוי: יהיו טעויות.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשם חברת הכנסת) עאידה תומא סלימאן – נגד

מיקי לוי: בבקשה, מזכירת הכנסת, לקרוא שוב בשם חברי הכנסת שלא היו נוכחים.

ירדנה מלר-הורוביץ: (קוראת בשמות חברי הכנסת) סמי אבו שחאדה – אינו נוכח זאב בנימין בגין – אינו נוכח מאי גולן – אינה נוכחת אחמד טיבי – אינו נוכח

מיקי לוי: יש מישהו במליאה שנוכח ומזכירת הכנסת לא קראה בשמו?

מיקי לוי: תמה ההצבעה.

מיקי לוי: בבקשה לסכם.

מיקי לוי: אני כבר מבקש מחברי הכנסת והשרים, שר האוצר רוצה לעלות כמה מילים.

מיקי לוי: תשבו במקום, יהיה זמן להצטלם.

מיקי לוי: תשבו בבקשה במקום.

מיקי לוי: כרגע מסכמים את התוצאות.

מיקי לוי: חבריי חברי הכנסת, השרים, ראש הממשלה, ראש הממשלה החליפי, שר הביטחון, שר האוצר, שר הרווחה, שר החקלאות, השר חמד עמאר במשרד האוצר, השר שטרן, שרת התחבורה, שרת החינוך – אני מקווה שלא פספסתי – השר אלקין, לפני התוצאה, לפני התוצאה, תהיו קצת במתח.

מיקי לוי: צר לי, צר לי שהצד הזה של האופוזיציה לא כיבד את המעמד הזה.

מיקי לוי: היה מהלך דמוקרטי לחלוטין של ממשלה נבחרת, וצר לי שכאן, הצד הזה, למרות כל הימים הקשים, לא כיבד את המעמד ולא כיבד את ההכרעה הדמוקרטית של הבית הזה.

מיקי לוי: מדינת ישראל היא דמוקרטיה.

מיקי לוי: אני מאחל למדינת ישראל הצלחה בהמשך דרכה, וכמובן לממשלה הזאת.

מיקי לוי: לפני שאני סוגר, אני חייב להודות, כי אתם תברחו לי, לכן אני לוקח לעצמי, לפני שאני אומר את התוצאות ואחרי כל המאבקים והשעות הארוכות: עשינו היום דבר גדול.

מיקי לוי: סוף-סוף יש למדינת ישראל תקציב.

מיקי לוי: תהיה פה יציבות, ומשרדי הממשלה יוכלו להתנהל באופן סדיר.

מיקי לוי: אני רוצה להודות ליושבי-ראש ומנהלי הוועדות, לחברי הוועדות, לצוות הייעוץ המשפטי, לסדרנים, לאנשי המשמר, לדפוס ולכל עובדי הכנסת שעבדו מסביב לשעון לילות כימים.

מיקי לוי: תודה למזכירת הכנסת וצוות לשכתה, למנכ"ל הכנסת ואנשיו, ליועצת המשפטית וכן לצוות המסור של לשכתי.

מיקי לוי: תודה לכם, ובהזדמנות הזאת אני מקווה בכל ליבי שנצא מכאן לדרך חדשה גם ביחסים בתוך המשכן הזה.

מיקי לוי: הגיע הזמן שננהל פה שיח אחר ומכבד.

מיקי לוי: שר האוצר, בבקשה.

מיקי לוי: בינתיים אני אקריא את התוצאות.

מיקי לוי: תהיו במתח, אני אחכה שהוא יעלה.

קריאה: תוצאות.

מיקי לוי: תנו את הכבוד לשר האוצר, הוא עבד קשה.

מיקי לוי: אני אגיד את התוצאות: בעד – 59, נגד – 56.

מיקי לוי: יש תקציב למדינת ישראל.

מיקי לוי: שר האוצר, בבקשה.

אביגדור ליברמן: אדוני יושב-ראש הכנסת, אצל יהודים נהוג לברך על המוגמר, לכן עד עכשיו לא בירכתי.

אביגדור ליברמן: אני רוצה לציין שאנחנו התחלנו את דיוני התקציב ביום ההולדת של אלכס קושניר ואנחנו מסיימים את התקציב ביום ההולדת של חמד עמאר ויאיר לפיד, אז מזל טוב.

אביגדור ליברמן: מזל טוב.

קריאות: מזל טוב, היום יום הולדת, היום יום הולדת.

אביגדור ליברמן: אני רוצה להודות לאמילי מואטי, כי תקציב בלי דרמה זה לא תקציב; ככה הלך חלק שפשוט זה היה כבר לא בסדר.

אביגדור ליברמן: אז אמילי, כל הכבוד, יצרת לנו דרמה.

אביגדור ליברמן: שמרנו על כללי הז'אנר.

אביגדור ליברמן: עכשיו, תודה, תודה רבה, לראש הממשלה, לראש הממשלה החליפי, לראשי המפלגות, לכל השרים, במיוחד לשר המקשר זאב אלקין ולחמד עמאר, שעבדו פה קשה.

אביגדור ליברמן: אני רוצה להודות ליושב-ראש הכנסת, שבאמת עמד פה במשימה כמעט בלתי אפשרית.

אביגדור ליברמן: אני רוצה להודות כמובן – איפה עידית סילמן?

אביגדור ליברמן: למרכזת הקואליציה.

אביגדור ליברמן: עידית, כל הכבוד.

אביגדור ליברמן: אמרנו, תגלית השנה, ואני מתכוון לכך.

אביגדור ליברמן: אני רוצה להודות לכל יושבי-ראש הוועדות, לכל חברי הכנסת וכמובן לעובדי הכנסת וכל הצוות הנפלא של משרד האוצר, שעבדו לילות כימים, וכמובן לצוות לשכתי, ששכחו מה זה בית, מה זה משפחה.

אביגדור ליברמן: לפחות כרגע יש לכם את אותם 48 שעות.

אביגדור ליברמן: אז תודה רבה.

לימור מגן תלם: תודה לשר האוצר על התקציב.

אביגדור ליברמן: התקציב הזה – מה שחשוב, אדוני ראש הממשלה, שאנחנו אישרנו תקציב, אבל התקציב הזה הוא הרבה מעבר לכך; הוא מביא יציבות למערכת הפוליטית והוא מביא ודאות לכלכלת ישראל.

אביגדור ליברמן: אז תודה רבה לכולם ומברוכ למדינת ישראל.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: שבת שלום.

מיקי לוי: בהצלחה - - -

יאיר לפיד: יושב-ראש הכנסת, בוא לסלפי.

מיקי לוי: תודה רבה.

מיקי לוי: תם סדר-היום.

מיקי לוי: הישיבה הבאה תתקיים ביום שני, ד' בכסלו התשפ"ב, 8 בנובמבר 2021, בשעה 16:00.

מיקי לוי: ישיבה זו נעולה.